Tinkan elämää: helmikuuta 2015\nEilen päästiin tokoilemaan pitkästä aikaa! Kouluttaja olikin päättänyt, että ensi viikon möllitokoja varten käydään tällä viikolla läpi alokasluokan liikkeet + kaukot ja nouto.\nAloitettiin siis luoksepäästävyydestä ja vaikka Tinkan selvästi teki mieli tervehtiä kunnolla, malttoi olla aloillaan ja häntä vain vispasi. Ollaan siis tultu harppaus eteenpäin siitä Tinkasta, joka hyppäsi ensimmäisessä luoksepäästävyydessä syliin ;)\nPaikkamakuu otettiin avon paikkiksena ja osa meni piiloon. Itse jäin näkösälle ja melko lähelle, koska tärkeintä oli saada onnistunut suoritus. Palkkailin pari kertaa ja Tinka pysyi paikalla vaikka vierestä lähti koira liikkeelle.\nSeuraaminen hihnassa sujui loistavasti! Varmaan parasta seuraamista, mitä meillä on ollut ja siitä tuli kouluttajaltakin kehuja. Kontakti pysyi hyvänä ja näytti kuulemma myös hyvältä. Käännökset ja juoksu sujui myös yllättävän hyvin.\nSeuraaminen hihnatta ei ollut niin hyvää. Tuli kyllä mukana, mutta kontakti hieman rakoili. Juoksussa myös hieman edisti ja täyskäännöksessä kiersi aikamoisen lenkin.\nLiikkeestä maahanmeno tehtiin avon mukaan ja oli todella kiva! Tämä onkin Tinkan vahvin liike. Kouluttajalta tuli kehuja todella ripeästä maahanmenosta ja kesti hyvin sen, että kävin takana kääntymässä.\nLuoksetulossa ensimmäisellä kerralla lähti saman tien kun käännyin. Saattaa johtua siitä, että lenkeillä paljon tehty niin, että jätän Tinkan paikalle ja kutsun heti luokse, että saan kuvattua ;) Palautin siis Tinkan takaisin paikoilleen ja otettiin uudestaan jäi hieman taakse perusasentoon, mutta korjasi hyvin itse. Vauhti on kuulemma todella hyvä.\nLiikkeestä seisominen tehtiin myös avon mukaan ja oli napakka! Pysähtyi siis heti, mutta ensimmäisellä kerralla kääntyi perään, kun kävin takana kääntymässä -> otettiin uudestaan, jolloin pysyi paikalla nätisti.\nNouto oli todella hyvä! Tosin itse unohdin sen, että liikkurilta tulee käsky, että kapulan saa ottaa pois ja tässä itse ennakoin. Kapula suussa perusasentoon tuleminen ei ole siis enää ihme vaan ihan normaalia!\nKaukot ovat hallilla jotenkin todella tahmeat? En tiedä johtuuko se siitä, että niitä otetaan aina lopuksi ja Tinka alkaa olla väsähtänyt vai, mikä on. Ensimmäisellä istu käskyllä jouduin antamaan kaksi käskyä, muuten meni ihan ok. Kotona vaihdot on huomattavasti paremman näköisiä, mutta onhan meillä niitä aikaa treenata.\nHyppyyn tarvitsi kaksi käskyä, mutta muuten oli oikein hyvä.\nNäistä treeneistä jäi kyllä valtavan hyvä mieli! Alkoi itsekin uskoa, että ehkä me vielä päästään oikeisiin kokeisiin asti. Ensi viikon möllit saattavat meiltä jäädä välistä, mutta ne ehkä siirtyy, jos osallistujia ei ole tarpeeksi. Toivotaan, että päästäisiin siis niihin mukaan. Täytyisi löytää myös jotkut muut möllit mihin pääsisi harjoittelemaan ja kokeilemaan tilannetta. Paikkamakuuta lähdetään siis rakentamaan uudella innolla ja olen jo kalastellut sopivia kavereita paikkamakuuseen, niin päästäisiin kiinni ongelmaan oikein kunnolla. Eiköhän tämä tästä vielä lähde edistymään.\nLähettänyt Liputti klo 7.21 Ei kommentteja:\nNättiin auringonpaisteeseen, ei vain voi kyllästyä! Ihanaa, kun koko viikon ehtinyt lenkkeillä niin, että aurinko on vielä näkyvissä. Tinka on kyllä nauttinut, kun ei ole tarvinut hihnassa tarpoa.\nTurun näyttelyn jälkeen Tinkan ruokamäärä joutui pienoiseen tarkkailuun ja nyt vihdoin päästiin käymään puntarilla ja olihan sitä painoa saatu hieman laskemaan. Kylkiäkin ahkerasti ollaan kokeiltu ja nyt vaikuttaisi olevan varsin sopiva paino vaikka ei se ole mielestäni lihava ollutkaan.\nLähettänyt Liputti klo 19.26 Ei kommentteja:\nAina kun sen sanoo tai kirjoittaa ääneen, että ei vain huvita treenata, niin pian huomaa taas treenaavansa. Meille kävi taas vaihteeksi näin. Toisaalta Tinka kyllä osaa pitää huolta siitä, että sitä ei unohdeta. Olen yrittänyt keskittyä vähän koulutehtäviin, mutta toinen uskollisesti kiikuttaa kaikki lelunsa jalkojen juureen ja tekee kaikki osaamansa temput niin sitä huomaa taas, että olisi aika tehdä jotain.\nPitäisi vain muistaa se, että ei Tinkalta voi vaatia asioita joita se ei osaa. Sorrun liian usein siihen, että vaadin siltä liikaa ja sitten se epäonnistuu. Kiukkuhan siitä seuraa, että miksi taas sorruin olemaan typerä. Tämän takia meidän treenailut on jääneet vähemmälle, koska viikko sitten hallilla taas sain paikkiksen pilattua sillä, että vaadin ja odotin Tinkalta liikaa ja sitten se taas nousi ylös. Ensi viikolla me tehdään niin helppo paikkis, että siinä on pakko onnistua. Lyhyt välimatka ja palkkausta välillä, niin se onnistuu kyllä.\nViikko on vierähtänyt kotonakotona, joten on ehditty treenailla pitkin päivää. Nyt onkin sitten väännetty seuraamisen käännöksiä, jotka sujuvat vasemmalle jo todella kivasti. Tinka teki välillä tosi tiukkoja ja hyviä käännöksiä. Huomaa, että on alkanut käyttää peräpäätä ihan uudella tavalla, joten kyllä sen treenaamisesta on ollut hyötyä. Ollaan myös tahkottu rally-tokon avoimen käännöksiä vasemmalle, joista on ollut selvästi hyötyä. Oikealle käännökset eivät ole niin hyviä, mutta kun itse käännyin selvästi, niin sujuivat varsin hyvin. Oikealle käännöksiä pitäisi treenailla enemmän ja tehdä muutenkin oikealle puolelle enemmän treeniä, niin ei pääsisi jumeja syntymään. Ollaan myös otettu seuraamista välillä imuttamalla ja sitten pieniä pätkiä askel kerrallaan. Todella kivalla fiiliksellä ja kontaktilla on tehnyt hommia. Liikkeestä seisomista on myös otettu pallon kanssa ja kivan näpsäköitä alkavat olla.\nMahduttiin myös mukaan koiratanssikurssille! Kivaa hömpöttelyä on siis tiedossa. Meillä agilityn ja tokon ohjatut treenit loppuvat tämän kuun lopussa. Vieläkin pohdin, että ilmoitanko Tinkan tokoilemaan uuteen ryhmään vai en. Todennäköisesti jatketaan tokoilua ryhmässä, koska on niin paljo mukavampi treenailla kun joku katsoo vierestä ja kommentoi. Saa itse niin paljon enemmän irti treenaamisesta.\nLähettänyt Liputti klo 0.19 Ei kommentteja:\nMeidän viikko on näyttänyt tältä. Viime tokojen jälkeen itseni valtasi täysi turhautuminen, joten ollaan viikko pidetty täysin taukoa tokoilusta ja keskitytty leikkimiseen ja temppujen tekemiseen. Alkaa nimittäin tuntua siltä, että liike toisensa jälkeen hajoaa atomeiksi ja koira unohtaa täysin, mitä pitäisi tehdä. Onneksi kaksi varmaa liikettä kuitenkin on liikkeestä maahan ja luoksetulo, jotain positiivista kuitenkin. Ajattelin, että odotellaan vielä viikko tai pari, jos se motivaatio taas hiipisi minunkin luokse ja aloitettaisiin treenaaminen kunnolla. Tinkalta sitä intoa ei nimittäin ainakaan puutu.. Neiti joka ei tahtonut vielä kesällä pitää mitään suussa, haki tänään noutokapulan sohvan selkänojalta ja tuli koputtelemaan sillä polvea, että tehtäisiin jotain.\nTässä viikon aikana ollaan kuitenkin ehditty treenailemaan vähän kurrea, mutta myös jalkojen välistä pujottelua ja jälkimmäinen sujuu tällä hetkellä paremmin. Kurressa on vielä vähän ongelmia hakea tasapainoa, mutta eiköhän se sieltä löydy kun treenaillaan. Jalkojen välistä pujottelua ollaan treenailtu aikaisemminkin, mutta otin sen uudestaan listalle nyt. Laitoin nimittäin kyselyä, jos mahduttaisiin koiratanssikurssille, kun sellaisen onnistuin bongaamaan. Tokon treenitkin loppuu kohta ja nyt olen yrittänyt miettiä, että mitä sen kanssa tehdään. Toisaalta olisi kiva, jos päästäisiin vielä ryhmään treenailemaan ennen muuttoa, mutta täytyy miettiä. Juoksuja kuitenkin saadaan varmaan odotella toukokuulle, joten sitten tauko on ainakin paikallaan.\nLähettänyt Liputti klo 0.16 Ei kommentteja:\nKevät alkaa lähestyä, koska aurinko oli vihdoin täällä! Tinka ja makkarat autoon ja suunnaksi jää. Eilen meitä kyllä kovasti varoiteltiin, että sulia kohtia löytyy, mutta onneksi ei onnistuttu törmäämään niihin kohtiin.\nLähettänyt Liputti klo 17.57 Ei kommentteja:\nLähettänyt Liputti klo 18.40 Ei kommentteja:\nNättiin auringonpaisteeseen, ei vain voi kyllästy...\nAina kun sen sanoo tai kirjoittaa ääneen, että ei...


Seksikäs yöasu ilmaiset kotivideot - Xdayting vihti\nIsotissinen ja seksikäs palvelustyttö, Lucy Zara. Alastomat naisten itsetyydytys novelli. Seksi pillu iso tissisiä naisten karvaisia tussun nuolenta iilmaista pillua laiturilla seksiseura chat sex kuvia suomalaiset minecraft seksiä spermat vittuun takaa neekeri paljaalla pornonovellit tytär xxx jämsä koskenpä myytävät rovaniemellä erotiikkakauppa opettaja yhdynnässä iso klitoris naisten poikien käteenveto yyterissä naintia punaiset kontiot porno koulu tytot. Seksinovelli anoppi ja vanha video ilmainen video isoäitien seksitarinoita mobiiliversio xhamster webcam teen raiskaus k Social links Facebook Instagram RSS\nTwitter Uutiskirje. Taylor Dare on isotissinen huora. Tosin, ennemmin näkisin että tulossa on puritanistisempi aalto, eli kaikki piiloon sukupuolesta riippumatta, koska kultturistettu seksuaalisuus on niin paha! Kirjoitustyylisi on todella epäonnistunut! Korealainen seksikäs tanssi, seksikäs hindi tarina antarvasna.\nUusimmat videot Katsotuimmat videot Eniten kommentteja Video helmet Suodatin: Koulutyttö on ujo ja kiimainen. Kaikki videot HD videot. Huoraa nussitaan äiti ja sexi. Teini porno nainen antaa analiaan 18v tyttö saa handjob. Aikuinen panokaveri ulkomaalainen pornoseksi afrikkalainen. Haluamme tarjota sinulle ehdottomasti maan suurimman valikoiman ilmaisia seksivideoita, siksi lisämmekin joka viikko satoja uusia seksi- ja pornovideoita katsottavaksi ilmaiseksi.\nSeksi sop lidl nuoret naiset seksikkät ja mustat isot rinnat teinin pillu suuri ikäero ylilauta pappa panee mies ja keskustelut säde sihteeriopisto kaupunkikissa sihteeriopisto. Etusivu current Kategoriat Aasialaista Amatöri Anaaliseksi Anime Blondit Brunetit Extreme Fetissi Homot Iso kulli Isot tissit Julkkikset Käsityöt Kotivideot Latinat Lesbot Masturbointi milf Musta ja valkoinen Parit Pornotähdet Ryhmäsex Suomi Suuhoidot Tytöt Live Sex Mainonta Suuri Penis Sexkaupunki Kirjaudu sisän Luo tili Aasialaista Amatöri Anaaliseksi. Julkkiksia ja riehakasta menoa! Jokainen seksistä pitävä väistämättä myös esineellistä toisen ihmisen kehon, vaikka kokonaisuuden näkisikin. Gold HD Tube My Mature Granny Minun tyttöystävä on erittäin seksikäs ja taitava. Videot Kaikki Videot Kuvat. Pete Parkkonen osti ökykärryn katso! Isotissinen kotiäiti ratsastaa munan pällä.


Shiny Nail Art: Unelma-akvaario\nLähettänyt Shiny klo 6.51\nSanna 1. helmikuuta 2011 klo 8.43\nNää on kyllä söpöt. :3\nPapu 1. helmikuuta 2011 klo 10.33\nNoi oli itse asiassa mun suosikit, en vaan ole saanut vielä aikaiseksi äänestää. :)\nSuvi 1. helmikuuta 2011 klo 11.29\nNää olikin sun! Oli mun suosikkikynnet! :)\nEssi 1. helmikuuta 2011 klo 11.37\nAnonyymi 1. helmikuuta 2011 klo 15.06\nIhanat!! Mietin että kenen nää on... Mutta äänestin numero 14., koska ne on nii hienot, oli hankala valita 8 ja 14 välillä... Mutta nääkin on kyllä ihanat, kuvastaa Väripläjäyksen hyvin ja siististi :))\nshiny 1. helmikuuta 2011 klo 16.13\nSanna: Kiitos:)Tykkään söpöstä:P\nPapu: Voi ihanaa et tykkäsit! :)\nSuvi: Munhan väkerrykset ne:P Oon imarreltu et ne pääsi sun suosikiks<3\nEssi: Kiitos <3\nKarzU: Kiitos. Munkin mielestä 8 ja 14 oli aivan mahtavia. Tykkään myöskin 11 ja 12 ja ja... :D\nAnonyymi 1. helmikuuta 2011 klo 16.44\nihan ansaittu jatkopaikka oli ((; meenpäs tästä heti äänestämään!\nvainails 1. helmikuuta 2011 klo 17.33\nH 1. helmikuuta 2011 klo 17.34\nAi se olit sinä!! Nää oli niin ihanat :) äänestin näitä jo ennen kun ees luin että nää on sun :) (saakohan sitä kertoa?)\nshiny 1. helmikuuta 2011 klo 17.53\nsyterfan: Thanx systeri:P\nvainails: Thank you :)\nH: Voi kiitos! Kiva tietää, että ainakin joitain ääniä on tullu:) Ja en usko et tää mikään vaalisalaisuus on:P\nAnonyymi 2. helmikuuta 2011 klo 14.53\nheh mäkin äänestin näitä ennen kuin tää postaus tuli! tykästyin väreihin tosi paljon :) kuvastaa hyvin väripläjäystä kun noi värit ovat noin kirkkaat!\nshiny 2. helmikuuta 2011 klo 19.32\nAno: Kiitos, ihanaa että tykkäsit!:) Mullekin tuli heti kirkkaat värit mieleen väripläjäyksestä...\npupupupu 6. helmikuuta 2011 klo 10.26\nNämä oli ehdottomasti parhaat, niin hieno idea ja täydellinen toteutus!\nshiny 7. helmikuuta 2011 klo 2.22\npupupupu: Voi kiitos:) On tosi ihanaa tietää, että joidenkin mielestä onnistuin!<3\n(todellaupea)Layrä 23. maaliskuuta 2011 klo 18.19\nVähän myöhässä kommentoin, mutta nää on toosi upeat! Jos näillä kynsillä juurikin voitit sen kisan, niin meni palkinto oikeeseen osotteeseen. :) (en muista oliko sulla vielä mustavalkoseen jotkut)\nshiny 23. maaliskuuta 2011 klo 18.39\nLayrä: Juurikin näillä:) En ollut ehtinyt väkertää siihen mustavalkoiseen mitään... Ja kiitoksia! Pitäisi taas joku kerta jaksaa panostaa kunnolla, että saisi jotain tosi kivaa aikaseksi:) Niin ja mulle on ihan saman kuinka "myöhässä" mihinkin postaukseen kommentoi:)


Ilmastofiksu kokeilu tuo eloa asemille - HSL.fi\nFiksu Assa -tapahtuma muuttaa asemia ilmastoa säästävien tuotteiden ja palvelujen showroomiksi 18.–21.4.2018. Tapahtumassa on mukana kuusi kaupunkia: Helsinki (Oulunkylä), Espoo (Leppävaara), Vantaa (Aviapolis ja Tikkurila), Tampere (rautatieasema), Lempäälä (rautatieasema) ja Lahti (matkakeskus).\nLähes seitsemänkymmentä prosenttia Suomen kasvihuonekaasupäästöistä syntyy kuluttajien päätösten ja valintojen seurauksena. Ilmastofiksua arkea lisääviä helppokäyttöisiä palveluja ja ratkaisuja tarvitaankin sinne, missä kaupunkilaiset liikkuvat.\nFiksu Assa -kokeilun toivotaan tuovan esiin ratkaisuja, jotka voisivat sijoittua rautatieasemille pysyvästikin. Asemien palvelutarjonnan parantaminen lisää joukkoliikenteen vetovoimaa ja sujuvoittaa kaupunkilaisten arkea.\nTikkurilan aseman palvelut pyöräilijöille parantuvat lähiaikoina, kun eteläisen alikulun yhteyteen avataan valvottu pyöräparkki. Vantaan kaupungin ylläpitämään parkkiin tulee noin 160 pyörätelinepaikkaa puolilämpimään ja kameravalvottuun tilaan sekä pyörien huoltopiste. Sisään pyöräparkkiin pääsee sen avauduttua HSL:n matkakortilla. Parkkiin pääsee tutustumaan etukäteen perjantaina 20.4. kun vietetään Tikkurilan eteläisen alikulun avajaisia.\nKatso tarkempi listaus Fiksu assa –tapahtumista täältä: https://www.asemanseutu.fi/fiksuassa/tapahtumapaikat/\nMikä Fiksu assa?


Kehystyspalvelu Heikki Luoma - Kehystyspalvelu\nKehystäminen on olennainen osa taiteen ja muiden sisustuselementtien esillepanoa. Usein kehystyksellä suojataan teosta auringon valolta, pölyltä ja kosteudelta. Akvarellin, grafiikan tai piirroksen kehystykseen kuuluu kehyslista, taustapahvi, aukkopahvi eli paspartuuri tai paspis sekä lasi. Paspartuurin tehtävänä on eristää lasi työstä ja sen väri on asiakkaan valittavissa. Yksiin kehyksiin voidaan laittaa useampi työ, jolloin käytetään moniaukkopaspista\nValmiiksi pingotettu öljyvärityö tarvitsee kehystyksekseen vain kehyslistan.\nValokuvissa käytetään pasparturia, paspis estää valokuvan tarttumisen lasiin kiinni ja suojaa näin kuvaa. Lasi voi olla kirkas- tai mattapintainen.\nKäsitöiden kehystäminen tapahtuu samaan tapaan kuin akvarelleilla ja grafiikalla. Lasi estää työn pölyyntymisen mutta ei ole välttämätön.\nPeilit leikataan haluttuun kokoon ja kehystetään asiakkaan toiveiden mukaan.\nKehystystilaus ja toimitusaikaKehystys voidaan valmistaa varastossa olevasta materiaalista tai tilausmateriaalista. Tehtiinpä työ varasto- tai tilausmateriaalista on kehystämössä esillä kattava mallivalikoima erilaisia kehyslistoja.\nKehystysten toimitusaika on yleensä muutamasta päivästä pariin viikkoon riippuen varasto- ja työtilanteesta. Kehyslistaa sekä mahdollisesti paspartuuria valitessasi saat työllesi hinta-arvion ja toimituspäivän.\nMyymme kehystämössä myös Riina Rauman grafiikkaa.Riina Rauma040-7373507riima.k.m.rauma@gmail.com Riinan-Grafiikkaa Facebook sivu\nKehystyspalvelu Heikki Luoma, Suopuistontie 9, 68300 KÄLVIÄ | Heikki 050-5246399 | Tuija 050-5583040\nCopyright © 2004-2014 - toteutus Rauhanranta Palvelut


En ole tämän parempi. Olen kirjoittanut sivu sivun perään (ja tämän jälkeen vielä vähän lisää) näistä ympäri Eurooppaa löytyvistä nurkkauksista ja sivukaduista, joissa vallitsee ”autenttinen tunnelma”. Otetaan esimerkiksi vaikka tämä kirjoitukseni vanhanaikaisesta kahvilasta lähellä Lontoon Victoria Stationia, tai tämä, kauppahalleistamme kertova tunnelmointi.\nMutta joskus (ei, aina!) etsin myös jotain, jota kuvata sanalla ”globaali”: kahvila, joka myy flat white –kahvejaan ja oheen massiivisia kakkupaloja.\nErityisesti viime aikoina, kun matkani ovat olleet vain lyhyitä pyrähdyksiä niin nummilla, Alpeilla kuin kaupungeissakin, kiidän ympäriinsä hullun lailla mahduttaakseni yhteen matkaan kaksi työelämästäni johtuvaa aktiviteettia: perheyritykseni tukeminen ja oman kirjailijanurani tukeminen. Tämä itse asiassa matkustamisen triplatoiminallisuus (1 liikematka yhdistettynä 2 työmatkaan yhdistettynä 3 itse matkaan) vaatii, ja tämä on lienee sanomattakin selvää, jämäkän annoksen kofeiinia. Ja kun pääkoppani on jo tarpeeksi pyörällä vilkkaissa ravintoloissa käydyistä lounastapaamisista tai vanhan kaupungin sokkeloisten kujien värikkäistä näyistä, kaipaan jotain tuttua, jotain helppoa, jotain, mikä on kaikkialla sama.\nJa tässä kolmannen aallon kahvilat astuvat omaan matkailuuni mukaan – ja ne astuvat mukaan laadukkaan, reilun ja hyvän makuisen kahvin kanssa sekä, kyllä, käytän suosittua sanaa, tarjoamalla ”tunnelmallisen” kahvilaelämyksen.\nHuijatakseni itseäni terveellisten elämäntapojen ylläpidosta rajasin massiivisen palan banaanikakkua kuvasta pois. Poissa kuvasta, poissa kalorilaskurista!\nCafé Largon L:n muotoisen tilan sisustusta. Ulkona oli myös muutama pöytä.\nRanskan Annecyn Café Largossa on kaikki, mitä kolmannen aallon kahvilalta voi odottaa aina johdoistaan varjottomina riippuvista valaisimista hyvään musiikkiin ja rennon tyylikkääseen asiakaskuntaan. No, kahvilahan on ranskalainen, ja kansakunnalla nyt vaan näyttää olevan homma hanskassa, mitä tulee tyyliin. Kahvila sijaitsee myös kätevästi lähellä juna-asemaa, aivan vanhan kaupungin liepeillä sekä kulman takana Bonlieu Centrestä, missä toimii Annecyn matkatoimisto. ”Kuvankauniille” Annecyjärvelle on myös vain muutaman minuutin kävelymatka.\nBonlieu Centre on myös vuosittaisen animaatiofestivaalin keskus. Rakennus sijaitsee miltei Annecyjärven rannalla.\nTässä vielä kuva mainitusta Annecyjärvestä.\nLöysin Café Largon ensimmäisenä päivänäni kolmipäiväsen Annecyn vierailun aikana, ja satoi tai paistoi (ja useimmin satoi), palasin kahvilaan joka päivä heidän flat white -kuppostensa ja banaanipähkinäkakkujensa äärelle – yhtenä päivänä vierailin kahdesti. Largossa on myös mittava valikoima erilaisia smoothieta ja viimeisenä päivänäni otin yhden mukaan muutaman kilometrin kävelymatkalle Basilique de la Visitationille. Olin lukenut, että täältä olisi paras näkymä Annecyn kattojen ylle, mutta sanon suoraan: parasta koko ”maisemallisessa patikkaretkessä” oli se, että sain sentään matkan aikana hörppiä smoothieta.\nTämän mielialani pelastaneen smoothien lisäksi maistoin Largossa vain edellä mainittua banaanikakkua, ja vaikka mieleni olisi tehnyt maistella myös muita herkkuja, suuni ei suostunut tilaamaan muuta.\nEn myöskään hurmoksissani pystynyt kuvaamaan kakkusta.\nMinkä vuoksi, luulenpa… että minun on palattava Annecyyn, vielä yhdelle kakkupalalle…\nMielestäni paras näkymä Annecyn kattojen ylle löytyi vanhan kaupungin kupeessa sijaitsevalta Annecyn linnalta.\nP.S. Lisää valokuvia Annecysta voi käydä katsomassa aiemmasta kirjoituksestani tässä linkissä!\nP.P.S. Ah, tässä kuva banaanikakusta, s’il vous plaît! Nyt ymmärrätte, mitä tarkoitan…\nKiitos Café Largolle kakusta ja valokuvasta! © Café Largo


- Älykkäitä nostolaitteita - PDF\nDownload "- Älykkäitä nostolaitteita"\n1 Ergonomisia nostoapulaitteita ainutlaatuisella ohjattavuudella ja joustavalla käytettävyydellä. Quick-Lift TUOTTEET - Älykkäitä nostolaitteita Since 1912 OTA YHTEYTTÄ! (09)\n2 QUICK-LIFT Älykäs nostolaite, joka täyttää ergonomian, työympäristön, turvallisuuden ja tehokkuuden korkeat vaatimukset. Patentoitu Quick-Lift nostolaite tuntee käden liikkeet ja tehostaa nostovoimaa hienostuneen sähköisen järjestelmän avulla. Tämän nostolaitteen vakioidut ja räätälöidyt ratkaisut täyttävät kilpailukykyisen työympäristön työergonomia ja turvallisuus sekä tuottavuuden odotukset. Lue lisää siitä, miten voimme ratkaista nosto-ongelmasi! Viisi syytä valita: Erinomainen kevennys - kuormasta riiippumaton Lisääntynyt joustavuus - helpompi integroida turvallisia räätälöityjä ohjaustoimintoja Voittamaton tarkkuus - ainutlaatuinen reagointikyky tarjoaa välittömän käsittelyn Kustannustehokas - parantaa työtehokkuutta, vähentää energian kulutusta, pitkäikäinen Monipuolinen PC-ohjelmisto - yksinkertaistaa kokoonpanoa, mahdollista räätälöidä Myös he käyttävät tuotteitamme Quick-Lift tuotteet\n3 TARTTUJA ESIMERKKEJÄ\n4 UUTUUS! ALIPAINETARTTUJAT Älykkäät alipainetarttujat työpisteiden eri nostolaitteisiin Älykkäillä Lineartec alipainetarttujilla tavaroiden nostaminen ja siirtely onnistuu helposti sekä vaivattomasti. Kaikissa Lineartec tarttujissa on sisään rakennetut venttiilit, jotka mahdollistavat pienten ja isojen kappaleiden noston samalla tarttujalla. Tartuntapinta on joustavaa solukumia, joka varmistaa hyvinkin epätasaisten kappaleiden kiinni pysymisen tarttujassa. Solukumin vahvuutta kasvattamalla saadaan myös kaarevista pinnoista hyvä tartuntaote. Alipainetarttuja Lineartec 651*114 yksipistekiinnitys pikaliittimellä tarttujan mitat 651 x 114 x 74 tarttujan omapaino 7 kg nostoteho kg alipaine mbar soveltuu pitkien tuotteiden nostoon Alipainetarttuja Lineartec 250*253 yksipistekiinnitys pikaliittimellä tarttujan mitat 250 x 253 x 74 tarttuja omapaino 7 kg nostoteho kg alipaine mbar soveltuu yksittäisten tai ryhmissä olevien kappaleiden nostoon Quick-Lift tuotteet\n5 Quick-Lift Arm QL A 35i, QL A 75i, QL A 125 i, QL A 300 TEKNISET TIEDOT Nostokyky QL A 35i: Max 35 kg QL A 75i: Max 75 kg QL A 125i: Max 125 kg QL A 300: Max 300 kg Nostomoottori Portaattomasti servo-ohjattu asynkronimoottori Ohjaus Teholähde Iskunpituus Kääntövarsi Kiinnitys (QL A 300: Portaattomasti säädettävä servomoottori) Ohjaus tapahtuu patentoidulla ohjainkahvalla. Kahva tunnistaa käyttäjän käden/käsivarren liikkeen tuottaen erittäin tarkan ja pehmeän nopeudensäädön. Nosto-/laskuliikkeeseen tarvitaan ainoastaan 20 gramman voima. Kun käyttäjä päästää kahvasta irti pysähtyy nosto-/laskuliike välittömästi. 230V, Hz, 1-vaiheiden maadoitettu, 10A 2.7 metriä (QL A 300: 3 metriä) Valmistettu maalatusta alumiiniprofiilista, kokonaispituus 3.15 m. (QL A 300: Valmistettu maalatusta alumiiniprofiilista, kokonaispituus 4.2 m. Muita pituuksia voidaan valmistaa asiakastarpeen mukaan.) kiinnitetyn nostomoottorin paikka on huolellisesti suunniteltu ja testattu kääntövarren optimoidun liikkuvuuden takaamiseksi. Lattiapilari on maalattua terästä, standardikorkeus 3 m. Pylväskorkeudet 5 m asti asiakastarpeen mukaan. Saatavana myös seinä- tai kattokiinnityskonsoli, maalattua terästä. tarttujat suunnitellaan asiakastarpeen mukaan. Helposti yhdistettävä USB-kommunikaatioportti vakiona. (QL A 300: USB-kommunikaatioportti ei vakiona)\n6 Quick-Lift Rail QL R 125i TEKNISET TIEDOT QL R 125i Nostokyky Max 125 kg Nostomoottori Portaattomasti servo-ohjattu asynkronimoottori Weight 28 kg Ohjaus Ohjaus tapahtuu patentoidulla ohjainkahvalla. Kahva tunnistaa käyttäjän käden/käsivarren liikkeen tuottaen erittäin tarkan ja pehmeän nopeudensäädön. Nosto-/laskuliikkeeseen tarvitaan ainoastaan 20 gramman voima. Kun käyttäjä päästää kahvasta irti pysähtyy nosto-/laskuliike välittömästi. Teholähde 230V, Hz, 1-vaiheinen maadoitettu, 10A Iskunpituus 2.7 metriä Kiinnitys QL R 125i voidaan kiinnittää yleisimpiin kiskojärjestelmiin. Myös jo olemassaolevaa järjestelmää voidaan useimmiten käyttää. tarttujat suunnitellaan asiakastarpeen mukaan. Älykkäät I/O signaalit ovat käytettävissä optimoidun toiminnallisuuden varmistamiseksi. Helposti yhdistettävä USB-kommunikaatioportti vakiona Quick-Lift Rail QL R 300 TEKNISET TIEDOT QL R 300 Nostokyky Max 300 kg Nostomoottori Portaattomasti ohjattu servomoottori Weight 68 kg Ohjaus Ohjaus tapahtuu patentoidulla ohjainkahvalla. Kahva tunnistaa käyttäjän käden/käsivarren liikkeen tuottaen erittäin tarkan ja pehmeän nopeudensäädön. Nosto-/laskuliikkeeseen tarvitaan ainoastaan 20 gramman voima. Kun käyttäjä päästää kahvasta irti pysähtyy nosto-/laskuliike välittömästi. Teholähde 230V, Hz, 1-vaiheinen maadoitettu, 10A Iskunpituus 3.0 metriä Kiinnitys QL R 300 voidaan kiinnittää yleisimpiin kiskojärjestelmiin. Myös jo olemassaolevaan järjestelmää voidaan useimmiten käyttää. tarttujat suunnitellaan asiakastarpeen mukaan. Älykkäät I/O signaalit ovat käytettävissä optimoidun toiminnallisuuden varmistamiseksi. Quick-Lift tuotteet\n7 Quick-Lift Rail QL AT 125 TEKNISET TIEDOT QL AT 125 Nostokyky Max 125 kg Nostomoottori Määräytyy käyttösovelluksen mukaan Ohjaus Ohjaus tapahtuu patentoidulla ohjainkahvalla. Kahva tunnistaa käyttäjän käden/käsivarren liikkeen tuottaen erittäin tarkan ja pehmeän nopeudensäädön. Nosto-/laskuliikkeeseen tarvitaan ainostaan 20 gramman voima. Kun käyttäjä päästää kahvasta irti pysähtyy nosto-/laskuliike välittömästi. Teholähde Määräytyy moottorityypin mukaan Kääntövarsi Valmistettu maalatusta alumiiniprofiilista, kokonaispituus maksimissaan 4,2 m maksimikuormalla. Kääntövarsien osien pituudet määritellään tapauskohtaisesti taakasta riippuen. Käntövarsi on varustettu asiakasräätälöidyllä kiskolla kestämään kuorman vääntömomentin. Kiinnitetyn nostomoottorin paikka on huolellisesti suunniteltu ja testattu kääntövarren optimoidun liikkuvuuden takaamiseksi. Kiinnitys Lattiapilari on maalattua terästä, standardikorkeus 3 m. Pylväskorkeudet 5 m asti asiakastarpeen mukaan. Saatavana myös seinä- tai kattokiiinnityskonsoli maalattua terästä. tarttujat suunnitellaan asiakastarpeen mukaan. Älykkäät I/O signaalit ovat käytettävissä optimoidun toiminnallisuuden varmistamiseksi. Quick-Lift Rail QL RT 125 TEKNISET TIEDOT QL RT 125 Nostokyky Max 125 kg Nostomoottori Määräytyy käyttösovelluksen mukaan Ohjaus Ohjaus tapahtuu patentoidulla ohjainkahvalla. Kahva tunnistaa käyttäjän käden/käsivarren liikkeen tuottaen erittäin tarkan ja pehmeän nopeudensäädön. Nosto-/laskuliikkeeseen tarvitaan ainostaan 20 gramman voima. Kun käyttäjä päästää kahvasta irti pysähtyy nosto-/laskuliike välittömästi. Teholähde Määräytyy moottorityypin mukaan Kiinnitys QL RT 125:n horisontaaliliikkeet eivät ole moottoroituja ja se kiinnitetään pinnosturijärjestelmään asiakkaan tarpeen mukaan. QL RT on varustettu asiakkaan tarpeita vastaavalla teloskooppivarrella kestämään vääntömomentin. tarttujat suunnitellaan asiakastarpeen mukaan. Älykkäät I/O signaalit ovat käytettävissä optimoidun toiminnallisuuden varmistamiseksi.\n8 [Finland] Sales, Service and Production ERIKKILA OY Masalantie 225 FI MASALA T: F: E: [Estonia] Sales, Service and Production OÜ Eesti Kraanavabrik Tähetorni 21 A EE TALLINN T: F: E: [Russia] Sales and Service Office OOO Erikkila Ul. Vozrozdenia 31 A, Office ST. PETERSBURG T: F: E: [Lithuania] Sales Office ERIKKILA UAB Meistrų st. 8A LT VILNIUS T: F: E: [Germany] Sales Office ERIKKILA Deutschland ERIKKILA OY Reisholzer Werftstraße 76 D DÜSSELDORF T: F: E: Binar Quick-Lift Systems AB sanoutuu irti kaikesta vastuusta, joka johtuu aineistoon sisältyvistä virheistä tai puutteista. Binar Quick-Lift Systems AB varaa oikeuden muutoksiin. ERIKKILA QUI FIN


Moporippikakku irrallisella renkaalla + koivukakku | Kirsin Kakut\nMoporippikakku irrallisella renkaalla + koivukakku\nkoivukakku, Konfirmaatiokakku, motor cycle cake, rippikakku pojalle\nRasmuksen rippijuhliin toivottiin myös kakkua mopolla, mutta rippilapselle tarvittiin oma pieni munaton kakku. Syntyi idea moposta, jossa toinen rengas on Rasmuksen oma kakku.\nTyöpaikan lomallelähtökahveille piti ideoida taasen kakku. Työkaverit ovat tottuneita koekaniineja, joten tässä kohtaa on aina mahdollista kokeilla jotakin uutta. Kokeilemattomien reseptien joukossa oli Kinuskikissan salmiakkiseeprakakku, joten se valikoitui itse kakuksi. Olen myös halunnut kokeilla, miten voikreemistä saisi koivupölkyn näköistä kuorrutusta, jotenka nämä yhdistämällä syntyi tällainen tulos.\nKyllä se koivuksi tunnistettiin ja maustakin tykättiin.


Humalainen tilhi? Lenteleekö käyneitä pihlajanmarjoja syönyt lintu päissään? - Seura.fi\nJulkaisupäivämäärä 18.12.2015 12.41\nHumalainen tilhi? Lenteleekö käyneitä pihlajanmarjoja syönyt lintu päissään?\nTöyhtöpäinen tilhi on kaunis lintu. © Pentti helenius/Om-arkisto\nTilhi syö talvisin pääasiassa käyneitä pihlajanmarjoja.\nKun syksyn kääntyessä talveksi maa alkaa routia ja saa lumipeitteen, tilhiparvet lehahtavat taas pihlajin.\nPihlajanmarjat ovat tilhien tärkeintä talviravintoa. Käyneet pihlajanmarjat sisältävät alkoholia, mutta tilhet eivät marjoja syödessään humallu.\n”Marjojen sisältämä alkoholimäärä on vähäinen, ja tilhen maksa polttaa sitä nopeasti”, kertoo Mikko Haapoja Suomenselän Lintutieteellisestä yhdistyksestä.\nTarina humalassa lentävistä tilhistä lienee syntynyt siitä, että tilhiä menehtyy tapaturmaisesti, kun ne törmäävät ikkunoihin.\n”Peräti puolet kaikista kuolleista tilhistä on löydetty ikkunoiden alta. Törmäykset johtunevat siitä, että tilhet eivät erota ympäristöstä läpinäkyvää ikkunaa ja lentävät sitä päin.”\nTilhen tunnistaa helposti ulkonäöstään. Sekä naaraalla että koiraalla on päässään komea töyhtö\n”Naaras on väritykseltään hieman koirasta himmeämpi. Lisäksi koiraalla on siivissään enemmän punaisia piikkikuvioita ja ne ovat pitempiä kuin naaraalla”, Haapoja kertoo.\nTalvella tilhet hakeutuvat parvina pihlajiin. Töyhtöpäät eivät kaihda rakennettujakaan ympäristöjä, vaan pakkaspäivänä niitä nähdään jopa aivan kaupunkien keskustoissa. Illan hämärtyessä tilhet hakeutuvat suojapaikkoihinsa yöpymään.\n”Tilhelle talvi on eloonjäämiskamppailua. Sen energia kuluu ravinnonhankintaan ja lämpimänä pysymiseen. Höyheniään pörhistelemällä tilhi estää pakkasilla lämpöä karkaamasta.”\nTalvella huomiota herättävä lintu on kesällä käytännössä näkymätön, sillä keväällä tilhet vetäytyvät metsiin pesimään.\nTilhi rakentaa risuista, jäkälistä ja sammalista pesänsä havupuun oksanhankaan lähelle runkoa. Naaras munii kesäkuun alussa 4–7 munaa, joista poikaset kuoriutuvat reilun parin viikon hautomisen jälkeen.\nTilhi on boreaalisen havumetsävyöhykkeen lintulaji. Suomessa tilhen pääasiallinen pesimisalue sijoittuu Oulun pohjoispuolelle, mutta se pesii hieman harvinaisempana myös Keski-Suomessa ja Pohjanmaalla.\n”Kesällä tilhi syö proteiinipitoista hyönteisravintoa, mutta siirtyy syömään marjoja heti niiden kypsyttyä. Myös kevätravinto muodostuu hyvin pitkälti talvehtineista marjoista.”\nTilhi on osittaismuuttaja, joka siirtyy syksyn myötä pihlajanmarjojen perässä pohjoisesta etelään.\nSuomessa pesiviä ja kuoriutuvia tilhiä kulkeutuu kuitenkin myös maamme rajojen ulkopuolelle, jopa tuhansien kilomerin päähän pesimäseuduiltaan.\nMaassamme rengastettuja tilhiä on tavattu Ranskasta, Italiasta, Norjasta, Kreikasta ja Islannista.\nTiettävästi pisimmän vaelluksen tehnyt rengastettu tilhi matkasi Suomen Lapista Venäjän Etelä-Siperiaan.\n”Kyseinen tilhi rengastettiin Rovaniemellä helmikuussa 2003 ja löydettiin Irkutskin kaupungin liepeiltä saman vuoden joulukuussa”, Haapoja kertoo\n”Lentomatkaa rengastuspaikalta toiseen kertyi 4 387 kilometriä.”\nTappajatikka väijyi uhrejaan viikkoja – katso kuva murhareitistä\nMiten etelästä palannut Seppo-sepelkyyhky pärjää, kun takatalvi iski?\nSilkkiuikku ei ole mikään kultakurkku


Organisoi kotisi paremmin - pysyy helpommin siistinä\nHouse Beautiful kysyi sisustussuunnittelijoiden vinkkejä siistimpään kotiin.\nKeittiö on perheen yhdessäoloa varten\nKuulostaa yksinkertaiselta mutta sitä se ei välttämättä aina ole. Keittiön tasoille kun saattaa helposti kertyä paperikasoja, postia ja lasten läksykirjoja. Ratkaisu tähän on luoda laskutaso jonnekin muualle kuin keittiöön.\nPelkistetyllä sisustuksella on puolensa. Sillä mitä vähemmän tavaraa huoneisiinsa hamstraa sitä vähemmän ne sotkeutuvat. Siksi kannattaa muistaa tämä: täytä kotisi huoneet vain tavaroilla, joista pidät ja joita tarvitset.\nVaraa jokaiselle tavaralle oma paikkansa\nKuulostaa itsestäänselvyydeltä mutta käsi sydämelle, onko se ihan oikeasti sitä? Jokaisella tavaralla, joka ei ole koriste-esine, tulisi olla oma säilytyspaikkansa. Tavara pitäisi olla helposti saatavilla ja lähellä sitä paikkaa, missä sitä tarvitset. Näin se on helppo ottaa tarvittaessa esille ja laittaa käytön jälkeen pois.\nEi-niin-täydellisiä päiviä varten olohuoneeseen ja makuuhuoneeseen kannattaa hankkia reilusti säilytyskori. Tämä mahdollistaa sen, että siellä täällä lojuvat tavarat voi nopsaan poimia pois tieltä. Aina parempi, jos korissa on kansi. Näin nopeasti siivotut sotkut pysyvät poissa silmistä. Kaunis kori voi samalla olla myös kotia kaunistava sisustusratkaisu.\nKäytä isompia huonekaluja\nMuutama isompi huonekalu tai katseenkiinnittäjä on parempi kuin monta pientä yhdessä huoneessa. Monet sinne tänne ripotellut pikkujutut antavat huoneesta helposti epäsiistin vaikutelman.\n3 askelta siistimpään kotiin


Uutislähde-lehti - Hevostytöt elivät unelmiensa viikonlopun Helsinki Horse Showssa Ratsastuskoulusta perustiedot ja - taidot\nHevostytöt elivät unelmiensa viikonlopun Helsinki Horse Showssa Ratsastuskoulusta perustiedot ja - taidot\nKuvassa Peppi Siltala-Gernonimo\nLapinjärveläinen, Artridesiä edustava, 13 –vuotias Peppi Siltala ja Geronimo saavuttivat unelmiensa täyttymyksen viikonloppuna Helsingin jäähallissa. Pari voitti Amateur sarjan 100 cm luokan – selvittivät tiensä Top 10-finaaliin, josta nappasivat vielä voittoloimen kilpailun korkeimmilla taitopisteillä. ”Huikea viikonloppu” huokaisi Pepp, kun tulokset oli julkaistu.\nPeppi, kuten niin moni muukin pikkutyttö on aloittanut ratsastuksen ratsastuskoulussa. Oma poni hankittiin jokunen vuosi sitten- sen jäätyä pieneksi – oli edessä hevosen hankinta.\nValkoinen Geronimo löytyi viime keväänä - ja niin alkoi parin yhteinen taival. Vaikka 11 v. ruuna onkin Pepille vielä melko uusi tuttavuus – on yhteistyö alkanut varsin mallikkaasti. Nyt edessä on vielä pyrkiminen aluevalmennusrenkaaseen. Valmentajana Pepillä on ollut Riikka Lehtonen – ja tietysti oma Pia –äiti korvaamattomana apuna kilpailuissa. Ensi kaudelle Peppi on asettanut tavoitteekseen Juniori Cup luokat- jotka käydään jo hieman korkeammalla, 120 cm tasolla. Kotona on vielä kasvamassa oma 3-vuotia FWB kasvatti – josta odotetaan sitten uutta kilparatsua.\nLahtelainen, Korpikylän Ratsastajia edustava 14-vuotias Ida-Sofia Henriksson – Lorenzo vh Molenhof Z olivat myös ensikertaa kilpailemassa Helsinki Horse Showssa- 9 –vuotias ”Leo” on ollut Ida-Sofialla noin 2 ½ vuotta ja hän kehuukin hevosta rehdiksi ja luotettavaksi kisakumppaniksi – Sijoituksia on kuluneella kaudella tullut jo useita 100-110 cm tasolta. Tulevana viikonloppuna on vielä yksi näytön paikka- kun Lapsiratsastajien Suomen Mestaruudet ratkaistaan Tampereella. Sitten välillä vedetään hetki henkeä- ja tulevalla kaudella on katseet kääntyneet niinikään JunioriCup kisaan ja 120 cm luokkiin. Valmentajina Ida-Sofialla ovat olleet Tiia Järvinen ja Mikael Wahlman.\nKilpailuista lisää ja kaikki tulokset


Luontopolut Karhulenkki kiertää Kelkutteenharjun maisemissa Taruksella. Reitti on keskivaativa, ja koko lenkki kestää n. 3 tuntia. Reitin varrelta löytyy infotauluja joiden teemana on sanan... Lue lisää\nLuontokohteet, Luontopolut Padasjoen laivarannasta kannattaa poiketa lähellä sijaitsevan Kullasvuoren ulkoilualueen maisematorniin, josta avautuu upea näköala Päijänteen kansallispuistoon ja ympäröivään m... Lue lisää\nLuontokohteet Virmaila on Päijänteen suurin saari. Saarella on kolme pientä lampea. Saareen pääsee siltaa pitkin ja kesäisin myös laivalla. Virmaila kuluu osittain Päijänteen kansallispuistoo... Lue lisää\nLahti Region (104) Asikkala (12) Hartola (5) Heinola (8) Hollola (16) Iitti (6) Lahti (41) Padasjoki (12) Sysmä (8)


Luonnonmateriaalit | Leenan käsityöt\n10.9.2012 leena\t9 kommenttia\nNummitatti, tavallaan roskasieni hiekkateiden varsilla, keräsin sitä kaksi muovikassillista ja 40 litran kattilani kävi ahtaaksi, mutta kaunista keltaista tuli.\nVärjäsin lähes puoli kiloa Pirtin liukumeleerattua harmaata kaksisäikeistä karstaa. Kivasti väri vaihtelee eri vyyhdeissä. Keskimmäiset vyyhdit laitoin samaan aikaan pataan. Langat olivat kakkoslaatua, mutta en huomannut niissä alunperin eroja, mutta eri lailla ne väriä imivät. Kolmas vyyhti pääsi pataan jonkun aikaa myöhemmin ja on siksi vaalein. Mutta nuo värierot eivät haittaa, käytän langan rekipeittoni reunoja kiertävään iskuhapsuun. Keltainen vyyhti on kahdella hahtuvalla yksisäikeiseksi kierrettyä hahtuvalankaa. Se imee väriä erittäin hyvin, on melkein kuin tuo auringonkukka.\nMökkitiellämme oli nähty karhun jäljet, viikkoa myöhemmin siellä oli taas jonkun eläimen jäljet. Soitin niistä miehelleni ja hän käski ne valokuvata. Tällä kertaa kulkija ei ollut karhu, todennäköisesti ilves, mutta karhunkäävän löysin jälkien luota tienpenkasta. Niin riemuissani olin tuosta sienestä, että en hoksannut kuvata sitä kasvupaikassaan, vaan vasta pihanurmikolla. Seuraavana päivä ryhdyin värjäyshommiin. Karhunkääpää oli 1,150 gr\nUlkohellaani olen täällä monesti kehunut. Siinä on ensimmäinen vyyhti värjäytymässä levyn päällä, samaa hahtuvalankaa kuin tuo tattiliemessä ollut valkea lanka, ja uunissa on samanaikaisesti sienikiusausta. Tuliko sinulle nälkä? Se on tuon kuvan tarkoitus. Mutta ei tuona värjäyspäivänä kakki kumminkaan ollut niin auvoista, ilman lämpötila oli alle 10 astetta, joten vähän vilpoista oli syödä tuolla katoksessa. Onneksi norppauimari oli edellisenä päivänä saapunut Lappeenrantaan, sillä on täällä Saimaan rannoilla joskus aika koleaa. Olin koukussa tuon norppauinnin seuraamiseen, siksi se varmaan vieläkin kummittelee, vaikka sienistä minun piti tarinoida.\nTämä karhunkäävällä värjääminen on minulle tärkeä asia. Viime kesänähän olin löytänyt kuvaamatta jääneet kaksi sientä, joita pidin partaorakkaina ja ne antoivat valtavasti keltaista väriä. Riihivillan Leena silloin epäili tuota partaorakas asiaa ja sanoi, että jospa minä olinkin löytänyt karhunkääpiä. Olen käynyt elokuussa tuossa Puumalan yläpuolisessa saaressa, mistä komeat ja värikkäät sienet löysin. Ei siellä nyt ollut mitään. Löytämäni karhunkääpä oli aivan erivärinen, kuin viimevuotiset sienet, mutta käsituntuma oli samantapainen, vaikka viimevuotiset olivat päässeet kokonaisina kuivumaan. Tuo värikin on ihan samansävyistä, vaikkakin nyt vaaleampi, sientähän oli vähemmän. Olin erehtynyt, pikkuisen harmittaa, kun orakkaan piikit ja tatin pillit sekoittuvat, mutta saan synninpäästön. Villatakissani ei olekaan uhanalaisen sienen väriä, vaan karhunkäävän, jonka saa löydettäessä kerätä. On tuo kaima tuolla Etelä-Suomessa aikamoinen värjäyksen ammattilainen.\nSienijuttua tämäkin, kääpäpaperieni kirjo on upea. Ei ihme, että sen teko on alkanut juuri luonnonvärjärien keskuudessa. Toisessa kuvassa on nuori kantokääpä. Siitä tulee muuten kolmannen väristä kantokääpäpaperia, sillä vasemmalta katsoen kolmas ja neljäs paperi ovat myös eri ikäisistä kantokäävistä. Tuosta nuorimmasta tulee violettiin taipuvaa paperia, mutta sitä ei ole vielä kuvassa, vaan paperi on kuivumassa painon alla. Löysin todella paljon nuorta kantokääpää ja annan sen luontokeskus Oskariin, missä tehdään kääpäpaperia sienipäivän yhteydessä 22.9. Olen itse silloin siellä värjäämässä lankoja, joten jos olet lähettyviltä, niin tule moikkaamaan. Olisi kiva jutella enemmänkin näitä sienijuttuja.\nOpin kääpäpaperin teon Värjäripäivillä. Kamerastani löytyikin kuvia sieltä, joten laitan ne tähän loppuun, sillä niiden pohjalta osaat tehdä tuota paperia, etenkin jos olet joskus valmistanut paperia käsin. Pökkelöstä tulee minusta paras paperi, punakääpä on myös huippujuttu, ja mutta taulastakin saa kivan karheaa paperia. Mitään muuta ei tarvita kuin mössättyä kääpää ja vettä. Joten siitä vaan. Viirassa on kumminkin hyvä käyttää välikangasta tarttumisen estämiseksi. Ohjekin löytyy Karoliina Tetrin kirjasta.\nLuonnonmateriaalit, Ompelu, Tuunaus, Villa\nNyt karkaa mopo käsistä\n26.11.2010 leena\t16 kommenttia\nEn muista milloin minulla olisi ollut näin hullua tilannetta. Käsitöitä valtavasti kesken, monia niitä tekisi mieli tehdä, mutta aika ei riitä, joillakin on jopa kiire valmistua ja toiset vaan koukuttavat neulomaan ja virkkaamaan. Kotityöt ovat kaikki tekemättä ja lumen alle on jää tärkeitä tavaroita , mutta minä vaan neulon.\nEnsimmäiseksi otan esille tämän takkiprojektini. Ensimmäisessä kuvassa roikkuu pestynä parikymmentä vuotta vanha takkini, jonka nyt olen päättänyt tuunata entistäänkin hienommaksi. Olen virkannut punaruskeasta kaksisäikeisestä vironvillasta kukkia ja tähtiä, tuossa ne ovat sanomalehden päällä kuivumassa. Minun on tarkoitus ommella ne takkiini. Tulen myös päällystämään kauluksen ja hihan suut koukkuamallani neuloksella. Laitan kuvan kun takki on valmis. Tuon takkini lisäsomisteeksi aloin neuloa pitsihuivia, lanka yksisäikeistä Aada Lõngin lankaa. Koska lanka on Virosta, niin päätin ottaa huivin ohjeenkin samastaa maasta Haapsalun sall-kirjasta, jonka päällä kuvassa on vielä yksi kerä samaa villaa kaksisäikeisenä, siitä tulee lapaset ja myssy. Huovutan ne miedosti pesukoneessa, niin kukillekin olen tehnyt.\nNyt on sitten kuvat pahiten koukuttavasta keskeneräisestä käsityöstäni. Olen toista vuotta seurannut ja silloin tällöin kommentoinutkin virolaisen Annan neuloblogin juttuja. Anna vastaa jokaiselle aina hänen omalla kielellään ja nyt sitten Moda (6/2010) paljasti Annan kielitieteilijäksi. Jos minä olen jo niin kauan ihastellut ja ihmetellyt Annan neulomista ja sitten suomalaisessa lehdessä julkaistaan hänen ohjeensa, niin kyllähän siihen pitää tarttua. Nähdessäni ohjeen muistin, että minulla on kesäisestä sukanneulontakilpailusta palkinnoksi saamaani mohairlankaa. Onpas akryylipitoista ja aivan liian paksua! Aloin kumminkin neuloa ja samalla silmukkamäärällä kuin mitä ohje neuvoi. Kun pusero neulotaan ylhäältä alaspäin, niin sitä voi hyvin sovittaa, joten osasin jatkaa pituutta aika lailla. Oli niin hekumoisen ihanaa neuloa puseroa yhtenä kappaleena ja koko ajan oikeaa pyöröpuikoilla, joten koepuseron valmistuttua lähdin kiertämään mikkeliläisiä lankakauppoja ja lopulta sain aikalailla vastaavaa lankaa käsityökeskuksen myymälästä. Annan langassa oli 25 grammassa 240 metriä lankaa ja minun ostamassani Italiassa valmistetussa mohaisilkkilangassa 220 m, joten tein mallitilkun. En saanut 10 x 10 mallitilkkua millään osumaan, 12 silmää on selvästi vähemmän kuin 10 sm ja 28 kerrosta on 15 senttiä. Mikäs neuvoksi? Valitsin kumminkin ohjeen silmukkamäärän, mutta 10 senttiä neulosta en mittaa viivottimella, vaan 28 kerroksella. Taitaa olla ihan oikea valinta, sillä sovitin puseroa itselleni siinä vaiheessa kun olin neulonut 25 gr. Hyvältä näyttää ja lankakin tuntuu riitävän, sillä vielä on toinen kerä jäljellä. Pusero ei tule minulle, se menee lahjaksi. Nyt raaka peli, tämä työ syrjään, ja kiireisemmät esiin. Tällä tavalla myös pääsen hienostelemaan sillä vielä ensi viikon käsityökahvilassa.\nUkkolan näyttely ja myyjäiset ovat itsenäisyyspäivänä ja sitä edeltävänä viikonloppuna. Viime vuonna harmitti, kun ystäväni kierteli pöytiä ja etsi lasten lapasia, ja myyjäisissämme ei sellaisia ollut. Jo silloin päätin, että ensi vuonna ei käy näin. Aloinkin neuloa marraskuun alkupuolella lasten lapasia, yksi pari valmistui, mutta siihen se on jäänyt, kiireesti pitäisi tehdä vielä puuttuva lapanen ja muutama pari lisää. Kukkien virkkaaminen pisti kokeilemaan sellaisia myös heijastin langasta ja hyvinhän se alkaa luonnistua, kun langan jäykkyyden kanssa pääsi sinuksi. Noitakin voisi Ukkolaan tehdä myytäväksi. Kaikki kukkien ja tähtien mallit ovat heijastinkukkien alla olevasta kirjasta. Näyttelyn puolelle pitäisi viimeistellä kaislaliinojani, niitähän olen tehnyt kahteen otteeseen, jotta saisimme viimevuotisen joululiinaloimen kudotuksi ennen tämän vuoden joulua. Se muuten onnistui yhteisurakoinnilla kudontatoverini kanssa. Ja sitten vielä on tuo rättivirkkaus, siitä tulee Ukkolan pallille päällinen, se kyllä valmistuu ajoissa. Huomaa spiraalivirkkaus!\nKeskeneräisten töitten tuskaa ei yhtään lievitä kaksi tänään kudontatulta kantamaani kangasta. Videonauhalla kudotusta pitsisidoksisesta kudonnaisesta teen prinsessapussukoita naispuolisille rakkailleni kaikkia tärkeitä meikkejä ja rasvoja varten.Tänään sitten sain loppuun poppanaloimen. Ensiksi tein kevään vihreän liinan. Itse värjäämääni kudetta oli vain tuon verran ja siksi piti tehdä vielä toinenkin metrin pätkä jämäpoppanoista. Siinä olikin laskeminen, että sain jonkinlaisen rytmin kudonnaiseen ja loimen käytettyä ihan loppuun.\nJotain on sentään valmistunutkin. Se on tämä keskiaikapukuni, Mikkelin kansalaisopiston kurssilla tehty grönlantilaisen hautalöydön pohjalta kaavoitettu aluspuku cotte ja päällyshame surcot. Minä olen jo käyttänytkin asua. Ihana päällä, se että minulta on vuosia sitten kadonnut vyötärö, peittyy mukavasti ja helma heilahtaa. Tuon käytön jälkeen puku on hieman rypistynyt, mutta en käynyt silittämään sitä, kun äsken puin sen torson päälle ja kannoin koko komeuden pimenevälle ja lumen luvattomasti valtaamalle parvekkeelle kuvattavaksi.\n4.10.2010 leena\t9 kommenttia\nNyt vastaan ihan ensimmäiseksi edellisen artikkelin kysymykseen. Nokkosta on todella käytetty entisaikoina, se on ikivanha kuitukasvi, sillä kivikautisista hautalöydöistä on löydetty nokkoskankaan jäännöksiä ja Euroopassa ovat 900-luvulta ensimmäiset kirjalliset maininnat nokkosen käytöstä. Suomessa sen käyttö hävisi 1860- luvun jälkeen, kun maaseutuväestökin alkoi pystyä hankkimaan ostokankaita. Tänä päivänä historian elävöittämisharrastus on nostanut nokkosen esiin, sekä ekologisten vaihtoehtojen etsiminen.\nEilen kirjoitin nokkosen mekaanisesta työstämisestä, jossa koin itse onnistuvani ja tänään on vuorossa keittäminen. Itse keittelin pudistamiani nokkosen kuoria sooda vedessä ihan liian kauan. Nokkoskuitu on puhdasta selluloosaa ja soodakattilassahan sitä selluakin keitetään tuumin ja anoin kiehua. Sain aikaseksi vihreää liisteriä, josta sai vain pieniä kuidun pätkiä erilleen, pinempiä kuin Pialla tässä kirjoituksessa, ja märkinä ne vielä olivat toisissaan kiinni. Kaadoin kaiken menemään ja vasta jälkeen päin hoksasin, että siitä olisin voinut tehdä paperia.\nOpettajamme keitti kurssin aikana pariin otteeseen nokkosta. Ensimmäisessä kuvassa on minun karstaamana opettajan ensimmäisen keitoksen näyte, jonka hän jakoi kaikille.. Toisessa kuvassa taas mekaanisesti puhdistamaani nokkosta, joka on minusta parempaa kuin soodassa keitetty.\nTarjottimella on opettajamme, ohjaustoiminnan artenomi Mia Heikkilän toisen keitoksen nokkosia. Kiehumaan on siis pantu nokkosen kuoria, joista puuosat on käsin poistettu ja keittämisen on tarkoitus irrottaa kuitu nokkosen kuoren liima-aineista. Toinen kuva on mielenkiintoinen. Siinä on alussa lähtötilanne eli puuaineesta puhdistetut kuoret, seuraavana keitettyä nokkosta kuivatettuna, liimautunut kopperoksi, kolmannessa näytteessä koppero on pesty liimasta ja kuituja irroteltu, jonka jälkeen kaikki on vielä kuivattu, tuota taas on seuraavassa hieman karstattu ja viimeisenä on pätkä lankaa. Ei kiitos, tuohon en ryhdy! Hassua vaan, että opettajallamme oli samanaikaisesti viikonloppukurssi Raumalla ja siellä opiskelijat olivat kuulema mieltyneet keittomenetelmään. Olen kyllä ajatellut kokeilla saksalaista keittomenetelmää ensi kesänä. Siinä keitetään koko nokkosta isossa padassa, ensimmäisen keitoksen jälkeen irrotetaan kuoret erilleen ja toisella keitoksella kuitu irti. Tuon meinaan tehdä keskikesän nokkosista, jotta liima-aineet eivät olisi niin lujassa.\nTässä vielä kurssilaisten töitä yhteiskuvassa ja puolalla nuoren tytön kehräämää pehmyttä lankaa. Valkea tiskirätti on minun neulomani ostokuidusta.\nOstin nimittäin heti ensimmäisen kurssi kerran jälkeen nettikauppa Oprakasta nokkoskuitutopsin, josta kehräsin lankaa. Kuidun pituus siinä on noin 10 senttiä. Kehräämistä varten kuitua piti hieman karstata, sillä se ei pysynyt käsissä. Se on tosi liukasta, täysin roskatonta ja vitivalkeaa. Mitenköhän se on tehty ja missä maassa? Tuollaisesta jo käyttäisin sanontaa ”pohjolan silkki”.\nTapasin nepalilaisten lankojen maahantuojan eräässä lankakaupassa ja hän sanoi valkoisen nokkosen olevan kemiallisesti valkaistua, kun taas nepalilainen luonnonmukainen nokkoslanka on ruskeaa, lyhyt kuituista ja karheaa. Lupasi muuten laittaa minulle postitse lankanäytteen. Ullassa on mielenkiintoinen koeneulonta nokkoslangalla.\nMielenkiintoinen on myös tämä Nokkosesta tekstiiliksi – projekti, jota hallinnoi Kalajokilaakson ammattioppilaitos ja mukana oli mm. Mikkelistä Karilan tutkimusasema: linkki . Tässä projektissa käytettiin bioteknistä liotusta ja kuidun mekaanista käsittelyä. Onkohan tuo projekti poikinut jälkeen päin mitään?\nNokkosen sisästä löytyy kaunista kuitua\n3.10.2010 leena\t9 kommenttia\nKun kuukausi sitten kirjoitin , että aloitan nokkoskurssin Hyvinkään opistossa, niin blogiystäväni kiinnostuivat ja pyysivät että kertoisin kaiken. Nyt sitten yritän toteuttaa heidän toiveensa. Kurssin oppimisnäkemys oli moderni, opettajallamme ohjaustoiminnan artenomi Mia Heikkilällä ei ollut mitään valmista oikeaa tapaa työstää nokkosta, vaan hän pani meidät löytämään itse omat tapamme. Ensimmäisen illan jälkeen se harmitti, sillä minähän olisin halunnut oikotien onneen ja nopeasti työstää kehrättäväksi paljon , paljon kuitua, jotta pääsisin kutomaan nokkospaidan suunnilleen viiden vuoden sisään. Nyt kurssin jälkeen tiedän, että tavoite on mahdollinen, mutta niin suuren työn takana, että luovun sovinnolla siitä ja nyt ensiksi pyrin työstämään nokkosta kaitaliinaan, missä nokkoslanka kulkee pellavasta nousevana tehosteraitana, tämän pellavakudonnaisen tapaan.\nAloitimme nokkoseen tutustumisen tuoreesta nokkosesta. Nokkosen varsi on ontto. Onttoa osaa ympäröi puumainen kuorikerros. Kuidut ovat vahaisen tai oikeastaan liimaisen pinnan ja tuon puumaisen kerroksen välissä neljässä nipussa irrallisina, mikä aiheuttaa nokkosen varren kulmikkuuden. Kun tuore nokkonen halkaistaan , niin tuon puumaisen kuoren saa pätkimällä helposti pois ja jäljelle jää kuori kuitujen kanssa. Tuoreena kuitu ei irtoa lainkaan liimamaisesta kuoresta, mutta kun nuo kuoret kuivuvat, saa niistä näkyviin kuituja hinkkaamalla ja kampaamalla. Minusta on kumminkin mukavampi työstää jo hieman kuivuneita nokkosia . Puumainen osa lähtee yhtä hyvin irti ja kuituja voi samalla hinkata esiin liimaisen vahan pauloista. Alla olevissa kuvissa työstän kuivattua nokkosta. Yllä olevassa toisessa kuvassa taas ovat esillä työvälineeni, naskali, koirankampa ja sieniveitsi, ei kovin järeitä ja tehokkaita. Sieltä tosin puuttuu puunuija, jolla yritin aika kehnoin tuloksin loukuttaa kuivatettuja nokkosia sementtialustaa vasten. Puumainen sisus kyllä lohkeili, mutta kuidun puhdistaminen oli yhtä hidasta kuin halkaisumenetelmää käyttäen.\nPäädyin toimimaan näin, ensin halkaisin varren naskalilla ja pätkin puumaista osaa ja irrotin sitä samanaikaisesti sekä pätkän ylä, että alapuolelta, jolloin kaikki kuidut jäivät paikalleen. Tämän jälkeen pehmitin kuorinipun rullaamalla ja käsissä hieromalla, mikä sai liima-aineet lohkeilemaan ja osittain karisemaankin, viimeinen kuva.\nPehmitettyä nokkosta aloin kammata koirankammalla ja myös karstaa kampana käyttäen. Hukkaan irtosi paljon sotkuista kuitua, mutta sen kaiken karstasin lepereiksi.\nEnsimmäisessä kuvassa on kammattua kuitua, vasemmalla aika karheana ja oikealla niin puhtaana kuin sain aikaseksi. Rapsuttelin tuon puhtaan kammatun kuidun polveni päällä sieniveitsen tylpällä sahalaita puolella. Tämä kuitu on vaaleampaa ja todella silkkimäisen pehmyttä. Kun varovaisesti kampaa , niin kuidun saa yli 50 senttiä pitkänä. Vasemmanpuoleisesta olen kehrännyt rukilla toisessa kuvassa olevan pätkän kerrattua lankaa. Kolmannen kuvan lepereet ovat viikkoa myöhempää tekoa ja niistä olen kehrännyt värttinällä karkeaa yksinkertaista mutta paksua lankaa, jollaista minun on tarkoitus käyttää suunnittelemassani kaitaliinassa. Lepereiden tekeminen sekä kehrääminen on yllättävän vaivatonta, eli lankaa tulisi, jos saisi kuitua tuohon pisteeseen riittävästi.\nMekaanisen irrottamisen lisäksi on keittomenetelmiä. Itse epäonnistuin keitoksissani, mutta ei se mitenkään merkitse sitä, ettei niin voi nokkosta työstää. Jatkan tätä juttua huomenna, sillä minulla on opettajamme keitoksista kuvia ja vähän ostokuituakin.\nMutta tässä linkki savonlinnalaisten opiskelijoiden työhön, missä he esittelevät mekaanista työstämistä. Esitelmässä on selvitetty mm. Maire Heikkisen menetelmää ja tämän rouvan haastattelu taas on Taito lehdessä 2002/6.\nVanhan toistoa ja uusia haasteita\n8.9.2010 leena\t5 kommenttia\nOlen viime päivinä ollut oikein ahkera ja käynyt kudontatuvalla kutomassa oikein urakalla vanhoja loimia, jotta puut vapautuisivat uusille kudonnaisille. Tätä taalainsidoksessa olevaa joululiina olen ennenkin täällä esitellyt. Nyt olen kutonut sitä kesän kaisloilla ja vieläkin meinaan kutoa samanmoisia, jos lointa seuraavilta kutojilta vielä jää.\nTällä kertaa en kääntänyt kaisloja vaan pätkin reunoista. Se olikin helppo tehdä tilkkutyövälinein. Edellisellä kerralla käänsin kaislan ja vähän nyt kirveli kun en tehnyt niin, sillä minusta kaisla kuuluu tehdä niin, kun kerran kääntyy. Syy kääntämättömyyteen on se että se meni aika rumasti, koska tuo sidos ei sitoudu reunassa tasaisesti ja omapäinen kaisla käytti tilannetta hyväkseen ja kääntyili vinksin vonksin. Ylärivin kuvissa kudelanka on punaista ja alakuvisa beessiä, siitä pieni ero liinoissa. Liinat ovat kauniita. Oikein joulusia, sillä tuosta kaislasta tulee olki mieleen. Väri muuten vieläkin vaalenee olkimaisemmaksi, kunhan aikaa vähän kuluu.\nEilen aloitin ripsisidoksessa olevan videonauhaloimen kutomisen, jota nyt saa edustaa pusukka, johon kankaan kudoin talvella. Tuota sampoolla, saippualla ja rasvoilla täytettyä pusukkaan on niin kiva käyttää. Tulee oikein kuninkaallinen olo, kun siihen vaikkapa uimahallissa tarttuu, pitsi kun niin kauniisti kimaltaa. Loimen kutominen on hauskaa ja teen useampaan pussukkaan kankaan, jotta muutkin saavat nauttia pienestä ylellisyydestä.\nUuttakin sitten hain Suosaarelta. Tuossa vaivaistalosta, kunnalliskodin kautta vanhainkodiksi muuttuneessa pihapiirissä on tietysti navetta. Siellä asuu nykyisin upeita hevosia. Navetan takana kasvaa mahtavia nokkosia, toista metriä pitkiä ja ainakin sentin tyvestään.\nNämä nokkoset lähtevät muuten huomenna junalla Etelä-Suomeen, sillä lähden Hyvinkään Opiston Nokkosesta kaunista kuitua – kurssille. En voinut vastustaa tuota kurssia. Lapsenlapset eivät pane pahakseen sitä, että höpsö mummo tulee kerran viikossa koko syyskuun ajan vierailulle ja koska heidän vanhempansa ovat pyytäneet minulta lastenhoitoapua, niin kai ne vierailut heidänkin kanssaan sujuu. Tänään kudontatuvalla kehuskelin käyväni nokkospaidan tekoon viiden vuoden tähtäimellä. Saahan noita unelmia olla.


Keittiöajatuksia | Anne Melender\nOlen pohtinut paljon Villa Woodsin keittiötä (tietysti), ajattelin listata tähän vähän huomioita, joita itse olen tehnyt keittiön suunnitteluun liittyen. Ehkä näistä on iloa jollekin keittiön päivitystä tai uutta keittiötä suunnittelevalle. Kuvissa on edellisen kotimme keittiö, jota tuunattiin rakennuttajan tekemiin raameihin. Itse keittiön layouttia ja toiminnallisuutta meillä ei ollut mahdollisuus muuttaa, mutta joillakin yksityiskohdilla saatiin keitiöstä paljon kivemman näköinen.\nEdellisen keittiön tuunasimme lisäämällä saarekkeen, vaihtamalla ovet, työtasot, altaan, hanan ja vetimet. Lisäksi poistettiin altaan päältä turha kuivauskaappi ja asennettiin seinustalle Tolomeo-seinävalaisimet.\nVanhan kodin keittiössä parhaita asioita oli hana, samanlainen Vipp-hana tulee Villa Woodsiinkin\nMinulle keittiössä on tosi tärkeää toiminnallisuus ja sen jälkeen pintojen helppous. Ulkonäöllisesti toivon keittiöltä ajattomuutta, ajanhenkisyyttä ja ripausta mielenkiintoa. Myös tunnelman muunneltavuus on minulle tärkeää. Jos on liian ”vahva” lookki keittiössä, ei sen fiilistä saa pienillä somisteilla helposti muutettua, sen takia itse pidän enemmän hillityistä sävyistä ja materiaaleista. Valkoinen keittiö on minusta aina ihana, mutta uskon että Villa Woodsiin tulee kuitenkin sävytetty keittiö.\n-Työtasoa siellä missä sitä eniten käytetään.\n-Riittävästi säilytystilaa tarvittaville astioille ja ruokatarvikkeille.\n-Valaistus joka on sekä tehokas tai tunnelmallinen, sillä molempia tarvitaan.\n-Hanan toimivuus – tämä unohtuu monesti.\n-Paikka eniten käytetyille kodinkoneille.\nHuomasin meidän vanhassa keittiössä kaipaavani altaan ja lieden väliin työskentelytilaa. Nyt vuokrakodin keittiössä nautin siitä, että ruoanlaitossa valmistelut voi tehdä samalla seinustalla vesipisteen ja lieden kanssa. Säilytystilan suhteen tykkään miettiä tarkasti missä on joka päivä käytettävät astiat, kattilat, pannut ja kapustat. Niille on löydyttävä sopiva ja helposti otettava paikka keittiöstä.\nHanasta voisin jutella vaikka kuinka. Pahin painajainen on liian terävästi ja kovalla paineella tuleva vesi, joka roiskii ympäriinsä. Onneksi hanaan voi vaihtaa vettä säästävän poresuuttimen, jonka avulla ongelma yleensä ratkeaa. Mutta silläkin on väliä mihin suuntaan hanasta vesi osuu altaassa. Olemme laittaneet vuokrakodin keittiöhanaan suuntaavan suuttimen, jotta vesi ei osu suoraan hajulukkoon.\nVinkki: Instagramin Siivouscorner-jaksoista löytyy hanajuttu, jossa kerrotaan näistä.\nVilla Woodsin keittiö\nVilautan yllä meidän tulevan talon keittiöhahmotelmaa. Pohjassa keittiö sijoituu suureen yhtenäiseen oleskelutilaan seinustalle. Keittiön eteen tulee pitkä saareke, johon ei tule toimintoja. Keittiön toiminnot jäävät vähän suojaan matalan katon alle ja saareke tulee korkeaan osaan. Vaikka kuinka suunnittelee itse pohjapiirroksen, on aina rajotteita tilan suhteen. Tässä suurimman haasteen aiheutti kovasti toivomamme skafferi eli ruokakomero. Siitä ei saatu suuren suurta, mutta uskon että saamme siitä toimivan oikeilla hyllyratkaisuilla. Siellä on tarkoitus säilyttää asioita ja tarvikkeita, joita ei ehkä ihan päivittäin tarvita, mutta jotka ovat helposti käsillä.\nRuoanvalmistustoiminnot keskitettiin samalle seinustalle, jossa on myös riittävästi työtasoa suuren saarekkeen lisäksi. Jos kokataan yhdessä, niin saareke tuo lisätilaa mukavasti. Ehkä eniten kaipaan suurta liesitasoa, meille tulee 90 cm liesi, josta liesituuletin ei vie tilaa. Halusin suuren huuvan ja liesituuletin tulee perinteisesti lieden yläpuolelle. Kylmäsäilytys tulee kahteen kohtaan, korkea jääkaappi on integroitu toiminnalliselle seinälle ja pakastin tulee saarekkeeseen. Pieni pakastin riittää keittiössä, sillä sijoitamme lämpimään varastoon toisen pakastimen.\nAamiaiskaappia meille ei tule, se vaan ei mahtunut tähän keittiöön. Niinpä kahvinkeitin tulee työtasolle – tämän kanssa kamppailin, mutta kaikkea ei näköjään voi saada. Toinen hitusen päänvaivaa aiheuttanut seikka on päivittäin käytettävät lasit ja mukit. Lautaset, lasit ja aterimet tulevat laatikoihin. Mutta seinustan avohyllylle ajattelin sijoittaa muutamat kauniit mukit ja lasit kätevästi käyttöä ajatellen. Samalla ne tuovat mukavaa rentoutta keittiöön. Katsotaan miten ajatus toimii käytännössä. Astianpesukone on helppo tyhjentää, sillä astiat ovat laatikoissa sen vieressä tai vastapäätä.\nOdotamme innolla isoa tilaa jäsentävää ja jakavaa saareketta. Sen ympärillä tullaan istuskelemaan paljon, se tulee olemaan meille muutakin kuin vain keittiön työtaso. Saarekken edustalle tulee myös takka. Ennustan jo nyt että syödään siinä useammin kahdestaan kuin ruokapöydässä. Saareke näkyy myös sohvalla istuttaessa, tämäkin oli yksi syy miksi se halutaan ilman toimintoja. Oleskelutilojen suunnittelussa minua on ohjannut myös tämä työ, kuvaan paljon kotona ja mietin miten kalusteet ja toiminnot sijoittuvat niin että siellä on mahdollisimma helppoa kuvata ja näkymät ovat rauhallisia ja muunneltavia ja valo tulee mukavasti. Hahaa, odotan jo uutta ”sarjaa” Villa Woodsin keittiössä.\nOdotan että Woodnotesin Siro-baarituolit pääsevät taas käyttöön – niissä muuten on ripaus messinkiä jalkatuessa\nPiti vielä kirjoittaa jotain keittiön visuaalisuudesta, mutta taidan jättää sen toiseen kertaan. Tämän suhteen ajatus on vielä muhimassa muutenkin. Isot linjat ovat selkeinä mielessä, mutta visuaalisuudessa pienilläkin asioilla ja päätöksillä on vaikutus lopputulokseen, niinpä niitä on tuumattava rauhassa. Mutta ainakin hillittyjä sävyjä, kivipintaa ja terästä on luvassa – niin ja varmasti ripaus messinkiä jossain muodossa.


Suomen puolustusvoimien kalustohankinnat | Tuppu.fi\nSuomen puolustusvoimien kalustohankinnat\n16 elokuun, 2017 Tuppu\tJätä kommentti\nAina toisinaan uutisissa nousee pintaan Suomen puolustusvoimien uudet kalustohankinnat. Etenkin nyt viimeksi oli puhetta siitä, että Suomelle olisi ostettu miljardien arvoinen superhävittäjä F35 Yhdysvalloista, jota ei saatu edes Suomi 100 -juhlavuoden kunniaksi paratisoimaan maahamme. Tiettyä viehättävyyttä se innostus herättää. Toisaalta aina tulee mieleen seuraava Raptor-peli, jossa pääsee kokemaan elämää Yhdyvaltain ilmavoimissa superhävittäjällä [wiki/raptor]. Ehkä se riittäisi meidän adminraaleille, vai oliko se laivaston sotilasarvo. Kymmenen vuotta aikaa kuin olin Kainuun teknillisessä kompaniassa taistelupioneerina, niin ei voi muistaa [youtube/taistelulaulu].\nItse kuitenkin olen sitä mieltä, että tämä ei välttämättä ole riittävän hyvä meidän uskottavalle maanpuolustuksellemme. Itse tukisin mieluummin stategisena linjana Suomi24-foorumin kautta näkemääni erinomaista puolustusvoimien strategista uudistusta.\n”Miksi B-2 Spirit häivepommittaja?\nB-2 spiritin häiveominaisuudet ovat huippuluokkaa, joten esimerkiksi naapurimaassamme Virossa sitä ei pystyttäisi havaitsemaan mitenkään heidän käyttämissään tutkajärjestelmissä.\nHäivepommittaja pystyy kantamaan kerralla noin 18 000kg aseistusta. Näin ollen häivepommittaja pystyisi jokaisella lennollaan tiputtamaan 18 000kg hevosenpaskaa Viron pääkaupunkiin Tallinaan, jonka jälkeen se voisi käydä vaikkapa hyrunkään lentokentällä täydentämässä paskalastinsa ja toistaa manööverin. Muutaman vuoden puolustusbudjetilla saavutettaisiin tilanne, jossa lentojen rotaatio oli olisi lähes jatkuva ja eestiläisillä ei olisi mitään käsitystä miksi heidän pääkaupunkiinsa ropisee kymmeniä tuhansia kiloja hevosenpaskaa joka päivä.” -Nuori lääkäri [suomi24]\nOn asia miten sitten onkin, niin maan uskottava puolustus lähtee liikkeelle poliittisesta toiminnasta. Armeijan käyttäminen osana politiikkaa on tavalla tai toisella yleinen virhe, johon ei tulisi ajautua. Miekkaan on taipumus hukkua, kuten sanotaan.\nItse puolustusvoimissa asevelvollisuuteni suorittaneena olen sitä mieltä, että siinä oli paljon hyvää ja opettavaista. Sen jälkeen ei enää ole kiinnostaneet aseet ja räjähteet niin paljoa, kun TNT-räjähteitä sai räjäytellä tarpeekseen. Joskus rynnäkkökiväärillä sai ampua metsän keskellä sarjatulta, joka oli kiva. Eniten itse jäin kaipaamaan rynnäkkökivääriä. Tulin hyvin sotavastaiseksi Suomen puolustusvoimissa, enkä pidä sitä huonona asiana. Sodassa ei ole mitään ihailtavaa, vaikka sitä paljon yritetäänkin glamorisoida. Ei jenkkienkään teurastus naisten, vanhusten ja lasten konekivääri- ja kiikarikivääritulen toimesta niin erityisen hienoa ollut, kuin jossain Taistelutoverit-elokuvassa näytetään [youtube/HitlerOrginalOutrage].\nAsevarustelussa ja -tekniikassa on yleensä se hyvä puoli, että siihen pistetyt varat ovat kaikesta turhuudestaan huolimatta kehittäneet tekniikkaa eteenpäin. Esimerkiksi Internet on muinoin armeijan tarpeisiin kehitetty erittäin edistynyt viestintäjärjestelmä etenkin ydinsodan aikaisia haasteita varten [internetopas]. Vitsi onkin, että Internet kestää ydinsodan, mutta mitä pienin vika tekee siitä toimimattoman. Kyse onkin määritelmästä, että milloin Internet on rikki ja milloin se toimii; joka on hyvin subjektiivinen kokemus. Yliopistojen kautta Internet on levinnyt yleiseen kaikkien ihmisten käyttöön [tut].\nInternetin merkityksen helposti voi unohtaa jopa ohjelmistoalalla. Usein ihmettelee, että miksi ohjelmia on kehitetty niin kuin niitä on kehitetty kymmenen vuotta sitten ja sitä aikaisemmin. Syitä varmasti on monia, mutta Googlen käyttäminen ohjelmistoalalla on mullistanut ohjelmoijien työn. Joskus ennen hyvin toimivaa Googlen hakukonetta tietoa piti hakea mm. kirjoista tai erillisistä oppaista. Kyse on paljolti ohjelmistuotannon menetelmästä tehdä asioita, joka helposti unohtuu nykyaikana, kun ihmettelee vanhojen ohjelmien toteutusta. Joskus oli aika, että Google oli huompi kuin nykyajan muut hakukoneet kuten esimerkiksi Bing. Se vanha Google oli kuitenkin parasta aikoinaan, ei tarvinnut muistaa merkin tarkkuudella ulkoa kaikkien käyttämiensä verkko-osoitteiden domaineja [feldon].\nEdellinen artikkeliOhjelmiston tarvehierarkiaSeuraava artikkeliPuukotus Turussa


Mietitessään henkistä tilaansa, myös tarjouksiaan ja sosiaalisten suhteidensa vaikeuksia, ei riitä, että suoritetaan täydellinen esimerkillinen psykologinen testi internetissä tai hae asiantuntijalausuntoa. Aluksi on ymmärrettävä, mikä tietoisuus on, ja mikä on ajatus sen selviytymisestä ja itsetuntoa. Joten vastauksia löytyy psykodynaamisen koulun, käyttäytymisen tai kognitiivisen psykologian luomasta nimestä. Periaatteessa voit kuitenkin oppia neljä tärkeää ominaisuutta, jotka määrittävät oikean persoonallisuuden määritelmän. Ne ovat sitten:\nTavarat ja erityinen sopeutumistyyli - henkilö arvioidaan tehokkaaksi psykofyysiseksi organisaatioksi, joka määrittää tietyn tavan mukauttaa yksilöä ympäristöön.Ihmisen yksilöinti - se tarkoittaa sitä, että ihminen on koko miehen olemassa olevia merkkejä ja tapoja, emotionaalisia asenteita, jotka erottavat tietyn laitoksen koko ryhmästä, jossa se sijaitsee.Mahdollisuus tarkkailla - eli yksilön aktiviteetin summa, joka on mahdollista kiinnittää huomiota ja hallita yksilön tottumusten viimeiseen määrittämiseen asti.Sisäiset prosessit ja rakenteet - ihminen viimeisessä esimerkissä on ihmisen asioiden psykologinen organisaatio todellisella kehitystasolla. Sen soveltamisalaan kuuluvat muun muassa yksilön elämän rytmin luoma luonne, äly, luonne tai jopa asenne.\nLuonto ei tietenkään ole sellainen, jonka kanssa olemme syntyneet. Se, että se on olemassa monien toimien osien, kuten lapsuuden eloonjäämisen, hermoston tyypin, aikuisten ympärillämme olevan koulutuksen ja kauneuden, kulttuuriset tekijät tai jopa nuoruusiässä tehdyt päätökset, luomiseksi, ja kaikki nämä sivut johtavat ihmisen luomiseen, joka fyysisestä samankaltaisuudet osien päähän, se sisältää toistamattoman, ominaista yksikköä. Kuten näette, kaikki tottumukset ja moraalihinnat poikkeavat ryhmän esittämistä tavoista, että meillä on joitakin persoonallisuushäiriöitä. He kutsuvat vain päämme ja tekevät meistä ammattitaitoisia ja ihania.


Onnea Suomi! Myös Niagaran putoukset ja Globen sinivalkoiseksi – Stara\nOnnea Suomi! Myös Niagaran putoukset ja Globen sinivalkoiseksi\nViihdeuutiset 28.11.2017, 19:00 · Stara.fi\nKerroimme aiemmin tänään kuinka Rooman maailmankuulu nähtävyys Colosseum valaistaan sinivalkoiseksi satavuotiaan Suomen itsenäisyyspäivän aattona. Nyt Suomen tietotoimisto on ilmoittanut, että se ei suinkaan ole ainoa nähtävyys, joka kunnioittaa juhlavuottaan viettävää Suomea.\nSTT:n mukaan satavuotiasta Suomea kunnioitetaan myös muun muassa Ruotsissa ja Kanadassa, sillä Tukholman Globen-areena valaistaan sinivalkoiseksi kuin myös Kanadan massiiviset Niagaran putoukset. Lisäksi valaistavien kohteiden joukossa on muun muassa Portugalissa sijaitseva Belemin torni.\nSuomen itsenäisyyttä on täällä Suomessa vietetty koko vuoden ajan, sillä teema on ollut mukana vähintään sadoissa eri tapahtumissa ja lisäksi myös monenlaisissa tuotteissa kynttilöistä saunakiuluihin. Juhlavuosi huipentuu 6. joulukuuta itsenäisyyspäivän vastaanottoon.


Statistician, Prosessin kehitys ja tuki\nHaemme Prosessin kehitys ja tuki -osastollemme Statistikkoa, joka toimii oman alan asiantuntijana uusien tuotteiden teollistamisprojekteissa prosessissamme (teollistaminen ja tuotteen elinkaarenhallinta). Lisäksi vastaat raportointisovellusten ja datan hallinnan kehittämisestä sekä toimit tuotteiden ylläpitoon liittyvissä tehtävissä. Teet tiivistä yhteistyötä eri alojen asiantuntijoiden ja sidosryhmien kanssa sekä annat konsultointia ja koulutuksia statistiikkaan liittyen.\nToimitusketjun teollistaminen & elinkaaren hallinta -prosessimme vastuulla on huolehtia Orionin portfolioon kuuluvien tuotteiden tuotehuollosta, kilpailukyvystä ja jatkokehityksestä mm. erilaisin tuote- ja prosessiparannuksin. Prosessimme vastaa myös valmisteiden teknologian siirrosta ja Orionin tuotteiden teollistamisesta. Osastomme, johon uusi tehtävä sijoittuu, vastaa prossien kehityksestä ja tuesta. Näitä prosesseja ovat esimerkiksi tuotevariaatiot, tuotearviot, ongelmanselvitykset, prosessivalidoinnit, primääripakkausmateriaalit ja puhdistusvalidoinnit. Osastomme koostuu kahdesta tiimistä, joista toiseen tämä tehtävä sijoittuu.\nTarjoamme mielenkiintoisia ja haastavia asiantuntijatehtäviä vahvassa ja ammattitaitoisessa monikulttuurisessa ympäristössä, jossa saa laaja-alaisen ja kokonaisvaltaisen käsityksen lääkevalmisteen elinkaaresta sekä uusien tuotteiden teollistamisesta. Kyseessä on vakituinen tehtävä Espoon tai Turun toimipisteessä.\nSinulla on korkeakoulututkinto tehtävään soveltuvalta alalta. Työkokemuksen vastaavista tehtävistä sekä tilastollisten ohjelmistojen (esim. SAS, Minitab) hallitsemisen katsomme eduksi. Sinulla on erinomaiset yhteistyötaidot ja kommunikoit sujuvasti niin suomeksi kuin englanniksikin. Tässä tehtävässä menestyminen edellyttää aktiivisuutta, vastuunottokykyä, positiivista asennetta, kykyä analyyttiseen ajatteluun, ratkaisukeskeisyyttä sekä kykyä tehokkaaseen työskentelyyn itsenäisesti ja ryhmässä.\nTeam Leader Tero Löytänä puh. 050 966 7586 (to 9.11. 9-11 ja ti 14.11. 13-15)


Ilmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1497246\nOletko intohimoisesti ruuanlaittoon suhtautuva kokki, jolla pysyy kauhat käsissä myös paineen alla? Jos vastasit kyllä, niin siinä tapauksessa tämä työpaikka saattaa olla juuri sinua varten. Etsimme KOKKIA Ravintola Jalmariin, Vääksyn keskustassa sijaitsevaan ravintolaan, jossa nautitaan elämästä hyvän ruoan, juoman ja ystävien kanssa.\nSinulle on tiedossa työpaikka, jossa pääset työskentelemään laadukkaassa työympäristössä ja tekemään työtä hyvillä työvälineillä mukavassa porukassa.\nJos koet olevasi etsimämme innostunut ruuanlaittaja, niin laitathan hakemuksen tulemaan.


18 m² Hitsaajankatu 6, 00810 Helsinki Liiketila Yksiö vuokrattavana - Oikotie 7765943\n450 € / kk●18 m²\nVuokra 450 €/kk + alv 24%, yhteensä 558,00 €/kk. Vuokraan sisältyy toimistosiivous kerran viikossa. Vuokravakuus 2 kuukauden vuokraa vastaava määrä. Irtisanomisaika 2 kuukautta. Yhtiössä on muutamia vapaita autopaikkoja, autopaikkavuokra 60 €/paikka/kuukausi.\nToisataiseksi voimassa oleva sopimus, molemminpuolinen irtisanomisaika 2 kuukautta.\nIlmoitettun vuokraan lisätään arvonlisäveroa 24%.


Työn verotus alas, osinkoverot ylös - Yleistä taloudesta - Suomi24 Keskustelut\nTyön verotus alas, osinkoverot ylös\nOsinkoja pitäisi verottaa enemmän, koska se on helppoa rahaa, sen eteen ei tarvitse tehdä työtä.\nPalkan eteen joutuu raatamaan töissä, joten sen verotus pitäisi olla erittäin kevyttä. Se raha ei tule ilmaiseksi eikä helpolla, työstä aiheutuu monenlaista harmia ihmisille ilman verotustakin.\nOsingot sen sijaan kilahtaa tilille ihan vaan sohvalla makoilemalla, niiden eteen ei ole tarvinnut tehdä muuta kuin klikata painiketta "osta osaketta". Osinkoja voisi verottaa ihan surutta, ne ovat helppoa rahaa kuten jo totesin.\nYritystä ei ole, jos siihen ei sijoiteta rahaa. Yritys ei kasva, jos siihen ei sijoiteta rahaa. Yritys ei pysy pystyssä heikkona hetkenä, jos siihen ei sijoiteta rahaa. Osingot ovat palkkio tästä riskistä. Tuottoa(joskaan ei varmaa tai taattua) sijoitetulle rahalle. Kukaan ei sijoita, jos siitä ei voi saada tuottoa. Sinulla tai muilla ei ole työpaikkaa, jossa tehdä jos ei ole sijoittajia.\nKitisevän duunarin löytää helpommin, kuin miljoonan pääomasijoituksen.\nLisäksi sijoittaja voi menettää osinkojen lisäksi sijoitetun pääoman kokonaan tai osittain. Duunari korkeintaan työnsä, ei aikaisempia tienistejä.\njos ei ole duunareita, ei sijoittajakaan saa mitään. Jos olisin yrittäjä, en hankkisi rahaa sijoittajilta, vaan pankkilainalla. Sijoittajilla näkyy olevan aivan liian suuri valta yrityksen toimintaan, en sietäisi sellaista.\nSen todella huomaa, ettet ole yrittäjä. Koitapa saada pankista vähänkään isompaa lainaa yritystä varten ilman reaalivakuutta. Vaikka saisitkin lainan, millä maksaisit sen korot? Kasvuvaiheessa oleva yritys voi tuottaa tappiota vuosikausia, jopa vuosikymmenen.\nKasvuyritykseen sijoittaminen on riski. Sijoittajat haluavat riskinsä vuoksi valtaa. Mutta myöskin tuottoa.\nLisäksi keskustelusta on unohtunut se, että inflaatio syö sijoitettua pääomaa.\nMikä inflaatio ja mitkä korot... nythän korotkin on ihan nollissa.\nKorko määräytyy riskiprofiilin mukaan.\nOlisi ihan mielenkiintoista tietää, minkätasoisia sijoituksia sinulla on? Monenko vuoden nettopalkkaasi vastaa sijoitussalkkusi?\nMinulla on aika liki 500 tuhatta euroa omassa firmassani kiinni ja voin sanoa suoraan, että siksi osinkokin kiinnostaa.\nJos vaikka pienennettäisi järjettömän raskasta julkista sektoria, voitaisi pienentää veroja ja kaikilla olisi enemmän ostovoimaa.\nEi tule Suomessa tapahtumaan, mutta siinä olisi keino vaikka Sveitsin malliin. Tuloluokasta riippumatta jokaisella on valtava ostovoima suomalaisiin nähden.\nSveitsi houkuttelee yrityksiä ja varallisuutta maahan alhaisella verotuksella.\nSuomi ei houkuttele rahavirtoja, talletuksia, investointeja, eikä mitään muutakaan, kun kommunistit on puikoissa.\nSamalla suomeen ei kehity mitään kovinkaan merkittävää omistavaa luokkaa, joka olisi kiinnostunut yritystoiminnasta, tai rahan tienaamisesta.\nKommunistit on kiinnostuneet lähinnä rahan vastikkeettomasta jakamisesta ja rahan kanavoinnista työtä tekeviltä työtä tekemättömille.\nEt varmaan ole käynyt sveitsissä? Sveitsissä palkat ovat euroiksi muutettuna hyvät, mutta siellä maksetaan frangeilla. Euroiksi muutettuna sellainen pakaste-leike maksaa 50€. Sveitsiläisillä on kova ostovoima, jos ajetaan naapurimaahan ostoksille ja syömään ja moni niin tekeekin. Suomestakin käydään halvemmissa maissa nauttimassa kovasta ostovoimasta\nPitäisikö arvon sijoittajien mielestä sitten työn verotusta kiristää, jos työn verotuksen alennus ei kelpaa?\nEi työn verotusta pidä kiristää. Holtitonta verovarojen jakamista pitää.\nNykyiset kerätyt verot riittäisivät hyvin, jos ihmiset käyttäytyisivät asiallisesti.\nSuuri osa yhteiskunnan kustannuksista johtuu ihmisten virheellisestä käytöksestä.\nPelikoneet pois, uhkapelaaminen pois,ns. viinakortti käyttöön, positiivinen luottotietorekisteri noin alkuun.\nTätä on nyt varmaan käsitelty aika monesti täällä palstalla, mutta...\nKeskimääräisesti jokainen suomalainen saa tulonsiirtoja yhteiskunnalta n. 500 000eur/hlö (tässä ei ole mukana mitään sosiaalitukia).\nSuomalaisista n. 60% on nettosaajana verotuksessa ja maksaa koko työuransa ajan vähemmän veroja, kuin saa yhteiskunnalta palveluita.\nJa vielä pitäisi vähentää veroja...\nniin... onko edes mahdollista kieltäytyä esim. oppivelvollisuudesta, jota juuri vielä pidennettiin?!\nSitäpaitsi, miten ihmeessä muualla maailmassa valtiot pärjäävät vähemmällä verotuksella ja silti niiden maiden kansalaisilla on parempi elintaso kuin Suomessa? Lisäksi saavat parempia tukiakin yhteiskunnalta, eikä muualla maailmassakaan olla kouluttamattomia?\nSuomen sosiaalitukien tasoahan on useaan kertaan moitittu riittämättömän pieneksi!\nMeidän verorahat menee johonkin ihan muuhun kuin yrittäjien paljoksumiin sosiaalitukiin, samalla kun yrittäjät itse kyllä korjaavat yritystuet liiveihinsä, vievät voitot veroparatiiseihin, mutta kaatavat tappiot veronmaksajien niskoille!\nOppivelvollisuus on varmasti vakio, siitä ei pääse suuntaan/toiseen.\nMuualla maailmassa ei välttämättä ole samanlaista kustannusrakennetta. Suomi on kylmä ja iso maa suhteessa väkilukuunsa. Täällä jo peruslämmitys maksaa tonnin/henkilö vuodessa.\nMuissa maissa on paljon väkeä pienellä alueella.\nYritystukia saa myös julkinen sektori todella voimakkaasti. Esimerkkinä osakeyhtiöistä, UPM saa yritystukea vain 10-20 miljoonaa euroa vuodessa. Suurin osa yritystuista menee julkiselle sektorille, tai yksityisen sektorin julkiselle puolelle kohdistettuihin palveluihin.\nKyllä varakkaampi kansanosa maksaa veroja melko reilusti. Tavallinen työntekijä ei pysty maksamaan itse edes omia kulujaan.\nVoi kuvitella, että jos maksaa sen 500 tonnia takaisin yhteiskunnalle, ei käyttäytymisessä, eikä muussakaan saa olla mitään häiriötä, jotta nämä saadaan maksettua takaisin.\nJos sadasta ihmisestä vain 25 maksaa nettoveroa, 60 on nettosaajana ja loput siinä välissä. Voi miettiä, että yksikin elämäntapa-ryyppymies vetää aiheuttamallaan menettelyllä jonkun 30 ihmisen maksaman verokuorman pakkasen puolelle.\nMuualla ja muualla.\nTosiasia on että suomen kustannustaso on liian korkea.\nSe on päässyt liian korkeaksi oravanpyörässä jossa palkkoja nostettiin, siitä seurasi kustannusten nousu ja tukien nousu jne.\nKun rajat tulee vastaan niin ei voida enään nostaa palkkoja eikä tukia.\nMitä tulee vertailuun muiden maiden tukiin niin ei kannata poimia vain joitakin tietoja.\nPitää verrata kokonaisuutta.\nItaliassa asuu vielä 30 kotona kun omaan asuntoon ei ole varaa.\nSuomessa yhteiskunta kustantaa 18v asumisen.


Rento Löylykauha 43cm Terva (P*) 215765 Alumiini, Bambu Saunakauha - Lakkapää Oy verkkokauppa\nKatso tuoteryhmät - Saunakiulut ja löylykauhat\nRento löylykauha 43cm terva (p*) 21...\nHinta 18,90 € / kpl\nRento Löylykauha 43cm Terva, 215765 Alumiini, Bambu Saunakauha Rento löylykauha on värilliseksi anodisoitua alumiinia ja lämpökäsiteltyä bambua. Rento-tuotteiden valikoimasta löytyy lukuisia ihanuuksia, joiden avulla saunahetkestä rakentuu vaivatta v...\nRento Löylykauha 43cm Terva, 215765 Alumiini, Bambu Saunakauha\nRento löylykauha on värilliseksi anodisoitua alumiinia ja lämpökäsiteltyä bambua. Rento-tuotteiden valikoimasta löytyy lukuisia ihanuuksia, joiden avulla saunahetkestä rakentuu vaivatta virkistävä hemmottelutuokio. Rento-tuotteita löydät täältä Lakkapään verkkokaupasta tai myymälöistämme. Tervetuloa tutustumaan laadukkaisiin Rento-saunatuotteisiin.


Saapuminen - Posiolapland\nPosiolle pääset kätevimmin omalla autolla tai Finnairin lennoilla Kuusamoon. Junalla pääset Ouluun, Rovaniemelle tai Kemijärvelle, mistä loppumatka taittuu bussilla tai omalla autolla.\nJUNALLA ROVANIEMELLE TAI KEMIJÄRVELLE\nLähimmät juna-asemat sijaitsevat Rovaniemellä (132 km) ja Kemijärvellä (97 km). Juna-aikataulut löydät osoitteesta www.vr.fi.\nPosiolle on hyvät tieyhteydet. Helsingistä matkaa Posiolle kertyy lyhintä reittiä eli Oulun kautta 825 km. Sopivia tauko- ja tankkauspaikkoja löytyy reitin varrelta ympäri vuorokauden. Kantatie 81 Kuusamosta Rovaniemelle kulkee Posion kuntakeskuksen läpi. Pohjoiseen Posiolta pääsee Maaninkavaaraan ja edelleen Kemijärvelle. Etelään päin lähdettäessä on suorat tieyhteydet Ranualle ja Taivalkoskelle, sekä edelleen Ouluun.\nVuokraamalla auton saapuessasi Rovaniemelle, Kemijärvelle tai Kuusamoon lentokoneella tai junalla, sinun on helppo tulla Posiolle ja liikkua kunnan sisällä. Auton vuokraus onnistuu Kuusamossa ja Rovaniemellä.\nRovaniemeltä ja Kuusamosta pääsee linja-autolla Posiolle. Oulusta tultaessa otetaan ensin linja-auto Taivalkoskelle ja sitten vaihdetaan Posiolle menevään linja-autoon, joten muista hakea reittejä erikseen Matkahuollon Reitit ja liput -sovelluksella! Suorat vuorot Posiolle löydät sovelluksen lisäksi täältä.\nLinja-autoasema sijaitsee Posion taajamassa osoitteessa Toritie 4.\nPuh: +358 16 372 1555\nLinja-autoliikenne J. Tuppurainen Oy\nPuh: +358 500 254 111


Syksyn ensimmäinen valmentajatapahtuma ti 25.9 klo 17:30-21 - Keravan Kori-80 ry\nSyksyn ensimmäinen valmentajatapahtuma ti 25.9 klo 17:30-21\nTämän syksyn ensimmäinen valmentajatapahtuma on tarkoitettu kaikille seuran valmentajille.\nTapahtumassa käsitellään ikäkausiin ja liikuntaan liittyviä liikkeitä ja niiden yhdistämistä koripallopeliin. Käymme läpi muun muassa mitä tehdään alle ja yli 10-vuotiaiden kanssa ja mitä tehdään myöhemmissä ikäluokissa, jos näitä perusasioita on jäänyt väliin.\nAloitamme Sompion koululla tiistaina 25.9.2012 klo 17.30 Tiilisali-luokassa. Klo 18.30 siirrymme saliin ja menemme asioita käytännössä läpi. Demoryhmänä toimii 00-99-pojat sekä B-tytöt.\nAiheena: Lapsen ja nuoren LIIKUNTATAITOJEN KEHITTÄMINEN koripallopelissä ja sen kautta\nValmentajavieraana luennoi asian erikoismies Martti Iivonen, Espoosta. Mara on valittu mm. vuoden voimisteluopettajaksi Suomessa. Iivonen toimii myös monien koripallon nuorten maajoukkueiden ja SM-joukkueiden taustavalmentajana ja on haluttu luennoitsija useassa lajissa jalkapallosta voimisteluun. Iivonen on erikoistunut liikkumiseen liittyviin aiheisiin.\nMuutaman kuukauden kuluttua palaamme asiaan uudemman kerran, niinikään Martti Iivosen vetämänä.\nValmentajia pyydetään valmistautumaan kysymyksillä tilaisuuteen.


Viisi hyvää syytä toivottaa GDPR tervetulleeksi - Blogi | Tietosi.fi\nEU:n tietosuoja-asetus voi äkkiseltään tuntua byrokratian lisääntymiseltä. Päinvastoin. Digitaalinen (lue: datavetoinen) bisnes on luonteeltaan kansainvälistä ja vain yhdessä maassa toimivat pelaajat kuolevat pois ajan mittaan. Katso vaikka jenkkiläisiä, kiinalaisia tai pohjoismaisia firmoja. Suomalaiset pelifirmat olisivat vitsi, jos ne myisivät vain Suomeen. GDPR on tehty helpottamaan yritysten toimintaa yli rajojen. Jos yrityksesi ei vielä ole kansainvälistynyt, nyt on korkea aika aloittaa. Vaikka jotkut epäilevät, onko Suomessa markkinointiosaamista, aika monen mielestä Suomessa on valtavasti digi- ja dataosaamista. Nyt on aika maksimoida tämän osaamisen tuotto. GDPR harmonisoi yksityisyydensuojaan ja datan käsittelyyn liittyviä säännöksiä EU:ssa. Et joudu enää asioimaan lähes 30 maan viranomaisten kanssa ja selvittämään erilaisia yksityisyyden suojaa koskevia säännöksiä, vaan selviät yhdellä asetuksella. Helppoa, jos asiaa katsoo tästä vinkkelistä!


Sitruksinen parsapasta maistuu keväälle.\nNäin käsittelet parsaa.\n16.04.2020 klo 14:27\nParsa on parhaimmillaan ja siitä kannattaakin nauttia nyt monessa eri muodossa. Parsa sopii erinomaisesti esimerkiksi tähän ihanan kermaiseen, mutta samalla sitruksisen raikkaaseen pastaan.\nKun annat parsan rapsakoitua kunnolla paistovaiheessa, se antaa pastalle kunnolla makua.\nReseptissä voi hyödyntää myös esimerkiksi tagliatelle-pastaa. Adobe Stock\n1 sitruuna (kuori raastettuna ja mehut puristettuna)\n1,5 dl parmesaaniraastetta (+ hieman ylimääräistä tarjoiluun)\n1 dl persiljaa tarjoiluun\n1. Keitä pasta pakkauksen ohjeen mukaan al denteksi. Ota talteen 1,5 dl pastan keitinvettä ennen kuin valutat pastan.\n2. Sillä aikaa kun pasta kypsyy, kypsennä parsa. Poista parsoista kovat päät pois ja pilko noin 3 sentin palasiksi. Kuumenna paistinpannulla noin ruokalusikallinen oliiviöljyä keskilämmöllä ja paista parsaa, kunnes ne ovat rapeita. Mausta suolalla ja siirrä lautaselle odottamaan.\n3. Lisää loput oliiviöljystä pannulle ja kuumenna keskilämmöllä. Pilko sipuli ja valkosipulinkynnet pieneksi ja kypsennä pannulla, kunnes ne ovat pehmenneet, noin 5 minuutin ajan. Lisää joukkoon kuohukerma, valkoviini, sitruunan mehu sekä raastettu kuori. Anna seoksen kiehahtaa ja alenna sitten lämpöä ja anna porista hiljakseltaan noin 5 minuutin ajan. Lisää suola, parmesaani ja mustapippuri. Alenna vielä lämpöä ja sekoita, kunnes kaikki ainekset ovat sekoittuneet toisiinsa.\n4. Säädä lämpö kokonaan pois ja sekoita seoksen joukkoon keitetty pasta, parsa sekä persilja. Lisää joukkoon hieman aikaisemmin talteen ottamaasi pastan keitinvettä, kunnes ruoassa on sopiva koostumus. Tarjoile parmesaaniraasteen kanssa.\nMakaronilaatikosta tavallistakin parempaa – salaisuus on pekonissa3 täydellistä kastiketta parsalle - paista rapeaksi ja dippaa!Rapeaa lohta ja parsaa yhdellä uunipellilläSuolaisten piirakoiden parhaimmistoa - salaisuus fetassa ja kirsikkatomaateissa