Uusi alkuni: helmikuuta 2018\nTasan viikko sitten kerroin kolmen viikon dieettikuulumiset, joten jatketaan tällä viikolla samalla aihepiirillä. Alun perin ajattelin kirjoitella HEHKU - valmennuksesta yhteenvetoa viikoista kaksi ja kolme, mutta säästetään nuo kuulumiset myöhemmälle. Näin "mittauspäivänä" kun päällimäisenä mielessä on juurikin nuo tulokset :D\nTänään täyteen tuli tasan kuukausi tätä dieettiäni. Kokonaisuudessaan sanoisin, että kuukausi on mennyt ihan hyvin. Viime viikolla hehkutinkin, että treenitulokset ovat lähteneet kunnon nousuun, kuten toivoinkin! Motivaatiota siis on. Kroppakin on tottunut siihen, että syön viisi kertaa päivässä, siltä ainakin tuntuu. Todella pikaisena yhteenvetona siis, että koen että minulla on mennyt aika hyvin ja innolla odotan tulevia viikkoja ja etenkin niiden tuomia tuloksia.\nLohilot ovat kyllä olleet herkkuhimon pelastajia!<3\nTuloksista puheenollen... otsikkohan sen parhaiten kertoo, eli niitä ei ole. Paino on pysynyt kirjaimellisesti täsmälleen samassa ja vyötäröltä ei ole lähtenyt mitään, ainakaan mittanauhan mukaan. Olen ottanut mitan myös reidestä ja hauiksesta, mutta niissä en tässä vaiheessa vielä isompaa muutosta odotakaan.\nEn ole mitenkään huolestunut tuloksettomuudesta, vaikka eihän se tietenkään ole mikään toivottu juttu. Pääasia on kuitenkin se, että oloni on hyvä, eikä ainakaan mennä taaksepäin! Onhan se toki tylsää, että minusta tuntuu että tänne blogiinkin kirjoittelen aika usein nimenomaan tästä tuloksettomuudesta kuin niistä konkreettisista onnistumisista. Uskon kuitenkin, että niidenkin aika kyllä tulee aikanaan!\nSitten alkavat ne kootut selitykset...\nViime viikolla jätin salitreenit kokonaan välistä, koska minusta tuntui että kehoni kaipaili lepoa. Tein kyllä jonkun verran aerobista, mutta loppuviikon pääasiassa vain lepäilin. Loppuviikosta meillä oli myös vieraita, joiden kanssa tuli syötyä ulkona ja naposteltua herkkuja. Sunnuntaina sain jostakin päähäni, että nyt haluan pitkästä pitkästä aikaa oikeasti herkutella "omia herkkujani"! Söinkin sitten irttareita kaksin käsin ja jäätelöä päälle. Sainkin sitten rangaistukseni heti yöllä, kun heräsin oksentamaan. En usko, että tuo johtui niistä herkuista, todennäköisesti olin syönyt jotain pilaantunutta, koska tuollaista ei ole koskaan ennen tapahtunut, ei edes silloin kun oikeasti ahmin.\nKun mietin viime viikkoa muutenkin, niin tulihan sitä välillä syötyä suklaapatukka tai jotain muuta pientä.\nTästä minulla on aika ristiriitaiset tuntemukset, sillä olen tavoitellut ja toivonut tällaista tilannetta jo monta vuotta, että voisin syödä vaikka sen yhden suklaapatukan ja jättää herkuttelun siihen! Ja nykyään pystyn siihen! Mahtavaa! Samalla kuitenkin tiedostan, että tämä nykyinen, järkevämmin toteutettava projektini ei edisty, jos jatkuvasti sallin itselleni noita suklaapatukoita.\nEhkä tässä on taas jonkunlainen itsensä huijaaminen käynnissä, sillä ennen tätä tekstiä en edes ollut ajatellut syöneeni viime viikolla melko paljon herkkuja! Siihen nähden on tosi hyvä tulos, että tulos on pysynyt samana, eikä todellakaan ole ihme ettei paino ole pudonnut! :D\nTästä tekstistä inspiroituneena harkitsenkin pitäväni pari päivää ruokapäiväkirjaa, jotta sitä omaa ruokailua olisi helpompi arvioida.\nJoka tapauksessa, nyt ajattelin sitten pitää hetken hieman tiukempaa linjaa, jotta tietäisin täytyykö ruokailuni perusrunkoon tehdä muutosta. On tosi hankalaa sanoa, toimiiko ruokavalio, jos sinne lisäilee jatkuvasti juttuja. Toivon mukaan viikon, tai viimeistään kahden päästä olen edistynyt edes pikkariikkisen! Koska kyllä, nykyään minulle riittää se pienikin edistys :) Sitä paitsi, kukapa tietää mitä siellä ihon alla tapahtuu, kenties siellä on tullutkin tulosta, jota en vielä huomaa. Sen ainakin tiedän, että henkisesti muutosta on taas tullut :)\nEi muuta kuin tästä eteenpäin pää pystyssä! Pienet repsahdukset ja herkkupäivät kuuluvat elämään! Nyt pääsenkin sitten hieman haastamaan itsehillintääni, kun yritän vähän rajoittaa tätä herkuttelua.


Taloheinä - Kivitalon rakennusprojekti: marraskuuta 2012\nArkkitehtimme on jättänyt nyt rakennuslupahakemuksen.\nAlunperin oli tavoitteena, että lupahakemus olisi jätetty elokuun lopulla, mutta tontin ahtaudesta johtuen\ntalojen sijoittelu ja kattoratkaisujen läpikäynti sekä meidän kahden rakentajaperheen että rakennusviraston kanssa on viivästyttänyt.\nSamalla kyllä suunnittelu on edennyt pidemmälle ja tarkentunut - aika ei ole mennyt hukkaan.\nMe annoimme arkkitehdille valtakirjan hoitaa prosessi ja näin meidän ei tarvinnut tehdä juuri mitään.\nAinoastaan toimittelimme muutamia papereita kuten tontin kauppakirja, vesijohtojen sijoitussuunnitelma yms.\nLupaprosessin aikana hankimme naapureilta hyväksynnän varasto-/jätekatosrakennuksen sijoituspaikalle, se kun tulee kaavan mukaista minimietäisyyttä lähemmäksi (4m) naapureita. Lisäksi hankimme vielä kaupungin katuosastolta (tjms) sijoitusluvan viemäreiden sijoittamiseksi kadulle.\nLähettänyt Taloheina klo 23.01 Ei kommentteja:\nTunnisteet: rakennuslupa, suunnitelmat\nVanhan talon purku sujui vauhdilla.\nPurku-urakan kilpailutus kesti meillä kaikkineen n. 3kk, josta suurimman osan ajasta asia oli täysin unohduksissa muiden tärkeämpien asioiden viedessä aikaa.\nViimein 2 viikkoa sitten päätimme antaa purku-urakan Helsingin Talosiirto Oy:lle.\nViimekädessä syy oli hinta. Tarjous ja sopimus yms olivat kunnossa, joten kahden hyvän vaihtoehdoehdon kesken valinnan ratkaisi kokonaishinta.\nTuon 3 kuukauden aikana opettelimme hieman itse purkuun liittyviä detaljeja niin, että osasimme lopulta pyytää sopivalla sisällöllä.\nKun päätös oli tehty, alkoi tapahtua.\nKaivuri tuli tontille edelliseltä työmaalta jo muutamaa päivää etukäteen.\nMetsuri tuli kaatamaan puut, jotka olivat purkutyön esteenä.\nMuutoin puunkato voidaan suorittaa vasta rakennusluvan saatuamme.\nSähköjen katkaisu piti tilata sähkölaitokselta ja sitten tilata asentaja irrottamaan kaapeli. Sähköpalvelu Kipinä hoiti tämän homman mallikkaasti.\nSamalla olisi voitu asentaa tuleva paritalokeskuskin, mutta meillä siirtyy ajotien paikka ja nykyisen ajotien kohdalle tulee jätekatos/varastokokonaisuus. Uuden tien paikalla kasvaa isoja puita, joihin saa koskea vasta, kun on saatu rakennuslupa. Näinollen tuon sähkökeskuksen voi asentaa vasta, kun tie on siirretty. Se tehdään maanrakennustöiden yhteydessä/jälkeen hetimiten keväällä.\nKun pyysimme tarjouksia tästä sähkö-urakasta (purku ja uusi keskus), saimme tarjouksia vain n. 30% pyynnöistä. Kipinän tarjous oli selkeä, eikä hinnassakaan ollut valittamista.\nMaanantai-aamuna talolle tulivat purkuliikeen alihankkijoina asbestimiehet purkamaan asbestiputket pois ja sen jälkeen pääsi poikien ihailema "iso kone" vauhtiin.\nTorstai-aamuna kävin tarkastamassa työmaan. Homma oli selvä, viemäri tulpattuna ja talo kadonneena. Vanha öljysäiliökin oli ollut ehjä, ei mitään vuotoja tjms eli tämä riski ei realisoitunut.\nEli koko talo katosi tontilta siistist 3 päivässä. Erinomainen suoritus ja papukaijan merkki Helsingin Talosiirto Oy:lle!\nLähettänyt Taloheina klo 9.06 2 kommenttia:\nTunnisteet: Helsingin Talosiirto Oy, Sähköpalvelu Kipinä, sähkötyöt, talon purku\nHankimme eteiseen sopivan lipaston, jotta saadaan kaikki lasten hanskat yms siististi. Niille kun vuokra-asunnon eteisessä ei ole mielekästi paikkaa valmiina.\nSopiva löytyi hienosti netistä ja siitä sitä kiirehdittiin sitten ko. kauppaan moista ostamaan.\nSillä aikaa, kun henkilökunta nouti meille laatikoita varastossa, tutkiskelin hieman kaupassa ko. lipastoa ja muita vastaavia.\nTuon tutkiskelun perusteella olisivat jääneet ostamatta! Miksikö?\nKaikki lipastot, jotka eivät olleet täyspuuta, oli koottu "sinnepäin".\nRuuveja ei oltu kiristetty, ohuet vaneri (vai mikälie) levypohjat notkuivat ja heiluivat ja varsinkin laatikot vaikuttivat siltä, ettei niihin uskaltaisi edes yhtä sukka laittaa. Minua alkoi pelottamaan, että tuliko ostettua sika säkissä...\nHyvät huonekalukaupat, kun myytte kalusteita, niin huolehtikaa, että ne kasataan kunnolla - erityisesti ohjeiden mukaisesti. Kukaan ei osta laatikostoa, joka hädin tuskin pysyy itsekseen pystyssä. Älkää ihmetelkö, jos kauppa ei käy ja kaupalla on huono maine, katsokaa ensin, mitä asiakas liikkeessä näkee ja kokee.\nNo, kotona koitti sitten oikea aikuisten joulu.\nTällä kertaa tuli 2 pakettia kaikkea itse koottavaa. Siinä vierähti mukavasti 3.5 tuntia lattialla istuen ja oikeanmallisia ruuveja etsien ja palasia toisiinsa sovitellen. Vihdoin tuli valmistakin. Kyllä siinä taas perheen pää sai taas tuntea itsensä päteväksi, kun sai jotain näyttävää aikaiseksi.\nFiilis oli kuin lapsena jouluna, kun uuden legopaketin kanssa meni koko päivä kaikenlaista kokeillessa ja lopputulosta miettiessä.\nEi se lipasto niin heppoiselta oikein koottuna onneksi tunnu. Ruuvit kireälle, laatikoiden kulmatapit tiukalle ja mikä tärkeintä: vanerilevyjä taustapuolelta tukevat palaset paikoilleen. Ei notku pohja enää. Loistava kekstintö, en ole ennen tällaisiin törmännytkään.\nSe joulu oli ohi äkkiä.\nLähettänyt Taloheina klo 14.13 Ei kommentteja:\nKuten kaikki tiedämme, asbesti on ikävä juttu. Sitä ei saa käsitellä ihan miten vain.\nKun kilpailutimme talon purku-urakkaa, kysyivät useammat yritykset asbestiputkien määrää. Jotku kysyivät jopa kartoituksen perään.\nPistin tarjouspyynnön 4-5 yritykselle, joiden ydintoimialaa nettisivujen mukana ovat asbestikartoitukset.\nArvatkaa, montako vastausta sain? Tasan 0.\nJokainen näistä kertoi tavalla tai toisella tekevänsä myös tällaisia pieniä toimeksiantoja eli karsin ensin vain teollisuusprojekteja tekevät.\nTaas yksi luku lisää tässä blogissa koskien olematonta asiakaspalvelua tai halua tehdä töitä. Minun piti dokumentoida rakennushommia eikä suomalaista kykyä myydä tai markkinoida. Pöh.\nHyvät yritykset, jos teitä eivät kiinnosta yksittäiset pienet, n. päivän urakat, niin kertokaa siitä. Ja jos asiakas pyytämään tarjousta, niin olisi asiallista vastata edes jotain. Arvatkaa, aionko olla näihin yrityksiin yhteydessä, jos tulee jotain muita heille sopivia tarpeita.\nNo, onneksi homma ei tökännyt tähän. Ammattitaitoiset purkuyritykset osasivat lähteä siitä, että katsotaan mitä eteen tulee ja tehdään sen mukaan. Pari kävi ennen tarjousta katsastamassa talon ja totesivat, että tuossa näyttää asbesti olevan joitakin kymmeniä metrejä. Tämä riitti tarjousten tekemiseen ja purun suunnitteluun.\nLähettänyt Taloheina klo 9.31 Ei kommentteja:\nTunnisteet: asbesti, talon purku\nNyt on rakenneltu koritorneja. Kumpa kaikki muukin olisi yhtä helppoa.\nMeteliä tosin syntyy melkoisesti, kun metalliosat pitää saada toisiinsa kiinni.\nHuomasin tässä konkreettisen eron ja syyn siihen, miksi aiemmin ostimme Norscania.\nNorscanin järjestelmässä, se perusmalli lienee Basic (ei siis roller), kaikki korikiskot ovat n. 10cm välein. Eli matalimman korin voi laittaa mihin tahansa väliin, tai useampia samaan torniin. Loistava ominaisuus. Ja tämän vuoksi korejakin on 3 eri syvyyttä ja yhdistely tosi joustavaa.\nNäissä Lundbergseissä vain modulin ylimmäinen paikka on matalalle korille. Kaikki muut ovat n. 20cm etäisyydellä. Muistelen, että Elfassa on sama systeemi :(\nLähettänyt Taloheina klo 19.06 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Elfa, Korijärjestelmä, Lundbergs, Norscan\nMuutimme vuokralle äskettäin, ja tässä vuokra-asunnossa on varastotilaa niukasti.\nTai ainakin sitä saisi olla enemmän, erityisesti lämmitettyä varastotilaa.\nTarvitsemme lasten vaatteille n. 1-2 kaappia lisää.\nVuokra-asuntoon ei viitsi mitään liian järeää hankkia, kun se pitäisi alle 500 (toivottavasti) päivän päästä kantaa pois. Omaa selkää täytyy ajatella.\nTulin tulokseen, että korihyllyjärjestelmä, kuten vanhassakin asunnossamme, palvelisi hyvin. Kun niitä on useampia, voi kokonaisuuden rakennella eri tavoin kulloisenkin tarpeen mukaan.\nAloinpa selvittämään sitten vaihtoehtoja ja kustannuksia.\nSe ei ole ollenkaan helppoa.\nHankimme vanhaan asuntoon aikanaan Teesistä Norscan-hyllyt. Ne olivat silloin edullisimmat tuollaisista kestävästä muunneltavista Elfa-tyylisistä korihyllyistä.\nNorscan ei enää näytä toimivan ainakaan Suomen markkinoilla, valitettavasti.\nVaihtoehdot, jotka Pohjois-Helsingistä / Etelä-Vantaalta löysin, olivat\nCello Roller (näyttää Norscan Rollerilta), referenssipaketti n. 129 euroa.\nElfa referenssipaketti n. 75 euroa\nNäistä rakentaja-tiliasiakkaana alennusta ehkä 10-15% myyjän mukaan.\nLundbergs referenssipaketti n. 50 euroa\nRegalux referenssipaketti n. 35 euroa (tosin ilman lisäosia ja tuotetiedot pinoamisesta yms puutteelliset). Korit heppoisen tuntuisia. Eivät kelpaa.\nIkean systeemi ei täytä vaatimuksia (heppoinen jne).\nLanka ja Muovi Oy (verkkokauppa)\nreferenssipaketti n. 55 euroa\nSitten se hankalin juttu:\nNoiden mitoista ei tahdo ottaa millään selvää.\nBauhausin Regalux-paketeissa ei ollut hintoja, ei paketeissa eikä missään vieressä. Yhdelle paketille oli hinta. Eikä paketeissa ollut mittoja. Kuitenkin niitä näytti siinä olevan kovin erilaisia, aivan samalla tavalla kuin muitakin.\nLundbergsin paketteja piti verrata irtokoreihin, jotta löytyi oikean kokoinen. Siinä meni aikaa ihan turhaan.\nIrtotarvikkeissa oli sentään valinnanvaraa aivan samalla tavalla kuin Elfassa ja aikoinaan Norscanissa.\nParissa valmispaketissa oli mitat selkeästi, mutta muutamasta, mm. haluamastani koosta, ei ollut mainintaa missään siitä, että mitkä mitat ne esitetyt ovat. Siis kun paketissa lukee vain AAA x BBB x CCC\nniin eihän tuosta tiedä, mikä on leveys ja mikä syvyys. Herätys! Tehkää ostaminen helpoksi ja kertokaa mitat selkeästi.\nEi se niin helppoa ollut K-raudassakaan. Cello -systeemien hinnat löytyivät vain parille setille,\nmutta ei kaikille eri valmispaketeille.\nKun viimeisenä käyvin Bauhausissa ja kirjanpito näytti, että nuo Lundbergsin korit ovat edullisimmat vaatimukset täyttävistä, lähtivät ne samantien mukaan.\nLähettänyt Taloheina klo 16.06 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Bauhaus, Cello, Elfa, K-Rauta, Korijärjestelmä, Lundbergs, Norscan, Regalux


Synttäreiden jatkopala – kuvia ja puhe – Penan blogi\nSynttäreiden jatkopala – kuvia ja puhe\nLiisa on piirtänyt juhlakalusta kuvia eri paikoissa viiden viimeisen vuoden ajalta. Tai paikkoja oli oikeastaan neljä: Tammelan Oksjärvi, Kemiönsaaren Gesterby, Tallinnan Toompea ja Pakilan koti. Olen varustanut Liisan kuvat puhekuplilla. Siihen on tai...\n9.11.2019 klo 14:36\nLiisa on piirtänyt juhlakalusta kuvia eri paikoissa viiden viimeisen vuoden ajalta. Tai paikkoja oli oikeastaan neljä: Tammelan Oksjärvi, Kemiönsaaren Gesterby, Tallinnan Toompea ja Pakilan koti. Olen varustanut Liisan kuvat puhekuplilla. Siihen on taiteilijan suostumus. Niiden pitäisi kuulemma kuvata myönteisen humoristista elämäntilannetta.\nTyttäreni Peipiti minulle juhlapuheen. Hän siteerasi eräitä blogijuttujani. Oli hyvin niitä valinnut. Minä lisäsin puheeseen muutaman kuvan. Pei puhui vain niistä paikoista joissa viihdyn ja jonne voin mennä. Hän ei puhunut paikoista joihin haluaisin mennä, mutta en voi sitä tehdä. Ne paikat liittyivät aikanaan työhöni. En voi ehkä koskaan mennä Aleppon Citadeliin tai Tripolin Medinaan. En voi myöskään mennä Damaskoksen Suoralle kadulle hammamiin enkä Bagdadin Tigrisin rantapuistoon kaljalle, puhumattakaan että voisin mennä Algerin Kasbahiin parturiin. Näitä miettiessä voin eläytyä kuuntelemaan Pein puhetta.\nRakas isä, Pena, on etuoikeus saada olla täällä juhlahumussa perheenjäsentesi ja ystäviesi ympäröimänä!\nSynnyit 27.10.1934 Pakilan taloon, Irjan ja Ilmarin lapseksi. Vuotta myöhemmin perhettänne siunattiin sisarellasi Marja-Liisalla. Isäsi traagisen kuoleman jälkeen, sinun ollessasi himpun verran alle neljävuotias, jouduit isän menetyksen lisäksi vielä kokemaan toisen maailmansodan kauhut. Sait kuitenkin olla suuren sukusi ympäröimänä ja rakastettuna. Tähän sukuun olen minäkin, sinun lisäksesi, ollut aina rakastunut.\nViisi vuotta sitten puhuin henkilökohtaisista tunteistani ja merkityksestäsi itselleni ja perheelleni, mutta, nyt puheeni oletkin rakentanut sinä itse, pohdiskelija suuri ajattelija, runoilija, suunnittelija ja blogisti.\nJatkossa lukemani teksti sekä ajatukset ovat pelkästään isäni kynästä lähtöisin.\n”Olenhan minä nimestä päätellen kanavan poikia. Isoisänisä asui Muroleen kylässä ja Muroleen kanavalla ja tästäpä isoisä sai aiheen nimen muutokseen, silloin kun nimiä suomennettiin. Olen niitä onnellisia ihmisiä, joka on saanut asua lähes koko elämänsä syntymäkodissaan tai sen läheisyydessä. Jotkut tietyt paikat voivat muodostua ihmisen elämän tukipisteiksi. Koti on tietysti tärkein. Tai ehkä? Joka tapauksessa haluat mennä niihin paikkoihin silloin kun haluat olla yksin, tai haluat mennä niihin paikkoihin silloin kun haluat olla yhdessä - kuinka vain.\nSiinäpä se. Juuri sellainen pieni asia joka yhdistää sinut aineettomaan perintöön. Se on kuin suudelma tai se voi olla kuin lempeä sähköisku. Yhtäkkiä muistat paljon asioita joiden olemassaoloa tavallinen arkesi ei tunne. Ne ovat unohtuneet arjesta, mutta niiden palautuminen muistilokeroista juhlistaa arjen, tekee siitä oikean juhlan. Kaikki tuo tapahtuu, kun kosketat muistojesi messinkinuppiin.\nMitä sitten tapahtui vuonna 1934? Huhtikuussa1934 Suomeen säädettiin puserolaki. Toukokuussa 1934 Texasin poliisi ampui Bonnien ja Clyden Louisianassa. Kesäkuussa saman vuonna Aku Ankka esiintyi ensimmäistä kertaa Walt Disneyn piirretyssä Viisas Kana Kananen. Kesäkuussa Adolf Hitler toimeenpani pitkien puukkojen yön ja Jemen ja Saudi Arabia solmivat aselevon. Syyskuussa 1934 Ester Toivonen valittiin Miss Euroopaksi. Suomen Kuvalehti ehdotti tiedon levittämistä laajalti, jotta voimme näyttää maailmalle, ettemme ole mongoleja. Syyskuussa Neuvostoliitto liittyi Kansainliittoon. Suomen Kuvalehti protestoi. Karjalan asia ei ollut kunnossa. Lokakuussa Katalonian separatistit kapinoivat ja joulukuussa Espanja peruutti Katalonialle myönnetyn autonomian. Franco tuli valtaan 1939. Marraskuussa Alvar Aalto esitteli taivutetusta puusta valmistettuja huonekaluja Lontoossa. Pian perustettiin Artek. Merkittäviä vuoden 1934 syntymäpäiväsankareita ovat mm. Mary Quant, Dionnen viitoset, Giorgio Armani, Risto Jarva, Leonard Cohen, Sophia Loren, Brigitte Bardot ja Juri Gagarin.\nAina sitä ihminen joutuu vastaamaan kysymyksiin: ”mikä on sun mielestä paras sejase? No, vastauksena kysymykseen luettelen nyt omia mieltymyksiäni. Paras auto on Mitsubishi ladattava hybridi, kolmekymmentä vuotta se oli Citroen. Paras ruoka on tattirisotto Liisan tekemänä. Pikkupoikana se oli makaronilaatikko äidin tekemänä. Paras fillari on Cannondale Boschin sähkömoottorilla varustettuna. Pikkupoikana fillarit olivat toista maata – ei ollut valinnanvaraa. Paras ruohonleikkuri on Jönsered, nyt kun Oleniuksen konekorjaamo pani sen loistokuntoon. Paras vene on Buster. Pian se joutuu Liisan latoon talvehtimaan. Paras mopo on Ape 50 kolmipyörä. Isoisäni saattoi tarttua hevosen ohjaksiin, hevoskyyti oli pikkupoika Murolen haaveiden täyttymys.\nIhmisen elämä on epälineaarinen.\nSiihen sisältyy vain silmänräpäys jatkuvuutta.\nIhminen yrittää luoda uutta. Hänen otteensa kirpoaa.\nHänen luovuutensa karkailee kaaoksen ja monotonian välimailla.\nHänelle on ylivoimaista tuottaa harmoniaa.\nOnko luovuus tuollaista? Ensin kaikki lepää. On odotuksen hetki. Valkoinen todellisuus odottaa jotain tapahtuvaksi. Kaikki ei ole hetkessä. Hetki vaatii odotuksensa. Sitä edeltää menneisyys: vuosisatojen ja vuosituhansien teot. Menneisyys ja tulevaisuus koskettavat tätä hetkeä. Vuori ei mieti menneisyyttään.\nEntisajan filosofeille luovuus olikin ajattelua – ajattelun ajattelua. Aristoteles ajatteli ajattelun ajattelua. Nyt ovat asiat menneet siihen suuntaan, ettei ole aikaa enää ajatella, saatikka sitten että olisi aikaa ajatella ajattelun ajattelua. Väittävät erityisesti jatkuvan yhteyden ihmisiin ja uutisiin hidastavan tai suorastaan estävän ajattelua. Muiden ajatukset sotkevat sinun omat ajatuksesi. Ajattelusta ei tule mitään. Jos Aristoteles piti luovuutta – runoutta - järkeen perustuvana päämäärätietoisena toimintana taisivat Platon ja Sokrates uskoa luovan kyvyn olevan jumalan antama ominaisuus. Muusat välittivät jumalan hengen. Minä en kyllä usko jumaliin, vaikka kylläkin uskon jumalallisiin muusiin. Aivan tuntuu siltä kuin joskus – lähes aina - esitelmää pitäessäni katsomossa on istunut viehkeä muusa, jolle koko esitys on suuntautunut.\nNuorempana miehenä tulevaisuuden ennustaminen kiehtoi. Oli ilmiselvä halu heittää ilmaan arvaus ja päästä sitten kolmenkymmenen vuoden päästä toteamaan oikeassa olon riemua. Nyt tällä hetkellä tulevaisuuden ennustaminen tuntuu huomattavasti vaikeammalta. Lieneekö siksi, ettei ole myöskään mahdollisuutta päästä tuohon verifioivaan katsaukseen mukaan. Suunnittelija katselee tulevaisuutta aina 30 vuoden päähän. Tulevaisuus siinä matkassa tuntuu puuroutuneen.\nOlen nyt Tallinnassa. Muuttumattomuus on ihanaa. Kukaan ei tule rakentamaan bulevardeja eikä muitakaan tiivistelmiä minun ympäristööni. Kukaan ei ole ehdottanut tunnelikatuja kaivettavaksi minun taloni alta. Kaikki tunneleista haaveilevat ovat onneksi keskittäneet mielenkiintonsa johonkin pysyvästi toteutumattomaan.\nMinun mökkeilyni toivemaisema näyttää tällaiselta. Siihen kuuluu veteen vajoavia puunrunkoja, Lapinhautojen kiviröykkiöitä, vanha syrjäinen tanhupaikka, luonnon ja ennen eläneiden magiikkaa ja nyt vasta loppukesällä aikaansaamani laituri, jolta pääsen konkkakoipeni kanssa veden syliin.\nItse olen kahden mökkeilykulttuurin harrastaja. Nautin salojärvimökkeilystä, mutta pääasiallisesti oleskelen turvallisessa torppamökkeilyn ympäristössä. Salojärvimökkeily oli minun kasvavan perheeni mökkeilymuoto. Silloin oli mahdollista asua mökissä ilman sähköä, katsella takkatulen loimua ja katsella järven väreilevää pintaa. Jos nykyaikana haluaisit viedä keskenkasvuiset paikkaan missä ei ole sieraimia lukemattomille latureille - tulisit epäonnistumaan. Näin siis salojärvimökkeilyä on tarjolla vain ikääntyneille, televisioista ja iPadeistä addiktoitumattomille. Eläkeläinen ihailee metsää, järven välkettä, osmankäämien huojuntaa, lintuperheiden kirmailua, täysikuuta ja veden välkkeen ja värien vaihtelun ihailu, täysikuun elokuun huuma. Toinen naispuolinen eläkeläinen tässä vierellä – täydessä työn touhussa -tuntee kuitenkin pienoista syyllisyyttä mitääntekemättömyydestään, kun työtätekevät lähtevät aamutuimaan työpaikoilleen. Minulla se tunne on jo hävinnyt.\nVäittävät vanhenemisen lisäävän viisautta. Yritin etsiä vanhojen viisaiden kiteytyksiä vanhenemisen viisastumisen prosessista. Tutkin viisauden lähteitä. En löytänyt mitään kiehtovaa tai erityisen viisasta. Ehkä Henry Fordin ajatus oli yksi parhaista. Hänen sanotaan sanoneen: “Anyone who stops learning is old, whether at twenty or eighty. Anyone who keeps learning stays young. The greatest thing in life is to keep your mind young.”Tai sitten Mark Twain, joka on sanonut: “Age is an issue of mind over matter. If you don’t mind, it doesn’t matter.” Ajattelin vielä viisaudessani, että kyllä kai nyt Einstein tai Newton ovat lausuneet jotain kuolematonta. Einsteinilta löysin tällaisen: “Do not grow old, no matter how long you live. Never cease to stand like curious children before the great mystery into which we were born.” Isaac Newton kilpailee maailmanhistorian tärkeimmän henkilön asemasta itsensä Jeesuksen ja Muhammedin kanssa. Newton puhui itsestään: ”My powers are ordinary. Only my application brings me success.” Siinäpä se. Kaikki nuo puhuvatkin samasta asiasta. On vain otettava käyttöön se oikea elämän APPi. Mutta viisastuuko sitä vanhetessaan? Se ei sittenkään taida tapahtua automaattisesti!\nMinä ajattelen vanhoja, pyörittelen niitä mielessäni. On lähes pakkomielle löytää jostain vanhasta tähän päivään sopivaa. Uusi ja ihmeellinen herättää hienoista vastarintaa. Ajattelee ajatuksia. Kuvittelee omia vanhoja ajatuksiaan tähän päivään sopiviksi. Tutkii niitä ja toistaa niitä mielessään. Saa ne sopimaan tähän päivään. Muut näyttävät skeptisiltä. Eivät suuresti ilahdu. Ajattelevat maailman muuttuneen. Uusi aika vaatii ajan henkeä. Muutoksen aistimista. Vanha hämmentyy. No, kysyn sitten itseltäni mikä nyt etupäässä hämmentää? Siis suorastaan innostun ajatuksesta tehdä luetteloa asioista jotka nykymenossa hämmentävät. Tai Heureka! Siitä voisi tehdä Excel-taulukon. Mutta nyt pitelen suitsista. Ensin on käytävä tapaamassa ystäviä!”\nUusi AIKA on haasteita täynnä!


time of the aquarius: Christmas with some green oooooooooooo\nChristmas with some green Remppapölyt ja työasiat on karistettu hetkeksi harteilta eli on aikaa vähän askarrella jouluistakin. Pari päivää maalla lasten kanssa on tehtyt ihmeitä. En tiedä onko se meri-ilma, vaiko hiljaisuus tai sitten vain se tunne että osa asioista jää vain taakse. Mutta saaristolla on hyvä vaikutus. Ja tietysti luonto, silä on oma osansa. Etenkin kun metsästä löytyy tällä hetkellä ehkä kauneimmat koristeet eli ihan oksat ja kauniisti kuivuneet risut. Mukaan vielä hyasintteja ja kynttilöitä ja siinä se oikeastaan on. Meiltä löytyy omalta tontilta paljon katajaa ja se taittuu helposti, hyvältä tuoksuvaan kranssiin. Pohjaksi taivutin pajusta rinkulan ja sen ympärille pari pitkää katajan oksaa. Ei täydellinen, mutta ei tarvitsekkaan olla. Työhoneen nurkasta nappasin mukaan kuvauksista jääneet Boråstapeterin Pigment-sarjan tapettirullat. Niissä on hienot värit ja pinta on kauniisti matta eli taittuvat myös tyylikkäksi paketeiksi. Nyt vielä minikuusi lapsille ja siinä se on - Joulu maalla.\nDecember was busy, until now. Few peaceful days here in the countryside makes always wonders. Maybe it´s the sea air or this quietness but after few days, feels like I have had a looong holiday. And now it´s really nice to do all kind of small Christmas settings, decorations and gift wrapping with branches (from the woods) and flowers. Tunnisteet:\n//Terhi23/12/15Hyvää joulua teille.VastaaPoistaMinna Jones24/12/15Samoin sinne Terhi. Tässä oli tarkoitus tehdä vielä ihan oma joulun toivotus postaus, joka sitten jäi... Jotenkin ei ajatukset ja teot ole ihan kohdanneet tässä kuussa ;-) VastaaPoistakotilaituri28/12/15Ihanat eucalyptuksen sävyt! Remppapölyt täälläkin jätetty hetkeksi ja osattu vaan olla :)VastaaPoistaAnonyymi19/1/16Heippa! Mistä on tuo musta maljakko?MiaVastaaPoistaVastauksetMinna Jones19/1/16Hei! se on kirppislöytöjä, kuten usea mökin kalusteet ja esineet.PoistaVastaaLisää kommenttiLataa lisää...


Sydämeeni joulun teen – pelaamalla - Uusi MV-LehtiUusi MV-Lehti\nJulkaistu 12.12.2020 13:50, 2017 lukukertaa\nKoronapandemia on rajoittanut melko raskaalla kädellä ihmisten mahdollisuuksia hyödyntää lisääntynyt vapaa-aikansa; joulu vuonna 2020 tulee olemaan hyvin erilainen kuin ennen.\nKun katsoo nyt ulos, ei ainakaan Etelä-Suomessa näytä siltä, että jouluaaton maisemaa hallitsisivat hanget, korkeat nietokset, ja kulkuset kilisevät tänä vuonna muutenkin hieman erilaisella klangilla. Virallisten suositusten mukaan kuorolaulua sisätiloissa tulisi välttää, ja lisäksi puhallinsoittimet ovat pannassa.\nKenties olen itse ollut aina jonkinlainen oman tieni kulkija ja anarkisti jouluperinteiden suhteen, mutta meidän perheemme parissa ei joulun pyhinä ole ennenkään torvimusiikki saati sitten kuorokantaatit raikanneet.\nSuomalaisten enemmistölle joulu tarkoittanee lähinnä herkullisia ruokia ja rauhallista tunnelmaa sukulaisia kestiten – jos perheessä on pieniä lapsia, jouluaattona katsotaan yhdessä televisiosta joulupukin kuuma linja ja Raymond Briggsin valloittava animaatio Lumiukko.\nTänä vuonna meitä on kuitenkin ohjeistettu käymään joulun viettohon reippahasti vain oman perheen kesken ja välttämään turhaa sukulointia. Nisse-polkkaa ei ole tyystin kielletty, mutta tonttuilussakin täytyisi huomioida marraskuussa voimaan tulleet uudet kokoontumisrajoitukset.\nJoulunalustunnelmat voivat helposti tuntua hieman aavemaisilta – melkein kuin Charles Dickensin romaanissa tai Tim Burtonin stop motion-animaatioelokuvassa konsanaan. Sen sijaan, että stressaisit liikoja sitä, miten lanttulaatikon syöminen onnistuu maskin kanssa, voit miettiä vaihtoehtoisia tapoja viettää joulua keskellä tätä eriskummallista aikaa.\nHoosiannan veisaaminen omassa perhepiirissä kolme päivää putkeen kyllästyttänee nopeasti sen reippaimmankin joululauluihin tykästyneen harrastelijatenorin. Sukulaisiin voi joulun pyhinä pitää yhteyttä innovatiivisin tavoin vaikkapa verkkopelaamisen kautta. Oman perheen kesken voi viritellä joulupöytään kinkkukinkereiden jälkeen myös vanhan liiton lautapeli-iltamat.\nPerinteisten lautapelien (Trivial Pursuit, Afrikan tähti ja Monopoli) lisäksi tarjolla on lautapelejä moneen makuun. Jos esimerkiksi pandemia ei vielä tursuile korvista ulos, eräs tämän hetken hittipeleistä on nimeltään Pandemic: Hot Zone – North America, joka on Ticket to Ride -pelisarjan tuorein miniversio.\nJos taas Dickensin joulutarinan kärttyinen päähenkilö Ebenezer Scrooge tuntuu hahmolta, johon voi samastua, kenties mustan huumorin klassikko, Cards Against Humanity -korttipeli, olisi enemmän makuusi. Surrealistisemman huumorin ystäville voisi puolestaan suositella vaikkapa Monty Python Flux -pelikortteja.\nJos taas perhe on pahin, ja mieluummin käpertyisit peiton alle fiilistelemään joulurauhaa, mutta sekin alkaa jo pelkällä ajatuksen tasolla kyllästyttää tämän loputtoman koronakaranteenin jälkeen, niin ei hätää!\nPelaamalla aika kuluu kuin siivillä myös niin sanottujen ”single player” -pelien parissa. Perinteikkäiden yksinpelattavien pelien joukkoon kuuluvat myös kolikkopelit. Esimerkiksi Guts-nettikasinolta löytyvät kaikki suosituimmat kolikkopelit turvallisessa ja viihdyttävässä peliympäristössä.\nKonsoli- ja PC-pelaaminen on tietysti sitten aivan oma yksinpelaamisen kuninkuuslajinsa. Eräs tänä vuonna PC-alustalle julkaistuista viime vuoden PS4-hittipeleistä on ollut Hideo Kojiman hypetetty avoimeen pelimaailmaan sijoittuva post-apokalyptinen pelikummajainen Death Stranding.\nPelissä Norman Reedusin ääninäyttelemä päähenkilö Sam Bridges roudaa paketteja jylhän kauniissa maisemissa väistellen sekä kuormia varastelevia ”muuleja” ja terroristeja että toismaailmallisia ”BT-hirviöitä”.\nPeli on onnistunut lunastamaan ennakkoon luotua hypeä melko onnistuneesti sekä fantasian ja todellisuuden rajoja rikkovalla tarinallaan että A-luokan ääninäyttelijöillään, edellämainitun The Walking Dead -tähtinäyttelijän lisäksi sellaisilla nimillä kuten Mads Mikkelsen, Troy Baker ja Guillermo del Toro. Psykedeelisiä juonenkäänteitä sisältävänä tulevaisuuden dystopiana pelin tarina istuisi ironisen hersyvästi nimenomaan joulun ajan viihdykkeeksi!\nEräs pelin keskeisistä hahmoista on päähenkilön mukana tekokohdussa kulkeva ”BB-vauva”, joka on eräänlainen portaali tämän todellisuuden ja tuonpuoleisen välillä. Kuulostaako uskomattomalta? Noh, vuonna 2020 Adolf Hitler on saanut vaalivoiton pienessä aluehallinnossa Namibiassa.\nTietysti, jos pöytälaatikon perukoilta löytyy vanha kunnon korttipakka, kinkunsulattelun voi aloitella vaikkapa pasianssia lätkimällä – vaihteeksi pelikortein sen iänikuisen Windows-pasianssin sijaan.\nJos perinteinen Klondike-versio maistuu jo puulta, vaihtoehtoja löytyy kosolti muitakin: kolmentoista pyramidi, viimeinen monarkki, kuninkaan hauta ja kello-pasianssi. Pelin suomalainen nimi ”pasianssi” on hieman kadottanut sen perimmäistä tarkoitusta kärsivällisyyttä koettelevana yksinpelinä. Englanninkielinen yleisnimitys yksin pelattaville korttipeleille on ”solitaire”, mutta Britanniassa pasiansseja kutsutaan nimellä ”patience” – kärsivällisyys.\nVaikka joulu on useinkin rauhoittumisen aikaa, sitä edeltävät viikot ovat täynnä jouluhäslinkiä, mikä voi koetella hermoja toden teolla. Koronorajoitusten värittämä joulun odotus voi kiristää hermoa itse kullakin aivan erityisesti, joten pieni zen-hetki pelaamisen parissa ei ole välttämättä huono idea. Mikäs sen tunnelmallisempaa kuin maistella glögiä kynttilänvalossa ja samalla järjestellä korttipakkaa läjiin numerojärjestykseen ja maittain.\nPelaaminen on paljon mainettaan parempi harrastus\nJos joulupäivä vierähtääkin jonkin suhteellisen nopeatempoisen kolmiulotteisessa peliympäristössä tapahtuvan räiskintäpelin merkeissä, voi herkistyneestä reagointikyvystä olla vastaansanomatonta hyötyä välipäivien alennusmyyntilaareilla; tarkkaavaisuutta ja huomiokykyä tarvitaan, kun täytyy spotata hyvät diilit ennen muita kynnelle kykeneviä – ja vieläpä koronarajoitukset huomioon ottaen!\nVaikka joulu vuonna 2020 vietetäänkin hieman minimalistisemmassa hengessä kuin yleensä, voi olla, että joululahjahankinnat silpaisivat palkkanauhasta ja/tai veronpalautuksista leijonan osan. Taas. Pulmapeleillä huippuunsa hiottu luovuus ja ongelmanratkaisutaidot tulevat hyötykäytöön viimeistään tammikuussa, kun pitää yrittää kikkailla seuraavaan tilipäivään asti.\nVanhemmat perustelevat toisinaan pienten lastensa joukkueurheiluharrastusta sillä, että joukkuepeli tarjoaa turvallisen ympäristön harjoitella pettymysten käsittelyä, kun oma jengi ei aina (tietenkään) veny voittoon asti. Oikeastaan lähes kaikenlainen pelaaminen rakentuu tällaiselle onnistumisen ja epäonnistumisen vuorottelulle.\nNyt, kun maailma on seonnut pahanpäiväisesti, ja koronapandemia on vienyt tikkarin monen aikuisenkin suusta, on hieman varttuneempienkin hyvä treenata omaa sinnikkyyttään ja pettymysten käsittelyä. Pitkäjänteisellä yrittämisellä pääsee aina eteenpäin. Tämän joulun tunnuslauseena voisikin olla: sydämeeni joulun teen – pelaamalla.


Missourin hirvieläinten salametsästäjä tuomittiin katsomaan Bambia kerran kuukaudessa vankilassa - Eläimet\nMissourin salametsästäjä tuomittiin katsomaan Bambia toistuvasti osana hänen kiusaamistaan\nDavid Berry Jr. käskettiin 'katsomaan Walt Disney -elokuvaa' Bambi 'kerran kuukaudessa vangittuina satojen peurojen laittomasta karsimisesta.\nWikimedia CommonsStill päässä Bambi elokuva traileri.\nmikä on bakteerien restriktioentsyymien tehtävä?\nMissourin tuomari on ilmeisesti käyttänyt luovia vapauksia tuomitessaan salametsästäjän, jota on syytetty satojen peurojen laittomasta tappamisesta. Saamansa vankila-ajan lisäksi tuomari on pakottanut miehen katsomaan Walt Disney -elokuvaa Bambi kerran kuukaudessa vankilassaolonsa ajaksi.\nKyseinen salametsästäjä David Berry Jr. on osallisena salametsästapauksessa, joka on ilmoitettu kestäneen useita vuosia. Huffington post .\n'Hirvet olivat pokaaleina laittomasti, enimmäkseen öisin, otettuja pokaaleja, jättäen peuran ruumiit hukkaan', kertoi Lawrence Countyn syyttäjä Don Trotter. Disney-klassikon synkässä käänteessä Bambin äiti jäisi päätön mätänemään metsään.\n'Kyse on ahneudesta ja egosta', selitti Randy Doman, Missourin luonnonsuojelun osaston päällikkö. Hän lisäsi: 'Pelkän pään ottaminen on heidän versio pokaalin hankkimisesta, ja ruhon jättäminen taakse on vain jälkikäteen. Vaikka on joitain tapauksia, joissa salametsästäjät menevät sarvien perään voittoa varten, tällä joukolla se koski enemmän tapon jännitystä. '\nSuojeluagenttien mukaan Berry Jr: n tuomitseminen on osa valtion suurimpia hirvieläinten salametsästystapauksia. Lähes yhdeksän kuukautta kestäneen tutkinnan jälkeen Berry oli pidätettiin 31. elokuuta 2016 kahden hänen perheenjäsenensä, hänen isänsä David Berry vanhemman ja David Berry vanhemman veljen, Kyle Berryn, rinnalla.\n'Berry Jr: n vakaumukset ovat kärki pitkästä luettelosta hänen ja muiden perheenjäsenten laittomasta kalojen ja riistojen toiminnasta', Lawrence County Conservation Agent Andy Barnes sanoi.\nSiksi Berry sai yhden vuoden vankeustuomion Lawrencen läänin tuomioistuimessa 6. joulukuuta, kun hän tunnusti syyllisyytensä villieläinten laittomaan viemiseen 11. lokakuuta. Missourin tuomarina toiminut Robert George määräsi vuoden vankeusvuoden lisäksi, että Berryn on 'katsottava Walt Disney -elokuva Bambi ensimmäinen katselu oli 23. joulukuuta 2018 tai sitä ennen ja vähintään yksi tällainen katselu joka kuukausi sen jälkeen vastaajan vankeudessa Lawrence County -vankilassa. '\nMielenkiintoinen lisäys Berryn tuomitsemiseen saattaa kuulostaa hieman koomiselta, mutta sen ymmärtäminen, kuinka peuran salametsästys takaa Berryn sekoituksen, tosiasiassa antaa tälle oikeudenmukaisen rangaistuksen.\nKaikkiaan tapaukseen liittyy neljä Berryn perheenjäsentä - edellä mainitut Berry's sekä Berry Jr.: n veli Eric Berry. Osavaltioiden, liittovaltion ja Kanadan lainvalvontaviranomaiset ja suojeluvirkamiehet olivat mukana monivuotisessa tutkimuksessa Berry-perheen laittomasta salametsästystoiminnasta.\nLawrence County (Mo.) Sheriffin toimistoDavid Berry Jr.\nMuita tähän tutkimukseen osallistuneita epäiltyjä on tunnistettu Kansasissa, Missourissa, Nebraskassa ja Kanadassa. Missourin luonnonsuojeluministeriön tiedotteessa todetaan, että 14 Missourin asukasta on sidottu yli 230 latausta osavaltion 11 läänissä.\n'Ei tiedetä kuinka monta peuraa epäiltyjen pääryhmä on laittomasti ottanut viime vuosien aikana', Barnes sanoi. 'Olisi turvallista sanoa, että useita satoja peuroja on otettu laittomasti.'\nSärkynyt sarjakuva-hetki, jolloin Bambi menettää äitinsä.\nKlassinen vuoden 1942 animaatioelokuva kertoo nuoresta peurasta nimeltä Bambi, jonka äidin metsästäjät lopulta ampuvat ja tappavat. Se on helposti yksi Disneyn elokuvahistorian sydänsärkyvimmistä kohtauksista. Tuomari George toivoo näin ehkä katselun jälkeen Bambi tarpeeksi kertaa, Berry ajattelee kahdesti ennen kuin haluaa koskaan tappaa toisen peuran.\nSeuraavaksi tarkista tämä tarina ylpeydestä leijonat, jotka tappoivat epäiltyjä salametsästäjiä . Katsokaa sitten näitä 27 eläinten naamiointikuvaa se sekoittaa silmäsi.\nmilloin kasvien kesyttäminen tapahtui?


Pamin puminat: maaliskuuta 2009\nOtsikkoo, otsikkoo! (ei näköjään tule nyt, vaikka kuinka huutelisi...)\nEi näillä kynsillä mitään voi tehdä... Sunnuntai-iltana liimailin sitten kynnet paikoilleen ja kolme olen joutunut liimaamaan uudelleen, kun en vissiin riittävästi uskaltanut laittaa liimaa! Ihanat nämä silti on. Ja ei toinna ihmetellä tuota kynsireunojen keltaisuutta: laitoin niihin pihkavoidetta, kun vieläkin on kynsinauhat kipeitä, vaikkeivat enää näytä tulehtuneilta. Pihkavoide on muuten tosi hyvä keino parannella kynsinauhoja! Ja sitten muutenkin rasvaus... eikä niitä saa purra eikä repiä...\nIsäntä tuli sitten eilen illalla Puolasta kotia. En ole vielä ihan varma, oliko niin mukava juttu! :-) Kuorsasi meinaan viime yönä pitkästä aikaa ihan mahdottomasti. Potkin muutaman kerran, mutta ei hää kuulemma ole edes sitä huomannut! No, vähän on taas meikäläinen huonolla nukkumisella liikenteessä. Ihan niin kuin muutenkin, tuo kesäaika ei oikein sovi minulle. Aamuvirkkuna ja iltatorkkuna ihmisenä minusta olisi paljon mukavampi, kun aamulla olisi valoisampaa!\nNiin ja isäntä toi minulle tuliaisiksi konjakkipullon ja sanoi kuullakseni, että kun ei lankakauppaan ennättänyt. Minä katsoin pulloa ja sanoin, ettei tuolla paljon virkkailla. Isäntä katsoi kummissaan, joten jälkeenpäin arvelin hänen sanovankin, ettei lahjakauppaan ennättänyt! Mutta kuulemma pullosta voi saada luovuutta! Heh...\nMutta tässäpä eräs parhaimmista liikuntamuodoista... Muuten, olen tulossa/menossa Jyväskylään käsityömessuille! Kaksi sisartani asuu Jykylässä perheineen, joten samalla yhdistetty sukulaisreissu pitkään aikaan. Sattuipas... Onko kukaan muu menossa messuille?\nNyt töihin vaikka aurinko paistaakin. Näillä kynsillä on yllättävän helppo kirjoittaa näppiksellä. Kynnet sai eilen huomiota myös työpaikalla. Ei kai maatilan emäntä tuollaisia tarvitse...\nPs. Pohjan vaihdoin, mutten tiedä, miten tuon Keisarin uudet vaatteet -logon voi siirtää jonnekin muualle kuin otsikon päälle, mutta haittaako tuo... :-)\nPuminoi Pami Itä-Suomesta 10:55 ap. 8 kommenttia:\nTunnisteet: Hauskat jutut, Yleistä höpötystä\nTässä eräs video siitä! Kurkatkaapas!\nJa muistutan, että lehmä tulee tuonne vapaaehtoisesti, mutta jos lypsyväli on pitkä, niin siitä voi päätellä, että lehmä on sairas tai on muuta ongelmaa. Lisäksi ihmiset edelleenkin käy navetassa useamman kerran päivässä!\nJa minä olen vaan siivonnut ja nukkunut tämän päivän! :-)\nPuminoi Pami Itä-Suomesta 5:10 ip. 3 kommenttia:\nPuminoi Pami Itä-Suomesta 10:13 ip. 3 kommenttia:\nKiitos Siru näistä:\nOhjeet: tunnus kopioitava, saajan laitettava blogiinsa ja jatkettava ketjua. Ja nämä jaan kaikille niille yhdeksälle, jotka lukevat tätä blogiani julkisesti eli:\nNäitä blogeja minäkin seuraan koko ajan, vaikka viime aikoina kommentointi on ollut yhä vähäisempää. Yritän parantaa tapani, vaikka kesälomalla! Minulle on sitä myönnetty tulevaksi kesäksi 20 päivää! Ottaisinkohan tuon rehuntekoaikaan... Isäntä ei ole vielä kertonut, rakennetaanko meillä tänä kesänä... Joo, eikä minun työsopimuskaan ole kuin huhtikuun loppuun, joten tässäpä pientä pähkäilyä :-)\nKoska valmiita käsitöitä ei ole - eikä tällä viikolla tule - niin pitää kertoilla tuolta keittiöpuolelta saavutuksia! :-)\nTeinpä meinaan sunnuntaina kebab-lihaa naudan jauhelihasta. Löysin ohjeen Kulinaristin -blogista, mutta koska meiltä ei löytynyt samoja mausteaineita, niin vähän sävelsin. Tai en siis ihan vähänkään. Tein meinaan tällaisella ohjeella:\npieni (tai ei niin pienikään...) ripaus ruususuolaa (juu, turhan paljon suolaa miun maun mukkaan)\njonkinlaista yrttimaustetta (joskus Lidlistä ostettu, en tiedä vieläkään, mitä sisältää)\n1/2 dl pippurisekoitusta (jota oikeasti piti olla 1/5 dl, ilmankos oli turhan tulista!!!)\nMylläsin ilmat pois seoksesta, tein halkaisijaltaan noin 5 cm:n pötkylöitä, kiedoin folioon (joka loppui kesken, kun harvoin sitä käytän! Nyt ostin 50 m rullan, kun meinaan kokeilla uudestaankin) ja paistoin uunissa 100 asteessa 4 tuntia. Mutta tuli siitä ihan hyvää. Täytyy vaan seuraavan kerran tehdä huolellisemmin. Ja kannattaa käydä tuolta ruoanlaittoblogeista parempi ohje... :-)\nJaa, miksikö ei käsitöitä. No, isäntä lähtee huomenaamulla kello 4 Puolaan ja vie kuulemma kameran mukanaan ja tänään ei ennätä millään (tai ennätä ja ennätä... kun ei siis viitsi...) valmistella mitään näytettävää loppuun saakka. Pitäis kyllä tehdä vähän töitäkin tässä välissä ja ajattelin siivota ainakin yhden komeron ja pitäis käydä pihallakin tutkimassa asioita ja pitäis taas laitella ruokiakin jossain välissä ja pitäis... Joo, en ole todellakaan niin energinen kuin aina voisi luulla tuosta pitäis -luettelosta.\nPuminoi Pami Itä-Suomesta 11:34 ap. 7 kommenttia:\nTunnisteet: Kiertävää, Sapuskaa pöytään\nPuminoi Pami Itä-Suomesta 9:30 ap. 7 kommenttia:\n...toinen vaihtoehto otsikolle olisi ollut, että ahistaa. Mutta se on vissiin tässä blogissa jo niin monta kertaa käytetty, että piti keksiä vähän vitsikkäämpää. Kun sain Kirsiltä tällaisen: Kiitos!! Jaan tämän, jos löydän sellaisen hyvän mielen blogin, jolla tätä ei vielä ole!\nMutta edellisen postauksen kommentointien kirvoittamana ajattelin jakaa kokemukseni autolla ajosta. Ajan vuosittain autolla riippuen työssäkäynnistä noin 20 - 50 000 kilometriä, joten luulisi noilla kilometreillä jo vähän kerrassaan oppivan, mutta eihän paksuun kalloon mitään mahdu.\nEnsimmäinen autoni (reilu 20 vuotta sitten) oli sellainen vähän korjailtu Datsun 120 Y, jossa tietty ralliratti (sellainen halkaisijaltaan pienempi) ja ylileveät kesärenkaat. Sillä ajelin ihan jonkun aikaa ja ensimmäinen tapaus oli, kun parkkeerasin pieneen mäkeen ja unohdin tietysti käsijarrun ja vaihteen! Olin päässyt autosta ulos ja apukuskin puolelle, kun auto lähtikin valumaan ja kesämökin seinään perä edellä. Ensimmäinen ajatus oli tietysti mennä auton ja mökin väliin, mutta onneksi tajusin hypätä välistä pois. Olisin meinaan saanut odottaa apujoukkoja reilun tunnin!\nSama auto piti sitten ajaa ensimmäisillä liukkailla tiepuoleen, kun en antanut isännän vaihtaa siihen talvirenkaita. Se oli ensimmäinen kerta, kun jouduin olemaan mukana renkaiden vaihdossa, ei suostunut isäntä niitä itsekseen enää iltamyöhällä vaihtamaan!\nDatsunini oli kuitenkin sellainen auto, joka lähti talvipakkasella käyntiin seisottuaan viikon ilman lämmitystä.\nSeuraava auto oli viistoperäinen punainen paholainen Opel Kadett 1,2. Sitä varten kävin ihan itse pankista lainaa ja voi kun olin ylpeä siitä! Joulukuussa muutin Puumalasta Juvalle ja muuttopäivää seuraavana päivänä, kun menin takaisin Puumalaan työpaikalleni, ajoin auton t-risteyksessä suoraan kaiteeseen. Kuuleman mukaan liukkaalla olis pitänyt jarrutella aikaisemmin. Onneksi en lähtenyt tekemään käännöstä oikealla, kuten olis pitänyt, koska silloin olisin ajanut koko kyljen ruttuun. Nyt meni vain etuvalot.\nJa tämän auton ajoin kolmen kuukauden päästä katolleen. Nyt tiedän, kuinka tullaan ulos katollaan olevasta autosta!\nSeuraava auto säilyikin kolhuitta, mutta se olikin sitten vähän tylsä Opel Kadett 1,3. Sellainen neliovinen perheauto eli siitä oli päästävä äkkiä eroon :-)\nMutta sillä nappasin ensimmäisen ylinopeussakon niin sanotussa varmassa tutkapaikassa. Mutta kun oli kiire lypsämään lehmiä! 60 rajoituksella tuli ajettua 72 km/h. Nyt siinä kohdassa on 5-kympin rajoitus ja aina muistan jarruttaa riittävän aikaisin. Se onkin paha paikka, koska siinä sijaitsee koulu ihan tien varressa. Ja tuolloinkin kyllä olin hidastamassa, mutten ennättänyt riittävästi polkea jarrua tai en siis polkenutkaan, kun kuvittelin, että auton vauhti hidastuu riittävästi...\nJa kun meikäläinen saa autokuumeen, niin sehän on menoa! Siis meillä autokuumeilee minä, ei isäntä. Piti sitten lähteä ompelukoneeseen lamppua ostamaan Mikkeliin ja sain samalla isännän katsomaan yhtä Opel Vectraa, joka oli ollut ilmoitettuna lehdessä jonkin aikaa. Isäntä istui autoon ja sanoi, etteihän tässä ole edes cd-soitinta! No, sain kuitenkin tahtoni lävitse (ja autoon ostettiin cd-soitin). Siinä oli ihanasti kaikkea kivaa, jopa varashälytin, joka sitten huusi milloin milläkin parkkipaikalla. Ei kiva!\nTällä autolla sitten nappasin ne pari savonlinnalaista parkkisakkoa, kun niille parkkipaikoille, joissa aikaisemmin olin käynyt, olikin tullut parkkikiekot. Ja yksi tuli Joensuussa, kun ei mulla ollut sitä parkkikiekkoa vielä hommattuna! Sen jälkeen jokaisessa autossamme on ollut sellainen!\nTällä autolla myös otin ylinopeussakon, kun taas oli kiire lypsylle! Pitäis poliiseiden vähän ymmärtää. Olikohan silloin 8-kympin rajoituksella jotain 102 km/h.\nTästä autosta vietiin eräänä yönä opiskelupaikkani parkkipaikalta sivupeilit ja antennit. Mutta eipäs silloin varashälytin uikuttanut ollenkaan!!!!\nTämä auto sitten vaihdettiin ensimmäiseen ihan uuteen autoon. Uuteen murheenkryyniin. Tämä oli Opel Vectra 2,2 ja viistoperä. Aivan ihanahan se oli, mutta silläkin tuli ylinopeussakko. Silloin oli kiire vessaan :-). Tutka-auto oli tullut vastaan, mutta minähän katselin maisemia ja lauleskelin, kun piti ajatella muita asioita. Ja pysäytys oli omassa tienhaarassa, siis siinä, mistä käännytään meidän kylätielle isolta tieltä. Nopeutta satasen rajoituksella 119 km/h. Pahinta asiassa oli, että lapset tuli just silloin koulusta taksikyydillä ja heti arvanneet mitä on tapahtunut ja kuka istuu poliisiauton takapenkillä. Meillä ei isäntä ajele ylinopeutta!!\nNo, tämä auto joutui vaihtoon loppujen lopuksi sen takia, että Savonlinnassa(!) ajoi liikennevaloissa kuorma-auto perään. Tai siis minä halusin sen heti vaihtoon! Just silloin oli kampanja, että pysähdythän keltaisilla. Ja minä pysähdyin! Ja tumps! Vuosi me pidettiin autoa sen jälkeen ennen kuin sain isännän vihdoin suostumaan autonvaihtoon.\nNyt sitten minun pääasiallisessa käytössä on tämä aivan ihana automaattivaihteinen Volvo S80 ja tykkään!!!! Ja sen heti nirhaisin varkautelaisella parkkipaikalla johonkin, että päästiin maalauttamaan etuosaa uudestaan. Nyt sitten parkkisakko ja olen vielä kaiken kunnian kukkuraksi ajanut johonkin tietämättäni etupuskurin alaosan! En todellakaan tiedä mihin. Mutta korjattavahan se on, vaikkei sitä oikeastaan edes huomaa, jos ei oikein kurki.\nOma lukunsa on tietysti vielä ne kolhut, mitkä on ajettu isännän lava-autolla tai traktoreilla. Niitä on paljon ehkä vähän vähemmän... :-)\nMutta kyllä minä silti pidän itseäni ihan hyvänä kuskina... :-)\nJa mikäkö ahistaa! Olen tekemässä tunteja maatalouden tuista ja voin kertoa, etteivät ne todellakaan ole mitään yksinkertaisia juttuja. Luen tällä hetkellä 145-sivuista hakuopasta + 67-sivuista täyttöohjeopusta!\nJa lisäksi kun näkee noita salmonella -juttuja ja juttuja ruotsalaisista teurastamoista, niin... Ja kun maanviljelijät itse ei ole noihin syyllisiä, mutta syy kaatuu tänne alkutuotantoon. Valitettavasti...\nPuminoi Pami Itä-Suomesta 11:13 ap. 7 kommenttia:\nPuminoi Pami Itä-Suomesta 5:00 ip. 9 kommenttia:\nMeillä syödään tänään "mikroruokaa" ja kävin äsken lisäämässä siihen kuusi minuuttia aikaa sekoituksen jälkeen. Sitten syömään. No, ruoka on siis eilisiltaista, joka tänään vaan lämmitetään. Eihän nyt kukaan jaksa sunnuntaisin ruokaa tehdä... :-)\nPari kuvaa tuonne aurinkoon. Itse en ole vielä ulos ennättänyt.\nJa Wallun mielestä kissojen paikka on puussa. Tänä aamuna Helmi piti ajaa pihakatajaan. Välillä Wallu kävi ikkunan takana vahtimassa meitä ja välillä katajan alla, että Helmi kesti puussa. Nyt on kyllä molemmat sisällä.\nJa sitten tämä Nirunarulta saatu paketti. Sain vihdoin kuvattua ja pääsin syömään noita karkkeja, jotka on aivan ihania! Ja sitten tuo servettimäärä! Nyt on aloitettava tekemään jotain kivaa noista. Paketissa oli kivoja pääsiäisaiheitakin.\nVielä kerran Nirunarulle kiitos!\nJa hyvää naistenpäivää kaikille toivottelee\nPuminoi Pami Itä-Suomesta 5:05 ip. 6 kommenttia:\n1. Mitä teit tasan vuorokausi sitten? Olin opettamassa nautojen jalostusta\n2. Kuinka tutustuit henkilöön, joka on kännykkäsi numeroluettelossa seitsemäntenä? Näkyy olevan isosiskon numero\n3. Onko sinulla paljon rutiineja? Joitain löytyy, esim. ruoka-ajat\n4. Oletko rehellinen? Kyllä, vaikka joskus saattaa lipsahtaa pieni valkoinen valhe... Tai jotain on tullut jätettyä kertomatta...\n5. Miksi asut siellä missä asut? Mies halusi välttämättä maanviljelijäksi kotipaikalleen\n6. Osaatko sanoa (kalenteriin katsomatta) monesko päivä tänään on? Tänään on 7.3. , koska huomenna on sunnuntai ja 8. päivä ja minun on kutsuttu Tupperware-kutsuille, joille aion mennäkin\n7. Koska viimeksi teit itse ruokaa? Eilen. Teen sitä joka päivä ja illaksi jotain ja seuraavana aamuna mies syö tähteitä. Tänään aion tehdä kaksi kertaa ruokaa.\n8.Muistatko minkä CD:n ostit ensimmäiseksi? Omaa cd:n ostoa en muista, mutta isäntä osti ensimmäisenä Madonnan cd:n ja se oli hyvä.\n9. Millaisessa asennossa olet tällä hetkellä? Istun\n10. Millainen perheesi on? Mies, tytär, poika\n11. Mitä haluaisit huomenna tapahtuvan? Sais olla sellainen mukava, rauhallinen päivä ja saisin jotain aikaankin!\n12. Kuinka paljon salaisuuksia sinulla on? Onhan niitä.\n13. Näetkö paljon unia? Kerro viimeisin. Just viime yönä näin unta ja se oli niin ihmeellistä, etten jaksa edes tähän kaikkia käänteitä kertoa. Uni alkoi sillä, että joku kaatoi meidän metsässä puita, jotka kaatuivat tänne talolle päin ja sitten minä lähdin kyläkaupalle, mutta päädyinkin neulojien "juhliin", jossa leikitin lapsia ja lopuksi osa neulojista alkoi mennä nukkumaan perheineen huonekaluliikkeeseen, joka muka oli sen juhlamökin takana... Juu, ihan sekoja unia...\n14. Oletko enemmän ujo kuin villi? Villinä minua jotkut pitävät, mutta uusien ihmisten kanssa olen alussa yleensä ujohko (tämä ilmenee ylenmääräisenä puhumisena!)\n15. Aistitko, jos sinua tuijotetaan? Ainakin, jos hirvet tuijottaa tien laidalla. Tämä on koettu!\n16. Ketä kättelit viimeksi? Martta-tapaamisessa kättelin viimeksi, en kyllä muista ketä heistä!\n17. Mitä näet, kun suljet silmät? Tällä kertaa näkyi leivinuunin tuli!\n18. Kuinka monet kengät omistat? Kyllä niitä ihan liikaa on, mutta olen joko viemässä niitä kirpparille tai sitten se toinen vaihtoehto, joka kyllä käy mielessä aika usein, heitän roskiin!\n19. Kuinka suuren joukon edessä olet esiintynyt? On niitä parhaimmillaan pari sataa kuulijaa ollut.\n20. Mikä oli päivän paras juttu? Näin aamusta paras on ollut tuo viime öinen uni, jota olen itsekseni naureskellut.\n21. Luokitteletko ihmisiä? Pyrin olemaan luokittelematta, mutta...\n22. Kuinka korkealta katselet maailmaa? Olen 167 cm pitkä, joten silmät on vähän alempana, siitä voi laskeskella. Täähän riippuu myös kengistä!\n23. Onko sinulla lemmikkieläimiä? Koira ja kaksi kissaa (sonnitkin vois nykyisellä lihanhinnalla luokitella lemmikeiksi...)\n24. Kerro joku viehättävä piirre ihmisessä? Iloisuus ja se ettei hän heti ala valittaa kiirettä. Näitä henkilöitä alkaa olla tosi harvassa...\n25. Oletko tullut enemmän äitiin vai isään? Isään\n26. Uskotko ihmeisiin? Siihen ihmeeseen, että maataloutta alettaisiin jossain vaiheessa arvostamaan myös Suomessa!\n27. Kumpi on kiireisempää aikaa; arki vai viikonloppu? Tuota, miten ne oikeastaan eroaa toisistaan? No, arkipäivinä mulla on palkkatyöt, mutta viikonloppuisin tahtoo isäntä teetättää noita maataloushommia taas enemmän...\n28. Olitko iloinen herätessäsi aamulla? Sen uneni takia olen hymyillyt isseksein!\n29. Oletko tavannut isovanhempiesi vanhempia? No en!\n30. Mikä tappaa kiinnostuksen (ihmisistä puhuttaessa)? Se kiireen valitus. Jos on kiire, niin eipä minun kanssani tarvitse keskustella.\n31. Oletko kateellinen muille ihmisille? Edelleenkin olen kateellinen toisten pitkille lomille joskus, kun omat lomani on max 5-7 päivää, mutta nykyisin olen huomannut, että helpompi olla kotona ja tehdä hommia kuin lähteä lomille, niin aina yhä vähemmän! Se on fakta, ettei maataloissa voi viettää lomaa, kun aina on jotain silmien alla, mikä kaipaisi tekemistä ja maatalouden ongelmat pyörii päässä koko ajan.\n32. Oletko ollut kirpparilla myymässä? Minulla on ollut pöytä, jonne vienyt myyntiin tavaraa.\n33. Koska eletään elämän parasta aikaa? Senhän on pakko olla just tällä hetkellä, mitä eletään. Ei voi jäädä odottelemaan, milloin paras aika tulee tai haikailla aikaa menneisyydessä.\n34. Kuinka monta serkkua sinulla on? Joskus olen tainnut laskea, että 28.\n35. Kirjoitatko päiväkirjaa? Blogia\n36. Koska olet viimeksi itkenyt? Oliko se viime viikolla, kun oli tämä meidän perheen viimeisin riita kotitöistä.\n37. Mikä muistuttaa viime kesästä? Säilörehun laatu.\n38. Olemmeko kaikki jollekin tai jotenkin korvaamattomia? Juu, kyllä, vaikka minut voi isäntä kyllä korvata ahkerammallakin emännällä, jos haluaa.\n39. Kuvaile hiustesi luonnollista väriä. Muistaakseni ruskea :-)\n40. Kenen nimipäivä on syntymäpäivänäsi? Lindan\n41. Oletko koskaan käynyt vessassa elokuvateatterissa leffan aikana? En\n42. Onko sisäinen kauneus vain rumien puhetta? Onko rumia ihmisiä?\n43. Menetkö koskaan nukkumaan meikit naamassa? Joskus on saattanut olla niin väsynyt, että olen jättänyt meikin naamaan.\n44. Osaatko keittää riisiä? Kyllä, paitsi keitän melko harvoin riisiä nykyisin.\n45. Pidätkö yksinäisyydestä? Minusta on ihanaa olla välillä yksin ja jopa yksinäinen. Mutta onhan kaverit tosi tärkeitä.\n46. Onko sinulla unelmia? Tällä hetkellä en keksi mitään unelmoitavaa ja se joskus huolestuttaa itseänikin.\nTämän meemin näin ensimmäisen kerran Kirsillä.\nJa nyt ihan tosi siivoamaan ja ruoanlaittoon ja neiti E on muistettava hakea linja-autolta neljältä ja...\nPuminoi Pami Itä-Suomesta 9:29 ap. 5 kommenttia:\nPuminoi Pami Itä-Suomesta 5:23 ip. 3 kommenttia:\nEli kun tällä viikolla sain jo toisen arpajaisvoiton, niin kai tässä kohta pitää yrittää tuolla lotonkin puolella kokeilla onnea!\nVaan jos totta puhutaan, niin en kyllä haluaisi voittaa edes päävoittoa. Koska olen vähän outo, en pidä kovinkaan paljoa rahasta. Sen verran just, että toimeen tullaan. Epäilen meinaan, ettei se raha kuitenkaan onnea tuo!\nMutta sain siis tänään Nirunarulta paketin, joka sisälsi lankaa, servettejä, karkkeja ja ihanan kortin. Kuva tulee joskus. En viitsi enää näin pimeässä kuvailla. Kiitos, kiitos!!!\nKiitokset myös kannustuksesta tässä haukutussa ammatissa! Eläkeasiaan sen verran palatakseni, että minä en todellakaan aio jäädä eläkkeelle 56-vuotiaana. Olen sen verran ollut kotona, että tiedän, ettei minusta siihen ole. Ja vaikka eläkepäivillä voisi matkustellakin, niin kun en ole mikään innokas matkustelija, pikemminkin päinvastoin, niin parempi olla töissä! Ja kauhistuttavinta olisi olla isännän kanssa kahdestaan jossain mökissä! Hui! (Joo, kyllä me ihan hyvin toimeen tullaan, muttei oikein viihdytä pitkään yhdessä...:-))\nTämmöinen "pikku-kiireinen" elämä pitää minut ainakin virkeämpänä. Tänään muuten kuulin, että päivässä onkin 25 tuntia, kun ruokatunninkin tekee töitä :-).\nTai sitten toinen vaihtoehtohan on pitää vaan tilaa ja olla pojalle ja pojan perheelle sellainen "Niskavuoren vanha emäntä". Olis kyllä tosi kiva "kiusata" nuorta perhettä ja neuvoa maataloudesta, miten ennen vanhaan tehtiin... Ja ainakin olla kaikille uudistuksille mahdollisimman hankala :-). Kun minusta ei taida vain olla siihen... Tai sitten meiltä lähtisi jatkaja! Pojan luonteella ei varmaan odoteltaisi 4-kymppiseksi, että pääsisi isännäksi.\nMutta todellakin ns. outona ihmisenä olen jo mukautunut siihen, ettei minua kukaan enää vanhana ennätä hoitaa! Ja omaeläkettäkin olen just sen takia maksanut, että jostain sitten pikkuisen jotain voisin saadakin. Kauheata kyllä ajatella tulevaa sukupolvea, joka joutuu elättämään 30-40 vuotta vanhempiaan. Elinikähän on kuitenkin pidentynyt! Edelleenkin ihailen Aira Samulinia.\nJa nyt lehmien jalostuksesta oppitunteja kasaamaan. Joo, kyllä kello on illalla puoli kahdeksan! :-)\nPuminoi Pami Itä-Suomesta 7:03 ip. 1 kommentti:\nTällaisen huivin sain aikaan Linie 94 Solo -langasta. Sitä meni kaksi kerää eli 100 grammaa ja puikkoina olivat 3,5 pyöröt. Langan päitä en oikein ymmärtänyt, kuinka ne olis pitänyt päätellä, mutta ompelin ne rihmalangalla jollain lailla kiinni. Ja hyvä tuli! :-)\nEilen isäntä toi minulle ihanan paketin postilla käydessään Ruiskaunokilta. Voitin siellä ystävänpäiväarpajaiset. Kylläpä mieli piristyi! Tuo Rose -lanka on nykyisin minun lemppareita, vaikken niin paljoa ole siitä mitään neulonutkaan. Haluaisin tehdä siitä jotain tosi ihanaa, mutten ole vielä keksinyt, että mitä! Ja ruiskaunokit saavat paikkansa ensi kesänä taloneduskukkapenkistä. Siinä niitä on ennenkin ollut.\nEdellisessä postauksessa oli sitten se lahjoitusjuttu eli laitan jotakin itse tehtyä näille henkilöille, kunhan he ovat laittaneet yhteystietonsa minun profiilin alla olevaan sähköpostiosoitteeseen:\n3. Pappi puikoissa\nHe sitten pistäävät omassa blogissaan tämän eteenpäin! Juu ja Hannele, minä en lähetä kuin yhden paketin sinulle, mutta katsotaan nyt kuinka suuren laitan! :-) Ja koska aikaa on tämän vuoden loppuun, niin ihan ensi viikolla ei kannata niitä paketteja alkaa odottamaan! :-)\nSit ihan pikkusen politikointia\nKun taas näköjään otettiin maanviljelijät silmätikuiksi, niin en malta olla kirjoittamatta ja kysymättä, että eikö nykyään kukaan enää halua tehdä töitä?! Kysymys on siis eläkeiästä. Maanviljelijä pääsee 56-vuotiaana eläkkeelle, jos hänellä on jatkaja tilalle eli ns. luopumiseläkkeelle. Ja yleensä maanviljelijöillä jo joku kohta kremppaa tuossa vaiheessa, valitettavasti. Mekin ollaan kummatkin jo selän kanssa ihmeissämme, mutta pakko on välillä mennä vaikka kontaten! Ja voin kertoa, että etenkin isännän työpäivät tahtovat olla vain tuollaista 10-12 -tuntisia ma-la -välillä ja sunnuntaina hän on ottanut rennommin, tekee vain 8 -tuntista työpäivää. Ja lomaa on tasan 25 vuorokautta eli työpäiviä vuodessa on vain 340! Sen takia en kovin usein pyytele tupahommiin.\nKeskimääräinen viljelijän eläkeikä on kuitenkin noin 61 vuotta. Itse en edes kuvittele eläväni kovinkaan pitkään (lyhytikäistä sukua, esim. veli kuoli jo 47 vuotiaana) ja kuitenkin maksan itselleni MYEL-eläkettä, vapaaehtoista eläkettä ja jotain eläkemaksuja menee palkkatyöstäkin. Minä olenkin asia erikseen, kun en jatkuvasti noita maataloushommia tee. Käyn vain tilan ulkopuolella tekemässä 10 -tuntisia päiviä ja etäpäivinä kotona bloggailen ja hurvittelen muuten vain!\nSe mikä minua eniten tässä ärsyttääkin, että onhan paljon muitakin aloja, joissa pääsee eläkkeelle jo vaikka kuinka aikaisin. Esim. armeijasta isännän setä pääsi eläkkeelle jo ennen 50 vuotta! Eikä mitään vaivoja hänelläkään. Osaa muuten maanviljelyn tosi hyvin, käy kesäisin meitä neuvomassa! Eihän tästä muuten mitään tulisikaan. :-)\nOttakaa ihmiset oppia Aira Samulinista. Katsoin hänestä lauantaina telkkarista ohjelmaa. Vau, mikä nainen ja vaan 81 vuotias!!\nTulipas paasattua. Lopetan maatalousaiheet, mutta kun vaan taas potuttaa!\nLähden illalla vähän hurvittelemaan: martta-yhdistyksen tilaisuuteen! Olen ollut vuoden jäsenenä, joten nyt on vissiin aika jo näyttäytyä.\nAi, ja huomisen tuntien valmisteluun on näköjään aikaa tasan kaksi tuntia...\nPuminoi Pami Itä-Suomesta 1:15 ip. 7 kommenttia:\nTunnisteet: Kiertävää, Narskista, Neulonta\nNappasin tämän matkaan Minnalta Vuoden kulku -blogista:\nPuminoi Pami Itä-Suomesta 10:43 ap. 6 kommenttia:\nIhan ensiksi haluan kiittää kaikkia (mistähän tuokin lause tuli mieleen), joiden mielestä äideilläkin on oikeus suuttua! :-)\nSiis harvoin jaksan räyhätä, mutta välillä tulee tilanne, että "kamelin selkä katkeaa". Noin pari kertaa vuodessa meillä otetaan yhteen kunnolla, sitten muistetaan äitiäkin, ja parin viikon päästä ollaan samassa tilanteessa! Ehkä sitä vaan on liian tarkka. Ja ehkä on jäänyt mieleen anopin neuvot, että siivota täytyy. Stannan kommenttiin, että täälläkin on koettu se anopin passaus!\nJa olen minä päättänyt, etten viitsi jatkuvasti olla rähisemässä tekemättömistä töistä senkään takia, että kyllä töitä ennättää vielä tekemään. Mieheni sai kuulla vielä laiskuudestaan meidän seurusteluaikana, kun hän olisi välillä halunnut olla silloisen tyttöystävänsä kanssa eli minun. Vähän jurppi! Nykyisin ei paljoa yhteistä aikaa olekaan, joten kai appivanhemmat ovat nyt tyytyväisiä.\nMutta ollutta ja mennyttä! Mutta otetaanpas tähän viime viikko. Vähän kertauksenakin...\nVähän surullisia juttuja. Naapurikylästä eli omalta kotikylältäni paloi talo, jossa kuoli kaksi henkilöä sekä yksi loukkaantui vakavasti. Tuttu talo, vaikkei nykyiset asukkaat niin tuttuja olleetkaan. Surettaa! Talo oli vanha 1920-luvulla rakennettu. Meidän talo on vanhempi 1906 rakennettu. Välillä pelottaa.\nKäytiin tyttären kanssa vanhempiani katsomassa. Hyvin voivat!\nLuin loppuun Sophie Kinsellan kirjan Salaisuuksia ilmassa. Hyvää Kinsellaa!! Tykkään välillä lukea tuollaista huumoripitoista ja kevyttä, vaikka loppu olikin ennalta arvattavissa.\nSiivousta, siivousta. Mistä tätä tavaraa oikein tulee? No, ei ainakaan Saunalahdelta enkä edes omasta mielestäni osta mitään "turhuutta ja tarpeetonta", mutta tavaraa on. Ja en voi ymmärtää, miten esim. koiran ja kissojen ruokintavuoroista voi tulla kinastelua. Eikös niiden ruokinta ole itsestään selvää: se, joka ennättää, jaksaa, joutaa... Saati sitten, kuka on imuroinut viimeksi ja kuka ei!\nLähdettiin sitten lomalle. Ensin Kuopioon, jossa yövyttiin ja perjantaina siirryttiin Tahkon mökkiin. Isäntä lupasi, ettei minun tarvitse tehdä ruokaa, vaan etsitään ruoat jostain muualta! (Lupaus pidettiin eli en pahemmin tällä reissulla kokkaillut) Ja siivousapuakin luvattiin. Mökkihän pitää siivota, kun pois lähdetään (se siivottiinkin koko porukalla, vaikka ennätin jo aloittaa ennen kuin miehet tuli mäestä).\nEnsin tietysti pysähdyttiin Varkauden porttiin (ajettiin muuten sen palaneen talon ohitse, nyyhh, surkean näköistä, eteinen vain pystyssä!), jossa minä kahvin jälkeen lähdin "käymään vessassa" eli kirjakaupassa. Tulipahan taas ostettua kolme kirjaa, joista yksi on kuvassa. Tuossa kirjakaupassa minun on aina pakko käydä! Jalat vaan vie sinne!\nKuopiossa majoittautumisen jälkeen lähdettiin sitten kaupungille. Naiset eri suuntaan ja miehet eri reittejä. Ihan ensin suuntasin neiti E:n kanssa, mihinkäs muualle kuin Kauppahallin lankakauppaan! Huom. kuvassa oleva Ale-lappu! Röyhelökaulaliinaa jo aloitin, mutta purin, kun aloitin väärin!\nYllättävän vähän ostin itselleni (kaikki ns. tarpeellista: ripsiväriä, tukanpesuainetta, tietty lankaa...) ja tytärkään ei paljoa löytänyt. Miehet shoppailivat tällä kertaa enemmän: poika S:lle pari collegea, farkut ja pari dvd:tä. No, ostin minäkin kengät ja pari puseroa...\nSiirryimme siis Tahkolle ja käytiin neiti E:n kanssa osahieronnassa. Kylläpä teki hyvää. Miehet kävi mäessä ja kun he tulivat sieltä lähdettiin Tahkovuoren hotelliin syömään. Olin jo päättänyt syödä hyvin eli pihvin. Halvin naudanlihapihviannos vain maksoi melkein 30 euroa!!!! Otin kuitenkin.\nTulipahan vaan mietittyä, että jos tuottajalle maksetaan naudanlihasta 2,50 euroa/kg (myös siitä sisäfileestä)(tein tarkistuksen: laatu- ja paino-lisineen keskihinta saattaa nousta jopa 2,75 - 2,90 euroon meidän paikassa!) ja lautasellani oli 150 grammaa lihaa, niin jopa ovat kalliita perunoita, muutama porkkananökäre ja kesäkurpitsapala!! No, kastike oli konjakki-pippurikastike! Vaan eipä ole vielä noin kallista ruokaa tullut syötyäkään!! Enkä ihan heti syö.\nOstin vielä Ilta-Lehden, jossa tietysti oli näistä maatalouden tuista negatiivisia juttuja, joten vähän meinas taas ahdistaa. Jos joku haluaa, niin tuethan on nyt ilmoitettu täällä netissä. Itse en ole koskaan ollut kiinnostunut kenenkään verotus- tai maataloustukitiedoista, mutta voihan niitä katsella ja olla ainakin maatalouden tuista ja töistä kateellinen. Täällähän pääsee niin h...tin helpolla!! No, se siitä. Pitää pitää ajatukset positiivisina. Ai niin, voin kertoa, että maatalouden tukia maksetaan myös muualla Euroopassa, joten jos maatalous pitää lopettaa Suomesta kannattamattomana, niin voihan sen lopettaa koko Euroopasta. Hormonilihaa saa halvalla Ameeriikan mailta.\nOn tullut joskus kehuttua, että meidän perhe on ollut terve. Neiti E:llä oli sitten oksutauti, joka onneksi meni päivän mittaan ohitse. Tuli sitten vietettyä aikaa mökillä ja neulottua ja katsottua naisten 30 km hiihto + mäkihyppyä. Minulle ihan mukava päivä! :-) Illalla katsottiin Salainen agentti 86, jonka miehet olivat siis ostaneet Kuopiosta. Minä vähän petyin! Jotenkin tykkäsin siitä sarjasta enemmän ja odotin tämänkin elokuvan olevan jopa hauskempi. Nyt oli yritetty liikaa tehdä toimintaelokuvaa! Mutta katsottava kuitenkin.\nTultiin kotia. Eikä täälläkään ollut kaikki sujunut ihan niin kuin olisi pitänyt. Lomaltapaluu on aina kauhistus tässä paikassa! Mutta kuolleita navetassa ei sentään ollut ja koira ja kissatkin olivat ihan innoissaan meidän kotiinpaluusta.\nKuorosota piti sitten katsoa ja poika S:n kaulaliina tuli valmiiksi sillä aikaa. Itse oli Mikin kuoron puolella, mutta eipä se huono ollut Timonkaan kuoro.\nKaulaliina siis Novita Woolista, ohje "Here And There Cables", mitat 160 x 14 cm.\nNeiti E:n kanssa kouluun ja töihin. Illalla poika S:n kitaratunti. Ja siinäpä tärkeimmät. Ja luin loppuun Anna Gavaldan kirjan Viiniä keittiössä. Olin ostanut tuon pokkarin jo aikoja sitten. Lyhyt ja ytimekäs ja yllättäväkin. Hyvä!\nEtätyöpäivä. Olisi pakko laitella paperit taas ojennukseen! Ja nuohoojaa odotellaan...\nPuminoi Pami Itä-Suomesta 9:05 ap. 3 kommenttia:\nTunnisteet: Elokuvat, Kirjat, Käsityökirjat ja -lehdet, Neulonta, Ostokset, Yleistä höpötystä


KAJAANI MISSIO * Usko * Toivo * Rakkaus * - Pastori Mika Tuovinen\nKAJAANI MISSIO * Usko * Toivo * Rakkaus *\n28.9.2015 28.9.2015 kirjoittaja Mika Tuovinen\nKajaanissa järjestetään Missio-seurakuntatapahtuma 1.-4.10.2015. Itse asiassa avaus on jo maanantaina, sillä maanantaista sunnuntaihin 28.9.-4.10. kello 12 tarjotaan päiväkahvit ja hartaushetki Kansanlähetyksen lähetyskodilla (Sammonkatu 5).\nTorstai 1.10 kello 18 Usko\nTostain kirkkoillan aiheena on Usko. Kajaanin pääkirkossa menossa mukana Kansanlähetyksen lähetysjohtaja Mika Tuovinen, aluekkoordinaattori Anne Tuovinen, kirkoherra Marko Miettinen. Musiikista vastaa Sari ja Leo Louhivaara.\nIllalla kello 20.30 on pizzailta nuorille Lorilla (Kajaanin linja-autoasemalla, Sammonkatu 14). Pizzan lisäksi elämän leipää tarjoilee Riku Rinne.\nPerjantai 2.10 kello 18 Toivo\nPerjantaina Kajaanin kirkossa toivonjakajina ovat Anne ja Mika Tuovinen sekä Riku Rinne.\nSamaan aikaan kello 18-20 on Lehtikankaan seurakuntatalolla Donkkis Big Night -toimintailta.\nLauantai 3.10. kello 18 konsertti\nNina Åström tulee vierailulle Kajaanin kirkkoon. Mukana myös pastori Jyri Kitti.\nKello 10-14 Kansanlähetyksessä (Sammonkatu 5) ja päiväkoti Pikku Karitsassa (Koulukatu 3) on avoimet ovet.\nSunnuntai 4.10. kello 18 rakkaus\nSunnuntai-illan kirkkoillan teemana on rakkaus. Mukana ovat Mika Tuovinen, Jouni Haverinen ja Jaana Raesalmi.\nIltapäivällä kello 15 on iltapäiväkahvit Viinibaari Maria P:ssä (Kauppakatu 36). Mukana Anne ja Mika Tuovinen sekä Hannele ja Simo Karjalainen.\nKansanlähetyksen suuri tehtävä on jo 48 vuoden ajan julistaa hyviä uutisia Jumalan rakkaudesta sekä kutsua ihmisiä uskomaan evankeliumi omalle kohdalle. Meillä on ollut vahvaa lähetystyötä yli kymmenessä maassa. Kotimaassamme kristillisen uskon tuntemus ja kristittyjen määrä vähenee. Siksi haluamme panostaa enemmän Suomen uudelleenevankeliointiin. Se onnistuu parhaiten kun saamme kristityt liikkeelle kertomaan uskotaan ja kutsumaan ystäviään sananjulistuksen pariin. Esimerkiksi tällaiseen missiotilaisuuteen.\n”Usko Herraan Jeesukseen, niin pelastut, sinä ja sinun perhekuntasi” (Apt. 16:31).\n”Meidät on pelastettu, se on varma toivomme” (Room 8:24).\n”Siinä on rakkaus — ei siinä, että me olemme rakastaneet Jumalaa, vaan siinä, että hän on rakastanut meitä ja lähettänyt Poikansa meidän syntiemme sovitukseksi” (1 Joh. 4:10).\n”Niin pysyvät nyt usko, toivo, rakkaus, nämä kolme; mutta suurin niistä on rakkaus” (1 Kor. 13:13).\nToivottavasti tavataan Kajaanissa! Rukoilethan tapahtuman puolesta. Rukoukseni on, että missiossa jotkut voisivat löytää Jeesuksen ja pelastuksen sekä missioon tulevien uskonliekki ja elämäninto saisivat uutta tulta.\nKategoriat Yleinen Avainsanat Kajaani missio, Kansanlähetys, rakkaus, toivo, usko Artikkelien selaus\nKirkon todellinen aarre


• Kirjaudu ulos\nVesanto - Ylin hallinto\nValitse aika kalenterista\nEi varattavia aikoja\nVaraa sinulle sopiva aika viereisestä kalenterista kirjoittamalla ensin tapaamisen vapaamuotoinen aihe ja sähköpostiosoitteesi. Sen jälkeen valitse tapaamisaika painamalla halutun ajan kohdalta "Varaa". Saat varauksesta sähköpostiviestin, jossa on linkki videotapaamiseen.\nVideoyhteys avaamiseksi hyväksy ensikertalaisena pyydetyt toimenpiteet, jotka ovat selain ja päätelaitekohtaisia.\nTapaamisen loputtua sulje yhteys punaisesta luurista.\nVideoasiointi.fi on VideoVisit Oy:n kehittämä ja tuottama palvelu. © 2018 VideoVisit Oy\nEi tiliä? Rekisteröidy\nTätä toimintoa ei voi peruuttaa.\nK: Mitä videoasiointi.fi sivusto on?\nV: Videoasiointi.fi sivustolta voit hakea yksityisiä yrityksiä ja julkisia palvelutarjoajia, joiden kanssa voit asioida videoyhteyksin.\nK: Mitä asiointiroolilla tarkoitetaan?\nV: Asiointiroolilla määritellään kohde, joille palveluja on tarjolla. Yksityiskäyttäjänä voit hakea tapaamisaikoja sinun henkilökohtaisiin tarpeisiin, yrityskäyttäjänä haet palveluita yrityksesi tarpeisiin ja kuntaroolissa haet palveluja kunnan virkailijan roolissa kunnan toimintoihin.\nK: Voinko liittyä palveluun ilman rekisteröitymistä?\nV: Kyllä, voit asioida �?Asioi heti�? -palveluissa (esim. Kela) nimettömänä. Varatessasi asiointiajan kalenterista tulee sinun antaa varaustietojen lähettämistä varten oma sähköpostiosoitteesi. Osa palveluista edellyttää joko rekisteröitymistä ja kirjautumista palvelusivustolle tai tunnistautumista riippuen asiointitapahtuman luonteesta. Tarkkaile varausprosessissa olevia palvelukohtaisia ohjeita.\nK: Mitä videoyhteydellä tarkoitetaan ja mitä tarvitsen videoyhteyden saamiseksi?\nV: Videoyhteydessä käynti asiakaspalvelijan luona tapahtuu tietokoneen tai mobiililaitteen (Android puhelin tai tabletti) näyttöruudulla kasvokkain helppokäyttöisen käyttöliittymän avulla. Videoyhteyden aikaansaamiseksi sinulla tulee olla kameralla ja -selaimella varustettu Windows, Linux, MAC tietokone tai Android päätelaite. Asioidessasi Oikeusapu -palvelussa varaudu asentamaan pyydettäessä selaimen lisäosa tai Apps Storen Vidyo sovellus jos käytät iPad tai iPhone laitetta.\nK: Miksi tarvitsen Google Chrome selaimen ja mistä sen saan?\nV: Haluamme tuottaa parhaan mahdollisen elämyksen videotapaamisille siten, että sinun ei tarvitse asentaa erillistä video-ohjelmistoa. Chromen käyttö on yleistynyt nopeasti sen monipuolisten toiminnallisuuksien johdosta, joita mekin hyödynnämme videoyhteyden muodostuksessa. Voit ladata Chromen täältä.\nGoogle Chrome on saatavilla ilmaiseksi Windows, Mac- ja Linux tietokoneille. Lisäksi Google Chrome voidaan asentaa myös Android ja iOS laitteille.\nK: Voinko asioida iPhone ja iPad laitteillani, joissa on Chrome selain?\nV: iPhone ja iPad laitteisiin asennettavassa Google Chromessa ei ole vielä suoraan ilman asennusta olevaa ominaisuutta videoyhteyden muodostamiselle. Osa palvelutarjoajista kuten Oikeusapu tarjoaa mahdollisuuden osallistua myös iPhone ja iPad laitteilla.\nK: Mitä minun tulee tehdä että voin varata asiointiajan haluamaani palveluun?\nV: Voit selata palveluita ja valita niistä haluamasi seuraavasti:\ntee varaus, anna joko sähköpostiosoitteesi tai rekisteröidy palveluun\nsaat ilmoitusviestin sähköpostiisi ajanvarauksen tekemisestä sekä lisäksi muistutusviestin noin 5 – 10 minuuttia ennen videotapaamisen alkua.\nAsioi heti – yhteyksissä käytä Google Chrome selainta oletusselaimena ja siirry jonottamaan palveluun. Asiakaspalvelijan vapauduttua ruudulle ilmestyy Liity -nappi, jota klikkaamalla sinulle avautuu videoyhteys, johon myös asiakaspalvelija ilmestyy.\nAjanvarauksen kautta liittyminen tapahtuu palvelutarjoajan lähettämän kutsuviestin ohjeistuksen mukaisesti.\nK: Voinko testata videoyhteyttä etukäteen?\nV: Kyllä voit, voit tehdä testivarauksen tästä testilinkistä. Kalenterissa on varattavissa ajat sekä ilman asennusta että selaimen lisäosan / iPad iPhone yhteyksiin. Ensikertalaisena varmistathan, että sinulla on Google Chrome selain käytettävissäsi, sillä valtaosa palvelutarjoajista tarjoaa palvelut helppokäyttöisesti ilman video-ohjelmiston tai selaimen lisäosan asennusta. Asenna Google Chrome selain täältä. Saat testivarauksesta sähköpostiisi kutsuviestin jonka kautta voit testata yhteyden muodostumista kutsuviestissä olevan ohjeen mukaisesti.\nJärjestelmä on lähettänyt sinulle tekstiviestin jonka kirjottamalla allaolevaan kenttään pääset varaamaan ajan


Mafioso Sonny Franzese, 100, vapautui vankilasta 50 vuoden jälkeen - takana myös värikästä glamour-elämää\n29.06.2017 klo 3:12\nKymmenistä murhista epäily mafiapomo John "Sonny" Franzese viihtyi myös julkkisten seurassa.\nJohn Sonny Franzesen rikollinen elämä alkoi 19-vuotiaana. KYPROS/REX\nMafioso John ”Sonny” Franzese vapautui viime perjantaina vankilasta Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Tiedon julkaisi Twitterissä hänen poikansa Michael Franzese.\n100 vuotta täyttänyt mafiapomo ehti istua kaltereiden takana 50 vuotta. Franzese tuomittiin 50 vuoden vankeusrangaistukseen pankkiryöstöstä vuonna 1967. Hän kiistää osallistuneensa kyseiseen ryöstöön, mutta myöntää sen sijaan tehneensä paljon muita rikoksia kuten väkivaltarikoksia ja murhia. Franzesen epäillään sekaantuneen jopa yli 50 ihmisen murhiin.\nVapauteen päässyt entinen mafiapomo suunnittelee muuttavansa tyttärensä luokse New Yorkin Brooklyniin.\nFranzesen elämässä riitti myös glamouria. Lehtitietojen mukaan hän viihtyi julkkisten seurassa viettämällä aikaansa muun muassa nyrkkeilymestarin Jake LaMottan ja Hollywood-tähden Frank Sinatran seurassa. Hän kustansi ylellisen elämänsä toimimalla koronkiskurina ja kiristäjänä. Franzese rahoitti myös ravintoloiden ja levy-yhtiöiden toimintaa.\nKun 100-vuotias Franzese on nyt vetäytymässä vuosikymmeniä kestäneen vankeutensa jälkeen takaisin siviilielämään, vanhin vanki ABC:n mukaan on 95-vuotias philadelphialainen mafiapomo Salvatore Sparacio.


Henkilökohtainen ravintoneuvonta - Eijaliisa Koivu - Pur-Blogi\nHenkilökohtainen ravintoneuvonta - Eijaliisa Koivu\nEijaliisa Koivu on diplomi vyöhyketerapeutti, koulutettu hieroja ja diplomi ravintoterapeutti, joka PURin vastaanoton ja myymäläneuvonnan lisäksi pitää omaa vastaanottoa Liisankadulla, Kruununhaassa.\nKun tarvitset tukea elämänmuutokseen yksilöllisesti, henkilökohtainen ravintoneuvonta on silloin hyvä vaihtoehto. Ravintoeuvonnassa etsimme sinulle yhdessä parhaimmat keinot päästä tavoitteeseesi.\nMilloin varata aika ravintoneuvontaan?\nVoit saada avun ravintomuutosten avulla mm: energiatasojen ja virkeyden parantamiseksi, vatsavaivoihin, iho-ongelmiin, hormonaalisiin ongelmiin, vastustuskykyyn, paino-ongelmiin, korkeaan verenpaineeseen, verensokerin hallintaan tai vaikkapa juuri sinulle sopivien ravintolisien valintaan. Ravinnolla pystyt vaikuttamaan positiivisesti moniin muihinkin tiloihin ja asioihin, joten varaa rohkeasti aika!\nMitä ravintoneuvonnassa tapahtuu?\nKäymme keskustellen yhdessä läpi tämänhetkisen elämäntilanteesi ja terveydentilasi, ruokavaliosi sekä tavoitteesi. Tarpeen mukaan teetämme esim. ravintoainemittauksen ja täytämme ruokapäiväkirjaa. Aloitamme omien resurssiesi mukaan matkan kohti muutosta ja parempaa oloa. Ensimmäinen tapaamisemme kestää1,5 tuntia, jossa saat yksilölliset, tilanteeseesi sopivat ohjeistukset ruokavalioon, tarvittaviin vitamiineihin ja ravintolisiin sekä muihin prosessia tukeviin elämäntapamuutoksiin.\nKuinka kauan ravintoneuvonta kestää?\nMuutokset omassa syömisessä ja elämäntavassa ovat prosesseja, joille tulisi antaa aikaa. Riippuen tavoitteestasi, yhteinen matkamme voi kestää useamman kuukauden. Jos haluat apua ja tukea nopeampiin muutoksiin, prosessi on lyhyempi.\nRavintoneuvonta 1. konsultaatio 135 € (1,5 h)\nSisältää terveydentilan ja ruokavalion kartoituksen, tarvittaessa kehonkoostumusmittauksen sekä yksilöllisen ruokavalio-ohjeen sekä ravintolisäsuositukset.\nRavintoneuvonta 2.-4. konsultaatio/seurannat 60 €/ krt (45 min)\nSeurantakäynti sovitaan tarpeen mukaan noin 2-4 vkon päähän ensimmäisestä tapaamisesta, jolla katsotaan minne ollaan päästy ja mitä tehdään seuraavaksi!\nRavintoneuvontapaketti = 1. konsultaatio + 2 seurantakertaa yhteishinta 235e\nEijaliisa Koivu pitää vastaanottoa PURin Hyvän Olon Hoitolassa (Hämeentie 8, Helsinki) torstaisin ja perjantaisin.\nTiedustelut ja ajanvaraukset: hakaniemi@pur-kauppa.fi / puh. 029 3400 265


Naisen piti mennä selkäleikkaukseen – kirurgi luuli löytäneensä syöpäkasvaimen, poistikin naisen munuaisen - MTVuutiset.fi\nNaisen piti mennä selkäleikkaukseen – kirurgi luuli löytäneensä syöpäkasvaimen, poistikin naisen munuaisen\nLeikkaus meni odottamattomalla tavalla pieleen Yhdysvalloissa vuonna 2016. Shutterstock\nJulkaistu 02.11.2018 12:10\nYhdysvalloissa kirurgi teki karmivan virheen, kun hän erehtyi luulemaan naisen tervettä munuaista vaaralliseksi kasvaimeksi ja poisti sen, kertovat muun muassa Daily Mail ja Palm Beach Post.\nMaureen Pacheco, nyt 53, oli kärsinyt jo useamman vuoden ajan selkäkivuista auto-onnettomuuden seurauksena. Keväällä 2016 nainen hakeutui keskustelemaan leikkauksesta Wellington Regional Medical Centeriin, Floridaan.\nPacheco pääsi vuosikymmenien kokemuksen omaavalle, todella pätevälle kirurgille Ramon Vazquezille. Mies suositteli korjaavaa leikkausta, jossa selän luita yhdistettäisiin.\nVazquezin oli tarkoitus tehdä vaativa avausleikkaus, mutta ortopedisen kirurgitiimin piti suorittaa varsinainen luiden yhdistäminen.\nLeikkauspäivä koitti, ja kaikki sujui hyvin siihen asti, kunnes Vazquezin piti siirtyä sivuun ja antaa leikkaavan ortopedin korjata luut. Kirurgi huomasi naisen lantion kohdilla massaa, jonka hän erehtyi luulemaan syöpäkasvaimeksi.\nKatso alla olevalta videolta, miten sujui huippumoderni leikkausharjoitus Helsingissä. (Artikkeli jatkuu videon alla.)\n"Syöpäkasvain" olikin terve munuainen\nVazquez päätti poistaa massan hätäleikkauksella ennen varsinaista leikkausta, josta potilaan kanssa oli sovittu. Todellisuudessa Vazquez ei kuitenkaan poistanut kasvainta, vaan Pachecon terveen munuaisen.\nJärkyttävään virheeseen ajauduttiin, koska Vazquez ei ollut ilmeisesti tutkinut kahta naisesta otettua magneettikuvaa. Niistä olisi käynyt ilmi, että Pachecolla oli niin sanottu "lantiomunuainen".\nLUE MYÖS: Alapäähän unohtui neula leikkauksessa – tuoreella äidillä "painajaismaiset kaksi viikkoa"\nTavallisesti munuaiset sijaitsevat kylkiluiden alapuolella molemmin puolin, mutta joskus sikiönkehitysvaiheessa voi tapahtua kehityspoikkeamia ja munuainen voi esimerkiksi sijaita lantion alueella. Lantiomunuainen on varsin harvinainen vaiva.\nKun Pacheco heräsi nukutuksesta, hän sai järkytyksekseen kuulla, että häneltä oli erehdyksessä poistettu toinen munuainen.\nTapauksesta seurasi kahden vuoden oikeustaistelu, joka on nyt tullut päätökseen. Pacheco sai korvauksia yhteensä yli 500 000 dollaria, noin 437 000 euroa. Hän joutuu silti elämään edelleen yhden munuaisen varassa, joka voi kasvattaa riskiä esimerkiksi kroonisiin munuaissairauksiin.\nVazquez ei ollut saanut aikaisempia valituksia työstään, ja hänen asianajajiensa mukaan muiden leikkaustiimin jäsenten olisi pitänyt informoida häntä potilaan lantiomunuaisesta.\nMyös varsinaiset leikkaavat lääkärit John Britt ja Jeffrey Kugler joutuivat maksamaan korvauksia, jotka heidän vakuutuksensa kattoi.\nYhdysvalloissa käsitellään nyt vielä sitä, saako Vazquez tapauksen seurauksena säilyttää lääkärinlupansa. Toistaiseksi ne ovat vielä voimassa.\nLUE MYÖS: Venäläinen nainen balsamoitiin vahingossa elävältä – kirurgi teki kohtalokkaan virheen rutiinileikkauksessa\nLähteet: Daily Mail, Palm Beach Post.


Tehokas askelkyykkytreeni | Kuntoplus.fi\nAskelkyykky ja kierto\nTehokas vartin askelkyykkytreeni\nTehokas treeni onnistuu ilman kummempia varusteitakin – ja jo vartti riittää. Tässä helpossa ohjelmassa vahvistetaan lihaksia askelkyykyillä.\ntorstai 14. syyskuuta 2017 teksti J. Linder\nTehoa harjoitteluun keppijumpalla\n1. 15 minuutin treeni: vahva keho 2. 15 minuutin treeni: kunto kohoamaan vauhdikkaasti 3. Kolmen harjoitteen nopea ja tehokas tuolitreeni kiinteyttää koko kehoa 4. 15 minuutin treeni - hyppimällä huippukuntoon 5. Tehokas ja helppo viivatreeni 6. Tehoa harjoitteluun keppijumpalla 7. Tehokas vartin askelkyykkytreeni\nOjenna käsivarret ja kierrä ne ympärillesi.\n15 minuutin ohjelma\nTee liikettä 30 sekuntia kummallakin jalalla.\nPidä 20 sekunnin tauko.\nTee liikettä 30 sekuntia.\nTee joka harjoitetta niin monta toistoa kuin pystyt annetussa ajassa. Treenaa kolme kertaa viikossa.\nAskelkyykky ja polven nosto\nAlkuasento: Nosta polvi korkealle niin, että seisot yhdellä jalalla.\nAstu nostetulla jalalla pitkä askel eteen niin, että etummainen polvi koukistuu 90 asteen kulmaan ja taaempi polvi lähes koskettaa alustaa.\nPonnista etummaisella jalalla takaisin alkuasentoon ja jätä polvi ylös koukkuun.\nToista samalla jalalla 30 sekunnin ajan ja vaihda sitten jalkaa.\nAskelkyykky ja käden nosto sivulle\nAlkuasento: Seiso ryhdikkäässä asennossa käsipaino toisessa kädessä, kädet kylkiä vasten. Voit käyttää painona myös isoa, vedellä täytettyä juomapulloa tai mitä tahansa noin 2–3 kilon painoa.\nAstu pitkä askel eteen.\nKoukista molempia polvia niin, että etummainen polvi on noin 90 asteen kulmassa ja taaempi polvi lähes koskettaa alustaa.\nSiirrä käsipaino toiseen käteen etummaisen reiden alitse.\nPonnista etummaisella jalalla takaisin alkuasentoon.\nNosta paino sivulle käsivarsi ojennettuna suunnilleen hartiatasolle, kämmen alaspäin.\nAlkuasento: Seiso lantion levyisessä haara-asennossa ja paino rinnan korkeudelle.\nEtummainen polvi koukistuu 90 asteen kulmaan ja taaempi polvi painuu lähelle alustaa. Kierrä ylävartaloa etummaisen jalan puolelle.\nPidä selkä suorana ja jännitä vatsalihaksia kierron aikana, jotta keskivartalon tuki säilyy.\nKierrä sitten ylävartalo takaisin eteen ja ponnista etummaisella jalalla alkuasentoon.\nTämä treenisetti laittaa turbovaihteen päälle treenaamisessa! Toppi ja trikoot + 4 nroa Kunto Plus -lehteä vain 24,90 €\nHaluatko kiinteät ja vahvat jalat? Täältä saat yksinkertaisen ja tehokkaan treeniohjelman, jolla pääset tavoitteeseesi.\nKiertoharjoittelulla treenaat koko kehoa, et tarvitse erityisiä välineitä ja treeni onnistuu missä vain! Tehokkaan ohjelman saat täältä ja pysyt kunnossa koko kesän.\n9 MINUUTTIA RIITTÄÄ: Treeniohjelma säännöllisesti treenaavalle\nMitä ehtii tehdä 9 minuutissa? Ainakin treenin, joka tehostaa energiankulutusta seuraavat kaksi päivää. Katso videolta, miten burpee, luisteluhyppy ja twist-hyppy tehdään.


Call of Duty: Modern Warfare Remastered -ominaisuudet Classic Voice -ilmoitin, pelattavuus\nCall of Dutyn fanit voivat odottaa kokemusta, joka on totta alkuperäiselle.\nRaven, kehittäjät, jotka remasteroivat Call of Duty: Modern Warfare, ovat julkaisseet uusia yksityiskohtia tulevasta pelistä.\nEsikatselimme pelin moninpelitilaa viime kuun Call of Duty XP: ssä. Sittemmin studiossa on otettu palautetta, joka on pyydetty tilaajilta, jotta he voisivat pelata pelaajan odotuksia.\nPelin pääsuunnittelija Amos Hodge kertoo, että alkuperäisen pelin moninpeliväylä tulee takaisin kaikille klassisille tiloille. Aivan yhtä hyvin, aseääniä on päivitetty täsmälleen samalle tasolle kuin alkuperäinen peli, mutta tietenkin joitain ilmeisiä parannuksia – tietenkin.\nKaikki alkuperäiset soittolistat ovat saatavilla pelin lisäksi joidenkin uusien tilojen lisäksi. Ja yksityisillä otteluilla on jokaisesta "luo-luokasta" -tuote, joka on avattu pois päältä, joten sinun ei tarvitse viettää aikaa aseiden, liitetiedostojen ja niin edelleen lukitsemisessa yksityisissä otteluissa.\nRemasterin pelimekaniikka on myös läsnä remasterissa, oletettavasti siksi, että kehittäjät eivät aio luoda täysin uutta pelikokemusta ja mieluummin mieluummin remasteroitua kaikki fanit pitävät alkuperäisestä nimestä.\nTällä hetkellä peli on saatavilla vain osana Infinite Warfare's Legacy Edition. Ei ole aikomusta myydä sitä erillisenä pelina – ainakaan vielä.\nJos etukäteen tilaat Infinite Warfare Nyt voit pelata remasteria 5. lokakuuta. Moninpeli on käytettävissä vain 4. marraskuuta alkaen. Se näkyy PC: llä, PS4: llä ja Xbox One: llä.\nKatso video: Mw3 Livestream. Pelaaminen w / tilaajien kanssa! (Modern Warfare 3 MOABS) Tule Chat!


Hallinto-oikeus tyrmäsi Museoviraston valituksen HIFK:n jättiareenasta - Urheilu | HS.fi\nHallinto-oikeus tyrmäsi Museoviraston valituksen HIFK:n jättiareenasta\nHallinto-oikeus totesi, että kantakaupungin alue on tarkoitettu tehokkaaseen rakentamiseen.\nHelsinki Garden sijoittuu nykyisen jäähallin viereen Nordenskiöldinkadun varteen. Havainnekuva vuodelta 2020.Kuva: Arkkitehtuuritoimisto B M Oy\n14.1. 14:20 | Päivitetty 14.1. 15:21\nHelsingin hallinto-oikeus hylkäsi Museoviraston tekemän valituksen Helsinki Gardenia koskevasta asemakaavan muutoksesta, Helsingin hallinto-oikeus toteaa tiedotteessaan.\nHelsinki Garden on HIFK:n hanke, jolla mahdollistetaan monitoimiareenan rakentaminen nykyisen Helsingin jäähallin alueelle olympiastadionin läheisyyteen. Lisäksi muutos mahdollistaa urheilu-, liikunta- ja vapaa-ajan tilojen, toimitilojen, palvelutilojen sekä asuntojen ja majoitustilojen rakentamisen.\nHallinto-oikeus totesi perusteluissaan, että kaava-alueella on kulttuurihistoriallista ja kaupunkikuvallista merkitystä ja että Eläintarhan alueen kaupunkikuva muuttuu olennaisesti kaavamuutoksella. Osa kaavamuutosalueesta sisältyy vähäisiltä osin Museoviraston laatimaan valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.\nHallinto-oikeuden päätökseen vaikutti muun muassa se, että yleiskaavassa kantakaupunkialueeksi varatut alueet on tarkoitettu osoitettavaksi tehokkaaseen rakentamiseen.\nHallinto-oikeus totesi, että uudisrakentamisen soveltuminen kulttuurihistoriallisesti arvokkaaseen ympäristöön sekä suojellun jäähallirakennuksen välittömään läheisyyteen on otettu huomioon lukuisin yksityiskohtaisin arkkitehtuuria ja rakennuksen ulkoasua koskevin kaavamääräyksin.\nHallinto-oikeuden päätöksestä voi vielä hakea valituslupaa korkeimmasta hallinto-oikeudesta. Museoviraston kulttuuriympäristöpalveluiden johtaja Mikko Härö totesi Ilta-Sanomille viime marraskuussa, että jos hallinto-oikeuden perustelut ovat kohdallaan, Museovirasto ei välttämättä hae valituslupaa.\nHelsinki Garden on parhaiten jääkiekosta tunnetun urheiluseura HIFK:n pitkäaikainen unelma. Hankkeella on yksityinen rahoitus, ja Helsingin kaupunginvaltuusto hyväksyi asemakaavan muutoksen viime helmikuussa. Investoinnin suuruudeksi on arvioitu 700–800 miljoonaa euroa.\n11 000–16 000 katsojan areenasta tulisi jääkiekkoseura HIFK:n kotihalli, jota Hartwall-areenan tapaan voidaan käyttää myös muiden urheilulajien tarpeisiin ja suurtapahtumien järjestämiseen.\nAsuntoja on määrä rakentaa noin 350–400 asukkaalle, hotelli- ja majoitustiloja 21 000 neliötä sekä toimitiloja ja liiketiloja noin 42 000 neliötä. Maan päälle neliöistä asettuu 60 000 ja maan alle 96 800.\nKaupunki 12.2.2020 21:47


Mosulista pakenevat irakilaiset hakevat turvaa sotivasta Syyriasta – ”Pelkäämme, että Isisin jäseniä voi yrittää soluttautua siviilien joukkoon” - Ulkomaat | HS.fi\nIrakin asevoimat lähestyvät suurkaupunkia odotettua nopeammin. Siviilit pelkäävät jäävänsä kaupunkisodan jalkoihin. ”Isis pitää meitä panttivankeina”, kertoo Mosulin asukas.\nIlmeisesti Isisin taistelijoiden asentama tienvarsipommi räjähti Irakin asevoimien erikoisjoukkojen edessä näiden edetessä torstaina kohti Bartellan pikkukaupunkia Mosulin itäpuolella Irakissa.Kuva: GORAN TOMASEVIC Reuters\nTuhannet irakilaiset ovat viime päivinä paenneet äärijärjestö Isisin hallitsemasta Mosulin kaupungista ja lähialueilta Pohjois-Irakissa. Pakenijat etsivät nyt turvaa naapurimaasta, sotaa käyvästä Syyriasta.\nAinakin 5 000 irakilaista on runsaan viikon aikana tullut rajan yli Syyrian puolella sijaitsevalle pakolaisleirille, kertoo Pelastakaa lapset -järjestö. YK arvioi, että jopa miljoona ihmistä voi lähiviikkoina paeta Mosulista, kun taistelu kaupungin hallinnasta kiihtyy.


Pieniä juttuja elämästä: Juomisongelma\nvalitettavasti Kiinassa feikkiongelma on myös laajentunut vesiin, eli pullotettu vesi saattaa olla ihan muuta mitä kyljessä lukee. Kun asuimme siellä, jouduimme juomaan "automaatti-vettä" ja monet kerrat piti vesilähetys palauttaa kauppaan sen karmivan maun vuoksi. Suurin syy oli mudan maku vedessä. Johtui todennäköisesti myös liian pitkään seisoneesta vedestä.Kaverini bongasi kerran turistialueella ukkelin joka pullotti vettä myyntiin suoraan vessan hanasta ja naureskeli partaansa kun\nkaveri yritti kysellä että mitäs helvettiä oikein teet??!\nLohdutukseksi, koskaan emme vedestä sairastuneet, niinkuin emme mistään muustakaan suusta alas laitetusta :-)\n11. huhtikuuta 2011 klo 22.09\nOk, jännä kuulla. Meillä ei ole Pekingissä, eikä muuallakaan Kiinassa ollut mitään ongelmia pulloveden kanssa, ihan hyvältä on maistunut, eikä siellä pullovesi aiheuttanut mitään kurkkutunteita... Ja kotona tulikin juotua vaan vedenkeittimellä keitettyä kraanavettä Pekingissä.\nTäällä nepalissa suositellaan juomaan vaan sellaisia pullovesiä joissa on korkin päällä muovit, eli ilmeisesti sillä todistetaan, että se on jossain tehtaassa pullotettua... Mutta tosiaan, aiheuttaa silti oudon tunteen suuhun, joten jotain erilaista siinä on Kiinan tai Suomen pulloveteen verrattuna.


Nyt on aika suunnata katse tulevaan kesään! Palkkaamme ensi kesänä noin 100 nuorta kesätöihin eri puolille Suomea. Töitä on tarjolla niin pihoilla ja puutarhoilla kuin toimistoissa ja varastollakin.\n- Kesätyöpaikkojen haku on nyt auki, kertoo TA-Yhtiöiden henkilöstöjohtaja Piia Parkkali. Suurin osa kesätyöpaikoista on pihahommia, mutta myös erilaisia toimistotöitä sekä varasto- ja remonttitöitä on tarjolla. – Pihahommiin voi hyvin hakea, vaikka aiempaa työkokemusta ei vielä olisikaan. Vaatimuksena on 16 vuoden ikä, reipas ja innostunut asenne sekä halu oppia uutta, Parkkali kertoo.\nKesätyöpestit kestävät kuukaudesta useampaan kuukauteen. – Palkkaamme hyvissä ajoin keväällä puutarha-alan ammattilaisia tiiminvetäjiksi, jotka kartoittavat tulevan kesän työt ja opastavat sitten ensikertalaisia, Parkkali selventää.\nPihatöitä tehdään tiimeissä, joissa on aina yksi kokenut tiiminvetäjä sekä neljä nuorta, joilta ei vaadita kokemusta eikä ajokorttia. – Pihoilla on paljon kitkemistä, siistimistä ja haravointia, mutta halukkaat pääsevät käyttämään myös raivaussahaa ja muita raskaampia työkoneita, Piia toteaa.\nVaikka haku alkaa jo tammikuussa ja ensimmäiset sopimukset tehdään helmi-maaliskuussa, kannattaa paikkoja kysellä vielä myöhemminkin keväällä. – Työntekijöiden määrä tarkentuu kevään kuluessa, kun tiiminvetäjät kartoittavat kuinka paljon tehtävää on.\nToimistotöihin palkataan pääasiassa hieman vanhempia nuoria, joilla on jo enemmän opintoja tai työkokemusta takanaan. – Moni aloittaa meillä pihatöissä ja opintojensa edetessä hakee sitten vaativampia työtehtäviä. Moni vakituisistakin työntekijöistämme on aloittanut pihahommista, kertoo Parkkali.\nTA-Yhtiöt on myös mukana Vastuullinen kesäduuni -kampanjassa. Kampanjassa mukana olemalla TA-Yhtiöt sitoutuu muiden kampanjaan osallistuvien työnantajien tavoin kuuteen hyvän kesätyön periaatteeseen. Periaatteet ovat hyvä hakijakokemus, mielekäs työ, perehdytys ja ohjaaminen, oikeudenmukaisuus ja tasapuolisuus, kohtuullinen palkka sekä kirjallinen työsopimus ja työtodistus.\n4. Valmistaudu kertomaan itsestäsi sekä hyviä, että kehitettäviä asioita.


Näin joulukukat menestyvät - Suomela - Jotta asuminen olisi mukavampaa\nNäin joulukukat menestyvät\nJoulukukkien perimmäinen tarkoitus on aikoinaan ollut tuoda iloa, valoa ja lämpöä keskelle vuoden pimeimmän ajan – joulukukat tuovat tuulahduksen kesästä keskelle talvea. Hyvällä ja oikealla huolenpidolla saat joulukukan viihtymään ja kukkimaan pitkään, jopa vuosia.\nAmaryllis ajoissa tai myöhässä?\nJos amarylliksesi on jostain syystä intoutunut kukkimaan liian aikaisin tai näyttää, ettei se ehdi jouluksi kukkaan, niin eipä hätää.\nVie kukka viileään, +4–10-asteiseen paikkaan heti, kun kukkanuppu on tullut ulos suojasukastaan. Se ei tarvitse siellä valoa eikä vettäkään. Voit pitää amaryllistä viileässä huoletta parin viikon ajan.\nAnna sipulille lämmintä vettä alakautta ja sijoita se paikkaan, jossa se saa pohjan kautta mahdollisimman paljon lämpöä. Amaryllis kestää jopa 40 asteen lämpöä, ja lämpimässä kukka-aihiot nousevat nopeasti esiin. Tämä käsittely voi kestää niin kauan, kunnes kukat tulevat esiin suojasukastaan.\nAmaryllikset ovat myös hienoja leikkokukkina, ja usein katkonkin pitkiksi venyneet varret maljakkoon, jotta ruukut eivät suotta kaadu. Laita aina maljakkoon kylmää vettä ja vain muutama sentti pohjalle. Laita varren tyveen kuminauha, jotta varsi ei halkea vedessä. Varrella on ilman kuminauhaa taipumusta haljeta, jolloin veden saanti heikkenee ja pahimmillaan kukka lakastuu kesken kukinnan.\nVaha-amaryllis saa kukkia ilman mitään sen suurempia temppuja. Jos haluat jatkokasvattaa sen, niin rapsuta varovasti vahat pois, etenkin juurien ympäriltä. Istuta se sitten ruukkuun ja anna kasvaa viherkasvin tavoin aina elokuulle asti. Eli ihan samoin kuin vahatonkin sipuli, katso tarkemmat ohjeet alempaa.\nJoulukukkien hoito-ohjeet tiivistettyinä\nVoit kopioida ohjeet ja antaa joulukukan mukana. Näin saajakin osaa hoitaa kukkaa hyvin, ja siitä on iloa pitkään, joskus jopa vuosiksi.\nJoulutähti pitää valosta ja lämmöstä, muttei kannata sijoittaa lähelle lämpöpatteria.\nKasvi kärsii helposti jo alle +10 asteen lämpötilasta.\nOn myrkyllinen syötynä. Maitiaisneste saattaa kosketuksesta paljaalle iholle tai silmiin joutuessaan aiheuttaa allergisia oireita, mutta myrkyllisyyttä on yleisesti ottaen liioiteltu.\nSaat sen kukkimaan ja ylälehdet värjäytymään seuraavana vuonna, kun pimennät sen elokuun alusta lähtien (esim. laittamalla pahvilaatikon sen päälle), niin että se saa valoa vain 10 tuntia päivässä. Käsittelyä on hyvä jatkaa lokakuun loppuun asti.\nKastele suht reippaasti ja anna sen jälkeen mullan kuivahtaa kunnolla.\nSijoita valoisaan tai puolivarjoon.\nKastele säännöllisesti, mullan pinta saa kuivahtaa kastelujen välillä.\nAloita keväällä lannoitus normaalilla huonekasvilannoitteella.\nEi saa kuivahtaa: kastele upottamalla ruukku 2–3 kertaa viikossa vettä täynnä olevaan ämpäriin.\nJos ruukutat uudelleen, käytä hapanta (= alppiruusuille tarkoitettua) multaa.\nLannoita maaliskuusta eteenpäin alppiruusuille tarkoitetulla lannoitteella.\nSipulit eivät menesty ulkona, ja niiden uudelleen kukittaminen ei käytännössä onnistu, joten kasvit voi kukinnan jälkeen huoletta kompostoida.\nKastele maltillisesti: liika kastelu venyttää varsia, toisaalta kastelemattomuus saa kukat kuihtumaan ennen aikojaan.\nOsta hyvissä ajoin ennen jouluruuhkia ”varastoon” ja pidä viileässä.\nMitä suurempi sipuli, sitä komeammat kukat.\nKastele alakautta säännöllisesti.\nVoidaan saada kukkaan myös seuraavana vuonna. Leikkaa kukkavarret pois kukinnan jälkeen ja hoida sitä kuin viherkasvia kevään ja kesän ajan. Elokuussa anna sipulin kuivahtaa kokonaan, katko varret poikki n. 2 cm sipulin yläpuolelta ja siirrä sipuli n. +10-asteiseen paikkaan kolmeksi kuukaudeksi. Tämän jälkeen pese sipuli ja istuta normaalisti. Jos lepoaika jää liian lyhyeksi, niin kasvi ei kuki, vaan tekee ainoastaan lehtiä.\nKastele säännöllisesti mutta varoen. Liika kastelu on tuhoisa (ei tietty rutikuivaksikaan saa laskea).\nLannoita kasvia kukinnan jälkeen kevään ja kesän ajan ja kastele säännöllisesti. Syksyllä kasvi saa olla ulkona mahdollisimman myöhään (ei kuitenkaan pakkasiin asti). Seuraavan parin kuukauden ajan sitä kastellaan niukasti ja näin se virittyy kukkaan helposti.\nKaiva kukinnan jälkeen syksyllä kaiva juurakot ylös maasta, istuteta ja vie viileään ja pimeään paikkaan. Tuo ne sisälle marraskuun puolivälissä, aloita kastelu ja nauti kielojen tuoksusta.\nPidä syklaami tasaisen kosteana ja kastele mielellään alusvadille. Kun kasvi on imenyt tarpeeksi kauan vettä (n. 30–60 min), kaada ylimääräinen vesi pois.\nJos kastelu tapahtuu päältä, varo, etteivät lehdet ja juurimukulat kastu.\nSyklaami pitää myös suihkuttamisesta, mutta sitä ei pidä tehdä liian usein, 1–2 krt viikossa riittää.\nSyklaamin ihannelämpötila on +15–18 astetta.\nPoista huonot lehdet ja kukat vartta kiertämällä ja kiskaisemalla.\nKukinnan jälkeen kasvi saa levätä viileässä 3–4 kk, aloita sitten taas säännöllinen kastelu ja lannoitus.\nLehdet kellastuvat helposti, ja ne voikin poistaa leikkaamalla. Lehtien kellastuminen ei tarkoita, että kasvi olisi kuolemassa. Talvella jouluruusussa on ns. vanhoja lehtiä, joiden kuuluukin lakastua. Usein jouluruusu myydäänkin tämän takia ilman lehtiä. Uudet lehdet kasvavat kukinnan jälkeen, viimeistään keväällä.\nPidä kasvi tasaisen kosteana koko kasvun ajan.\nSiirrä kasvi kukinnan jälkeen viileään (esim. kellariin) ja istuta keväällä ulos, varjoisaan ja syvämultaiseen, ravinteikkaaseen maahan. Jouluruusu on monivuotinen perenna, joka viihtyy puutarhassa hyvin.\nHoida eniten lämpöä vaativan kukan mukaan.\nOikein hyvää ja kukoistavaa joulunaikaa toivottaa puutarhurisi Juha\namaryllis joulukaktus joulukoristelu joulukukat joulukukka joulukukkien hoito joulutähti syklaami\nPiha | Sisustus | 3.1.2018