Lehdistötiedote: Tunnepeikot oppivat suomea - Papilio kansainvälistyy\nSuomalaiset päiväkodit ottavat käyttöön saksalaisen tunnetaito-ohjelman\nDownload press release (254,1 KiB)\nAugsburg, Saksa, 1.9.2015. "Etsin kauan ja nyt olen löytänyt oikean ohjelman, joka tukee lapsia tunnetaitojen oppimisessa“, sanoo Iiris Björnberg. Hän pani alulle lasten sosio-emotionaalisia taitoja vahvistavan Papilio-ohjelman tuomisen Suomeen, koska vastaavaa systemaattista menetelmää ei suomalaisessa varhaiskasvatuksessa aiemmin ollut. Ohjelma on kehitetty Saksassa menetelmäksi, joka ennaltaehkäisee riippuvuuksien syntymistä ja väkivaltaista käyttäytymistä. Kesäkuussa ensimmäiset 16 kasvattajaa kahdesta päiväkodista Jyväskylässä aloittivat Papilio-koulutuksen. Alkuvaiheessa Suomen Opetus- ja kulttuuriministeriö sekä yksityiset lahjoittajat tukevat Papilion käyttöönottoa Suomessa. Myös säätiöiltä on haettu ja haetaan rahoitusta. Yhteinen ymmärrys on siitä, että lasten sosio-emotinaalisten taitojen tukeminen pitää aloittaa mahdollisimman varhain. Elokuussa on koulutettu lisää päiväkotien ammattilaisia. Lisäksi tutkijoita kahdesta yliopistosta on lähtenyt mukaan tekemään tutkimusta Papilion käyttöönotosta ja vaikuttavuudesta.\nIiris Björnberg, joka opiskellessaan sosiaalipsykologiaa erikoistui kouluampumisiin, niiden syihin ja mahdolliseen ennaltaehkäisyyn, sanoo: „Suomalaiset puhuvat tunteistaan vähän.“ Tunteiden tunnistamiseen, niistä puhumiseen ja niiden säätelyyn pyritäänkin Papilio-ohjelmassa vaikuttamaan. Papilion käyttöönoton pilottivaihe alkoi suomalaisissa päiväkodeissa alkukesällä 2015. Ohjelmaan kytkeytyy tieteellinen tutkimus, jossa on mukana joukko tutkijoita Jyväskylän yliopistosta professori Marja-Leena Laakson johdolla sekä lehtori Marita Neitola Turun yliopiston Rauman yksiköstä. Nyt „Paula und die Kistenkobolde“ (Paula ja tunnepeikot) oppivat Suomea, jotta ne voivat auttaa Suomen lapsia tulemaan tutuiksi omien ja toisten ilmaisemien tunteiden kanssa.\nSaksassa tutkittu Papilio-ohjelma vahvistaa todistetusti lasten sosioemotionaalisia taitoja ja vähentää ensimmäisiä käyttäytymisongelmia. Papilio aloitetaan jo päiväkodissa, sillä varhaislapsuus on tärkeää aikaa sosio-emotionaalisten taitojen oppimiselle. Hyvät tunteiden säätelyn taidot ja sosiaalisesti vastuullinen käyttäytyminen suojaavat lapsia myöhemmin kehittyviltä riippuvuuksilta ja väkivaltaisten käyttäytymismallien kehittymiseltä. Tunteiden hallintaa ja sosiaalisesti suotavaa käyttäytymistä opetellaan Papilio-ohjelmassa systemaattisesti, mutta leikin kautta jo varhaislapsuudessa.\nIiris Björnberg sai tietää ohjelmasta vuonna 2009, kun hän oli käymässä tutkimustarkoituksessa prof. Herbert Scheithauerin luona Freie Universität Berlin-yliopistossa. Hän vakuuttui nopeasti, että Papilio on ohjelma, joka voisi toimia Suomessakin. „Vaikka Suomi saavuttaa huipputuloksia Pisa-tutkimuksissa, suomalaislapsilla ja -nuorilla on paljon tuen tarpeita sosio-emotionaalisissa taidoissa. Siksi tarvitsemme täällä Suomessa kiireellisesti Papiliota“, sanoo Björnberg. Myös lastenpsykiatri Jari Sinkkonen, jolta Björnberg sai ennaltaehkäisyohjelmasta lausunnon, katsoi, että Papilio-ohjelman periaatteet, menetelmät ja tieteellinen perusta olivat kunnossa ja ohjelma suositeltava Suomessakin käytettäväksi.\nBjörnberg suoritti Saksassa Papilio-kouluttajan koulutuksen. Talvella 2015 Suomeen perustettiin Lapset ensin -yhdistys, joka lähti työskentelemään ohjelman tuomiseksi Suomeen. Yhdistys haki ja sai rahallista tukea Suomen Opetus- ja kulttuuriministeriöltä ja yksityisiltä lahjoittajilta materiaalien kääntämiseen ja koulutusten käynnistämiseen. Toteuttaakseen Papiliota päiväkodin henkilökunta osallistuu koulutukseen, ottaa ohjelman käyttöön ryhmissään ja juurruttaa sen pysyväksi osaksi päiväkodin arkea. Yhdessä Heidrun Mayerin kanssa, joka on Papilio e.V.:n toimitusjohtaja Augsburgissa, Björnberg aloitti kesäkuussa Jyväskylässä ensimmäisten 16 kasvattajan koulutuksen. Pilotti-ryhmän työntekijät tulivat kahdesta eri päiväkodista, Huhtasuolta ja Taikalampusta ja he olivat innoissaan ohjelmasta. Näin totesi Saija Riihinen, Huhtasuon päiväkodin johtaja: „Papilion kautta saamme käyttöömme ohjelman, joka on tieteellisesti todistettu ja jota on käytännössä yksinkertaista toteuttaa.Päiväkotimme henkilökunta on hyvin kiinnostunut jatkamaan itsensä kehittämistä. Papilio antaa meille yhteisen perustan lasten sosio-emotionaalisten taitojen tukemiselle. Ja lapset Suomessa tarvitsevat tunteidensa käsittelyyn apua, koska he eivät läheskään aina saa sitä riittävästi kodeissaan."\nUusien ryhmien kouluttaminen on käynnissä Jyväskylässä. Syksyllä 2015 koulutetaan myös Rauman ja Uuden-Kaupungin päiväkotien henkilökuntaa. Heidrun Mayer osallistuu Raumalla lokakuun koulutukseen kahtena päivänä. Päämääränä on kouluttaa kaikki kasvattajat viidessä päiväkodissa vuoden 2015 aikana. Samanaikaisesti 1-3 uutta suomalaista Papilio-kouluttajaa aloittaa koulutuksen Saksassa. Pilottivaiheessa tarkkaillaan myös kulttuurillisia eroja, niin että ohjelmaa voidaan tarpeen mukaan mukauttaa Suomeen. „Koulutuspäivät Suomessa olivat myös minulle opettavaisia, sillä opin paljon suomalaisesta kulttuurista ja siitä, miten henkilökunta työskentelee siellä päiväkodeissa“, sanoo Heidrun Mayer. Yhdessä Iiris Björnbergin kanssa hän tulee käymään pilottivaiheen päiväkodeissa seuratakseen, että toteuttaminen onnistuu ja nähdäkseen, mikä sen vaikutus lapsiin on. "Laadunvarmistus on Papiliossa hyvin tärkeää",sanoo Mayer.\nIiris Björnberg, p. +358 50 598 8250, s-posti: iirispeace@gmail.com\nPapilio e.V. (Yhteystiedot Saksassa)\nAnnika Jungclaus, p. +49 821 4480 3297, s-posti: annika.jungclaus@papilio.de\nAndrea Finkel, p. +49 821 2426 302-23, s-posti: medien@papilio.de\nPapilio-ohjelman tavoitteena on vahvistaa lapsen tunnetaitoja ja tukea sosiaalisesti vastuullisen käyttäytymisen oppimista. Sosioemotionaaliset taidot ovat perusta myönteisille ihmissuhteille ja psyykkiselle terveydelle ja samalla ne tukevat akateemisten taitojen oppimista. Niiden tiedetään myös ehkäisevän nuoruusiän riippuvuuksia ja väkivaltaista käyttäytymistä. Papilio-ohjelman vaikutus on tieteellisesti todistettu, sen on todettu vähentävän käyttäytymisen ongelmia ja tukevan prososiaalisten taitojen kehitystä.\nSaksassa Papilio toimii kahdessatoista liittovaltiossa, yli 5.900 kasvattajaa on saanut koulutuksen ja jo 119 000 lasta hyötyy Papiliosta. Lisää tietoa löytyy: www.papilio.de\nErityistä Papiliossa on sen arkipäiväisyys: Se voidaan toteuttaa kaikissa päiväkodeissa ja se mukautuu päivän kulkuun. On tieteellisesti todistettu, että ohjelma vähentää lasten käyttäytymiseen liittyviä ongelmia. Erityisesti lapset, joilla on selviä puutteita sosio-emotionaalisissa taidoissaan hyötyvät ohjelmasta. Kaikille osallistuville lapsille ohjelma on kuitenkin perusperiaatteiltaan aivan samanlainen.\nPapilio toimii kolmella tasolla: lasten, päiväkotihenkilökunnan ja vanhempien tasolla.\nKasvattajilla on keskeinen rooli: Heidät koulutetaan toteuttamaan Papiliota päiväkodissa ja tukemaan lapsia ´kehitystä edistävän kasvattaja-vuorovaikutuksen‘ keinoin.\nVanhemmat otetaan mukaan vanhempainilloissa. Työntekijät ja vanhemmat jakavat keskenään tärkeää lasta koskevaa tietoa ja vanhemmat otetaankin keskeisiksi toimijoiksi interventiossa. He saavat ohjelmasta hyödyllistä tietoa ja voivat toteuttaa osia Papiliosta myös kotona.\nLapsille on kolme ryhmässä tapahtuvaa menetelmää käytössä:\nPaula ja tunnepeikot: Tunnepeikot Nyyhky, Äksy, Säikky ja Hymy ovat Augsburgin nukketeatterin luomat Papilion tähdet. Hurmaavan tarinan myötä lapset oppivat tunnistamaan omia ja toisten tunteita ja säätelemään tunneperäistä käyttäytymistä.\nLelujen vapaapäivä: Lapset leikkivät kerran viikossa ilman tavanomaisia leikkikaluja ja oppivat siten luovalla tavalla keksimään tekemistä itse ja yhdessä toisten kanssa.\nMinun-sinun-meidän-pelissä etusijalla on toisten vastavuoroinen auttaminen yhdessä sovittuja sääntöjä noudatettaessa.\nEnsimmäinen ryhmä kasvattajia, jotka saivat Suomessa koulutuksen Papilion, päiväkoteihin kehitetyn ennaltaehkäisevän ohjelman, käyttöön. Kouluttajina olivat Papilio-kouluttaja Iiris Björnberg (edessä 1. vas.) ja Papilio e.V.:n toimitusjohtaja Heidrun Mayer (takana 3. oikealta).\nPapilio-koulutusta Suomessa: Pienryhmissä lastentarhaopettajat ja -hoitajat puhuvat taidoista, joiden pitää kehittyä lapsilla 3-7 vuoden iässä.\nPapilio-kouluttaja Iiris Björnberg valmistelemassa Papilio-koulutusta Suomessa.


VS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Perjantaina, 07.05.2010 klo 10:29\nJuu kiitti kaikille ketkä viitsi mielipiteensä ilmaista, niin koiran hankkimisen puolesta kuin vastaanki.\nEi voi sanoa, että olis mainittavasti tehny meitä asian suhteen juuri viisaammaksi, mutta kiva silti kuulla, et muutki töissä käyvät ihmiset koiria pitää. Ja kaikesta päätelleen vielä ihan tyytyväisiä sellaisia.:>\nKeskustelua tuli siitä, että miten sen työpäivän jälkeen jaksaa sitte sen koiran kans enää touhuta/lenkkeillä/aktivoida. On varmaan paljo ihmisestäki kiinni, vaan ainaki meillä käydään lenkillä nytkin, ilman koiraakin, tehdään ne kotityöt, katellaan telkkaria ja harrastetaan. Joskus kyllä ihmettelen itekki, et miten sen kaiken aina vaan ehtii/jaksaa, kun välillä ne päivät venähtää sinnekki 12h--> (ei molemmilla samana päivänä, mut vuorotelleen periaatteessa toinen tekee pitkää päivää), ja silti vaan kaikki tulee hoidettua. Tuota päivien pituutta ajatellen olis kans kiva, et siellä kotona olis joku odottamassa kissan lisäksi, et minkä takia kiirehtiä kotiin aiemmin. Olis tämmösille työnarkomaaneille hyvä keino lyhentää päivää.\nVaan jäämmepä edelleen pohtimaan tuota meille parasta mahdollista koiranhankinnan ajankohtaa. Ehkä kesällä, tai sit syksyllä. Rotu alkaa onneksi jo olla aika selvillä, kyllä se keeshond tai suomenlapinkoira olis varmaan meille se paras valinta. Riippuu nyt kummasta löytyy kiva kasvattaja.\nVaan anteeksi tää off-topic. Nyt en enää harhaile aiheen vierestä.:)\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Perjantaina, 07.05.2010 klo 15:35\nNyt menee kyllä ihan OT linjalle koko homma, mutta kun moni mun ajatuksia ihmetteli niin vastaanpa nyt vielä yhden viestin verran.\nMun puolesta ihmiset saa pitää koiriaan yksin kotona niin pitkiä aikoja ku lystäävät, mutta mä pyrin siihen että koirat on yksin mahdollisimman vähän. En tiedä olenko jotenkin päästäni sekaisin, mutta ihan pienestä pitäen oon kauhistellut miten koko elämä menee töissä. Varsinkin nyt kun on koiria, eikä mua kiinnosta ammattina mikään muu ku koirien koulutus (jep, mahikset on hyvät..), tuntuu 9-17 päivä täydeltä painajaiselta. Mies pääsee töistä neljän ja viiden välillä, ja kyllä se sen jälkeen on niin väsynyt että just ja just jaksaa lenkille raahautua.. Joku koiran aktivointi vois jo olla aikamoisen tuskan takana. Jotta mä saisin kasaan sen lenkki- ja aktivointimäärän mitä tuon nuoremman kanssa päivittäin hommailen, pitäis mun koko ilta sitten kuudesta eteenpäin tohottaa koiran kanssa jos työaika olis se vakio.. Esim. kaikkia koiran ruokia tuskin olis tullut treenin yhteydessä syötettyä.\nMutta niinhän se on että - yllätys - ihmiset käy töissä ja omistaa koiria, joten mä olen kai jotenkin valtavirrasta poikkeava sintti. Pitkitän ja pitkitän opiskeluja ja kaikki vapaa-aika menee lenkeillä, treenatessa tai treenejä vetäessä.. Harmi vaan että noilla ei oikein elä.\n(Viestiä on muokattu perjantaina, 07.05.2010 klo 15:36)\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Lauantaina, 08.05.2010 klo 16:05\nTuosta koiran yksinoloasiasta varmaan turha riidellä, ja arvostella muiden ajankäyttöä, koska täytyyhän muistaa että kaikki ovat yksilöitä, koiratkin! Varmasti ainakin täällä kaikki koiranomistajat tietävät, mikä on juuri heidän tassukalleen parasta.\nMe ollaan nyt omalta osalta tehty päätös, että koiraa aletaan hankkia, ja lähipiirin tukikin on asiaan saatu. Teidän vastausten lukeminen helpotti ja rohkaisi kyllä tosi paljon! Ketjun aloittaessani olin vielä yksi tärisevä hermokimppu, josta tuntui, että koira menee rikki heti kun sellaisen käsiinsä saa!\nVarauduttu on myös noihin muihin tunteisiin, mistä joku jo mainitsikin. Että mitään ei kaduta, mutta on niitä huonojakin päiviä ollut.. :) Ei se mitään ruusuilla tanssimista olekaan, mutta uskon ja toivon, että kärsivällisyys ja yritteliäisyys palkitaan. Itkua tulee olemaan, mutta myös onnesta!\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Keskiviikkona, 09.06.2010 klo 16:25\nPakko tähän nyt jotakin kanssa laittaa, kun tänään tänne rekisteröidyin ja aloin lukemaan keskusteluja läpi. Itselläni on ollut koirakuume "on-off" monta vuotta ja nyt taas keväällä se on alkanut ihan todenteolla polttelemaan.... varsinkin, kun poikaystävän kanssa ollaan muutamassa yhteen, enemmän siis pitäisi olla aikaa koiran kanssa ja enemmän asuntotilaa.... Töissä joudun itse kulkemaan aika pitkää matkaa muuton jälkeen, mutta poikaystäväni on melkein aina kotona.\nbtw tähän yksinoloasiaan: Asun Ruotsissa ja täällä on jonkinlainen lakipykälä ettei koiraa saa jättää yksin yli 4-6 tunniksi? Aika moni siis käy ruokapaussilla kotona lenkittämässä koiransa.\nNiin. Se on sellaista pelonsekaista tunnetta :D Jännittää hyvässä ja pahassa mielessä. Olen tosiaan koittanut tolkuttaa itselleni, että kyllä ne elämäntilanteet muuttuu ja tulevaisuudesta ei koskaan tiedä millainen tulee olemaan. Olemme puhuneet toiseen maahankin muuttamisesta, mutta eihän sellainkaan ole satavarmaa + että kyllähän niille koiruleillekin passin saanee:) Mutta elämä ilman koiraa tuntuu niin tyhjältä. Jotenkin sitä silti pelottaa, että kahlitseeko koira jollain tavalla liikaa, vaikka totuus kutenkin on se, ettei sitä kuitenkaan matkustele ympäriinsä mitenkää usein. Kotona sitä suurimmaksi osaksi möllöttää ;) (ja suurin osa meidän harrastuksista tapahtuu ulkona, kävellen, kiipeillen, patikoiden...)\nHaluaisin ainakin uskoa, että on vastuullinen ihminen edes miettii juuri, että mikä on oikeasti tärkeintä ja ajattelee asiaa realistisesti. Yrittää päästä sen ensihekuman ylitse, hengittää syvään ja miettiä viikkojen-kuukausien päähän... Äh. :D\nItse olen vienyt asiaa hieman tästä jo pidemmälle. Kävimme viikonloppuna katsomassa yhtä 10 kuukautista staffia, mutta hän ei oikein vaikuttanut sopivalta. Aistin liiallista erosurua/ongelmia tulevaisuudessa, liian kiinni omistajassa. Nuorempana meillä oli terrieri kotona ja oikeastaan sitä on kantapään kautta tullut todettua miten asiat voi mennä totaalisestikin vikaan (jo siis siitä otetaanpa ekaksi koiraksi kettuterrieri :D), mutta kyllä hänestä on ihanat muistot jäänyt! Perheen luona käynti ja joulut eivät koskaan tule enää tuntumaan samalta....\nNiin kai sitä pitäisi enemmän ajatella. Se mikä on poissa jostain tietystä vapaudesta, on kuitenkin takaisinpäin monin kerroin, mitä koira antaa... perheenjäsenenä, kaverina, ja noh... vähän siis kuin omana lapsena suoraan sanottuna;)\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Keskiviikkona, 09.06.2010 klo 19:30\nLapsuuden kodissa koiraa ei koskaan ollut. Halusin n. 17 vuotiaasta asti raivokkaasti koiran, halusin ja halusin.. Mahdolliseksi se tuli, kun muutin kotoa 18-vuotiaana. Ensimmäisen oman koirani hankin siis alle 2v sitten, ollessani 20 vuotias.\nHyvin on mennyt, ihana ja fiksu piski. Monella tapaa elämäni keskipiste, vaikka onkin meillä aika pitkälti koiran asemassa siinä mielessä, ettei tota parane lällytellä kummemmin (nouseepi nuorella herralla hattuun ja keksii sitten mitä mukavimpia juttuja )\nTunsin olevani valmis hankkimaan koiran noin vuosi sen jälkeen kun se oli jo tullut\nSiis sitä ennen olin tietenkin 100% varma KAIKESTA ja "tiesin" vaikka mitä ja oli suunnitelmia, strategioita, odotuksia, vaatimuksia ja herrajees mitä lie... No enpä kyllä oikeasti ollut ihan valmis, luulin vaan.\nVuosi siinä suunnilleen koiran kanssa vierähti, ennenkuin naksahdin jollekkin sellaiselle tasolla, joka on jo varmaan täysin automaattinen ihmisillä, joilla koira on ollut muksusta asti. Se joku sellanen luonnollinen tapa vain elää ja olla, ymmärtää koiraa.\nEi siitä mitään haittaa kyllä ole ollut, että koira tuli kun tuli. En olisi varmaan koskaan ikinä ollut valmis, vaikka olisin eläkeikään asti odottanut. Joskus se ensimmäinen koira on vaan tultava, ei sitä kokemusta itsestään synny.\nOnneksi ei ehditty mitään kummempia mokia koiran kanssa tehdä. Alkusuunnittelu ja mun ylifanaattinen tiedonjano kyllä kannatti. Mutta silti, joo, kyllä siinä vuosi meni.\nNyt uskon olevani valmis ottamaan toisen koiran, joka varmaan tulee vuoden päästä kesällä (ehkä ehkä, ei puhuta vielä miehelle, ettei suunnitelmat heti kaadu ). Ja varmaan elelen kahden koiran kanssa vuoden pari, ennenkuin olen siihen oikeasti valmis..\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Torstaina, 10.06.2010 klo 15:33\nPerheessäni on aina ollut allergiaa, ja hankin koiran 19-vuotiaana, kun pääsin muuttamaan omaan kämppään. Koiranhankinta oli TODELLA pitkällinen prosessi, ainakin 12-vuotiaasta olen oikeasti perehtynyt rotuihin, koulutukseen, terveyteen ja harrastuksiin. Luulisi että oli hyväksi, kun odotin "oikeaa hetkeä". Mutta mulla ehkä lopulta eniten päänvaivaa on aiheuttanut juuri pitkällinen valmistautuminen koiranottoon ja siinä samalla jatkuvasti kasaantuva stressi. Kun sitten koiran otin, niin mulla oli kaikki mahdolliset toimintasuunnitelmat ja aktivointisuunnitelmat ja pelisäännöt mietittynä valmiiksi. Pentu on nyt 14-viikkoinen, ollut minulla 1,5 kuukautta. Ensimmäisten viikkojen aikana mulla oli ihan kamala olo ja stressi siitä että pystynkö pitämään suunnitelmistani kiinni ja että olenko sittenkään hyvä koiranomistaja. Mutta nyt kun yhteiselo on lähtenyt rullaamaan ja olen käsittänyt sen, että KAIKKEA EI VOI EIKÄ TARVITSE SUUNNITELLA, on stressikin helpottanut.\nKyllä valmistautuminen ja tiedonkeruu hyväksi oli, etenkin se että omaksuin miten tärkeää on määrätietoisuus ja kärsivällisyys koiran kanssa on. Mutta ensimmäiset viikot pennun kanssa olisivat sujuneet huomattavasti jouhevammin, jos olisin vähän löysännyt enkä panikoinut jatkuvasti kaikesta. Tosin varmaan osansa on silläkin, että koira on ensimmäiseni.\n(Viestiä on muokattu torstaina, 10.06.2010 klo 15:33)\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Torstaina, 10.06.2010 klo 16:04\nOtsikon kysymykseen vastaus on,että en miettinyt asiaa. Mä olen kasvanut koirien kanssa, joten minulle oli itsestään selvää,että omassa kodissani on koira. Asia varmaan pohdituttaisi, jos koiran kanssa eläminen olisi ollut vierasta tai uutta.\nRez, ihmiset ovat erilaisia. Mä saan virtaa ja energiaa nimenomaan koirien kanssa olemisesta. Ei siis ole mikään ongelma työpäivän jälkeen raahautua treenamaan tai/ja pitkälle lenkille. Jos olisin töistä tai opiskeluista tosi henkisesti/fyysisesti ylitsepääsemättömän uupunut, vaihtaisin työpaikkaa mieluisempaan.\nMulle on muuten usein sanottu,ettet sinä sitten jaksa koirien kanssa niin paljon olla, kun olet töissä. Ha, kun olen jaksoittain tehnyt pelkästään töitäkin, tuntuu aikaa olevan rutosti enemmän, koska ei tarvi kotona enää uhrata ajatustakaan opiskeluille. Ajallisesti toki olen opiskellessa enemmän kotona.\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Perjantaina, 11.06.2010 klo 15:01\nMun mielestä sen kyllä sitten tietää kun on valmis ottamaan koiran joten ei sitä noin paljon tarvis mun mielestä miettiä. Mutta nää olikin sitten vaan mun ajatuksia...\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Perjantaina, 11.06.2010 klo 15:47\nMut jos on tällainen iän ikuinen pohdiskelija ja jahkaaja, niin sitä ei osaa tunnustella olisko sitä valmis vai ei :D Haha. Noh, impulsiivinen/spontaani on hyvä olla jossain asioissa, mutte ei sentään tällaisissa.\nAh, nyt näyttäisi siltä, että koiruli ehkä olisi muutamassa perheeseen. Se tosiaan riippuu vielä yhdistyksestä, joka haluaa haastatella meitä, että millaiseen perheeseen koira sijoittuu ja olemmeko sellaisia mitä hänen luonteensa vaatii. (on siis ns. pelasta koira-kaltainen yhdistys). Jännittää ja pelottaa :) mutta kyllä se kai siitä kun lakkaa sen tyhjän analysoinnin, kun on se todellisuus kohdalla :)\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Lauantaina, 12.06.2010 klo 11:41\nMinä otin koiran ensimmäisen opiskeluvuoteni keväällä. Syksyn olin ollut koko ajan menossa ja keväällä sain tarpeekseni ja päätin, että nyt on aika asettua aloilleni ja toteuttaa pitkäaikainen haave. Enkä ole katunut. Ollaan pärjätty oikein hyvin, sillä opiskelujen vuoksi minulla on sille paljon enemmän aikaa kuin jos kävisin töissä. Rahasta tekee välillä tiukkaa kun nyt on pieni vauvakin, mutta onneksi koira on tähän mennessä pysynyt terveenä. Raha-apua saa kriisitilanteessa vanhemmiltani -tästä sovittiin jo ennen koiran tuloa.\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Sunnuntaina, 01.08.2010 klo 15:14\nTässä muutamia asioita, jotka ovat minua ja avokkiani ns. estelleet koiranhankinnassa, mutta jotka olemme mielestämme saatu kumottua.\nOpiskelemme vasta, joten tulevaisuus ??\nMeidän tulevaisuuden suunnitelmiin kuuluu kuvainnollisesti punanen tupa ja perunamaa. Ei suunnitelmia maailmanmatkailusta, vaihtoonlähtemisestä tai muusta elämää mullistavasta. Toki yllättäviä tilanteita, kuten pahoja sairastumisia voi sattua, mutta niitä voi tapahtua kenelle koiranomistajalle tahansa.\nVaikka opiskelija olenkin, mulla ei todellisuudessa ole mitään huolta rahan suhteen eikä avokillakaan. Tulee vaan aina pihisteltyä. Opiskelun jälkeen ei ehkä välttämättä oo sitä unelmaduunia, mutta uskon, että kyllä aina jotakin töitä saa. Ja tiukan paikan tullen, aina on jotain mistä voi luopua. Ei Suomessa kukaan nälkään kuole - edes koirat.\nOpiskeluaikana päivät ovat usein hyvinkin erilaisia. Joskus on paljon luentoja, toisinaan taas naurettavan vähän, voi olla iltasin töitä tai muita hommeleita. Luennot eivät ole pakollisia ja työvuoroihinkin pystyy yleensä vaikuttamaan, joten eiköhän me pystytä avokin kanssa aina tiukan paikan tullen sumplimaan menot siten että koira ei joudu olla liian kauan yksin ja saa tarvittavat lenkitykset ja aktivoinnit. Olen jo hyvän tovin miettinyt päivittäin, miten koiran hoito onnistuisi juuri sinä päivänä. Harvoin on ollut päiviä, jotka vaatisivat erityisjärjestelyjä.\nTiedän millaista arki koiran kanssa on. Olen aamuvirkku, joten aamut ei ole ongelma. Luentojen jälkeen on vain kiva päästä touhuu ulos koiran kanssa ja tuulettaa aivoja ennen kuin jatkaa vähän omatoimista opiskelua kotona (tekee oikeesti varmaan ihan hyvää). Kylminä talvi-iltoina raskaan päivän jälkeen tiedän, että saattaa sohva houkutella, mutta olen aina ollut itselleni orjapiiskuri ja koiran laiminlyöminen ei tulisi kuuloonkaan! Ja onhan meitä kaksi ulkoiluttajaa.\nNyt alan pikkuhiljaa päästä tän mitä jos, mitä jos vaiheen läpi, joten toivottavasti se koiruus täyttää kohta meidänkin elämän\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Sunnuntaina, 01.08.2010 klo 15:43\nAi kamala mitä täältä ketjusta sai lukea. Onko koira todella tärkeämpi kuin parisuhde? Siis jos koiraa ei voi pitää yhtään yksin, vaan toinen käy päivätöissä ja toinen iltatöissä. Onko siinä enää parisuhdetta ollenkaan? Mua jotenkin tökkäs tuo niin kamalasti, että huh, koska tuo kuulostaa sitten taas siltä, että suhde on hoitovastuun jakamista eikä mitään muuta. Kuinkas ne yhteiset romanttiset hetket vietetään jos koiraa ei voi jättää yksin? Ja jos sitä ollaan aina eri aikaan töissä, niin kyllähän sitä siitä toisesta vieraantuu? Vai? En mä vain uhraisi parisuhdettani sen vuoksi, että koiran olisi "parempi" olla. Tai no, parempi ja parempi. Jotkut koirat eivät esimerkiksi nuku kunnolla kuin vain yksinollessaan, koska kun isännät on kotona, täytyy taloa vahtia. Yksinollessaan voi sitten rentoutua ja nukkua taju kankaalla. Voiko olla koiralle hyväksikään se, ettei se ole koskaan yksin? Vai? Mietinköhän mä nyt jotenkin nurinkurisesti. Tietty sitten jos koiralla on oma rauhoittumispaikka niin asia lienee eri. Silti.\nMä kyllä ajattelen että koiran kun koiran tulee kestää se n. 8-9h yksinolo kun sille tarjotaan muutoin riittävästi aktiviteettia. Juuri sitä varten niitä aktivointileluja sun muita on, että koira voi niillä puuhailla yksinollessaan, ei siihen kaivata omistajaa seuraamaan viereen ja ihastelemaan miten hienosti se rekku nyt saa sen namin sieltä pallosta. yli 10h yksinolot alkaa mun mielestä olemaan sitten jo todella liikaa, kukaan ihminenkään jaksa hätäänsä pidättää sitä kahtatoista tuntia. Jos töitä on liikaa, ja tekee 12h työpäivää niin, että koira joutuu olemaan yksin kotona, kannattaa mun mielestä haudata se haukkuhaave siksi aikaa että työolot on normalisoituneet ja inhimillistyneet. Eikä koiraa voi sen tähden ottaa, että olisi joku joka odottaa sitä kun tulet kotiin.\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Sunnuntaina, 01.08.2010 klo 16:37\nMielenkiintoisia kommentteja on kyllä tullut tässä ketjussa..\nItse en silloin 17 kesäisenä hankkinut koiran hankintaa sen kummemmin, sellainen oli aina ollut, ja nyt oli saatava kaveri harrastuksiin, joten koira hankittiin. Monessa on kaveri sittemmin ollut mukana, asunut kanssani opiskelijaboksissa, monessa muussa kämpässä ja reissannut aina ties missä mukana. Sopeutunut aina hyvin elämänrytmiini. Ei ole ollut ongelmia.\nAjoittain polttelee koirakuume, ja tekisi mieli ottaa pentu. Tiedän ettei kuitenkaan nyt ole sen hetki, sillä en ole valmis sitoutumaan pentuun ja sen tuomaan vastuuseen. Haluan matkustella ja nähdä maailmaa, nauttia opiskelijaelämästä jne. Nyt kun tuo yksi on ns. parhaassa iässä, koulutettu ja huoleton kaveri, jolle löytyy myös aina tarvittaessa hoitopaikka, niin toista en halua ottaa ns. "pakkaa sekoittamaan". Koirat ei kuitenkaan ole ns. elämäntapa minulle, että niiden vuoksi viitsisin/haluaisin tällä hetkellä tietyistä asioista luopua.\nMielestäni on vähän nurinkurista elää noin voimakkaasti koirien ehdoilla, että haluaa vältellä esim. töissäkäyntiä tai pelkästään siksi tehdä esim. iltavuoroa. Kukin toki taaplaa tyylillään, mutta ei mahdu minun ajatusmaailmaani.\nNormaali täysipäinen koira ei tosiaan kärsi yksinolosta mitenkään. Omani ainakin huomaa aina jo siitä miten valmistaudun lähtöön, että onko pääsemässä mukaan vai ei. Se on huvittava, kun vaikka meikkaan peilin edessä, se saattaa istua vieressä, ja kun katson sitä huomaan että koira on nukahtanut istualleen ja nuokkuu. Sen jälkeen se kömpiikin omia menojaan nukkumaan.\nSamoin kun tulen takaisin se kömpii hyvin unisena vastaan, ja jää odottamaan ja istumaan kunnes kutsun sen jonkin ajan kuluttua tervehtimään.\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Sunnuntaina, 01.08.2010 klo 19:39\nAika harhateille ajautunut keskustelu. Minun tarinani aloitusaiheeseen liittyen tulee tässä. Minulla oli lapsuuden kodissa koira, joten tiesin koirista jotain mutta aika vähän kuitenkin. 10 vuotta meni ilman koiraa, tuli perhe ja silleen. Puoli vuotta ennen koiran hankinta päätöstä en pitanyt koirista kodissani, ärsytti kun kaverin koira oli kylässä sotkemassa ja pissi matollekin. Sitten yhtäkkiä tulikin sellainen tunne, että kyllä mä koiran haluan sittenkin. No heti tietenkin tuumasta toimeen, nettiä selailemalla rotua valitsemaan. Rotu oli pian selvillä ja sitten vaan vapaa pentu jostakin. Kaikessa kiireessä ja tietämättömyydessä otin melkeimpä ensimmäisen vapaan pennun. En minä ymmärtänyt mitään pevisoista tai taippareista. Keväällä päätin koirasta ja elokuussa pentu jo tuli, että siinä ei paljon ollut miettimis aikaa.\nOlen kyllä muutenkin hetitännekaikkimullenyt-ihminen. Jos päätän ja haluan jotain, mitä sitä turhaan aikailemaan. Seuraavia koiria olen kyllä miettinyt tarkemmin. Tai siis kun olen päättänyt, että nyt on seuraavan koiran aika, olen heti aloittanut etsinnän sen enempää miettimättä onko nyt hyvä aika uudelle koiralle mutta pennun valintaa olen tehnyt rauhassa harkiten.\nEipä siinä, onhan tuo varsin mukava koiruus vaikka ei siitä näyttelytähdeksi tai metsästyskokeisiin ole. Mutta jos tietoa olisi ollut enemmän jo silloin olisin todellakin valinnut toisin.\nTässä kohtaa siis kehoitan omista virheistäni oppineena tutustumaan rotuun, sairauksiin ja kasvattajiin huolella ennen pennun valintaa.\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Sunnuntaina, 01.08.2010 klo 22:38\nMä harkitsin koira-asiaa about kahdeksan vuotta. Tuon olkkarin sohvan värinkin valitsin aikoinaan tulevan koiran värityksen mukaan (kun oli tarkoitus hankkia labbis) roduksi valikoitui pitkällisten pohdiskelujen jälkeen Berni, ja näkyyhän tässä koiran karvat jess. hehe.\nKun opiskelut oli opiskeltu ja suurimmat haaveet maailmanvalloituksista yms toteutettu, alkoi kova koirakuumeilu. Jahkailin vaan sitä, miten jaksan yksin kasvattaa (ensimmäisen) koiran, riittääkö rahkeet.. Kun kyseessä on eka koira, eikä lähipiirissä ole oikein koskaan kellään ollut koiria, tämä pohdinta vaan venyi ja venyi.. Lisäksi stressasin tosi paljon sitä, mihin laitan koiran, jos yhtäkkiä sairastun flunssaan ja makaan sängynpohjalla kuumeisena... Mutta työkaverit (koiraihmisiä) rauhoittivat ja kannustivat vaan ottamaan se koira. Hoitopaikka järkkääntyy aina jotenkin.\nJos ei alta kolmekymppisenä uskalla koiraa ottaa ... niin.. Ja niin mä sitten päätin että koiran on tultava nyt tai ei koskaan.\nMitä tulee siihen mistä Rez puhui, ymmärsin asian kyllä ihan eri tavalla. Mä oon pitkään haaveillut tekeväni osa-aikatyötä ja elää ns. laadukkaampaa elämää, omistaen vapaa-aikaani tärkeinä pitämilleni asioille, joihin kuuluu mm. koiran kanssa harrastaminen. Osa-aikatöitä ei oikein vaan ole tarjolla mun alalla, alan vaihto on joka tapauksessa edessä. Ehkä sitten. Tulot tippuvat varmasti aika lailla, mutta vähemmälläkin pärjää. On erilaisia tapoja elää ja olla, aika hölmöä sanoa, että elämäntavassasi on jotain väärää..\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Tiistaina, 10.08.2010 klo 14:15\nMe on puhuttu koirasta varmasti yli vuosi. Tiedän, että haluan koiran ja päivisin mulla on semmoinen "jes, kyllä minä pystyn siihen!" mutta mulle iskee joskus illemmalla semmoinen että pitäisköhän sittenkään\nVähän semmoinen... Entä jos tuleekin jotain liian isoja (koulutuksellisia) juttuja joita en hallitsekkaan. Meille olisi nyt joskus varmaan kuukauden sisään tulossa ihan oma eka koira pietarista. Sellainen rescuekoira jonka pitäisi olla kyllä ihan... noh... hyvä Että ei mitään isoja juttuja pitäisi olla, sisäsiisteyttä pitää ehkä treenata kun koira on nyt asunut ulkona, mutta se nyt ei ole iso juttu. Toiseksi sanoivat, että voi tulla eroahdistusta tms.\nTiedän, että pystytään tuollaiset hommat hoitamaan, mutta silti välillä vaan tulee sellainen olo, että ehkä pitäis vielä miettiä...\nTosin mulla tulee samanlainen fiilis myös esim. lävistyksen ottamista edeltävänä päivänä, että taitaa olla vaan joku pieni vinksahdus oman pääni sisällä\nKun käyn täällä lukemassa toisten neuvoja kaikissa jutuissa niin tulee tosi itsevarma olo\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Perjantaina, 17.12.2010 klo 22:14\nEnsimmäisen oman koiran sain 16 vuotiaana lukion ensimmäisenä vuonna. En erityisesti miettinyt olenko valmis ottamaan koiran vaan vastuu tuli enemmänkin koiran myötä. En ole todellakaan katunut päätöstä vaan se on yksi parhaista asioista mitä olen tehnyt. Mielestäni pysyin "järjissäni" teini-ikäisenä kun kaverini ryyppäsivät viikonloppuisin niin itse olin kotona/valmennuksissa/kokeissa/näyttelyissä koirani kanssa ja vuoden päästä hankin vielä toisen koiran. ;) Koiran myötä myös oma elämäni rytmittyy paremmin, aamulla lähdetään kuudelta tunnin lenkille ja koulun jälkeen kotiin käyttämään koirat ja viimeistään kahdeksalta pitää olla kotona iltalenkittämässä koiria.\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Perjantaina, 17.12.2010 klo 23:54\nMä taidan olla puuttumatta tähän OT-keskusteluun...\nMeille tuli lapsuudenkotiin eka koira, kun olin kuudennella. Toinen koira tuli, kun olin ysillä. Sisko on mua kolme vuotta nuorempi, eli me oltiin 10- ja 13-vuotiaita sillon alkuaikoina, ja naapurustoon tuli pariin muuhunkin lapsiperheeseen samoihin aikoihin koiria.\nMeidän perhe oli ainut, missä koirien lenkitys ei lopulta jäänyt vanhempien kontolle\nNyt tätä ekaa omaa koiraa hauduttelin pari vuotta, ihan yksinäni kesken opiskeluiden en halunnut vielä ottaa koska halusin pitää ns. kaikki ovet avoinna ja sitten löytyi mies ja miestä piti lämmitellä se toinen vuosi.\nKyllä sen sisimmässään tietää, onko valmis ottamaan koiran vai ei. Ei tässä kannata alkaa mitään plussia ja miinuksia laskemaan, koska jos niitä miinuksia on laskettavaksi asti, alkaa koira jossain vaiheessa rajoittaa elämää ja se ei ole kenellekään hyvästä.\nMä en ole koskaan kokenut menettäväni mitään koirien (tai muiden eläinten) takia, vaan päin vastoin, saaneeni äärettömän paljon lisää.\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Lauantaina, 18.12.2010 klo 01:37\nMä oon ollut aina koiraihminen, kun asuin iskän kanssa kahdestaan tarhaikäsenä oli meillä hoidossa milloin kenenkin koira ja äitipuolen mukana meille muutti sitten Italiasta tuotu vanha seropi-rouva ja sen kuoltua hankittiin muutaman vuoden koirattomuuden ja mun ja pikkusiskon kinuamisen jälkeen Emma. Kun muutin vähän vaille 18-vuotiaana pois kotoa, tarjouduin ottamaan Emman mukaan, mutta äitipuoli ei sitä tahtonut antaa. Nyt oon vähän vajaan kolme vuotta ollut koirattomana ja tossa viime kesänä kun muutin avokin kanssa yhteen alkoi koiran hankinnasta tulla konkreettinen juttu. Itse tykkään lenkkeillä ja ulkoilla ja oon tän koirattoman ajan toiminut koirien hoitajana ja lenkittäjänä, jotenkin ei oikein osaa olla ilman koiraa. Nyt kun on kahden ihmisen talous, on helpompi sovittaa oma elämä koiran kanssa oloon eli vaikka joutuisi jäämään ylitöihin tai tulee muuta yllättävää (mitä varmasti jokaiselle joskus tulee), pääsee toinen kuitenkin ulkoiluttamaan ja ruokkimaan koiraa. Lisäksi asuntokin on isompi. Ja nyt itse tosiaan valmistun koulusta vihdoin viimein ja avokki lupasi sitten, että valmistumislahjaksi saan sen pitkään haaveillun koiran.\nItse oon sitä mieltä, että jokainen joskus koiran omistanut ainakin tietää, koska on valmis hankkimaan koiran. Jos mielessä on jatkuvat, villit ryyppyreissut ja töistä shoppailemaan ja leffaan ryntääminen, niin kannattaa ehkä uudelleen harkita koiran hankintaa. Kuitenkin on ihan fakta, että kaikki ihmiset käy töissä ja koira joutuu olemaan jonkun verran yksin, joten ei kannata silti olla yltiöankara itselleen ja elämäntilanteelleen. Realistisuus auttaa pitkälle.\nVS: MILLOIN TUNSIT OLEVASI VALMIS OTTAMAAN KOIRAN... - Tiistaina, 01.03.2011 klo 08:18\nMinä säästin ja pähkäilin ensimmäisen koirani rotua noin 1,5 vuotta. Asia oli siis erittäin tarkkaan harkittu. Koiran sain ostettua omilla säästöilläni. Toista koiraa harkitsin noin puoli vuotta. Olin seurannut koiran emää jo parin vuoden ajan ja tuntui, että halusin juuri siltä nartulta pennun.\nVarsinkin vanhempi koirani on joutunut seurailemaan erilaisia elämänvaiheitani: välillä on ollut lyhyitä opiskelupäiviä, kun taas esimerkiksi viime keväänä jouduin tekemään 9 tunnin työpäiviä. Koirat ovat kuitenkin sopeutuneet hyvin. Tällä hetkellä tilanne on aika ihanteellinen, sillä mieheni tekee kotoa käsin töitä, ja näin koirat pääsevät pihalle jo muutaman kerran sillä aikaa, kun itse olen töissä.\n(Tilastot päivitetty viimeksi 31.10.2020 klo 23:00)


Ulosajo tuhosi Tottenhamin pelin - Spursin voitoton putki jatkuu\n02.12.2017 klo 18:54\nTottenham sai vain pisteen vierasmatkaltaan Watfordiin.\nTottenham ei ole voittanut Valioliigassa kohta kuukauteen.\nMenetetyt pisteet ovat maksaneet Spursille jo paikan mestaruustaistossa.\nLauantaina joukkue pystyi vain 1-1-tasatulokseen Watfordin vieraana.\nErotuomari Martin Atikinson ajoi Davinson Sánchezin suoralla punaisella ulos kentältä. EPA / AOP\nTottenhamin lähti lauantain liigakierrokselle pitkä voitoton putki päällä. Sen edellinen kolmen pisteen ilta Valioliigassa oli marraskuun alkupäiviltä, jonka jälkeen Spurs oli hävinnyt kahdesti ja pelannut West Bromwichin kanssa tasan.\nKäytännössä Tottanhan hukkasi oman mestaruussaumansa marraskuun pimeisiin iltoihin.\nJoulukuussa Watford halusi lisätä Tottenhamin tuskaa, ja se menikin johtoon Christian Kabaselen puskulla. Belgialainen hyppäsi korkeimmalle Tom Cleverleyn antamaan kulmapotkuun ja puski Harry Kanen edestä avausmaalin.\nVicarage Roadin kotiyleisö yhtyi kollektiiviseen rankkarihuutoon, kun brassipelaaja Richarlison kaatui boksin sisällä. Erotuomari Martin Atkinson viittoi kuitenkin peliä jatkettavaksi, ja vastahyökkäyksestä laidallaan vapautunut Christian Eriksen syötti Son Heung-minille täydellisen maalipaikan. Korealainen niittasi 1-1-tasoituksen 25. minuutilla Heurelho Gomesin selän taakse.\nTottenhamin vaikeudet näkyivät selvästi pelaajien itseluottamuksen puutteessa. Vierastasuri lukkiutui lopulliseksi tavoitteeksi viimeistään 52. minuutilla, kun kolumbialainen Davinson Sánchez pahoinpiteli ohi juoksevan Richarlisonin. Suora punainen jätti vierasjoukkueen vajaalle ja vain suojelemaan omaa maalia.\nTehtävä onnistui, ja pisteet jaettiin 1-1-tuloksella. Tasurikin auttoi Tottenhamin nousemaan liigataulukossa Burnleyn ohi kuudenneksi.


Nainen sai ”Frankensteinin rinnat” – kirurgi haastoi oikeuteen – Stara\nNainen sai ”Frankensteinin rinnat” – kirurgi haastoi oikeuteen\nViihdeuutiset 30.4.2011, 8:45 · Stara.fi\nAmerikkalainen nainen kirjoitti taannoin internetissä olevansa tyytymätön rintojensa silikoneihin, koska lopputulos oli epäsymmetriset. Nainen ei kuitenkaan halunnut haastaa kirurgia oikeuteen, mutta nyt leikkauksen suorittanut kirurgi on puolestaan haastanut naisen oikeuteen.\n– Lopputuloksena sain Frankensteinin rinnat, joissa nännit ovat aivan liian korkealla. Vuoden päästä leikkauksesta kävin keskustelemassa neljän muun kirurgin kanssa, koska en missään nimessä voisi mennä uudelleen Penslerille, Rinasa-nimimerkkiä käyttänyt nainen kirjoitti.\nKirurgi Jay Pensler suivaantui naisen Yelp ja Citysearch -verkkopalveluissa esittämästä kritiikistä siinä määrin, että hän vaatii naiselta nyt korvauksia. Samoissa palveluissa myös muut ovat kritisoineet saman kirurgin leikkausten lopputuloksia. Miehen mukaan potilas on käynnistänyt henkilökohtaisen mustamaalaamiskampanjan häntä vastaan. Naisen asianajaja Carol Oshana on päämiehensä kanssa samaa mieltä operaation tuloksesta.\n– Hänen rintansa näyttävät karmeilta. Tarkoitan, että minuakin inhottaa se miltä hän näyttää. Hän näyttää niin huonolta, Carol Oshana kertoi eilen AOL Newsille.


Mikkoakin kiinnostaa: Pelattu: Giana Sisters - Twisted Dreams #10\nSitten olisi taas Giana Siskosten pelaamisvuoro. Viime kerralla aloitettiin kolmas maailma ja nyt olisi vuorossa kenttä numeroltaan 3-2. Kenttä oli jälleen kerran melko perinteinen eli varovaisesti etenemällä suurempia ongelmia ei pitäisi tulla. Itse kuitenkin malttamattomana (ja nauhottamisen vuoksi kiireisenä) pelaajana etenin varomattomasti ja eihän siitä tullut kuin sanomista ja muutamia täysin turhia kuolemia. Maaliin asti kuitenkin selvittiin alle kymmenessä minuutissa joten kelvatkoon. Kentässä tuli uutena elementtinä vastaan keppien päässä pyöriviä sirkkelinteriä mutta niiden etenemiset oli melko helppo ennakoida. Tästä kuitenkin jatketaan ensi torstaina jolloinka on vuorossa ainakin kenttä 3-3.


Kannatti viehättyä eläimistä | Tiede\nKannatti viehättyä eläimistä\n23.11.2012 klo 11:06\nEläimen ei tarvitse olla edes vauvamainen herättääkseen empatiaa. Tästä on ollut hyötyä ihmiselle.\nJulkaistu Tiede -lehdessä 10/2012\nJos pitäisi kuvitella maailman toivottomin keskustelu, hyvä ehdokas voisi olla tällainen: Kesyrottien harrastaja esittelee lemmikkiään. Näetkö, miten herkästi sen utelias pieni kuono värisee nuuhkiessaan sinua? Ja miten se käyttää pikku etukäpäliensä varpaita melkein kuin sormia? Kuuntelija vetäytyy kohteliaan jäykkänä varmuuden vuoksi vielä vähän kauemmas. Hän ei parhaalla tahdollaankaan näe muuta kuin suomuisen, karvattoman hännän ja keskiaikaiset ruumissaatot mustan surman jäljiltä.\nMustassa surmassa rottien osuus oli uusien tutkimusten mukaan luultua pienempi, mutta siitä ei nyt ole hiukkaakaan apua. Nyt ei ole kyse tiedoista vaan tunteista, ja joskus sama eläin herättää kahdessa ihmisessä päinvastaisia tuntemuksia.\nTähän nähden on yllättävän yleistä, että ihmiset voivat viehättyä muistakin kuin kaikkein söpöimmistä eläimistä.\nRotat kelpaavat temppeliin\nMaailmassa on ainakin yksi kolkka, jossa rottien ystävän ei tarvitse selitellä mitään. Karni Matan temppeli Rajasthanin osavaltiossa Intiassa on hindujen suosittu pyhiinvaelluskohde. Oleellinen osa Karni Matan legendaa ja temppelin nykyistä elämänmenoa ovat rotat, jotka elävät sulassa sovussa temppelin henkilökunnan ja vierailijoiden kanssa.\nTemppelirotat puikkelehtivat tottuneesti kävelijöiden kenkien ja sandaalien välistä ja kerääntyvät pyöreän metallivadin ääreen. Yksi toisensa jälkeen ne hyppäävät riviin sen reunalle, kurottautuvat alas viikset väpättäen ja alkavat lipittää vadista maitoa.\nYouTubessa on Karni Matan temppelistä viljalti videoita, joiden äärellä voi harrastaa nojatuoliantropologiaa. Länsimaisten turistien suhtautuminen vaihtelee laidasta laitaan: dramaattisista kauhunväristyksistä rauhalliseen, arvostavaan eläinten havainnointiin. Intialaisten suhtautumisesta näyttää puuttuvan haitarin dramatisoiva pää. Sen sijaan näkyy luontevan uteliaita pikkulapsia, jotka haluaisivat koskettaa rottia, ja yhtä luontevia vanhempia neuvomassa, että niitä on tarkoitus vain katsoa.\nOpittua ja synnynnäistä\nPienten lasten suhtautuminen eläimiin heijastelee vanhempien suhtautumista siinä määrin, että monet psykologian tutkijat myöntävät tämän hankaloittavan sen selvittämistä, miten lapset ”luonnostaan” suhtautuvat eläimiin. Jo vauvaikäiset alkavat omaksua osviittaa perheensä aikuisten käyttäytymisestä. Opastus on sekä tietoista – katso, miten söpö kissanpentu! – että vähintään yhtä tehokkaasti tiedostamatonta, kun aikuinen kavahtaa jotain.\nOma kokemus vaikuttaa myös. Aikuisten kyky tuntea empatiaa eläimiä kohtaan riippuu osaksi siitä, minkä eläinlajien yksilöitä he ovat tunteneet hyvin. Todennäköisesti tämä juontaa psykologeille tutuista mekanismeista, joilla ihmiset luokittelevat toisiaan. Tutut ovat ”meitä”, vieraat saattavat olla uhkia.\nEräät psykologit ovat pitkään uumoilleet, että ihmisten viehtymyksessä eläimiin täytyy olla muutakin. Lasten mielenkiinto eläimiä kohtaan ei ole pelkästään vanhemmilta opittua. Lukuisissa perheissä, joissa vanhemmat suhtautuvat eläimiin ilman intohimoja, lapset haluavat kiihkeästi lemmikkiä. Toinen hyvä kysymys on, miksi eläinkontakteja sisältävät terapiamuodot ovat osoittautuneet niin tehokkaiksi lasten käytöshäiriöiden ja vanhusten masennuksen hoidossa. Voiko eläinseuralaisissa olla jotain, millä on juuret syvällä ihmisen evoluutiossa?\nEmpatialla löysi parin\nAmazonin sademetsän uumenissa värikkäät siipisulat välähtävät auringossa, kun papukaija laskeutuu odottavalle käsivarrelle. Sille tekee tilaa pieni apina, joka kipaisee omistajansa niskaan ja nojaa takanaan sojottavaan metsästysjouseen. Ainakaan näille lemmikeille omistajineen ei tulisi mieleen ajatella, että seuraeläinten pito pelkän huvin vuoksi olisi vain teollisuusmaille tyypillinen, ihmiskunnassa uusi ilmiö.\nAntropologit ovat kohdanneet lemmikkieläimiä hyvinkin alkukantaisissa metsästäjä-keräilijäyhteisöissä eri puolilla maailmaa. Siitä päätellen eläinten pitäminen seuralaisina ilman, että niitä esimerkiksi syötäisiin, on saattanut jatkua ihmiskunnassa jo vähintään kymmeniätuhansia vuosia, mahdollisesti paljon kauemmin.\nIhmisten ja eläinten vuorovaikutukseen erikoistuneet tutkijat Elizabeth Paul ja John Bradshaw brittiläisestä Bristolin yliopistosta ovat esittäneet, että empatia ”hyödyttömiäkin” eläimiä kohtaan on voinut olla ihmisen evoluutiossa hyödyllistä. Eläimistä huolehtimisella on saattanut olla merkitystä muinaisten esivanhempiemme parinvalinnassa. Jos nuori nainen tai nuori mies osaa hoitaa lemmikkejään hyvin, hän luultavasti pärjää vauvanhoidossakin. Ei hassumpi kumppaniehdokas siis.\nPaul ja Bradshaw esittävät myös toisen selityksen, joka ei sulje edellistä pois: eläimiin kohdistuva empatia oli eduksi metsästäville esivanhemmillemme. Empatia eli toisen tuntemuksiin samastuminen edellyttää pitkälle kehittynyttä älyä. Ei vielä tiedetä, mikä meitä edeltäneistä ihmislajeista ensimmäisenä kunnolla ylti tälle tasolle, mutta kun siihen asti oli päästy, eläimen mielenliikkeiden ymmärtämisestä oli ilmeistä hyötyä metsästyksen suunnittelussa.\nParhaiten perheensä sai ruokituksi se metsästäjä, jota eläinten käyttäytyminen kiehtoi eniten – ja joka siksi oppi parhaiten ymmärtämään ja ennustamaan, mitä edessä oleva antilooppi aikoi tehdä.\nKoska ihminen ei ole robotti, ymmärryksen kohteeksi ei voinut vain mekaanisesti valikoida eläimen seuraavia liikkeitä, vaan samalla saatiin koko paketti. Eläintä alettiin ymmärtää tuntevana olentona. Ei liene sattumaa, että metsästäjä-keräilijäkulttuureissa eri puolilla maailmaa on rituaaleja, joilla pyydetään kaadetulta saaliseläimeltä anteeksi.\nKuin musiikki tai nauru\nVihjeitä eläinseuralaisten merkityksestä evoluutiossamme voi löytää lähempääkin: omasta ruumiistamme. Vaarattoman eläimen läsnäolo ja erityisesti sen koskettaminen saa meistä monien verenpaineen ja stressitason alenemaan. Osassa ihmisistä jo eläimen tarkkaileminen saa aikaan nämä reaktiot.\nVoi olla, että kiinnostus eläimiin on ollut evoluutiossa samantapainen ilmiö kuin musiikki tai nauru. Eläinkunnan sukupuussa ne ovat ilmestyneet vasta ihmisen sukulinjaan mutta muodostuneet meille niin tärkeiksi, että niihin reagoivat nyt sekä mielemme että ruumiimme.


Reipas raparperiretki: Vattajan tyrskyt\nTänään tuulisella rannalla, varmaan lähti hilse päästä =)\nLähettänyt Laiza klo 21.36\nVau sanon minäkin! Ihanat värit!\n22. syyskuuta 2012 klo 17.06\n23. syyskuuta 2012 klo 0.33\nSelailin sun blogia piiitkälle taaksepäin (tällaista ne turhat demotunnit teettää...) ja ei ollut mikään nopea selailu! Kun piti kaikkia kuvia jäädä tuijottamaan. :) Ja hauskasti näkee myös sun kehityksen valokuvaajana. Koko ajan vain paranee. :)\nIhania ihania Vattajakuvia. Nämä toimii kyllä aina kaikista parhaiten. :)\n26. syyskuuta 2012 klo 13.23\nJoo nuo blogin alkuvuodet onkin semmosia, että tekis ne mieli johonki piiloon arkistoida, ei oikeen oo kuvaaminen silloin ollut se pääasia =D Mutta toisaalta kiva, että itekki pystyy välillä niihin palata ja todeta, että kehitystä on tapahtunut.\n26. syyskuuta 2012 klo 15.49\nJoo ei mitään piilottelua! :) vaikka tiedän kyllä tunteen... :D\n29. syyskuuta 2012 klo 10.46


Kerrostalon ja rivitalon paalutus Suomi\nKerrostalon ja rivitalon paalutus\nAuranmaan Teräspaaluttajat Oy on teräspaalutuksen ammattilainen. Teemme sekä kerrostalojen että rivitalojen paalutukset asiantuntevasti. Teräspaalutuksessa tärinävaikutus on erittäin pieni eikä yleensä vaadi tärinämittausta. Käyttämämme teräspaalut on suunniteltu erityisesti pohjoismaisiin olosuhteisiin. Teräspaalutusta voidaankin tehdä kaikkina vuodenaikoina.\nTeräspaalutus on riskitön ja kestävä perustamistapa. Paalutusta voidaan hyödyntää myös jo olemassa olevien perustusten korjaamisessa ja vahvistamisessa. Toimimme kaikkialla Suomessa sopimuksen mukaisesti.


Työttömäksi yli 50-vuotiaana: Kirsti sai kokea pätkätyöt ja avioeron - Studio55.fi\nStudio55.fi > Tästä puhutaan Julkaistu 26.03.2012 13:00\nKirstiä jännitti, voiko yli 50-vuotias voi saada uuden työpaikan. Kuvan henkilö ei liity juttuun.\nKirsti jäi työttömäksi 51-vuotiaana. Pian elämässä tapahtui muitakin isoja muutoksia. Kirsti ehti tehdä kolme eri työsijaisuutta, ennen kuin onni potkaisi.\nVuonna 2007 Kirsti irtisanottiin kymmenen vuotta kestäneestä vakituisesta työsuhteesta. Se oli iso sokki tunnolliselle työntekijälle, joka ei ollut eläissään saanut potkuja.\n– Se oli yllättävää, koska en ollut koskaan saanut negatiivista palautetta, Kirsti sanoo.\nErottamisen syy ei ollut henkilökohtainen, vaan samaan aikaan sanottiin irti muitakin työntekijöitä. Samalla Kirsti menetti monta ystäväksi muodostunutta työtoveria, joita hän tapaa nyt vapaa-ajalla.\nTyön loppumisessa oli sulattelemista, sillä Kirsti oli 51-vuotias. Hän ajatteli, että nyt ne vaikeudet alkavat. Kauaa ei Kirsti kuitenkaan ehtinyt olla työttömänä, sillä hän sai pian sijaisuuden.\n– Olin haastattelussa kymmenen minuuttia. Sen jälkeen minua jo kierrätettiin työpaikalla ja esiteltiin uutena työntekijänä, hän muistaa.\nKirsti pääsi määräaikaiseen työhön liittoon, jonka tehtävänä oli huolehtia irtisanottujen asioista. Työpaikan ilmapiiri oli rohkaiseva, sillä siellä ei ajateltu, että irtisanottu on huono ihminen.\nMuutoksia muilla elämän saroilla\nSamaan aikaan, kun Kirstin työasiat olivat myllerryksessä, hänen isänsä kuoli. Tuo surullinen tapahtuma kääntyi voimavaraksi siinä mielessä, että ajatukset eivät jumiutuneet potkujen aiheuttamaan mielipahaan.\n– Menin uuteen työpaikkaan suoraan isäni hautajaisista, Kirsti kertoo.\nKun ensimmäinen sijaisuus loppui, Kirsti ehti olla vain kuukauden työttömänä, kun hän sai uuden sijaisuuden. Seuraava työttömyyspätkä kesti neljä kuukautta.\n– Aloitin työllisyyskurssin, joka jäi kuitenkin kesken, kun minulle tarjottiin hyvää sijaisuuspaikkaa, Kirsti sanoo.\nUuden sijaisuuspaikan vastaanottaminen merkitsi muuttoa 200 kilometrin päähän kotoa, sillä koko työpiste siirrettiin Tampereelle.\nMuutto ei Kirstiä kauhistuttanut, sillä vuonna 2010 elämässä puhalsivat muutenkin uudet tuulet. Kirsti koki rankan eron 30-vuotisesta avioliitosta.\n– Asuin vuoden Tampereella ja yritin saada töitä sieltä, Kirsti muistelee.\nHän haki useampaan otteeseen isossa yrityksessä avautuvia paikkoja. Viimein tärppäsi ja Kirstille tarjottiin vakituista työtä hänen kotikaupungistaan. Kun neljän kuukauden koeaika oli päättynyt, oli juhlan aika.\n– Olen ihmetellyt, miten minulla kävi niin hyvä tuuri, Kirsti iloitsee.\nNykyinen työpaikka tuntuu turvatulta, koska Kirstin mielestä siellä ei tuomita ihmisiä iän perusteella. Yrityksen palveluksessa on pitkäaikaista työntekijöitä ja sitä myötä myös iäkästä porukkaa.\n– Jos olisin jäänyt pitkäaikaisesti työttömäksi, olisin varmaan katkera. Nyt irtisanominen ei enää harmita, Kirsti huokaa.


Aihe: Primus-lämmityksen kiertosuunta\nKirjoittaja Aihe: Primus-lämmityksen kiertosuunta (Luettu 770 kertaa)\nViimeksi paikalla:eilen kello 12:11\n« : 3.10.2021 kello on 12:36 »\nTuli purettua vanhasta soliferin rähjästä vähän nopeasti nuo lämmityslaitteet pois, ja kävi vanhanaikaisesti eli en muistanut tarkistaa miten nuo putkikytkennät nyt menikään. Pannun (primus 2480 tai 90, en nyt muista kumpi oli kyseessä) ylemmästä putkiliitännästä taisi kuitenkin meno olla patterikiertoon, ja alapuolelle on paluu kun siinä on vielä pumppukin kiinni. Mutta mihis kohtaan se sähköpatruuna on fiksuin laittaa? Googlailin kovasti mutta en löytänyt kuvaa missä olisi tuo sähköpatruuna. Käyttövesiboileria tässä ei ole. Entä paisuntasäiliö, onko se yleensä kierron alku- vai loppupäässä? Lämmitysvermeet on tulossa toisenlaiseen sovellukseen eli ei siis vaunuun ensinkään.\nVs: Primus-lämmityksen kiertosuunta\n« Vastaus #1 : 3.10.2021 kello on 14:37 »\nTästä näkyy aika hyvin periaate.\nOmassa sähköpatruuna on kuvasta poiketen heti pannun jälkeen, niin ei mene sillä lämmitetty vesi niin kuumana ulos pannuun jäähtymään.\n« Vastaus #2 : 13.10.2021 kello on 23:08 »\nNoniin, saatiin putkisto liitettyä paikalleen ja tietenkään pikku vuodoilta ei vältytty mutta joka tapauksessa sähkökytkennät pääsin tekemään. Kytkin googlettamalla löytämäni MJO:n kuvan mukaisesti sähköt (pannulle ja sähköpatruunalle menevät johdot oli väreittäin oikein ja liittimissä) jostain syystä pannu ei käynnisty. Sen sijaan saman tien kun kytken ohjauspaneeliin tulevan +12V liittimen, niin vaikka mikään nappi ei ole pohjassa, niin magneettiventtiili naksahtaa. Nappeja painamalla ei tapahdu mitään mutta kaikkien nappien ollessa 0-asennossakin niin ainakin äkkiseltään mittaamalla 1kW, kiertovesipumppu, kaasulämmitys - liittimiin tulee 12V jännite. Eli siis liittimiin 2, 4 ja 5. Onkohan mulla nyt joku perustavanlaatuinen kömmähdys käynyt kytkennässä? Alkuperäisestä kytkennästä jätin siis lämminvesivaraajan pois mutta muuten olen kytkenyt kuvien mukaan eli:\nLiitin 1: +12V\nLiitin 2: Sähköpatruuna (olettaisin että 1kW)\nLiitin 3 : Sähköpatruuna (olettaisin 2kW)\nLiitin 4: pannu vihreä (olettaisin kv-pumppu)\nLiitin 5: pannu keltainen (ilmeisesti kaasulämmitys)\nLiitin 6: tyhjä\nLiitin 7: sininen pannulle\nLiitin 8: -12V (tähän liitetty myös pannun ja sähköpatruunan musta)\nLiitin 9 - 10: huoneanturi\nLiitin 11 - 12: tyhjä (ei ole boileria)\n« Vastaus #3 : 13.10.2021 kello on 23:45 »\nLainaus käyttäjältä: ***** villeyli - 13.10.2021 kello on 23:08\nAivan kuin olisi releet jumissa, kevyesti napautat releiden kantta auttaisiko.\n« Viimeksi muokattu: 14.10.2021 kello on 07:10 »\n« Vastaus #4 : 14.10.2021 kello on 08:39 »\nOnko jo tietoa mikä lämmitin on oikeasti. Tekstistä saa sellaisen kuvan, että olisi 2450:nen.\n« Vastaus #5 : 14.10.2021 kello on 13:18 »\nLainaus käyttäjältä: ***** mjo33400 - 14.10.2021 kello on 08:39\nJoo unohtui laittaa, pahoittelut. Sehän oli siis 2470 se pannu eikä kumpikaan aloituspostaukseen laittamistani.\n« Vastaus #6 : 14.10.2021 kello on 15:51 »\nMihin liittimeen tulee 12 volttia akulta?\n« Vastaus #7 : 14.10.2021 kello on 22:27 »\nLainaus käyttäjältä: ***** mjo33400 - 14.10.2021 kello on 15:51\nLiittimeen 1 on jännite akulta\n« Vastaus #8 : 15.10.2021 kello on 08:37 »\nOta johdot nastoista 2,3,4 ja 5 irti ja mittaa nastoista onko jännite. Sitten laitat johdon kerrallaan takaisin ja aina mittaat niin eiköhän vika löydy.\n« Vastaus #9 : 17.10.2021 kello on 18:57 »\nLainaus käyttäjältä: ***** mjo33400 - 15.10.2021 kello on 08:37\nKiitos vinkistä, mutta tällä kertaa oli taas totuus tarua ihmeellisempi pikku kaljoissa kun laiteltiin osia koppiin paikalleen niin olikin akku pyörähtänyt toisin päin enkä sitten sitä siinä huomannut ja meni vääriin napoihin Joten "ongelma", jos sitä siksi voi sanoa on ratkaistu Pannu, vaikka vanha onkin niin toimi oikein mallikkaasti kunhan vaan saa patterilinjan ilmailtua. Olisi pitänyt hommata uppopumppu heti kättelyssä ja täyttää tyhjennysropun kautta mutta kun ei sattunut olemaan sellaista käsillä niin ajateltiin täytellä yläkautta ja tuskaahan se on.\nAsiasta kukkaruukkuun, osaisiko joku auttaa alla olevan sähköpatruunan kanssa, se kun tihkuttaa hieman glykolia tuosta kuvassa yläosassa näkyvän sähkökotelon peltilätkän juuresta, eli tuon mustan kartio-osan ja pellin juuresta. En ole laitetta vielä ruuvannut auki, mutta siinä lienee joku tiiviste olevan joka falskaa? Tai olisiko tiedossa sopuhintaan sähköpatruunaa tuon tilalle? Tuossa taitaa olla kiertovesipumppu mutta kun patruunan kytki paneelin kanssa käyntiin se kaasupannun kylessä oleva kv-pumppu lähti pyörimään mutta mielestäni tuo sähköpatruuna ei mitenkään osoittanut pyörimisen merkkejä. En löytäny google-haulla tuosta sähköpatruunasta juurikaan mitään tietoja, mutta ei tuo liene alkuperäisenä ollut vaunussa.\n« Vastaus #10 : 17.10.2021 kello on 20:02 »\nSiellä on jousi ( pyöreä lenkki joka menee sellaisiin koloihin ), jolla kotelo on kiinni patruunassa. Kotelon alla on o-rengas tiiviste joka kannattaa puhdistaa WD-40:llä. Toi jousiratkaisu ei ole kovin järkevä, mutta kyllä sen tiiviiksi saa. On alkuperäinen patruuna, tosin toi on muovirunkoinen.\nSivu luotiin 0.061 sekunnissa. 32 kyselyä tietokannasta.


Emilia-Romagna lomakohteena: kaupungit ja nähtävyydet - Euroopan lentokentät\n26 elokuun, 2019 7 tammikuun, 2022 by admin\nEmilia-Romagna on Pohjois-Italian alue, joka rajautuu karkeasti pohjoisessa Lombardiaan, etelässä Toscanaan ja idässä Adrianmereen. Se on myös Italian vauraimpia alueita ja siellä asuu noin 4,5 miljoonaa ihmistä.\nEmilia-Romagna ei kuulu Italian kaikkein tunnetuimpien alueiden joukkoon, eikä siellä sijaitse Italian kaikkein tunnetuimpia kaupunkeja, mutta se on monella tapaa erittäin mielenkiintoinen vaihtoehto Italian lomamatkaa suunnittelevalle.\nMonet italialaisen keittiön tunnetuimmat antimet kuten parmesaani, parman kinkku, mortadella, lasagne ja tortellinit ovat lähtöisin juuri Emilia-Romagnasta. Alueella tuotettuihin tunnettuihin viineihin kuuluu Lambrusco. Keskeisen sijainnin ansiosta Emilia-Romagnassa majoittuva voi melko näppärästi tehdä päivämatkoja myös naapurimaakuntien Toscanan ja Veneton kohteisiin.\nItsenäinen pikkuriikkinen San Marinon kaupunkivaltio sijaitsee myös alueen eteläosassa.\nBologna on Emilia-Romagnan suurin kaupunki ja sijaitsee melko keskellä Emilia-Romagnaa. Siellä sijaitsee myös alueen päälentokenttä, jonne myös Finnair lentää. Bologna oli keskiajalla Euroopan tärkeimpiä kaupunkeja ja siellä on myös Euroopan vanhin yliopisto, jossa työskenteli mm. Umberto Eco. Erityisesti Bologna tunnetaan keskiaikaisista torneistaan. Se on kuitenkin ehkä Italian suurimmista kaupungeista aliarvostetuimpia matkakohteista. 400 000 asukkaan Bologna on yksi Italian kauneimmista kaupungeista ja nähtävää on helposti vähintään pitkäksi viikonlopuksi.\nParma tunnetaan luonnollisesti kinkustaan ja parmesaanijuustostaan. Se on myös Emilia-Romagnan toiseksi suurin kaupunki. Se on kuitenkin myös viihtyisä keskisuuri kaupunki, jossa viettää muutamankin päivän. Hyvä päivämatkakohde Bolognasta tai pysähdyspaikka Italian kierroksella.\nFerrara on reilun 100 000 asukkaan kaupunki alueen koillisosassa. Ferraran keskusta on Unescon maailmanperintökohteiden listalla ja se on hyvin kaunis pienehkö italialainen kaupunki. Ferrara ei ole Italian tunnetuimpia kaupunkeja eikä sinne suuntaudu suurimpia massaturismin virtoja ja siinä mielessä mielenkiintoinen kohde esim. pitkälle viikonlopulle.\nModena on vajaan 200 000 asukkaan keskikokoinen kaupunki keskellä Emilia-Romagnan aluetta. Modena tunnetaan toisaalta Luciano Pavarottin ja Enzo Ferrarin syntymäkaupunkina, mutta myös kulinaristien pyhäinvaelluskohteena.\nRavenna on reilun 150 000 asukkaan historiallinen kaupunki lähellä Adrianmeren rannikkoa. Se oli 70 vuotta Länsi-Rooman pääkaupunki, joten kaupungilla on paljon historiaa pitkä tarjottavanaan. Ravenna on nätti pikkukaupunki, joka soveltuu varsinkin mainioksi päiväkohteeksi\nAiemmin listattuihin kulttuurikaupunkeihin verrattuna Rimini on selkeästi enemmän rantakohde. Se on kuitenkin ihan harkinnanarvoinen rantakohde ja sieltä voi rantalomalla tehdä myös retkiä Emilia-Romagnan mielenkiintoisempiin kulttuurikohteisiin.\nEmilia-Romagnassa kannattaa tutustua myös maaseutuun. Po-Joen laakso, alueen kukkulat ja viinitilat ovat näkemisen arvoisia, joko lyhyinä pysähdyksinä, mutta agriturismoissa voi viettää hyvin enemmänkin aikaa.


Kannattaako laskea kaloreita? - CrossFit Basement\nPosted by, crossfit-user on 09.10.2019\nYksi yleisimmistä kiistelyn aiheista on kannattaako laskea kaloreita vai syödä instinktiivisesti eli ruokahalun mukaan? Tähänkin, kuten moneen muuhunkin kysymykseen vastaus on valitettavasti “it depends”. Otetaanpa kuitenkin pieni katsaus aiheeseen.\nSuurin osa ihmisistä syövät määrällisesti ruokahalun mukaan. Toisinsanoin, syövät sen verran kun tekee mieli. Tätä kutsutaan instinkitiiviseksi syömiseksi. Se onkin ihmiselle täysin normaali tapa syödä ja evoluutio on muokannut meitä kautta aikojen, jotta ruokahalumme pitää huolen siitä että syömme tarpeeksi että emme kuole nälkään.\nSelviytyminen ja ruokavalion optimoiminen on kuitenkin kaksi eri asiaa. Jos haluat syödä sen verran mitä keho vaatii optimoidaksesi suoritusta tai muokataksesi kehonkoostumusta on oltava hieman tarkempi.\nRuokavalion optimoiminen vaatii valitettavasti kaloreiden laskemista, ainakin hetkellisesti. Australialaisen tutkimuksen mukaan korkeaintensiteettinen harjoittelu vähensi ruokahalua treenin jälkeen. Tämä löydös viittaa ainakin siihen että keho ei instinktiivisesti korjaa menetettyä energianmäärää nostamalla ruokahalua.\nVastaavasti, jos haluaa muokata kehonkoostumustaan, ei kannata syödä pelkästään “vähemmän”. Kehohan pyrkii ensisijaisesti korjaamaan energiavajeen luopumalla ylimääräisestä lihaksesta. Tulos siis on että lihas lähtee, mutta läski pysyy. Jos taas haluat eroon läskistä pitää syödä n 10-20% alle kulutuksen. Jotta tämä onnistuu, on tiedettävä minkä verran normaali kulutus on, joten tässäkin tilanteessa on oltava hieman tarkempi.\nMikäli haluat optimoida ruokavaliotasi, on tiedettävä minkäverran kulutuksesi on jonka jälkeen voi arvioida minkä verran pitää syödä. Tähän valitettavasti joutuu laskemaan kaloreita. Kaloreiden laskeminen taas vaatii puntarin, millä voit punnita ruuan ja sovelluksen mikä laskee punnitsemasi perusteella energian määrän.\nTarkoittaako tämä että joudun kantamaan puntaria mukanani loppuelämän joka paikkaan? Ei. Noin viikon sisään opit silmämääräisesti arvioimaan minkä verran riisiä sinun pitää lautasellesi laittaa jotta saat syöt kulutukseen nähden oikein. Joten sinun ei tarvitse kantaa puntaria mukanasi sukujuhliin ja lounastapaamisiin.\nTällä tavoin ruokailusi muuttuu uudeksi tavaksi. Niin kauan kun et tähtää kehonrakennuslavalle, ei ole merkityksellistä syötkö 100g banaania vai 120g. Banaani painaa pyöreästi n 100g ja se tarkkuus riittää vallan mainiosti. Joka kerta ei tarvitse siis punnita banaaniasi, vaan karkea silmämääräinen arvio riittää.\nKannattaako siis laskea kaloreita? Ei päivittäin, mutta aina tehdessä muutoksia ruokailutottumuksiinsa kyllä. Jos siis aiot muuttaa ruokavaliotasi johonkin suuntaan, on parempi laskea kalorisi ainakin siihen asti että uudesta ruokavaliostasi muodostuu tapa. Instinktiivinen syöminen muuttuu tavaksi, eli habituaaliseen syömiseen. Habituaalinen syöminen on sama kuin ruokailutottumus. Muuttamalla tottomuksia, muutat elämääsi. “Habits equals freedom”.\n← Basement Podcast: Unbroken 2019 hopeamitalisti Iina\nBasement Podcast: Unbroken voittaja Ludde →


King can do no wrong? - Kari Uoti\nKing can do no wrong?\n20 tammikuun, 2006 -Kari Uoti\nSuomi on muutaman viimeksi kuluneen vuoden aikana tuomittu toistuvasti ihmisoikeussopimuksen rikkomisesta. Valtio on laiminlyönyt ihmisoikeussopimukseen perustuvat velvoitteensa – valtio on rikkonut omaa lakiaan.\nMikäli yksittäinen ihminen laiminlyö lakiin perustuvat velvoitteensa – syyllistyy lain rikkomiseen, valtio huolehtii tämän vastuun toteuttamisesta, Suomessa kylläkin aika pitkän kaavan mukaan. Miksi valtio ei sitten joudu vastuuseen?\nVirkamiehet ovat se ”valtio” joka käyttää valtion valtaa ihmisiin nähden. Virkamiesten laiminlyöntien tai tekojen rangaistavuudelle rima on asetettu korkeammalle kuin yksittäisen ihmisen tekojen. Sama pätee virassa aiheutettujen vahinkojen korvaamisvelvollisuuteen. Miksi näin?\nOn aika nurinkurista, että lain rikkomisesta yksityiselle ihmiselle seuraa rangaistus helpommin kuin valtiolle, sille isoveljelle, joka valvoo ja jota tulisi voida kunnioittaa. Suomessa valtion kunnioittaminen ei perustu ihailuun vaan pelkoon.\nTästä seuraa, että valtion nimissä yksittäiset virkamiehet voivat halutessaan toteuttaa omia fantasioitaan joutumatta todelliseen vaaraan, että heihin voisi kohdistua sanktioita.\nTuoreessa tapauksessa oikeusasiamies moitti poliisia siitä, että tämä kuunteli ja tallensi lainvastaisesti epäillyn ja tämän asianajajan välisiä keskusteluita. Mitä sitten, no ei mitään.\nOikeusasiamies, jonka tehtävänä on valvoa ihmis- ja perusoikeuksien toteutumista kirjoitti pitkät perustelut ja asia oli sillä hyvä. Lakia rikkonut virkamies ei joutunut vastuuseen.\nMitä merkitystä sellaisilla laeilla on, jotka on asettettu yksittäisen ihmisen suojaksi valtiota vastaan – oikeudet – mutta joiden rikkomisesta ei seuraa kenellekään mitään sanktioita.\nEipä juuri mitään, ihmisoikeudet Suomessa ovat monilta osin vain ”law in books, not law in action.”\nSuomi tuomiollamoraalisempi kuin muut


Kalle Mustonen - sculptor - kuvanveistäjä: Mahtailevia eleitä Kouvolassa\nMahtailevia eleitä Kouvolassa\nSuuri on kaunista, kun puhutaan museoripustuksista. Jos joutuu yhteisnäyttelyssä kilpailemaan 61 teoksen kanssa, on vaikeaa olla pieneleinen, hauras ja herkkä. Tähän ristiriitaan törmäsin Kouvolan taidemuseolla, missä olin juryttämässä ja ripustamassa SKjL'n vuosinäyttelyä. Isoimmat teokset sijoitettiin ensin määrittelemään kokonaisuutta. Pienemmille töille sitten yritettiin löytää kohtia, jossa massiiviset teokset eivät syö liikaa niiden voimasta.\nSKjL 09 vuosinäyttely\nKouvolan taidemuseossa 10.12.2009- 7.2.2010\nKuvassa etualalla Elisa Lientolan betonista ja teräksestä tehty riikinkukko, jonka takaa näkyy osa Jukka Huhtalan 8-metristä maalausta. Taaempana lattialla Tiia Matikaisen keraaminen Kasvain-veistos. Iso harmaasävyinen hiilipiirros/maalaus on Saija Kivikankaan käsialaa. Sinisävyinen maalaus taka-alalla on muistaakseni Sini Anttila-Rodriguezin.\nLähettänyt Kalle Mustonen klo 14:45


Kirjoittanut: Laine - 22.03.2018\nLiikenne- ja viestintäministeriö ilmoitti 19.3.2018 suunnitelevansa sähköpyörien hankintaan 400 euron tukea. Käytännössä tämä tarkoittaisi heinäkuussa 2018 voimaan tulevaa lakia, jonka mukaan sähköpyörän hankintaan voisi pyytää 400 euroa tukea. Lisäksi tukea voisi hakea 1.4 2018 jälkeen hankittuihin sähköpyöriin. Taustalla on kansallisten ilmastotavoitteiden saavuttaminen. Joissain lähteissä on puhuttu jopa 16,5 miljoonan euron potista, mikä tarkoittaisi 41250 tuettua sähköpyörää vuodessa. Kaiken lisäksi tämän tuen voisi uusia joka vuosi.\nPÄIVITYSTÄ ASIAAN 12.4\nHankintatuki on laitettu jäähylle, uutisoi yle. Ehdotus ei päässyt esityslistalle ja se saattaa päätyä vasta seuraavan hallituksen käsittelyyn. Uutisen mukaan uudistus sai runsasta vastustusta, vaikka aikaisemmin oltiin uutisoitu ainakin lausuntokierroksella saatujen palautteiden olleen pääasiassa positiivisia. Valitettava asia kaikille sähköpyörän ostoa suunnitteleville, sillä tämä tuki olisi muodostaan riippumatta tarjonnut hyvän kannusteen pyörän ostoon. Palatkaamme asiaan kun se tulee jälleen aiheelliseksi.\nVoiko ulkomailta ostettuun sähköpyörään saada tukea ?\nTätä emme valitettavasti vielä tiedä. Lähetimme kuitenkin sähköpostia asiaa koskien ylitarkastajalle, joka on vastuussa valmistelusta (22.3.2018). Toivottavasti hän vastaa viestiin ja voimme päivittää tätä artikkelia. Mikäli tuen saaminen nykyisessä ehdotetussa muodossaan olisi mahdollista myös ulkomailta ostetuille sähköpyörille, tarkoittaisi se halvimpien pyörien kohdalla jopa 40% alennusta hintojen ollessa noin tuhannessa eurossa.\nYlitarkastaja ei vastannut 12.4.2018 mennessä, mutta liekö sillä väliäkään, koska koko ehdotus on laitettu toistaiseksi hyllylle.\nMielipiteemme mahdollisesta sähköpyörien tuesta\nKaikenlainen liikuntaan kannustava toiminta on mielestämme erittäin suotavaa ja siksi ehdotus on lähtökohtaisesti kannatettava. Useilla keskustelupalstoilla, kommenttiketjuissa ja lakiehdotukseen liittyvässä palautekeskustelussa ollaan kuitenkin huolissaan juuri halpojen sähköpyörien yleistymisestä, mikäli pyörän hinnasta riippumatta tuki olisi 400 euroa. Olemme samoilla linjoilla sen asian suhteen, että pyörää ostettaessa, oli se sähköinen tai ei, kannattaa panostaa aina laatuun. Mikäli tämä 400 euron könttäsumma menisi läpi, tarkoittaisi se, kuten monen huolena on ollut, halpojen ja ei niin laadukkaiden pyörien ostamista. Nämä pyörät usein jäävät sinne varaston perukoille, sillä ne eivät ole mukavia ajaa ja akkuteknologia ei edusta parasta mahdollista. Lisäksi mahdollisuus uusia avustus joka vuosi, houkuttaa ostamaan halpaa, sillä tuskinpa uutta tuhansien eurojen sähköpyörää tarvitsee vuoden välein uusia saati edes halua uusia.\nParempi malli voisi olla vaikkapa prosentuaaliseen malliin pohjautuva korvaus, missä maksimimäärä on 400 euroa. Jos 1000 euron pyörästä saisi 10% korvausta olisi se 100 euroa. Tällä tavoin parhaan rahallisen hyödyn saisi ostamalla 4000 euron pyörän. Joka tapauksessa, mitä suurempi prosentuaalinen etu, sitä alempi olisi parhaan mahdollisen hyödyn tarjoavan sähköpyörän ostohinta.\nKansan raivo ehdotusta kohtaan\nOn ollut jännittävää nähdä kuinka vihaiseksi ihmiset tulevat heti tämänkaltaisen ehdotuksen tultua julki. Monissa kommenttiketjuissa legendaarinen ”autoileva kansa” on menettänyt malttinsa aiheen tiimoilta. Tässä tiivistettynä mielipiteitä aiheesta:\nRahat menevät hukkaan, 16 miljoonaa pyöriin jotka kuitenkin päätyvät kellariin\nKukaan autoilija ei varmasti vaihda sähköpyörään, vaan kaikki tavallisella pyörällä ajavat ja julkisilla matkustavat ostavat sähköpyörän\nSähkö saastuttaa – ilmeisesti ihmiset ovat sitä mieltä että akun lataaminen on yhtä paha asia kuin autolla ajo\nVaimolle on ostettu sähköpyörä 2 vuotta sitten, se on painava ja häntä pelottaa että se varastetaan – siksi tämä on huono ehdotus\nTalvella ei voi ajaa pyörällä, teitä ei aurata, en kannata.\nSe mikä tuntuu kaikilta unohtuvan, on esimerkiksi kansanterveydelliset vaikutukset, joita pyöräily saa aikaan. Jos ihminen aloittaa liikunnan, sanotaan vaikka 10 000 uutta pyöräilijää, jotka edes satunnaisesti pyöräilevät uudella sähköpyörällään, heidän kuntonsa kohoaa ja näin voidaan välttää vaikkapa 2 sairauspäivää vuodessa / henkilö ja 50 sairaalahoitoa vaativaa tapausta (esim nivelongelmat, sydän- ja verisuonitaudit jne), tulee tästä säästöjä sekä yhteiskunnalle, että työnantajalle. Lisäksi ilmanlaatu saattaa parantua tietyillä alueilla, missä autoilu on periaatteessa turhaa, mutta monille tällä hetkellä pakollinen paha.\nNämä 16 miljoonaa euroa eivät ole vain potti, mikä jaetaan tietylle pienelle kansanosalle, niinkuin monilla nyt on huolena. Kannustamalla tätä pientä kansanosaa tekemään parempia ratkaisuita terveytensä ja ympäristönsä hyväksi, edesautetaan myös muiden kansalaisten hyvinvointia pidemmällä tähtäimellä esimerkiksi pienempien kansallisten terveydenhoitokulujen ja puhtaamman ilmaston (ja ilman) avulla.\neRX 650 Lady Urban E- 2020 Electric Urban\nKaupunkipyörät 2018 Vannenauha pyöräilykauden pelastukseksi


Noin 40 Elenian asiakasta oli neljä tuntia ilman sähköä - "Tuolla tavallahan ei muuntamo saisi palaa" | Raahen Seutu\nPitemmän, noin neljän tunnin mittaiseksi venyneen sähkökatkon piirissä oli noin 40 asiakasta. Heille sähköt palautettiin lopulta kolmella eri varavoimayksiköllä.\nVuonna 2014 rakennetun puistomuuntamon palon aiheutti komponenttivika. Elenian käyttöpäällikön Heikki Paanasen mukaan vielä ei täysin tiedetä syytä komponenttivikaan.\n– Tuolla tavallahan ei muuntamo saisi palaa, joten sen takia hyvin tarkasti tutkitaan, että mikä tällaiselle ilmiölle on ollut syynä. Tällainen muuntamopalo on erittäin harvinainen.\nJokilaaksojen pelastuslaitos sai hälytyksen Auratielle maanantaina kello 13.14. Paanasen mukaan Elenia aloitti jo maanantai-iltana uuden muuntamon rakentamisen.


3 vinkillä lisätehoa muistiin | KUNTO PLUS\nNäin saat lisätehoa muistiin\nKaiken kiireen keskellä voi olla vaikea muistaa jopa ihan tavallisia asioita, kuten nimiä ja tunnuslukuja. Jos unohtelu turhauttaa tai harmittaa, yritä tehdä asialle jotakin. Me kerromme, kuinka saat muistisi pelaamaan paremmin.\nTehosta muistia kolmen helposti unohtuvan asian kohdalla\nTehokkaimpia konsteja on elää terveellisesti, sillä se lisää henkistä vireyttä. Esimerkiksi monipuolinen ravinto, ulkoilu ja lihas- ja aivojumppa voivat tehdä ihmeitä. Kun suunnittelet ajankäyttöäsi, voit vähentää stressiä ja varmistaa, että ehdit saada tarpeeksi unta. Kun olet levännyt, aivot toimivat paremmin. Silloin muistikin pelaa. Kiire ja huolet kuormittavat aivoja ja voivat saada muistin pätkimään. Niin ikään liiallinen valvominen ja työuupumus altistavat muistiongelmille. Jatkuva stressi voi jopa vahingoittaa aivoja ja aiheuttaa siten muistihäiriöitä. Nukkumisen aikana aivot käsittelevät uutta tietoa ja tyhjentävät roskakorejaan. Unesta ei pidä tinkiä.\nTapaus 1 - Salasanat ja nimet unohtuvat\nMuistin asiantuntija: luo mielikuvia muistettavasta\nNimen saa pysymään paremmin muistissa, kun liittää siihen mielikuvan. Tutustumistilanteessa voi luoda kytköksen harkitusti, mutta usein jo ensimmäinen mieleenjohtuma toimii hyvin. Jos muistettava nimi on vaikka Liisa, voi kuvitella, että hänellä on liisattu auto. Psyykkistä kuvaa voi vielä vahvistaa hokemalla, että Liisan liisaama auto on punainen eli samanvärinen kuin Liisan tukka. Toisto on hyvä apukeino muutenkin. Nimi painuu paremmin mieleen, kun sen sanoo itse ääneen esimerkiksi näin: "Oli kiva tutustua, Liisa!"\nOstoslistan laatimisen sijasta voi kokeilla muistin tukemista visualisoinnilla. Ensin painetaan mieleen, miltä kotona näyttää. Sitten sijoitetaan kaikki sillä kertaa hankittavat tarvikkeet eri puolille asuntoa mielikuvina. Tehokkaimpia ovat yleensä älyttömät mielikuvat, kuten kananmunia täynnä oleva tiskiallas tai vessapaperista tehty suihkuverho.\nMyös numerokoodien palauttamista mieleen voi helpottaa liittämällä niihin kuvallista muistiainesta yksinkertaisella tavalla. Jos PIN-koodi on esimerkiksi 1789, sen voi jakaa kahteen osaan. 17 voi olla vaikka linjan 17 sininen bussi ja 89 Berliinin muuri, joka avattiin vuonna 1989. Mielikuva vahvistuu, kun osat yhdistetään: bussi ajaa Berliinin muurin vieressä. Parhaiten toimivat itselle tutut asiat.\nTapaus 2 - Pää vuotaa kuin seula\nMuistin asiantuntija: kertaa asioita usealla tavalla\nVarsinaisiin oppimisvaikeuksiin on monta eri syytä. Älynlahjoiltaan normaali ihminen oppii kuitenkin uutta, jos hän vain tekee asiat oikein. Tietojen ja taitojen omaksuminen vaatii aina syventymistä: on tärkeää keskittyä eli kiinnittää huomio yhteen kohteeseen kerrallaan. Tavoitteellisessa opiskelussa parhaat tulokset takaa paneutuminen. Kaikki häiriötekijät pitää pyrkiä poistamaan. Lukiessa ei siis kannata vilkuilla televisiota tai tietokonetta.\nUudet asiat painuvat harvoin pysyvästi mieleen ilman toistoa. Suotta ei sanota, että kertaus on opintojen äiti. Tavallisesti ääneen hokemista tehokkaampi tiedontallennuskeino on eri aisteja aktivoiva toisto. Kun on lukenut läpi mielenkiintoisen tekstin ja haluaa omaksua sen sisällön, toinen lukukerta voi olla paikallaan. Jos kuitenkin jo tietää ne ajatukset, jotka haluaa muistaa, ne voi ensin muotoilla omin sanoin ja sitten sanoa ääneen, kirjoittaa muistiin ja esittää kuvina. Mitä useampaa aistia käyttää, sitä varmempaa on, että tiedon onnistuu vielä palauttamaan mieleen.\nRiittävä lepo edistää aina oppimista. Etenkin tiiviiden opiskelujaksojen aikana on hyvä välttää liiallista valvomista. Kun saa tarpeeksi unta, muistijärjestelmällä on aikaa käsitellä uutta tietoa ja työstää muistoja, jotka tallentuvat säilömuistiin.\nTapaus 3 - Kaikki on aina hukassa\nMuistin asiantuntija: vähennä tietoisesti etsiskelyn tarvetta\nYksityiskohdat pystyy palauttamaan mieleen vain, jos niihin on kiinnittänyt huomiota. Jokapäiväisen tapahtuman, kuten avainten laskemisen kädestä, muistaa paremmin, kun sitä korostaa toiminnalla. Muistille voi riittää, että sanoo ääneen "avaimet ovat pöydällä".\nUnohtelijalle on usein apua järjestelmällisyyden noudattamisesta. Etsiskely loppuu, kun jokaisella esineellä on oma paikkansa. Lisäksi hyvin kaavamainen käyttäytyminen luo tapoja, jotka ehkäisevät unohtelua. Rutiinit helpottavat arkea.\nÄrtymys lisää stressiä, ja kiire lietsoo paniikkia. Kun harmistuu ja hermostuu, on entistä vaikeampi pitää ajatukset koossa. Sählääminen ja tiuskiminen vain pahentavat asiaa. Maltti on valttia kiireenkin keskellä, ja lukkoon menneen pään saa helpoimmin pelaamaan rauhoittumalla.\nHelppo niksi muistin parantamiseksi\nTästä lähtien muistaminen on lastenleikkiä ...


Kuvaus: KEMINMAAN PYHÄN ARKKIENKELI MIKAELIN KIRKKO - Rakennettu 1520–1553. Pohjoisin alkuperäisessä muodossaan säilynyt keskiaikainen kivikirkkomme. Sakaristo ja runkohuone ovat säilyneet keskiajalta. Nykyinen asehuone on noin vuodelta 1660. Alkuperäinen asehuone lienee ollut puurakenteinen. Keminmaan, Kumlingen ja Maskun kirkoissa ei ole lainkaan sisäänkäyntiä kirkon länsipäässä. Kirkosta on säilynyt seitsemän pyhimysveistosta, jotka ovat nykyään taas kirkon sisällä nähtävillä.


eksistentialismi | Obskuuri.net\nViirus-teatterin näytelmä herättää positiivista hämmennystä. (Kuva: Cata Portin)\nSaksalaisen Marius von Mayenburgin käsikirjoittama Perplex on absurdi komedia rooliemme häilyvyydestä ja olemassaolon outoudesta.\nWritten by Tuukka Hämäläinen Jätä kommentti Kategoriat: Teatteri\tTagged with 2015, absurdismi, eksistentialismi, hämmennys, ihmissuhteet, ihmisyys, käännös, komedia, muutos, roolit, ruotsinkielinen, saksa, Tampereen teatterikesä, Viirus-teatteri\nEero Aho Hamletin roolissa. (Kuva © Stefan Bremer)\n(Helsingin Kaupunginteatteri, 2012)\nHelsingin Kaupunginteatterin ajaton Hamlet-sovitus on Eero Ahon ja Esko Salmisen show, joka ei haasta katsojaa yhtä paljon kuin monet muut modernisoinnit.\nWritten by Tuukka Hämäläinen 2 kommenttia Kategoriat: Teatteri\tTagged with 1600-luku, 2012, ajattomuus, eksistentialismi, Helsingin kaupunginteatteri, huumori, kieli, klassikko, laulu, modernisointi, murha, musiikki, näyttelijät, nykyteatteri, sovitus, tragedia\nChuck Palahniuk kuuluu kiistämättä 2000-luvun huomattavimpiin yhdysvaltalaisiin kirjailijoihin, ja hänet tunnetaan parhaiten filmatisoiduista romaaneistaan Fight Club (1996) ja Tukehtuminen (Choke, 2001). Vaikka edellinen romaani Tell All (2010) jäikin ontoksi ja epätyydyttäväksi toisen luokan tekeleeksi, olivat odotukset tuoreen romaanin kohdalla korkealla. Lue loppuun →\nWritten by Tuukka Hämäläinen Jätä kommentti Kategoriat: Kirjat\tTagged with 2011, eksistentialismi, elämänfilosofia, helvetti, kerronta, kuolema, nykykirjallisuus, saatana, Yhdysvallat\nKuva: © Stefan Bremer, Kansallisteatteri\nKansallisteatteri, ensi-ilta 15.9.2011\nSamuel Beckettin En attendant Godot (1948-49) kuuluu 1900-luvun tärkeimpiin näytelmiin ja siitä tulee uusia produktioita jatkuvasti. Suomessa perinteisesti nimellä Huomenna hän tulee tunnettua näytelmää esitettiin viimeksi Lahden Kaupunginteatterissa vuonna 2009. Lue loppuun →\nWritten by Tuukka Hämäläinen 2 kommenttia Kategoriat: Teatteri\tTagged with eksistentialismi, Kansallisteatteri, klassikko, surrealismi\nMcCarthyn vahvuuksia ovat uskottavat ja mielenkiintoiset henkilöhahmot, joihin myös The Sunset Limited perustuu. Näytelmäromaani on kokonaisuudessaan dialogi, jossa hahmot Black ja White keskustelevat elämästään ja elämänkatsomuksestaan. Black ja White ovat tietysti nimetty ihonvärinsä mukaan. Ennen näytelmän alkua Black on pelastanut Whiten hyppäämästä The Sunset Limited -junan alle ja tuonut hänet kotiinsa köyhään asuntoprojektiin. Lue loppuun →\nWritten by Tuukka Hämäläinen Jätä kommentti Kategoriat: Kirjat, Teatteri\tTagged with dialogi, eksistentialismi, filosofia, itsemurha, kuolema


mp3juices.cc virus poisto\nmp3juices.cc virus muuttaa selaimen asetuksia, joka on, miksi se on ajateltu olevan ohjaa virus. Kaappaajat voi yleensä olla nähnyt vierestä ilmainen ohjelmisto, ja jos ne jäävät huomaamatta, ne asentaa ilman käyttäjän itse huomaamatta. Tällaiset infektiot ovat, miksi se on tärkeää, että olet varovainen aikana ohjelman asennus. Selaimen kaappaajia eivät ole haitallisia, mutta niiden käyttäytyminen herättää muutamia kysymyksiä. Tulet huomaamaan, että sen sijaan, että web-sivun, joka on asetettu kotiisi web-sivu ja uusi välilehtien, selaimesi nyt ladata kaappaaja on edistänyt sivu. Sinulla on myös eri hakukoneen, ja se saattaa pistää sponsoroituja linkkejä osaksi tuloksia. Jos painat sellainen tulos, sinut ohjataan outoja sivustoja, joiden omistajat tehdä tuotot lisääntynyt liikenne. Jotkut ihmiset end up kanssa ilkeä program kautta tällaisia ohjelmia, koska jotkut uudelleenohjaus virukset voivat ohjata malware-ratsastetaan sivuja. Ja ilkeä ohjelma, puhtaus voisi olla paljon ankarampi. Voit harkita selaimen kaappaajia hyödyllistä, mutta voit löytää samat ominaisuudet luotettava plugins, ne, jotka ei ohjata sinut haitalliset sivustot. Saatat myös huomata sisältöä saatat olla kiinnostunut, ja että on, koska joukossa on seuraavat, mitä etsiä, kerätä tietoja siitä, mitä haluat. Tai tietoja voidaan jakaa kolmansien osapuolten kanssa. Kaikki tämä on miksi se on suositeltavaa poistaa mp3juices.cc virus.\nImuroi poistotyökalupoistaa mp3juices.cc virus\nSinulla todennäköisesti on selain kaappaaja oli, kun olit asennat freeware. Se on epätodennäköistä, että sinulla on se millään muulla tavalla, kuin kukaan ei olisi asentaa ne mielellään. Syy, miksi tämä menetelmä on niin laajalti käytetty on, koska käyttäjät ovat huolimattomia, kun he asentaa sovelluksia, puuttuu kaikki vihjeitä, että jotain on lisätty. Nämä kohteet on piilossa, kun asennat ohjelmia, ja jos et ole kiinnittänyt huomiota, et huomaa niitä, mikä tarkoittaa, että niiden asennus ei ole sallittua. Valitsemalla Default-tilassa, saatat olla jolloin sallii asennuksen kaikenlaisia turhia ohjelmia, joten se olisi parasta, jos et käytä niitä. Advanced (Custom) – asetukset, toisaalta, näyttää et ne tarjoaa. Merkintöjen poistaminen kaikki kohteet on kannustettava, jotta voidaan estää tuntemattomia ohjelmistoja. Kaikki mitä sinun tarvitsee tehdä on poista laatikot, jotka näkyvät, ja voit sitten jatkaa freeware asennus. Vaikka nämä ovat pieniä infektioita, ne kestää jonkin aikaa käsitellä ja saattaa tarjota ongelmia, kun yrittää päästä eroon, niin kehotamme sinua estää niiden infektio ensimmäinen paikka. Lisäksi, sinun täytyy olla varovainen siitä, missä saat teidän ohjelmia, kuten epäluotettavia lähteistä voi johtaa haittaohjelmien varalta.\nOlitpa kokenut tietokoneiden kanssa tai ei, tiedät selaimen uudelleenohjaus infektio heti. Ilman lupaasi, se tehdä muutoksia selaimen, jossa kodin web-sivu, uudet välilehdet ja haku-moottorin sivulle, sen edistäminen. On mahdollista, että se vaikuttaa kaikki tunnettuja selaimissa, kuten Internet Explorer, Google Chrome ja Mozilla Firefox. Sivu latautuu aina, kun käynnistät selaimen, ja tämä jatkuu, kunnes poistat mp3juices.cc virus koneeltasi. Yrität muuttaa asetukset takaisin olisi villi hanhi chase, koska redirect virus muuttaa niitä uudelleen. Jos hakukone on muutettu kaappaaja, joka kerta kun suorittaa haun kautta selaimen osoiteriville tai esitetty haku-ruutuun, näet tulokset tekemä moottori. Vedoten näitä tuloksia ei ole suositeltavaa, koska voit päätyä sponsoroituja sivustoja. Sivun omistajat käyttävät usein selaimen ohjaa lisää liikennettä ja ansaita enemmän voittoa, joka on, miksi reitittää tapahtuu. Enemmän kävijöitä, se on enemmän todennäköistä, että mainokset ovat vuorovaikutuksessa, joka tekee rahaa. Nämä sivut ovat yleensä melko ilmeinen, koska he selvästi ei ole mitään tekemistä sen kanssa, mitä olet todella etsivät. Joitakin tuloksia voi näyttää voimassa oleva alussa, mutta jos kiinnittää huomiota, sinun pitäisi pystyä erottamaan niitä. Sinun pitäisi myös pitää mielessä, että uudelleenohjaus virusten pystyy suuntaamaan vaarallisia sivustoja, ne kätkeminen haittaohjelmia. On mahdollista, että redirect virus voi myös seurata Internet-selailu, jonka tavoitteena on saada tietoa etuja. Kolmannet osapuolet saattavat myös saada tietoa, ja sitä voidaan käyttää mainos tarkoituksiin. Tieto on myös mahdollisesti käytetty selain kaappaaja, tehdä sisältöä, joka kiinnostaa sinua. Vaikka se ei ole aivan kaikkein vaarallinen infektio, meillä on vielä erittäin suositeltavaa poistaa mp3juices.cc virus. Ja kun olet suorittaa prosessin ei pitäisi olla mitään ongelmia muuttamalla selaimen asetuksia.\nMiten poistaa mp3juices.cc virus\nSe on parasta, jos et päästä eroon infektio niin pian kuin mahdollista, niin poista mp3juices.cc virus. Vaikka on olemassa kaksi tapaa hävitä selain kaappaaja, manuaalinen ja automaattinen, sinun pitäisi valita paras matching kokemus tietokoneiden kanssa. Käsin tarkoittaa sitä, sinun täytyy löytää uhka itsellesi. Jos et ole varma mitä tehdä, voit käyttää ohjeita mukana alla tässä raportissa. He pitäisi auttaa sinua huolehtia infektio, joten jotta voit seurata niitä vastaavasti. Jos ohjeet eivät ole selkeitä, tai jos prosessi itsessään on antaa sinulle kysymyksiä, harkita poiminta toinen vaihtoehto. Siinä tapauksessa, saada anti-spyware-ohjelmiston, ja päästä eroon infektio käyttää sitä. Ohjelmisto tarkistaa järjestelmän tartunnan ja kun se löytää sen, sinun täytyy vain antaa se lupaa päästä eroon ohjaa virus. Yksinkertainen tapa nähdä, onko infektioita on mennyt on muuttamalla selaimesi asetuksia, jos asetukset ovat kuten olet määrittänyt heille, olit onnistunut. Jos uudelleenohjaus virus on web sivu edelleen ladata, uhka on edelleen läsnä laitteeseen. Se on erittäin raskauttavat tekemisissä näiden infektioiden, joten se on parasta, jos haluat estää niiden asennuksen tulevaisuudessa, mikä tarkoittaa, sinun pitäisi olla enemmän tarkkaavainen, kun asennat ohjelmia. Jos sinulla on ihmisarvoisen tietokone tottumukset nyt, sinun tulee olla kiitollinen myöhemmin.Imuroi poistotyökalupoistaa mp3juices.cc virus\nOpi mp3juices.cc virus poistaminen tietokoneesta\n1. Vaihe 1. Poista mp3juices.cc virus tietokoneesta\n2. Vaihe 2. Poista selaimen mp3juices.cc virus\nmp3juices.cc virus poisto opas\nValitse Sovellukset, Siirry-valikosta, sitten löytää mp3juices.cc virus sovellus. Vedä sovellus Roskakoriin tai napsauta sitä hiiren kakkospainikkeella ja valitse sitten Siirrä Roskakoriin. Napsauta hiiren kakkospainikkeella Roskakori-kuvaketta ja valitse Tyhjennä Roskakori.\n2.12. Poista mp3juices.cc virus Microsoft Edge\n← R00t Virus poisto\n.help file ransomware poisto →


Ryhmäilmiö työpajoilla - EHYT ry\nEtusivu > Koulutus & Tapahtumat > Tapahtumakalenteri > Ryhmäilmiö työpajoilla\npe 09.09.2022 12:30\npe 09.09.2022 15:00\nTapahtuma - 9.9. 2022\nHei sinä työpajoilla työskentelevä!\nRyhmäilmiö työpajoilla -koulutus tarjoaa käytännöllisiä ja yksinkertaisia keinoja toimivien ryhmien rakentamiseen ja ryhmien kanssa työskentelyyn nuorten työpajoilla. Hyvinvoiviin ja turvallisiin ryhmiin osallistuminen kehittää nuorten vuorovaikutustaitoja ja ryhmässä toimimisen taitoja. Ryhmäilmiö työpajoilla -koulutus pohjautuu Ryhmäilmiö -käsikirjaan.\nIlmoittaudu mukaan 7.9.2022 mennessä: https://www.lyyti.in/Ryhmailmio_tyopajoilla_5794


turistikohde - | HORIZONT – Ilmakuvaus\nTAMMINIEMI – Helsinki, 6/2017\nArnold 1.7.2017 UUSIMMAT KUVATComments are off for this post\nPäätoimittaja Amos Andersonin 1940 valtiolle lahjoittama Tamminiemen huvila on ollut kolmen presidentin, Risto Rytin, Carl Gustaf Mannerheimin ja Urho Kekkosen virka-asunto. Erityisesti presidentti Urho Kekkosen 25-vuotisen virkakauden aikana nimestä Tamminiemi muodostui käsite Suomen poliittisessa elämässä ja kielenkäytössä. Presidentti Kekkosen kuoleman jälkeen Tamminiemi avattiin museona joulukuussa 1987. Museota esitellään autenttisessa, presidentti Kekkosen aikaisessa 1970-luvun asussa. Kuva: […]\nLINNANMÄKI – Helsinki, 6/2017\nArnold 5.6.2017 UUSIMMAT KUVATComments are off for this post\nLastensuojelujärjestöt vuokrasivat Linnanmäen huvipuistoa varten muutaman hehtaarin alueen vuonna 1950. Alue oli joutomaata, eikä kukaan hankkeen puuhamiehistä ollut tyytyväinen sijaintiin. Puistoa oli yritetty saada aikaisemmin mm. Kaivopuistoon ja Kaisaniemeen. Linnanmäen nimi on tullut paikalla sijainneista kahdesta vesitornista eli –linnasta. Huvipuisto nousi ensimmäistä kesäänsä varten pystyyn salamavauhtia. Rakennustyöt päästiin aloittamaan alle kaksi kuukautta ennen avajaisia. Kuva: […]


Tulevaisuus on epävarmaa - Siltaraha.fi\nNollarajan puhkaisu tuottaisi päänvaivaa ja kulujen nousua korviinsa asti velkaantuneille suurien asuntolainojen haltijoille, jotka ovat tähän asti ajatelleet rahan olevan nyt ja aina lähes ilmaista. Vielä toki on matkaa siihen, kunnes oikeasti korot ovat nousseet niin korkealle, että alkavat tuntumaan kukkarossa, mutta sellaisen maailmantilan riski on jo kasvanut hyvin tuntuvasti. Tästä kielivät myös pankkien tarjoamien korkosuojausten voimakkaasti kasvanut menekki. Lähiviikot ja kuukaudet tulevat näyttämään toteutuvatko pahimmat odotukset ja korot nousevat voimakkaasti plussan puolelle. Inflaatio on ollut kiihtyneenä jo jonkin aikaa, ja sodan pitkittyessä ja mahdollisesti jopa laajentuessa, tulee inflaatio kiihtymään ja jatkumaan pitkään leikaten ostovoimaa ja pahimmillaan aiheuttaen talouteen laman. Mikäli sota nopeasti loppuisi, niin tilanne voisi toki muuttua myös nopeasti aikaisempina vuosina tottumaamme normaalitilan kaltaiseksi. Joskaan koko 2020-luku ei ole vielä normaalitilaa nähnytkään. Vuosikymmen aloitettiin koronapandemialla ja siitä siirryttiin nyt suoraan eurooppalaiseen sotatilaan. Mitäköhän tällä vuosikymmenellä onkaan vielä tarjottavanaan.\nPienyrittäjälle talouden tilanteen kasvanut epävarmuus on huolestuttavaa. Pakotteiden takia tiettyjen tuotteiden ja raaka-aineiden saatavuus ja hinnat ovat muuttuneet ja voivat muuttua radikaalistikin. Tällä voi olla monelle ratkaiseva vaikutus siihen, pystyykö esimerkiksi asiakkaalle edes toimittamaan tilauksia. Ajatellaan vaikka rakennusteollisuuden tarpeita. Toisaalta myös asiakkaat saattavat tilanteesta riippuen tulla kulutuksessa joko ylivarovaisiksi tai hamstrausvimmaisiksi. Edellinen tilanne on hankala yrittäjälle/yritykselle jos ostajat kaikkoavat merkittävässä määrin. Jälkimmäinen tilanne on ongelmallinen sitä kautta, että vaikka kysyntää olisi runsaasti, niin toimittamaan ei pysty. Tämän vallitsevan epävarmuuden alla on epäselvä monelle yrittäjälle ja moni nyt joutuu painimaan ja koittamaan sopeuttamaan toimintaansa uuteen todellisuuteen. Nythän toki on jo harjoiteltu pari vuotta koronan kanssa. Mikään ei näytä olevan niin varma kuin epäselvä markkinatilanne tässä vuosikymmenessä. Eritoten ravintolat ovat joutuneet keksimään keinoja pysyäkseen hengissä vaikeiden aikojen yli, ja juuri kun koronan kanssa ollaan päästy hieman hengähtämään, niin uudet haasteet vyöryvät niskaan.\nYrittäjän rahoitus kuitenkaan tuskin tulee korkojen lievän nousunkaan johdosta kärsimään. Nykytalouden voiteluaine on velkarahoitus, ja sitä tulee varmasti jatkossakin riittämään sodasta, koronasta tai inflaatiosta riippumatta. Kysymys on enemmänkin hinnasta, ja vielä on pitkä matka siihen, että markkinakorot nousisivat niin korkealle, että se alkaisi tuntumaan. Vaihtoehtoiselle yrityslainaajalle ja yritysluoton tarjoajalle korkojen nousu aiheuttaa epävarmuutta sijoittajarahan saatavuuteen. Sijoittaja punnitsee vaihtoehtoja, ja tällä hetkellä markkinakorot ja riskittömät (tai lähes riskittömät) korkosijoitukset tuottavat lähinnä puhtaan nollan. Siten, mikäli markkinakorot nousisivat useisiin prosentteihin, alkaisivat sijoittajat saamaan jo lähes riskitöntä korkotuottoa ja yrityslainojen rahoittajille löytyisi näin ollen vaihtoehtoja. Tällöin vaihtoehtoina olisivat joko rahoituksen tarjonnan supistuminen yrittäjille tai vastaavasti hintatason nousu. Nämä skenaariot eivät kuitenkaan ainakaan vielä ole näköpiirissä, ja toivotaan ettei näin tule käymäänkään.\n« Natoon vaiko ei? Sota Ukrainassa ja sodan vaikutukset talouteen »


NupuriSofia: Emman kahvimuki\nMo. Löysin ihanan pääsiäisruohopurkin ihan vahingossa, kun hörpin teetä Espoon modernin taiteen museon (EMMA) cafeteriassa mun siskon kanssa. Hanna piti mua hulluna kun sanoin että roudaan tän kotiin tään söpön mukin, mutta pakko mun oli ja katso miten se on kuin meille tehty. Siis tuo mustavalkoruudullinen pahvimuki. Mä en tänä keväänä missään nimessä haluais muunlaista rairuohotarjotinta :) Toivotin teille jo hyvää viikonloppua, mutkun mullei oo muuta tekemistä nyt niin mä kuvasin vähä ja tässä ne nyt on. Kun mä katsos äärimmäisen ohimennen ilmaisten hiihdin eilen, niin emmä tänään ressaa urheilla... Arska armas kyllä kieltämättä paistaa. Mutta vanhin lapsista yökylässä ja enhän mä voi näitä pieniä tänne torppaan keskenään jättää nukkumaan päiväunosiaan.\nNappaa tosta kulhosta sulle vähän suolapalaa. On pärjätty tää ukkoni reissu ihan noiden Lidölin herkkujen avulla. Suruun syömiseksi en sitä kutsuisi vaan ihan vaan silleen että kun yleensä ei salli mitään tollasta älytöntä hyvää itselleen niin sitten kun hemmottelee jopa suolakekseillä arjessa niin jotenkin on luksusolo. Puhumattakaan punamaitolammikosta vispipuurossa. Suklaa on kolmas mitä voit koittaa, että meneekö naama hymyyn tai tuleeko tähtiolo.\nMä luulen että täytän ton olkkarin maton noilla pienillä mustan eri sävysillä matoilla. Tai sit kyökin pöydän patalapuilla - nopsamminhan ne viel tulee :) Löysin muuten Akselikirpparilta yhden, niin, pyöreen tarjottimen, kuparisen kahdella eurolla. Ihana. Mä ajattelin ruuvaa sen nurinpäin leikkimökin oven päälle niinku ikäänkuin ulkolampun ideaa toteuttamaan. Kuvaan sen myöhemmin. Näet rakennetaan se mökki eka. Mut se nurja puoli siinä on niin suloisesti ajan saatossa laikuttunu, mä olin vaikuttunu, kun tapasin sen hyllyltään.\nLihapiirakkaa mun oma vain arvostaa, sen mielestä kasvispiirakkaa ei voi vanhat viisaat tarkoittaa kun sanovat, että on hyvä jos piirakan tuoksu leijuu isäntää vastaan kotiin tullessa. Nähdään, M.\nLähettänyt gullamaari klo 4.25


435 viestiä • Sivu 44/44 • 1 ... 40, 41, 42, 43, 44\nKirjoittaja Jappi » 14 Loka 2020, 22:20\nVeikkaan että jotain metalliteollisuuden ylijäämäpalaa lienee tuo rinkula, räjäytysmattoja nuo tosiaan vaikuttavat olevan kun on sidottu toisiinsa kiinni. Tuossa tarkoituksessa on maailmalla käytetty vaikka mitä, köysiverkkoja, panssariverkkoa yms.\nKirjoittaja jusape » 15 Loka 2020, 00:07\nMetallirengasmatto - pienemmät kivet voi rakosista päästä karkuun kaupunkialueella vahingollisesti lähistölle, sama lienis pelkällä puupölkkymatolla, josta pölli voi jopa katketa isomman lohkareen iskusta.\nNäiden yhteisvaikutuksena, metallirengasmatto alla ottaa isompien kokkareiden iskuja vastaan, ja jakaen iskuvoiman suuremmalle alueelle, ja puupölkit massavoimana päällä + pienempien lohkareiden ( parin nyrkin kokoisten, tms ) jarruna ....\nTää on puhtaasti omaa pähkäilyä .......\nKirjoittaja SML » 15 Loka 2020, 08:19\nTässäpä taas uusi (tai siis vanha) kuva. Taaskaan ei kuvan mukana ollut mitään tietoja merkittynä.\nsorakuopalla.jpg (153.35 KiB) Katsottu 300 kertaa\nKirjoittaja SML » 16 Loka 2020, 10:30\nTämä on noin 50 vuotta vanha kuva. "Työtehoseuran harjoitusmontulla"\nTTS monttu.jpg (123.92 KiB) Katsottu 235 kertaa\nKirjoittaja lannenmies » 17 Loka 2020, 08:20\nUskoisin että nämä rinkulat päästävät paineen läpi ja tukkimatot toimivat painopeittenä.Jos täkkäys on liian tiivis räjähdyskaasut nostavat koko roskan ilmaan ja kivet karkaa.Tuohon aikaan panos nostettiin lähes pintaan hiekkapatruunoilla ja puutikuilla keventämällä.Täkkäyksen tehtävähän on estää sinkoutuminen. Heitto estetään nallituksella ja panostuksella.Ja sinkoutuminen tulee juuri kaasujen purkautumisesta johtuvasta pintakallion irtoamisesta.Hyväsyttävä heitto on sen sijaan 3x ladatun kentän pituus.


Värikynä Faber-Castell Polychromos 24 väriä/ras | Toimistotuote.fi\nPolychromos 24 väriä/ras. Faber-Castell Polychromos -värikynät ovat korkealuokkaisia ammattitaiteilijatason tuotteita. Lyijy huippulaadukas vahapohjainen tuote, jonka pigmentit ja valonkesto ovat erinomaiset, värit ovat erittäin peittävät, lyijyn halkaisija on 3,8 mm. Väri liukenee tärpättiin. 24 väriä metallirasiassa.\nVärikynä Faber-Castell Polychromos 24 väriä/ras myyntierä on 1 ras\nSaatavuus: Varastossa 42\nVärikynä Faber-Castell Polychromos 24 väriä/ras on erinomainen toimiston tarvike, jonka voit ostaa edullisesti ja kilpailukykyiseen 27,72 € / ras hintaan kätevästi verkkokaupasta. Tilaukset käsitellään nopeasti ja normaali toimistotuotteiden toimitusaika on 1-7 arkipäivää. Toimituspalvelumme kattaa koko Suomen ja toimitamme tilaukset suoraan perille asiakkaan antamaan osoitteeseen. Toimitukset tapahtuvat klo 8-16 välisenä aikana.\nTuote Värikynä Faber-Castell Polychromos 24 väriä/ras löytyy verkkokaupastamme myös tuotekoodilla 164063 ja sen päivän hinta on 27,72 € / ras.\nTopOffice on edullinen ja luotettava toimistotarvikkeiden verkkokauppa, josta tilaat tuotteet toimistoon ja kotiin helposti ja nopeasti. Täysin kotimainen verkkokauppa takaa tuotteiden laadun ja toimitusvarmuuden. Olemme toimittaneet toimistotarvikkeita kuten Värikynä Faber-Castell Polychromos 24 väriä/ras jo tuhansille tyytyväisille asiakkaille eri puolilla Suomea. Verkkokaupassamme ei tarvitse rekisteröityä joten toimistotarvikkeiden tilaaminen meiltä on helppoa ja vaivatonta. Kokeile ja totea itse!