cupore Vientiä, vaihtoa, vaikuttavuutta Selvitys kulttuuri- ja tiedeinstituuttien merkityksestä Suomelle - PDF\nDownload "cupore Vientiä, vaihtoa, vaikuttavuutta Selvitys kulttuuri- ja tiedeinstituuttien merkityksestä Suomelle"\n1 cupore Vientiä, vaihtoa, vaikuttavuutta Selvitys kulttuuri- ja tiedeinstituuttien merkityksestä Suomelle Riina Kontkanen, Pasi Saukkonen ja Ritva Mitchell Kulttuuripoliittisen tutkimuksen edistämissäätiö Cupore Cuporen verkkojulkaisuja 12 / 2012\n2 Cuporen verkkojulkaisuja 12 Kulttuuripoliittisen tutkimuksen edistämissäätiö Kirjoittajat ja Kulttuuripoliittisen tutkimuksen edistämissäätiö Cupore Kannen kuva: ISBN ISSN Helsinki\n3 Sisällys Tiivistelmä Johdanto Selvityksen tausta, tavoitteet ja toteutus... 7 Aikaisemmat selvitykset ja arvioinnit... 7 Selvityksen tavoitteet... 9 Selvityksen aineisto Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituuttiverkosto. 11 Kansallisten kulttuuri-instituuttien historiaa Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituuttiverkosto Instituuttien rahoitus Instituuttien hallinto Instituuttien toimintaympäristö Visiot, missiot, tavoitteet Instituuttiverkoston tavoitteet Opetus- ja kulttuuriministeriön tavoitteet Ulkoasiainministeriö ja kulttuurija tiedeinstituutit Kulttuuri- ja tiedeinstituutit Suomen Rooman-instituutti Hanasaari ruotsalais-suomalainen kulttuurikeskus Suomen Tukholman kulttuuri-instituutti Suomen Ateenan-instituutti Suomen New Yorkin kulttuuri-instituutti Suomen Ranskan Instituutti Suomen Lontoon instituutti Suomen Tanskan kulttuuri-instituutti Suomen Pietarin-instituutti Suomen Benelux-instituutti Suomen Lähi-idän instituutti Suomen Saksan-instituutti Suomen Viron-instituutti Suomalais-norjalainen kulttuuri-instituutti Suomen Madridin-instituutti Suomen Japanin Instituutti Finnagora Yhteenveto kulttuuri- ja tiedeinstituuttiverkostosta Vaikuttavuuden huomioiminen ja siitä raportointi Instituuttien toiminnan vaikuttavuus Yleisarvio Suomen kansainvälisen näkyvyyden edistäminen Kulttuuriviennin ja -vaihdon edistäminen Verkostojen luominen ja ylläpito Instituutit työllisyyden edistäjinä Instituutit rahoituksen hankkijoina Tapausanalyysi viidestä instituutista Suomen Tanskan kulttuuri-instituutti Suomen Viron-instituutti Suomen Lontoon instituutti Suomen Japanin Instituutti Suomen Rooman-instituutti Instituuttien ja edustustojen välinen suhde ja työnjako Päätelmät Kehittämisehdotukset Instituuttien toiminnan kehittäminen Vaikuttavuusraportoinnin kehittäminen Lähteet Liitteet Liite 1. Selvityksessä käytetty kyselylomake instituuttien johtajille ja niitä ylläpitävien säätiöiden hallitusten puheenjohtajille 82 Liite 2. Selvityksen yhteydessä haastatellut henkilöt 88 Liite 3. Haastatteluissa käytetyt haastattelurungot 90 3\n4 Tiivistelmä Suomalaiseen kulttuuri- ja tiedeinstituuttien verkostoon kuuluu seitsemäntoista instituuttia, joista ulkomailla sijaitsee kaksitoista kulttuuri-instituuttia ja neljä tiedeinstituuttia. Lisäksi ryhmään kuuluu Espoossa sijaitseva Hanasaari ruotsalais-suomalainen kulttuurikeskus. Tämän selvityksen tarkoituksena on ollut syventää ja selkeyttää tietoa kulttuuri- ja tiedeinstituuttien vaikuttavuudesta, kehittää instituuttien vaikuttavuuden kannalta kriittisiä menestystekijöitä, tukea instituuttien tavoitteellista toimintaa ja yhteistyötä sekä tuottaa työvälineitä vaikuttavuuden arvioinnin kehittämiseksi. Selvityksen pääasiallinen aineisto on muodostunut instituuttien itse tuottamasta asiakirjamateriaalista, instituuttien johtajille ja niitä ylläpitävien säätiöiden tai rahastojen hallitusten puheenjohtajille suunnatun kyselyn vastauksista sekä keskeisten rahoittajatahojen ja instituuttien sidosryhmien edustajien haastatteluista. Lisäksi tarkempaa tapausanalyysia varten haastateltiin asianomaisten instituuttien johtajat sekä niiden asemamaiden Suomen suurlähettiläät. Haastatteluja tehtiin yhteensä kolmekymmentäyhdeksän kappaletta. Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituuteilla on runsaasti myönteistä vaikutusta suomalaiseen yhteiskuntaan. Ne lisäävät Suomen kansainvälistä näkyvyyttä ja edistävät myönteisen Suomi-kuvan leviämistä. Kulttuuriviennin toteuttajina ja edesauttajina ne saavat aikaan taloudellista lisäarvoa sekä taide- ja kulttuuritoimijoille että suomalaiselle yhteiskunnalle. Taiteilija- ja tutkijavierailujen, residenssitoiminnan, kansainvälisen harjoittelun ja muiden vastaavien aktiviteettien kautta ne edistävät tieteentekijöiden, taiteilijoiden ja kulttuurialan toimijoiden työskentelymahdollisuuksia ulkomailla sekä ammatillisen kompetenssin kasvua. Lisäksi instituutit toimivat paikallisen asiantuntemuksen tietolähteenä, jota eri alojen suomalaiset toimijat voivat käyttää hyödykseen suunnitellessaan ja toteuttaessaan omia hankkeitaan. Instituuttien luomien ja ylläpitämien sosiaalisten ja institutionaalisten verkostojen avulla voidaan tehokkaasti löytää oikeita kontaktihenkilöitä ja yhteistyötahoja. Sekä toiminnan rahoittajien että instituuttien sidosryhmien keskuudessa instituutteja pidetään kaikkineen miltei poikkeuksetta kustannustehokkaina toimijoina, jotka saavat paljon aikaan varsin pienellä julkisen vallan rahoituspanoksella. Kulttuuri- ja tiedeinstituuttien vaikuttavuuden tarkka määrittäminen ja arvioiminen on kuitenkin vaikeata. Kuten edellä oleva listaus osoittaa, niiden vaikuttavuus on hyvin moniulotteista. Instituuttien toiminta koostuu myös suuressa määrin erillisistä hankkeista, jotka sijoittuvat eri puolille tieteen ja kulttuurin laajaa kenttää. Projekteja toteutetaan usein yhdessä muiden tahojen kanssa, ja instituuttien oman panoksen selvittäminen on monesti hankalaa. Lisäksi instituuttien vaikutus esimerkiksi Suomen kansainväliseen näkyvyyteen tai maineeseen sekä taiteen, kulttuurin, tieteen ja koulutuspalveluiden vientiin näkyy useissa tapauksissa vasta viiveellä, mahdollisesti useiden vuosien päästä. On ilmeistä, että instituuttien varsinainen yhteiskunnallinen merkitys syntyy tämän välillisen ja pitkän keston vaikuttavuuden kautta. Toiminnan laaja-alaisuuden ja verkostomaisuuden sekä vaikutusten epäsuoran luonteen lisäksi täsmällistä vaikuttavuusarviointia hankaloittavat instituuttien suuret keskinäiset erot. Instituuttien keskeisenä vahvuutena pidetään niiden asiantuntemusta koskien sijaintimaan tai laajemman kohdealueen erityisolosuhteita sekä tiede-, taide- ja kulttuurielämän ajankohtaisia virtauksia ja tärkeitä yksilötason ja institutionaalisen tason toimijoita. Näitä tietoja instituuttien hyvät yhteydet ja verkostot Suomessa ja ulkomailla täydentävät parhaimmillaan erinomaisesti. 4\n5 Organisaatioina instituuttien parhaita puolia ovat myös ketteryys ja mukautumiskyky sekä valmius tarttua uusiin, myös riskialttiisiin mahdollisuuksiin. Niiden kykyä olla jatkuvassa etsivässä vuorovaikutuksessa ruohonjuuritason toimijoiden kanssa arvostetaan laajalti. Monissa maissa instituuttien sijoittuminen osaksi kansalaisyhteiskuntaa on myös etu. Selvitys nosti esille myös eräitä kulttuuri- ja tiedeinstituutteihin liittyviä heikkouksia ja ongelmakohtia. Yksi niistä on se, että instituutit tunnetaan Suomessa huonosti. Monet instituutit ovat myös viime aikoina muuttaneet toimintaansa merkittävästi välittäjä- tai fasilitaattoriorganisaation suuntaan, mutta instituutteja ja instituuttiverkostoa koskevat tiedot ja näkemykset eivät ole aina vastaavasti täysin päivittyneet. Suomalaisessa kulttuuripolitiikassa nykyään keskeisestä kulttuuriviennin käsitteestä on olemassa toisistaan suuresti poikkeavia käsityksiä, samoin instituuttien roolista suomalaisessa julkisuusdiplomatiassa. Nämä erot aiheuttavat toisinaan jännitteitä, jotka olisi syytä purkaa. Joissain haastatteluissa instituuttiverkostoa pidettiin liian hajanaisena ja niihin kohdistuvaa ohjausta liian heikkona. Instituuttien vaikuttavuuden kannalta ongelmana voi pitää myös pitkäjänteisen toiminnan suunnitteluun ja toteutukseen liittyviä hankaluuksia. Nämä johtuvat yhtäältä toiminnan vahvasta nojautumisesta erillisrahoituksella toteutettaviin hankkeisiin, toisaalta henkilökunnan, erityisesti johtajien, liian tiheästä vaihtumisesta. Toiminnan vahva riippuvuus ihmisistä ja heidän osaamisestaan tarjoaa ylipäätään instituuteille paljon mahdollisuuksia, mutta siihen sisältyy myös riskejä. Selvityksen yhteydessä tehdyissä haastatteluissa nousi lisäksi esille varsin vahvaa kritiikkiä sitä kohtaan, että instituutit tuottavat itse omaa ohjelmaa, jota toteutetaan omissa tiloissa. Enemmistö instituuteista ei tosin enää toimi tällä kulttuurikeskustyyppisellä tavalla. Oman ongelmakenttänsä muodostavat kulttuuri- ja tiedeinstituuttien omat käytännöt toimintansa suunnittelussa ja siitä raportoimisessa. Monilla instituuteilla tavoitteet on ilmaistu niin yleisellä tasolla, että niiden saavuttamista on vaikea jälkikäteen arvioida. Myös instituuttien toimintakertomuksista oli usein vaikea saada kunnollista kuvaa instituutin merkityksestä ja toiminnan onnistuneisuudesta. Toiminnan strategisen suunnittelun sekä seurantajärjestelmän kehittämistä voikin pitää instituuttiverkoston tärkeänä lähitulevaisuuden tehtävänä. Instituuttiverkoston vaikuttavuutta arvioitaessa on myös syytä ottaa huomioon useiden instituuttien organisatorisesti lyhyt ikä, instituuttiverkoston kiinteämmän yhteistyön ja strategisen toiminnan viimeaikaisuus sekä monien instituuttien toimintaprofiili- ja toimintatapamuutokset viime vuosina. Tieteen, taiteen ja kulttuurin alalla on lisäksi erityisesti Suomen EU-jäsenyyden myötä tapahtunut merkittävää kansainvälistymistä, ja esimerkiksi kansallisten kulttuuri-instituuttien EUNIC-verkoston paikallisilla klustereilla on merkitystä joidenkin instituuttien toiminnalle. Kansainvälisessä taloudessa ja globaalissa kanssakäymisessä Euroopan ulkopuolisten maiden, kuten Kiinan, Brasilian ja Intian merkitys on lisääntynyt. Sekä instituuttien toimintaympäristö että niiden toimintamuodot ovat siten nyt varsin erilaisia kuin niitä perustettaessa. 5\n6 1. Johdanto Suomella on ulkomailla kaksitoista kulttuuri-instituuttia ja neljä tiedeinstituuttia. Instituuttiverkostoon lasketaan kuuluvaksi lisäksi Espoossa sijaitseva Hanasaari ruotsalais-suomalainen kulttuurikeskus. Kaikkia kulttuuri- ja tiedeinstituutteja ylläpitää itsenäinen yleishyödyllinen säätiö tai rahasto. Tavoitteidensa toteuttamiseksi ne voivat saada vuosittain opetus- ja kulttuuriministeriöltä harkinnanvaraista valtionapua. Ne toimivat myös läheisessä yhteistyössä sijaintipaikkansa Suomen edustuston kanssa. Lisärahoitusta ja muuta tukea ne saavat toimintaansa muun muassa tiedettä, taidetta ja kulttuuria tukevilta säätiöiltä, yrityksiltä sekä koti- ja ulkomaisilta yhteistyökumppaneilta. Kulttuuri- ja tiedeinstituutit on instituuttiverkoston kotisivuilla1 määritelty kansalaisyhteiskunnan toimijoiksi, jotka muodostavat keskeisen osan Suomen kansainvälistä kulttuurivaihtoa. Lisäksi ne tukevat merkittävästi kulttuurivientiä ja suomalaisen tutkimuksen kansainvälistymistä. Ne nähdään myös innovatiivisina ja kustannustehokkaina asiantuntijaorganisaatioina, jotka nostavat merkittävästi Suomen näkyvyyttä maailmalla. Instituuttien toimintamuodot näiden tavoitteiden saavuttamiseksi vaihtelevat kuitenkin suuresti. Kulttuuriinstituuttien perustehtävänä on tehdä suomalaista kulttuuria tunnetuksi kohdealueellaan, kun taas tiedeinstituutit tekevät tutkimusta ja tarjoavat opetusta omalta alaltaan sekä edistävät Suomen ja kohdealueensa välistä tutkimusyhteistyötä. Tämä jako ei kuitenkaan ole ehdoton, koska joillain kulttuuri-instituuteilla on myös oma tiedeohjelmansa ja samoin tiedeinstituuteilla voi olla myös kulttuuritoimintaa. Instituutit ovat myös varsin erikokoisia ja toimivat toisistaan osin suuresti poikkeavissa toimintaympäristöissä. Instituuttien toimintaa ja niiden tuloksellisuutta ja vaikuttavuutta ei ole tähän mennessä arvioitu systemaattisesti. Asemansa vahvistamiseksi ja toimintansa kehittämiseksi myös julkista tukea nauttivien kansalaisyhteiskuntatoimijoiden on kuitenkin nykyään tärkeä kyetä osoittamaan olemassaolonsa merkitystä ja toimintansa yhteiskunnallista vaikuttavuutta. Tätä taustaa vasten instituuttien keskinäistä yhteistyötä koordinoiva, kehittävä sekä niiden asemaa kotimaassa tukeva Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutit ry päätti teettää selvityksen Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituuttien toiminnan vaikuttavuudesta. Selvitys annettiin Kulttuuripoliittisen tutkimuksen edistämissäätiön (Cupore) tehtäväksi. Tutkijana hankkeessa on toiminut Riina Kontkanen. Lisäksi hankkeeseen ovat osallistuneet Cuporesta Ritva Mitchell ja Pasi Saukkonen. Selvitykselle perustettiin ohjausryhmä, johon kuuluivat Riitta Heinämaa (Suomen Viron-instituutti), Raila Kehälinna (TEM), Anu Leinonen (Suomen Lähi-idän instituutin säätiö), Sanna Rekola (Tanssin tiedotuskeskus) ja Mervi Tiensuu-Nylund (OKM) sekä Ilmi Villacís Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutit ry:stä. Ohjausryhmän puheenjohtajana toimi Ritva Mitchell ja sihteerinä Riina Kontkanen. Ohjausryhmä kokoontui hankkeen aikana neljä kertaa. Raportin seuraavassa luvussa esitellään selvityksen tausta, tavoitteet ja toteutus. Tämän jälkeen esitellään Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituuttien verkosto ja niitä koskevat tavoitteet aluksi yleisesti (luvut 3 ja 4), ja sen jälkeen jokainen instituutti lyhyesti erikseen (luku 5). Luvuissa 6, 7 ja 8 esitellään selvityksen keskeiset tulokset ensin koko instituuttiverkoston osalta ja sitten tarkempaan tapausanalyysiin valittujen instituuttien osalta. Luvussa 9 tarkastellaan erikseen instituuttien ja Suomen paikallisten edustustojen välistä suhdetta ja työnjakoa. Raportin päättävissä luvuissa 10 ja 11 esitetään vastaukset selvitystä ohjanneisiin tutkimuskysymyksiin sekä suosituksia instituuttien toiminnan vaikuttavuuden sekä sen seurannan ja arvioinnin kehittämiseksi. 1 lainattu\n7 2. Selvityksen tausta, tavoitteet ja toteutus Aikaisemmat selvitykset ja arvioinnit Suomen ulkomailla toimivia kulttuuri-instituutteja on yleisesti arvioitu edellisen kerran 1990-luvun lopussa. Tähän arviointiin sisältyi instituutteja koskevien taustatietojen kerääminen ja niiden hyödyntäminen instituuttien itsearviointiprosessissa sekä kulttuuri- ja tiedeinstituutteja käsittelevän esittelyjulkaisun (Setälä ym. 1998) laadinnassa. Instituuttien itsearviointiraportit annettiin hankkeen yleisarvion tekijän, ruotsalaisen kansliapäällikkö Bert Isacssonin käyttöön. Isacsson laati työnsä päätteeksi loppuraportin (Isacsson 1999), jonka kokonaisarvioinnissa hän toteaa, että edessä on pitkälti 1990-luvulla perustettujen instituuttien toiminnan vakauttaminen (mt., s. 2). Instituuttien hänelle toimittamien raporttien perusteella toiminta on ollut kauttaaltaan menestyksekästä. Niiden helppo tavoitettavuus ja epämuodolliset toimintatavat olivat Isacssonin mukaan toiminnalle suuri etu (mt., s. 12). Suuri osa Isacssonin raportista koostuu eri instituutteja koskevista yksittäisistä kommenteista. Laajempaa keskustelua aiheesta käytiin Hanasaaressa marraskuussa 1999 pidetyssä seminaarissa, jonka annista on olemassa opetusministeriön laatima moniste (Opetusministeriö 2000). Kyseisessä tilaisuudessa päätettiin prosessista, jonka mukaisesti instituutit ryhtyvät arvioinnissa saatujen tulosten perusteella laatimaan kehittämisohjelmaansa. Ohjelman rungon laatiminen delegoitiin kolmelle instituuttijohtajalle. Opetusministeriön virkamiehen Paula Tuomikosken mukaan tämän kehittämisohjelman tuli suuntautua kolmeen ulottuvuuteen: 1) instituutti-instituution kehittämiseen, erityisesti sen tunnettuuden lisäämisen ja taloudellisen perustan parantamisen osalta; 2) toiminnan vaikuttavuuden perustelemiseen opetusministeriölle, valtioneuvostolle ja eduskunnalle; sekä 3) yhteistyön kehittämiseen asemamaassa toimivien suomalaisten ja paikallisten tahojen kanssa (mt., s. 4 5). Kehittämisohjelman keskiössä pitäisi Tuomikosken mukaan olla useampivuotinen toimintaohjelma, siihen liittyvä toimintabudjetti ja tilatarveohjelma sekä tiedottamis- ja julkaisuohjelma. Lisäksi samassa yhteydessä tuotiin esille ehdotus erillisen kulttuurisuhteiden seuran perustamiseksi. (Mt., s. 13.) Arviointiprosessin jatkumisesta Tuomikoski kirjoittaa seuraavasti: Arviointiprosessi ei ole itsetarkoitus. Opetusministeriökään ei etsi lopullista vastausta kysymykseen, mikä on instituuttien toiminnan vaikuttavuus. Paljon olennaisempaa on saada aikaan jatkuva arviointiprosessi, jossa instituuttien ja nyttemmin instituutti-instituution itsearviointi on kokoaikaista. (Mt., s. 14.) Hanasaaren tilaisuudessa käytiin myös paneelikeskustelu, jonka alustukset on liitetty opetusministeriön laatimaan koosteeseen. Joitain siinä esitettyjä huomioita on hyödyllistä toistaa myös tässä. Paavo Hohdin (Suomen Kulttuurirahasto) mukaan instituuttien kannattaa toiminnassaan lähteä liikkeelle laajasta tehtävänalueen määrittelystä, mutta myös kohderyhmiä tarkemmin valitsevalle toiminnalle täytyy antaa mahdollisuuksia (mt., s. 33). Instituutit nähtiin alustuksissa myös välittäjinä sekä kotimaisen ja asemamaan kulttuuri-intressien ja toimijoiden välillä (Hohti, mt., s. 35) että kulttuurielämän yhteisöjen ja valtion ulkoisen kulttuuripolitiikan intressien välillä (Kalervo Siikala, Alli Paasikiven Säätiö, mt., s. 37). Opetusministeriön Aimo Murtomäki kysyi puolestaan, missä instituuteissa tarvitaan tavoitteiden saavuttamiseksi täysimittaiset toimitilat ja missä puolestaan riittäisi asioimistotyyppinen tukikohta yhteistyöverkkoineen (mt., s. 45). Arto Merimaa valtiovarainministeriöstä korosti, että instituuttien säätiömuotoa on perusteltu sillä, että se on luonteva keino kanavoida toimintaan yksityistä rahoitusta. Ellei tätä rahoitusta löydy, koko säätiömuoto on hänen mukaansa kyseenalaistettavissa (mt., s. 54). Toimittaja Erkki Toivanen mietti instituuttien silloista asemaa seuraavaan tapaan: 7\n8 Instituuteilla on vastassaan huima haaste: miten profiloitua hyödyntämään sitä verratonta tilannetta, jossa me suomalaiset nyt olemme, kun kansainvälistymisemme on saavuttanut normaalin eurooppalaisen tason, jolla se koskaan aikaisemmin ei ollut (mt., s. 60). Isacssonin raportissa ja Hanasaaren paneelikeskustelussa käsiteltiin myös kulttuuri- ja tiedeinstituuttien sekä Suomen ulkomailla olevien edustustojen välistä suhdetta. Tästä aiheesta on tehty myös NetEffectin toteuttama ulkoasiainministeriön ja opetusministeriön tilaama erityisselvitys (Niinikoski ja Kiiski 2007), jossa asiaa tarkasteltiin erityisesti kulttuuriviennin näkökulmasta. Tämän selvityksen antiin palataan tarkemmin myöhemmin luvussa 9. Kulttuuriviennin asema suomalaisessa kulttuuripolitiikassa vahvistui merkittävästi 2000-luvun alussa, kun työryhmän johdolla laadittiin vuonna 2007 julkaistu esitys Suomen kulttuuriviennin kehittämisohjelmaksi. Tässä ohjelmassa visio Suomen kulttuuriviennistä vuonna 2011 ilmaistiin seuraavasti: Kulttuurivienti on kasvanut tunnustetuksi osaksi suomalaista vientitoimintaa. Kulttuuriviennin arvo on vähintään kolminkertaistunut ja luovat toimialat ovat monipuolistaneet maamme elinkeinorakennetta ja vahvistaneet työllisyyttä. Kulttuuri on nykyistä selkeästi vahvempi osa Suomi-kuvaa ja -brändiä. Kulttuurin kentässä toimivien yksilöiden ja ryhmien taloudellinen hyvinvointi on parantunut vientitoiminnan ansiosta. (Opetusministeriö 2007, s. 14.) Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutit tulevat mainituksi tässä ohjelmassa lukuisissa kohdissa2, samoin kuin sen taustalla olevassa selvitysmiehen laatimassa erillisessä kolmen ministeriön kulttuurivientihankkeen raportissa (Koivunen 2004). Käsityksiä instituuteista esitettiin myös työryhmän laatimissa opetusministeriön strategisissa linjauksissa koskien kulttuuri- ja tiedeinstituuttien tukemista. Työryhmän näkemyksen mukaan instituuttien toiminta kulttuurin saralla voi olla kulttuurivaihtoa sekä suhteiden luomista toimijoiden välille, minkä lisäksi myös kulttuuriviennin käsite laajasti ymmärrettynä sopii kuvaamaan sekä kulttuuri- että tiedeinstituuttien toimintaa. Tiedeinstituutit nähdään strategian näkökulmasta kulttuuri-instituutteina, jonka yhteydessä toimii ja jonka toimintaa olennaisilta osin luonnehtii oma tutkimusohjelma tai -yksikkö. (Opetusministeriö 2005, s ) Työryhmä korostaa kehittämislinjauksissaan Suomen kulttuurin ja tieteen tunnetuksi tekemistä erityisesti taideja tiedeyhteisön keskuudessa sekä Suomen ja kohdemaan välisten yhteyksien edistämistä yhteistyösuhteiden, kulttuurien välisen ymmärryksen sekä kulttuuriviennin edistämiseksi. Instituuttien arvioinnissa tulee painottaa Suomen kulttuurin ja tieteen vastaanottoa ja tunnettuutta asemamaassa sekä asemamaan kulttuurin ymmärryksen lisääntymistä Suomessa. Toiminnan vaikutusten arvioinnin tulee kohdistua Suomen ja asemamaan tai -alueen toimijoiden välisten yhteyksien, yhteistyön ja kontaktipintojen syntymiseen ja tukemiseen. (Mt., s ) Lisäksi todetaan muun muassa, että olisi tärkeätä määritellä säännöllisesti uudelleen ne kulttuurialueet, joille instituuttien toimintaa tulisi suunnata, sekä arvioida tarpeita myös sen suhteen, minkälaista instrumenttia on tarkoituksenmukaisinta käyttää missäkin maassa (mt., s. 29). Tässä kohden on vielä mielekästä mainita yksi selvitys, joka on Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutit ry:n tuottama arviointiraportti opetus- ja kulttuuriministeriön keväällä 2010 käynnistämän nuorten taiteen- ja kulttuurialan ammattilaisten kansainvälistymishankkeen toteutuksesta ja tuloksista. Kyseisessä hankkeessa nuorten ammattilaisten työnantajiksi määriteltiin Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutit sekä taiteen tiedotuskeskukset ja näiden yhteistyökumppanit. Raportin mukaan hanke oli menestyksekäs sekä hallinnollisesti että tulosten osalta. Sen avulla voitiin merkittävästi parantaa niin työnantajien kuin työllistettyjen tilannetta, ja molemmat tahot antoivat siitä erittäin myönteistä palautetta. (Nisula 2012, s. 3.) 2 Ohjelmassa mm. mainitaan, että klustereita ja verkostoja tulee vahvistaa toimialojen sisällä sekä kansallisella että kansainvälisellä tasolla ja että eri toimialojen ja julkishallinnon ulkomaisten verkostojen tulee toimia toisiaan vahvistaen, täydentäen ja samoihin päämääriin pyrkien. Tähän lasketaan kuuluvaksi toimialajärjestöjen vientiosaamisen lisääminen, Suomen ulkomailla olevien edustustojen, Finpron toimipisteiden ja kulttuuri-instituuttien kulttuuriviennin osaamisen lisääminen ja yhteistyön kehittäminen sekä toimialojen vientiyhteistyön tehostaminen. (s. 17.) 8\n9 Jotkut instituutit ovat myös arvioineet itse omaa toimintaansa tai julkista kuvaansa sekä tuottaneet selvityksiä etenkin suurempien hankkeiden toteutuksesta ja merkityksestä. Koko instituuttia koskeva kuvaus ja arviointi on ilmeisesti tehty vain Suomen Viron-instituutissa (Salokannel ym. 1999). Tähän materiaaliin on selvityksen yhteydessä tutustuttu mahdollisuuksien mukaan. Selvityksen tavoitteet Tämän selvityksen yleisenä tarkoituksena on toimeksiannon mukaisesti ollut syventää ja selkeyttää tietoa instituuttien vaikuttavuudesta, kehittää instituuttien vaikuttavuuden kannalta kriittisiä menestystekijöitä, tukea instituuttien tavoitteellista toimintaa ja yhteistyötä sekä tuottaa työvälineitä vaikuttavuuden arvioinnin kehittämiseksi. Kyse ei siis ole vaikuttavuusarvioinnista tiukasti ymmärrettynä, vaan nykytilanteen kartoittamisesta ja työkalujen tarjoamisesta vaikuttavuuden ja sen seurannan edistämiseksi. Vaikuttavuudella on tässä yhteydessä tarkoitettu niitä vaikutuksia, joita Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituuteilla on suomalaiseen yhteiskuntaan sen toiminnan kautta, jota instituutit tekevät kohdealueellaan. Vaikuttavuuden arvioinnin yleinen tausta on julkisen sektorin viime vuosisadan lopulla toteutetussa uudistuksessa, jossa lakiin perustuvan, usein hyvin yksityiskohtaisesti säännellyn normiohjauksen sijaan alettiin painottaa julkisen ja julkisesti rahoitetun toiminnan taloudellisuutta, tuloksellisuutta ja vaikuttavuutta. Valtionhallinnossa hyödynnetään usein nykyään ns. tulosprismaa. Siinä yhteiskunnallisista vaikuttavuustavoitteista johdetaan toiminta- ja taloussuunnittelussa ilmenevät toiminnalliset tulostavoitteet. Näiden tavoitteiden saavuttamista ja siten vaikuttavuuden toteutumista selvitetään yksikön toiminnan raportoinnin ja analysoinnin avulla, usein erilaisia indikaattoreita hyödyntäen. Arviointiprosessin tulokset vaikuttavat puolestaan uusien tavoitteiden asettamiseen. Valtionhallinnossa käytettyä tulosprismaa on vaikea suoraan hyödyntää kansalaisyhteiskuntaan kuuluvien toimijoiden vaikuttavuuden arviointiin, koska näillä on myös oma, julkisesta rahoittajasta riippumaton tehtävän- ja tavoitteenasettelunsa. Tässä selvityksessä vaikuttavuuden määrittelyssä onkin otettu huomioon sekä keskeisen rahoittajan eli opetus- ja kulttuuriministeriön yleiset ja instituutteja erityisesti koskevat strategiset tavoitteet ja tulostavoitteet että instituuttien ja instituuttiverkoston omat näkemykset perustehtävästään. Näitä tavoitteita esitellään tarkemmin myöhemmin. Selvityksen tehtävä on jaettu kolmeen osaan. Ensimmäinen tehtävä on ollut kartoittaa instituuttien ja instituuttiverkoston nykytilanne vaikuttavuutta koskevien tavoitteiden asettamisessa sekä vaikuttavuusindikaattoreiden kehittämisessä. Keskeiset kysymykset tämän tehtävän osalta ovat: Onko Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituuttien toiminta järjestetty siten, että vaikuttavuus suomalaiseen yhteiskuntaan on huomioitu parhaalla mahdollisella tavalla sekä niin, että vaikuttavuuden toteutumista voidaan seurata ja arvioida systemaattisesti? Selvityksen toinen tehtävä on ollut arvioida instituuttien vaikuttavuutta käytettävissä olevien ja selvityksen yhteydessä kerättyjen aineistojen perusteella. Kysymys on siis: Minkälainen kuva Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituuttien vaikuttavuudesta syntyy tämän aineiston perusteella vaikuttavuuden eri osa-alueilla? Selvityksen kolmantena tehtävänä on ollut valita tarkemman analyysin kohteeksi suppeampi joukko instituutteja, jotka edustavat erityyppisiä organisaatio- ja toimintamalleja sekä erikokoisia instituutteja. Ohjausryhmän päätöksen mukaisesti selvityksessä tutkittiin tarkemmin kolmea kulttuuri-instituuttia (Suomen Tanskan kulttuuri-instituutti, Suomen Lontoon instituutti ja Suomen Viron-instituutti) ja kahta tiedeinstituuttia (Suomen Rooman-instituutti ja Suomen Japanin Instituutti). Tämän case-analyysin osalta keskeinen kysymys kuuluu: 9\n10 Minkälaista vaikutusta näillä instituuteilla on ollut suomalaiseen yhteiskuntaan selvityksen tarkastelemilla osaalueilla niiden oman raportoinnin ja muun aineiston perusteella? Selvityksen aineisto Selvityksen aineisto muodostuu kolmesta kokonaisuudesta, jotka tarjoavat erilaisia perspektiivejä selvityksen kysymyksiin vastaamiseen (kuvio 1). Ensinnäkin selvityksessä on hyödynnetty sitä materiaalia, jota instituutit itse tuottavat omasta toiminnastaan. Näitä ovat erityisesti instituuttien toimintakertomukset, tilinpäätökset ja toimintasuunnitelmat, jotka on kerätty analysoitavaksi vuosilta Lisäksi useimmilla instituuteilla on myös pidemmän tähtäimen strategisia asiakirjoja. Instituuttiverkostolla on myös olemassa oma yhteisstrategia koskien vuosia Kaikille instituuteille lähetettiin kysely, jossa tiedusteltiin niiden omia näkemyksiä tehtävästään, tavoitteistaan ja toimintansa vaikuttavuudesta (kyselylomake liitteessä 1). Kysely toteutettiin sähköpostikyselynä, ja siihen saatiin kaksikymmentä vastausta instituuttien johtajilta ja hallitusten puheenjohtajilta. Kolmannen aineistokokonaisuuden muodostavat instituuttien toiminnan kannalta keskeisten rahoittajatahojen tai sidosryhmien edustajien haastattelut (lista haastatelluista liitteessä 2). Haastattelut toteutettiin puolistrukturoituina teemahaastatteluina (haastattelurunko liitteessä 3), ja niitä tehtiin kaikkiaan 27 kappaletta. Haastateltavat edustavat suurta osaa koko potentiaalisesta kohderyhmästä, ja kaikkineen selvityksen aineistoa voidaan pitää laajana ja kattavana. Edellä mainittujen lisäksi haastateltiin tarkempaan case-analyysin valittujen instituuttien johtajat sekä instituuttien asemapaikkojen suurlähettiläät.3 Taustatietona on hyödynnetty kulttuuri- ja tiedeinstituuttien toiminnasta kertovaa muuta materiaalia. Kuvio 1. Selvityksen aineistometodologinen asetelma Instituuttien johdon käsitykset Olemassaoleva tietopohja: toimintakertomukset, tilinpäätökset Instituuttien rahoittajien ja sidosryhmien käsitykset Vastaukset selvityksen kysymyksiin, suositukset toiminnan kehittämiseksi 3 Yhdeltä suurlähettiläältä ei saatu haastattelua. 10\n11 3. Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituuttiverkosto Kansallisten kulttuuri-instituuttien historiaa Ulkomailla toimivia kansallisia kulttuuri-instituutteja pidetään usein vain kulttuuridiplomatian välineinä. Tällöin otaksutaan, että niiden tarkoituksena ja tavoitteena on levittää asemamaihin oikeaa tietoa ja oikoa perustajamaista vallalla olevia mahdollisia väärinkäsityksiä. Eurooppalaisen instituuttijärjestelmän historia osoittaa kuitenkin, että tämä käsitys on osatotuus, joka pätee lähinnä vain yhteen järjestelmän neljästä kehitysvaiheesta. Itse asiassa ulkomailla toimivista kansallisista kulttuuri-instituuteista on ollut mahdollista puhua yhtenä järjestelmänä tai verkostona vain parin viime vuosikymmenen ajan. Kansallisten kulttuuri-instituuttien historian ensimmäinen vaihe on osa Euroopan kulttuuristen suurvaltojen kulttuurihistoriaa. Sen lähtöpisteenä voidaan pitää Alliance Français n perustamista vuonna 1883 edistämään ranskan kielen käyttöä ja ranskalaista kirjallista kulttuuria ja Dante Alighieri -seuran perustamista vuonna 1889 edistämään italian kieltä ja kulttuuria. Näihin maihin luotiin myöhemmin myös toiset instituuttijärjestelmät: Centre Culturel Français 1900-luvun alussa ja Italian kulttuuri-instituuttijärjestelmä 1930-luvulla. Britannia ja Saksa seurasivat pitkähköllä viiveellä Ranskan ja Italian esimerkkiä. British Council perustettiin vuonna 1934, ja vuonna 1925 perustettu Deutsche Akademie muutettiin Goethe-Institutiksi vuonna Maailmansotien välissä ja toisen maailmansodan aikana nämä neljä instituuttirakennetta palvelivat kansallisia kielellisiä ja kulttuurisia intressejä kyseisten maiden varsinaisen kansallisen diplomatian rinnalla. Instituuttien toinen kehitysvaihe alkoi toisen maailmansodan jälkeen, ja tällöin instituutit tulivat mukaan varsinaiseen kulttuuridiplomatiaan. Myös sosialistiset maat osallistuivat siihen kylmän sodan ja liennytyspolitiikan aikana omalla instituutiomallillaan. Kolmanteen kehitysvaiheeseen siirryttiin puolestaan kylmän sodan päätyttyä. Vuoden 1989 jälkeen instituuttien määrä on kasvanut nopeasti, ja niitä on käytetty Euroopan niin sanottujen uusien demokratioiden kansainvälisen aseman vakiinnuttamiseen sekä niiden oman aikaisemman kulttuurisen ja kielellisen aseman palauttamiseen. Tässä vaiheessa perustettiin myös useita suomalaisia kulttuuri- ja tiedeinstituutteja. Eurooppalaisen instituuttijärjestelmän neljännessä kehitysvaiheessa 2000-luvulla on puolestaan korostettu instituuttien merkitystä luovan talouden ja kulttuurin vientiponnistusten sekä erityisesti maabrändin luomisen kannalta. Näihin alueisiin liittyvät pyrkimykset ovat nousseet instituuttien ohjelmissa perinteisten kulttuuristen tavoitteiden rinnalle ja toisinaan niiden ohikin. Monien eurooppalaisten instituuttijärjestelmien kuten British Councilin ja Svenska Institutetin toimintaa ohjaavat nykyään julkisuusdiplomatian tavoitteet (ml. maabrändäys), joskin asia ymmärretään eri maissa hieman eri tavalla. Tähän kehitykseen liittyy myös EU-maissa sijaitsevien eurooppalaisten kansallisten kulttuuri-instituuttien tiivistyvä yhteistyö, joka institutionalisoitui EUNIC-verkoston (European National Institutes for Culture) perustamisena vuonna Kyseisellä verkostolla on tällä hetkellä 28 jäsentä 24 EU:n jäsenmaasta. Verkosto toimii paikallisina klustereina, joista viimeisin on perustettu vastikään Thaimaahan. Kaikkiaan klustereita on tällä hetkellä yli 80 kappaletta. Paikallisten klustereiden odotetaan kussakin sijaintimaassa toimivan yhteistyössä ja hankkivan rahoitusta yhteisille projekteille. Erityisen näkyvää yhteistyö on ollut EU:n ulkopuolella Aasiassa, Latinalaisessa Amerikassa ja Lähi-idässä. Kansalliset eurooppalaiset kulttuuri-instituutit ovat käyneet viime vuosina läpi monia muutoksia. Centre Culturel Français -verkostosta tuli vuoden 2011 alusta Institut Français -järjestelmä, joka toimii itsenäisesti, mutta tiiviissä yhteistyössä ulkoministeriön ja suurlähetystöjen kanssa. British Councilin toimintatavat ovat puolestaan muuttuneet yhä enemmän julkisuusdiplomatian suuntaan. Toiminnassa korostetaan voimakkaasti yhteistyötä paikallisten toimijoiden kanssa from-few-to-few to from-few-to-many -periaatteella. Det Danske Institut on puolestaan muuttanut toimintansa painotuksia ja lopettanut instituutteja joissain maissa sekä perustanut niitä nouseville 11\n12 alueille kuten Kiinaan ja Brasiliaan. Useissa maissa instituutit saavat rahoituksensa ulkoasiainministeriöltä (esim. Saksa, Britannia, Italia, Ranska), mutta esimerkiksi Tanskassa ja Unkarissa ne toimivat Suomen tapaan pääasiassa kulttuuriasioista vastaavan ministeriön rahoituksella.4 Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituuttiverkosto Suomella on kuusitoista ulkomailla toimivaa kulttuuri- tai tiedeinstituuttia, minkä lisäksi Espoon Hanasaaressa toimii ruotsalais-suomalainen kulttuurikeskus. Instituuteista vanhin on Suomen Rooman-instituutti, joka on perustettu jo vuonna Useimmat nykyisistä instituuteista on perustettu 1990-luvulla. Lisäksi Suomen Ateenaninstituutti on perustettu vuonna 1984, Suomen New Yorkin kulttuuri-instituutti vuonna 1989 ja Budapestissa toimiva Finnagora vuonna Valtiovallan näkökulmasta kulttuuri- ja tiedeinstituuttiverkosto kytkeytyy Suomen kansainväliseen kulttuuriyhteistyöhön. Eri maiden kahdenvälistä yhteistyötä varten Suomi on solminut kulttuurivaihtosopimuksia. Näitä sopimuksia solmittiin erityisesti ja 1980-luvulla (ks. historiasta Siikala 1976; Paasivirta 1991). Nykyään niitä on 34 maan kanssa, minkä lisäksi Suomella on muutaman maan kanssa kulttuurivaihto-ohjelma tai yhteistyöpöytäkirja sekä muiden Pohjoismaiden ja Yhdysvaltojen kanssa kahdenvälinen kulttuurirahasto. Uusia sopimuksia ei enää nykyisin laadita, vaan asioista sovitaan yhteistyöpöytäkirjoin ja -muistioin. Lisäksi Suomessa toteutetaan yhteistyönä muun muassa sukukansaohjelmaa Venäjän suomalais-ugrilaisten kansojen kulttuurien tukemiseksi.6 Kulttuuri- ja tiedeinstituuteista useimmat ovat Euroopan unionin alueella. Kolme niistä on toisen Pohjoismaan pääkaupungissa (Kööpenhaminan, Tukholman ja Oslon instituutit) ja seitsemän ns. vanhan EU-maan pääkaupungissa (Pariisissa, Lontoossa, Brysselissä, Berliinissä ja Madridissa sijaitsevat kulttuuri-instituutit sekä Ateenassa ja Roomassa sijaitsevat tiedeinstituutit). Myöhemmin Euroopan unioniin liittyneistä maista Suomella on instituutit Virossa ja Unkarissa. EU:n ulkopuolisia instituutteja ovat Suomen Pietarin-instituutti Venäjällä, Suomen New Yorkin kulttuuri-instituutti Yhdysvalloissa sekä tiedeinstituuteista Suomen Japanin Instituutti ja Suomen Lähi-idän instituutti. Suurin osa instituuteista toimii vain yhden valtion alueella. Suomen Benelux-instituutti toimii kuitenkin Alankomaiden, Belgian ja Luxemburgin alueella, Lontoon instituutti Britannian ja Irlannin alueella ja New Yorkin instituutti Yhdysvaltojen lisäksi myös Kanadan alueella. Suomen Saksan-instituutin toiminta-alueeksi on määritelty kaikki saksankieliset maat, mutta käytännössä instituutin toiminta on rajautunut pääasiassa Saksan liittotasavaltaan. Suurimmat toiminta-alueet ovat Suomen Lähi-idän instituutilla (koko Lähi-itä) sekä Suomen Madridin-instituutilla (Espanja, Portugali, Latinalainen Amerikka). Suomen Viron-instituutti puolestaan toteuttaa hankerahoituksen turvin ohjelmaa myös Latviassa. Instituuttien keskinäistä yhteistyötä koordinoi, kehittää ja niiden asemaa kotimaassa tukee vuonna 2006 perustettu Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutit ry. Instituutit pitävät säännöllisesti yhteyttä toisiinsa ja kokoontuvat neuvottelupäiville yhteistyökumppaneidensa kanssa kaksi kertaa vuodessa: kerran kotimaassa ja kerran ulkomailla jonkin instituutin vieraina. Toukokuussa 2012 perustettiin myös erillinen tiedeinstituuttifoorumi edistämään tiedeinstituuttien toimintaa ja tunnettuutta sekä vahvistamaan niiden välistä yhteistyötä. Siihen kuuluvat neljän varsinaisen tiedeinstituutin lisäksi tutkimusta tekevät ja tiedettä edistävät kulttuuri-instituutit Suomen Lontoon instituutti, Suomen Saksan-instituutti ja Suomen Madridin-instituutti. 4 Lähteenä tässä kohdassa on käytetty kansallisten kulttuuri-instituuttijärjestelmien kotisivuja. Niiden osoitteet löytyvät koostetusti EUNIC-verkoston kotisivulta, 5 Tukholmassa sijaitsevaa Suomitaloa ylläpitävä säätiö perustettiin jo vuonna Ks. tarkemmin opetus- ja kulttuuriministeriön kotisivulta, kulttuurisopimukset_ja_ohjelmat/?lang=fi&print=true. 12\n13 Instituuttien rahoitus Kulttuuri- ja tiedeinstituuttien päärahoittaja on opetus- ja kulttuuriministeriö. Kulttuuri-instituutteja koskevat rahoituspäätökset käsitellään nykyään ministeriön kulttuuri-, liikunta- ja nuorisopolitiikan osastolla sen taideyksikössä, tiedeinstituuttien valtionapuasiat puolestaan korkeakoulu- ja tiedepolitiikan osaston tiedepolitiikan vastuualueella. Kulttuuri-instituuttien valtionavustukset myönnetään yleisistä budjettivaroista, lukuun ottamatta Suomen New Yorkin kulttuuri-instituutin säätiön avustusta, joka myönnetään taiteen tukemiseen varatuista veikkausvoittovaroista. Tiedeinstituuttien avustukset myönnetään tieteen tukemiseen tarkoitetuista veikkausvoittovaroista. Osa instituuteista toimii valtiovarainministeriön omistamissa kiinteistöissä (Lontoo, Pariisi, Rooma ja Ateena), ja ne saavat erikseen vuokraansa vastaavan avustuksen erilliseltä momentilta.7 Kansainvälisen liikkuvuuden ja yhteistyön asiantuntija- ja palveluorganisaatio CIMO myöntää kaikille CIMOn kautta kulttuuri- ja tiedeinstituutteihin harjoitteluun päässeille apurahan suoraan. Vuosina 2010 ja 2011 CIMO myönsi tähän tarkoitukseen apurahoja yhteensä ja euroa. Viimeisimmät vertailukelpoiset tiedot kulttuuri- ja tiedeinstituuttien taloudesta ovat vuodelta 2009 (taulukko 1). Euromääräisillä kustannuksilla mitattuna kaikki kulttuuri- ja tiedeinstituutit ovat pieniä ja niiden osuus valtion kulttuuribudjetista on myös varsin vähäinen. Vuonna 2009 opetusministeriön kokonaisavustus kulttuuriinstituuteille oli hieman yli seitsemän miljoonaa euroa. Ministeriön hallinnonalan saman vuoden kulttuurimäärärahoista (noin 483 miljoonaa) se muodosti noin puolitoista prosenttia. Suomen ulkomailla sijaitsevien kulttuuri- ja tiedeinstituuttien yhteenlasketut menot olivat noin 9,5 miljoonaa euroa. Vain yhden instituutin kokonaismenot olivat vuonna 2009 yli miljoona euroa. Hanasaaren ohjelmaosaston menot olivat samana vuonna noin 1,8 miljoonaa euroa. Vaikka kaikki kulttuuri- ja tiedeinstituutit ovat organisaatioina melko pieniä, niiden väliset keskinäiset erot ovat kuitenkin merkittäviä. Vuonna 2009 kahden instituutin kokonaiskustannukset olivat alle euroa. Valtion toiminta-avustuksella mitattuna kuusi instituuttia sai vuonna 2011 yli euron avustuksen muiden jäädessä korkeintaan euroon (taulukko 2). Pienimpien ulkomailla sijaitsevien instituuttien eli Suomen Tanskan kulttuuri-instituutin ja Finnagoran toiminta-avustus oli vain hieman yli euroa. Myös lisärahoituksen hankinnassa on suuria eroja. Vuonna 2009 kuudella ulkomailla sijaitsevalla instituutilla opetusministeriöstä saatu tuki muodosti yli 90 prosenttia kaikista menoista. Neljässä instituutissa vastaava osuus oli alle 70 prosenttia, alimmillaan 63,8 %. Hanasaaren kulttuurikeskuksen tapauksessa ministeriön yleisavustus muodosti alle kymmenen prosenttia ohjelmaosaston menoista. 7 Muista ulkomailla olevista instituuteista Tukholman instituutti sijaitsee instituutin säätiön omistamassa kiinteistössä, muut instituutit vuokraavat tilansa joko paikallisilta tahoilta tai Suomen edustustolta. Hanasaari toimii Suomen valtion omistamassa kiinteistössä, johon rahastolla on käyttöoikeus. Valtio huolehtii Senaatti-kiinteistöjen kautta kiinteistön ja siihen kuuluvien rakennusten isännöinnistä ja ylläpidosta. 13\n14 Taulukko 1. Instituuttien perustiedot vuodelta Lähde Tilastokeskus 2011, s Instituutti, perustamisvuosi9 Henkilöstö10 Yhteensä Suomen Tukholman kulttuuri-instituutti, 1995 (1969)11 Hanasaaren ruotsalais-suomalainen kulttuurikeskus, Suomen New Yorkin kulttuuri-instituutti, 1989 Tulot, Menot, josta opetusministeriöstä Yhteensä josta palkat josta toimitilakulut Suomen Ranskan instituutti, Suomen Lontoon instituutti, , Suomen Tanskan kulttuuri-instituutti, Suomen Pietarin-instituutti, Suomen Benelux-instituutti, Suomen Saksan-instituutti, , Suomen Viron-instituutti, 1994 (1991) Suomalais-norjalainen kulttuuriinstituutti, , Suomen Madridin-instituutti, , Finnagora, Suomen Rooman-instituutti, , Suomen Ateenan-instituutti, Suomen Lähi-idän instituutti, , Suomen Japanin Instituutti, Yhteensä 86, Taulukossa 2 näkyy kulttuuri- ja tiedeinstituuttien saaman toiminta-avustuksen kehitys vuosina Vuonna 2011 kulttuuri-instituuttien saamat opetus- ja kulttuuriministeriön myöntämät toiminta-avustukset olivat yhteensä euroa. Luku sisältää myös Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutit ry:n saaman euron avustuksen.14 Neljä tiedeinstituuttia sai samana vuonna toiminta-avustusta yhteensä euroa. 8 Tilastokeskuksen alkuperäiseen taulukkoon on lisätty Hanasaaren ruotsalais-suomalaisesta kulttuurikeskuksesta saadut tiedot. 9 Instituutit ovat järjestyksessä ensin kulttuuri-instituutit, sitten tiedeinstituutit. Molempiin ryhmiin kuuluvat instituutit ikäjärjestyksessä. 10 Ei sisällä harjoittelijoita. 11 Ohjelmatoiminnan tulot ja menot. 12 Ohjelmatoiminnan henkilöstö, tulot ja menot. Toimitilakulujen osalta Senaatti-kiinteistöt laskuttaa Suomalais-ruotsalaista kulttuurirahastoa Hanasaaren tilakustannuksista, ja rahasto puolestaan saa vastaavansuuruisen avustuksen OKM:lta (vuonna 2009 OPM). 13 Alkuperäisessä lähteessä olevaan lukuun on lisätty Rooman instituutin OPM:lta saama vuokra-avustus. 14 Instituuttiyhdistys on saanut lisäksi kolmekymmentätuhatta euroa erilliseltä momentilta. 14\n15 Valtionavustus on kasvanut vuosien 2008 ja 2012 välisenä aikana. Valtion talousarvioesityksissä kulttuuriinstituuttien määrärahat säilyivät vuodesta 2003 lähtien ennallaan, mutta eduskunta päätti vuosina tehdä instituuttien rahoitusta koskevaan talousarviomomenttiin kustannustason nousua kompensoivan sekä instituuttien toimintaa ja sen kehittämistä edesauttavan tasokorotuksen.15 Määrärahan euromääräinen kasvu on jakautunut instituuteille muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta melko tasaisesti, mikä tarkoittaa suhteellisesti ottaen suurempaa kasvua pienimmissä instituuteissa. Toiminta-avustuksen lisäksi instituutit ovat vuodesta 2009 lähtien voineet hakea opetus- ja kulttuuriministeriöltä erillistä erityisavustusta kulttuuriviennin kehittämiseen (taulukko 3).16 Aluksi tämä määräraha oli kooltaan euroa, mutta se on sittemmin kasvanut niin, että instituuteille myönnettiin tätä avustusta vuonna 2011 yhteensä puoli miljoonaa euroa. Kaikille instituuteille on myönnetty tätä erityisavustusta kulttuurivientihankkeiden kehittämiseen, joskin Japanin Instituuttia lukuun ottamatta ne ovat olleet tiedeinstituuteilla melko vaatimattomia. Yli euroa neljän vuoden aikana ovat saaneet New Yorkin kulttuuri-instituutti, Lontoon instituutti sekä Madridin-instituutti. Kulttuurivientihankkeilla on eri taiteenaloista edistetty selvästi eniten muotoilua, minkä lisäksi on tuettu myös esimerkiksi musiikin, kuvataiteen, teatterin ja arkkitehtuurin aloihin kuuluvia hankkeita. Opetus- ja kulttuuriministeriön myöntämien toiminta- ja kohdeavustusten lisäksi instituutit hankkivat jonkin verran euromääräisiä tuloja esimerkiksi muilta ministeriöiltä, suomalaisilta rahastoilta ja säätiöiltä sekä suomalaisilta ja ulkomaisilta yrityksiltä. Erityisesti tiedeinstituutit hankkivat avustuksia myös yliopistoilta sekä tutkimushankerahoitusta eri lähteistä kuten Suomen Akatemialta. Säätiöiden tilinpäätökset eivät anna näistä rahoituksista yhteismitallisia eivätkä usein kovin yksityiskohtaisia tietoja, minkä vuoksi täsmällisten tietojen esittäminen on tässä yhteydessä mahdotonta. Instituutin toimintaa rahoitetaan myös jonkin verran tavalla, joka ei näy niiden tilinpäätöksissä. Instituutin kokonaan tai merkittävältä osin järjestämään toimintaan suunnatun rahoituksen hakemus on esimerkiksi voitu tehdä jonkin toisen tahon nimissä, koska instituutti ei ole syystä tai toisesta voinut toimia virallisena hakijana. Toisissa tapauksissa myönnetty tuki ei puolestaan ole kulkenut instituutin kautta, vaikka se onkin toiminut tuen hakijana. Esimerkiksi CIMOn ja Svenska Kulturfondenin instituuteille myöntämä rahoitus harjoittelijoiden palkkoihin menee suoraan harjoittelijalle.17 Instituuttien toiminnan resursoinnissa merkittävää on myös niin sanottu in kind -rahoitus. Tällä tarkoitetaan sellaista tukea tai muuta apua, joka ei näy toimijan tilinpäätöksessä, mutta jolle kuitenkin voidaan laskea tietty rahallinen arvo. In kind -rahoitus pitää sisällään esimerkiksi tilojen tarjoamista seminaarien, konserttien tai näyttelyjen järjestämiseen ilmaiseksi tai merkittävällä alennuksella, osallistumista kokonaan tai osittain matkakustannusten korvaamiseen, tarjoilujen järjestämistä instituutin puolesta tai apua tilaisuuksien ja tapahtumien markkinoinnissa. Instituuttiverkosto on viime aikoina alkanut selvittää instituuttien saaman in kind -rahoituksen laajuutta. Lukuun on haluttu sisällyttää sellaiset tapahtumat tai projektit, jossa instituutti on itse ollut itse pääjärjestäjä tai selvästi aloitteellinen järjestäjä. Näitä tietoja tarkastellaan lähemmin raportin instituutteja rahoituksen hankkijoina käsittelevässä luvussa. 15 Instituuttien valtionavustusta ei vuosittain automaattisesti tarkisteta indeksikorotuksella. Tämä heijastuu muun muassa instituuttien henkilökunnan palkkakehitykseen. 16 Vuodesta 2011 lähtien samasta määrärahasta on kulttuurivientihankkeiden lisäksi voinut hakea erityisavustusta myös instituutin toiminnan kehittämiseen, erityisesti vaikuttavuuden lisäämiseen. 17 Varainkeruun arviointia tilinpäätöksistä hankaloittaa myös se, että tietyn vuoden hankkeeseen tarkoitetusta avustuksesta osa saattaa olla kirjattu myös eri toimintavuodelle esimerkiksi loppuraportoinnin ja maksatuksen välisten kytkentöjen seurauksena. 15\n16 Taulukko 2. Valtion toiminta-avustukset Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituuteille Lähde: Opetus- ja kulttuuriministeriö. Valtionavustus, Instituutti Muutos-% Suomen Tukholman kulttuuri-instituutti ,2 Hanasaaren ruotsalais-suomalainen kulttuurikeskus ,7 Suomen New Yorkin kulttuuri-instituutti ,0 Suomen Ranskan instituutti ,6 Suomen Lontoon instituutti ,9 Suomen Tanskan kulttuuri-instituutti ,1 Suomen Pietarin-instituutti ,0 Suomen Benelux-instituutti ,6 Suomen Saksan-instituutti ,3 Suomen Viron-instituutti ,9 Suomalais-norjalainen kulttuuri-instituutti ,7 Suomen Madridin-instituutti ,3 Finnagora ,2 Suomen Rooman-instituutti ,3 Suomen Ateenan-instituutti ,3 Suomen Lähi-idän instituutti ,1 Suomen Japanin Instituutti ,3 Yhteensä Suomen New Yorkin kulttuuri-instituutin toiminta-avustusta nostettiin merkittävästi vuonna Vuoden 2009 korkeampi summa johtuu muutosta aiheutuneista kustannuksista. 16\n17 Taulukko 3. Opetus- ja kulttuuriministeriön avustukset Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituuteille kulttuuriviennin kehittämiseen. Lähde: Opetus- ja kulttuuriministeriö.20 Avustus, Instituutti Yhteensä Suomen Tukholman kulttuuri-instituutti Hanasaaren ruotsalais-suomalainen kulttuurikeskus Suomen New Yorkin kulttuuri-instituutti Suomen Ranskan instituutti Suomen Lontoon instituutti Suomen Tanskan kulttuuri-instituutti Suomen Pietarin-instituutti Suomen Benelux-instituutti Suomen Saksan-instituutti Suomen Viron-instituutti Suomalais-norjalainen kulttuuri-instituutti Suomen Madridin-instituutti Finnagora Suomen Rooman-instituutti Suomen Ateenan-instituutti Suomen Lähi-idän instituutti Suomen Japanin Instituutti Yhteensä Instituuttien hallinto Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutit ovat Hanasaarta ja Suomalais-norjalaista kulttuuri-instituuttia21 lukuun ottamatta säätiöiden ylläpitämiä yksityisoikeudellisia organisaatioita. Säätiöiden perustamista ja toimintaa säätelevät säätiölaki (109/1930) ja säätiöasetus (1045/1989), joista ei kuitenkaan löydy säätiön käsitteelle tarkkaa määritelmää. Säätiö määritellään yleensä tiettyyn määrätarkoitukseen sijoitetuksi varallisuusmassaksi, jonka hallinnointia varten on säätiölain mukaisesti perustettu itsenäinen oikeushenkilö. Säätiöllä ei ole omistajia eikä jäseniä, vaan säätiölle tiettyyn tarkoitukseen luovutettua omaisuutta hallinnoi säätiön hallitus Vuoden 2012 luku sisältää euroa kulttuuri-instituuttien muotoiluviennin ( ) arviointihankkeeseen. 21 Suomalais-norjalaisen kulttuuri-instituutin taustalla ovat kahdenväliset kulttuurirahastot Suomalais-norjalainen kulttuurirahasto ja Norjalais-suomalainen kulttuurirahasto. Hanasaarta ylläpitää Suomalais-ruotsalainen kulttuurirahasto. 22 Ks. säätiöistä esim. Säätiöiden ja rahastojen neuvottelukunnan kotisivulta, 17\n18 Säätiöt luokitellaan tavallisesti apurahoja jakaviin säätiöihin ja toiminnallisiin säätiöihin. Apurahoja jakavat säätiöt toteuttavat tarkoitustaan jakamalla apurahoja ja avustuksia pääomansa tuotosta. Toiminnalliset säätiöt puolestaan toteuttavat tarkoitustaan toimimalla itse. Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutteja ylläpitävät säätiöt on luokiteltavissa toiminnallisiksi säätiöiksi. Ne ovat myös verotuksellisessa mielessä yleishyödyllisiä toimijoita. Julkisen palvelun ja yksityisen yritystoiminnan väliin sijoittuvina ne voidaan nähdä osana suomalaista kolmatta sektoria, vapaan kansalaistoiminnan kautta organisoituneina puolestaan osana suomalaista kansalaisyhteiskuntaa. Instituutteja ylläpitävien säätiöiden ja rahastojen perustajatahot vaihtelevat suuresti. Suomen Rooman-instituuttia ylläpitävä säätiö on perustettu muutamien yksityishenkilöiden toimesta, kun taas joidenkin säätiöiden taustalla on jopa kymmeniä perustajayhteisöjä. Perustajien joukossa on muun muassa suomalaisia yliopistoja ja korkeakouluja, tieteellisiä yhdistyksiä, eri taiteenalojen järjestöjä ja ystävyysseuroja, pankkeja ja liikeyrityksiä, kirkollisia organisaatioita, tiedettä ja taidetta rahoittavia säätiöitä ja rahastoja sekä suomalaisia kaupunkeja. Joitain säätiöitä on ollut perustamassa myös opetusministeriö. Osassa säätiöistä taustalla on myös ulkomaisia tahoja. Suomen Tanskan kulttuuri-instituutin säätiötä ja Suomen Tukholman kulttuuri-instituuttia ylläpitävää Stiftelsen Kulturinstitut i Sverigeä lukuun ottamatta kaikki säätiöt on rekisteröity Suomeen.23 Jokaisessa instituutissa on päivittäisestä toiminnasta vastaava johtaja, minkä lisäksi joissain suurimmista instituuteissa on lisäksi erilliset johtajat tai vastuuhenkilöt vastaamassa esimerkiksi erikseen tieteen sekä taiteen ja kulttuurin ohjelmista ja hankkeista. Säätiöiden asioita hoitaa ja päätösvaltaa käyttää sekä niitä edustaa hallitus, joskin joissain tapauksissa ylin päätös- tai valvontavalta kuuluu säätiön valtuuskunnalle.24 Jotkut säätiöt ovat viime vuosina lakkauttaneet oman valtuuskuntansa tai neuvottelukuntansa.25 Joillain säätiöillä on puolestaan erikseen koko hallitusta useammin kokoontuva työvaliokunta. Useimmilla on lisäksi säätiön käytännön asioita hoitava asiamies tai pääsihteeri, jonka tehtäväkuva vaihtelee suuresti instituutista toiseen. Yhteisestä lainsäädännöllisestä asemastaan huolimatta kulttuuri- ja tiedeinstituuttien taustaorganisaatioissa sekä niiden päätöksentekorakenteissa ja hallinnollisissa käytännöissä on siten myös eroja. Vaikuttaa siltä, että useissa instituuteissa järjestelmää on pyritty viime aikoina yksinkertaistamaan ja tehostamaan esimerkiksi lakkauttamalla valtuuskunta tai neuvottelukunta sekä tarkistamalla asiamiehen toimenkuvaa. Instituuttiverkoston piirissä on myös käyty yhteistä keskustelua hyvän hallinnon periaatteista ja niiden toteuttamisesta. Instituuttien johtajavalinnat ja muut rekrytointikriteerit olisivat kiinnostava selvittämisen kohde, johon ei tämän selvityksen puitteissa pystytty kunnolla syventymään. Asiakirja-aineiston ja haastattelujen perusteella vaikuttaa siltä, että aikaisemmin vahvoina pidettyjen tieteellisten tai taiteellisten ansioiden sijaan nykyään painotetaan enemmän instituuttien johtajien tuottajaosaamista, verkostoja ja kommunikointitaitoja. Instituuttien toimintaympäristö Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituuteilla on laaja, moniulotteinen ja dynaaminen toimintaympäristö. Sen keskeisiä kotimaisia elementtejä ovat julkiset ja yksityiset rahoittajat (etenkin OKM, säätiöt ja rahastot), toiminta-alueen kehityksestä kiinnostuneet ministeriöt (OKM, ulkoasiainministeriö, työ- ja elinkeinoministeriö) sekä tieteen, taiteen ja kulttuurin eri sidosryhmät, erityisesti kansainvälisiä suhteita edistävät sekä koulutus- ja kulttuurivientiä ja -vaihtoa toteuttavat organisaatiot. Lisäksi kullakin instituutilla on omat perustajatahonsa, jotka joissain tapauksissa edustavat suomalaista yhteiskuntaa hyvin laajasti. 23 Osalla instituuteista on kuitenkin suomalaisen säätiön lisäksi erikseen asemamaahan rekisteröity yhdistys tai säätiö. 24 Suomalais-norjalaisen kulttuuri-instituutin taustalla olevien kulttuurirahastojen hallitukset valitsevat instituutin hallituksen, jossa on jäseniä Norjasta ja Suomesta. Hanasaarta ylläpitävän Suomalais-ruotsalaisen kulttuurirahaston hallitus nimittää kulttuurikeskuksen johtokunnan jäsenet lukuun ottamatta puheenjohtajaa, jonka nimittää Suomen hallitus. 25 Joillain säätiöillä on lisäksi muita orgaaneja kuten ystäväyhdistys tai neuvoa-antava elin. 18\n19 Ulkomailla toimivien instituuttien toimintaympäristön keskeisiä elementtejä asemamaassa tai -alueella ovat puolestaan Suomen sikäläinen edustusto ja Finpro sekä suuri joukko paikallisia tiede-, taide- ja kulttuuritoimijoita sekä näihin aloihin liittyvien toimintojen potentiaalisia rahoittajia. Käytännössä toimintaympäristö vaihtelee suuresti kunkin maan/toiminta-alueen, kunkin instituutin identiteetin ja toimintaprofiilin sekä kulloisenkin toiminnan konkreettisten painopistealueiden mukaisesti. Merkittävää roolia instituuttien toiminnan kannalta näyttelee lisäksi Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutit ry:ksi organisoitunut instituuttiverkosto. Tämän verkoston vuosille laatimassa strategiassa toimintaympäristökehitystä ja siihen liittyviä haasteita luonnehdittiin ensinnäkin siten, että siihen kuuluu jatkuva globaalistuminen ja monimuotoistuminen. Kansainvälisellä tasolla haasteeksi määriteltiin vuorovaikutuksen vahvistaminen paikallisten kulttuuritoimijoiden kanssa, yhteistyön lisääminen muiden maiden paikallisten instituuttien kanssa sekä tieteellisen yhteistyön kehittäminen. Kansallisen tason kysymyksinä esille nostettiin puolestaan kulttuurivientiohjelman toteuttaminen, tarve resurssien hankinnan monipuolistamiseen sekä pohdinta instituuttien toiminta-alueen laajuudesta ja painotuksesta. Tässä yhteydessä merkityksellisimpänä voidaan pitää sitä kehitystä, joka on tapahtunut Suomen valtion taloudellisten ulkosuhteiden rintamalla. Pääministeri Jyrki Kataisen hallituksen ohjelmaan nojaten valtioneuvosto hyväksyi toukokuussa 2012 taloudellisten ulkosuhteiden toimintaohjelman, jonka tarkoituksena on uudistaa Suomen nykyinen viennin ja kansainvälistymisen edistämisen sekä maakuvatyön toimintamalli. Tämä niin sanottu Team Finland -toiminta ulotetaan kaikkiin Suomen julkisrahoitteisiin ja julkista tukea saavien toimijoiden toimipisteisiin ulkomailla, mukaan lukien Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutit. Paikalliset Team Finland -verkostot ovat jo laatineet yhteisen näkemyksen asemamaan toimintaympäristön kehityksestä, markkinoiden mahdollisuuksista ja haasteista sekä prioriteeteista ja konkreettisista yhteistyöhankkeista. (Team Finlandia käsitellään tarkemmin luvussa 4). 19\n20 4. Visiot, missiot, tavoitteet Seuraavaksi tarkastellaan sitä, miten instituuttiverkoston omassa piirissä määritellään Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituuttien tavoitteet sekä välineet tavoitteiden saavuttamisen arvioimiseksi. Lisäksi selvitetään, millä lailla opetus- ja kulttuuriministeriössä nähdään kulttuuri- ja tiedeinstituutit ministeriön strategisten tavoitteiden saavuttamisen edistäjinä ja minkälaisia odotuksia instituuttien toiminnalle asetetaan. Lopuksi käsitellään lyhyesti ulkoasiainministeriön kulttuuri- ja tiedeinstituuttien tavoitteisiin ja toimintaan kytkeytyviä omia linjauksia ja toimintoja. Kunkin kulttuuri- ja tiedeinstituutin omia tehtävänmäärittelyjä ja tavoitteenasetteluja tarkastellaan lähemmin instituuttien esittelyn kohdalla. Instituuttiverkoston tavoitteet Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutit ry laati säätiöiden ja instituuttien omien strategioiden pohjalta verkostolle strategian vuosille tukemaan verkoston toiminnan suuntaamista tavoitteellisesti ja tuottavasti pitkällä aikajänteellä. Tässä strategiassa verkoston missioksi määriteltiin Suomen kulttuurin ja tieteen tunnettuuden edistäminen. Visioon vuodelle 2013 sisällytettiin seuraavat osa-alueet: Instituuttiverkosto on keskeinen osa Suomen kansainvälistä kulttuurivaihtoa, kulttuuriviennin tukirakenteita ja omalta osaltaan suomalaisen tutkimuksen ja korkeakoulutuksen kansainvälistymisen edistäjä. Instituuttiverkosto on luotettava, kustannustehokas ja asiantunteva kumppani, joka luo lisäresursseja Suomen kulttuurille ja tieteelle. Verkoston toimintaprofiili on selkeä ja työnjako toimiva. Näistä ensimmäinen visio on kiinteimmin yhteydessä instituuttien vaikuttavuuteen. Suomen kulttuurivientiä halutaan edistää osallistumalla sekä kulttuuriviennin että tieteellisen yhteistyön kehittämiseen. Kulttuurivientiä edistetään instituuttien tiedotuksen, toimijoiden verkostoimisen, kontaktipintojen lisäämisen ja promootion kautta sekä selkeyttämällä ja tiivistämällä yhteistyötä ja koordinaatiota kulttuuriviennin tukiverkoston muiden toimijoiden, erityisesti ulkomaanedustustojen, kanssa. Tieteellistä yhteistyötä halutaan puolestaan kehittää luomalla pitkäjänteiset yhteydet asemamaiden tutkijoihin, integroitumalla asemamaiden tiedeyhteisöihin, tukemalla suomalaisen korkeakoulutuksen kansainvälistymistä tutkija- ja opiskelijavaihtoa edistämällä sekä edistämällä suomalaisen koulutusjärjestelmän ja -ohjelmien tunnettuutta yhteistyössä korkeakoulujen ja yliopistojen kanssa. Toiseen visioon sisältyy puolestaan muun muassa verkoston yhtenäisen profiilin ja tunnettuuden kehittäminen, instituuttien toimintaedellytysten turvaaminen tavoitteita vastaavalle tasolle (esim. ulkopuolisen rahoituksen osuuden kasvattaminen) ja kansainväliseen yhteistyöhön osallistuminen. Lisäksi strategiassa mainitaan instituuttiverkoston toiminnan yhteismitallisen arvioinnin ja säännöllisen seurannan kehittäminen esimerkiksi laatimalla monivuotiset tavoitesuunnitelmat, vuosittaiset asemamaakohtaiset yhteistyöasiakirjat opetus- ja kulttuuri- sekä ulkoasiainministeriölle sekä toiminnan tuloksellisuudesta, toiminnallisuudesta, tavoitettavuudesta ja vaikuttavuudesta kertovien indikaattorien kehitystyön jatkaminen. Omassa kehitystyössään kulttuuri- ja tiedeinstituutit ovat pyrkineet osoittamaan toimintansa vaikuttavuutta neljän indikaattorin kautta, jotka ovat liikkuvuus ja verkostot, tavoitettavuus, yhteiskunnallinen vaikuttaminen ja rahoitus. Taustalla on käsitys instituuttien perustehtävästä tehdä suomalaista kulttuuria tunnetuksi kohdealueellaan kulttuuri-instituuttien osalta sekä tehdä tutkimusta, tarjota opetusta ja edistää Suomen ja kohde- 20


Rekisteriseloste jäsenrekisteri | Suomen Coton de Tulear ry\nSuomen Coton de Tuléar ry:n jäsenrekisteri\nNimi: Suomen Coton de Tuléar ry\nUlla Tuomainen, jäsensihteeri\nRekisterin tarkoituksena on kerätä yhdistyksen jäsenistä yhdistyslain (503/1989) 11 §:n vaatimat henkilötiedot ja muut yhdistyksen toimintaa varten tarpeelliset tiedot. Yhteys- ja jäsenyystietoja kerätään jäsenasioiden hoitamista, tiedotusta, jäsenlehden postitusta ja laskutusta varten. Tiedoista voidaan koota tilastoja, joista yksittäistä jäsentä ei ole mahdollista tunnistaa.\n- jäsenen yhteystiedot (postiosoite, puhelin ja sähköposti)\n- jäsenyystiedot (jäsentyyppi, jäsennumero, jäsenyyden alkamisajankohta)\n- Muut tiedot (lehtitilaustiedot)\nSähköinen jäsenrekisteri sijaitsee käyttäjätunnuksin suojatulla palvelimella. Suomen Coton de Tuléar ry:n jäsensihteeri huolehtii tietoturvan säilymisestä parhaan kykynsä mukaan.\nRekisteriin merkitty henkilö voi tarkastaa mitä tietoja hänestä on merkitty yhdistyksen jäsenrekisteriin tai ettei rekisterissä ole häntä koskevia tietoja. Tietojen tarkastuspyyntö on esitettävä kirjallisesti yhdistyksen hallitukselle, osoitteeseen scdt.sihteeri(at)gmail.com


Vuoden viimeinen Teknari on ilmestynyt. Numero 21/2011 esittelee muun muassa Tokion autonäyttelyn antia. Hologrammeja ja hallusinaatioita, fantastista fantasiaa ja kutistettua tulevaisuutta. Toimittaja Vesa Eskola tarjoilee Tokion autonäyttelystä mielenkiintoisen reportaasin. Kaukana idässä asiat ovat toisin kuin mihin eurooppalaisissa autonäyttelyissä on totuttu.\nTeknarin seuraava numero ilmestyy joulupyhien jälkeen 11. tammikuuta. Myös Teknarin tv-ohjelma vetelee vuoden 2011 osalta viimeisiään. Toisen tuotantokauden viimeinen jakso nähdään MTV3:lla keskiviikkona 14. joulukuuta klo 22.35. Teknari palaa tv-ruutuihin maaliskuussa 2012.


Uusimmat › Keskustelu › Yleistä › Yleiset pulinat › PULINABOXI 33 › jepjep\nheinäkuu 12, 2007, 12:55 0 0 LINKKI\nZitromax (noin Espanjassa, mutta nimi saattaa vaihdella asultaan eri markkina-alueilla) = Azitromicina (Dihidrato) 500 mg luetaan kait antibiootteihin enkä minä ainakaan niitä napsi huvikseni (olen siis täysin samaa mieltä Ronkelin kanssa), mutta todelliseen tautiin kyllä käytän saadakseni itseni kuntoon. Joskus vain tuntuu viisaammalta lääkitä itsensä takaisin työvireeseen kuin kärsiä tarpeettomasti turhan pitkään.\nJep jep, zitromax on antibiootti joka ei sisällä penisiliiniä ja tästä syystä normaalisti Zitromax on antibiootti joka annetaan penisiliini allregisille ensisijaisesti.\nMiekään en mielellään napsi antibioottia sillä se kuitenkin heikentää joka kerta vastustuskykä. Jos on vain mahdollista oon ottamatta, mutta jos aika ei anna myöten niin silloin on pakko ottaa antibioottikuuri.


Rovaniemen ampuja oli Kosovon rauhanturvaaja - Rikos - Uutiset - MTV.fi\nRovaniemen ampuja oli Kosovon rauhanturvaaja Rikos\nJulkaistu 18.05.2008 15:53\nKaksi nuorta miestä Rovaniemellä viime yönä ampunut oli toiminut rauhanturvaajana Kosovossa. Rovaniemen poliisin mukaan hän oli palannut takaisin Suomeen viikko sitten. Teon motiivista ei ole edelleenkään tietoa. Mainos (uutinen jatkuu alla)\nRovaniemeläismies ampui kahta ihmistä yökerhon edustalla viime yönä. Toinen kuoli, toisen vammat ovat vakavat. Rovaniemeläismies ampui myös itsensä. Yökerhon edessä tapahtuneessa välikohtauksessa loukkaantuneen miehen vammat ovat vakavat. Loukkaantunut on hoidossa Lapin keskussairaalan teho-osastolla. Häenllä ei ole enää välitöntä hengenvaaraa. Tekijä ja uhrit eivät tuttujaPoliisin tämänhetkisten tietojen mukaan tekijä ja uhrit eivät tunteet toisiaan ennestään.Tapahtumat alkoivat tämän yökerhon ulko-ovelta aamuyöllä ennen kello kolmea. Poliisin kuulemien silminäkijöiden mukaan kaksi miestä oli poistumassa kyseisestä yökerhosta, kun paikalle saapui autolla vuonna 1983 syntynyt rovaniemeläimies, joka aloitti ammuskelun. Tutkinnanjohtaja Jaakko Aurala Rovaniemen poliisista kertoo, että kaikki tapahtui nopeasti. - Tilannehan eteni erittäin nopeasti,että laukauksia ei ammuttu enään siinä vaiheessa kun poliisi tuli paikalle, vaikka me olimme melkein minuutissa kahdessa siinä. Todettiin, että kaksi henkilöä on menehtynyt ilmeisesti aivan välittömästi siinä ja kolmas henkilö on vakavasti loukkaantunut.Uhrien henkilöllisyyttä poliisi ei tässä vaiheessa julkista.Myös teon motiivit ovat tutkinnan alla.- Menehtyneet ovat 1983 ja 1984 syntynyt ja tämä vakavasti loukkaantunut on syntynyt 1985 ja kaikki ovat rovaniemiläisiä.Poliisin mukaan laukauksia on ammuttu useita ja paikalla on ollut useita kymmeniä ihmisiä. Järkyttyneiden silminnäkijöiden joukossa myös uhrien läheisiä ystäviä.- Oli monia, joille uhrit olivat hyviä ystäviä, oli seurustelukumppania.Elikkä ne suhteet oli hyvin läheiset, niin sen takia järkytys oli sitten hyvin suuri.Tapausta tutkitaan murhana ja murhan yrityksenä. Vakavasti loukkaantuneen tila on poliisin mukaan vakava, mutta välitöntä hengenvaaraa hänellä ei enää ole.Lue myös: (MTV3-STT)\nRovaniemen ampuja käytti kahta asetta\nKäsilaukkuvarkaat iskivät naista päähän Nastolassa Uusimmat uutisvideot


Kasvatustieteet:liiketoimintasuunnitelma - Tieteen termipankki\nDefinition Liiketoimintasuunnitelma on uuden yrityksen suunnittelu- ja johtamistyöväline (Karlsson & Honig, 2009), joka perustuu liikeideaan (ks. liikeidea). Liiketoimintasuunnitelma on sekä yrityksen sisäisiä että ulkoisia sidosryhmiä varten tehty kirjallinen dokumentti, josta selviää yrityksen tavoitteet, strategia ja operationaaliset toiminnot (Brinckmann et al., 2010). Sitä varten kerätään ja analysoidaan tietoa liiketoimintamahdollisuuksista ja tarkennetaan, miten tätä informaatiota käytetään organisaation luomiseksi (Castrogiovanni, 1996).\nExplanation Liiketoimintasuunnitelman tekemistä ja sen harjoittelemista pidetään oleellisena osana yrittäjyyskasvatusta ja yhtenä merkittävänä yrittäjyyskasvatuksen käytännönläheisenä apuvälineenä, jonka avulla voidaan lähestyä uuden yrityksen perustamisen prosessia (Gibb, 2002; Matlay, 2008). Monesti liiketoimintasuunnitelman tekemistä hyödynnetäänkin käytännön opetuksessa (Matlay, 2008). Erityisesti sitä käytetään opetuksen apuvälineenä yrittäjyyskursseilla ja -ohjelmissa jopa kilpailujen muodossa. Liiketoimintasuunnitelman tekeminen kannustaa uuden yrityksen perustamiseen sekä tuo esille uusia liiketoimintaideoita ja yrittäjyyspotentiaalia. Sen avulla voidaan kehittää yrittäjyysvalmiuksia, -taitoja ja -asenteita sekä kerätä toimialatietoutta. (Russell et al., 2008) Liiketoimintasuunnitelmien käyttämistä yrittäjyyskasvatuksessa on kuitenkin myös kritisoitu. Sitä hyödynnetään usein itsestään selvänä osana opetusta ja pidetään välttämättömänä uuden yrityksen menestymiselle, ikään kuin ohjeellisena ja symbolisena toimena. Monet uudet yritykset ovat kuitenkin menestyneet myös ilman liiketoimintasuunnitelmaa. Lisäksi ei ole pystytty suoraan osoittamaan, että liiketoimintasuunnitelman tekeminen sekä siihen käytetyt resurssit ja aika vaikuttaisivat positiivisesti yrityksen tuottavuuteen. (Karlsson & Honig, 2009) Myös itse suunnitelman käsitteen on epäröity sopivan yrittäjyyteen (Gibb, 1996). Siksi liiketoimintasuunnitelmaa ei tulisikaan hyödyntää ilman, että sen tarkoitusta, hyötyä ja toteutusta arvioidaan ja suunnitellaan. Kuitenkin liiketoimintasuunnitelman hyödyntämisellä on monissa tilanteissa myös selviä etuja ja ulkoiset rahoittajat myös vaativat sellaisen tekemistä (Brinckmann et al., 2010; Karlsson & Honig, 2009).\nTutkimuksissa ja kirjallisuudessa on viitattu runsaasti liiketoimintasuunnitelmaan 1970-luvulta lähtien. Liiketoimintasuunnitelman tekemiseen on olemassa myös paljon kirjallista ohjeistusta. Erityisesti liiketoimintasuunnitelmaa käsitellään välttämättömänä osana uuden yrityksen perustamista. (Karlsson & Honig, 2009) Tutkimuksissa on kuitenkin keskusteltu kiivaasti myös liiketoimintasuunnitelman arvosta (Brinckmann et al., 2010). Suunnittelua kannattavat tutkijat esittävät, että suunnittelu vahvistaa yritysten kehittämistä, koska resursseja käytetään tehokkaasti, päätöksiä tehdään nopeasti ja joustavuuteen kannustetaan (Delmar & Shane, 2003). Liiketoimintasuunnitelman kyseenalaistavat tutkijat näkevät, että suunnitteluun käytetty aika ja muut resurssit voitaisiin käyttää resurssien hankintaan ja organisaation rakentamiseen, mikä johtaisi korkeampaan tuottavuuteen (Bhidé, 2000). Erityisesti on esitetty, että liiketoimintasuunnitelman tekeminen vastaa vain ulkoisiin ja institutionaalisiin paineisiin, muttei tuo uudelle yritykselle pitkäaikaista tai todellista hyötyä (Karlsson & Honig, 2009). Lisäksi on esitetty, että suunnitelma saattaa johtaa ajattelun ja organisaation jäykkyyteen sekä rajoitettuun strategiseen joustavuuteen (Vesper, 1993). Tutkimustulokset ovat olleet hajanaisia ja ristiriitaisia (Brinckmann et al., 2010). Tutkimus on kuitenkin lisääntynyt viimeisen vuosikymmenen aikana ja jatkuu aktiivisena (Brinckmann et al., 2010).\nbusiness plan englanti\nYVI-sanakirja, BhidéV2000, BrinckmannJ&GrichnikD&KapsaD2010, CastrogiovanniG1996, DelmarF&ShaneS2003, GibbA1996, GibbA2002, KarlssonT&HonigB2009, MatlayH2008, RussellR&AtchisonM&BrooksR2008, VesperH1993\nTieteen termipankki 29.1.2022: Kasvatustieteet:liiketoimintasuunnitelma. (Tarkka osoite: https://tieteentermipankki.fi/wiki/Kasvatustieteet:liiketoimintasuunnitelma.)\nRetrieved from "https://tieteentermipankki.fi/w/index.php?title=Kasvatustieteet:liiketoimintasuunnitelma&oldid=440955"


Yhdysvaltalainen mies törmäsi hämmentävään näkyyn – kodin kuistilla oli apina – Stara\nYhdysvaltalainen mies törmäsi hämmentävään näkyyn – kodin kuistilla oli apina\nViihdeuutiset 2.4.2021, 12:00 · Tim Isokivi\nYhdysvalloissa ei elä luonnonvaraisia apinoita. Siksi eräälle Kentuckyn osavaltiossa asuvalle perheelle tulikin suurena yllätyksenä se, että heidän isoisänsä kodin kuistilla oleskeli ilmielävä apina.\nKun Audrey Lewisin isoisä soitti nähneensä apinan kotinsa ulkopuolella, laittoi perhe asian vitsin tai vanhuudenhöperyyden piikkiin. Audreyn ja hänen äitinsä saavuttua isoisän kotiin he saivat kuitenkin nopeasti huomata vanhuksen puhuneen totta. Kuistilla istui ystävälliseksi kuvailtu kapusiiniapina.\nAudreyn äiti soitti viranomaisille, jotka puolestaan ottivat yhteyttä läheiseen apinoiden suojelukeskukseen. Apinalaji ei kanna ihmisille vaarallisia tauteja, ja niinpä nainen uskaltautui istumaan eläimen vierelle ruokkiakseen sitä. Courier Journal -lehden mukaan Audrey ja apina leikkivät keskenään eläimiin erikoistuneiden viranomaisten paikalle saapumiseen saakka.\nKentucky Department of Fish and Wildlife -viranomaistahon tiedottaja Kevin Kellyn mukaan on toistaiseksi epäselvää, mistä kapusiiniapina oli peräisin. Apinoiden pitäminen lemmikkeinä on ollut Kentuckyssä laitonta vuodesta 2005 saakka.\nA Kentucky family thought grandpa was crazy, or kidding, when he said there was a monkey at his house. 🐒 https://t.co/XgoOz3fF0r\nThen they saw this: pic.twitter.com/5N1BWP8jWN\n— WLKY (@WLKY) March 27, 2021


Kaupunginvaltuusto | Uusikaupunki.fi\nValtuustoryhmien puheenjohtajat 2017-\nKaupungin ylimpänä hallintoelimenä on valtuusto, jonka jäsenet Uudenkaupungin äänioikeutetut asukkaat ovat edustajikseen valinneet. Uudessakaupungissa on kaupungin asukasluvun perusteella 43 valtuutettua. Valtuusto käyttää kaupungin päätösvaltaa sikäli, kun siitä ei ole erikseen toisin säädetty tai valtuusto ei ole toimivaltaansa siirtänyt muulle toimielimelle.\nValtuuston päättää kuntalain 14 §:n mukaan:\nluottamushenkilöisen taloudellisten etuuksien perusteista\nKaupunginvaltuusto kokoontuu vuonna 2019 pääsääntöisesti kerran kuukaudessa maanantaisin klo 18.30 alkaen kulttuurikeskus Crusellissa, Kullervontie 11. Valtuuston kokoukset ovat julkisia. Niistä ilmoitetaan paikallisessa lehdessä, kaupungin ilmoitustaululla ja kaupungin kotisivuilla.\nKaupunginvaltuuston kokouksessa asiat käsitellään esityslistan pohjalta. Käsiteltävät asiat ovat kaupunginhallituksen esityksiä valtuustolle. Valtuuston sihteerinä toimii talousjohtaja.\nValtuuston esityslistan voi lukea kaupungin kotisivulla kohdasta esityslistat ja pöytäkirjat.\nKaupunginvaltuuston vuoden 2019 kokoukset\nValtuuston kokoukset pidetään kulttuurikeskus Crusellissa, Kullervontie 11. Kokoukset pidetään maanantaisin ja ne alkavat yleensä klo 18.30. Ne ovat julkisia, joten yleisö voi tulla seuraaman kokousta Crusellin saliin.\nVuoden 2019 kaupunginvaltuuston kokoukset pidetään seuraavasti:


Kevytuntuvatakki Isot Koot | Is.Fi Uutiset\nKevytuntuvatakki Isot Koot\n– Olemme keränneet suosikkimerkeistäsi laajan valikoiman ulkovaatteita, jotta olisit aina valmiina kelistä riippumatta. Talvi on tulossa, joten ostamalla talvitakit jo.\nMuumilautaset Toknanni Kanta Resepti Marimekko Iso Omena Marimekko on suomalainen tekstiili- ja vaatetusalan designyritys, joka tunnetaan ennen kaikkea omaleimaisista kuvioista ja väreistä. Yhtiö suunnittelee ja valmistaa korkealuokkaisia kodintavaroita sisustustekstiileistä astioihin sekä vaatteita, laukkuja ja muita asusteita. Matinkylän Suomalainen Kirjakauppa sijaitsee Kauppakeskus Isossa Omenassa. Meiltä löydät laajan valikoiman kirjoja, askartelutuotteita ja toimistotarvikkeita sekä vaihtuvan valikoiman sisustustuotteita. Meiltä\nStormbergillä on laaja valikoima naisten takkeja. Valikoimamme kattaa kaikki kevyistä vapaa-ajantakeista veden- ja tuulenpitäviin teknisiin takkeihin, ja käyttämällä alla olevaa valikkoa löydät nopeasti suosikkitakkisi – olipa kyseessä sitten syys-, talvi-, kevät-, tai kesätakki.\nMonipuolisin valikoima naisten ALE-vaatteita . Mietitkö jälleen mitä laittaisit päällesi? Tai, että mistä löytäisit verkkokaupan, josta löytäisit kaikki vaatteet edulliseen hintaan, sillä tarvitsethan tietysti jälleen koko vaatekerran laukkuineen ja takkeineen. Onneksi kohtasimme, sillä sivustomme tarjoaa parhaaseen hintaan.\nUntuvatakit ovat klassisia ja aikaa kestäviä talven suosikkilämmittäjiä. Untuvan erinomainen ominaisuus on sen lämmöneristävyys, joka on aivan omaa luokkaansa. Kevyelläkin untuvatakilla pärjää kylmässä säässä. Untuva myös pakkautuu pieneen tilaan, minkä ansiosta kevytuntuvatakki on helppo ottaa mukaan reissuun.\nÁhkká Takki Renata Aja Padded Jacket Tuotenumero tuotteelle Musta: 7004962-01-34. Topattu, ajaton takki, joka sopii moneen käyttöön. Alaosa on irrotettava ja.\nUntuva- & toppatakit (185) 185 osumaa. Shoppaile naisten toppatakit kattavasta valikoimastamme, josta varmasti löytyy jokaiselle jotakin. Naisten untuvatakit, naisten kevytuntuvatakit, naisten kevyttoppatakit ja naisten pitkät untuvatakit – kaikissa sesongin väreissä!\nNaisten takkeja pluskoon naisille. Koot 42-58. Tutustu valikoimaamme, josta löydät mm. upeita huppareita ja bleisereitä!


Juurihoito Turku hammaslääkäri Turku suuhygienisti Turku hampaiden valkaisu\nSuun terveys on tärkeä osa ihmisen terveyttä – hammaslääkäri Turku suuhygienisti Turku\nSuun terveyden hoito ja hyvä suuhygienia – hammaslääkäri Turku suuhygienisti\nTurku – kunnallinen ja yksityinen suun ja hampaiden hoito – hammaslääkäri Turku suuhygienisti Turku\nSuomessa (esim. paikkakunnalla Turku) saa suun ja hampaiden hoitoa sekä kunnallisista että yksityisistä hammashoitoloista.\nHammaslääkäri Turku / suuhygienisti Turku\nHammaslääkäri Turku / suuhygienisti Turku? Löydä asiakkaat. Ota heti yhteyttä mainostaaksesi hammaslääkäripalvelujasi Juurihoito-sivustolla.\nKauppiaskatu 11, 20100 Turku, Finland\nEerikinkatu 4, 7krs, 20100 Turku, Finland\nKauppatorin Hammaskeskus Oy\nYliopistonkatu 21, 20100 Turku, Finland\nPuutarhakatu 2 C 29, 20100 Turku, Finland\nYliopistonkatu 13, 20100 Turku, Finland\nSuuhygienisti Turku hammaslääkäri Turku hampaiden valkaisu\nhammaslääkäri Turku – suuhygienisti Turku hinta – hampaiden valkaisu Turku – yksityinen hammashoitola Turku – kunnallinen hammashoitola Turku – suun terveys – hampaat – juurihoito hinta – hammassärky – hammaskivi – hammaskoru – suun terveyden hoito – viisaudenhampaan poisto Turku – hammaslääkäri Turku hinta – hammashoito hinta\nTurku (ruots. Åbo) on Suomen kaupunki ja Varsinais-Suomen maakunnan keskus, joka sijaitsee Aurajoen suulla Saaristomeren rannikolla. Kaupungin asukasluku on 188 584 ja Turun seutukunnan 328 219. Tämä tekee Turusta asukasluvultaan Suomen kuudenneksi suurimman kunnan ja kolmanneksi suurimman kaupunkialueen.\nKaupungin arvioidaan syntyneen 1200-luvun lopulla, mikä tekee siitä Suomen vanhimman kaupungin. Turku oli pitkään Suomen merkittävin asutuskeskus, maan ensimmäinen pääkaupunki 1809–1812, ja 1840-luvulle saakka myös Suomen suurin kaupunki. Nykyisin kaupunki ei ole enää valtakunnallisesti niin merkittävä kuin ennen, mutta se on yhä alueensa paikallishallinnollinen, taloudellinen ja kulttuurinen keskus. Kaupunki on Lounais-Suomen aluehallintoviraston päätoimipaikka ja Varsinais-Suomen maakunnan pääkaupunki. Turussa sijaitsee lisäksi Suomen arkkipiispanistuin. Toisin kuin yliopisto ja useat valtion virastot, sitä ei siirretty uuteen pääkaupunkiin Helsinkiin Turun palon jälkeen.\nTurku on tunnettu etenkin kulttuurikaupunkina. Pitkän historiansa vuoksi se on ollut näyttämönä useissa historiallisissa tapahtumissa, ja se on vaikuttanut laajalti koko Suomen historiaan. Historiansa sekä poliittisen ja maantieteellisen asemansa vuoksi Turulla on ollut merkittävä vaikutus lähes kaikilla kulttuurin saroilla. Vuonna 2011 Turku oli Euroopan kulttuuripääkaupunkina yhdessä Viron pääkaupungin Tallinnan kanssa. Kulttuurikaupungin mainetta on varjostanut Turun taudiksi kutsuttu ilmiö eli monien merkittävien kulttuurirakennusten purkaminen uuden arkkitehtuurin tieltä erityisesti 1960- ja 1970-luvuilla.\nTurku – BingUutiset Haun tulokset\nTurun elämyskeskuksen kumppanuussopimukselle sorvataan jatkoa – kaupunki ostaa VR:ltä kaksi kiinteistöä\nTavoitteena on, että asemakaavanmuutos olisi valtuuston käsittelyssä vuoden 2023 loppuun mennessä. Lisäksi kaupunki ostaisi kaksi kiinteistöä 35 miljoonalla siltä varalta, ettei Turun Ratapihan Kehity …\nn sähköntoimittajaksi ajalle 1.1.2023-31.12.2026 Turku Energia Energiaratkaisut. Sähkön oston hankintasopimuksesta pyydettiin keväällä tarjousta ja tarjouksia saapui määräaikaan mennessä neljä.\nTurun kaupunginhallitus saa maanantaina eteensä kasan esityksiä, jotka koskevat Turun Ratapihaa ja vuodesta 2017 saakka vireillä ollutta suunnitelmaa Elämyskeskuksesta. Omistajaohjausjohtaja Jarkko Vi …\nRahaa tulossa reippaasti? Tampere, Turku ja Oulu kaupittelevat tulikuumia sote-kiinteistöjä\nLukuaika noin 3 min Sote-uudistus työntää kaupungit kiinteistömarkkinoille. Tampere, Turku ja Oulu ovat kukin myymässä isoa kiinteistömassaa. Kaupunkien tavoitteena on vähentää kiinteistöriskejä, …\nTampereella ratikka kiitää. Turussa asiasta vasta haaveillaan. Oulussa puolestaan unelmoidaan samanlaisesta elämyshallista, joka on Tampereella jo toiminnassa. Lukuaika noin 1 min Tampere on viime …\n“Me emme voi enää odotella, vaan TES-neuvottelujen ohella on varmistettava sosiaali- ja terveyspalveluiden veto- ja pitovoima työntekijöiden silmissä.” Vasemmistoliiton Turun valtuustoryhmän tuoreessa …\nTurku ottaa käyttöön sote-alan sitoutumispalkkion\nTurku ottaa käyttöön henkilöstön sitoutumispalkkion turvatakseen sosiaali- ja terveyspalveluiden saatavuuden ja laadukkuuden. Käytännössä sitoutumispalkkiota tarjotaan työvoimatarpeen tukemiseksi.\nTonni käteen, jos roikut töissä vuoden loppuun – katastrofiin ajautunut Turku tarjoaa hoitajille kannustinrahaa\nTämä on hyvä lisuke, mutta todellinen pihvi puuttuu”, sanoo palkankorotuksia pitkään perännyt valtuutettu. Turku suunnittelee hoitajille ylimääräistä kannustinrahaa, joka voisi olla korkeimmillaan …\nRakennustyömaalla kaadettiin 15 puuta ilman lupaa. Uutta sairaalaa rakennetaan Kiinanmyllynkadun varteen, Tyksin naapuriin. Arkistokuva vuodelta 2019. Kuva: Paula Collin / Yle Eino Kossila 13.5. 05:37 …\nMeyer Turku selvisi koronavuodesta kohtuukuivin jaloin – ”painopiste kestävän kehityksen laivanrakennukseen”\nMeyer Turku teki kohtuullisen tulokseen keskellä pitkittynyttä pandemiaakin. Selvisi. Meyer Turku Group teki viime vuonna pelättyä paremman tuloksen. Kuv@tehdas RONI LEHTI +358 40 5082902 Meyer Turku …\nTurku – Uki -radan kunnostussuunnittelu alkaa–Peruskorjaus mahdollistaa radan\nEsimerkiksi Kappelintiellä Kalannissa on vartioimaton tasoristeys. Väylävirasto julkaisi viime viikolla kuulutuksen Turku – Uusikaupunki -radan perusparannuksen sekä tasoristeysten suunnittelusta. – …\nTurku kartta hammaslääkäri- ja suuhygienistipalvelut\nTurku sää 7 vrk


PIENI PALA TALLESSA: joulukuuta 2008\nLähettänyt Joola klo 22.27 1 kommentti:\nTässä tämän jouluni neljä parasta. Tai viisi. Oikeastaan kuusi.\nAatonaattoiltana koti oli tovin siisti. Kuusessa paloi valot ja tuntui, että nyt laskeutuu rauha.\nAattona vieraat oli jo tulossa, mutta nipistin aikaa ja hipsimme esikoisen kanssa kellariin taloyhtiön joulusaunaan. Oi se oli niin hyvä, että mentiin ja ehdittiin. Nautin, nautittiin.\nOli oma vauva talossa. Punaisessa potkupuvussa. Suloisena, pienenä, rauhallisena, suurena, ihmeenä, lahjana, ainutlaatuisena.\nMiehen kanssa yhdessä pähkäilyt, huokailut, keksinnöt, päätökset, sopimukset, halaukset, selviämiset.\nEttä näin oman siskon, velin, äidin ja isin.\nEi toviakaan aivan siistiä. En ehtinyt saunaan.\nÄitiä ja isiä näin aivan liian pienen hetken.\nKamerasta loppui akku heti aamulla, enkä ennättänyt laturia haeskelemaan.\nTuo hetki, kun aurinko kurkisti sisään kotiimme pitkästä aikaa, oli yksi ihanimpia. Minä tein ruokia ja pojat touhusivat miehen kanssa. Kuopuskin osaa sanoa isi. Titii, hän huuteli pitkin joulua ja se kuulostaa minusta kovin kauniilta.\nEsikoisen laulu myös. Viime jouluna en vielä tiennyt, kuinka heleä on hänen tiptappinsa.\nSiskon laittama punajuuririsotto oli herkkua. Söimme myös yllin kyllin kaikkea muuta. Joulupukkia odotimme ensimmäistä kertaa ja kauan ja sitten hän soittikin ja peruutti tulonsa. Vuoren verran on kuitenkin availtu lahjoja. "Ken jouluyönä valvoo, pysyy virkkuna koko vuoden", kuuluu sanonta. Minä pysyn, sillä sain jutella veljeni ja hänen tyttöystävänsä kanssa aamuun saakka. Vaikken vanhempieni kanssa, niin ihanaa, että sentään veljen ja siskon kanssa ehdittiin puhella.\nEilen kuopus alkoi ripuloida. Meillä onkin ollut tapana sairastella vatsatautia jouluina. Viime yönä kaiken yökkäilyn keskellä vauva näytti kuitenkin niin suloiselta ja kauniilta. Istui tyynyllä ja katsoi minua ihmeissänsä, silmät yhtä suurina kuin pöllöllä yllään olevassa hihattomassa paidassa, jonka sai tontuilta. Kuinka jaksavat ne vanhemmat, joiden lapsella on pitkään jokin vakava vaiva suruna. Oi antakaa heille voimia, valoa ja toivoa. Rakkaus omaa lasta kohtaan kun on niin suurta, ei sille uskalla edes etsiä sanoja. Kuinka pelkäänkään usein läheisteni puolesta. Mutten saa lamaantua, ennen tuomioita, maalailla kauhukuvia. Nautin nyt, kun kaikki on hyvin. Pesen peppua, vaihdan vaippoja, imetän ja houkuttelen juomaan apteekin liuoksia. Tämä on niin pienen pieni vaiva. Parane kuitenkin pian, oma kulta, sillä pelottavalta toki kuulostaa nestehukka...\nEsikoinen esitti joulupäivänä nukketeatteria, kun tätinsä soitti pianoa ja taskulampun valokeila oli inspiroiva. Sekin oli hyvä hetki, sitä katsella. Kotimatkalla kiittelin vuolaana. Hän kertoi myös pikkuveljen olleen mukana, kellonsoittajana. Niin todella, siinähän hän istui tuolilla ja heilutteli välillä punaista kilikelloa. En vain tiennyt hänen olevan tärkeässä roolissa. Ihana kuulla, että esikoinen oli ottanut mukaan juttuunsa. Rakastan sitä, kun isoveli kertoo heidän olevan kaveruksia. Tietenkin me sitä toivomme kovasti miehen kanssa. Tästä perheestä tiivistä nelikkoa.\nMiehen kanssa on ollut ihana jutella. Olen purkanut kateuksia ja muita kiukkuja. Pakko niitä on välillä ääneen sanoa, jotta tajuaisi, kuinka ovat turhia. Muurahaisellakin on murheensa, sanoo isäni, ukkini sanoi, ettei kellään ole helppoa. Mietin tulevia jouluja. Kuinka meillä ihan oikeasti on mahdollisuus vaikuttaa siihen millaisia... Olisi kiva juhlia päivä päivältä lisääntyvää valoa. Kevät on tulossa, juhannukseen on puoli vuotta!\nKiitokset kaikille meitä jouluna muistaneille. Minusta on ihanaa, että arki palaa, mutta sitä ennen toivon, että huomenna saisimme esikoisen kanssa saunoa. Ja jos ripulipotilaan hoitamiselta jaksan, voisin myös hiukan siivota. Kuusenkin ehtii ehkä koristaa, ennen loppiaista ja hyvää tekisi myös palanen ulkoilua.\nTämä oli tällainen joulu, 24 palaa on nyt siitä tallessa.\nLähettänyt Joola klo 23.12 2 kommenttia:\nOlipahan päivä. Jouluvalmistelut yhtä aikaa lähtöviivalla ja loppusuoralla. Kun vain osaisi päättää mitä haluaa ja keskittyä itsekin siihen mitä opettaa. Rauhaa. Antaa aaton tulla vaan.\nLähettänyt Joola klo 2.34 2 kommenttia:\nLähettänyt Joola klo 1.53 1 kommentti:\nLähettänyt Joola klo 1.37 Ei kommentteja:\nTänään pääsin merenrantaan tuulettumaan. Siellä on poikkeuksetta ollut hyvä olla. Vaikka nyt tuulikin kylmästikin. Mutta sekin oli kivaa, ettei meidän tarvinnut olla sielä yhtään kauempaa kuin mitä huvitti. Kukapa meitä käskisi. Kotiin vain kiireesti kaakaolle. Ensin leikittiin kuitenkin työkoneilla, minä tein hiekkakaukkuja ja katsottiin metrin etäisyydeltä rantautuneita joutsenia. Kuopus nukkui vaunuissa suloista päiväunta. Ja siellä minä toistelin, niin kuin olin aavistellutkin, "Muistatko kuinka täällä oli kesällä lämmin."\nLähettänyt Joola klo 0.44 2 kommenttia:\nKalenterini on jälkijunassa, koska niin olen minäkin. Olisin saattanut ärtyneenpääkin kirjoittaa, jos olisin päässyt koneelle aiemmin. Nyt juuri kun meinaan oikein alkaa vuodattaa, huomaan, että on sitä olemassa niin paljon kauheampaa. Kuin minun jouluni. Joka ei ehdi valmiiksi, kun juuri maalisuoralla kompuroi ja tulee kipeäksi. Miten niin ei ehdi ja mikä olisi se valmiiksi.\nKerronpa kuitenkin, että olen ollut äkäinen ja huonotuulinen. Mutta enempää en voi oikein jatkaa aiheesta, sillä jokainen rivi näyttää kirjoitettuna niin pahalta ja turhalta. Meni jo, se huono tuuli. Kyllä, koti on yhä sekainen ja olo flunssainen, mutta mitäpä siitä. Huomenna tulee uusi aamu ja uusi päivä. Ja se jouluaattoko se on joka hiertää. Voisiko olla turhempaa syytä hikeentyä...\nMinulla oli tapana rakastaa jouluja, mutta oikeastaan se lysti loppui siihen, kun en enää ollutkaan vain lapsen roolissa. Tai esikoisen ensimmäinen joulu taisi vielä mennä huumassa. Oli ihana esitellä perinteitä ja traditioita ja vihdoinkin jakaa mieluinen juhla oman kullan lisäksi vielä meidän lapsukaisen kanssa. Piparit, tontut, kalenterit, kuuset... huolehdin alle vuodenikäiselle. Ei minusta ollut edes yhtään liioiteltua, että Lucian päivänä tarjoilin aamiaisen sänkyyn kynttiläkruunun loisteessa. Oi taivas, voiko se olla totta. Toisestakin joulusta muistan vielä harhaisen ihasteluni, mutta viime vuonna alkoi jo valjeta ja järki juosta... Että minähän olen vain ollut nautiskelija, muut on pitäneet huolta puitteista. Nyt kun itse on siellä keskiössä, jossa sovitaan kuka ja mitä ja kenen kanssa ja missä vaiheessa... Hoh hoijaa, sanoi Martat kalenterissaan mitä vaan, minä alan jo odottaa, että olisi loppiainen ovella.\nEn kai aivan sentään. Esikoinen on liikuttava. Hän odottaa niin innoissaan, että saa avata partiolaisten kalenterista suurikokoisen oviluukun. Laskee isin kalenterista, kuinka monta yötä enää ja sitten se on totta! Ja telkkarin joulukalenteri, jota tapitamme ylen areenasta, koneelta, sekin on ollut ihan hauskan koukuttava. Minua naurattaa jopa se "Vähänkö hei himmelii", sanonta, jota yksi tonttu kylvää siinä urakalla. Ja me ottaa rykäytimme piparitaikinankin jääkaappiin. Mielummin sitä ryhtyi leipomaan, kuin siivoamaan. Ja lapset olivat ehkä yhtä mieltä että olkoot sotkut vaan. Pienet valot männynoksissa parvekkeella ovat ilahduttaneet minua monena aamuna ja iltana. Ja tähtipoikani joulujuhla oli yhdenlainen joulukohokohta, jota tältä vuodelta on kiva muistella. Kuopus asettelee tonttulakin otsalleen, kun tietää, että joku sitten ääneen ihastelee. Ja ihastelee muutenkin, sillä yksivuotias on ihana tepastelija, tapittelija, tarkkailija... Ottaa mallia isovelin puuhista ja tekee perässä, omalla tavalla.\nNiin että joulun rakastamisesta minä en enää ole varma, mutta teistä kahdesta ja teidän isistä... Oi ihanaa tuntea jotain näin suurta. Kun makasin tänään patjalla kuopuksen kanssa, peittomajan alla, kännykkä taskulamppuna, taustalla soi U2 kun miehellä oli jokin nostalgiointi ohjelma. Muistin, miten mies kertoi ensimmäisen kerran rakastavansa minua. Hymyilytti kovasti ja päässä alkoi humista. Hetken päästä riehuin lentokoneleikkiä yksivuotiaani kanssa ja hänpä pelästyttikin minut voltilla. Taivas varjele ehdin ajatella. Vaikkei uskoisi siihen, voisiko sitä muuta toivoa, kuin että rakkaat säästyisivät pahalta.\nHyvää joulua, millainen, missä ja mikä se sitten ikinä onkaan kenellekin. Ja jos ei tänä vuonna löydy oikea tunnelma, ensi vuonna puhtain sydämin.\nLähettänyt Joola klo 23.45 4 kommenttia:\nToastin kuvasto taipui kirjekuoriksi ja korttisilpuiksi tänä vuonna. En kitannut noita viinejä valvojaisissani, ne ovat pöydässä kynttilänjalkoina.\nLähettänyt Joola klo 11.21 Ei kommentteja:\nFlunssaa pukkaa. Tai on pukannut jo koko joulukuun ja pojat taisivat olla räkäisiä ja köhäisiä jo viime kuun lopulla... Mutta nyt vasta alkaa kaaduttaa, minua. Ei kuumetta, ei rokkoja, ei oksennusta, ei akuuttia lääkärintarvetta, ei korva- tai silmätulehdusta... Silloin sitä helposti porskuttaa vaan, ehkä senkin vuoksi, että sitten kun tulee edellä mainittuja, niin sitten ei lainkaan liikahdeta, pois kotoa, ettei tartuteta.\nMutta rupeaa ylittymään raja, ettei tavalliseen malliin jaksa, minulla. Lapset on yhä uskomattomia, mutta eilen esikoinenkin nukkui päivänokosia, mitä on tehnyt viimeksi kai syyskuulla.\nEilen kerettiin kuitenkin aamuksi nukketeatteriin naapurilähiöön. Tiukaksi meni, ja itkuksi. Lapset eivät kiukunneet, päinvastoin, olivat oikein yhteistyössä lähdössä. Mutta silti ehti mennä suunniteltu metro ja toinenkin ja miltein jo luovutin. Mieheni psyykkasi kuitenkin ja niinpä sitten juoksin. Ehdimme ihanaan hämyiseen saliin juuri niin, ettei kukaan tiennyt erään eturivin äidin itkuista ja pinkaisuista. Joulu jollotti ja oli ihanaa katsella tonttuja. Kuopus puristui välillä tiukasti syliin, selkä näyttämöön päin. Jännitti, muttei liian kovasti, koska turva oli ja se nautti.\nPäivällä tehtiin pesä olohuoneeseen ja nukuttiin kuusen lamppujen tuikkeessa koko sakki. Kuinka virkisti. Sitten tuli vielä äitini ja lähti poikien kanssa ulkoilemaan. Ihanaa, näitä kädenojennuksia ei torjuta. Sain patjat haettua tuulettumasta ja roskat pois haisemasta ja jääkaapista pois pilaantunutta ja tiskejä hiukan tiskattua. Poikien "kulkusverhokin" roikkuu nyt keittiönoven karmista.\nAlkaisiko helpottaa jos koittaisi olla vaan.\nLähettänyt Joola klo 10.51 4 kommenttia:\nLähettänyt Joola klo 19.54 4 kommenttia:\nLähettänyt Joola klo 0.04 Ei kommentteja:\nLähettänyt Joola klo 13.44 Ei kommentteja:\nLähettänyt Joola klo 13.29 Ei kommentteja:\nLähettänyt Joola klo 1.57 2 kommenttia:\nLähettänyt Joola klo 1.21 2 kommenttia:\nLähettänyt Joola klo 18.28 3 kommenttia:\nYhdeksäs joulukuuta ja maassa kapea kerros lunta. Tai nyt on hiukan paksumpikin kerros, oi ihanuutta. Taidetaan päästä aamulla Stigalla kerhoon. Sitten lupaan, etten yhtään valita itselleni väsymystä, enkä mistään menetä hermoja. Rauhallisesti pakkaan eväät reppuun ja puen haalareihin. Vaikka kiire tulee jokatapauksessa. Ja ehdimme katsoa kalenterit ja jutella kuulumisetkin. Iloita tuosta valkeasta maasta! Takapiha on juuri niin kaunis, kuin olen toivonutkin. Makuuhuoneen ikkunasta näkyy oksat valkoisina, kuin kauneimmassa taulussa. Minut on helppo lumota rakastamaan talvea, tällä lumella. Mitä nyt on täällä, ei vielä kuvassa.\nKäytiin nukketeatterilla, kysymässä lippuja jouluiseen esitykseen. Saatiin ja ostoksiakin tehtiin. Illalla huokailin kodin sotkuja mutta oikeat huolet on toisenlaisia. Meillä on kaikki hyvin täällä kotona, jos kävisin kirkossa, luvattaisiinko sielä että autetaan niitä, joilla on muuta.\nOn tärkeää, että on aikaa tuijotella. Että pieni ei häviä, kun sovittaa talvikenkiä isommalle. Katsoin koko ajan, silti en voi olla varma jäikö osastolle jälkeemme sotkua. Ajatuksen kanssa, olla tarkkana. Joskus se tuntuu helpolta. Tapittaa ja painaa oikein mieleen, kuinka kiinnostunut yksivuotiaskin voi olla työkoneista. Kuinka hän hakee niitä kirjasta ja murisee, niin kuin tehdään hurjassa leijonassa, sillä nekin ovat hurjia. Ylioppilaiden soihtukulkue voi olla vaikuttava, muttei voita Senaatintorin laidalle parkkerattua nosturia.\nJa esikoisen sanomia, milloinkaan en ennätä tarpeksi kirjata, mutta ehdin kuulemaan ja ihastelemaan ja olemaan mukana tilanteessa. Haastattelin kerhosta, meillä on hiukan erilaiset äänet kun teemme näitä juttuja. Aamulla hän kaipasi aurinkoa, sanoin, että voimmehan mennä jo ulos vastaan, kyllä se pian on nousemassa. Miltei neljävuotiaani naurahti, etteihän me äiti voida mennä, avaruuteen saakka.\nOnneksi ei. Meillä on ihan hyvä täällä jaltat maassa. Äiti rakastaa miestään ja kahta lasta. En saa luvata liian montaa, oman pestin hoitamisessa on kylliksi jo kullekin. Välillä voi venytäkin, mutta sitten on rauhan tultava takaisin. Muuten tulee autettava auttajastakin.\nTuon ysin voisin antaa arvosanaksi tälle päivällekin. Kiitettävän. Sehän on hienoa, näin keskeneräisillä kotiäitiysopinnoilla. Voinen onnitella, palkita teekipposella. Vaikka olisi huolia, toivottavasti tällaisena yönä näkee jokainen vain kauneimpia unia.\nLähettänyt Joola klo 22.59 1 kommentti:\nLähettänyt Joola klo 22.49 Ei kommentteja:\nKiersin tänään myyjäispöytiä. Yritin olla tiukkana, etten tuhlaisi turhia. Mutta toin tuliaisia. Kirjaa selasin niin innokkaana metrossa, että tajusin vasta pääteasemalla, että olin väärällä raiteella. Harmistusta lievitti hiukan, että olin ostanut myös vegaanisia mokkapaloja. Testasin, että olivat tosi herkullisia. Myös pojista.\nJoko voin vetää lonkkaa. Voisinko ensi viikolla taas luonteelleni uskollisena keskittyä loikoiluun ja lasten ihasteluun. Flunssaa pukkaa. Kertomaan, että kannattaa nyt viimeistään rauhoittaa.\nLähettänyt Joola klo 16.30 Ei kommentteja:


Nomini Casino Kokemuksia Kokea - Valitse aina paras kasino\nNettikasinomarkkinat kukoistavat enemmän kuin koskaan ennen, joten ei ole yllättävää, että uudet nettikasinot avaavat ovensa mahdollisimman lyhyeen aikaan. Tällä tutkimme aina kaikki uudet kasinot heti avaamisen jälkeen ja Nomini Casino Kokemuksia esitämme sinulle vaikutelmamme. Tällä tavoin saat tarkan vaikutelman ennen mahdollista rekisteröintiä ja tiedät jo muiden käyttäjien edessä, mikä sinua odottaa kyseisellä alustalla.\nJoka tapauksessa live-peliohjelmat ovat lähihistorian jännittävimpiä tapahtumia. Monet meistä tuntevat todennäköisesti jo live-ruletin sekä muita tunnettuja pöytäpelejä peliohjelmassa. Sillä välin voit kuitenkin kokea myös live-kolikkopelejä ja saada todellisen Nomini Casino Kokemuksia kasino-tunteen omissa neljässä seinässäsi. Playtech lanseerasi live-kolikkopelit ja pystyi valloittamaan kasinomaailman lyhyessä ajassa.\nBonustarjous Nettikasinolla voit yleensä noutaa tuottoisia bonustarjouksia. Nettikasinovertailussamme tarkastelemme monenlaisia bonuksia. Oli kyse sitten uudesta asiakasbonuksesta, ilmaiskierrosista tai reload-bonuksesta, saat aina rehellisen arvion ja arvion kampanjoista. Emme ainoastaan esitä sinulle saatavilla olevia tarjouksia, vaan käsittelemme myös vastaavat bonusehdot. Tämä antaa sinulle kattavan mielipiteen ja antaa sinun nähdä suoraan, onko kyseessä houkutteleva nettikasinobonus vai pitäisikö sinun jättää sormesi vastaavaan kampanjaan. Tämä linkki vie sinut seuraavaan artikkeliin: Kasino Ilman Minimi Talletusta.\nOikean Rahan Voittaja Sovellus Kokea


Robotit vievät ihmisiltä työpaikat, kuten traktorit | Roger Wessman\nautomaatio, robotit, Työttömyys\nRobotit vievät ihmisiltä työpaikat, kuten traktorit\nby Roger Wessman :\t13.10.2013\n”Entistä tehokkaammat tietokoneet hävittävät työpaikkoja nopeammin kuin markkinat luovat uusia”, arvioi Gartnerin tutkimusjohtaja Kenneth Brant Kauppalehden mukaan. Taustalla on tutkimus, joka otsikkonsa mukaan ennustaa 90 prosentin työttömyyttä.\nHerra Brant ehkä ymmärtää automaation, mutta mitään ymmärrystä talouden toiminnasta hänellä ei näytä olevan.\nMihinköhän johtopäätökseen herra Brant olisi tullut hiukan yli vuosisata sitten, kun 80 prosenttia työväestöstä oli töissä maataloustuotannon piirissä? Traktorit. puimurit ja muut kehitteillä olevat maatalouskoneet tulisivat tuhoamaan nämä työpaikat. Vääjäämättä eläisimme nyt massatyöttömyyden aikaa, kun enää jokunen prosentti väestöstä työllistyy maataloudessa.\nEi ole mitään ennalta määrättyä, tai teknologisesta kehityksestä johtuvaa vauhtia, jolla ”markkinat” luovat uusia työpaikkoja. Tehtävissä oleva työ ei ole kiinteä määrä, vaan koko ajan yhteiskunnassa on paljon enemmän hyödyllistä työtä kun mitä on työvoimaa työn tekemiseen. Jos tuotantoa tehostetaan roboteilla, tietokoneilla ja automaatiolla tämä vapauttaa työvoimaa hoitamaan muita töitä. Kun työvoimaa on saastavilla tämä mahdollistaa uusien työpaikkojen luomisen.\nTyöttömyys ei johdu tehtävissä olevan työn puutteesta, vaan talousjärjestelmän kyvyttömyydestä yhdistää työntekijät ja tehtävissä oleva työ.\nTyömarkkinoiden rakenteiden muutokset toki asettaa monia haasteita. Voi olla haastavaa siirtää työpaikkansa menettänyt tehdastyöläistä kasvaviin työpaikkoihin esimerkiksi vanhustenhuollossa. Tuotannon tehostaminen nostaa yleistä elintasoa, mutta vaikutukset tulonjakoon voivat olla epäsuotuisia. Nämä ovat todellisia ongelmia. Huolet teknologian aiheuttamasta työn puutteesta sen sijaan eivät.\n”Työttömyys ei johdu tehtävissä olevan työn puutteesta, vaan talousjärjestelmän kyvyttömyydestä yhdistää työntekijät ja tehtävissä oleva työ.”\nTämä on niin totta. Miten monesta hyödyllisestä ja tarpeellisesta tehtävästä saataisiin kannattava, ihmiset elättävä työ?\nToinen kysymys on onko työsuhde ylipäätään se tapa, jolla ihminen voi itsensä jatkossa aina elättää. Jos ja kun mennään enemmän yrittäjämäiseen työtapaan, miten varmistetaan ihmisten riittävä osaaminen myös sen varsinaisen työn ohella?\nHyviä kysymyksiä, joihin ei ainakaan minulla lyhyttä vastausta ole. Selvästikään kaikki eivät voi olla työsuhteessa. Taloutta pyörittämään tarvitaan yrittäjiä. Uskon kylläkin, että voimme luoda yhteiskunnan, jossa jokainen joka niin haluaa voi elättää itsensä työsuhteessa. Vartiaisen ja Soininvaaran raportti antaa hyviä suuntaviivoja tähän. Ehdot eivät välttämättä tule olemaan houkuttelevia. Muut vaihtoehdot tulevat siten yhä houkuttelevimmiksi.\n« Minne olen menossa?\nTyöttömyyttä tuskin tarvitaan »