teetai: tammikuuta 2013\nKarhun kansasta ei tullut rekisteröityä uskonnollista yhdyskuntaa\nTammikuun alussa (2013) julkistettiin Patentti- ja rekisterihallituksen lausunto, jonka mukaan Karhun kansa -nimistä, omien sanojensa mukaan suomenuskoa harjoittavaa yhteisöä ei rekisteröidä Suomen lain puitteissa uskonnolliseksi yhdyskunnaksi. Vielä voi valittaa tai hakea myöhemmin uudestaan, mutta tällä kerralla tulos oli tämä.\nKarhun kansan lisäksi Suomessa on 2000-luvulla hylätty vain yksi hakemus. Sen tekijänä oli niin ikään ”pakanallinen” yhdistys Suomen vapaa wicca-yhdyskunta.\nOlen kirjoittanut oman näkemykseni 2000-luvun alun tapauksesta. Siitä voi lukea teoksestani Notkea uskonto (luku 3) ja artikkelista ”Religion as a Discursive Technique: The Politics of Classifying Wicca” (Journal of Contemporary Religion 3/2010). Muiden tutkijoiden näkemyksistä voi lukea esimerkiksi toimitetusta teoksesta Mitä Wicca on?.\nOlen myös tarkastellut brittiläisen druidiverkoston onnistunutta yritystä saada hyväntekeväisyysjärjestön status uskonnollisin perustein Englannissa ja Walesissa.\nMolemmissa tapauksissa oma lähestymistapani on perustunut siihen, että uskonnon käsitteellä ei ole mitään erityistä sisältöä. Toisin sanoen, Karhun kansa – tai mikään muukaan yhteisö – ei ole uskonto eikä ei-uskonto ”oikeasti”, vaan yhteiskunta organisoi itseään luokittelemalla tietyt yhteisöt, uskomukset ja käytännöt uskonnollisiksi ja toiset ei-uskonnollisiksi.\nUskonnollisia yhdyskuntia koskevien hakemusten käsittelyssä lain noudattaminen on ensisijaista, mutta se jättää yleensä vielä melkoisen paljon varaa tulkinnalle. Laissa ja sen tulkinnassa tulevat esiin perityt kulttuuriset käsitykset siitä, mitä uskonto on ja mitä se ei ole. Niiden avulla käytetään valtaa.\nKarhun kansan hakemusta käsitellyt lautakunta toteaa laista seuraavaa:\n”Uskonnonvapauslain 7 §:n 1 momentin mukaan rekisteröidyn uskonnollisen yhdyskunnan tarkoituksena on järjestää ja tukea uskonnon tunnustamiseen ja harjoittamiseen kuuluvaa yksilöllistä, yhteisöllistä ja julkista toimintaa, joka pohjautuu uskontunnustukseen, pyhinä pidettyihin kirjoituksiin tai muihin yksilöityihin pyhinä pidettyihin vakiintuneisiin toiminnan perusteisiin.”\nTämä jättää reilusti varaa tulkinnalle, joten uskonnollisen yhdyskunnan statuksen saaminen on usein kiinni hakemuksen retoriikasta ja sen myötä uskottavuudesta. Tämän lisäksi on toki täytettävä muita ehtoja (yhdyskunnan toiminnan on oltava ihmisoikeuksien mukaista ja sen päällimmäinen tarkoitus ei voi olla taloudellinen) sekä oltava tarkka hakemuksen muodollisesta pätevyydestä. Näiltä osin asiantuntijalautakunnalla ei ollut mitään huomautettavaa.\nNostan tässä esiin hakemusprosessista kaksi asiaa: käsityksen asiantuntijuudesta ja ymmärryksen uskonnon kategoriasta. Hakijoiden tuntemuksista ja käsityksistä kiinnostuneet voivat hakeutua ryhmä keskustelupalstalle. Suomenuskon kannattajista osa tuki hakemusta ja osa kokee vaatimusten pakottavan oman ”uskonnon” kristilliseen tai dogmaattiseen muottiin – aivan kuten wiccojen ja brittidruidien tapauksissa. Kaikkia tapauksia yhdistää myös yritys saada omalle toiminnalle tunnustus ja yhteiskunnallinen hyväksyntä.\n1. Karhun kansan hakemuksen käsittelyssä asiantuntijalautakunta koostui kolmesta henkilöstä. Päätökseen osallistuivat P. Ignatius, H. Salomäki ja R. Savolainen. Lautakunnan puheenjohtaja Ignatius on hallintoneuvos, joka on toiminut myös Kirkolliskokouksen lainoppineena asiantuntijana. Salomäki on Kirkon tutkimuskeskuksen johtaja ja hän edusti ymmärtääkseni uskonnon asiantuntemusta. Dosentti Savolainen oli ilmeisesti lautakunnassa edustamassa yhteiskunnallista asiantuntemusta, mutta hänet tunnetaan myös Suomen Luther-säätiön hallituksen puheenjohtajana. Itse Luther-säätiötä pidetään konservatiivisena puhdistusliikkeenä, joka vastustaa kirkon maallistumista eikä hyväksy naispappeutta.\nNyt on oltava tarkkana. Kenenkään sitoumukset ja arvot eivät automaattisesti estä toimimasta tällaisessa tehtävässä. Niiden perusteella ei tehdä automaattisesti huonoja, puolueellisia tai vääriä päätöksiä. Eikä ole mitään kiistatonta näyttöä, että juuri uskonnolliset tai paremminkin kirkolliset kytkökset olisivat vaikuttaneet lausunnon sisältöön.\nKuitenkin on erikoista, että tällaisissa tapauksissa ”uskonnon” asiantuntijoina ei ole ihmisiä, joilla olisi esimerkiksi tutkimuksellista osaamista hakijana olevasta yhteisöstä tai sen kaltaisista yhteisöistä tai uskonnoksi luokittamisen prosesseista. Lisäksi tässä tapauksessa asiantuntijoilla on kohtuullisen selvät yhteydet maan valtakirkkoon, joka on periaatteessa vain yksi yhteisö muiden joukossa (joskin valtakirkolla on laissa määritelty erityisasema). Ei ole ihme, jos ihmisille syntyy mielikuva, että kirkko päättää, mikä yhdistys kelpaa rekisteröidyksi uskonnolliseksi yhteisöksi.\nEsimerkiksi Briteissä yhteisöt voivat pyytää asiantuntijalausunnon tutkijalta hakemuksensa tueksi. Tässäkin on ongelmia, mutta näin ainakin hakijat saavat mahdollisuuden käyttää ulkopuolista asiantuntijaa, joka tietämissäni tapauksissa on usein ollut uskontotieteilijä. Suomessa uskontotieteilijöitä ei tällaisissa asioissa kuulla asiantuntijoina, mutta kristillisiä teologeja tai kirkon työntekijöitä on mukana päättävissä elimissä.\nToinen vaihtoehto olisi lähestyä juridista prosessia puhtaasti juridisena: siten, että tässä kontekstissa ei ole olemassa uskonnon asiantuntijoita oikeusoppineiden ulkopuolella, koska ”uskonto” on vain laissa määritelty kategoria, jota ei voida verrata sen ulkopuolelle, esimerkiksi siihen, onko joku yhteisö ”todella uskonnollinen”. Tässä vaihtoehdossa kristillisillä toimijoilla olisi vielä vähemmän tekemistä lain tulkinnassa.\nKorostan, etten kritisoi mukana olleita, vaan nostan esiin kysymyksen siitä, miltä tällainen valikointi näyttää ulospäin. Osa valikoituu sinne, koska he ovat aktiivisia toimijoita kirkossa. He eivät ole lautakunnassa ainoastaan muiden erityisominaisuuksiensa vuoksi (paitsi ehkä oikeusoppineet). Kirkossa toimiminen ei siis näytä olevan yhdentekevää valikoitumisen kannalta.\nOlisi kiinnostavaa tutkia prosesseja, joiden kautta asiantuntijat valitaan. Se kertoisi paljon siitä, miten uskonto ymmärretään ja millaiset toimijat käyttävät valtaa ”uskonnon” kategorian kautta.\n2. Asiantuntijalautakunta totesi, että hakemuksesta puuttuu toimintamuotojen ja toiminnan perusteiden yksityiskohtainen kuvaus. Tämän vuoksi arviointi on vaikeaa ja myönteistä päätöstä ei voida tehdä. Tämä tarkoittaa, että jos yhdistys yrittää rekisteröityä uudelleen, tähän on kiinnitettävä huomiota.\nUskonnon kategorian kannalta kiinnostavampaa on se, että lautakunta pani paljon painoarvoa uskontunnustukselle. Hakemuksessa uskontunnustukseksi oli laitettu kaksi kansanrunoa maailman synnystä. Lausunnossa todetaan, ettei tämä (ja selitysteksti) vastaa sitä, ”mitä uskontunnustuksella yleensä tarkoitetaan”. Uskonnon tunnuspiirre on siis uskontunnustus. Sen tyypillinen esimerkki on kristillinen uskontunnustus, jossa on kattava esitys ”uskon keskeisestä sisällöstä”. Mitä muutakaan uskontunnustuksella voitaisiin tarkoittaa ”yleensä”? Ei ole olemassa mitään uskontunnustusta ”yleensä”; se on kristillinen kategoria.\nLisäksi asiantuntijalautakunta mainitsi neljä kertaa, ettei uskontunnustus ole vakiintunut. On melko epäselvää, mitä tarkoitetaan ”vakiintuneella” ja mitkä ovat sen kriteerit. Mitään objektiivista kriteeriä ei ole – esimerkiksi: yhdistys tai sen edeltäjät ovat kirjanneet sen todistettavasti 5, 50 tai 500 vuotta sitten. Olisi varmaan kaikille helpompaa, jos ”vakiintunut” määriteltäisiin laissa. Nyt se jää asiantuntijalautakunnan mielivallan varaan. Uskonnon kategorian kannalta se toistaa ajatuksen, jonka mukaan mikään hyvin uusi ei voi olla uskonto lain tarkoitusperien mukaan.\nAsiantuntijalautakunnan lausunnossa pohditaan laveasti, voiko Karhun kansalla olla tietoa autenttisesta ja alkuperäisestä Suomen muinaisuskosta. Tämän taustalla saattaa olla hakemusteksti, jossa ilmeisesti esitetään, että Karhun kansan toiminta perustuu suullisena perimätietona välittyneeseen muinaisuskoon.\nLausunnossa todetaan, että ”Karhun kansa katsoo jatkavansa suomalaisheimojen perinnettä nykymaailmassa”. Samoin siinä todetaan, että ”suomalaisten muinaisuskosta tiedetään suhteellisen vähän” ja että ”lautakunta ei siten pidä uskottavana, että uskomukset ja tavat olisivat välittyneet yhdyskunnalle suoraan suullisena perimätietona”.\nLautakunta siis puuttuu siihen, ovatko hakijoiden uskomukset, toiminnat ja maailmankatsomus tismalleen samoja kuin muinaisilla suomalaisilla. En täysin ymmärrä tätä, sillä mitä väliä on, onko Karhun kansa autenttinen perimätiedon kantaja. Mitä jos tämä tehtäisiin mormoneille tai Jehovan todistajille: ”Hei, ette te oikeasti seuraa Raamatun sanaa.” Tai jos buddhalaiselle joukolle sanottaisiin: ”Ette te nyt ihan tarkasti voi tietää, mitä se Buddha oikeasti opetti.”\nJos lautakunnan pohdinta perimätiedon välittymisestä oli vain testi siitä, voidaanko ajatella uskomusten ja toimintamenojen olleen vakiintuneita, he epäonnistuvat sen ilmaisemisessa. Mitään muuta hyvää perustetta kysymyksen pohdinnalle en keksi.\nSen sijaan lautakunta mainitsee, ettei muinaisuskosta suullista perimätietoa luotettavammin kertovia kirjallisia lähteitä pidetä hakemuksessa pyhinä kirjoituksina. Se olisikin ollut mielenkiintoinen tilanne: uskonnon pyhinä kirjoituksina olisi tieteellisiä tutkimuksia ja kansanperinteen koottuja teoksia. Olisikohan se täyttänyt lautakunnan käsityksen siitä, mitä yleensä tarkoitetaan pyhillä teksteillä?\nNäyttää siltä, että hakemus olisi tullut tehdä huolellisemmin ja yksityiskohtaisemmin, jotta sillä olisi ollut pienintäkään mahdollisuutta tuottaa myönteinen päätös. Samalla kuitenkin asiantuntijalautakunnan lausunto herättää kummastusta, sillä se on varsin ylimalkainen eikä sen perusteella käy selkeästi ilmi, miksi siinä oletetaan, että ollakseen rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta Karhun kansan tulisi tietää tarkasti, mitä muinaissuomalaiset oikeasti ajattelivat ja touhusivat.\nSanottakoon vielä, että päätöksellä ei ole minulle henkilökohtaista merkitystä. En myöskään ole täysin vakuuttunut siitä, miten onnistunut uskonnon kategoria on juridisessa käytössä. On kuitenkin mielenkiintoista, että Suomessa molemmat 2000-luvun kielteiset rekisteröitymispäätökset koskevat ”pakanallisia” ryhmiä. Muualla ne ovat toisinaan rekisteröityneet onnistuneesti.\nHylätyt hakemukset eivät selvästikään ole olleet riittävän yksilöityjä, mutta lausunnoista käy ilmi, että Suomessa rekisteröidyksi ”uskonnoksi” haluavan on muistutettava erittäin suurelta osin kristinuskoa tai sen on kuuluttava niin sanottuihin ”maailmanuskontoihin” (eli oltava osa vakiintunutta uskontodiskurssia). Jos vielä asiantuntijoina on käytännössä kirkkoa lähellä olevia tahoja, ei ulkopuolinen jää ihmettelemään kielteisiä päätöksiä.\nLähettänyt Teemu Taira klo 16.10 6 kommenttia:\nTunnisteet: kirkko, lainsäädäntö, pakanuus, uskonto, uskontotiede\nStudioalbumit osa 9 (1/2): Rolling Stones (1964–1973)\nEn ole koskaan ollut suuri Rolling Stonesin ystävä. Levyhyllystäni löytyvät ainoastaan Let it Bleed ja kolmen cd:n todella hieno singlekokoelma. Toki yhtyeellä on paljon mahtavia biisejä, mutta valitettavan paljon myös järkyttäviä renkutuksia. Suurinta osaa yhtyeen albumeista, joita Wikipedia listaa 24, en ole kuullut kokonaisuutena. Pian olen.\nNimetön ensialbumi vuodelta 1964 sisältää rock’n’roll kovereita, jotka eivät ole sovituksellisesti erityisen kiehtovia. En keksi mitään erityistä syytä, miksi kuuntelisin näitä alkuperäisten esitysten asemesta. Omana aikanaan paketin on täytynyt kuitenkin olla brittinuorisolle hyvä johdanto amerikkalaiseen 1950-luvun rokkiin, bluesiin ja vähän souliinkin. Albumilla on yksi Jagger/Richards tuotos ”Tell me”. Se on ihan hieno biisi, mutta tyylillisesti yllättävän kaukana valituista kovereista.\nToinen albumi nimettiin yhtä omaperäisesti. No. 2 ilmestyi seuraavana vuonna. Nykypäivän perspektiivistä kuunneltuna sekin on tylsähkö teos, mutta se selittyy osaksi sillä, että jotkut koverit ovat kuluneet puhki (erityisesti ”Everybody needs somebody to love”). Omista biiseistä mukana on esimerkiksi ”Off the hook”, joka on edelleen hieno biisi. Mutta mietitäänpä vielä nykyaikaa: voisiko joku bändi olla katu-uskottava, jos se levyttäisi edellisenä vuonna ilmestyneitä amerikkalaisia biisejä? Moni koveri rollareiden toisella on tosiaan vuodelta 1964.\nSamana vuonna 1965 julkaistiin Now! Yhdysvaltojen markkinoille. Se on sisällöltään melkein sama, joten ei siitä sen enempää.\nOut of Our Heads (1965) oli vuorossa seuraavana. Spotifyssa on vain jenkkiversio, joten kirjoitetaan sitten siitä. Albumilla brittiläinen yhtye esittää ihan mukavaan tyyliin amerikkalaisia biisejä, joita kuuntelee mieluimmin alkuperäisinä versioina. Poikkeuksena nerokas versio Bo Diddleyn kappaleesta ”I’m alright”. Mutta onhan siellä joku omakin kappale. Jenkkiversiolla on esimerkiksi lähestulkoon kammottavat ”The last time” ja ”Satisfaction”. Onneksi niitä tasapainottaa majesteettinen ”Play with fire”, vaikka pidänkin Dead Moonin versiosta enemmän.\nSamana vuonna ilmestyi December’s Children (and Everybody’s) ja sieltä löytyvät kovereiden lisäksi esimerkiksi ”Get off of my cloud”, ”As tears go by” ja ”Gotta get away”.\nVasta vuoden 1966 Aftermath piti sisällään ainoastaan omia kappaleita. Heti alussa on upea ”Mother’s Little Helper” ja pari raitaa myöhemmin toinen klassikko ”Under My Thumb”.\nMyös seuraava Between the Buttons (1967) sisälsi vain omia sävellyksiä. Se on tasaisen laadukas levy, joskaan albumin brittiversiolla ei ole massiivisia hittejä. Esimerkiksi ”Connection” ja ”She smiled sweetly” ovat hienoja biisejä, mutta rapakon toisella puolella julkaistussa painoksessa oli myös mainio ”Ruby Tuesday” ja paheksuntaa herättänyt hitti ”Let’s spend the night together”. Levy oli askel pois perusbluesista kohti poppia ja kevytpsykedeliaa.\nTheir Satanic Majesties Request (1967) onkin jo isompi klassikko. Välillä puuduttavalta, melko psykedeeliseltä levyltä löytyy myös rokkaavampi ”Citadel”.\nSitä seurasi toinen klassikko Beggars Banquet (1968). Sen helmi on ”Street fighting man”, tunnetuin on ”Sympathy for the devil”, ja kokonaisuus on vahva, edeltäjäänsä rokkaavampi.\nLet it Bleed (1969) puolestaan sisältää yhden parhaimmista yhtyeen biiseistä, jonka opin ensiksi tuntemaan Sisters of Mercyn versiona. Kyse on avausraidasta ”Gimme shelter”, jonka jälkeen taso ei voi kuin laskea. Silti kyse on klassikkoalbumista rollareiden tuotannossa, vaikka en ”Country honk” -tyyppisistä rallatteluista pidäkään.\nSticky Fingers (1971) on kolmen edellisen tapaan klassikko, mutta sen avaa yksi inhokkiraidoista, ”Brown sugar”. Ei se oikeasti niin kammottava kappale ole, mutta siitä tulee mieleen Koffin vippiaitiossa ilmakitaraa soittavat äijät. Albumilla on myös samaa huumeteemaa jatkava, mutta tyylikkäämpi ”Sister morphine”. Niin, ”Wild Horsesista” olen aina pitänyt.\nExile on Main Street (1972) on myös klassikko. Siinä ei ole enää mitään psykedeliaa, eikä massiivisia hittejä, mutta se on mainio paketti bluesvetoista rokkia.\nGoat’s Head Soup (1973) kiersi edeltäjän tavoin jättihitit kaukaa, mutta toki albumilla on tunnettuja raitoja, kuten ”Angie”. Kokonaisuus ei kuitenkaan aivan yllä edeltäjien tasolle.\nTässä oli ensimmäiset kymmenen vuotta. Muutama vuosi meni oman äänen ja tyylin löytämiseen, mutta sen jälkeen yhtye tehtaili useita klassikoita. Vaikka välillä käytiin psykedelian ja muunkinlaisten kokeilujen suunnalla, ei perustavasta bluesrokista koskaan täysin luovuttu ensimmäisen kymmenen vuoden aikana.\nVuonna 1974 ilmestyneestä albumista ja sen jälkeisistä kirjoittelen joskus tulevaisuudessa.\nLähettänyt Teemu Taira klo 13.59 Ei kommentteja:\nMaanantaina 14. tammikuuta YLE lähetti MOT-sarjaansa kuuluvan ohjelman ”Sailaksen kuuliaiset lapset”.\nOlen usein ajatellut, että MOT on julkisesti rahoitettuun mediaorganisaatioon huonosti sopiva ohjelma, koska osa jaksoista on ollut sensationalistista ja populistista roskaa, joka lehtimaailmassa sijoittuisi iltapäivälehtien, seiskan ja Alibin muodostaman kolmion keskelle. Tässä jaksossa oli kuitenkin jotain poikkeuksellisen tärkeää.\nMOT toi politiikan takaisin mediakeskusteluun taloudesta.\nOhjelmassa kritisoitiin melko rajusti Suomen valtiovarainministeriön valtiosihteeri Raimo Sailaksen vuosien saatossa antamia varoittavia lausumia suomalaisille. Sailaksella on ollut tapana sopivin väliajoin kertoa keskenkasvuiselle kansalle, että nyt on syytä säästää leikkaamalla.\nToki ohjelmassa oli muistumia mielikuvastani. Työttömien haastattelut eivät mielestäni tuoneet mitään sisältöä itse asiaan. Minusta oli myös tyylivirhe kuvata Britannian katumellakkaa heti sen jälkeen kun ohjelmassa todettiin, etteivät leikkaukset ja talouskuri ole tuoneet sinne uutta talouskasvua. En myöskään ollut täysin vakuuttunut ratkaisusta ottaa eläkepäiviään aloitteleva, puoluekannaltaan sosiaalidemokraatti Sailas ainoaksi kritiikin kohteeksi, ja jättää muut samoin puhuvat oikeistolaiset poliitikot ja virkamiehet ulkopuolelle. Kenties ohjelmassa olisi voitu puhua myös pääomaverosta eikä vain tuloverosta. Talouskasvun välttämättömyyttä MOT ei kyseenalaistanut.\nOlen ihmetellyt pitkään suomalaisen valtamedian kritiikittömyyttä taloudesta puhuvia oikeistolaisia kohtaan. Tähän saakka on toistettu heidän viesti, jonka mukaan nyt on leikattava, koska muuta vaihtoehtoa ei ole.\nMOT oli pitkään aikaan ensimmäinen näin näkyvä yritys kyseenalaistaa vaihtoehdottomuutta koskevat väitteet.\nSailaksen retorisessa maailmassa politiikkaa ei ole, kun taloudesta puhutaan. On vain talous, jota ei saa suututtaa. Muuten se ei enää luota Suomeen.\nSaman maailman jakavat Katainen, Niinistö ja monet muut. He puhuvat ikään kuin huolestuneina maan tilasta. Siinä mielessä Wahlroos ja Enbuske ynnä muut mediassa tasaisin väliajoin valtion taloudellisesti tukemaa sosiaalista turvaverkostoa ja infrastruktuuria kriittisesti arvioivat henkilöt ovat rehellisempiä. He eivät edes teeskentele puhuvansa suomalaisen yhteiskunnan parhaasta. ”Yhteinen hyvä” ei kuulu heidän sanastoonsa, paitsi ehkä kirosanoihin.\nOhjelmassa haastateltu professori Randall Wray totesi: ”Meidän ei tule sulkea pois sitä mahdollisuutta, että tämä kaikki on vain politiikkaa.” Tällä politiikalla supistetaan sosiaalista turvaverkkoa. Lopultakin kyse on siitä, miten vauraus jaetaan. Puhe vaihtoehdottomuudesta on valinta.\nMarkkinatalouden mielenliikkeiden nimissä esitetyt vaatimukset eivät ole luonnonlakeja, eivätkä edes talouden rautaisia lakeja, vaikka ne sellaisena muille kerrotaan. Ne ovat poliittisia preferenssejä, joita valtamedia problematisoi aivan liian harvoin ja aivan liian lepsusti.\nNiiden toteuttamista helpottaa ainakin kaksi retorista keinoa. Ensinnäkin todetaan, että nyt on tehtävä päätökset, kun on poikkeustila. Vasta sitten päästään takaisin normaaliin. Kukaan ei nykyään kuitenkaan sano, että nyt ollaan normaalitilassa. Toiseksi esitetään, että nyt on tehtävä nopea ratkaisu, aikaa ei ole, muuten tilanne eskaloituu markkinoiden luottamuksen menetykseen.\nWrayn lausahdus ei tarkoita, ettei talouden asiantuntemusta tarvittaisi. Totta kai sitä tarvitaan. Tärkeää on kuitenkin tuntea myös taloudellisten välttämättömyyksien kaapuun puettu poliittinen retoriikka. Siinä mielessä maanantainen MOT oli onnistunut. Se voi antaa ihmisille mahdollisuuden kysyä itseltään, haluavatko he tulevaisuuden muistuttavan Sailaan kaunista maailmaa.\nLähettänyt Teemu Taira klo 21.49 Ei kommentteja:\nTunnisteet: journalismi, kapitalismi, media, politiikka, retoriikka, teoria\nTalking Heads on erikoinen yhtye. Sitä kuuntelee mielellään, mutta siitä lukeminen on ollut usein kiinnostavampaa. 80-luvun lopun ja 90-luvun alussa popmusiikkia teoretisoivat kulttuurintutkijat ja myös journalistit käyttivät sitä usein esimerkkinä postmodernismista. Niissä analyyseissa yhtye tuli esiin erityisen mielenkiintoisena, mutta yhtyeen musiikki oli tuolloin pieni pettymys.\nEi Talking Heads minulle mikään tuntematon bändi ollut. Olin toki nähnyt yhtyeen keulahahmo David Byrnen soolokeikan Provinssirokissa vuonna 1992. Samoin olin innostunut Tom Cat Rebelsin ”Psycho Killer” -versiosta. Näillä höyryillä ostin myös Anttilan alennuksesta Stop Making Sensen, joka piti sisällään ”Psycho Killerin” lisäksi muita tunnettuja Talking Headsin kappaleita.\nMyöhemmin kopioin vähän laajemman parhaat -kokoelman, mutta jokin jäi aina puuttumaan siitä, että yhtye nousisi suureksi suosikiksi. Nyt on aikaa kulunut, joten ostin ensiksi True Stories -vinyylin Tukholmasta parilla kruunulla ja myöhemmin Little Creatures -albumin Edinburghista kolmella punnalla. Oli vihdoin aika kuunnella kaikki yhtyeen kahdeksan studioalbumia alusta loppuun – ensimmäistä kertaa.\nOngelmaksi muodostui se, ettei minulla ole juuri mitään kirjoitettavaa niistä, edes nyt, kun olen jo kasvanut yhtyeen suureksi ystäväksi. Ne ovat tasaisen hyviä, enkä löydä niistä valtavaa muutosta tai draaman kaarta. Ainoa valittamisen aihe on, että edelleen osa yhtyeen sävellyksistä ja sovituksista kuulostaa niin 80-luvulle. Talking Headsia kuunnellessa huomaan, etten vieläkään ole päässyt sen vuosikymmenen traumoista, mitä populaarimusiikin diggailuun tulee.\nEnsialbumi Talking Heads: 77 (1977) sisältää tuon alussa mainitun suosikkikappaleeni ja muuta tasalaatuista. Toisena ilmestyi More Songs about Buildings and Food (1978), ja se lukeutuu myös yhtyeen kaanonissa korkealle. Se sekoittaa useita eri genrejä ja sisältää muun muassa tunnetun raidan ”Take me to the river”.\nKolmas teos Fear of Music (1979) on taidokas kokonaisuus. Se on polyrytminen teos, kuten seuraavana ilmestynyt Remain in Light (1980). Jälkimmäisellä on ”Once in a lifetime”, joka kiteyttää varhaisen ambivalentin suhtautumisen: jotenkin vetävä biisi, mutta se kuulostaa liian paljon 80-luvun valtavirralta. Ja vielä rajummin sama efekti tulee kuunnellessa seuraavana albumin, Speaking in Tongues (1983), avausraitaa ”Burning down the house”.\nLittle Creatures (1985) piti sisällään aikaisempaa enemmän Amerikan mytologiaa ja myös kantrivaikutteista musisointia. Siltä löytyy yksi Talking Heads suosikkikappaleistani ”Road to nowhere”. Seitsemäs True Stories (1986) on jonkinlainen semi-soundtrack, ja sieltä löytyy esimerkiksi hitti ”Wild wild life”. Naked (1988) jäi yhtyeen viimeiseksi studioalbumiksi. Sekään ei kuulosta heikolta albumilta, mutta kuitenkin siltä, ettei yhtyeellä ollut enää samanlaista välttämättömyyttä luoda uutta musiikkia samalla nimellä ja tyylillä.\nKaikki albumit kaksi kertaa kuunnelleena en edelleenkään osaa päättää, mikä olisi tärkein albumi ja mikä täysin turha. On siis jäätävä siihen sinänsä tylsään käsitykseen, että minulle yhtye teki tasavahvaa jälkeä läpi uransa.\nEhkä Talking Headsin relevanttiutta ovat kasvattaneet siitä inspiroituneet yhtyeet. Yksi ilmeisimmistä on Arcade Fire, ja sen tuotannosta erityisesti ensialbumin ”Neighborhood 2 (Laika)”. Monin paikoin Talking Headsia kuunnellessa tulee myös mieleen, etteivät Vampire Weekendin säveltäjät soveltaneet vain Paul Simonin Gracelandia.\nLähettänyt Teemu Taira klo 11.57 Ei kommentteja:\nLähettänyt Teemu Taira klo 11.33 Ei kommentteja:\nVuosi on vaihtunut. On siis aika summata vuoden 2012 albumeita. Tein erittäin pitkän listan.\nVuoden aikana ostin (tai sain) yhteensä 226 albumia, joko ceedeenä tai vinyylinä. Se on enemmän kuin ostos joka toinen päivä. Parina päivänä viikossa on ”ei albumiostoa” -päivä, kun taas muina päivinä shoppailu on in. Ymmärrettävästi tällä tahdilla ei ehdi kuuntelemaan kovin perusteellisesti ostoksiaan. Lisäksi suurin osa hankkimistani albumeista on ilmestynyt ennen kulunutta vuotta. Uutuuksia tuli kuitenkin kuunneltua myös Spotifysta, joten listalla on myös albumeita, joita ei levyhyllystäni löydy.\nHuono puoli kuluneessa vuodessa oli se, ettei mikään levy kolahtanut ihan sillä tavalla kuin toivoisi. Paljon julkaistiin hyviä albumeita, mutta mikään niistä ei saanut aikaan sellaista mysterium tremendum et fascinansia, josta jokainen musadiggari haaveilee.\nKategorisointi on hieman hutera, mutta niinhän se aina menee: vuoden päästä ihmettelen, miksi tuo mainio albumi on laitettu lista häntäpäähän ja miksi tuo keskinkertaisuus tuli nostettua niin korkealle.\nEhkä lista on kuin jalkapallon Mestareiden liigan arvontakorijärjestelmä – ennen pisteitä keränneet pääsevät parempaan koriin vanhoilla meriiteillä, kun taas uusille tulokkaille tikkaita kapuaminen on vaivalloisempaa.\nSuluissa on toisinaan mainittu albumin kappale, josta pidän ja josta kiireinen voi ottaa maistiaisen.\nI Eniten riemastutti:\nShearwater: Animal Joy (Animal life)\nBeach House: Bloom (The hours)\nAllah-Las: Tell Me (Sandy)\nMountain Goats: Transcendental Youth (Harlem roulette)\nDinosaur jr: I Bet on Sky (Watch the corners)\nRaveonettes: Observator (You hit me)\nThe North Sea Scrolls: s/t (The morris man cometh)\nII Nämä myös:\nDan Stuart: The Deliverance of Marlowe Billings (What are you laughing about)\nFamily of the Year: Loma Vista (The stairs)\nConor Oberst: One of My Kind\nCory Branan: MUTT (Survivor blues)\nTy Segall Band: Slaughterhouse (I bought my eyes)\nFirst aid Kit: Lion’s Roar (Emmylou)\nAnimal Collective: Centipede Hz (Today’s supernatural)\nGaslight Anthem: Handwritten (Too much blood)\nJapandroids: Celebration Rock (Evil’s sway)\nSharon van Etten: Tramp (Serpents)\nMeteors: Doing the Lords Work (My life for thee)\nJohn Murry: The Graceless Age (Southern sky)\nBowerbirds: Clearing (Brave world)\nCheek Mountain Thief: s/t (Showdown)\nCalexico: Algiers (Splitter)\nGraveyard: Lights Out (An industry of murder)\nChuck Prophet: Temple Beautiful (Play that song again)\nBand of Horses: Mirage Rock (A little Biblical)\nTwo Gallants: The Bloom and the Blight (Song of songs)\nLee Ranaldo: Between the Times & the Tides (Off the wall)\nJason Lytle: Dept of Disappearance (Flyberbonk)\nGrizzly Bear: Shields (Speak in rounds)\nSimon Felice: s/t (New York Times)\nChris Robinson Brotherhood: The Magic Door (Someday past the sunset)\nIII Muitakin hienoja albumeita julkaistiin:\nSun Araw & M Geddes Gengras meet the Congos: s/t (Food, clothing and shelter)\nAmadou & Mariam: Folila (Dougou badia)\nBruce Springsteen: Wrecking Ball (We take care of our own)\nOf Monsters and Men: My Head is an Animal (Little talks)\nGiant Giant Sand: Tucson (Forever and a day)\nRy Cooder: Election Special (Guantanamo)\nTodd Snider: Agnostic Hymns… (Too soon to tell)\nPublic Image Limited: This is PIL (Deeper water)\nFather John Misty: Fear Fun (Hollywood forever…)\nBeachwood Sparks: The Tarnished Gold (Mollusk)\nTame Impala: Lonerism (Elephant)\nDr. John: Locked Down (Revolution)\nTu Fawning: A Monument (Anchor)\nDamien Jurado: Maraqopa (Working titles)\nNeneh Cherry & the Things: The Cherry Thing (Dream baby dream)\nThe Soundtrack of Our Lives: Throw it to the Universe (Freeride)\nHives: Lex Hives (Come on!)\nLes Liminanas: Crystal Anis (Salvation)\nRichard Hawley: Standing at the Sky’s Edge (She brings the sunlight)\nNeil Young & Crazy Horse: Psychedelic Pill (She’s always dancing)\nNeil Young & Crazy Horse: Americana (Jesus’ chariot)\nThe Tallest Man on Earth: There’s No Leaving Now (To just grow away)\nIV Näitäkin kuuntelin ja pidin (tai on siellä pari tylsähköä):\nWedding Present: Valentina (Mystery date)\nM Ward: A Wasteland Companion (Primitive girl)\nAlabama Shakes: Boys & Girls (I found you)\nFlaming Lips: and heavy fwends (Ashes in the air)\nBest Coast: The Only Place (My life)\nHot Panda: Go Outside (Littered coins)\nDirty Projectors: Swing lo Magellan (About to die)\nJames Yorkston: I Was a Cat from a Book (Border song)\nZZ Top: La Futura (I gotsta get paid)\nClinic: Free Reign (See saw)\nThe Fresh and Onlys: Long Slow Dance (Dream girls)\nRegina Spektor: What We Saw from the… (Oh Marcello)\nThe XX: Coexist (Angels)\nJohn Cale: Shifty Adventures... (I wanna talk 2 u)\nLambchop: Mr M (Gone tomorrow)\nBob Mould: Silver Age (Round the city square)\nDjango Django: s/t (Hail Bop)\nVaccines: Come of Age (I always knew)\nSimone White: Silver Silver (Big dreams and the headlines)\nErrors: New Relics (Pegasus)\nFanfarlo: Rooms Filled with Light (Feathers)\nMeg Myers: Daughter in a Choir (Adelaide)\nSweet Billy Pilgrim: Crown and Treaty (Archaeology)\nCorb Lund: Cabin Fever (Cows around)\nThe Shins: Port of Morrow (Simple song)\nThe Big Pink: Future This (Stay gold)\nUlver: Childhood’s End (The trap)\nMagnetic Fields: Love at the Bottom of the Sea (I’d go anywhere with Hugh)\nOposssom: Electric Hawaii (Girl)\nGraham Coxon: A+E (Running for your life)\nBat for Lashes: The Haunted Man (Laura)\nTall Firs: Out of it and into it (I couldn’t say it to your face)\nGravenhurst: The Ghost in the Daylight (Fitzrovia)\nOrb & Lee Perry: Presents the Observer\nAriel Pink’s Haunted Graffiti: Mature Themes (Driftwood)\nDaphni: Jiaolong (Yes, I know)\nHowlin Rain: Russian Wilds (Dark side)\nKilling Joke: MMXII (Primobile)\nThe Cribs: In the Belly… (Uptight)\nSweet Lights: s/t (Red lights)\nGrimes: Visions (Genesis)\nMetric: Synthetica (Speed the collapse)\nPeter Broderick: These Walls of Mine (Freyr!)\nEbo Taylor: Appia Kwa Bridge (Assomdwee)\nRodrigo y Gabriela: Area 52 (Tamacun)\nLightships: Electric Cables\nJa mitä jäi ulkopuolelle:\nTom Waitsin tuorein levy julkaistiin jo viime vuonna, mutta en ole vieläkään kuullut sitä. Bob Dylanin uutta (The Tempest) en ole toistaiseksi kuunnellut.\nEntäs ikisuosikit? Frank Black osallistui neroudellaan vaimonsa projektiin Grand Duchy. Pariskunnan ensimmäinen yhteisalbumi oli oikein mainio, mutta Let the People Speak on niin huono, että edes minä en ole ostanut sitä. Pari kuuntelukertaa Spotifysta on ollut enemmän kuin riittävästi. Luke Haines osallistui The North Sea Scrolls projektiin, joka tehtiin Edinburghin festivaaleille. Pitihän sekin saada levylle. Laitoin sen listalle, kärkipäähän vanhasta muistista, mutta ei se oikeasti ole merkittävä teos.\nVuosi oli siitä poikkeuksellinen, ettei The Fall julkaissut uutta albumia. Ersatz GB julkaistiin jo marraskuussa 2011.\nSuomalaiset jäivät taas ulkopuolelle. Pidin kyllä Samuli Putron levystä Tavalliset hautajaiset. Ja tulihan sitä kuunneltua Uhrijuhlaa, Laivuetta, Hel-Gatorsia, Hexvesseliä ja muitakin vesseleitä. Sitten se Tuomas Kauhasen biisi feat. Elastinen & Cheek nauratti: ”Miksi naiset rakastuu renttuihin? Mä en tiedä mut se sopii mulle.” Öh, höh, höö.\nJälleen kerran albumivuosikatsaus heijastelee varsin huonosti sitä, mitä oikeastaan kuuntelin. Genremielessä lista on kapea, kun vuosi sisälsi paljon uutta tutustumista progeen, bluesiin, valtavirtarokkiin, glampoppiin ja harvinaisiin 1950-luvun helmiin.\nLähettänyt Teemu Taira klo 14.29 Ei kommentteja:


Ruotsin verbejä Quizletilla | TOMAS\n20.1.2017 28.2.2017 / marjakangasm\nOpettajan kannalta on tietysti ihanteellista, että verbikoe järjestyy helposti, ja että aikaa ei kulu kokeiden korjaamiseen. Ohjaava opettajamme kannusti käyttämään Quizletia, sillä sovellus tarjoaa useita koetyyppejä, antaa mahdollisuuden harjoitella samaa kokonaisuutta myös oppitunnin ulkopuolella sekä arvioi opiskelijan suoriutumisen heti kokeen päätteeksi. Käytännössä verbikokeen laatiminen tapahtuu siten, että opettaja kokoaa listan sanoja tai fraaseja ja muodostaa niistä testin. Käytössä on useita tehtävätyyppejä, joista tavallisimmin hyödynsimme Test-muotoa.\nKurssilaiset hyödynsivät tehtävässä tablettejaan. Sovellusta pääsee kyllä käyttämään myös kännykällä tai tietokoneella, eikä sen käyttäminen vaadi erillistä sovellusta tai sisäänkirjautumista. Verbikoe tehtiin lähes poikkeuksetta oppitunnin alussa, jolloin siitä tuli hyvä tapa aloittaa oppitunti. Kokeen aikana kiersimme luokassa ja seurasimme kokeen edistymistä. Teknisiin ongelmiin emme juurikaan törmänneet näiden viiden verbikokeen aikana. Sovellus oli kohtalaisen helppo luoda ja löytää kokeen otsikon tai tekijän nimimerkin avulla. Pieniä ongelmia esiintyi kokeen otsikoinnissa, sillä sovellus on kovassa käytössä, ja lähes samannimisiä harjoituksia löytyy pilvin pimein.\nKurssin lopuksi pyysimme vielä opiskelijoita arvioimaan Quizletiä sovelluksena ja sen soveltuvuutta verbikokeen järjestämiseen. Sovelluksena Quizlet oli uusi koko ryhmälle, mutta opiskelijat olivat yhtä mieltä sen selkeydestä ja helppokäyttöisyydestä. Kaikki olivat yksimielisiä siitä, että sovellus toimi hyvin formatiivisen palautteen antajana ja motivoi harjoittelemaan verbejä myös vapaa-ajalla. Osa opiskelijoista ilmaisi myös selkeästi, että he pitivät tästä koetyypistä enemmän, kuin tavallisesta paperille tehtävästä sanakokeesta.\nSovelluksen todellista käyttöä vapaa-ajalla emme kontrolloineet tarkemmin, mutta annoimme verbiharjoitusten otsikot vielä kurssikoealueen yhteydessä opiskelijoille. Mielestämme Quizlet tarjoaa monipuoliset mahdollisuudet toteuttaa erityylisiä harjoituksia sekä testejä. Sovellusta voi yhtä hyvin soveltaa myös summatiivisessa arvioinnissa, mutta tällä kertaa halusimme keskittyä nimenomaan formatiiviseen puoleen.\narviointi, itsearviointi, Quizlet, Ruotsi, sanastot\n← Terveystiedon kurssikokeet Abitissa neljälle ryhmälle yhtä aikaa!\nKokemuksia SHOWBIE-ohjelman käytöstä kieltenopetuksessa lukiossa →


Ofertas en Finlandia (Etelä-Pohjanmaa) de Asistentes de venta de tiendas y almacenes\nEuropeos.es : Inicio > Oferta de empleo en Finlandia > Asistentes de venta de tiendas y almacenes > Security Expert /kodinturva-asiantuntija\nHei! Kiinnostaako vakituinen työtehtävä osana huipputiimiä innovatiivisten ja jatkuvasti kehittyvien ratkaisujen ja tuotteiden parissa yrityksessä, jossa tulosta tehdään aidolla tiimihengellä? Me Verisurella olemme tehneet työtä kotien ja perheiden turvallisuuden eteen Suomessa jo yli 25 vuotta. Ammattimaisesti valvotut murto- palo- ja vuototurvajärjestelmämme turvaavat jo yli 70 000 asiakkaamme kotia Suomessa. Henkilöasiakaspuolen myyntimme on kasvanut viimeisen kahden vuoden aikana 110 %, joten tulokset puhuvat puolestaan. Etsimme nyt koulutettavaksemme SEINÄJOELLE. SECURITY EXPERT - KODINTURVA-ASIANTUNTIJAA Olet etsimämme henkilö, jos pidät aktiivisesta myyntityöstä ja kohtaat ihmiset juuri sellaisina kuin he ovat, juuri sellaisena kuin olet. Security Expertinä kontaktoit kasvotusten alueen perheitä, teet kotien turvakartoituksia ja autat perheitä valitsemaan heidän kotiinsa parhaiten sopivan kodinturvaratkaisun. Huolehdit myös järjestelmän asennuksesta sekä asiakkaiden opastamisesta järjestelmän käytössä. Olet tavoitteellinen, paineensietokykyinen ja luottamusta herättävä persoona, jolla on palo tehdä työtä jolla on oikeasti kotitalouksille merkitystä ja osaat tuoda sen omalla asenteellasi, motivaatiollasi ja ennen kaikkea persoonallasi esiin. Tehtävä on kokoaikainen, vakituinen ja edellyttää työskentelyä ilta-aikaan. Edellytämme hakijoilta myös nuhteetonta taustaa. Tutustu Security Expertin työhön katsomalla video osoitteessa: https://www.youtube.com/watch?v=-7cl0tZSrKM Tutustu myös meihin katsomalla video osoitteessa: https://www.youtube.com/watch?v=Pk_a3TQ1jr8&t=1s Tarjoamme sinulle: Kattavan myynti- ja asennuskoulutuksen Verisure Sales Academyssamme, joten emme välttämättä edellytä aiempaa myyntikokemusta tai teknistä osaamista. Kattavalla koulutuksellamme varmistamme aidosti, että onnistut työssäsi. Varman pohjapalkan, kannustavat myyntiprovisiot ja vakaan yrityksen kilpailukykyiset edut (mm. työsuhdeauton) Vahvasti kasvavan organisaation tuomat mahdollisuudet edetä urallasi esimerkiksi esimies- tai koulutustehtäviin Mahdollisuuden työskennellä laadukkaiden ja innovatiivisten tuotteiden ja palveluiden parissa kodinturva-alan markkinajohtajalla. Lisätietoja tehtävästä antaa Rolf Nygård 050 576 3333. Huom! Käymme hakemuksia läpi jo hakuaikana, joten lähetäthän hakemuksesi mahdollisimman pian! --- It's a human right to feel safe and secure! Verisure on Suomen ja Euroopan johtava kodinturva-alan yritys, joka tarjoaa koteihin ammattimaisesti valvottuja, älykkäitä murto-, palo- ja vesivuotohälytysjärjestelmiä. Panostamme laatuun ja palveluun, minkä ansiosta asiakkaamme kuuluvat alan tyytyväisimpiin. Olemme saaneet Kauppalehden Menestyjä-sertifikaatin vuosina 2015 ja 2016, ja toimintamme jatkaa vahvaa kasvua Suomessa, markkinajohtajan asemaamme yhä vahvistaen. Olemme osa kansainvälistä Verisure Securitas Direct -ryhmää, joka palvelee yli 2 miljoonaa asiakasta ja työllistää yli 8000 henkilöä 14 maassa Euroopassa ja Etelä-Amerikassa. Joka kolmaskymmenes sekunti uusi asiakas saa Verisure-hälytysjärjestelmän jossain päin maailmaa.\nVer 61 ofertas de trabajo en "Etelä-Pohjanmaa" (Finlandia).\nLisätietoja tehtävästä antaa Rolf Nygård 050 576 3333.


Beyoncén ja Beckhamin numerot kaupan – Instagram-hakkerit veivät 6 miljoonan käyttäjän tiedot - Lifestyle - MTV.fi\nHakkerointi Tietoturva Instagram\nBeyoncén ja Beckhamin numerot kaupan – Instagram-hakkerit veivät 6 miljoonan käyttäjän tiedot\nLifestyle > Digi Julkaistu 04.09.2017 11:05\nHakkerit kauppaavat muun muassa Beyoncén, Emilia Clarken ja David Beckhamin yhteystietoja. Julkkisten puhelinnumerot ja sähköpostiosoitteet ovat peräisin laajasta Instagramiin kohdistuneesta tietomurrosta, kertoo muun muassa The Verge.\nKeskiviikkona julkisuuteen tuli tieto tunnettujen Instagram-käyttäjien tileille suunnatusta laajasta tietomurrosta. Perjantaina hakkerit ilmoittivat saaneensa käsiinsä peräti kuuden miljoonan Instagram-käyttäjän yhteystietoja, joita he myyvät nyt pimeillä markkinoilla.\nHakkeroitujen tilien joukossa on lukuisia korkean profiilin Instagram-käyttäjiä, kuten näyttelijöitä, poliitikoita, urheilijoita ja muita tunnettuja henkilöitä.\nHakkerit luovuttivat Daily Beastin haltuun esimerkkilistan tuhannesta nimestä, joiden yhteystiedoja he kauppaavat dark webissä 10 dollarin kappalehintaan.\nThe Vergen mukaan tietomurron uhreiksi ovat joutuneet muun muassa näyttelijät Emma Watson, Emilia Clarke, Leonardo DiCaprio ja Channing Tatum sekä muusikot Ellie Goulding, Beyoncé, Lady Gaga, Rihanna, Taylor Swift, Katy Perry, Adele, Snoop Dogg ja Britney Spears.\nListalla on myös kovan luokan urheilijoita, kuten Floyd Mayweather, Zinedine Zidane, Neymar, David Beckham sekä Ronaldinho.\nInstagram varoitti keskiviikkona kaikkia verifioituja käyttäjiä tietomurrosta, mutta tietomurron laajuutta ei vielä silloin kerrottu julkisuuteen. Hakkereiden sanottiin havitelleen nimenomaan verifioitujen käyttäjien yhteystietoja, mutta sittemmin yhtiö on myöntänyt myös tavallisten käyttäjin yhteystietoja joutuneen vääriin käsiin.\nHuolestuttavaa sinänsä, että Instagram ei edelleenkään tunnu tietävän tarkalleen, keiden tileihin tietomurto on kohdistunut.\nLähteet: The Verge, Daily Beast\nFacebookin vihattu toiminto saapuu WhatsAppiin 22.8.2017\nSuosituimmat sovellukset kuluttavat salaa akkua – tee nämä muutokset asetuksiin 7.6.2017\nTiesitkö tätä kikkaa WhatsAppissa? Muotoile tekstiä helpolla koodilla Tinderin uudesta maksullisesta versiosta tuli hitti - yksi tärkeä lisätoiminto


Aihe: Satuta ja paranna: Lohikäärmeet (Luettu 4121 kertaa)\n« Vastaus #120 : 10.Syyskuu 2011, 20:54 »\nOstin juuri kaikki minulta vielä puuttuneet Miyazakin elokuvat dvd:inä, joten sen kunniaksi jälleen piste joenhenki/lohikäärme Hakulle. Seuraavalle tarjoan harvinaista mahdollisuutta pudottaa pelistä kokonaiset kolme hahmoa kerralla.Kalessin 8Haku 9 (+1)Drogon, Rhaegal & Viserion 2 (-2)Skie 6\n« Vastaus #121 : 10.Syyskuu 2011, 21:17 »\nKun nyt saataisiin vielä Skie tuosta tiputettua niin minun kannalta ei olisi väliä, mikä jäljelle jäävistä vaihtoehdoista vie voiton; ne ovat kaikki hyviä ^^Kalessin 8Haku 9Drogon, Rhaegal & Viserion 3 (+1)Skie 4 (-2)\n« Vastaus #122 : 10.Syyskuu 2011, 22:24 »\nKalessin 9 (+1)Haku 9Drogon, Rhaegal & Viserion 3 Skie 2 (-2)\n« Vastaus #123 : 10.Syyskuu 2011, 22:53 »\nKalessin 9Haku 9Drogon, Rhaegal & Viserion 4 (+1)Skie 0 (-2)Ah, tilaisuus on liian hyvä. Vaikka sitä kovasti yritinki plussailla, niin eiköhän se Skien aika ole jo.\n« Vastaus #124 : 10.Syyskuu 2011, 23:07 »\nTuota, onko juuri tapahtunut tulkittava niin, että Skie teki itsemurhan? Ei taida tulla toiste tapahtumaan moista! tallennettu\n« Vastaus #125 : 10.Syyskuu 2011, 23:33 »\nHaha, enpä asiaa ajatellu tuolta kantilta mutta pahastihan se nyt siltä näyttää!\n« Vastaus #126 : 10.Syyskuu 2011, 23:41 »\nKalessin 7 (-2)Haku 10 (+1)Drogon, Rhaegal & Viserion 4 tallennettu\n« Vastaus #127 : 11.Syyskuu 2011, 00:04 »\nKalessin 8 (+1)Haku 10 Drogon, Rhaegal & Viserion 2 (-2)Ihan söpö kolmikko, mutta eivät ole vielä näyttäneet kunnolla kynsiään eivätkä muutenkaan pärjää Maameren ikivanhalle Kalessinille tai hurmaavalle Hakulle.\n« Vastaus #128 : 11.Syyskuu 2011, 00:12 »\nKalessin 9 (+1)Haku 10 Drogon, Rhaegal & Viserion 0 (-2)Fuhhuur oli ykkössuosikkini, mutten sen uskonutkaan loppuun asti selviävän. Kalessin ja Haku ovat miun jaetulla kakkosparhaussijalla, joten voittipa kumpi hyvänsä.. Hyvillä mielin nukun nyt yöni. tallennettu\n« Vastaus #129 : 11.Syyskuu 2011, 00:33 »\nKalessin 7 (-2)Haku 11 (+1)Skie meni, joten Haku voittoon.\n« Vastaus #130 : 11.Syyskuu 2011, 01:00 »\nKalessin 5 (-2)Haku 12 (+1)Eipä tuosta nyt tässä vaiheessa ole kysymyksiä ainakaan tältä suunnalta. Edelleen hieman murheissani Smaugin aikaisesta putoamisesta. Mieluusti olisin hänet nähnyt finaalikolmikossa.\n« Vastaus #131 : 11.Syyskuu 2011, 01:04 »\nNyt kun lista on lyhentynyt sellaisiin, joista on jo oikeasti jotain mieltä, voi heittää omankin lusikkansa soppaan.Molemmat ovat toki hyviä, kivoja ja loistavia, mutta Kalessinilla on enemmän historian ja nimen sekä Maameren maailman ja tarinan painoa, jotka mielestäni lohikäärmeiden Lohikäärmeelle parhaiten sopivat.Kalessin 6 (+1)Haku 10 (-2)\n« Vastaus #132 : 11.Syyskuu 2011, 01:05 »\nMittee, mihin nämä katosivat.Kalessin 4 (-2)Haku 11 (+1)\n« Vastaus #133 : 11.Syyskuu 2011, 01:06 »\nKalessin 5 (+1)Haku 9 (-2)\n« Vastaus #134 : 11.Syyskuu 2011, 06:52 »\nKalessin 6 (+1)Haku 7 (-2)\n« Vastaus #135 : 11.Syyskuu 2011, 10:23 »\nKalessin 7 (+1)Haku 5 (-2)Kyllä minäkin taidan olla Mammeren kärmeksen kannalla...\n« Vastaus #136 : 11.Syyskuu 2011, 11:11 »\nIkävä miinustaa symppistä Hakua, mutta kyllä Kalessin minustakin vie näiden keskinäisen mittelön nimiinsä.Kalessin 8 (+1)Haku 3 (-2)\n« Vastaus #137 : 11.Syyskuu 2011, 11:24 »\nKalessin 9 (+1)Haku 1 (-2)Samoilla linjoilla kuin Louhikäärme.\n« Vastaus #138 : 11.Syyskuu 2011, 11:26 »\nKolmas päättämäni peli!Kalessin 10 (+1)Haku 0 (-2) -Eliminated!


Muusikoiden.net - Keskustelu - Floikka ja plekuote\nAihe: Floikka ja plekuote\n18.04.2010 16:03:48 (muokattu 18.04.2010 16:20:57)\nKaikissa kitaroissani on jonkinasteinen floideri, mutta olen huomannut etten paljoa niitä käytä. Syy: se ei tule luonnollisesti. Pidän plekua suljetussa nyrkissä (rennosti toki, mutta nyrkissä). Monet kitaristit ankkuroivat (Romeo) tai muuten vaan pitävät sormia avoinna (Laiho).. tällöin kampeen ei tarvitse kurottautua erikseen ja kampeaminen tulee varmaan luontevammin?\nItselläni kampeaminen on aina juttu, mihin pitää erikseen keskittyä, soittoasento hajoaa kampeamisen ajaksi ja se pitää taas uudestaan koota kampeilun jälkeen. Ei muuta haittaa, muttei tule käytettyä kampea yksittäisiin nopeisiin äänien pieniin koristeluihin, eikä se tule luonnostaan vaan on aina "ei vittu nyt tulee se kampikohta, nyt kieli keskelle suuta" -olo. Haluaisin kampeamisesta enemmän luontevan/saumattoman osan ilmaisua kuten normaalit bendit/sormivibrato, eikä semmonen punainen vaate kuin se nyt on, koska kammella saa tehtyä sairaan hienoja elävöittäviä juttuja, mitä ei perinteisillä konsteilla saa mitenkään aikaan.\nMiettinyt, että pitääkö tässä alkaa opetella kaksi plekutekniikkaa, toinen niin että sormet auki.. voisi pitää kampea koko ajan parin sormen varassa siitä huolimatta että vetää jotain nopeeta alternatee, ikään kuin "valmiina", sit väliin pari nopeeta nuottia väliin kammella, ja taas alternatee. Miten te hoidatte tämän, jotka pikkaatte sormet nyrkissä? Entäs miten pidätte kampea säädettynä, eli onko se täysin kireällä vai roikkuu vapaana ja mitä haittoja/etuja näissä on? Mun mielestä toi vapaana roikottaminen on outoa, sinnehän on hirveä matka kurottaa jos tarvii nopeasti kampea jossain välissä?\nVanhassa Jaskassani oli sellanen floikka (joka hajosi), että kampi kiristettiin pyörittämällä koko kampea, sen sai jämäkästi MUTTA ei liian jämäkästi paikalleen missä se pysyi, tykkäsin tosi paljon siitä. Se siirtyi kevyesti pois tieltä tarvittaessa, mutta ei koskaan repsahtanut alas vaan jäi siihen ihan hollille. Noissa OFR:issä on eri systeemi, kampea ei saa mieleiselleen kireydelle, kun sen laittaa ns. semikireälle (tai vaikka laittais kireällekin) se helposti repsahtaa kokonaan auki. Oiskohan jotain tököttiä mitä voisi laittaa tonne kierteisiin, joka saisi sen pysymään paremmin siinä kireydessä mihin on sen säätänyt?\nE: http://www.youtube.com/watch?v=Wg8bFsTDsJk Tossa Matteus näemmä vetää juuri noin, eli pikkaa samalla ja avaa otetta kampea varten. Mä en osaa tolleen, mä joko pikkaan tai kampean, molemmat ei onnistu samaan aikaan. Pitää vissiin harjotella.\nKyllä sen kammen ehtii napata sieltä vaikka pitäisi nyrkkiotteella plektraa.\nJea. Mulla iha sama vika, pitää keskittyy siihe kampeemiseen iha erikseen, kun pyrin pitämään kans käden iha täydellises sumpus pikattaessa. Pitää perkele alkaa tosissaan reenaa tota kuhan rkangas hellcat valmistuu. Tosi juttu.\nMulla on oikeastaan tismalleen sama homma ku ketjun aloittajalla!\n18.04.2010 20:33:16 (muokattu 18.04.2010 20:36:42)\nKrice: Kyllä sen kammen ehtii napata sieltä vaikka pitäisi nyrkkiotteella plektraa.\nJep ehtiihän siihen mutta tiiätkö silleen, että voisi muutaman nopean nuotin aina väleihin kammeta, eikä niin että ennen/jälkeen kampikikkojen on pakko olla kohta jossa ei soita mitään. Muutenkin kun en osaa pikata samalla kun kampean, otan ne nuotit nykyään legatona tai hammer-on-from-nouwheerinä, mitä nykyään haluan kammella koristella heti äänen alusta lähtien.\nMyöskin tuo mä en älyä miksi esim. aiemmin mainittu hra Laiho ainakin joskus on näkynyt pitävän keikalla kampea löysänä/roikkuvana, onko se vaan joku ulkonäköseikka vai onko siitä muka jotain hyötyäkin jollekin? Ei se kampi mun mielestä tiellä kovin helposti ole, jos ranteella soittaa.\nLaiskuus, perhaps? Emmä tiiä, ehkä nopeimmissa sweepeissä siihen voisi hakata kättään, en muuta keksi.\naalataur: Muutenkin kun en osaa pikata samalla kun kampean, otan ne nuotit nykyään legatona tai hammer-on-from-nouwheerinä, mitä nykyään haluan kammella koristella heti äänen alusta lähtien.\nMullakin on toi että jos nopeasti kampeamisen jälkeen tai jopa samaan aikaan pitäisi pikata, niin 'huijaan' ja käytän vaan otelautakättä. Ei aina kuulosta kovin hyvältä mutta toimii minulla kun en niin paljoa kampea veivaa.\nTämä siksi että kampi roikkuu löysänä, ja vaikka en kättä nyrkissä pidäkään, välillä jopa hieman ankkuroin pleksiin joitakin sormia, niin silti siinä menee jonkin aikaa hamuta se kampi käteen. Ihan luonnolliselta tuntuu minusta silloin legatolla huijaaminen.\nNiijja minulla ei ole floikkaa mutta sama periaatehan se lienee vintage-tyyppisellä kammella.\nTuo että roikkuuko kampi vapaana vai miten niin liittyy siihenkin minkätyyppinen kampi on. Jotkut kun kampea pyörittämällä kiristetään, niin kiristyvät lopullisesti ikävän lähelle kieliä, ja jos taas yhden kierroksen avaa niin on jo liian löysällä. Näin ainakin minulla yhden kammen kanssa. En tiedä onko noihin muuta ratkaisua kuin antaa sen vaan roikkua ihan vapaana. Ei se loppujen lopuksi niin suuri ongelma ole.\nJos nyt yhtään muistan niistä kuvista mitä oon nähny, niin sun pikkaustekniikka on jotakuinkin lähellä Shawn Lanen käyttämää? Sillä tuon nimen esiin, että tää heppu osas muuten pitää ihan vakiona sitä vibrakampea oikeen käden muiden sormien kanssa kytköksissä pikatessaan, kuvittelisin kyllä että ihan kaikkein tärkein edellytys sen tyyppiselle soittotyylille on niiden yli jäävien sormien rentous.\nNo JUST ton takia mulla on tekniikka se, että pidän plektraa (tietysti) etusormen ja peukalon välissä, muita sormia auki. Kampi on säädetty niin, että se pysyy AINA sillä paikalla, mihin se on jätetty. Syy on yksinkertaisesti se, että tällä tekniikalla kammen käyttö, kielten vaimentaminen ja kammen nappaaminen käyttöön on kaikkein nopeinta ja vaivattominta.\naalataur: Kaikissa kitaroissani on jonkinasteinen floideri, mutta olen huomannut etten paljoa niitä käytä. Syy: se ei tule luonnollisesti. Pidän plekua suljetussa nyrkissä (rennosti toki, mutta nyrkissä). Monet kitaristit ankkuroivat (Romeo) tai muuten vaan pitävät sormia avoinna (Laiho).. tällöin kampeen ei tarvitse kurottautua erikseen ja kampeaminen tulee varmaan luontevammin?\nEi sillä oo mitään merkitystä lopulta, miten niitä sormia pitää, sä kelaat liikaa. Ethän sä nyt joka tapauksessa tuu vetämään jotain hirveetä shreddausta ja kynäämään kammen kanssa samaan aikaan, jolloin voit ihan hyvin poimia sen kammen käyttöön tarvittaessa ja pitää sormia miten vaan.\nKuuntele semmosia kitaristeja, jotka käyttää kampea paljon, ja yritä matkia sitä mitä ne tekee, kyllä sun kädet sitten löytää tarvittavat keinot toteuttaa ne asiat jotka haluat saada toteutettua.\nJos sä diggaat Laihon kampijutuista, opettele joku soolo jossa se käyttää kampea paljon. Sama juttu Romeon kanssa. Suosittelen kuuntelemaan Tony Macalpinea, se käyttää kampivibratoa jatkuvasti. Michael Lee Firkins on kanssa ihan kurko kammen käytössä, tosi mielenkiintosia juttuja.\nDipit, vibra, flutterit, sukellukset ja nostot on ne perusasiat kammella, treenaa niitä vaikka erikseen esmes skaalaharjotuksina, niin että alkaa tuntua luontevalta.\nMinulla myös roikkuu löysänä.\nKrice: Minulla myös roikkuu löysänä.\nHOHO! Muutakin kuin kampi?\nTony macalpine pitää kampi taksepäin!\nJohn Titor: sä kelaat liikaa.\nTunnettu tosiasia :D Mietin tossa vaan että jotta voisi soitella jotain vähänkään innovatiivisempia kampijuttuja, pitäis pystyä pikkaamaan jotenkuten luontevasti vaikka kampi onkin kämmenen otteessa. Mut onhan sitä tälläkin tyylillä pärjätty tähän asti, ainakin jotenkin.. legatoa vaan.\n19.04.2010 13:28:02 (muokattu 19.04.2010 13:41:00)\nVeijo Budda: Tony macalpine pitää kampi taksepäin!\nVittu kaveri näyttää ihan joltain Bronxin spugelta.\nTossa versiossa on tota kampea hyvinkii paljonnii:\nHyviin soittoasentoihin ei välttämättä kannata ottaa mallia:D\nMichael Lee Firkins on ainoita jonka tiedän käyttävän kampea öbaut koko ajan ja siksi sen pikkaustavat on muokkautuneet sen mukaan:\nOnpa muuten hyvän kuuloset pellit rumpalilla.\naalataur: Myöskin tuo mä en älyä miksi esim. aiemmin mainittu hra Laiho ainakin joskus on näkynyt pitävän keikalla kampea löysänä/roikkuvana, onko se vaan joku ulkonäköseikka vai onko siitä muka jotain hyötyäkin jollekin? Ei se kampi mun mielestä tiellä kovin helposti ole, jos ranteella soittaa.\nEi välttämättä sun mielestä ole, mutta joitakin se voi häiritä. Löysän kammen helppous onkin juurikin se, että se putoaa pois edestä, kun sitä ei käytä. Tiukempaa kampea joutuu aina lyömään pois jaloista.\nMuuten kammen käyttäminen on ihan oma lajinsa, mikä pitää treenata ihan samaan tapaan kuin mikä tahansa muukin. Kun soitat niitä pattereita hitaasti, ja kaivat kammen tarvittaessa mukaan, se kyllä treenatessa alkaa löytymään nopeamminkin kämmenen pohjalle. Ei siihen mitään jippoja ole.\n0.044 D41 0


Lähetetty: 20.02.2007 10:19 Viestin aihe:\nTästä asiasta on väännetty peistä niin että tuntuu. Jokainen joutuu kuitenkin kaliiberin sovittamaan omiin käyttötarkoituksiinsa ja reunaehtoihinsa soveltuvaksi. Ja koska kaliiberin valinnan soveltuvuus selviää vasta jonkin aikaa sitä käytettyä, on tässä mielessä kaikki informaatio ennen sitä ”toisen käden tietoa”.\nItse päädyin aikanaan hyvin konservatiiviseen ratkaisuun, eräänlaiseen isoreikäisten kolmenollakasiin, eli kaliiberiin 9.3x62.\n9.3x62 ei ole mikään magnunkaliiberi, vaan kuten kuvasta näkyy: kolmenollakasiin verrattuna hylsyä ja luodin halkaisijaa on kasvatettu. Ysikolmonen on ikään kuin 30-06 isommalla luodinhalkaisijalla varustettuna.\nOlen tuota 9.3x62 kaliiberia käyttänyt kolmenollakasin jälkeen useampia vuosia ja omalla kohdalla olen ollut tyytyväinen:\n-\tInhimillinen rekyyli, varsinkin paksupiippuisesta aseesta. Mahdollistaa aktiivisen rata-harjoittelun myös tehdaslatauksilla.\n-\tPatruunoiden saatavuus hyvä. Omasta lähikaupasta löytyy useita metsästyspaukkuja ja mikä tärkeintä, aikoinaan ja varmasti nykyäänkin, löytyy kohtuuhintaista ”ratapanosta”, joita ampumalla sai hylsyt jälleenlataushommiin.\n-\tLuotivalikoima itselataushommiin on ollut riittävä. Halpaa ratakuulaa lähinnä kaipaillut, Sakon 16.6 puolivaipan saatavuus kun on ollut hyvin satunnaista.\n-\tRiittävä lähtönopeus, normiennakoilla voi ampua normiholleille.\n-\tToiminta riistatilanteessa OK ja odotusten mukaista myös ihan Perus-Megalla. Kaikkiin ammuttuihin hirviin syntynyt ”läpireikä”. Jäykällä luodilla vasojen pakomatkat hieman pidempiä, mitä saattaisi odottaa.\n-\tOsumamerkit selkeämpiä, mitä kolmenollakasilla.\nLähetetty: 05.03.2007 14:56 Viestin aihe:\nVaikeahan 9,3x62:sta on huonoja puolia löytää. Aseessa voi käyttää monenlaisia patruunoita, esim. tietenkin myös nopeampia kuin perushirvipatruunat. Täysmessinki, teräs tai kupari "solidi" uppoaa pirun syvälle umpipuuhun. Mahtaakohan kuutio keskimääräistä mäntyä riittää pysäyttämään 9,3:sen vastaavaa luotia? Pyssyillä onkin ammuttu paljon myös puhveleita, vaikka sitä ei ensimmäiseksi siihen käyttöön enää mielletäkään. Mikään pysäyttäjähän se ei ole ulkomaisen suurriistan osalta.\nPeriaatteessa olen sitä mieltä, että hirvijahtaaja voi ostaa sen itselleen ensimmäiseksi varsinaiseksi kivääriksi 308:n ja 30-06:n sijaan.\nLiittynyt: 29 Lok 2006\nLähetetty: 13.03.2007 12:07 Viestin aihe:\nAuttakaapa nyt kokeneemmat ja viisaammat:\nNyt minulla on 308 1.5X-4.5X Bushnell kiikarilla. On toiminut hyvin ajometsällä ja peltokyttäyksessä, kiikariin vain kaipaisi lisää valovoimaa, kaverit näkee paremmilla kiikareilla ainakin puoli tuntia pitempään illalla.\nMeinaan tulevaisuudessa käydä Arfikassa jahdissa, en kylläkään isoja puhveleita vaan korkeintaan seepraa jahtaan. Virossa käyn kerran vuodessa villisikajahdissa ja siellä kaipaisin parempaa kiikaria kyttäykseen.\nNiin että minkä pyssyn ostan toiseksi? Isokaliiperisen (9,3?) ajojahtiin ja siirrän siihen tuon Bushnellin ja hankin paremman kiikarin nykyiseen 308:n? Vai jotain aivan muuta+\nLähetetty: 14.03.2007 13:23 Viestin aihe:\nHanki .338 wm. Sillä saa Afrikassakin metsästää melkein kaikkea ja savanneilla riittää pitkille matkoille kun vain ampumataitoa piisaa. Kun kohdistat nopealla luodilla 250 m matkalle niin pärjäät 0-300 m matkoilla esim seepran kokoiseen riistaan aina samalla tähtäyspisteellä. Luoti matkaa ylimmillään ja alimmillaan n. +/- 10 cm tähtäyspisteestä. Aikanaan itse hommasin kun Afrikkakin oli suunnitelmissa, nykyäänhän siellä on ainakin suurimmassa osassa 9,5 mm alaraja, eli .375 H & H on sitten järkevä alaraja, jos se on valintaperusteena\n9.3 on vanhana Afrikka-kaliiperina myös ihan (yhtä?) hyvä, makukysymys.\nLähetetty: 20.03.2007 13:27 Viestin aihe:\nAfrikassa perusriistaa jahdatessa eli esim. seepraa, gnuuta, paviaania, pahkasikaa ja impalaa jahdatessa ns. peruskiväärit ovat hyviä esim 30-06. Impala taitaa olla se kaikkein tavallisin riistaeläin monilla seuduilla. Riistatiheys on vissiin valtavaa luokkaa alueittain, näillä metsästysalueillakin, eikä pelkästään jossain Okawangon suistossa.\nAivan kuten Metsäarska sanoi, niin ota 338 wm. Se on melkeimpä järein tuohon keskikokoisen ja vaarattoman riistan jahtiin Afrikkaan. 30-06 ja 308 käyvät, joten silloin käy 300 win magit jne.\nMaasto vaihtelee ns. perusriistankin suhteen hieman. Jollain alueilla etäisyydet ovat pidempiä. Tämä vaihtelu pätee eritoten juuri tähän tyypilliseen perusriistaan. "Super"-riista asustelee hieman tiheämmillä keskimäärin. Lajeittain on vaihtelua esim. leopardihan elää keskimäärin tiheämmällä vyöhykkeellä kuin leijona, vaikka meneehän niidenkin elinalueet päällekäin. Sama vaihtelu on myös perusriistallakin.\nPerehdy etukäteen maastoon eri tietolähteiden mukaan eli käytännössä kysymällä alan asiantuntijoilta, jotka tietyllä paikalla. He osaavat sanoa pyssyistä parhaimmat näkemyksensä. Tietty voihan täälläkin sellainen olla.\nUlkomaisia nettifoorumeja lienee kanssa mielenkiintoinen lukea, tarttis itsekin mennä kattomaan.\nLähetetty: 20.03.2007 13:46 Viestin aihe:\nVähän jatkoa vielä......\nEdelliset olivat ns. ideaalikaliipereja. Mikään ei mielestäni estä perusriistaakin jahdatessa käytettävän esim. .416 rigbyä. Asehan on puhveli/leijona-luokan pyssy. Jälleen kerran suuri olisi kaunista myös vaarattoman "pikkuriistan" kohdalla.\nMutta ei kai se vähintään 9,5 millisen sääntö koske näitä "perusmetsästyspaikkoja?"\nIdeaalikaliiperithan vaarallisen riistan kohdalla ovat suurin piirtein:\nLeopardi 9,3:sta ylöspäin.\nLeijona .404 suurempiin.\nPuhveli .416 remarista ylöspäin.\nSarvikuono/hepo 470 N.E:sta ylöspäin.\nNorsut sitten isompiin.\nKamalin ja vaarallisin eläin lienee leijona, joiden laumojen/yksilöiden käyttäytymisessä on suuria eroja. Yleensä ottaen ne lienevät ihmiselle ystävällisiä. Tietysti yhdellä leopardillahan yli 400 ihmisen päänahat. Siinä legendaarisia-juttuja suoraan kirjoista!\nLähetetty: 20.03.2007 16:54 Viestin aihe:\nMuistaakseni kafferipuhveli on tituleerattu vaarallisimmaksi suurriistaksi jonka hyökkäys ampujaa kohtaan on enemmän sääntö kuin poikkeus.\nTerroristien kanssa EI neuvotella!!\nViestieni sisältö on vain tämän foorumin käyttöön.\nLähetetty: 21.03.2007 11:00 Viestin aihe:\nEli äläs mitään 338 win magia otakaan! Ota tuplasafarikivääri, jossa toinen piippu on .500 tai .577 ja toinen vähän pienempi, avotähtäimin! Kaverille sitten pulttilukko .460 weath. ja oppaalle kouriin kanssa pyssy tai jopa tulenheitin!!! Nimittäin...\nMetsästystilanteissa varmasti puhveli onkin vaarallisimpia, tietysti täytyy ottaa huomioon, että se lienee vaarallisista myös eniten metsästetty. Olenkin aina ihmetellyt, kuinka se voi kirjojen mukaan olla niin saakelin sitkeä. Tuskin ne jutut pelkän legendojen ja lisäväritysten takia on tehty.\nLeijona on sikälikin pelätty, että kirjoissa kerrotaan toistuvasti, kuinka autottomaan tilaan joutuneenihmisen talsiessaan erämaissa he pyrkivät aina nukkumaan puussa. Tietysti eihän siellä yöllä paljon pyritäkään liikkumaan kävellen ainakaan. Leijonat saattavat seurata ihmisiä, jotkut hyökkäävät autoja vastaan jne, lyhyestäkään ruohosta sitä voi olla vaikea nähdä jne. Kaikki on yksilöllistä, monet laumat eivät saalista edes puhveleita, toiset taas hankkivat enemmistön ravinnostaan niistä. Jotkut laumat tappavat pieniä norsuja ja virtahepoja, useimmat taas eivät. Leijonan pirullisuus on paljolti siinä, että se aistii ihmisen pelon. Ehkä tilanne on tämä täysin luonnonmukaisilla alueilla, jossa patikoidaan yksin telttaretken merkeissä ilman aseita. Pankaas kokeillen. Koetta haittaa se seikka, että moni ei tulisi aidosta erämaasta takaisin ensimmäiseltä viikon reissultakaan..\nKaikista Afrikan eläimistä vaarallisimpia lienevät käärmeet. Nisäkkäistä puhvelin ja leijonan lisäksi äkeitä ovat vissiin öiset virtahevon, mutta niitä on helpompi varoa. Norsua tai sarvikuonoakin lienisi mukava ärsyttää kiviä heittelemällä. Kroko voi keskeyttää uintikisat. Tappamisen makuun päästyään leopardi taitaa olla ykkönen maailmassa, vaikka onkin 2-6 kertaa leijonaa kevyempi yksilöistä riippuen. Muutama tapaus on varta vasten tunkenut itseään kylille, kun varsinaiset ihmis-syöjäjellonat syövät ihmisiä vain siinä sivussa.\nMuistakaa myös salametsästäjät ja mahdolliset rosvot. Niitä vastaan taas esim. 7.62x39 rynkky on kelpo peli! Heitä vastaan kannattaa harkita pimeänäkölaitteita, koska ilmeisesti ne eivät ole siihen tarkoitukseen kielltettyjä.....no leikit sikseen....ei siellä taida sen vaarallisempaa olla kuin kotomaassakaan, ainakaan paljoa...\nPaikkakunta: Thames city\nLähetetty: 21.03.2007 13:10 Viestin aihe:\nMutta...heeeiiii...jos laittaa 40mm kranaattia ampuvan pössäkän niin kaatuu varmasti...eikä tarvi osuakkaan kun vähän jalolle...\nIlman WINCHESTERIÄ...olen huijannut itseäni, ilman VALMETTIA, kussut itseäni mykiöön!\nLähetetty: 26.03.2007 13:32 Viestin aihe:\nKiitokset kaikille neuvoista ja kommenteista. Taidan päätyä 9,3:een. Lienee yleisempi kuin .338 ja paukutkin halvempia?\nTuo .500 on jo niin järeä että pelkään solisluuni puolesta. Jätän norsut ja isot puhvelit muille ja jahtaan hirvenkokoisia tai pienempiä.\nLähetetty: 26.03.2007 20:16 Viestin aihe:\nOnhan se 9,3x62 jonkun mielestä tietysti nallipyssy, minusta kuitenkin suomen oloihin aivan käypä kaliperi, ei niin risuarka kuin 308 ja 30-06, eikä panoksetkaan maksa hunajaa vaikka kaiken ostais tehdaslatauksina.\nLähetetty: 06.06.2007 12:10 Viestin aihe:\nMiten olisi 12/76 pumppuhaulikko täysrihlatulla slugipiipulla, lakihan määrittelee ainoastaan, että käytettävän aseen on oltava rihlapiippuinen ja joulet tietyt. Määki tahon, eikös se ole periaatteessa ihan täysin lainkirjaimen mukaista, Jopa Poliisitkin ovat tämän hyväksi todenneet ja hyvin tuntuu toimivan:\nLähde Kaleva 6.6.2007\nPoliisi joutui ampumaan kaksi Oulussa Höyhtyän kaupunginosaan harhautunutta hirveä keskiviikkoaamuna. Ylivuotiset hirvenvasat lopetettiin kello viiden aikoihin Joutsentien ja terveyskeskuksen välissä olevassa Höyhtyänpuistossa.\nAmpumiseen poliisi käytti haulikkoa sekä täyteistä panosta. Hirvet päätyivät Höyhtyälle todennäköisesti Pohjantien kautta, hätäkeskus sai aamuyöstä ilmoituksia hirvistä.\nPoliisin mukaan hirvien paimentaminen pois kaupunkialueelta on mahdoton tehtävä, ainoa keino on lopettaa hirvi ennen kuin se ehtii aiheuttaa suurempaa vaaraa tai vahinkoa ihmisille.\nLähetetty: 06.06.2007 14:24 Viestin aihe:\nMiten olisi 12/76 pumppuhaulikko täysrihlatulla slugipiipulla, lakihan määrittelee ainoastaan, että käytettävän aseen on oltava rihlapiippuinen ja joulet tietyt.\nHaulikko ei muutu kivääriksi, vaikka siihen asentaa rihlatun piipun. Ja hirveä ei sillä saa ampua, vaikka joulet täyttyisivätkin. Viranomaiset voivat ampua hirviä aseilla, jotka katsovat soveliaaksi kulloiseenkin käyttötaroitukseen eläinsuojelulain puitteissa. Asiasta on keskusteltu aikaisemminkin, joten haulla löytyy lisää tietoa.\nLähetetty: 06.06.2007 15:29 Viestin aihe:\nSemminkin vaikka se eläimen tappaminen poliisille on monasti vieraampaa kuin metsästäjälle.\nLähetetty: 02.11.2007 22:57 Viestin aihe: Niin


Naiset, palvokaa kiveksiämme! | Tuomas Enbuske | Blogit | Iltalehti.fi\nKuukautisaktivismi on nyt kova juttu maailmalla. Kuukautisverestä tehdään taidetta ja järjestetään menkkaklubi-iltoja. Keväällä julkaistiin Rosa Meriläisen ja Sanna Seiko Salon ”Ne – Kuukautiskirja”. Samanlaisia kirjoja julkaistaan myös maailmalla.\nKuukautiset ovat piilossa kuin Juha Sipilän omaisuus vakuutuskuorissa. Tämä siksi, että ihminen – toisin kuin moni muu eläin – piilottaa myös ovulaationsa. Emme näytä, milloin olemme kiimassa, jotta panisimme myös silloin, kun siitä ei ole suoraa hyötyä lisääntymiselle. Ja miksi? Hyödytön seksi pitää parisuhteet kasassa ja tämä taas on hyväksi lapsille.\n← Ratkaisu alkoholiongelmaan – Kielletään viina yli nelikymppisiltä!\nUllanlinnalaiset ja Seiska – olette murhanneet ihmisen →\n57 kommenttia kirjoitukselle “Naiset, palvokaa kiveksiämme!”\nEhkäpä joku ottaa ne siittiöt talteen ja pakastaa ne myöhempää käyttöä varten.\nSitten hän voikin todeta: eipä siinä miehessä sitten muuta säilyttämisen arvoista ollutkaan.\n”Kivekset roikkuvat kropan ulkopuolella juuri siksi, että siittiöt pysyisivät viileänä.”\nMiesten kannattaa siis välttää saunaa!\nTermi manspreading,yksi inhottavimmista hyökkäyksistä miessukupuolta vastaan.\n”Tietysti naiset pettävät yhtä paljon kuin miehet.”\nNäinhän se on. Jostain kumman syystä, näihin päiviin asti, on väitetty miehen olevan se joka pettää. Tangon tanssiminen ja pettäminen ilman toista osapuolta on melko hankalaa, suorastaan mahdotonta.\nMiehet ovat nynneröitä.\nNaiset näyttävät rintavakojaan, reisiään ja vyötäröään. Paljastava pinta on monen tavaramerkki. Rinnat pollottavat tiukasti niin, että vähemmästäkin itämailta tulleet urokset kimpaantuvat.\nMiksi miehet eivät rupea pollotuttamaan kulliansa? Ja näyttelemään pikkuosia siittimestä tai kiveksistä?\nMitäpä voisi saamattomilta odottaa. Nynneröiltä siis.\nNäinhän tehtiin jo 70-luvulla, kun miehilläkin oli mikroshortsit.\nWhite Trash sanoo:\n”Älyllisiä eroja sukupuolilla ei ole”\nMiehillä ja naisilla on keskimäärin sama älykkyysosamäärä mutta se jakautuu eri tavoin.\nNaisten ÄO 80-120 = keskimäärin 100.\nMiesten ÄO 60-140 = keskimäärin 100.\nTämä muunmuassa auttaa selittämään sen miksi Nobel palkittujen ylivoimainen enemmistö on miehiä ja taas toisaalta ne kovimmat luupäät ovat myös miehiä.\nSitten on tietysti ne muut erot jotka johtuvat aivojen rakenne eroista ja sen sellaisista… sekin on muuten yksi semmoinen ”tabu”.\nÄO 158 ilman vitjoja sanoo:\nHmm, aika rohkea veto vetää Nobelpalkittujen ja sukupuolten älykkyyserojen välille minkäänlaista korrelaatiota. Mitkään tutkimukset eivät ole pystyneet tekemään sitä, mutta White Trash pystyy tekemään sen ihan noin vain perustelematta.\nTuo väite, että miehet ovat yliedustettuja molemmissa ääripäissä, on tutkimuksien mukaan todennettavissa eli sekä lahjakkaimmassa että heikkolahjaisimmassa 2 %:ssa on kaksi kertaa niin paljon miehiä kuin naisia.\nTabut taas ovat nykyään ihan joissakin muissa asioissa kuin miesten ja naisten aivojen eroavaisuuksien ääneen toteamisessa (useat tutkimukset ovat todenneet eroavaisuuksia miesten ja naisten aivoissa ja kaikkihan tietävät mm. kielelliset ja matemaattiset erot), mutta esimerkiksi sellaisen asian ääneen sanominen kuin että musta- ja valkoihoisilla on geneettisesti alttiudet erilaisiin sairauksiin, on tabu. Vaikka näitäkin eroavaisuuksia on tutkittu mm. Yhdysvalloissa, jotta voitaisiin ennaltaehkäistä tiettyjä sairauksia, niin ääneen sitä ei saa sanoa, koska erilaisilla etnisillä perimillä EI SAA olla eroavaisuuksia -se on rasismia.\nMitä tuohon Manspreadingiin tulee, niin minusta naisena on ihanaa kun mies istuu maskuliinisen leveästi. Se on sama (olettaisin) kuin mies nauttii naisen naisellisen kävelyn katselemisesta.\nItse en edes osaa istua muulla tavalla kuin pitkät jalkani levällään. Jos pitää istua jalat yhdessä, niin joutuu jännittämään lihaksia ja jalat rupeavat täristämään ennen pitkää, niinkuin käy staattisessa lihasjännityksessä käy jossain vaiheessa.\n”Alyllisia eroja ei ole..” Sen vuoksi naiset on niin hyvin edustettuna shakkimestareiden joukossa.\nMonet naiset osaavat ajaa autoa, jonka miehet ovat keksineet , kehitelleet ja rakentaneet.\nAi niin. Onhan tuotantolinjoilla johdossa ja konkretian puolella myös naisia.\nMyyntitykkejä on ja markkinoinnista löytyy myös.\nKyllä se female spreading tuntuu ihan hyvältä ja tuulettaa paikkoja, mutta ei sitä oikein voi tehdä myöskään…. koska ihmiset voivat tulkita niin monella tapaa asian, jos julkisesti sitä kokeilee! Mutta sitten on tietysti naiselle paikkoja, missä voi levittää paikkojaan ja siitä jopa joku maksaa eli on tämä maailma aika hullunkurinen paikka! Kaikille naisillehan ei tietysti asiasta irtoa maksua ja hehän ovat niitä, jotka mekastavat sitten näistä vääryyksistä ja siveysasioista sitten…\n”Ja kuten kaikki ääliömäisyydet maailmalta, kuten kristinusko ja…” mikä unohtui?\nHerra Enbuske ei maininnut islamin uskoa tässä yhteydessä, koska islamin uskosta (negatiivisesti) puhuminen on tabu Suomessa.\nKomppaan täysillä. En voi uskoa naissovinistisen yhteiskunnan julmaa todellisuutta edes todeksi. Miesten elämän surkeaksi tarkoituksesi jää päätyä uskomattoman kikkailun päätteksi sekopäisen runkkuringin osana katselmaan tissejä tabletilta. Eivätkä nuo osaa edes arvostaa asemaansa runkkuringin keisarinnoina. Totuus oli joskus tarua ihmeellisempää. Kiitän kaikkia.\nJos mennään tietyn rajan yli, niin (tosi)miehet kyrpiintyvät ja ottavat taas hommat(naiset) haltuun voimakkaampana sukupuolena ja naiset ovat jälleen tyytyväisiä.\nOn aina iso riski, kun toimittajat ryhtyvät laskemaan ja/tai esittämään oivalluksiaan matemaattisesti. Miljardiin kuuluu yhdeksän nollaa, ei kymmenen kuten Enbuske näyttää uskovan.\nNiin ja lisäksi 1500×86400=129 600 000, eikä suinkaan 300 000 000. Taisi päässään laskea…\nIhan pätevää pakinaa. Hyvä, että löytyy rohkeita miehiä pitämään miesten puolta.\nNo jaa. minä en itse henk.koht miehenä ole katkera siitä että miehiä ikäänkun sorretaan naisia enemmän sukupuolielinten saralla. Tai siis en ole koskaan törmännyt tilanteeseen jossa moista epäoikeutta tapahtuisi. Toki se ei tarkoita etteikö sellaista esiinny.\nMutta kun asiaa tarkastelee siitä vinkkelistä, että nainen kantaa sitä lasta, ja lopulta synnyttää sen, ja se muuten saattaa sattua kun moista möhkälettä joutuu pusaamaan ulos, ja plussana siihen vielä mahdolliset riskit ja komplikaatiot, niin aika vähällä tässä on päästy.\nLisäksi naisen vartaloon tulee synnytysten jälkeen pysyviä muutoksia. Naisten asema työelämässä käy tukalaksi jos hänellä on pieniä lapsia tai odottaa lasta. Miehillä ei tyelämän lapsirasitetta ole, sillä lasten ei katsota sitovan miesten aikaa siinä missä se sitoo naisten aikaa. Vaikka nykyään on isyyslomia ja muuta sellasta.\nMuuten, olisin verrannut miesten elimellistä siittiötehdasta toisen maailmansodan amerikkalaiseen lentokonetehtaaseen, sillä siinä puulaakissa tuotettiin hävittäjiä, pommittajia ja kuljetuskoneita paljon enemmän ja nopeammin kun Akselivallat Saksa-Japani-Italia pystyivät yhteensäkään. Mutta tämä nyt on tietysti saivartelua ja täysin sivuseikka.\n” Lisäksi naisen vartaloon tulee synnytysten jälkeen pysyviä muutoksia. Naisten asema työelämässä käy tukalaksi jos hänellä on pieniä lapsia tai odottaa lasta. Miehillä ei tyelämän lapsirasitetta ole, sillä lasten ei katsota sitovan miesten aikaa siinä missä se sitoo naisten aikaa. Vaikka nykyään on isyyslomia ja muuta sellasta.”\nKoska blogikirjoitus olennaisella tavalla perustuu biologisiin tosiasioihin, on syytä palauttaa työelämäkysymyskin tosiasiain piiriin. Harmaantuvaa Länttä katsellessa ja kuunnellessa ei voida jättää pohtimatta, valitsimmeko oikein saattaessamme tietoisella valinnalla myös naiset sorvin ääreen, kauas kehdon äärestä? Nopeaa on ollut ajan armoton riento, on sadonkorjuun aika.\n1990-luvulla teki suomalainen naistentautien- ja synnytysten erikoislääkäri laajan tutkimuksen siitä, montako synnytystä silloisen äitiyshuollon piirissä nainen turvallisesti kykeni suorittamaan. Pohjois-suomessa oli vielä tuolloin helppoa kerätä aineistoa, koska vanhoillislestediolaisia oli riittävästi ja heillä todellisia monisynnyttäjiä. Turvallisten synnytysten määrä oli joka tapauksessa toistakymmentä, tarkkaa en muista. Jäi mieleeni siitä syystä, että esittelin tutkimusuutisen esimerkkinä internetajasta äidilleni, joka oli synnyttänyt ” seitsemän poikaa, jokaiselle siskon ja vielä yhden ylimääräisen tytön.”\nSynnyttämätön nainen... sanoo:\nKehuin kerran vuoteeseeni eksyneen nuoren naisen petitaitoja ja fysiologisia ominaisuuksia-mm, tiukkuutta ja hän vastasi, että: ”Mutta minähän en olekkaan synnyttänyt!?”\nLantionpohjalihaksia kun harjoittelee, myös synnyttänyt nainen pysyy tiukkana. Kokemusta on!\nOikein todella lännessä, eli Amerikassa ei ole samanlaista harmaantumista kuin Euroopassa. Esimerkiksi Yhdysvalloissa syntyvyyskäyrä on ollut hyvinkin suotuisa.\nEuroopasta uhkaa tulla museo ja geriatrian osasto, myös Japani on samanlaisissa ongelmissa.\nTässä tullaan taas tekemisiin maahanmuutto-kysymysten kanssa, koska meillä Suomessa lasten teko tökkii pahemman kerran, niin kanskuntamme pelasturengas on ehdottomasti maahanmuuttajat.\nMiksi sitten Suomessa on syntyvyys niin kehnoa? Hieman rumasti voisi sanoa että suomalaismiesten sperma on enimmäkseen kelvotonta. Suomen kansa on geneettisesti heikkoa ja veremme on huonontunut johtuen tästä pitkään jatkuneesta isolaattisesta sisäsiittosuudesta. Herranen aika, jos nyt vaan katsoo suomalaisia, niin eivät kyllä parhaasta materiaalista ole, se vaan on tosi kun pläkki.\nSuomi tarvitsee uusia geenejä ja uutta verta pikaisesti, siinä ei mutinat auta. Ihan turhaa enää elää valheellisessa kuvitelmassa jostain väkivahvasta leijonan ja sotilaskypärän kansasta joka kuokkii suosta viljavat pellot ja kaataa metsästä pirtin seinähirret käsisahalla. Ne sukupolvet ovat maanneet hautamullassa jo pitkään. Tämän päivän suomalaiset ovat varsin väsähtänyttä ja plösähtänyttä porukkaa joka syö lääkkeitä ihan liikaa ja jää 25-35-vuotiaana työkyvyttömyys-eläkkeelle.\nVoi fide mitä sovinisti shaibaa. Joskus totuuskin tuli tosin esiin, kuten tässä lauseessa:\n”Auto on wc:n lisäksi ainoa paikka, jossa mies saa olla edes hetken rauhassa miesvihalta. Siksi istumme niissä kauemmin kuin naiset.”\nHyvä syy pytyllä lojumiselle on ainakin tiedotettu. Seuraavaan blogiin Enbuske voisi kertoa sen todellisen hienouden wc-pytyn ominaisuuksista, ja siis siitä, miksi wc:ssä on niin mukavaa olla keskenään.\nAuto taas on juuri se paikka, jossa ne siittiötehtaat olisi hyvä pitää kaukana kuskin penkiltä. Jäljet voivat olla pahimmillaan tuhoisia, koska liikenteessä olemme harvoin yksin. Pullea pallisia osallistujia odottavat kilparadat ovat asia erikseen.\nJa on tuleva aika jolloin sentti sitä maksaa kilon kultaa... sanoo:\n…Tulee vielä aika jolloin sentti sitä maksaa kilon kultaa…\nSaattaa olla…”Kristinuskon ääliömäisyys”vertaus oli minusta virhe.Ihminen ei ole selvinnyt ilman uskoa johonkin itseä vahvempaan.Juutalaiset loivat ihmisystävällisimmän uskon.Siksi se vastaan otettiin lännessä.Jehova ja poikansa Jeesus olivat fiksumpia kuin ukko tai Jupiter, tor tai intiaaniem julmat vastaavat henkimailman olennot,jumalhahmot.Oliko kommunismi uskonto ? Tottakai oli ! Tämä usko pääsi valtaan jakamalla kansan. Lenin oli jumala ja hänen seuraajansa jumalan poikia viimeiseen asti kunnes köyhäkin kansa huomasi petoksen. Valtakautta kesti 70v.Juutalaisten uskonto on monta tuhatta vuotta vanha ja voimissaan sivistyneessä lännessä. Juutalaisilla on lännessä uskonnon ehdoton ylivalta.Siksi he ovat niin vihattuja,että heidät haluttiin hävittää.Ei mitään uutta.Luokan priimuksesta ei ole koskaan oikein pidetty.Onko viisasta ? No ei ! Uskonpuhdistuksen aikoihin kirkossa hyväksytty uudistus avasi tie tieteelle.\nTätä (virhettä) Islamissa ei ole tehty.Siksi Islamilaisissa maissa on( mies) pappisvalta. Myös Islam on vanha,noin 1500v vanha ja voimissaan.Onko hyvä ? Mies ja nainen on yhdessä enemmän kuin erikseen.\nIlman kristinuskoa ei olisi epäilevä Tuomaskaan täällä kritisoimassa ja epäilemässä.\nMyös moderni tiede syntyi Euroopassa nimenomaan kristiuskon ansiosta skolastiikan ja itsekritiikin pohjalta.\nHarvinaisen epäkypsää kuitata ääliömäiseksi aihe ikäänkuin ohimennen (ilman argumentteja), mistä hänellä ei ole todellisuudessa mitään käsitystä ja minkä perusteellinen käsittely vaatisi huomattavan määrän aikaa ja asiantuntemusta.\n”Mies ja nainen on yhdessä enemmän kuin erikseen.”\nKyllä. Näin se asia on, ja kristityissäkin maissa tätä tosiasiaa on harjoiteltu vasta vähän yli 100 vuotta. Täällä kristityissäkään maissa asia ei ole edennyt kovinkaan nopeasti, eikä tuo 100 vuotta ole todellakaan mikään pitkä aika. Esimerkiksi viimeinen eurooppalainen kristitty maa Liechtenstein antoi naisille äänioikeuden vasta vuonna 1984. Islamistit eivät ole kunnolla miehen ja naisen tasa-arvoa saaneet alkuun vielä nytkään. Siksi juuri se ääriajattelu on niin paha homma, koska se ei tasa-arvoa edistä. Isiksen naiset eivät voi olla mitenkään tasa-arvoisia isiksen miesten kanssa. Isiksen naisten on aivan oikeasti palvottava miestensä kivareita. Sen tosiasian vaikutuksista ei tiedetä täällä velkalandiassa yhtään mitään.\nOn se hauska oivaltaja tämä Tuomas.\nNyt vain hävettää istua bussissa kun katsovat, että onpa tuolla isot perät, oletettavasti.\nTaas ihan älyttömän hyvä kirjoitus ja aivan naulan kantaan, todella monta hyvää pointtia miesten elämästä. Kaikesta sitä tosiaan jaksetaankin kitistä. Sinulla on hyvä kirjoitusputki nyt päällä – monta hyvää perä perään. Kiitos siis 🙂\nKyllä joo Tuomas jaksaa kaikesta kitistä. Ja koko ajan vain lisää tota naisten ja miesten vastakkainasettelua. Kai se nyt on sama että kuka niitä jalkoja levittelee, mutta onhan se nyt vittumaista jos yksi ihminen vie kahden paikan esim. linja-autossa. Muuten ainakin minulle on ihan yks hailee miten kukakin istuu. Älä viitti muutaman kukkahattutädin takia leimata koko naissukupuolta kitisijöiksi. Ja en ala palvomaan kenenkään kiveksiä, anteeksi vaan Tuomas!\nIstu syliin, jos et muuten mahdu!\n”Isonyyttisiä miehiä ei pitäisi pilkata pettämisestä, vaan heille pitäisi antaa samanlaista ymmärrystä kuin naisille kuukautiskivuista tai PMS-oireista. ” Mietippä nyt Tuomas ihan oikeasti mitä soopaa sää suolat? Uskomatonta sovinistista kuraa. ihan kun ihmiset olis jotain tunteettomia eläimiä. Onneksi en joudu katselemaan maailmaa Tuomaksen lasien läpi. Mustalta vaikuttaa.\nMieheksi syntyminen oli lotto voitto .Nuorena tumputtaminen muutaman kerran päivässä nyt 45v myöhemmin paneminen muutaman kerran viikossa.Siihen lisättynä rakkaus,kunnioitus,huolehtiminen….elämässä muutakin kuin siittiöt ja omat himot.\nlukee näitä kommentteja mitä vähäälyiset tänne jättää kuuluu sovinistia ja mitä lie. Tämä on niin miesvihaa täynnä oleva paikka että ei mitään järkeä.\nSe pitäis jonku alkaa puuttua nuihin kun naisia halutaan palkata virkoihin vain sukupuolensa takia ja koska kiintiöt. Koska ne muijat lähtee sinne armeijaan? turpakiinni ja tukkapois ja eiku menoks. koska petteri orp erotetaan kommenteistaan. Vaati eduskuntaan enemmän naisia. eikun järjettömyys vain kiihtyy. Oikeasti jos rehellisiä ollaan niin suomelle olisi tervettä pienimuotoinen islamisaatio. kenties se mitä jää jälelle olis sitä oikeaa tasaarvoa. Menettäny täysin merkityksensä koko sana. Sitä vain mietin että miten tuomas uskaltaa moisista puhua. Olen pitäny sinua feministinä’ ja niinä ketkä ajaa tätä hulluutta. Mietin että onko siellä joku viimeinki ottanu päänsieltä minne ei aurinkopaista ja onko agendat muuttunu. No joo olen varma että vahinko on jo tehty ja nyt pitäis vain koittaa tulla toimeen.\nOn kyllä miesreppanoilla rankkaa. Sellasta rääkymistä taas. Ihmiset kun oppisivat mitä lähimmäisen rakkaus on ja mitä on toisten ihmisen kunnioitus niin ei tarvisi edes taistella miesten ja naisten keskenään. Ja eihän se tasa-arvo sitä tarkota että naisista pitäisi tulla miehiä ja miehistä naisia. Tahalteen väärinymmärtäjät väittäkööt mitä tahansa. Ja se armeijajuttu ei ole vain suomenvaltion päätös. Ja Kyllähän naiset ovat fyysisesti heikompia vaikka selviävätkin 9 kuukauden raskaudesta ja kivuliaasti synnytyksestä. Mutta sun tapa ilmasta näitä asioita kertoo vaan sun henkisen kehityksen tasosta.\nOlet kyllä oikeassa oli kyllä puheeni vähän alaarvoisia. Rääkyminen tulee tosin toiselta puolelta kun oli maailman loppu kun miehet istuvat haarat levällään. Mutta jonnekki sen tavaran on mahuttava ja ei viitti munat lytyssä istua. Olet oikeassa kenties naisille pitäisi olla erikseen omat työpaikat jos eivät samassa sarjassa kilpaile. Ei kö olisi reilua että naiset päättäisi esim sitten siellä eduskunnassa jostakin vähemmän tärkeistä asioista jos meinasit ettei yhdenvertaisia olla. Mutta joo kiitoksia annoit itselleni uudellen idean miksi tosiaan ei ole niin että jos nainen tekee tietyn verran vaikka lapsia niin saisi vapautuksen armeijasta. Kun väität tätä tekosyyksi olla menemättä ja vertaat armeijaan. Mutta syntyvyystilastot näyttävät että naiset ei selvästi tehe omaa puoltaan. Niin olisiko ratkaisu vaikka naisille ketkä alle 5 alsta on tehnyt alle 28ikää niin ei muutako tukkopois ja ilmaiseksi leikkimään sotaleikkejä ja haaskaamaan puolivuotta-vuosi tuottavista vuosistaan. Olet oikeassa puhuin liian nopeasti ehdotetaanhan siltä puolelta jotakin järkevääkin. Tämä tosiaan voisi toimia. Itsehaluasin nähdä naiset armeijassa miesten tilalla niin olis niin paljon helponpi hypätä mukaan näihin maailmanparannushannkeisiin ja sotilasliittoihin. Solmisin vaikka ukrainanan kanssa puolustusliiton ja mikä paperilla hyvältä näyttääkään ja uudet vaimot hakisin aasianhiekkarannoilta. tarjoaisin täällä ilmaisen elämän ylläpidon kaikille ketkä on ylikahluu syvyyden aasian ja eteläamerikan rannikolla niille tarjotaan turvapaikka euroopasta. Mutta vain naisille. Kaikki syyt kelpaa tylsistymisestä halu helppoon elämään tai pelkkä vain suojaan liialta auringolta. Minusta tämä olis paljon reilunpi toimintamalli ja en ymmärtäis mitä tässä olis kellään kitisemistä! Mutta joo eipä itseäni kiinnosta enään suuntaan tai toiseen historian kirjaa käteen niin tietää jo mikä lopputällä tarinalla.\nEn jaksanut edes lukea koko vihaa pursuava tekstiä. Olen kyllä nainen ja olen käynyt armeijan. Huonoitsetuntoiset miehet haluu vaan saada vallantunteen ja tuntea itsensä paremmiksi ihan vaan sen takia että on syntynyt mieheksi. Naisia on alistettu kautta vuosisatojen niin on ny rankkaa kun naisia palvotaa eikä miehen palleja. On tää nykyaika kyllä rankkaa voi herranlettas!\n...Ne jyrää meitit....!? sanoo:\n” On se hyvä että alokkaallakin on joskus jotai kovaa jalkojensa välissä”, sanoi naispuolinen ryhmänjohtaja, asettaan jalkojensa välissä puhdistavalle ja öljyävälle miespuoliselle alokkaalle.\nEihän noin jumalaton määrä siittiöitä itsestään synny. Työtä ja vaivaa se vaatii. Siispä miehille kerran kuussa viikko ”rasituslomaa” ja eläkkeelle täysinpalvelleena kolmekymppisenä.\nIhanan äärioikeistolaista sekä Trump tyylistä retoriikkaa…. Mites se menikään, että toimittajan mielestä naisten miesviha on pelottavaa sekä väärin. Kuinka syvällistä!\nAri Sarjanen sanoo:\nOlipa hyvä kirjoitus. Hyvä tarkoittaa tässä uutta, virkistävää ja ”virallisen totuuden” nurinniskoin heittävää näkökulmaa. Status quon kannattajat raivostuvat, mikä on rohkaisevaa. Ja uutta etsivät tykkäävät. Kovastikin, niinkuin minä. Kiitos ja hyvää yötä.\nUtelias Mynämäeltä sanoo:\n”Nainen tuottaa yhden munan kuukaudessa.”\nEi muuten tuota. Tyttösikiöllä on jo äitinsä kohdussa ollessaan omat munasolunsa valmiina, tosin ne ovat tuolloin tilassa: Kunhan ensin aikuistut, niin sitten kerran kuukausikiertoa lisää yhteen niistä munasoluista kerrallaan vesi ja vapauta sitten se munasolu siittiötä kohtaamaan.\nMutta voisiko joku lääketieteeseen perehtynyt immeinen kertoa kuinka miesten valtaavaan siittiöiden tuotantoon olennaisesti liittyvä miehen perintötekijöitten saaminen joka ikiseen valmistuvista siittiöistä tapahtuu? Siis onko jossain kiveksissä tai eturauhasessa jokin biologinen ”kone” joka ensin kopioi miehen perintötekijät semmoisenaan, sitten halkaisee sen kopion kahtia ja lopuksi sijoittaa toisen puolikkaan siitä kopiosta siittiiöön no: x ja toisen puolikkaan seuraavaksi siittiöön no: x+1?\n”Siis onko jossain kiveksissä tai eturauhasessa jokin biologinen ”kone” joka ensin kopioi miehen perintötekijät semmoisenaan, sitten halkaisee sen kopion kahtia ja lopuksi sijoittaa toisen puolikkaan siitä kopiosta siittiiöön no: x ja toisen puolikkaan seuraavaksi siittiöön no: x+1?”\nIhmisen jokaisessa solussa on kopio kyseisen ihmisen perimästä. Siittiöt ovat yhtälailla soluja siinä missä muutkin, ja ne kehittyvät kantasoluista. Niinpä miehen perimä (tai siis erityisen jakautumisen jälkeen puolet siitä) on jokaisessa siittiössä valmiina, eikä ole mitään ”konetta”, joka perimän siittiöihin sijoittaa.\nKiva että kysyit, oli ihana päästä lukion bilsan kurssien jälkeen pätemään tästä jutusta ’:D\n”Ihmisen jokaisessa solussa on kopio kyseisen ihmisen perimästä. Siittiöt ovat yhtälailla soluja siinä missä muutkin,…”\nItse asiassa eivät ole, sillä toisin kuin muissa miehen soluissa siittiössä on vain puolet miehen perimäaineksesta.\n”Siittiöt kehittyvät kantasoluista?”\nOtttaen huomioon kuinka paljon niitä siittiöitä joka kerta pysyvästi katoaa, jos ja kun siemensyöksy tapahtuu, niin mistä ihmeestä niitä kantasoluja riittää miljardeittain koko siksi ajaksi jonka mies on hedelmällinen ja sukupuolisesti tavalla tai toisella aktiivinen, siis iästä noin 12 vuotta jopa aina jopa ikään 95 vuotta asti?\nMitä tapahtuu käyttämättä jääville siittiöille? Onko kiveksissä jokin kierrätyssysteemi jossa käyttämättä jääneet siittiöt puretaan ja ainesosansa käytetään uusien rakennusaineena?\nNjoo totta, onhan siittiöt ja munasolut tietenkin aika spesiaaleja soluja, kun perimästä on vain puolet jäljellä. Mutta pointti oli se, että siittiössä kuitenkin on automaattisesti perimää eikä mikään ”kone” sinne siittiöön mitään laita.\nKantasolut jakaantuvat myös koko ajan uusiksi kantasoluiksi, ne eivät lopu kesken.\nJa kaiketi ne käyttämättömät siittiöt yksinkertaisesti hajoavat kehon muiden solujen käyttöön.\nMutta siis jos ei aihetta ymmärrä siis siis esimerkiksi naisia, niin lopputulos on sitten tällainen. Näin vanhemman naisen sanoin, ei muuta kuin lisää pikkutyttöjä elämään kehiin (tämä on sarkastinen kommentti) tai marssimaan sinne prideen ja etsimään itseään!\nMarskin homo-epäillyistä aikanaan pillastunut kentsu Hägglund ärsyyntyi USA:n matkallaan sikäläisten naisten tuhdeista takapuolista.\nOmana palvelusaikanani ylikessu osoitteli kadulla kävelevää, lihavaa nuorta naista ja sanoi, että mahtaa tyttölapsella olla ”riski v-ttu?”\n– Ei ”muistanut” että oli itsekin melkoisen läski.\nNs. manspreadingissa kyse ei ole siitä että pallit olisivat jalkojen välissä ja siksi pitäisi istua jalat levällään. Ei minulla ainakaan.\nKyse on enemmän siitä, että miehen istuessa, tuoli, penkki tms., painaa takareiden lihaksia jalkojen väliin, joka pakottaa reisiä erilleen. Pallit eivät purtistu tähän väliin vaan päälle. Tämän vuoksi hoikalle miehelle, jolla on lihaksia reisissä, jalat yhdessä istuminen on hankalaa.\nNaisilla taas on leveämpi lantio/lonkka, jolloin reisien yläpää on kauempana toisistaan ja reisissä on vähemmän lihasta. Takareisien lihakset eivät puristu istuessa jalkojen väliin ja/tai jalkojen välissä on enemmän tilaa, jolloin naisille (hoikille) jalat yhdessä istuminen ei liene vaikeaa. Läskit naiset on sitten eri juttu.\nMeillä lyhyillä ja pyylevillä miehillä on usein tanakat reidet. Ja ns. vesikivekset. Ne ahavoituvat reisien puristuksissa ja rupeavat märkimään ja kesimään. Ja turhanpäiväiset siittiöt tukehtuvat kierron puutteeseen. Alfapyknikon takaiskuventtiili tuo helpotusta aikuismärkäunien muodossa, vaikka onanoisimme kuinka ahkerasti.\nOn hyvä muistaa, että pyknikot kärsivät muutenkin ”laiskan testikkelin syndroomasta”, eli testosteronin eritys on niukkaa, siittiöitä on vähänlaisesti, ja elimistössä on suhteessa aika lailla estrogeenia. Siitä johtuu mm. nolot ”miestisut”.\nIlkka karvonen sanoo:\nNaisvaltaisissa opettajainhuoneissa jo pelkkä poikien puolustaminen/eriyttäminen opetuksessa on jo pahimmanlaatuista sovinismia. Yltiöfeminismin omaksuneet naisopettajat kokevat, että nyt on siirrytty kostonaikaan vuosisataisen sorron jälkeen. Sikasikasika….jne..\nTasapäistäminen kummastakaan päästä ei ole mitään tasa-arvoa. Erikoisintahan tässä on se, että naiset alkoivat tehdä miehistään naisia ja alkaessaan onnistua tässä, ei seksi miesten kanssa enää kiinnostakaan. Orgasmittomuuskin on tietenkin miesten syy. No nyt on alkanutkin uutisointi naisten seksikokeiluista keskenään ja miehet runkkailevat porukassa ja toisiltaan.


IE nousi - Digitoday - Ilta-Sanomat\nJulkaistu: 15.8.2005 15:02\nFirefoxin osuus selainmarkkinoista kutistui hieman heinäkuussa, kertoo Web-sivustoja analysoiva NetApplications. Firefoxin osuus pieneni kesäkuun 8,71 prosentista 8,07 prosenttiin.\nMicrosoftin Internet Explorerin siivu kasvoi - 86,56:sta 87,2 prosenttiin. Macin Safari-selaimen osuus paisui hieman 2,13 prosenttiin. Muiden selainten osuudet säilyivät ennallaan.Netscapen osuus oli 1,5 prosenttia, Mozillan 0,52 prosenttia, Operan 0,49 prosenttia ja muiden 0,09 prosenttia.NetApplications keräsi tietonsa 40 000 Web-sivustolta.\nMicrosoft: uusi Netscape rikkoo Internet Explorerin\nMicrosoft varoittaa, että uusi Netscape 8 tekee hallaa Internet Explorerille estäen selainta hyödyntämästä xml:ää. Tämä tarkoittaa, että tietyt sivut eivät enää IE:llä näy. Lue lisää ›


Salminen ajaa "aavekaupungissa" Italian endurosarjan mitalista | Official site for Juha Salminen, www.juhasalminen.net\nSalminen ajaa "aavekaupungissa" Italian endurosarjan mitalista\nEnduron ykkösluokan MM-pisteissä toisena oleva Juha Salminen on tiukasti kiinni mitalinsyrjässä myös Italian sarjassa. Salminen on saapasmaan arvosarjassa parhaana ulkomaalaiskuljettajana kolmantena, kun kaudesta on ajamatta kaksi kisapäivää.\nNiistä ensimmäinen ajetaan sunnuntaina San Giacomo di Roburentin maisemissa. Salminen on kiertänyt pitkällä urallaan maailmaa ja varsinkin eteläistä Eurooppaa ristiin ja rastiin, mutta San Giacomo di Roburent on hänellekin täysin uusi tuttavuus.\n- Kilpailemme noin 1000 metrin korkeudessa. Paikkana on laskettelukeskus, joka vaikuttaa näin kesäaikaan kuin aavekaupungilta. Tuskinpa tänne vuorille olisi tullut edes eksyttyä ilman tätä kisaa, hymähtää Salminen.\n- Lämpöä on tuollaiset 30 astetta, mutta kyllähän se ilma kulkee ja kiertää mukavasti näin korkealla, jatkaa Salminen.\nHallitsevalla mestarilla, kolme edellistä osakilpailua voittaneella ja myös E2-luokan MM-sarjaa johtavalla italialaisella Alex Salvinilla on koossa 88, hänen maanmiehellään Thomas Oldratilla 75 ja Salmisella 72 pistettä. Ranskalainen Johnny Aubert on neljäntenä pistein 57.\n- Aubert on kuitenkin päättänyt jättää Italian sarjan kesken, joten mitaleista väännetään näillä näkymin tiukasti Salvinin, Oldratin ja meikäläisen kesken. Tämäkin mitali toki kiinnostaa ja kaikki on yhä mahdollista, painottaa jo kauden 19. kilpailupäiväänsä valmistautuva Salminen.\n- Onhan sitä tullut tosiaankin ajettua paljon kuuden viimeisen kuukauden aikana, kun mukaan lasketaan myös treenit ja testit. Sunnuntain kisan jälkeen alkava kesäloma on kyllä paikallaan, sanoo Salminen.\nSalminen on tutustunut huolella työmaahansa ja todennut sen hyväksi.\n- Ihan hyvät ek:t kaiken kaikkiaan. Suht pitkä endurotesti ajetaan pääosin tienpohjaa, johon on rakennettu shikaaneja vauhtia hillitsemään. Extreme-testi sijaitsee pienemmässä rinteessä, jossa edetään kapeaa ränniä. Crossitesti on puolestaan tuotu todellakin hiljaiselta vaikuttavan kylän keskelle ja nurmirinteelle, jossa kurveista ei ole varmastikaan pulaa, kuvailee Salminen.\nSalmisen lisäksi muista suomalaiskuljettajista San Giacomo di Roburentissa on mukana TM:ää kuskaava Eero Remes, joka on sarjassa seitsemäntenä pistein 37.\nItalian endurosarjan pistetilanne 5/7 osakilpailun jälkeen:\n1) Alex Salvini Italia, Honda 88, 2) Thomas Oldrati Italia, Husaberg 75, 3) Juha Salminen Suomi, Husqvarna 72, 4) Johnny Aubert Ranska, KTM 57, 5) Simone Albergoni Italia, Honda 54, 6) Manuel Monni Italia, KTM 41, 7) Eero Remes Suomi, TM 37.\nViimeiset osakilpailut: 7.7. San Giacomo di Roburent, 1.9. Cassano Magnago.


Millainen Elämä: Maatuskat löylyssä...\nMaatuska-hullu teki löydön\nSusannan työhuoneen puodista...\nmutta meillä istahdetaan niiden päälle.\nMaatuskat eivät aiemmin olleetkaan vallanneet saunaa...\nKeittiöön ne sen sijaan pääsivät kesällä. *klik*\nNämä bambutiskirätit vain paranevat vanhetessaan,\njoten ihan heti ei uusia tarvitsisi ostaa.\nMutta hitsi kun ovat niin ihania...\nJos omistaa kuusi hyvin toimivaa bambutiskirättiä,\nvoisi kuvitella, että olisi siistiä.\nTai että edes siivottaisiin joskus.\nNykyisin meillä ainakin pyyhitään murut pöydiltä.\nLähettänyt Milla / Millainen Elämä klo 14.22\nTunnisteet: Arki, Maatuskat, Sisustamista ja Ulkostamista\nRiitta Sinikka 11. tammikuuta 2014 klo 14.55\n♥Tosi kivoja! Maatuskat on ihania!\nMarianne N 11. tammikuuta 2014 klo 16.14\nMaatuskat ovat löytäneet tiensä moneen kivaan käyttötarkoitukseen. Kaunis pellavaliina! On kivaa, kun on jokin keräilykohde. Jossain vaiheessa Barbapapat olivat aina kiikarissa, mutta nyt se on vähän tasaantunut :)\nKukkaiselämää - My flowering life 11. tammikuuta 2014 klo 18.28\nNätti pellavaliina. Kivat maatuskat, meillä kaakossa näkee "maatuskoja" paljon ihan livenä ;O).\nMilla 12. tammikuuta 2014 klo 14.07\nLapsena taisin olla hiukan outo lintu "neuvostonukkeihin" hurahtaneena, mutta nyt taidan olla vallankin muodikas... ;) Niin ne ajat muuttuu.


Osallistu pyöräilyviikon ohjelmaan Loviisassa 6.–15.5.2022: luontoretkiä perheille ja senioreille, pyörällä töihin ja pyöräsuunnistus - Loviisan kaupunki\nEtusivu / Ajankohtaista / Osallistu pyöräilyviikon ohjelmaan Loviisassa 6.–15.5.2022: luontoretkiä perheille ja senioreille, pyörällä töihin ja pyöräsuunnistus\nTiistaina 10.5. järjestetään Pyörällä luontoon -retki, jolle lähdetään kello 18 Loviisan kirkolta. Luontoretki lähiluontoon sopii kaikenikäisille pyöräilijöille. Osallistujille jaetaan pieni palkinto. Ota oma vesipullo mukaan.\n– Säästä riippuu, mitä eläimiä saatetaan nähdä. Pyöräilyn lomassa keskustellen lisäämme luontotietoutta matelijoista ja sammakkoeläimistä ja pyrimme poistamaan ennakkoluuloja näitä usein väheksyttyjä eläimiä kohtaan, kertoo retken ohjaaja Timo Paasikunnas. Timo on yli 20 vuotta työskennellyt Korkeasaaressa erilaisten eläinten kanssa, mutta hänen erityisosaamistaan ovat matelijat. Hän on myös tuttu Big Brother -ohjelmasta.\nKeskiviikkona 11.5. Loviisassa on Pyörällä kouluun – ja Pyörällä töihin -päivä. Kouluissa järjestetään koulukohtaisia tempauksia pitkin viikkoa. Pyörällä töihin -päivänä on tarjolla aamupala kello 7–8.30, suihkumahdollisuus ja venyttelyä liikuntahallissa, Brandensteininkatu 29. Osallistujille jaetaan pieni palkinto. Päivän tavoitteena on innostaa ihmisiä liikkumaan polkupyörällä työmatkojaan ja samalla pysähtyä havainnoimaan ympäröivää luontoa ja rentoutumaan.\n– Pyörällä ajaminen töihin voi olla se rauhallinen hetki aamulla, jolloin valmistautuu kiireiseen työpäivään, ja kotiinpäin ajellessa illalla hetki, jolloin työasiat jätetään taakse ja valmistaudutaan ihan vaan omaan aikaan, ilman työhuolia, toteaa Timo Paasikunnas.\nTorstaina 12.5. järjestetään senioreille oma Seniorit satulaan -tapahtuma. Lähtö on Loviisan kirkolta kello 10. Retkellä tutustutaan lähiluontoon leppoisalla matkavauhdilla. Ota oma vesipullo mukaan.\nTorstaina 12.5. vietetään myös Pyörällä treeneihin -päivää, jonka tavoitteena on, että sekä lapset ja nuoret että aikuiset pyöräilisivät omiin liikunta- ja urheiluharrastuksiinsa.\nOmatoimisesti Kilometrikisaan ja pyöräsuunnistamaan\nOmatoimisesti voit osallistua pyöräilyn Kilometrikisaan, johon Loviisan kaupunki on ilmoittanut sekä asukkaiden että kaupungin työntekijöiden joukkueet. Kilometrikisa alkoi 1.5. ja jatkuu 22.9. asti. Loviisalaisten avoimen joukkueen löydät nimellä Loviisa polkee/Lovisa cyklar. Osallistumiskoodi on 1745 eli kaupungin perustamisvuosi. Lue lisää Kilometrikisasta.\nPyöräretkelle voit lähteä myös hyödyntäen Loviisan pyöräsuunnistuskarttaa (pdf). Voit käyttää karttaa mobiililaitteellasi myös pdf-muodossa tai tulostaa kartan kotona käyttöösi. Suunnistuskohteet on viety myös Google Maps -karttapalveluun. Mikäli mobiililaitteessasi on Google Maps -sovellus, voit avata linkin tästä, ja kohteet avautuvat suoraan kartalle.\nPyöräsuunnistukseen voit osallistua yksin, kaverin kanssa tai vaikkapa perheen kesken yhdessä polkien. Kohteita on kartalla runsaasti, ja voit muodostaa kohteista mieleisesi suunnistusreitin tai käydä vaikkapa kaikilla kohteilla. Kohteet on jaoteltu virkistyksen, taiteen ja historian kategorioihin. Pyöräsuunnistukseen voit osallistua koko kesän ajan.\nValtakunnallista pyöräilyviikkoa poljetaan 6.–15.5.2022 pääteemalla ’’Jokaisella on oikeus turvalliseen pyöräilyyn’’. Ihmiset pyöräilevät, jos he tuntevat olonsa turvalliseksi ohjaustangon takana. Pääteemalla kiinnitetään huomio pyöräilyn turvallisuuteen ratkaisevasti vaikuttaviin olosuhteisiin.\nValtakunnallisen pyöräilyviikon tavoitteena on lisätä pyöräilyä kaikilla matkoilla, kannustaa ihmisiä pohtimaan omia liikkumisvalintojaan, lisätä ihmisten tietoisuutta pyöräilyn hyödyistä ja vahvistaa pyöräilyn asemaa liikennesuunnittelutyössä.\nValtakunnallisen pyöräilyviikon järjestää Pyöräilykuntien verkosto ry, johon myös Loviisan kaupunki kuuluu. Loviisassa pyöräilyviikon järjestelyistä vastaa Loviisan kaupungin kulttuuri- ja vapaa-aikapalvelut yhdessä liikenneturvallisuustyöryhmän kanssa.\nLue lisää valtakunnallisesta pyöräilyviikosta.


Avesta Sohvapöytä 120 Massiivitammi - Trademax\nAVESTA SOHVAPÖYTÄ 120\nKuvausAvesta-sohvapöytä on kooltaan tilava ja siinä onkin tilaa lähes kaikelle. Avesta on valmistettu öljytystä massiivitammessa, minkä ansiosta pöytä on tukeva ja kestävä. Tyyliltään ja kooltaan Avesta sopii useimpiin koteihin ja tiloihin.\nKuvaus Nepal on tyylikäs rustiikkinen sohvapöytä. Huonekalu on valmistettu kauniista vahatusta sheshampuusta, joka eläväpintainen ja kauniin sävyinen...\nKAMPANJ! Arlanda Sohvapöytä 130\nLomma Sohvapöytä 80\nKuvaus Lomma on tukeva öljytystä massiivitammesta valmistettu sohvapöytä, jonka pöytätasossa on tyylikkäät...


Hyvästit idioottimaisille kotiseurakunnille – Uskon kilpi\nMutta on myös olemassa epäkypsiä ja jopa sairaita kotiseurakuntia. Niiden uskontunnustus voitaisiin kiteyttää seuraavasti ”Neljä on jo meitä, ei kaivata heitä” (”us four, no more”), jotka ovat pieniä siunaa-minua-kuppikuntia, muutaman hengen pyhiä(?) porukoita, jotka kokoontuvat vain toistensa tarpeita hoitelemaan, hengailemaan yhdessä ”lastenkin takia, ymmärräthän”.\nAndy Zoppelt, joka asuu Floridan Fort Lauderdalessa ja on ollut mukana kotiseurakuntaliikkeessä yli 40 vuotta, voi puhua sekä kokemuksen rintaäänellä että sellaisella murtuneisuudella, jota tarvitsemme. Hän osoittaa muutamia tuloksia, joita kyseinen yksityisluontoinen uskonharjoitus synnyttää, kun se luo epäterveitä, epäapostolisia ja uskaltaisin jopa sanoa, idioottimaisia kotiseurakuntia. Hän toteaa:\nMonet kotiseurakunnat, joissa olen vieraillut, ovat aika tyytyväisiä siihen, että ”meitä on jo neljä, lisää ei kaivata”. Heidän uskonelämänsä on sisäänpäin kääntynyttä, ehkä siksi, että he kokoontuvat kotona. Useimmilla heistä on kovin vähän tai ei ollenkaan kontakteja yhteisöönsä, sen köyhiin, vankiloissa oleviin, erilaisessa puutteessa eläviin, ja monilla ei ole mitään osaa evankelioimistyössä. He torjuvat toiset, jotka samalla alueella kokoontuvat kotipiireihin. He ovat liian helposti unohtaneet, että kotiseurakunta ei alkukirkon aikoina ollut koskaan itsetarkoitus. He ovat unohtaneet kaupunginlaajuisen seurakunnan. He eivät kaipaa johtajia ja ovat vakuuttuneita siitä, että kaikki kotiseurakunnat ovat itsenäisiä. Ihmiset kuvittelevat, että kotona kokoontuminen tekee heistä uusia leilejä. Esiintyy henkeä, joka vastustaa tosi johtajuutta. Rakennamme ilman johtajuutta, ilman voimaa, ilman yhteyttä toisiin. Tämä kaava toistaa itseään: ylpeys, eristyneisyys ja hajaannus.\nAmerikan kotiseurakunnilla ei ole huolta puutetta kärsivistä. Hengellinen työ on lähes täysin pysähtynyt kotiseurakunnissa. Kun olin laitoskirkon pastori, me menimme kaduille ja palvelimme siellä sanassa ja ruokimme satoja ihmisiä. Jopa Ft Lauderdalen kaupunki huomasi meidät ja sieltä kysyttiin, kuinka he voisivat auttaa. Paikallinen sanomalehti teki meistä kahden sivun jutun. Me kävimme vankiloissa ja lastentarhoissa. Olimme valaistu kaupunki vuorella. Nyt koen olevani pikemminkin eristyksissä paikallisista veljistä kuin että puhaltaisimme yhteen hiileen. Kotiseurakunnissa meistä on tullut halpaa makkaraa! Meidän kymmenysten maksamisesta vapauttava oppimme on johtanut siihen, että kukaan ei anna mitään. Paavali toi esiin uudestaan ja yhä uudestaan huolensa köyhistä. Koska ei ajatella lainkaan kaupunginlaajuista seurakuntaa, ei ymmärretä myöskään universaalia seurakuntaa ja nähdä tarvetta universaalille pappeudelle. Jos emme ala kunnolla rakentaa, kaikki sortuu koetuksessa, kuten on käynyt aiemmille liikkeille. Jeesus on vastaus, ei koti.


Suomen kirjallisuushistoria, Ka...\nIlmoittajan kaikki ilmoitukset (2014)\nIlmoitustyyppi: Myydään Ilmoitus jätetty: 24 marraskuuta 08:25\n1. osa: Hurskaista lauluista ilostelevaan romaaniin. Toimittaneet Yrjö Varpio ja Liisi Huhtala.\n2. osa: Järkiuskosta vaistojen kapinaan. Toimittanut Lea Rojola.\n3. osa: Rintamakirjeistä tietoverkkoihin. Toimittanut Pertti Lassila\nISBN:951-746-133-x koko sarja\nSivumäärä: 391+376 +332