Erkki Aho 05 07 2007, 22:40\nPlassin kierroksen lukija, matkailija tai muuten asiasta kiinnostunut voi aloittaa Jokelan pappilasta ja Malmbergin tuvasta.\nKalajoen pohjoisrannalla aivan valtatie kahdeksan kupeessa sijaitsee Jokelan pappila, mikä toimi Kalajoen emäseurakunnan pappilana. Se on ollut nykyisellä paikallaan Kalajoen äärellä jo 1600-luvun alkuvuosista lähtien. Kalajoen varressa kristillistä asutusta oli jo 1200-luvulla. Ensimmäiset maininnat Kalajoen seurakunnasta löytyvät vuodelta 1525: kerrotaan, että Kalajoen Tyngän kylälle oli rakennettu kappelikirkko. Seurakunta käsitti tuolloin koko Kalajokilaakson aina Haapajärveä ja Reisjärveä myöten. Monien muiden pitäjien tavoin Kalajoki kuului aluksi kirkollisen aluejaon hahmottuessa näillä seuduin Salon suureen emäseurakuntaan. Rannikkosijainnin ja Ruotsi valtapyrkimysten vuoksi Kalajoen asukasluku kasvoi jo varhain siinä määrin, että jo vuonna 1525 Kalajoesta muodostettiin kappeliseurakunta ja 1540 itsenäinen laaja seurakunta, johon kuului kahdeksan nykyistä pitäjää. Kalajoen emäseurakunta oli tässä koossa aina 1800-luvulle asti, jolloin kappeliseurakunnat yksi toisensa jälkeen itsenäistyivät omiksi kirkkoherrakunnikseen.\nIsonvihan jälkeen Jokelan pappilan umpipihan rakennukset olivat heikossa kunnossa. Päärakennus purettiin 1751. Seuraavana vuonna rakennettu pappila paloi 1700-luvun lopulla. Vuonna 1802 valmistuneessa komeassa masardikattoisessa päärakennuksessa oli alun perin sali ja seitsemän kamaria, keittiö, eteinen ja kaksi vinttikamaria. Jokelan pappila on yksi harvoista kustavilaisen ajan pappilarakennuksista maassamme. Suomen sodan aikana pappilaan majoittui venäläisten sotapäällikkö Kulnev ja Venäjän keisari Aleksanteri I vieraili pappilassa 1819. Jakov Petrovits Kulnev kävi vuoden 1808 kuluessa ainakin kolme kertaa Kalajoella majoittuen huhtikuun lopulla yhdeksi yöksi Kalajoen pappilaan. Hän nukkui piispankamarina tunnetussa huoneessa ja piti hevostaan viereisessä suuressa salissa. Pappilan ullakolta löytyy jälkiä venäläisten tykin ammuksista, jotka osuivat rakennuksen katon rajaan marraskuussa 1808, jolloin Kalajoella käytiin lyhyt, mutta kiivas taistelu. Parrakkaalla kasakkaeverstillä oli silmää myös naiskaudelle, mutta ainakin Pyhäjoella hän tuli torjutuksi ruustinna Susanna Magdalena Schroderuksen toimesta. Tyylilleen ominaisesti papin rouvan syliinsä kaapannut Kulnev sai maistaa raikuvan korvapuustin, minkä jälkeen hän herrasmiehenä vetäytyi ja pyysi anteeksi. Kulnev on ainoa venäläissotilas, joka on saanut oman runonsa Vänrikki Stoolin tarinoihin.\nKun iltaa viel on hetkinen\nja huvitusta muisto suo,\nma Kulnevista juttelen\nlie sulle tuttu tuo.\nSep´oli vasta kansan mies,\nhän elää ja kuolla ties\nmies parhain missä taisteltiin\ntai maljaa maisteltiin.\ntulesta tuskin pääsikään,\nniin tanssit toimitti.\nVälivuoden Niilo Kustaa Malmberg oli kotiopettajana Ruoveden Ritoniemen kartanossa kapteeni E. G. von Enehjelmin perheessä. Ruovedellä hän tutustui tulevaan puolisoonsa Ruoveden kirkkoherran tyttäreen. Hänen palattuaan Helsinkiin opinnot keskeytyivät jälleen, koska Pietarin Pyhän Kolminaisuuden ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherra E. G. Ehrström oli pyytänyt yliopistoa suosittelemaan hänelle sijaista hänen sairautensa ajaksi. Tämä elämänvaihe oli Niilo Kustaa Malmbergin myöhempää elämää ajatellen käänteentekevä. Pietarissa hän tutustui evankeliseen liikehdintään, jonka juuret olivat Keski-Euroopassa vaikuttaneessa katolisessa herätysliikkeessä. Sen keskeinen vaikuttaja oli pastori Martin Boos (1762–1825). Tästä herätyksestä Niilo Kustaa Malmberg sai kipinän sydämeensä, niin että hänen saamansa synnyttivät laajan herätyksen jo hänen Pietarin aikanaan. Tämä johti myös hänen karkottamiseensa Pietarista 1829.\nKalajoen alue nousi 1830-luvulta lähtien yhdeksi herännäisyyden merkittävistä keskuspaikoista. Jonas Lagus valittiin 1828 Ylivieskan kappalaiseksi ja Niilo Kustaa Malmberg kaksi vuotta myöhemmin kirkkoherran apulaiseksi Kalajoelle. Malmberg herätti suurta huomiota heti tulosaarnallaan. Vähitellen herätysliike sai niin huomattavat mittasuhteet, että huolestuneet viranomaiset katsoivat tarpeelliseksi haastaa mielenrauhansa häiritsijät käräjille.\nJokelan pappilan miespihassa on itäpuolella ns. Malmbergin tupa ja piispantupa ja länsipuolella pakaritupa ja arentaattorin tupa. Niilo Kustaa Malmberg asui hänen mukaansa nimetyssä tuvassa 1830-1833. Hän oli Pohjanmaan herätysliikkeen keskeisin hahmo.\nMuita samaan aiheeseen liittyviä kirjoituksia tässä päiväkirjassa\nKalajoen käräjät (28.12.2006)\nKalajoen kolmannen kirkon muistomerkki on Jokelan pappilan läheisyydessä joenrantatörmällä sairaalan kohdalla.\nKalajoen kuudennesta kirkosta olen kertonut kohdassa:\nKalajoen kirkoista (27.5.2007)\nKirkko valmistui Ljungo Tuomaanpojan aikana.\nLjungosta olen kirjoittanut kohdassa:\nLjungo Tuomaanpoika – nuijasodan pääideologi. (2.1.2007)\nKalajoen kirkkoherroista olen kirjoittanut kohdassa:\nKalajoen kirkkoherroista (6.4.2007)\nKalajoen sairaalasta olen kirjoittanut kohdassa:\nUntamo Sorasto ja Kalajoen sairaala (13.3.2007)\nJakov Petrovits Kulnev\nEsko Jaatinen kirjoitti 28 01 2009, 9:44\nKysyisin lupaa Malmbergin tuvan kuvan käyttöön Hengellisessä Kuukauslehdessä maaliskuu-2009. Hyvät historiikit, ja oleellinen poimittu faktoista. Malmbergin ja Laguksen ystävyys lienee syntynyt jo Laguksen Ylivieska - vaiheessa, ei vasta Laguksen ollessa Pyhäjärven pappina. Päin vastoin tuona aikana välit alkoivat viiletä 1842 - tapahtumien seurauksena. terv E Jaatinen etunimi.sukunimi@kotinet.com


Léon Gambetta, Léon Bonnat’n maalaama muotokuva vuodelta 1875.\nSyntynyt 2. huhtikuuta 1838\nKuollut 31. joulukuuta 1882 (44 vuotta)\nPuolue Union républicaine (1871–1882)\nEntiset puolueet Les républicains (n. 1860–1871)\nAsema Ranskan 45. pääministeri\nLéon Michel Gambetta (2. huhtikuuta 1838 Cahors – 31. joulukuuta 1882 Ville-d’Avray) oli ranskalainen valtiomies ja eräs kolmannen tasavallan alkuaikojen keskeisimpiä poliitikkoja. Hän kuului maltillisten tasavaltalaisten johtajiin ja sai puheillaan ja kirjoituksillaan houkuteltua paljon kannattajia tämän suuntauksen taakse. Gambetta vaikutti Ranskan julistamiseen tasavallaksi ja oli johtamassa puolustustoimia Ranskan–Saksan sodan aikana syksyllä 1870. Hän toimi lyhyesti Ranskan pääministerinä marraskuusta 1881 tammikuuhun 1882, mutta hänet muistetaan pääasiassa saavutuksistaan oppositiopoliitikkona ja toiminnastaan sodan aikana.\n1.2 Ranskan–Saksan sota ja tasavallan perustaminen\n1.3 Tasavallan vakiinnuttaminen\n1.4 Pääministerikausi ja kuolema\nGambettan isä oli Italian Genovasta lähtöisin ollut maustekauppias, joka oli asettunut Ranskan Cahorsiin. Hänen äitinsä oli Gascognen alueelta Ranskasta. Koulussa lahjakkaaksi osoittautunut Gambetta meni opiskelemaan Pariisiin ja valmistui lakimieheksi vuonna 1860. Ulospäinsuuntautuneena hän oli suosittu opiskelutoveriensa keskuudessa ja kirjoitteli nuorena muun muassa Revue politique et littéraire -lehteen, mutta hänen uransa asianajajana oli pitkään vaatimaton.\nGambetta kohosi kansalliseen maineeseen vuonna 1868 paljon julkisuutta saaneen oikeudenkäynnin, niin sanotun Baudinin jutun yhteydessä. Napoleon III:n vuoden 1851 vallankaappausta vastustaessaan surmansa saanut kansanedustaja Jean-Baptiste Baudin oli muodostunut toista keisarikuntaa vastustavien tasavaltalaisten marttyyrihahmoksi. Vuonna 1868 kahdeksan lehtimiestä haastettiin oikeuteen heidän puuhattuaan kansalaiskeräystä muistomerkin pystyttämiseksi Baudinin haudalle. Syytettyihin kuuluneen Le réveilin päätoimittajan Louis Charles Delescluzen asianajajana toiminut Gambetta tuomitsi oikeuden edessä pitämässään puheessa jyrkästi koko keisarikunnan. Lehdistö antoi hänen esiintymiselleen niin suuren näkyvyyden, että häntä alettiin saman tien pitää yhtenä Ranskan tasavaltalaisten johtajista.\nRanskan–Saksan sota ja tasavallan perustaminen[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nGambetta julistaa Pariisin kaupungintalon ikkunasta Ranskan tasavallaksi, Howard Pylen maalaus.\nGambetta valittiin vuonna 1869 Ranskan lainsäätäjäkuntaan sekä Pariisin että Marseillen vaalipiiristä. Hän jatkoi parlamentissakin mahtipontisia keisarikunnan vastaisia esiintymisiään. Hän vastusti niitä Ranskan hallituksen toimia, jotka johtivat kesällä 1870 Ranskan ja Preussin välisen sodan syttymiseen, mutta sodan puhjettua hän esiintyi isänmaallisena ja vaati nopeaa voittoa saksalaisista. Kun keisari Napoleon III jäi ranskalaisille katastrofaalisen Sedanin taistelun yhteydessä vihollisen vangiksi, Gambetta oli avainroolissa tasavaltalaisten julistaessa Pariisissa Ranskan tasavallaksi. Gambetta julisti 4. syyskuuta lainsäätäjäkunnassa Napoleon III:n ja Bonaparten suvun syrjäytetyksi valtaistuimelta sekä myöhemmin samana päivänä Pariisin kaupungintalolla tasavallan perustetuksi.\nTasavallan julistamisen jälkeen perustetussa kansallisen puolustuksen hallituksessa Gambetta sai aluksi sisäministerin salkun, mutta tosiasiassa hän oli hallituksen voimakkain jäsen. Sotatoimien johtaminen vaikeutui Pariisin jäätyä 23. syyskuuta 1870 saksalaisten saartamaksi, mutta suurin osa ministereistä päätti jäädä pääkaupunkiin. Gambetta pakeni Pariisin saartorenkaasta 7. lokakuuta lentämällä kuumailmapallolla saksalaisten linjojen yli. Hän ryhtyi johtamaan puolustuksen uudelleenjärjestämistä Toursista ja otti 11. lokakuuta itselleen myös sotaministerin tehtävät. Käytännössä hän sai lähes rajoittamattoman vallan siinä osassa Ranskaa, joka ei vielä ollut vihollisen miehittämä. Vaikka Ranskan kahdesta pääarmeijasta toinen oli jäänyt saksalaisten vangiksi Sedanissa ja toinen saarroksiin Metzissä, Gambetta palautti ranskalaisten taisteluhengen. Lisäksi hänen ja Charles de Freycinet’n johdolla lyhyessä ajassa koottiin, koulutettiin ja aseistettiin kuusi uutta armeijaa, joiden voimin vastarintaa voitiin jatkaa. Ranskaan julistettiin yleinen asevelvollisuus 21–40-vuotiaille miehille ja Englannista saatiin suuri valtiolaina uusien joukkojen kouluttamiseen.\nUudet joukot saavuttivat joitain paikallisia voittoja, mutta pääosin Ranskan sotaonni ei kääntynyt. Saksalaisten edetessä Gambetta joutui siirtymään Toursista Bordeaux’hon, mutta hän halusi yhä jatkaa taistelua. Yleisen sotaväsymyksen seurauksena väliaikainen hallitus suostui Gambettan vastustuksesta huolimatta aselepoon saksalaisten kanssa 28. tammikuuta 1871. Kun Pariisin hallitus kumosi erään Gambettan antaman määräyksen, joka oli tähdätty rauhan solmimista vastaan, hän erosi tehtävistään 6. helmikuuta. Suuren suosionsa ansiosta hänet valittiin maaliskuussa Bordeaux’ssa kokoontuneeseen kansalliskokoukseen yhdeksästä eri vaalipiiristä, joista hän päätti edustaa Elsassin alueella sijaitsevaa Bas-Rhiniä. Kansalliskokous joutui ensitöikseen äänestämään Versailles’n välirauhansopimuksen hyväksymisestä. Gambetta äänesti vastaan, mutta sopimus hyväksyttiin. Hän menetti tämän seurauksena myös edustajanpaikkansa, sillä Bas-Rhinin alue luovutettiin rauhansopimuksessa Elsass-Lothringenin mukana Saksalle. Gambetta vetäytyi tämän jälkeen muutamaksi kuukaudeksi San Sebastiániin Espanjaan.\nGambetta totesi myöhemmin Ranskan mahdollisesta revanssista kuuluisasti ”Älkää koskaan puhuko siitä, ajatelkaa sitä aina” (n’en parler jamais, y penser toujours).\nTasavallan vakiinnuttaminen[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nValokuva Gambettasta 1870-luvulla.\nGambetta valittiin takaisin kolmannen tasavallan ensimmäiseen kansalliskokoukseen jo heinäkuun alussa 1871 täytevaaleissa Seinen departementista. Kansalliskokouksen oli tarkoitus päättää Ranskan tulevasta valtiomuodosta. Enemmistö edustajista oli monarkisteja, jotka olivat kuitenkin jakaantuneet eri hallitsijasukujen kannattajiin. Gambettan johtamat vähemmistössä olleet tasavaltalaiset onnistuivat hyödyntämään tilannetta ja saivat lykättyä valtiomuotoa koskevaa äänestystä. Gambetta tuki Adolphe Thiersin valintaa väliaikaisen hallinnon presidentiksi, mikä vaivihkaa vahvisti tasavallan vakiintumiseen johtanutta kehitystä. Gambettan johdolla perustettiin Union républicaine (”tasavaltalainen liitto”) -puolue, jonka kannatusta hän onnistui huomattavasti kasvattamaan. Hän perusti myös merkittäväksi muodostuneen lehden La Republique françaisen. Monarkismin ohella hän julisti vihollisekseen myös klerikalismin.\nGambetta tuki presidentti Thiersiä, kunnes tämä joutui eroamaan 1873, jolloin monarkistit saivat myös presidentin viran haltuunsa. Gambettalla oli suuri vaikutus siihen, että kansalliskokous hyväksyi helmikuussa 1875 enemmistöllä tasavaltaisen perustuslain. Se toimi sittemmin kolmannen tasavallan valtiosääntönä vuoteen 1940. Gambettan esiintymiset parlamentissa johtivat siihen, että hänen edustamaansa suuntausta alettiin kutsua myös ”opportunistiseksi tasavaltalaisuudeksi” (Républicains opportunistes). Gambettan johtaman vaalityön ansiosta tasavaltalaiset saivat vuoden 1876 vaaleissa enemmistön edustajainkamariin ja vuoden 1877 perustuslaillinen kriisi päättyi tasavaltalaisten voittoon. Jälkimmäisten tapahtumien yhteydessä Gambetta esitti presidentti Patrice de Mac-Mahonille kuuluisan vaatimuksen taipua parlamentin tahtoon tai erota (”se soumettre ou se démettre”).\nPuolueensa menestyksestä huolimatta Gambetta ei päässyt itse kokoamaan hallitusta eikä pyrkinyt presidentiksi Mac-Mahonin eron jälkeen vuoden 1879 vaalissa. Hänet valittiin kuitenkin samana vuonna edustajainkamarin puhemieheksi. Hänen on sanottu puhemiehenä vaikuttaneen merkittävästi muun muassa kommunardeille myönnettyyn yleiseen armahdukseen ja useisiin muihin lakeihin.\nPääministerikausi ja kuolema[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nPresidentti Jules Grévy oli pitkään haluton nimittämään Gambettaa pääministeriksi, mutta Gambettan puolueen saatua vuoden 1881 vaaleissa suuren enemmistön edustajainkamariin hän sai viimein tilaisuutensa. Grévy nimitti 14. marraskuuta 1881 Gambettan pää- ja ulkoministeriksi. Gambettan ”suuren hallituksen” (Le Grand Ministère) tavoitteena oli toteuttaa Ranskassa merkittäviä sisäisiä reformeja, muuttaa parlamentin koostumusta ja vaalitapaa sekä lähentää maan ulkopolitiikkaa Isoon-Britanniaan, varsinkin Egyptin kysymyksessä. Hallitus sai kuitenkin vastaansa voimakkaan opposition sekä oikealta että vasemmalta. Vastustajat väittivät Gambettan pyrkivän diktatuuriin ja radikaalit syyttivät häntä tasavaltalaisista periaatteista luopumisesta. Hallitus joutui eroamaan jo 26. tammikuuta 1882. Gambetta säilytti tämän jälkeenkin suuren vaikutusvallan Ranskan politiikassa aina yllättävään kuolemaansa asti.\nGambetta ampui itseään vahingossa käsivarteen käsitellessään huolimattomasti revolveria. Haava ei ollut hengenvaarallinen, mutta hänen heikon terveytensä vuoksi se parani hitaasti. Gambettan ollessa toipumassa ampumahaavasta hänen umpilisäkkeensä tulehtui, mutta sitä ei leikattu. Hän kuoli vuoden 1882 viimeisenä päivänä, vain 44-vuotiaana. Hieman ennen kuolemaansa Gambetta asettui asumaan yhdessä rakastajattarensa Léonie Léonin kanssa Pariisin ulkopuolelle, ja heidän aikomuksenaan oli mennä naimisiin.\nGambetta sai kuoltuaan valtiolliset hautajaiset. Hänet haudattiin alun perin perhehautaan Nizzassa. Vuonna 1920 hänen sydämensä haudattiin uudelleen Pariisin Panthéoniin.\nGambettan muistomerkki Pariisissa, väritetty valokuva 1890-luvulta.\nPariisiin Louvren pihalle Place du Carrousel -aukiolle pystytettiin vuonna 1888 Gambettan näyttävä muistomerkki, joka oli 27 metriä korkea. Sen suunnittelivat kuvanveistäjä Jean-Paul Aubé ja arkkitehti Louis-Charles Boileau. Muistomerkin pronssihahmot sulatettiin aseteollisuuden tarpeisiin Vichyn hallituksen määräyksellä vuonna 1941. Torsoksi jäänyt muistomerkki purettiin kokonaan vuonna 1954. Pieni osa muistomerkistä, johon sisältyy Gambettaa esittävä marmoriveistos, paljastettiin uudelleen vuonna 1982 Édouard-Vaillantin aukiolla Pariisin 20. arrondissementin alueella.\nBordeaux’n keskustaan Allées de Tourny -kadulle pystytettiin vuonna 1905 Jules Daloun ja Camille Lefèvren toteuttama suuri Gambettan muistomerkki. Se purettiin 1960-luvulla uusien liikennejärjestelyiden tieltä.\nGambettalla on muistomerkki myös synnyinkaupungissaan Cahorsissa ja lähellä kuolinpaikkaansa Sèvresissä. Hänen mukaansa nimettyjä katuja on nykyään lähes jokaisessa Ranskan kaupungissa. Hänen mukaansa nimettiin myös vuonna 1901 valmistunut ranskalainen panssariristeilijä Léon Gambetta ja sen kokoluokka sekä 1905 avattu Gambettan metroasema Pariisissa.\n↑ a b c d e f g h i j k l m n Jacques Chastenet de Castaing: Léon Gambetta (englanniksi) Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 11.9.2015.\n↑ a b c d e f g h i j k l m n Nordisk familjebok (1908), s. 683–686 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 11.9.2015.\n↑ France: History (englanniksi) Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 11.9.2015.\n↑ Susan K. Foley, Charles Sowerwine: A Political Romance: Léon Gambetta, Léonie Léon and the Making of the French Republic, 1872-82, s. 243. Palgrave Macmillan, 2012. ISBN 0230206867.\n↑ The inglorious destiny of the Gambetta monument (englanniksi) Invisible Paris -blogi 13.2.2011. Viitattu 11.9.2015.\n↑ Leon Gambetta monument: The centrepiece now missing from Allées de Tourny (englanniksi) Invisible Bordeaux -blogi 16.3.2013. Viitattu 11.9.2015.\n↑ navypedia.org: LÉON GAMBETTA armoured cruisers (1905-1907) (englanniksi) Viitattu 17.2.2016\n↑ Paris Metro: Gambetta Station (englanniksi) Viitattu 17.2.2016\nKuvia tai muita tiedostoja aiheesta Léon Gambetta Wikimedia Commonsissa\nLéon Michel Gambetta (ranskaksi) Assemblée Nationale\nLéon Gambetta (ranskaksi) Encyclopédie Larousse\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Léon_Gambetta&oldid=20257261”\nSivua on viimeksi muutettu 26. tammikuuta 2022 kello 15.26.


Stadin friidu: elokuuta 2014\nJos eilen oli kesän viimeinen lauantai, niin tänään on vihoviimeinen sunnuntai. Huomisesta mennään syyskuuta. Niin se suvi meni. Kuin varkain ja huomaamatta. Kipuillen, onnahdellen, hengissä sentään.\nkun käytävillä on jo lunta.\nAamupuuhat suoritettu. Puoliso puhdistettu, aamupuuro syötetty ja nyt on minun vuoroni nauttia aamupalasta. Koostuu mukillisesta maitokahvia, paahtoleivästä marmelaadin ja juuston kanssa. Siinä se. Tuli mieleen yksi muisto aamiaisista. Lapsena matkustelin vanhempieni kanssa paljon ja tietysti asuimme hotelleissa. Oli yhtä juhlaa, kun isä tilasi aamiaisen huoneeseen. Oveen koputettiin ja pyörillä kulkeva aamiaispöytä työnnettiin sisälle.Katselin ihastuneena sitä herkkujen määrää, joka oli tarjottimella valmiina vain meitä varten. Paahtoleipää, marmelaadia, juustoja, leikkeleitä, kolmen minuutin kananmunia, appelsiinimehua, hedelmiä, kahvia... Söimme aamutakit yllämme pukeutumatta ja sekin tuntui ihanalta. Mitenkä tämmöinen olikin niin makoisaa noihin aikoihin? Myöhemmin ei mikään hotellin aamiainen maistunut niin hyvältä. Eikä ole maistunut vieläkään, vaikka olen lapsuuden jälkeen nauttinut aamiaisia niin Suomessa kuin muuallakin.\nVaikka pääministerimme toppuuttelee maalaamasta piruja seinille Ukrainan tilanteen takia ja mitä siitä voisi muualla Euroopassa seurata, olen minä hiukan varpaisillani. Uutisia kuuntelen ja katselen pienen pelon vallassa, tomittajien vakavia kasvoja sodan runtelemissa maissa Euroopan ulkopuolellakin. Miksi ihmeessä fiksut aikuiset ihmiset eivät voi ratkaista välejään puhumalla, kompromisseilla ja kaikessa ystävyydessä? Eripuraa eri uskontokuntien välillä, kuten aina on ollut hamasta alusta lähtien. Rajakiistoja. Valloittamisen halua. Vallan himoa. Näyttämistä. Aivan varmasti jossain vaiheessa tämä rakas Eurooppamme saa tuta vielä suuren sodan. Ehkä minä en sitä näe, mutta niiden nyt lastenvaunuissa uinailevien vauvojen lapset tai lastenlapset aikuistuvat maailmassa, jota me emme tunne. Eikä se välttämättä ole kaunis maailma. Eikä tämä ole syvää pessimismiä, vaan realismia.\nTaas on lauantai.Tämän kesän viimeinen. Viikot mennä hurahtaa, vaikka mitään ei itselle tapahdu. No, päivät hoitohommissa,eikä aina huomaakaan, niin on jälleen ilta. Onhan siinä sitä. Hyvä ystävä makaa sairaalassa, niin että ei senkään puolesta aurinko paista. Ei muutenkaan, ainakaan tänään. Harmaata taivaalla. Ja siellä pörrää itäisen naapurin koneita meidän ilmatilassa. Liekö ihan kiusantekoa liittyen jotenkin niihin kuuluisiin pakotteisiin tai peräti Ukrainan tilanteeseen? Taikka sitten pojat koneissaan päättävät pistäytyä ulkomailla. Ei taida enää kukaan uskoa, että vahingossa. Nyt Hornetit kaartelevat tsekkaamassa, että kutsumattomia vieraita ei ole eikä tule.\nTuuraajapäivänä lähdin kaupungille.Apteekkia ja ruokaa. Ehdin justiinsa kotiin, että tuuraaja pääsi seuraavaan paikkaan. Kaukana takanapäin ovat ajat, kun pasteerailin kaikessa rauhassa, kävin kahvilassa, tapasin ystäviä ja nautin vapaudesta. Intervallihoitoajatkin menevät nivusteni takia penkin alle, kun ei ole mitään mieltä liikkua vaivan valtaamana missään. Tästä puheenollen, sain kun sainkin ortopedille ajan ja se tapahtuu jo ensi kuussa. Kuvauksiin ja sitten vastaanotolle. Peukut pystyyn!\nParjaan jälleen hetken televisio-ohjelmia. Herttinen sitä antia. Ruokaohjelmia, selviytymisohjelmia viidakossa, poliisien työstä ohjelmia, pannaan kuppiloita ja hotelleja kuntoon, katsellaan matkaoppaiden arkea ulkomailla... Joskus harvoin, hyvin harvoin, tulee kunnon elokuva, keskusteluohjelma muustakin kuin taloudesta tai Ukrainasta, kunnon uusi tai ennen näkemätön luonto-ohjelma (olen saanut pingviineistä tarpeekseni). Ei edes maksulliset kanavat täytä toivettani. Ja on pakko tämmöisestä himphampusta vielä maksaa. No, yks tykkää äidistä ja toinen tyttärestä, kuten sitä on joskus sanottu.Joku tykkää tämmöisistäkin.\nLuin lehdestä, että Cheek on ostanut kattohuoneiston, Rolex-rannekellon, kultaiset silmälasit ja merkkiurheilutossut. Hmm... Kiinnostavaa. Cheek on räppäri. Sen verran olen ajan virrassa ollut mukana, että tämän tiesin. Hänen kohdallaan ei varmaankaan pidä vanha sanonta mikä laulaen tulee, se viheltäen menee. Ehkä nämä Cheekin hankinnat kiinnostavat jumaloivia ihailijoita. Pitää tietää. Voivat myös kiinnostaa varkaita. Vakuutus on, luulen.\nHelsingin Sanomissa Jose Riikonen pohtii ruuhkien ja muiden ikävyyksien syntymistä liikenteessä. Syy usein liian kohteliaissa ja sääntöjä pilkulleen noudattavissa autoilijoissa. Itse olen ajanut kauan ja se tarkoittaa todellakin kauan. Olen tähän tolkuttomaan kohteliaisuuteen ja jopa liikennearkuuteen monesti törmännyt. Tietty frekkiys, kokonaisuuden näkeminen ja järki olisivat valttia ajamisessa. Nykyisin on taksinkuljettajillakin tapana pysähtyä suojatien eteen, kun jossain 50 metrin päässä jalankulkija on pyrkimässä suojatielle. Siinähän seistään odotellen ja muodostetaan jonoa takana. Tämä tapa ei johdu kohteliaisuudesta, vaan siitä, että taksamittari raksuttaa pariakymentä senttiä kerrallaan lisää kassaan. Samaten jarrutellaan liikennevaloja lähestyttäessä, jos valo näyttää vihreää. Kas, emme ehtineetkään, tuli punainen. Takana töötätään sormimerkein höystettynä ja ruuhkauttava jono on muodostettu. Näillä kummallakaan esimerkillä ei ole mitään tekemistä kohteliaisuuden kanssa.\nToisaalta taas me suomalaiset vinkkaamme kintaalla sellaiselle kuin vilkun käyttäminen ja jos se huitaistaan näyttämään, niin vasta silloin, kun auto on jo kääntymässä. Me parkkeeraamme pyörätielle surutta. Me emme myöskään aina pysähdy suojatien eteen, vaikka siinä jo seisoo auto antamassa jalankulkijalle rauhaa ylittää katu. Sillä voi olla hyvinkin ikävät seuraukset, joista saamme lehdistä lukea. Meiltä puuttuu joustavuus likenteessä, kuten jo sanoin, myös kokonaisuuden näkeminen. Sekin on todettu, että autoilijat eivät tunne kaikkia liikennemerkkejä. Ehkä uudelleen koulutus niiltä osin tietyin välein olisi paikallaan.\nNo, meillä on nuori liikennekulttuuri, emmekä ole vielä tottuneet aina vaan enenevään automäärään. Ehkä joskus joidenkin vuosikymmenten jälkeen osaamme ajaa muita kunnioittaen oikeaa järkeä käyttäen turvallisesti, kohteliaasti ja sujuvasti. Räpyttelen katsomaan.\nTänään puoliso kotiin. Jos ei olisi tätä nivusvaivaa, ajattelisin kotiin tuloa positiivisemmin. Tiedän vaivan ärtyvän, kun rasittuu. Ja pakosta rasittuu. Ajattelen kuitenkin huojentuneena, että runsaan kolmen viikon kulutua saan nivusiani jälleen lepuuttaa päivät pitkät puolison ollessa taas intervallihoidossa. Kummityttö alkoi metsästää omaa ortopediani, jolle itse en ole onnistunut saamaan vastaanottoaikaa sen enempää yksityisesti kuin kunnallisestikaan. Sitten väsyin ja löin hanskat tiskiin.\nYstäväni H on hankkinut tietokoneen! Onneksi olkoon, huudahdin puhelimessa. Olen vuosikaudet rummuttanut tietokoneen ostamisen puolesta. Oli lähettänyt minulle jo sähköpostia, mutta ei tullut perille. Kyllä se siitä, kuten meillä kaikilla muillakin. Voimme sitten meilata terveisiä hänen pitkän Turkissa olonsakin aikana lokakuusta alkaen.\nTämä kesä on kohdallani mennyt siihen tapaan kuin ei koskaan aikaisemmin. Olen aina kesistä nauttinut käymällä tapahtumissa, näyttelyissä ja museoissa. Tänä vuonna on ollut heikosti asiat. Puolison kanssa työläämpää, joka vielä korostuu oman raihnaisuuteni takia. En ole edes hänen la-hoitoaikoinaan mihinkään mennyt. Mehut on imetty pois. Olen iloinen päästyäni pakollisten asioimisten jälkeen kotiin ja hetkeksi pitkäkseni. Edes metriä ilman rollaattoria en pääse tai on oltava jotain muuta, mistä pitää kiinni. Istun, makaan ja seisonkin ilman kipua, mutta liikkuminen on yhtä tuskien taivalta. Kipulääkkeitä ? Kyllä vaan. Marinaa? Sitäpä tämä on ja sitä, että harmittaa niin jeevelisti. Olen melkoisen varma, että tavattuani minut jo kertaalleen leikanneen tohtorin, joudun uudestaan leikkauspöydälle. No, jos minusta saadaan sillä konstilla kävelevä ihminen, siitä vaan.\nTänään kuitenkin mies kotiin! Hänen takiaan olen iloinen ja onhan tässä nyittävä esille kaikki positiivisuus, että itsekin jaksaa. Tiedän onnistuvinani. Menen hänet hakemaan, että kotiin tulo sujuu kommelluksitta. Viime kerralla oli annettu väärä osoite sairaalassa kuljettajalle. Kyllä tämä tästä.\nLähettänyt Stadin Friidu klo 15.19 Ei kommentteja:\nOli pakko lähteä eilen stadiin. Ruoka loppumassa, hedelmät huonokuntoisia ja vain pieni surullisen oloinen leipäpala keittiön pöydällä. Kokosin itseni, soitin taksin ja lähdin. Ensimäiseksi suuressa tavaratalossa viidenteen ja ostin puolison pään alle kaksi uutta tyynyä vuoteeseen Toisen vanhoista yritin pestä, mutta se epäonnistui. Nyt kylpyhuoneen lattialla lojuu litimärkä kasa höyheniä ja untuvia odottamassa roskista. Toisen heitän suosiolla mukaan . Aika iso muovikassi rollaattorissa onnahdellessani tavaratalossa. Hissillä apteekkikerrokseen ja apteekkiin. Ei jonotusta onneksi. Olen aika huono parranajaja ja kun on huono kone, jälki ei ole hyvää. Ostin uuden koneen seuraavasta partakoneosastosta. Myyjä tuli heti ja olikin ammattinsa osaava. Lisää kasseja rollaattoriin. Sitten sitä varsinaista asiaa: ruokaa Herkusta. Lopulta olin kuin täyteen lastattu aasi Marokon Tetuanin kujalla. Taitavaa organisoimistani kuorman kanssa kehui taksinkuljettaja. Mitään ei pudonnut kotipihallakaan ja pääsin taakkani kanssa turvallisesti kotiin asti. Heitin kengät jalasta ja aloin purkaa.\nTaksin pysähtyessä menomatkalla tavaratalon eteen ryöpsähti komea kaatosade varoittamatta. Katu alkoi lainehtia. Ihmiset pakenivat kuka minnekin suojaan. Minä istuin taksissa, eikä kuljettajalla ollut mihinkään kiire, vaikka olin jo maksanut. Ei tahtonut kaveri kastua.Sen verran laantui, että sain takakontista rollaattorin ja onnahtelin tavaratalon laajan katoksen alle, jossa oli kymmenittäin sateen pitäjiä. Moista ryöppyä en ole vuosiin tässä kaupungissa nähnyt. Vettä tuli kuin aisaa, näkyvyys minimissä, jalkakäytäväkin muuttui silmänräpäyksessä kohisevaksi joen uomaksi. Tavaratalossa oli kuitenkin kuivaa ja mukavaa ja jopa asiakkaitakin runsaasti, josta asiasta partakoneen myyjä oli mielissään kehuen tänään olevan hyvän myyntipäivän. Onneksi olkoon. Nouskoon tämä tavaratalo ahdingon suosta entiseen kukoistukseensa.\nKotona laitoin itselleni lounaaksi muutama päivä sitten paistettua kalkkunaa ja Herkusta ostamaani perunamuusia. Salaatti oli omatekoista ja hyvää. Juomana makoisa vesi suoraan hanasta. En ole viikkoihin ollut viinituulella. En sitten E:n vierailun. Tänään aion puolison luo. Ostin hallaimia ja mansikoita ja hedelmiä. Teen niistä jonkunlaisen kompotin viemiseksi. Kummallisen makeita marjoja vielä näin sesongin loppuvaiheessa. Kotimatkalla kaupungilta katselin Bad Bad Boyta Kauppatorin laidalla ja Sky Wheelin kondolien pyörimistä. Jotkut uteliaat ihmiset koettivat kurkistella Hotel Mantan ovesta sisälle nähdäkseen hotellihuoneeseen. Ovi lukossa. Merileijonat odottavat vaitonaisina Eliel Saarisen suunnittelemassa altaassa hotellin poistumista yläpuoleltaan.\nTiesittekö, että paperinenäliinat alkavat maasta loppua? Tavaratalon siivousosastolla niitä ei ole enää aikoihin ollut. Enkä älynnyt apteekkikerroksen kosmetiikasta edes etsiä. Alan hätääntyä. Talouspaperi on nenälle liian kovaa ja hiukan karsastan jo edesmenneitä pyyheliinan kokoisia kangasnenäliinoja. Ovatkohan ne vielä miehekkään ruudullisia kuten papalla? Pitänee raahautua pienempään kauppaan ja ostaa noin sata paperinenäliinapakettia, jos niitä vielä olisi saatavana. Tämä olkoon seuraava projektini ostoslistalla. Maailma ilman paperinenäliinoja on kauhia maailma.\nOlen Matti Rämön polkupyörämatkassa äänikirjan sivuilla tutuilla seuduilla Andalusian Sierra Nevadan rinteillä. Sinne lähti Rämö polkemaan saadakseen tuntumaa korkeasta ilmanalasta aikeenaan päästä joskus Himalajalle. No, puolisolla ja minulla ei ollut näin korkeat tavoitteet ajellessamme Sierra Nevadan kupeilla, vaan ainoastaan nähdä hulppeat maisemat ja ajella serpentiinimutkaisia kapeita teitä vuoren rinteillä pitkälti yli 2000m korkeuteen. Rämö pääsi huipulle pyörällään. Tuli alas ja lähti Andalusiaa kiertämään ja lopulta Marokkoon asti Välimeren toiselle puolelle. Mekin kävimme, vaan emme Rämön maisemissa.\nGibraltarhan on, kuten kaikki tiedämme, kreikkalaismytologiassa toinen Herakleen pylväistä , jonka ohitettuaan laivat putoavat maailman reunan yli. Toinen pylväs on Ceutassa Afrikan puolella, jossa Rämö ei käynyt, kuten me, vaan hän meni mantereelta suoraan Espanjan Mellilaan, jota Marokko havittelee itselleen kuten Ceutaakin. Kumpikin kaupunki on pitkälti itsehallintoinen ollen Espanjan omistuksessa jo vuosisatoja. Ceuta on se kaupunki, jonne Afrikasta pois tahtovat tulevat ja majoittuvat jonkunlaiseen reservaattiin, ennenkuin yrittävät ylittää pahamaineisen Gibraltarin salmen päästäkseen Euroopan puoleiseen eldoradoon.\nRämö pyöräili Gibraltarin turistien täyttämiä katuja kuten me kävellen. Ehkä hänkin söi brittiläisravintolassa fish and chips ja katseli eri kansallisuuksia työssä ja toimessa tässä piskuisessa kallionyppylän hallitsemassa autonomisessa englantilaiskaupungissa. Nykyisin Gibraltar on vesivarannoltaan omavarainen, mutta vielä meidän käydessämme talousvesi toimitettiin muualta. Vettä säännösteltiin ja ehkä vieläkin. Rämö matkasi Rockin laelle köysirataa pitkin, me taksilla. Sieltä passasi katsella Välimerta, Atlantin valtamerta ja alhaalla hyörivää Gibraltarin kaupunkia sekä aallokkoista salmea, joka vuosien aikana on monelta Euroopan puolelle pyrkineeltä vienyt hengen.\nUteliaisuuden kohteena tietysti Rockin laella olivat Euroopan ainoat villiapinat, magotit. Tottuneita turisteihin, ovelia varkaita ja jotkut ilostuttivat matkaajia istahtamalla olkapäälle. Eräältä rouvalta vei magottiuros aurinkolasit. Rouva ei ottanut vaarin oppaan kehoituksesta panna piiloon. Ei auttanut itku markkinoilla, vaan sinne menivät Guccit.\nVielä on Rämön kirjaa jäljellä ja odotan kuuntelemista hartaana. Tiedän hänen ajelevan ainakin Cádiziin Atlantin rannalle palattuaan Espanjan puolelle. Mekin kävimme.\nLähettänyt Stadin Friidu klo 8.54 2 kommenttia:\nYleisillä paikoilla on pissaaminen Helsingissä kielletty. Nyt kuitenkin päästelee Bad Bad Boy komeassa kaaressa suoraan Suomenlahteen. Eilen näin Kauppatorilla tämän kuvataiteilija Tommi Toijan pystin koko 8,5m ( Brysselin Manneken Pis 60cm) komeudessaan viedessäni puolison intervallihoitoon. Ihmisiä rannat täynnä kameroineen kaarta ikuistamassa. Mitä tuumailevat kukkahattutädit moisesta alastomuudesta nyt kun Mantakin on petikaverina Hotel Mantan sänkykamarin suojissa? Parivuode ja siinä tämä aikoinaan suurta paheksuntaa saanut ranskalainen kokotti seisoo vuoteitten välissä. Monet kulmakarvat kohoamaan saanut hotelli on japanilaisen taiteilija Tatzu Nishin luomus. Hartaudella ja pieteetillä sitä rakennettiin pitkät tovit. Varauksia on ja yö Manta-neidon kanssa maksaa paljon. No, ja kun syksyn viimat alkavat kohdata poskipäitämme ja sade kastelee, niin häviää sekä hotelli että pissaava poika katukuvasta, etten sanoisi torikuvasta. Ja sanonkin. Ihan kivaa, kun Helsingissäkin on uskallettu ja vallan huumorimielellä taidetta kansalle näkyvästi näyttää. Ettei aina niin kuolemanvakavana. No ei aina kuitenkaan. Olen muuten melkein varma, että Ville Vallgren hyväksyisi väliaikaisen Hotel Mantan Havis Amandansa ympärille. Nyt ei ole enää mitään, kun pulikoidaan Mantan jalkojen juuressa altaassa. Mutta kuinka moni voi kehua nukkuneensa hotellissa viekoittelevan Merenneidon (alkuperäinen nimi) vieressä?\nPuoliso on sitten la-hoidossa. Tuttu paikka. Hoitajat muistivat ja pari miestä huoneessa olivat jo edelliselläkin kerralla. Toisen vaimon kanssa juttelin. Meillä vasta runsas kymmenen vuotta sairastettu, mutta rouvan puoliso jo yli 30 vuotta. En tiedä oikein, millä mielellä minun puolisoni sinne jäi. Antoi suukon ja sanoi "heippa". On muuten viime päivät ollut huomattavasti pirteämpi ja mukana tässä ja nyt. Kotisairaalan tohtori otti psyykelääkkeet pois ja vaikutus näkyy jo. Tätä alleviivasin nytkin sairaalassa ja toivoin, että kestävät puolison lieväksi muuttuneen aggressiivisuuden hoitotoimenpiteiden aikana. Hoitaja ei sanonut mitään. Kerroin puolison siirtyneen Kotisairaalan piiriin, jos siitä olisi jotain hyötyä. Voisin kuvitella olevan.\nKotiin tultuani sairaalasta laitoin itselleni täytetyn omeletin ja se maistui. Sitten retkahdin sohvalle ja annoin ajan kulua. Sitä kului neljä tuntia ihan vaan ollen ja nivelrikkoa ärsyttämättä. Tuntuipas hyvältä. Televisiosta tuli tuutin täydeltä ruokaohjelmia ja pätkän katselin yhtä. Kilpaileva pari onnistui vain alkuruuassa, kaikki muu meni poskelleen. Tuomaristo ja syöjät odottivat tätä epäonnistumista liki kolme tuntia ja minäkin jo hermostuin. Eikö niitä lihapullia nyt olisi saanut hiukan lyhyemmässä ajassa? Eivät olleet kumminkaan ihan tavallisia ja lisukkeetkin gourmetia. Jälkiruuassa oli juustoa ja lavendelia ja kaikki sanoivat maistuvan saippualle. Niin ne etevätkin panevat hyvät annokset pipariksi penkin alle.\nTänään ei ole mitään ohjelmaa, paitsi olemista. Juon maitokahvia mukista, jonka kyljessä on makkarakauppiaan tiski ja itse makkarakauppias. Joskus tuommoinenkin ostettu. Olin aikoinaan mukifriikki ja nyt on mistä valita. Ruokana lounaaksi jämiä jääkaapista. Olen sentään keittänyt ja paistanut ihan säällisesti. Istun rollaatorin päällä ja onnistuu se niinkin. Pihalla eräänä päivänä tuli tuntematon naapuri vastaan ja alkoi ihastella "tuommoista telinettä, johon voi roskapussit pakata" minun äheltäessäni rollaattorin kahvoissa kohti jätehuonetta. "On se kätevä teline", sanoin minä.\nLähettänyt Stadin Friidu klo 5.40 Ei kommentteja:\nEilen pesupäivä ja pitkästä aikaa ammattitaitoiset hoitajat. Nyt sanon hoitajat ja tarkoitan sitä. Kiittelin ja kehuin. Tänään kävi Kotisairaalan lääkäri. Ei mikään ikivanha heppu, vaan lääkäri parhaassa iässä. Juteltiin lääkkeistä ja olimme samaa mieltä, että kaksi lääkettä, toinen aggressiivisuuteen ja toinen masennukseen, jätetään pois. Olen vuosikaudet ollut sitä mieltä, että puoliso ei ole masentunut. Muut lääkärit eivät ole uskoneet. Eikä hän enää ole edes aggressiivinenkaan.Tämmöiset lääkkeet turhaan väsyttävät ja nukuttavat.\nKotisairaala on vuorokaudet ympäri auki ja saa soittaa, jos tilanne siltä tuntuu. Ei hetikään ambulanssilla Haartmaniin ja Kotisairaalan kautta sekin hoituu kuulemma paremmin. Olin ihan täpinöissäni. Puolisostahan huolehditaan. Lääkäri viipyi hämmästyttävän kauan, kuunteli sydäntä ja keuhkoja, paineli vatsaa, mittasi verenpaineen (oma mittarini oli käytön puutteessa pannut viralta paristot) ja kehui miehen ihon kuntoa jaloissa. Otti kanyylin pois kädestä ja verta roiskahti reilusti. Hän tulee jälleen kuukauden kuluttua ja saan silloin selostaa, onko myönteistä muutosta masennuslääkkeitten jäätyä pois. Otin lääkärin aikana hänen pyynnöstään puolisolta verensokerin. Aivan hyvä lukema, sanoi tohtori. Sitten pyöräili pois ja jätti jälkeensä hyvän mielen. Rupesin laittamaan ruokaa ja näkyi puolisolle maistuvan, vaikka oli väsynyt tohtorin aikana. Sitten vielä leikkasin puolison kynnet. Siinäpä ne tämän päivän tärkeimmät.\nHuomenna lisää hoitohenkilökuntaa. Nyt puututaan puolison vatsan toimintaan. Sitten onkin seuraavana tuuraajapäivä ja minä lähden stadiin. Hiukan päivitän ruokavarastoa, vaikka lauantaina puoliso meneekin intervallihoitoon. Sama osasto kuin ennen. Aion levätä, nukkua aamuisin niin pitkään kuin nukuttaa, enkä välttämättä edes pukeudu. Pari kertaa käyn tervehtimässä. Varsinaisia suunnitelmia ei ole. Nivelrikkokin rajaa.\nNiin että aika hyvää meille kuuluu.\nLähettänyt Stadin Friidu klo 16.51 3 kommenttia:\nKotisairaala oli minulle avan uusi asia. Laaksossa alkoivat puhua. Sitten Kotisairaalasta soitettiin ja kerrottiin puolison olevan vastedes tämmöisessä hoidossa. Tullaan jo ensi viikolla tutustumaan kohteeseen. En tiedä, mitä mieltä olen. Katsotaan. Mutta jos on sitä, mitä luulen, niin tervetuloa.\nPuoliso killui eilen nosturin varassa, että sain vuoteen sijatuksi. Ihan hyvä homma. Pyörätuoliin en vielä laittanut. Maanantaina on pesupäivä ja saas nähdä, miten tyttelit suhtautuvat laitteeseen eli osaavatko käyttää,vai meneekö siirtyminen suihkutuoliin fyysiseksi nostamiseksi. Fysioterapeutille vakuutettiin puhelimessa, että kaikille pesijöille nostolaite on tuttu. Uskon, kun näen.\nKanyyli unohtui puolison käteen Laaksossa. Soitin. Ensin vastannut oli sitä mieltä, että minun on puoliso vietävä terveysasemalle (???). Pyysin toisen hoitajan puhelimeen. Tämä oli pahoillaan kanyylin unohtumisesta ja vakuutti sen voivan olla paikoillaan kunnes Kotisairaala tulee.\nTuuraajapäivä oli torstai. Mielituuraajani M soitti ja kysyi, jos voi tulla piipahtamaan, vaikka en kaupungille lähtisikään. Tietysti sai tulla. Meillä olikin rattoisaa. Minä kerroin kaikki kotiavun kommervenkit ja hän kokemansa kylpyläkuulumiset. Söimme jäätelöä "etelän hetelmien" kanssa ja sainkin annoksista herkullisia. Ihan mukava juttutuokio. Ensi viikolla lähdenkin sitten asioille tuuraajapäivänä. Ensi viikolla puoliso menee intervallihoitoonkin ja minä jään rauhallisin mielin potemaan nivelrikkoani ja aion levätä. En edes käy tervehtimässä kuin pari kertaa korkeintaan. On itsestäni huolehtimisen aika. Tätähän Laaksonkin hoitajat painottivat. Ja lepo tekee nivelrikolle niin hyvää.\nUrkeni uusi aamu. Luvattu helpotusta helteeseen. Jo on aikakin. Ruotsissa palaa maita ja mantuja, eikä ihmisvoimat riitä sammuttamiseen. Sade olisi nyt poikaa niin sinne kuin meillekin, vaikka meillä ei palakaan. No, ukkostihan täällä pari kertaa ja satoikin niin, että roskat tulivat kouruista alas. Sitten lopahti. Pihan asfaltti kuivui tuossa tuokiossa ja kellastunut nurmikko huusi lisää vettä. Toivottavasti se lännestä päin luvattu matalapaine pitää kutinsa ja saisimme kauan kaivattua sadetta ja helteen pois. Nyt menen herättelemään puolisoa ja ryhdyn suorittamaan aamuaskareita.\nPuoliso kotona, samoin nostolaite, fysioterapeuttikin oli, mutta sitten meni. Kotiavusta piti olla kaksi henkilöä. Ei ollut. Informaatio ei kuulemma yltänyt terapeutille asti, että eivät tule. Olin jo tämän povannut, mutta terapeutti on vielä nuori ja uskoo ihmiseen ja lupauksiin.\nEilisen päivän loppupuoli meni puolisosta huolehtimiseen, mutta rohkeasti otin niverikolle lepoaikaa ja kellahdin pitkäkseni. Illalla olimme jo yhdeksän maissa unten mailla. Tuulettimet surisevat ja lämmintä piisaa. Hiki valuu ja kun näin eilen talvimaisemasta kuvan, täytti kaipaus mieleni. Pankista soitettiin. Olisivat tahtoneet puhua osakkeista. Minä en tahtonut. Stockmannilla on hätähuuto teipattuna ulko-oveensa: auta meitä olemaan parempi tavaratalo. Tai jotain sinne päin oli teksti. Jos tavaratalo lakkaa olemasta, niin mitä tapahtuu rakennukselle? Mitä siihen tulee? Putiikkeja? Hotelli? Asuntoja? Aavetalo, jolla on tarina?\nKun näppäimillä varustetut matkapuhelimet olivat suuressa tavaratalossa vähissä, niin olivat eilen aamulla paperinenäliinatkin. Ei yhtään pakettia siellä missä yleensä. Vääntäydyin kosmetiikkaosasolle, josta ostin seitsemän pakettia. Niitä pienempiä 45 kappaleen, kun suurempia ei ollut. Pitäisikö suosiolla vaihtaa lähikauppaa? Olen optimistinen luonne sisimmässäni, joten toivon ja odottelen tavarataloon parempia aikoja ja paperinenäliinoja.\nPapalla oli semmoinen ruudullinen iso kankainen nenäliina ja sylkykuppi kotinsa lattialla Töölössä silloisella Meilahdenkadulla. Mamma pyykkäsi nenäliinat, mankeloi tai silitti. Pappa niisti. Ääni, mikä toimenpiteestä lähti, oli komea ja miehekäs. Papalla oli usein nuha. Hän oli ratikankuljettaja ja siihen aikaan ei kuljettajaa suojannut lasikoppi, vaan seistiin avoimessa tilassa ja läpivetoa oli. Sitten aikuisena tapasin vanhan koulutoverini, jolloin jo Mäntän paperinenälinat olivat arkea, ja koulutoverini vetäisi taskustaan kankaisen suuren ja ruudullisen kangasnenäliinan ja niisti. En ollut vuosiin semmoista nähnyt. Tuli pappa ja hänen nenäliinansa mieleen. Koulutoverikaan ei äänettömästi niistänyt, vaan ääni oli hirmuinen ja täytti tienoot. Menin kahville kuitenkin koulutoverini kanssa ja toivoin, ettei häntä yhtään niistätyttäisi. Toive ei toteunut, vaan hän pärski kahvilassakin suureen ruudulliseen nenäliinaan, jonka sitten tunki taskuunsa odottamaan seuraavaa kertaa.\nLähettänyt Stadin Friidu klo 7.41 2 kommenttia:\nJaahas, se on sitten jo elokuu! Illat hämärtyvät aiemmin, päivät lyhenevät. Kohti syksyä ja talvea menemme. Hikisinä ja ainakin minä helteeseen lopen kyllästyneenä. Ottaisin riemumielin vastaan oikein mojovan sateen ja sitä seuraavan viilentymisen. Mutta eikös mitä, säille vihkiytyneet asiantuntijat povaavat/tietävät kuumuuden jatkuvan ja jos ei edes entisellään, vaan vieläkin lämpimämpänä. Vesissä levää ja vatsatautia aiheuttavia pöpöjä pitkin eteläistä Suomea. Mutta rohkeaa on tämä katajainen kansa, sinne vaan viilentymään kaiken uhallakin. Eräskin rouva haastateltavana uutisissa väitti virusten hyökkäävän muuallakin, mitäs niitä pelkäämään, veteen vaan. No, kunkin on vatsa oma.\nPaidattomien miesten määrä kaupungilla lisääntynyt. Laskeskelen määriä istuessani taksissa matkalla Munkkiniemeen päin. Pitäisi kaupungin järjestyssääntöihin lisätä pukeutumispykälä. Eteläisimmissä maissa, jopa Afrikka mukaan lukien, ei paidattomuutta esiinny. Kaupunkien kaduilla käytetään t-paitoja housujen kanssa. Sitä paitsi, ohut puuvillainen paita ei lisää tukalaa oloa, päinvastoin. Kun Helsingissä käyvät turistit näkevät näitä puolialastomia kaduillamme, on jälleen yksi kummallisuus kansastamme leviämässä maamme rajojen ulkopuolelle.\nIllalla soitti ystäväni N. Enkä kuolemakseni muistanut saamieni kipupillereiden nimeä. Loikoilin niin mukavasti olohuoneen sohvalla, etten edes ajatellut nousta ylös asiaa tarkistamaan. Enkä antanut jutustelun pulpahtaa kokonaan sairauksien ja lääkkeiden puolelle, vaikka nyt voisinkin marista oikein olan takaa. Kerroin vain ylimalkaisesti saamani diagnoosin, josta kyllä ystäväni sanoi sen tienneensä, mutta ei tahtonut kuulemma pelotella. Ja jos olisi sen kertonut, tuskin olisin uskonut siltä istumalta. Luotan enemmän oikeisiin lääkäreihin.\nUusintoina esitetään tv:ssä ohjelmaa, jonka nimeä en muista, enkä ole aiemmin nähnyt, jossa laulajataiteilijat istuvat ruokapöydän ympärillä ja yksi laulaa kulloisenkin illan isännän tai emännän lauluja. Kaikki itkevät, jopa liikuttuneena itse esittäjäkin. Sitten illan emännän tai isännän vuoroa pitävä kertoo itsestään ja elämästään. Usein elämässä on ollut tragiikkaa ja nyt Suomen kansakin saa tietää, minkälaista. Erään Suomen kansan rakastaman naisartistin elämässä muitakin enemmän. Niistä on kyllä aikanaan saanut lukea naistenlehdistäkin, mutta ehkä joku katsojista on jäänyt paitsi, tai ei ollut vielä syntynyt. No, kaikella kunnioituksella kuitenkin ohjelmaa kohtaan, vaihdan kanavaa, sillä en ymmärrä ohjelman jujua. Ruoka jäähtyy lautasella, joku laulaa ja muut itkevät. Ohjelmassa, jota katselin, mentiin lopuksi istuttamaan metsää. Se oli minusta ainoa hyödyllinen asia.


La 25.8. Elisaaressa tapahtuu - tervetuloa mukaan!\nTule viettämään kanssamme puunhalauspäivää Inkoon Elisaaren tammimetsiin ja kuulemaan samalla mielenkiintoisia kertomuksia saaren historiasta.\nOpastettu kierros alkaa Elisaaren rantakahvilalta klo 11:00 ja se kestää noin 3 tuntia. Opastuksen hinta on 5 €/hlö (alle 12v ilmaiseksi). Oppaana toimii Kristin Lauharo.\nElisaareen on lauttakuljetus Orslandetin puolelta klo 10:00 ja 10:30. Paluukuljetus Elisaaresta 14:30 ja 15:00. Tämän lisäksi soutuveneitä on käytettävissä omatoimiseen salmen ylitykseen.\nKatso lisää: Linkki tapahtumaan.\nIlmoitamme rantakahvilan aukioloajoista fb-sivuillamme\nClaes Anderssonin ja Annica Cleon konsertti Elisaaren kartanolla la 28.7. klo 13.30 - 15\nJo kolmannen kerran Claes Andersson ja Annica Cleo tulevat konsertoimaan Elisaareen heinäkuun viimeisenä viikonloppuna. Varaathan paikkasi osoitteesta info@elisaari.fi , paikkoja on rajatusti. Liput 15€/hlö lunastetaan ovelta 15 minuuttia ennen konsertin alkua.\nJos tulet paikalle autolla, jätäthän sen noin 100 metrin päähän rannasta P-merkitylle paikalle. Järjestämme kuljetuksen salmen yli klo 13. Elisaaren puoleisesta rannasta on kävelymatkaa kartanolle noin 600 m.\nKartanon kesäravintola/pizzeria avoinna tiistaista lauantaihin 4.8. asti\nElisaaren kartanolla toimii pizzeria 26.6. - 4.8. välisenä aikana. Pizzeria on avoinna tiistaista lauantaihin klo 15-21. Sunnuntaisin ja maanantaisin pizzeria on suljettu.Tervetuloa!\nElisaaren kartanoravintolan avajaiset juhannuksena 2018\nElisaaren kartanoravintola on auki:\nto 21.6. klo 15 - 21 - pizzaa\npe 22.6. klo 15- 18 - pizzaa\nla 23.6. klo 12-15 - saaristolaispöytä (38€/hlö, lapset 20€ - pöytävarauksella; info@elisaari.fi)\nJuhannuspäivän saaristolaispöydässä tarjolla mm. Viltgårdenin peuraa.\nJuhannusaaton rantasaunavuorot ovat jo täynnä\nJuhannusaaton peruutusaikoja ja muita sauna-aikoja voi kysyä paikan päällä satamatoimistolta juhannunnusaattona tai aatonaattona.\nTapahtumakalenteria kesälle 2018\nla 9.6. Rakastu kesäyöhön Elisaaressa - villiyrttikävely alk. klo 11 ja ilmainen telttailu\npe 22.6. Elisaaren juhannusjuhlat - esiintyjinä Professori Bluffo ja Nahkahousuorkesteri\nti 10.7. Suuri maalaustapahtuma Elisaaressa klo 12-15\nla 28.7. Kärkek på finlandssvenska med Claes Andersson & Annika Cleo (konsert)\nla 25.8. Muinaistulien yö - opastetut luonto- ja kulttuuriympäristöpolut Elisaaressa\nsu 30.9. Elisaaren luontofestivaalit ja kauden päätös\nElisaari on mukana Venemessuilla 9.-18.2.2018 iloisen Inkoon osastolla 2d31. Tervetuloa!\nTule Elisaareen kesätöihin!\nElisaaren kesätyöpaikkoihin on nyt hakuaika. Katso lisätietoja tästä linkistä.


Muinainen Suomi - katso viestiketjua - Rautakauden miekkojen kehitys\nNäytä vastaamattomat viestit | Näytä aktiiviset viestiketjut Tänään on 24 Syys 2020 08:18\n[ 110 viestiä ] Mene sivulle Edellinen 1, 2, 3, 4, 5, 6 Seuraava\nAivan niin, wooz-teräsmiekan hinta lienee ollut huikea, jos huonommastakin maksettiin kymmeniä hevosia ja/tai satoja hehtaareita maita...\nAseistetulla armeijalla/joukko-osastolla oli luonnollisesti omat seppänsä, jotka liikkuivat myös sotaretkillä kaikkine varusteineen. Käytäntö oli pakon sanelema jo tuhatta vuotta aiemmin antiikin armeijoissa. Työtä riitti niin aseistuksen ja suojavarusteiden kuin hevosrautojen ja työkalujen ym. takomisessa.\n25 Heinä 2013 19:53\nTäältä löytyy Romanian Ulfberht ja muita Bysantin miekkoja.\nHuomatkaa myös miekoissa esiintyvät merkinnät ja muu symboliikka/kirjoitus maalauksissa jos tunnistatte jotakin.\nhttp://medievalswordmanship.wordpress.c ... ne-swords/\n25 Heinä 2013 20:25\nOlen ymmärtänyt että wootzia kyllä ostettiin harkkoina Syyriasta, mutta sitä ei osattu Euroopassa käsitellä ja yleensä teräs meni pilalle. Viikinkien ja merovinkien kuuluksi tekemä ahjohitsaus eli kuvioteräs on siis ihan eri asia.\nWootzin etuhan oli siinä että se oli käytännössä homogeenista terästä aikana jolloin teräksen valmistus onnistui lähinnä tuurilla.\nUlfberht voi hyvinkin olla yksinkertaisesti kuuluisa seppä jonka nimi otettiin tavaksi väärentää. Vastaava esimerkki myöhemmältä ajalta on Andrea Ferara.\n25 Heinä 2013 23:07\nVähän sivuaa aihetta:\n25 Heinä 2013 23:20\nVoi hyvin olla, että muistan väärin. Dataa on niin valtava määrä, etten pysty nyt tarkistamaan asiaa. Muistelen kuitenkin Radovan Pleinerin käsitelleen aihetta jossain metallurgien seminaarissa ja olennaista oli mainitun alueen rautamalmin mangaanipitoisuus. Siis Tshekin tai Itävallan kulmilla...\nPieni lisäys ahjohitsaukseen, joka oli välttämätön tekniikka kaikessa taonnassa ennen sähköä ja sähköhitsausta. Taito omaksuttiin jo parituhatta vuotta ennen viikinkiaikaa. Ammattisepät hallitsevat sen vieläkin. Ahjohitsaus ei siis tarkoita automaattisesti teräaseiden koristelua, eikä teräksenvalmistusta, vaikka niissäkin tekniikoissa ahjohitsaustaito on olennaista. Arkeologit kutsuvat kaikkea ahjohitsaamista damaskoinniksi.\nRaudanvalmistusuunissa pieniksi palasiksi uunin eri osiin levinneet raudanpalat liitettiin yhteen ahjossa hitsaamalla ja samalla rauta puhdistui. Aihiota venytettiin-taitettiin-ahjohitsattiin, eli kansanomaisesti "käännettiin ja kaulittiin" kymmeniä kertoja, jolloin rakenteesta tuli sitkeä. Lisäksi sulamisprosessissa rautaan jäänyt kuona lentää lähes sulassa tilassa pois ja aine puhdistuu. Taitavat sepät saivat tässä vaiheessa nostettua myös raudan hiilipitoisuutta yli C 0,5% ja se muuttui karkenevaksi teräkseksi.\nKaikki rautakautiset teräaseet on siis ahjohitsattua rautaa ja/tai rautaa ja terästä. Yksi karkaisussa kovaksi muuttuva hiiliteräslamelli jätettiin teränsuuhun, jota sitten hiilettömän raudan lamellit ympäröivät.\nKuten toteat, vain osa sepistä hallitsi teräksen hiiletyksen ahjossa ja siksi myös rautakautisissa vähähiilisissä eli lähes karkenemattomissa teräaseissa voi nähdä ahjohitsaussaumoja.\n26 Heinä 2013 00:17\nKyseisen teräksen kehitystyö tehtiin tietääkseni Tampereen valimotekniikan laboratoriossa.\n26 Heinä 2013 00:19\nMjaah, voi olla. Tietääkseni wootz-teräksen valmistus keskittyi Intia-Afganistan-akselille, Persiassakin on valmistettu samantapaista terästä, jostain hämärästi muistelisin että Kaukasukseltakin olisi löytynyt jälkiä laajamittaisesta teräksenvalmistuksesta. Euroopassa kyllä keskiajalla opittiin tekemään sen kokoisia ahjoja ja masuuneja että saatiin valmistettua entistä suurempia määriä terästä ja ahjohitsaus jäi pois käytöstä, mutta olen ymmärtänyt ettei wootzin kaltaisia upokasteräksiä valmistettu Euroopassa kuin vasta uudella ajalla. Wootzille on tyypillistä terään muodostuva mikrosahahammastus, joka teki siitä hyvän leikkaamaan pehmeitä materiaaleja, esimerkiksi nahkaa, kangasta tai lihaa...Euroopassa uskottiin mm. että Lähi-Idän sepät karkaisivat miekkansa eläviin orjiin.\nOlen sellaistakin lukenut että varsinaista wootz-terästä saatiin vain jonkun tietyn kaivoksen malmista, jossa sattui olemaan runsaasti nikkeliä ja vanadiinia. Kun kaivos ehtyi, ei saman laatuista terästä enää saatu aikaiseksi.\nJuu, alkujaan kuvioteräs on voitu kehittää eräänlaiseksi laadun takeeksi. Antiikin ajan gallialaisten käyttämät miekat oli tehty hitsaamalla rautakankia suoraan yhteen, ja aikalaistodistusten mukaan ne eivät olleet kovin hyviä. Saumat ratkeilivat ja miekat taipuivat. Sen sijaan frankit, merovingit ja viikingit olivat kuuluisia erinomaisista miekoistaan.\nMuinaisteräksistä mainio artikkeli lontooksi: http://www.tf.uni-kiel.de/matwis/amat/def_en/articles/road_to_damascus/sword_forum1.html\nKuten tuolla Rosellin sivullakin todetaan, vaikka kuvioteräs (jota kutsutaan nykyisin joskus 'mekaaniseksi damaskukseksi') näyttää pintakuvioinniltaan aika samanlaiselta kuin wootz, kuviointi on peräisin eri prosessista. Tämä aiheuttaa paljon sekaannusta. Rehellisyysrajoitteiset sepät ovat joskus vain mekaanisesti tai hapolla karhentaneet tavallisesta teräksestä tehdyn terän pinnan ja väittäneet sitä damaskus-teräksi....\n26 Heinä 2013 02:33\nAiheesta on Wikipediassa jotakin suomeksikin, laadusta en tiedä:\nHistoriallisesti ensimmäisen kerran terästä valmistettiin Bessemer-prosessia muistuttavalla tavalla Qin-dynastian aikana Kiinassa. Sulaan valurautaan lietsottiin ilmaa, jolloin ylimääräinen hiili paloi pois. Intiassa keksittiin upokasteräksen valmistus 300-luvulla. Kankirautaa kuumennettiin upokkaassa lasimurskan ja hiilen kanssa. Lasi sulaessaan sitoi raudan epäpuhtauksia, ja hiili imeytyi kiinteään rautaan. Näin saatua korkealaatuista terästä kutsutaan nimellä wootz. Upokasteräksen valmistustaito siirtyi Eurooppaan, mutta painui unohduksiin Länsi-Rooman luhistumisen myötä. Wootzin valmistus vaati kuitenkin hyvin korkealaatuista rautaa, ja intialaisten korkealaatuisten malmien ehtyminen 1600-luvulla merkitsi myös wootzin valmistustaidon häviämistä, sillä prosessi siirtyi suullisena perimätietona isältä pojalle.\nKeskiajalla kehitettiin seostusteräksen valmistus. Siinä valurautaa ja kankirautaa taottiin yhteen niin, että tuloksena oli takoterästä. Damaskoksen sepät kehittivät taidon huippuunsa, ja tuloksena oli damaskiteräs. Viikinkiajalla Damaskoksen teräs ja damaskolaismiekat olivat maailmankuuluja, sillä ne olivat yhtäaikaisesti sitkeitä ja kovia. 1000-luvulla damaskointitaito levisi ympäri Eurooppaa, ja varsinkin Solingenin ja Toledon miekkasepät olivat maailmankuuluja. Ruotsissa kehitettiin 1300-luvulla ahjoteräksen valmistus: ruotsalainen rauta oli intialaisen tapaan hyvin puhdasta ja sopi ahjoteräksen valmistukseen. Ruotsalaista kankirautaa pakattiin kivisiin laatikoihin yhdessä sysien kanssa, ja näitä kuumennettiin ilmattomassa tilassa noin viikon ajan noin 1100 °C:n lämpötilassa. Osa hiilestä absorboitui rautaan, ja tuloksena oli wootzin kaltaista ahjoterästä. Taalainmaalaisen Moran kaupungin miekkasepät kehittivät keskiajalla sitkeydestään ja kestävyydestään tunnettujen morapuukkojen valmistuksen ahjoteräksestä ja kankiraudasta.\nWootzin salaisuudet alkoivat paljastua vasta 1700-luvulta lähtien, kun metallurgiasta muotoutui taidon sijaan tiede. Englannissa upokasteräksen teollinen tuotanto alkoi 1740. Upokasterästä pidetään yhä tänäänkin kaikkein korkealuokkaisimpana teräksenä, ja seostamalla siitä saadaan erikoisteräksiä. Se sopii erityisesti työkaluterästen valmistukseen. Historiallisen wootzin valmistustaito rekonstruoitiin uudelleen arkeologien, metallurgien ja seppien yhteistyönä 1980-luvulla Englannissa, ja Suomessa se on tuotteistettu teolliseksi prosessiksi.\n26 Heinä 2013 07:28\nRosellin hinnastosta: Damasti Eräpuukko 1090,00\n- Tuollaisella eräpuukolla kelpaa viiltää makkarapaketti auki.\n26 Heinä 2013 07:32\nSe kelpaa myös unohtaa mättäälle kun lähtee nuotiopaikalta...Lapissa turistin tuntee siitä että hänellä on kallis käsintehty puukko, ja paikallisella on 5 euron Mora.\n26 Heinä 2013 11:48\nKokemuksesta voin vakuuttaa, että prosessi on kaikkineen vaikea varsinkin rautakautisia menetelmiä käyttäen ja prosessiin tuhraantuu valmisteluineen useita viikkoja. Ja kun on sitten enemmän ja vähemmän tuurilla onnistunut valmistamaan hematiittimullasta ensin C 0,2% rautaa ja siitä edelleen 1,31,7% ylihiiliterästä ja siihen päälle taonnat, kahva, koristelu, sekä tuppi päälle, niin ei millään viitsi puukosta ihan viidelläkympillä luopua.\nHyvä huomio lapin turisteista\n26 Heinä 2013 12:31\nMielenkiinnolla oletan varmistuuko Hämeen löytö Ulfberht miekaksi, kertoo jotain sen arvosta jos se laitetaan hautaan satojen vuosien jälkeen vanhana teknologiana ja rikkinäisenä.\n30 Marras 2013 15:54\nOlen päässyt tässä todella mielenkiintoisessa dokumentissa jo kohtaan, missä arvellaan viikinkien kuljettaneet veneillään Ulfberht-miekan raaka-ainetta Iranista saakka...\n30 Marras 2013 16:49\nNoiden miekkojen teräksen raaka-aine jäljitettiin jossain tutkimuksessa Afganistaniin. Kuulemma muualla ei ollut vastaavaa. Outoa tässä olisi mm. se, että pakana-viikingit olisivat vieneet tämän raaka-aineen Etelä-Saksaan kristitylle sepälle työstettäväksi. Seppä oli antanut tämän upean tappovälineen viikingille, joka sitten painui Ranskaan ryöväämään toisia kristittyjä. Jokin tässä ei täsmää.\n30 Marras 2013 19:07\nMutta "Ulfberht" onkin brändi eikä jonkun tietyn etelä-saksalaisen sepän merkki.\nNäin ainakin nämä saksalaiset väittävät:\nPieni ja yksinkertainen saksan luetun-ymmärtämis-tehtävä, kahlaappa nämä kuvatekstit läpi.\n30 Marras 2013 19:33\nSiksi olenkin argumentoinut Bysanttilaista alkuperää, siellä oli vakinainen armeija jonne värvättiin pohjolasta väkeä valtavia määriä.\n30 Marras 2013 19:40\nTuo olisi käypä selitys miekkojen esiintymiselle näin pohjoisessa ja myös ns. viikingeillä. Bysantti ei ehkä olisi niin paljon vastustanut aseiden myymistä frankkien ym länsikristittyjen vihollisille. Bysantti alkuperänä selittäisi myös aseet Suomessa, olihan täällä kauppatavaraa.\nEli Saksan ja Bysantin yhteyksien poliittinen sivujuoni toi näitä aseita pohjolaan.\n30 Marras 2013 20:16\nJuurikin näin mutta näkisin ne peräti oleellisena osana joukko-osastoihin kuuluvien varustusta, pitää vähän kaivella joskus löytämiäni maalauksia Bysantista.\n30 Marras 2013 21:25\nTuo dokumentti tuli keväällä telkusta, ja siinä kerrottiin että heikommasta metallista tehdyn väärennöksen tunnistaa siitä, että siinä oli se loppuristi tekstissä väärässä paikassa. Oliko se niin, että aidoissa on peräti +VLFBERH+T...?\nSikäli kohteliasta väärentäjiltä, etteivät väärentäneet signatuuria oikein. Vain lukutaidottomat moukat kärsivät, kun taas laatutietoiset ja lukutaitoiset osasivat välttää sortumasta halpaan piraattikopioon. Tästähän voisi tietysti päätellä jotain siitäkin, että väärentäjillä oli ehkä suhteita... Ehkä oikea Ulfberht-takomo sai rojaltit halvoista väärennöksistäkin?\nTai ehkä olisi vain käynyt heikosti, jos olisi erehtynyt myymään jollekulle mahtimiehelle väärennöksen aitona. Itsesuojeluvaisto se kai on väärentäjälläkin.\n30 Marras 2013 21:55\nWikinger (Männer in Verkleidung anlässlich eines Festes in Schottland): "Ein echtes Ulfberht hat eine Schneide, die, egal wie oft man sie schleift, immer scharf bleibt". Wenn der Besitzer eines gefälschten Ulfberht-Schwertes Glück hatte, merkte er die Schummelei beim Schleifen der Klinge.\nUlfberht-Schwert: Fast alle Schwerter des 9. und 10. Jahrhunderts hatten in ihrem Inneren ein weiches Herz aus Eisen. Nur die äußere Schicht – an den tödlich scharfen Kanten - ist aus hartem Stahl. Nicht so jedoch die Schwerter des Ulfberht, ...\n... die hatten auch ein stählernes Herz, das vom anderen Ende der Welt kam - aus Afghanistan, Persien oder gar Indien\nUlfberht schmiedete hochwertigen Stahl aus dem Morgenland zu extrem kohlehaltigem Tiegelstahl*, der elastisch genug war, um daraus durchgängige Klingen zu machen. Sie waren aber so hart, dass die Schneiden scharf blieben – für immer.\nUlfberht war viel eher eine Marke als der Rufname eines begabten Schmiedes, denn viele Schwerter über einen langen Zeitraum trugen die Kennung +VLFBERH+T.\nDie Mehrzahl der Schwerter mit dieser Kennzeichnung fanden die Archäologen in Skandinavien und an der Ostseeküste.\nZeichnung eines Ulfberth-Schwerts, das in der Elbe gefunden wurde: Mit der Kennung +VLFBERH+T markierte die Werkstatt des echten Ulfberht ihre Klingen. Auf den Kopien aber ist die Schreibweise oft +VLFBEHRT+.\nDas Kreuz hinter dem T ist die typische Schreibweise für Schwerter aus Eisen, bei denen nur die Klingenränder aus Stahl sind. Hier aber ist die Zeichnung eines Originals zu sehen.\nDer Stahl wurde im Tiegelofen unter Einhaltung einer genauen chemischen Zusammensetzung hergestellt, siehe auch Wootz. Heute im Allgemeinen durch Elektrostahl ersetzt.\nKäännös Spiegelin kuvateksteistä:\nAidolla Ulfberhtillä oli terä joka pysyi aina terävänä riippumatta siitä, miten usein sitä teroitettiin. Väärennetyn miekan omistaja saattoi huomata väärennöksen vasta teroittaessaan miekkansa terää.\nMelkein kaikilla 800- ja 900-lukujen miekoilla oli sisäosassaan pehmeä rautaydin. Vain tappavan terävän reunan uloin kerros oli kovaa terästä. Näin ei kuitenkaan ollut Ulfberht-miekan tapauksessa.\n...niillä oli teräksinen ydin, joka oli kotoisin toiselta puolelta maailmaa - Afganistanista, Persiasta tai jopa Intiasta.\nUlfberht takoi itämaisen teräksensä hiilipitoisesta teräksestä (sulatusuunista), joka oli niin elastista, että siitä kyettiin valmistamaan terä kokonaisuudessaan. Miekat olivat niin teräviä, että terä pysyi ikuisesti terävänä.\nUlfberht oli enemmän miekkatyypin kuin takojan nimitys, sillä useissa pitkän aikavälin miekoissa on merkintä +VLFBERH+T\nSuurin osa miekoista, joissa on tämä merkintä, on löydetty Skandinaviasta ja Itämeren rannikolta.\nPiirros Elben rannalta löydetystä Ulfberht-miekasta: Aitoja Ulfberht-miekkoja takovan pajan merkki (ei siis välttämättä juuri se alkuperäinen Ulfberhtin paja, vaan tätä aitoa brändiä takova paja, joka saattoi olla myöskin Etelä-Saksan ulkopuolella, Skandinaviassa tai juuri Itämeren rannikolla): +VLFBERH+T. Kopiossa on käytetty usein kirjoitustyyliä +VLFBEHRT+\nRisti T:n takana on tyypillinen rautamiekoille, joissa vain terän reunaosa on terästä.\nTarvitaanko tässä nyt välttämättä Bysanttia välittäjäksi, jos oletetaan, että Ulfberht-merkkisiä miekkoja valmistettiin viikinkien ja/tai Itämeren alueen seppien toimesta "Ulfberht-lisenssillä" itämailta hankituilla raaka-aineilla eli afganistanilais/persialais/intialais- "Ulfberht-terässekoituksella"?\n01 Joulu 2013 04:38


Palkkapäivä Cash Boost - Päättäminen paras faxless Bad - www.debicapsy.fora.pl\nPalkkapäivä Cash Boost - Päättäminen paras faxless Bad\nWysłany: Sob 2:23, 08 Lut 2014 Temat postu: Palkkapäivä Cash Boost - Päättäminen paras faxless Bad\nen ole varma, sitä on suositeltavaa pulittaa 1000s meille dollaria ja korkeakoulu lainat sen johdosta . Tämä tarvikkeet erinomainen menetelmä rahoitus joulunaika vuosi [url="http://luotto.tumblr.com"]luotto.tumblr.com[/url] negatiivisia puolia: on oikeastaan ei luottoluokitus laina hyvä valinta ?. lisäksi Tämän korot myös parempi ja rahaa etukäteen huono luotto-pisteet .\nOma valinta opiskelija koulutus lainat kanssa pieni luotto pisteet ei vain ole ainoastaan oma tietokone rahoitus maailma joko , jossa ruokitaan viranomaisten sekaantuu auttaminen opiskelijat yrittää löytää koulujen rahoitus osaksi . Ei faksi tarvitaan instant henkilökohtaiset lainat on nopeat rahoitus suunnitelmat on lainan tarjoajien [url="http://lainaahetitilille.weebly.com"]lainaa heti tilille[/url] valinnassa autojen on hyvin vähän Toivotamme jos huolellisuutta on pitää huipputason pankkilainalla täyttämään henkilökohtainen rahastot . Etsi asuntolaina kanssa Bad Credit . Ja rahoitusapulainan se joka voisi antaa sinulle yhteensä määrä haluat .\nVoimakas käteinen dilemma liikenne kotiovellesi ja myös sinua vaatia välitöntä käteisellä ? Compact käteisennakkoa lainat auttaa lieventämään oman taloudellinen ab rutistus kanssa nopeasti kesto aikaa. Lain , joka asiakaspalvelu on myönsi vapaa jäljitellä Näiden luottotiedot yksi per vuosi . Ne ovat muutamia yritykset, jotka todella ymmärtävät heidän tilaajakanta on miksi he sisältävät erilaiset muut palvelut kuten pre-pay luottokortit jotka auttavat olet hallita rahaa . Nopea Lyhytaikaisten lainojen ovat henkilökohtaiset lainat edellyttävät ei sitomista ja takuun. Lue sopimuksen yksityiskohdat www tai käyttö rahoitus lainan tiedot [url="http://laina101.webnode.com"]http://laina101.webnode.com[/url] in yhteiset olosuhteissa korot on 40 prosenttia kanssa kuukausittain saatavilla tulos , mutta se voisi olla enemmän hahmotteli oman taloudellisen suunnitelmia. Tarkista kanssa agentti etsimääsi varten auto . Nämä rahoitusvaihtoehtoja ovat valtuutettu todella nopeasti ja helposti .\nkuitenkin , valtuutettu talon lainat huolimatta pieni luotto pisteet tapahtuu klo suurempi korot se on vain muutaman kuinka paljon suurempi . Jos tiettyä henkilöä toisella puolella in kännykkä ei tutustu itseään yhdessä järjestäminen , vuokraus jonkun aivan eri myöntämään organisaation . Sinun työllistävät asuntolaina saada talosi ja voit sitten tarpeen valmistajaa kuukausierissä . Ja taju Velallinen yleensä on tietoinen siitä, että ottaen tämäntyyppisen ja asuntolaina maksaa paljon vähemmän korkeasti hinnoiteltu kuin tarjoaa henkilö sisään tarjous . Vaara kärsivällisyyttä on todistetusti to verotus kautta taso [url="http://lainaahetitilille.weebly.com"]lainaa heti tilille[/url] FICO tulokset 600 ja yli . Jos tällä hetkellä et voi ansaita tahansa tulonlähde ja pysty jotta teidän maksut , luottaa rahoituslainojen ja ilman työtä nopeaa ohjaavat. Lisäksi , löydät jatkuva provokaatioita ja liukastumisen omaan virveli ja harhaanjohtavia tuotot lainan tarjoajat jotka antaa taloudellinen tuki ja viattomia Kunkin tietämätön ehdokkaat alle vääriä tai vaikeaa verukkeilla ja hyvä käteisellä kautta valtava rangaistuksia tai kulut että mukana liittämistä määrä haluamasi.\nNiille, jotka täytyy ottaa ulos lainat ja connect tilaa mukana liittovaltion rahoitusta voisit on saadut teidän korkeakoulu sekä oman yksityinen menetelmät , haluat toiminnon teidän tuki toimistoympäristössä. Alla on lueteltu muutama pisteet tahtoa alku maadoitus irti rahojasi tänään :. Kriittinen Sides alkaen Ohjelma .


Deko 133: Koiraperheen lattiaongelma\nJ / Kaarnasta koti 29. lokakuuta 2016 klo 10.08\nMeillä on kaksi 30 ja 35 kg varsin vilkasta koiraa ja sitten vielä pari viisikiloista pikkukoiraa. Me laitettiin vinyylilankku ja ollaan supertyytyväisiä. Lattia ei ole yhtään liukas ja koirien kynnet ei kopise kuten laminaatissa. Löytyiskö vinyylilankuista sun kriteerit täyttävää vaihtoehtoa? Meillä oli laminaatti edellisessä kämpässä ja se oli kyllä tosi surkea koirien kanssa.\nKristiina / Deko 133 -blogi 30. lokakuuta 2016 klo 19.46\nKiitos tästä kommentista! Kullanarvoista kuulla koiranomistajan kokemuksia! Itse ajattelin, että vinyyli ei olisi meidän juttu, mutta taitaapa pitää lähteä tutkimusmatkalle! :)\nSyhi / syhinä-blogi 29. lokakuuta 2016 klo 10.09\nYmmärrän tuskan, sillä sileäkarvainenkaan collie ei pysty laminaatilla kulkemaan. Maali saattaa muuttaa hyvänkin laminaattipinnan taas liukkaaksi? Miksi ette laita laattaa kolo taloon? Tyylikäs ja lattialämmön kanssa ihanan lämmin. Värejäkin on paaaaljon enemmän :)\nKristiina / Deko 133 -blogi 30. lokakuuta 2016 klo 19.48\nMaalikokemuksista bongasin, että se olisi pintana aluksi liukas, mutta nihkeytyisi vähän ajan päästä? Laatta olisi kyllä hyvä ja turvallinen valinta..... Mutta kun minä haluuuuuuuun jonkinlaista lankkua! :')\nAn Ka 29. lokakuuta 2016 klo 10.16\nAi että muistan tuon lattian valitsemisen vaikeuden, vaikkei meillä edes ole koiraa. Itsekin haaveilin lankkulattiasta silloin, mutta suunnittelussa oltiin jo liian pitkällä, eikä se siitä syystä onnistunut. Mutta...oletko tutustunut Parlan mänty 3X-lattialautaan? Soveltuu lattialämmityksen kanssa, on pontillista ja ohuempaa kuin perus lankut, asennetaan uivaksi ja voi käsitellä haluamallaan tavalla.\nKristiina / Deko 133 -blogi 30. lokakuuta 2016 klo 19.50\nAi vitsit, kiitos tästä vinkistä!! Täytyy ehdottomasti tutustua tuohon Parlan lautaan, kuulostaa hykerryttävän hyvältä!\nAnonyymi 29. lokakuuta 2016 klo 12.10\nMeillä sama ongelma kahden collien kanssa. Nyt valitsisin tuon vinyylin materiaaliksi, mutta talomme on kaksi vuotta vanha eikä iso remontti oikein tunnu kivalta. Matoilla mennään toistaiseksi!\nKristiina / Deko 133 -blogi 30. lokakuuta 2016 klo 19.52\nHuh, onneksi ei olla ainoita - minä jo mietin vuosi sitten aluksi, onko Armas vain yliarka, mutta ilmeisesti tämä onkin monien isojen koirien ongelma. :/ Hmm, vinyyli saa kyllä paljon mainintoja, taidan sittenkin lähteä kartoittamaan vaihtoehdot senkin suhteen!\nunelmoiden 29. lokakuuta 2016 klo 12.47\nYmmärrän ongelmasi täysin. Tosin meillä ei ole koiraa, vaan lapsia. Meillä oli edellisessä kodissa laminaatti, suositeltiin lapsiperheelle kestävä jne. Vaan lattia olikin super liukas ja vielä kun tilkka vettä tuli päälle, niin lattiahan oli kuin luistinrata. Nyt meillä on puolet kodista laattaa ja puolet parkettia (muistaakseni Karelia), eikä liukkautta ole havaittavissa. Ollaan todella tytyväisiä oltu valintaan. Tsemppiä lattian valintaan ja koko projektiin!\nKristiina / Deko 133 -blogi 30. lokakuuta 2016 klo 19.56\nKiitos! <3 Olen kyllä muuten tykännyt meidän laminaatista ja ilman liukkausongelmaa oltaisiin saatettu valita sama laminaatti uuteenkin projektiin... Parketti kuitenkin tuntuisi nyt jotenkin luonnollisimmalta vaihtoehdolta... Voi jehna kun tietäisi jo, mikä on paras valinta! :D\nMilli`s Little Home 29. lokakuuta 2016 klo 15.33\nMeillä on vaihdettu pariin huoneeseen laminaattilattiat ja eikä todellakaan tule muualle. Olenkin miettinyt tuota vinyylilankkua, olisko se parempi koiratalouteen...ei olisi liukas eikä kuuluisi koiran kynsien ropinaa.. Eikä koira mielellään kulje laminaatin yli.\nKristiina / Deko 133 -blogi 30. lokakuuta 2016 klo 19.58\nMinä olin jotenkin ihan dissannut tuon vinyylin, mutta niin moni kommentti puhuu sen puolesta, että pitänee lähteä tutustumaan vinyylilankkujen maailmaan! :') Mutta en olisi kyllä aiemmin osannut kuvitellakaan, minkälaisia ongelmia isolla koiralla voi olla laminaatin kanssa! :o\nJohannaL / Koti Aurorassa 29. lokakuuta 2016 klo 15.56\nKristiina / Deko 133 -blogi 30. lokakuuta 2016 klo 19.59\nKiitos, nyt on taas yksi etappi saavutettu!\nJossu / Maailman Paras Paikka 29. lokakuuta 2016 klo 18.34\nMä olisin ehdottanut vinyyliä, mutta sanoitkin tuossa lopussa, ettet sitä haluaisi. Niissä on kuitenkin nykyisin kivoja kuoseja ja siinä ei Armaksenkaan tarvitsisi liukastella. Tsemppiä lattianvalintaan!\nKristiina / Deko 133 -blogi 30. lokakuuta 2016 klo 20.00\nEhkä olen sivuuttanut sen liian kepein perustein, nyt vaikuttaa kommenttien perusteella siltä, että nimenomaan vinyyliä kannattaisikin harkita! :')\nStella Vanilja 29. lokakuuta 2016 klo 18.47\nVoin ymmärtää, että asia on aiheuttanut mietintää. Me olemme miettineet uutta lattiaa kotiin, koska kissat on tehnyt aika hyvää jälkeä nykyisestä, ja siten ollaankin hankittu tietoa mikä toimisi parhaiten. Koiran kanssa vielä tosin aivan oma lukunsa, mutta voin ymmärtää pointtisi täysin!\nToivottavasti löytyy vielä sopiva vaihtoehto teille! <3 Tsemppiä kovasti! <3\nKristiina / Deko 133 -blogi 30. lokakuuta 2016 klo 20.01\nKiitos Seija! <3 En olisi kyllä osannut arvatakaan, miten hankalaa lattian valitseminen on! :D\nHertta 30. lokakuuta 2016 klo 11.23\nSuosittelisin kuitenkin kokeilemaan vielä vinyylilankkua. Meille tuli yläkertaan vinyyli ja on kyllä ihan huippuhyvä koiran tassujen alla. Materiaalina on pinnaltaan röpelöisempi kun laminaatti ja jalan alle tuntuu nihkeämmältä. Koirakaan ole ole liukastellut yhtään vinyylin päällä, eikä kynnet rapise samalla tavalla vinyylin pinnassa mitä laminaatin pinnassa rapisee. :)\nKristiina / Deko 133 -blogi 30. lokakuuta 2016 klo 20.04\nKiitos kommentista, Hertta! Tosi hyvä kuulla, miltä vinyylin pinta tuntuu ja millaisia kokemuksia siitä on nimenomaan koiran tassujen kanssa! Tämän lattiaongelman julkistamisesta oli kyllä suuri apu - olin sulkenut vinyylin pois vaihtoehdoista, mutta nyt kyllä ehdottomasti kartoitan sen mahdollisuudet. :)\nHertta 31. lokakuuta 2016 klo 12.44\nSen verran aiheesta vielä, että vinyylejäkin on varmasti erilaisia. Meillä on Pergon vinyyli, enkä voisi olla tyytyväisempi. :)\nAnonyymi 30. lokakuuta 2016 klo 12.38\nMeillä pähkäiltiin koirankynsiongelmaa parketin kanssa. Halusimme lattiaan valkokuultolakkauksen ja päädyimme tekemään, siis teettämään, kittauksen ja sävytyksen jälkeisen lakkauksen julkisen tilan lakalla. Se on kestävämpi, eikä ainakaan meillä ole osoittautunut koiralle tai ihmisille liukkaaksi.\nKirjoitin lattiarempasta blogissani:\nTsemppiä pähkäilyihin! Pähkäilemällä hyvä tulee :)\nKristiina / Deko 133 -blogi 30. lokakuuta 2016 klo 20.09\nPiti heti käydä lukemassa postaus! Aivan loisto vinkki, tämä voisi hyvinkin sopia pintakäsittelyvaihtoehdoksi! Kiitos! :))\nAnonyymi 31. lokakuuta 2016 klo 10.49\nMeilläkin talonrakennus meneillään ja koiraperheenä valitsimme ehdottomasti vinyylilankun. Joten täältä myös yksi ääni vinyylilankulle! Mielestäni on kauniita, kestäviksi kehuttuja ja jalan alla pehmeämpää ja luistamatonta kuin parketti tai laminaatti. Sitä!!!\nKristiina / Deko 133 -blogi 5. marraskuuta 2016 klo 17.58\nKiitos kommentista ja kuvailusta, testaukseen menee! :D\nAnonyymi 1. marraskuuta 2016 klo 17.13\nKorkkilattia! Niistäkin löytyy upeita vaihtoehtoja\nKristiina / Deko 133 -blogi 5. marraskuuta 2016 klo 18.00\nHmmm.. Hyvä idea! :)\nMirella Hölttä 2. marraskuuta 2016 klo 13.44\nSuosittelen lämpimästi myös vinyyliä. Juuri yhteen uudiskohdeprojektiin sain asiakkaan valitsemaan laminaatin ja parketin tilalle vinyylilankun. Heillä kaksi vilkasta lasta ja muutenkin liikkuvainen perhe. Lemmikkejä ei ole vielä.\nTälle asiakkaalle valittiin Pergon vinyyli, on markkinajohtaja ja vinyylit valmistetaan nykyään Belgian uudella tehtaalla. Sain privat-koulutuksen Pergon lattioihin aluepäälliköltä yhtenä päivänä ja vakuutuin niin tuosta materiaalista.\n(Uusi Pergo-vinyylilattiakokoelma nostaa tämän tuoteryhmän täysin uudelle tasolle. Ne voivat näyttää aidolta puulta, ja niissä voi olla runsaasti luonnollisen tuntuisia yksityiskohtia. Kun tunnet niiden lämpimän pehmeän pinnan ja huomaat vedenkestävyyden, asiasta ei jää epäilystäkään. Laminaattilattioiden keksijä Pergo on jälleen kerran nostanut laadun uudelle tasolle.)\nVinyylilankun lisäksi löytyy myös vinyylikorkkia. Korkki antaa siihen samalla äänieristyksen, on jalalle vielä pehmeämpi ja joustavampi kävellä. Suositukset myös tälle.\nTsemppiä materiaalivalintoihin. =)\nKristiina / Deko 133 -blogi 5. marraskuuta 2016 klo 18.01\nKuulostaa hyvältä! :) Tuo aidon puun tunne olisi tosi mieluinen ja vedenkestävyys suuri plussa! :) Joskus muistan googlailleeni vinyylikorkkia, mutta peräännyinköhän hintapolitiikan takia...?


Kesken Kaiken tab with lyrics by Terapia - Easy chords and tabs for guitar\nRelated for Kesken Kaiken tab\nKesken Kaiken tab\nHome / T / Terapia / Kesken Kaiken tab\nTerapia – Kesken Kaiken tab\nTERAPIA - Kesken Kaiken\nHerääminen kesken kaiken unikuvista todellisuuteen,\nuskallanko silmäni avata viitsinkö nähdä ollenkaan?\nKaikki sanoo anna mennä pistä silmät kiinni ja lyö,\nne sanoo ettei totuutta kannata etsiä, mutta minua\njo pelottaa tämä yö.\nEn jaksa enää, Jumala oletko siellä?\nHaluan elämää uutta tällä vajoavalla tiellä\nPiinavat muistot häpeää laulaa valehdellut sanat kuristaa,\nmissä on vika joko kuollut oon kun sydän on aivan tunnoton?\nOikein ja väärin, väärin ja oikein edes sitä en tajua enää.\nKaikkea on liikaa ja kuitenkaan en mitään liian ylpeä olen edes ymmärtämään\nDuring solo I:\nD5  C5  G5    D5  C5  G5\nSolo II (listen to get the timing correct)\nDuring solo II:\nEnds on D5\n[ http://www.terapia.fi/index.php ]


LASTEN OIKEUS VANHEMPIINSA TEHOHOIDOSSA | Adressit.com\nTämä viestiketju on automaattisesti luotu adressista LASTEN OIKEUS VANHEMPIINSA TEHOHOIDOSSA.\nKäykää hyvät ystävät allekirjoittamassa lasten tehohoidon adressi. On aiban epäinhimmillistä että vanhemmat eivät voi olla kuolevan lapsensa vieressä vaikka lapsi sitä toivoo!\nlapset, vanhemmat ja työtekijät ansaitsevat uudet tilat ja tätä kautta vierailujenkin ajat varmasti muuttuisivat...kyllä vauvatehollakin joutuu vanhemmat poistumaan , jos hoitotoimenpiteitä tehdään .sielläkin on niin pienet tilat, hyvä että eivät kaatua toistensa jalkoihin.En uskalla ajatellakkaan, että ei pääsisi lapsensa luokse jos lapsi sairas!\npistin iltasanomille uutisvinkin tästä asiasta. toivottavasti ottaa sen asiakseen!\nja toivoisin muutosta tapahtuvan myös muissa sairaaloissa ympäri Suomen. Itselläni on kokemusta Vaasan keskussairaalan vastasyntyneiden tehovalvonnasta ja siellä on kans tarkat ajat koska saat omaa lastasi käydä katsomassa.\non adresseja ja ADRESSEJA, joihin pitää osallitua. Tämä on yksi niitä ADRESSEISTA, johon PITÄÄ osallistua. !!!!\nEhdottomasti , vakavasti sairaan lapsen luona täytyy vanhempien saada olla .\nPoiston ajankohta: 23.05.2012\nPoiston syy: Väärä lapsen nimi lipsahti...eikä pystynyt kännykällä muokkaamaan viestiä. Piti oikein palata katsomaan, että kirjoitinhan Anni, mutta Ainohan se oli.\nSyvimmät osanottoni Annin vanhemmille. Tuo tarina riipaisi kyllä niin syvältä, että tuntui pakahtuvansa ahdistuksesta itsekin. Näin tärkeästä asiasta olisi ollut syytä tehdä kerralla laajempi addressi. Toivottavasti tästä tehdään valtakunnallisesti sen verran julkinen juttu, että tällaiseen asiaan tajutaan tehdä muutos.\nOsanottoni ja voimia Annin vanhemmille. Kiitos että olette jaksaneet aloittaa taistelun K9 käytänteiden muuttamiseksi. Kiitos Noora koskettavasta kirjoituksesta. Ajatus lapsen ja hänen vanhempiensa tuskasta Annin kaltaisissa tilanteissa saa minut voimaan pahoin. Käytänteitä on muutettava.\nLuin Juhon ja Annin tarinan eilen illalla ja itku tuli. Mietin asiaa omalle kohdalleni kiitollisena terveestä lapsesta. Asiat muuttuvat välillä liiankin nopeasti enkä voi edes kuvitella sitä tuskaa jos lapseni joutuisi kuolemaan ilman äidin ja isin läsnäoloa.\n#13 Asia koko kansan tietoon!!\nLaitoin juttuvinkin iltalehdelle!\nTärkeällä asialla olette! Jaksamista ja halauksia Jani ja Eija!\nKun pieni tyttäreni sairasti TAYK,n lastenosastolla,sain jopa yöpyä siellä,joka tuntui olevan hänelle tärkeätä.On käsittämätöntä jossei näin rikkaassa valtiossa pystytä järjestämään niin etteikö vanhenmat pystyisi olemaan vaikeasti sairaiden lastensa tukena vaikka ympäri vuorokauden?\nEhdottamasti tähän asiaan on saatava korjaus inhimillisempään ja perhekeskeisempään suuntaan! Lapsen sairaus on suuri stressi- ja voimavaroja vievä tekevä koko perheelle, ei vain lapselle joka sairastaa. Kun vanhemmat saavat olla lähellä ympärivuorokauden tarvittaessa, lapsella on turvallisempi olo ja aivan varmasti se myös vaikuttaa tervehtymisprosessissa. Tai jos kuolema on lähestymässä, tuo turvaa, että joku on lähellä ja pitää hyvänä, kun pelottaa ja on kipuja sekä huonovointisuutta!\nAinakin asia on saanut nyt päivänvaloa!!!\nVanhemmille oikeus lapseensa mihin vuorokauden aikaan tahansa\n#20 Lapsen oikeudet\nLapsella on oikeus vanhempaansa mihin vuorokauden aikaan tahansa.\nTämä sama koskee muitakin yli 1-vuotiaiden tehoja, ei pelkästään Helsinkiä.\nJaettu kaksplussan keskustelusivuille!\nOlisi hienoa laajentaa tämä koskemaan myös Naistenklinikan tiloissa olevaa Lastenklinikan VVY-osastoa, sielläkään ei saanut olla kuin tiettyinä aikoina paikalla. On todella raskasta odottaa ovien takana, että pääsisi vain näkemään lapsensa -vaikkei voisi muuta tehdäkään kuin silittää vähän jalkapohjasta (ainoa mihin yletti/pystyi koskemaan, missä ei ollut letkuja, piuhoja tai happikaapin reunoja).\nVanhempien tulisi saada olla lastensa tukena kun tuen ja läsnäolon tarve on suurin! Kukaan muu ei voi tuoda lapselle samaa turvaa kuin vanhemmat.\nMainosta adressia "LASTEN OIKEUS VANHEMPIINSA TEHOHOIDOSSA" tässä luettelossa\n24 tuntia 1013 1002\nKoko ajalta 1749 1737


Tutkimuspaperit ja esitykset | Yrittäjyyskasvatuspäivät 2017\nKokopaperi kirja julkaistaan ennen vuoden vaihdetta.\nPaperien enimmäispituus on noin 15-22 sivua (4000-6000 sanaa). Suositeltava fontti Times New Roman, 11 pt, otsikoissa fonttina pt 14 bold. Otsikon jälkeen tulee kirjoittajan tai kirjoittajien nimet, organisaatio sekä sähköpostiosoite. Riviväli on 1 ja kappaleiden väliin yksi rivi. Viittaustyyli APA 6 (American Psychological Association). Ei erityisiä muotoiluja tekstiosioon.\nKirjoittaja huolehtii kirjoitusasun oikeellisuudesta, oikeinkirjoituksesta ja tavutusta ei tule käyttää. Huomautuksia tai loppuviitteitä ei tule käyttää. Kuviot, kaaviot ja taulukot on pidettävä mahdollisimman pieninä. Kirjoittaja huolehtii tekijänoikeuksista.\nVoit käyttää oheisia pää- tai alaotsikointeja:\n• Otsikko (maksimi 8 sanaa)\n• Kirjoittajan tai kirjoittajien nimet, organisaatio, sähköpostiosoite\n• Avainsanat (yleensä 4-6 kuvaavaa asiasanaa)\n• Johdanto, tavoite\n• Keskeiset käsitteet ja teoreettinen viitekehys\n• Metodologia, aineiston esittely, analyysi ja tulokset\nLähetä paperi word-muodossa (.doc, .docx tai .rtf) sähköpostitse\nJulkaisun info: http://libguides.oulu.fi/c.php?g=614471&p=4271514\nEsitysten ja paperien lähetysosoite on yktt2017 ( at ) oulu.fi\nEsityksiä pyydetään seuraaviin teemoihin:\n1. Oppijoiden yrittäjyys- ja työelämätaitojen vahvistaminen\n2. Yrittäjyyden oppimisympäristöjen ja menetelmien kehittäminen ja hyödyntäminen\n3. Yrittävän kulttuurin rakentaminen\n4. Vuorovaikutus ympäröivän elinkeinoelämän kanssa, Vuorovaikutus, kohtaaminen ja työelämäyhteistyö\n5. Northern best practices in Entrepreneurial education\n6. Future of entrepreneurial education, the past, present and future. Critical perspectives and proposal\nEsityksesi voi olla suomen tai englannin kielinen.\n1. käytännön esitys toiminnasta (hanke, tapahtuma tai opetus).\n2. Tutkimuspaperi tai\n3. väitöskirjan tutkimussuunnitelma.\nfontti: Times New Roman, 12 pt - riviväli: 1\notsikko (max 10 sanaa: lihavoituna)\nkirjoittajan/kirjoittajien nimet, organisaatio, sähköpostiosoite\nmax 500 sanan abstrakti (vasen tasaus) sekä max kuusi sisältöä kuvaavaa avainsanaa\nabstraktin tulisi sisältää seuraavat aihepiirit:\nTarkoituksen kertominen. Mikä on esitelmäsi tarkoitus? Miksi tutkimuksesi on kiinnostava?\nOngelman esittäminen. Mihin ongelmaan pyrit esittämään vastauksen?\nTulokset: Kuvaile tuloksiasi informatiivisesti ja tiiviisti.\nLähetä abstrakti word-muodossa (.doc, .docx tai .rtf)\nJulkaisusarja ilmoitettaan myöhemmin, julkaisu tulee digitaalisena.\nYrittäjyyskasvatuksen Tutkimusseura julkaisee Yrittäjyyskasvatuksen Aikakauskirjaa, johon osallistujien toivotaan jättävän kehittyneitä tutkimuspapereita. Yrittäjyyskasvatuksen Aikakauskirjassa on erillinen blind review -prosessi.\nAbstraktien palautus 7.5\nAbstraktien hyväksyntä 4.6\nTutkimuspaperit 20.8, uusi päivä on 7.9


LinkedIn mahdollistaa yrityksen tilapäivitykset | Martech Zone\nTorstai, lokakuu 13, 2011 Sunnuntai tammikuu 15, 2017 Douglas Karr\nYksi asioista, joista olen valittanut vuosia, on se, että sosiaalisen median sovellukset on aina rakennettu yksilön mielessä eikä koskaan hierarkiaa yrityksille. Liiketoiminta on aina ollut toinen ajatus, kun sosiaalisen median sovellukset työskentelivät tulovirransa parissa - mutta ei koskaan ennen.\nOnneksi LinkedIn on ampunut ensimmäisen laukauksen ja mahdollistanut yrityksen sisäisten ihmisten mahdollisuuden päivittää a yrityksen asema, eikä yksittäistä. Nyt voit seurata yritystä eikä yksityishenkilöä ja nähdä yrityksen päivitykset! Tämä on hieno erottelu (ja toivon Twitterin mahdollistavan).\nYksi huomautus, jotta tämä toimisi, sinun on Ota järjestelmänvalvojan luettelo käyttöön yrityksesi tietosivulla. Se on avain! Lisäsin Jenn Lisakin DK Uusi Media ja ajattelin, että olisin automaattisesti järjestelmänvalvoja. Ei ... nyt olen lukenut päivittämästä omaa yritystäni!\nLokakuu 14, 2011 klo 6: 46 AM\nKiitos - hyvä info-päivitys!


Yleistä jalkineista × Blogi saapastelusta ja tallustelusta erilaisilla jalkineilla × Jalkineet.net\nTällä sivulla listataan kaikki sellaiset blogimerkinnät, jotka on lokeroitu kategoriaan Yleistä jalkineista. Juuri nyt olet sivulla 1 / 3. Kirjoitukset on järjestelty julkaisuhetken mukaan siten, että kategorian ensimmäisellä sivulla näkyvät uusimmat ja lopussa vanhimmat. Blogin etusivulla näkyvät tuoreimmat kirjoitukset.\nJalkineiden ostaminen netistä — siinä on oma riskinsä\nKommentointi: Kommentoi ensimmäisenä.\nJokainen tarvitsee silloin tällöin uusia kenkiä. Monilla onkin komerossaan monia erilaisia pareja kenkiä moniin eri tarkoituksiin. Lenkkareita käytetään joko tavallisessa arkipäivän tallauksessa, salilla, lenkillä tai vaikka koiraa ulkoiluttaessa. Korkokengät ovat juhlia ja töissä käymistä varten ja puvunkengät sen sijaan puetaan päälle, kun on tarve näyttää tyylikkäältä ja siistiltä. Sandaalit ovat mahtavat rannalle ja kesäkelille, kun taas talvisaappaita tarvitaan kylmien ja lumisten talvipäivien varalta.\nNappulakengät jalkapallon ym. pelien pelaamiseen\nKommentointi: 1 kommenttia.\n”Nappulakengät” eli jalkapallokengät ovat arvatenkin lähtöisin saarivaltio Britanniasta, sillä Ison-Britannian kansalaisilla on vuosisataiset perinteet pallopeleistä — he ovat pelanneet sukupolvesta toiseen golfia, rugbya, jalkapalloa. Nappulakengille alkoi esiintyä tarvetta jo 1800-luvulla, sillä tuohon aikaan peliä pelattiin raskailla jopa teräskärjin vahvistetuilla työkengillä. Jossakin vaiheessa tuollaisten työkenkien pohjaan alettiin kiinnittää metallista valmistettuja tappeja nimenomaan pidon parantamiseksi nurmikentällä. Kuitenkin vasta 1900-luvun puolella varsinaiset jalkapalloilua varten valmistetut kengät alkoivat yleistymään. Samaan tapaan kuin varhaisimmat rulettipelit ovat kehittyneet paljon vuosien saatossa, nykyäänhän kehityksen kärkeä edustaa täysin digitaalinen netticasino, myös nappulakengät ovat kehittyneet. Kuten tapana, kenkien mukavuutta ja ominaisuuksia on rukattu merkittävästi vuosien varrella, sillä ovathan hyvät kengät jalkapalloa pelattaessa yksi vaivattomimmista keinoista parantaa pelaajan tehokkuutta.\nTämä on Yhteishyvässä julkaistun niksin ja parin muun oivalliseksi todetun blogimerkinnän pohjalta luotu kooste kenkien keväthuollosta. Kenkien huollolla tarkoitetaan tässä yhteydessä puhdistamista ja suojaamista, sellaista käsittelyä, jolla pyritään pitämään popot käyttökunnossa. Asia on ajankohtainen nyt kevään tullessa, kun lumi sulaa ja loska ja muut liat pääsevät kurittamaan jalkineita.\nJalkineet tilaisuuden mukaan\nTiesitkö, että myös kengille on oma etikettinsä? Kenkien käyttäminen on osa pukeutumista ja kenkävalinnoilla voi osoittaa olevansa tyylitajuinen ja kykenevä noudattamaan pukeutumisetikettiä — etiketin noudattaminen on osoitus huomaavaisuudesta muita kohtaan. Sen vuoksi valkoisten lenkkareiden käyttäminen vaikkapa saavuttaessa avecin kanssa sellaiseen illanviettoon, johon jännittävä casino-ohjelma kuuluu, on usein huono ratkaisu. Miesten osalta kenkien valitseminen juhlatilaisuuteen, viralliseen tapahtumaan ja vapaa-ajan viettoon on helpompaa kuin naisihmisillä. Miestenkin on syytä muistaa eräitä tärkeitä tyyliseikkoja, kuten, että sukat ovat saman väriset kuin kengät. Kenkähyllyn sisältöä kannattaa päivittää aika ajoin, sillä muoti kulkee aina vain eteenpäin.\nSuomessa kuivat, kauniit kesäsäät ovat harvinaista herkkua, sillä tässä maassa on kostea- ja kylmätalvinen ilmasto. Suomessa on vuositasolla noin 180 päivää, jolloin sataa vettä edes vähän. Lisäksi syksyt ovat kosteita ja keväät suoranaisesti märkiä. Maamme geologinen sijainti tuo selkeät erot eri vuodenaikoihin, ja selkeät haasteet jalkineiden pysymiselle kuivina. Tässä pari perusniksiä, joilla kengät pystyy kuivaamaan kotikonstein.\nJalalla koreasti laittaminen on vanha sanonta, jota on käytetty iät ja ajat, kun on haluttu ilmaista kiertoteitse tanssahtelusta ja ”fiineistä manöövereistä” vaikkapa latotansseissa. Tansseissa käyminen on vanhan kansan hupia, olkoonkin niin, että myös eräät nykynuorison edustajat ovat löytäneet suomalaisen tanssilavatunnelman huuman. Kengän kannat eivät kuitenkaan kopsa niin monilukuisina kuin aikaisemmin eikä tanssilavojakaan näy joka saarelmassa, notkossa. Se voi selittyä sillä, että netticasino on vienyt pelaajat paremmille maille kokemaan voittamisen huumaa.\nSuomessa vielä melko harva tietää huikeasta historiallisesti merkittävästi kenkälöydöstä, joka sattui jo muutamia vuosia sitten, vuonna 2008. Tuolloin Armeniasta löydettiin 5500 vuotta vanha nahkakenkä. Se on ikäisekseen erinomaisessa kunnossa. Päällisin puolin kenkä ei vaikuta tuhansia vuosia vanhalta, mutta toisaalta se ei myöskään muistuta lainkaan nykypäivän jalkineita muuten kuin pääpiirteittäin muotonsa takia. Oljella vuorattu nahkamokkasiini sai nimekseen Areni-1-kenkä.\nMonot, eli hiihtojalkineet, ovat esimerkiksi suksiin kiinnitettäviä erikoisjalkineita. Täällä Suomessa, talviurheilun luvatussa maassa, on monoja moniin eri tarkoituksiin ja tarpeisiin. Monojen uutta sukupolvea edustaa Pilot-siteellä kiinnitettävä malli, jossa pohjissa on yksi tai kaksi kiinnitysrautaa. Nykypäivän monot poikkeavat merkittävästi takavuosien hiihtomonoista, sillä nykypäivänä ymmärretään lestin, vuorauksen, lumisuojuksen ja nilkan tukemisen tärkeys.\nTalvikenkien löytäminen on monille jokavuotinen toimi, tai ne ainakin silloin kannattaa uusia, jos vanhat ovat kuluneet käyttökelvottomiksi eivätkä suutarien tarjoamat palvelut ole ulottuvilla. Talvikenkien uusiminen voi hyvinkin tulla ajankohtaiseksi myös silloin, kun on muutettu uudelle paikkakunnalle. Tämä pieni, mutta mahdollisesti hyvin tärkeä, seikka unohtuu monilta. Maaseutumaisemissa tarvitaan usein toisenlaisia talvikenkiä kuin kaupungeissa.


Nuorten tilanne jopa pahempi kuin 1990-luvun lamassa - MTVuutiset.fi\nNuorten tilanne jopa pahempi kuin 1990-luvun lamassa\nJulkaistu 11.03.2016 17:43 (Päivitetty 11.03.2016 18:27 )\nPitkään jatkunut taantuma uhkaa katkaista sukupolvesta toiseen jatkuneen elintason kasvun Suomessa.\nSuomen Pankin julkaiseman analyysin mukaan nuorten kotitalouksien käytettävissä olevien tulojen kasvu on heikentynyt tuntuvasti. Samaan aikaan vanhempien ikäluokkien tulokehitys on pysynyt keskimäärin vahvana.\n– On olemassa riski, että nuorten kotitalouksien tulot jäävät pitkäksi aikaa heikoiksi. Se tarkoittaa myös sitä, että eläkekertymä jää heikoksi, ja se ei ole talouden kasvun kannalta hyvä asia, varoittaa Suomen Pankin vanhempi neuvonantaja Helvi Kinnunen.\nKinnunen on laatinut analyysin yhdessä Suomen Pankin vanhemman ekonomistin Petri Mäki-Fräntin kanssa.\nPitkäaikaisiin työsuhteisiin perustuva eläkejärjestelmä ei siten välttämättä takaa nuorille enää samanlaista sosiaaliturvaa kuin se on tuottanut vanhemmille ikäluokille.\n– Olemme nostaneet esille ongelman ja sen vakavuuden, Kinnunen painottaa.\nJohtopäätöksenä on, että taantuman pitkittyminen voi tehdä nuorten tilanteen jopa vaikeammaksi kuin 1990-luvun alun lamassa. Silloin työmarkkinoille tulleiden ikäluokkien tulot jäivät muista jälkeen voimakkaasti, mutta lähtivät myöhemmin nopeaan nousuun.\nNuorten heikon tulokehityksen taustalla on työttömyys, silpputyö sekä edeltäviä sukupolvia heikompi pääsy työmarkkinoille. Taantuma on vaikuttanut erityisesti 1980-luvulla ja myöhemmin syntyneiden työmarkkina-asemaan.\nKeskituloiset yhä vanhempia\nTutkimuksen mukaan keskituloisten määrä on Suomessa kasvanut 25 vuodessa. Suunta on ollut päinvastainen kuin useissa muissa maissa.\nTaantuma on kuitenkin vaikuttanut keskituloisten rakenteeseen. Vielä vuonna 1990 keskituloisten ryhmän muodostivat enimmäkseen parhaassa työiässä olevat 30–45-vuotiaat. Nyt parhaiten edustettuina ovat eläkeikää lähestyvät ikäluokat 60 vuoden molemmin puolin.\nKeskiluokka ei siten ole jatkossa välttämättä sellainen kasvun veturi kuin aikaisemmin, sillä keskituloisten eläkeläisten alttius kuluttaa on pienempi kuin muiden ikäluokkien.


Kokous | Riihon Majatalo\nKaipaatko vaihtelua neuvotteluhuoneille tai saapuvatko kokouskumppanisi pitkien matkojen takaa, eri puolilta maata? Luovat ideat saavat siivet ja tärkeille päätöksille on tilaa Majatalon perinteikkäässä ja rauhallisessa ympäristössä. Kokous, tiimipalaveri tai koulutuspäivä järjestetään aina joustavasti aikataulujenne mukaan. Majatalon väki valmistaa tarjoilut alusta alkaen omassa keittiössämme ja leivomme päivittäin vieraidemme iloksi. Usein leijuu jo eteisessä kotoinen pullan tai sämpylöiden tuoksu. Ruokamme on aitoa maalaisruokaa, jonka raaka-aineet tulevat mahdollisimman läheltä. Marjat ja sienet keräämme itse metsästä, samoilta paikoilta, joilta ne on jo vuosisatojen ajan kerätty. Juurekset ja vihannekset ostamme mahdollisuuksien mukaan tutuilta viljelijöiltä.\nMajatalossa mahdutte myös yöpymään, jolloin kokouksen yhteyteen voidaan järjestää rentoutumista tai virkistymistä. Lähiympäristön aktiviteetit liittyvät maaseutuun ja villiin luontoon. Päivän päätteeksi Majatalon saunoissa voi pestä päivän pölyt pois.\nKeuruu sijaitsee keskellä eteläistä Keski-Suomea, siksi meille kokoonnutaan kokoustamaan eri suunnista ja pitkistäkin matkoista. Riihon Majatalossa kokous sujuu leppoisasti tunnelmallisissa tiloissa, vaikka olisikin vaikeita asioita asialistalla. Useimmat saapuvat meille omalla autolla tai tilausliikenteellä, mutta myös junalla saapuminen on kätevää. Haapamäen rautatieasemalle on matkaa vain 8 kilometriä ja taksi tuo siitä perille.\nMeillä mahtuu kokoustamaan mukavasti n. 40 henkeä. Ruokasalissa kahvitellaan ja ruokaillaan. Kokousta varten voidaan siirtyä yläluokkaan tai koulun vanhaan jumppasaliin. Käytössänne on Majatalon nykyaikainen kokoustekniikka. Ryhmätyöskentelyä varten löytyy useita eri kokoisia tiloja. Majatalon satavuotias piano on vireessä, lisäksi molemmissa isoissa luokissa on Rolandin sähköpianot. Talossa on myös kunnollinen kitara.\nKokouspäivään kannattaa liittää meillä myös virkistymistä. Yksinkertaisimmillaan se on kahvittelua rantanuotiolla tai tiimikokousta kylänraitilla kävellen. Kokouksen yhteyteen voi liittää mainiosti muitakin luontoon ja maaseudun elämään liittyviä aktiviteetteja. Majatalon saunoissa pääsee pesemään päivän pölyt pois ja pitkämatkalaiset mahtuvat mukavasti majoittumaankin. Lähiympäristön aktiviteettitarjontaan pääset tutustumaan tästä.


Oulun yliopiston kannanotto Mannerheim-kuvasta syntyneeseen keskusteluun | Oulun yliopisto\nProfessori Vesa Puurosen ja kasvatustieteiden tiedekunnan opiskelijoiden välistä mielipiteenvaihtoa on kommentoitu julkisuudessa runsaasti. Haluamme muistuttaa niin yliopistolaisia kuin Oulun yliopiston toiminnasta ilahduttavasti kiinnostuneita muutamasta tiedeyhteisön ominaispiirteestä ja toimintaperiaatteestamme.\nYliopistona meille on tärkeää, että yhteisössämme vallitsee laaja ajattelun- ja sananvapaus. Tämä koskee niin tutkimuksen tekemistä, opiskelijoiden toimintaa kuin erilaisia mielipiteitä. Vapauteen liittyy aina vastuu, mitä myös yliopiston arvoissa korostetaan.\nKoska professorit ovat valta-asemassa opiskelijoihin nähden, heidän tulee käyttää erityistä harkintaa omien näkemystensä esittämisessä opiskelijoiden toiminnasta. Emme kannusta laajojen sähköpostilistojen käyttöön mielipiteellisissä asioissa. Tähän on esillä olleen tapauksen johdosta kasvatustieteiden tiedekunnassa jo puututtu. Opiskelijoitamme – jotka ovat täysi-ikäisiä, osaavia ja vastuuntuntoisia toimijoita – kannustamme itsenäiseen ajatteluun ja myös rohkeuteen suhteessa henkilöstöön.\nYliopiston opetuksen lähtökohta on tutkimukseen perustuva tieto sekä opiskelijoiden analyyttisen ajattelun, tiedon hankinnan, kriittisen arvioinnin ja esittämisen taitojen kehittäminen. Opetus ja opintosuoritusten arviointi perustuvat opetussuunnitelmissa määriteltyihin sisältöihin, osaamistavoitteisiin ja arviointiperusteisiin.\nSamalla tapaus toimii muistutuksena, että yliopistoyhteisössä on paljon erilaisia maailmankatsomuksia, joiden välinen kunnioitus kuuluu kaikkiin ihmisyhteisöihin ja aivan erityisesti koulutuksen ja kasvatuksen yhteisöihin. Opettajuuteen liittyy opettajan oma persoona ja asiantuntijuus, mikä on rikkaus, sillä opiskelijoitamme kouluttaa suuri, moniääninen ja kansainvälinen joukko eri alojen asiantuntijoita. Jokaisella on vapaus omaan arvomaailmaansa, mutta opetustyössä opettajan tulee sitoutua vastuullisuuteen ja hyvään ammatilliseen toimintatapaan.\nOulun yliopisto tavoittelee kaikessa toiminnassaan korkeaa laatua ja rohkaisee yhteisön jäseniä ottamaan esille kehittämisen kohtia tiedekunnissa ja muissa yksiköissä. Mikäli yliopistossa kohdataan epäasialliseksi koettua toimintaa tai epäasiallisia opetussisältöjä, asiasta tulee olla yhteydessä dekaaniin, hallintojohtajaan tai ylioppilaskunnan asiantuntijoihin.


Myydään Kerrostalo Kaksio - Hyvinkää Parantola Sandelininkatu 13 - Etuovi.com 9960057\nEtusivu > Hyvinkää > Parantola > Kohde 9960057\n2h+k+p, 52,7 m², 115 900 €\nKerrostalo, Hyvinkää, Parantola, Sandelininkatu 13\nHei! Haluaisin lisätietoja kohteesta: Sandelininkatu 13, Parantola, Hyvinkää (https://old.etuovi.com/kohde/9960057).\nUniikki ja kauniisti remontoitu ylimmän kerroksen kaksio. Tässä asunnossa riittää tunnelmaa ja kodikkuutta, vanhat 52-luvun lautalattiat, joita reunustaa korkeat koristeelliset jalkalistat, leveät ikkunalaudat sekä korkeat huoneet. Säilytystilaa löytyy korkeista komeroista, jotka sijaitsevat eteisessä sekä makuuhuoneessa ja varastotilaa sekä kylmältä ullakolta että lämpimästä kellarikomerosta. Tämä koti on muuttovalmis ja taloyhtiössä on valmistunut linjasaneeraus 2020, jonka yhteydessä uusittu kylpyhuoneet. Keittiö on remontoitu 2009 ja muut pinnat 2008. Tämä koti sijaitsee rauhallisella Parantolan alueella. Kaikki keskustan palvelut ovat kuitenkin kävelymatkan etäisyydellä ja rautatieasemalle vain kilometri. Asumismukavuutta lisää hiljattain remontoidut taloyhtiön saunatilat sekä pesutupa, jossa kaksi pyykinpesukonetta. Tervetuloa ihastumaan!\nHuoneiston jyvitetty pinta-ala on 54m2, sekä hoito- että rahoitusvastikkeet määräytyvät tämän mukaisesti.\n(Myyntihinta 51 677,19 € + Velkaosuus 64 222,81 €)\n51 677,19 €\n64 222,81 €\n2 199,24 € / m² Ohje\n(Hoitovastike 194,40 € / kk + Rahoitusvastike 394,20 € / kk)\nYhtiövastike jakautuu: Pääomavastike linjasaneerauksen 1. vaihe, 129,60€/kk Pääomavastike linjasaneerauksen 2. vaihe, 207,90€/kk Pääomavastike tontti, 56,70€/kk Linjasaneerauksen 2 vaihe valmistui keväällä 2020, asunnon velattomaan hintaan sisältyy molempien vaiheiden kustannukset ja ovat huomioitu velattomassa myyntihinnassa. Autotallivuokra 55,00€/kk.\nHuoneiston pinnat remontoitu 2008. Keittiö 2009 ja kylpyhuone 2020.\nLopen Talo & Tili Oy Riihimäen Talo & Tili Viertolantie 12 LH, 11120 Riihimäki Simo Hannula p. 0102311361\nTH-Huoltosiivous Teemu Hyvönen\nMankeli, Taloyhtiössä on sauna, Kellarikomero, Kuivaushuone, Vinttikomero, Talopesula/itsepalvelupesula, Askarteluhuone, Urheiluvälinevarasto\n2002 Peltikatto. 2011 Linjasaneerauksen vaihe 1: Kellaritilojen täysremontti mm. saunojen uusinta, kellarikerroksen KVV- ja sähköjärjestelmien uusinta, kaukolämpölaitteiston uusinta, pihoja kunnostettu remontin yhteydessä. 2012 Jätekatos ja huoneisto-ovien lakkaus, postiluukut ja lukistusuudistus. 2014 Painovoimaisen ilmanvaihtojärjestelmän toiminta on tarkastettu ja hormit puhdistettu, korvausilmaventtiilit asennettu ikkunoihin ja 2016 asennettu kph-oviin korjausilmaventtiilit. 2015 Huoneistojen termostaattien toiminnan tarkastukset. 2019-02/2020 Linjasaneerauksen vaihe 2. KV-Putkiston uusinnan yhteydessä uusittu asuntojen sähkösyötöt ja yleiskaapelointi.\nSandelininkatu 13, Parantola, Hyvinkää Kerrostalo, 2h+k+p 52,7 m², 115 900 €\nPysäköintiluvalla sallittu kadunvarsipysäköinti.\nAutotallit vuokrataan isännöitsijän toimistosta jonotuksen mukaan.\nFI:9960057, AI:1281498, CT:2020-04-03T11:30:13.585+03:00, MT:2020-06-04T18:00:07.022+03:00, PT:2020-04-03T11:30:13.577+03:00, OI:2881, DISI:841, CIC:3796980