Harlun ja Harlu-seuran historiaa | Harlu-Seura Ry\nHarlun ja Kelton ystävät\nKarttoja, kirjoja & julkaisuja arkistoissa\nKarjalaisen kansan messu 2018\nHARLUN KUNNAN JA SEURAKUNNAN SEKÄ HARLU-SEURAN HISTORIAA JA NYKYISTÄ TOIMINTAA 29.7.2018\nPohjana on Harlu-seuran edesmenneen puheenjohtaja Martti Kervisen kirjoittama historiikki seuran 60-vuotisjuhlaan vuonna 2008. Tätä hänen tyttärensä Leena Haikarainen on täydentänyt seuraavan 10 vuoden ajalta seuran 70-vuotisjuhlaan vuonna 2018. Molemmat juhlat pidettiin Kangasniemellä.\nHarlun kunnan historia on lyhyt, mutta Harlu-seuran, jota tänään juhlimme, historia on pitempi. Tänä vuonna (2018) joulukuun 11. päivänä tulee kuluneeksi seuran perustamisesta 70 vuotta.\nHarlun kunnan ja seurakunnan perustaminsesta\nHarlu ehti toimia itsenäisenä kuntana ennen sotia vajaat 20 vuotta. Virallisesti 26 vuotta. Harlu oli Laatokan Karjalan nuorin siirtopitäjä. Näinä päivinä voimme kuulla historian havinaa sen vuoksi, että Harlun kuntakokous totesi kokouksessaan 4. syyskuuta vuonna 1922, että jo elokuun 1. päivänä samana vuonna, edellytykset olivat olleet olemassa itsenäiselle kunnalle. Siis ensi viikon keskiviikkona siitä tulee kuluneeksi 96 vuotta.\nKunnan perustaminen oli saanut alkunsa tosin jo kuusi vuotta aiemmin, jolloin Keisarillinen senaatti huhtikuun 4. päivänä vuonna 1916 oli tehnyt päätöksen Harlun seurakunnan perustamisesta. Uuteen seurakuntaan kuului alueita Sortavalan maaseurakunnasta ja Ruskealan seurakunnasta. Erillisillä päätöksillä seurakuntaan liitettiin alueita myös Impilahden ja Soanlahden seurakunnista. Harlun seurakunta aloitti itsenäisen toimintansa virallisesti toukokuun 1. päivänä vuonna 1918. Tänä vuonna on siis kulunut 100 vuotta Harlun evankelisluterilaisen seurakunnan perustamisesta.\nEnsimmäiseksi virkaatoimittavaksi kirkkoherraksi määrättiin Lauri Vilho Halla, joka hoiti tehtävää 15.1.1923 saakka. Toiseksi tuli pastori Siilas Leskinen, jonka toimiaika kesti vuoden. Harlun seurakunta valitsi 4.2.1923 ensimmäiseksi ja ainoaksi vakinaiseksi kirkkoherraksi Ilmari Tuomisen. Hän hoiti virkaa rauhanajan loppuun ja siirtyi seurakuntalaisten kanssa talvisodan päivinä evakkoon. Sotavuosien aikana kirkkoherran virkaa ei voitu täyttää vakinaisesti. Virkaatekevinä kirkkoherroina toimivat pastorit Vesa Pohjola, Mauri Rautava, Esko Enkkelä ja Martti Kohonen sekä rovasti Eino Pirinen. Ensimmäisenä virallisena apulaisena toimi pastori Oiva Kojo vuosina 1935–1939. Hän toimi myöhemmin Kagasniemellä kappalaisen virassa\nOrtodoksista seurakuntaa Harluun ei perustettu, vaikka huomattava osa alueen asukkaista olikin ortodokseja. Harlun ortodoksit kuuluivat Sortavalan ja Suistamon ortodoksisiin seurakuntiin.\nKun Harlun kylät sijaitsivat verraten pitkän matkan päässä entisten kuntiensa pääpaikoilta Sortavalasta ja Ruskealasta ja koska Harlun seurakunta oli jo aloittanut toimintansa, luonnollinen kehitys johti siihen, että Harlusta oli muodostettava oma kunta.\nKunnan perustamisesta pidettiin ensimmäinen virallinen kokous Harlussa kolme vuotta sen jälkeen, kun seurakunta oli perustettu eli toukokuun 1. päivänä vuonna 1921. Tuossa kokouksessa Harlun kunnalliskokous päätti, että kunta aloittaa itsenäisenä kuntana seuraavan vuoden eli vuoden 1922 alusta edellyttäen, että läänin maaherra vahvistaa virkailijoiden vaalin. Kunta alkoikin ripeästi valmistella kunnan hallintoa päättämällä toimikunnista ja lautakunnista sekä virkailijoiden palkoista. Päätti jopa kunnantuvan hankkimisesta. Se oli päätetty ostaa kauppiailta, Antti ja Pekka Nissisiltä.\nAsia ei kuitenkaan sujunut niin, kuin kunnassa oli ajateltu, sillä Sortavalan maalaiskunta teki maaherralle valituksen asiasta ja harlulaisten aktiivisuutta ja asiassa kiirehtimistä toppuuteltiin oikein viralliselta taholta.\nHarlulaiset eivät kuitenkaan asiasta lannistuneet, vaan aloittivat viralliset neuvottelut Sortavalan maalaiskunnan kanssa. Näissä neuvotteluissa päästiinkin sovintoon ja yksimielisyyteen siitä, että hanke olisi järkevä. Kunta saattoi siten aloitta toimintansa elokuun 1. päivänä vuonna 1922. Puoli vuotta kunnan perustaminen siis viivästyi alkuperäisestä kunnan suunnitelmasta..\nEnsimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Otto Helenius ja varapuheenjohtajaksi Juho Rinkinen. Kunnallislautakunnan esimiehinä toimivat Juho Ohvo vuoteen 1928, Santeri Leskinen vuonna 1928 ja Juho Lihavainen vuodesta 1929 alkaen, sittemmin hoitokunnan puheenjohtaja 17.4.1940 alkaen ja ensimmäisen pitäjäseuran puheenjohtajana. Hänellä oli pitkä ura Harlun kunnan asioiden hoidossa.\nKunnan pinta-ala kasvoi 200 km2:stä 300 km2:iin ja väkiluku vähän alle 5000:sta 7500 asukkaaseen. Vireä teollisuus ja sen voimakas kasvu antoivat kuntalaisille työpaikkoja maanviljelyn lisäksi. Kunta siis alkoi toimia ripeästi. Mutta, kuten me kaikki tiedämme, sota vei mennessään meiltä Harlun, kuten muutkin luovutetun alueen kunnat.\nTalvisodan aikana Harlun itäisimpien osien asukkaat joutuivat lähtemään pakoon lähestyvää sotaa. Harlulaisten evakkojunat suuntasivat Kontiolahdelle josta evakot siirtyivät Pohjois-Savon kautta Keski-Pohjanmaalle.\nVälirauhan aikana kunnantoimisto toimi ja hoiti harlulaisten asioita Nilsiässä, Kälviällä ja Kokkolassa. Sisäasiainministeriön antamalla päätöksellä 17.4.1940 kunnallista päätös- ja täytäntöönpanovaltaa käyttämään asetettiin hoitokunta, jolla oli samat oikeudet, kuin valtuustolla. Puheenjohtajana toimi Juho Lihavainen. Noissa olosuhteissa kunnallinen toiminta rajoittui evakuoinneista johtuneen tilanteen selvittelyyn ja kuntalaisten ajankohtaisten kysymysten järjestelyyn.\nHarlun seurakunnan kirkkoherranvirasto oli evakossa Kokkolassa, josta sekin palasi takaisin Harluun kesällä 1941. Syksyn aikana palasi valtaosa harlulaisista evakkopaikkakunniltaan takaisin kotiseuduilleen.\nToisen evakkomatkan sijoituspaikka harlulaisilla oli Pohjanmaa. Vastaanottopaikoiksi oli määrätty Kauhava, Lappajärvi, Alahärmä ja Ylihärmä. Sittemmin harlulaisia suuri joukko on sijoitettu tänne keskemmälle Suomea, Pieksämäen seudulle, Jyväskylän ympäristöön Hankasalmelle ja Kangasniemelle etenkin maanviljelijäväestö. Teollisuustyöväki hajaantui teollisuuspaikkakunnille ympäri maata.\nKunnan ja seurakunnan lakkauttaminen\nHarlun kunnan toiminta lakkautettiin Jyväskylässä pidetyn lopettavan kokouksen jälkeen11. joulukuuta vuonna 1948. Samassa yhteydessä perustettiin Harlu-säätiö ja Harlun pitäjäseura vaalimaan harlulaisia perinteitä. Kirkkoherranvirasto evakuoitiin Kauhavalle ja se ehti toimia myös Jyväskylässä ennen seurakunnan lakkauttamista Pieksämäellä 4. päivänä joulukuuta 1949. Harlun kunta ehti siis virallisesti toimia 26 ja seurakunta 31 vuotta.\nHarlun kunta ja Läskelän kunta ovat nykyisin erillisiä maalaiskuntia ja kuuluva Pitkärannan piiriin\nHarlun pitäjäseura perustettiin Entisen Harlun pitäjän hoitokunnan tilalle, joka lakkautettiin 11. päivänä joulukuuta vuonna 1948 Jyväskylässä. Aluksi pitäjäseurat perustettiin tavallaan karjalaisten etujärjestöiksi, koska oli monia taloudellisia asioita: asutus, jälleenrakentaminen, korvauskysymykset, koulutus jne. Myöhemmin on voimakkaasti tullut esille karjalaisen kulttuurin vaaliminen.\nPitäjäseuran tarkoituksena oli toimia kotiseudultaan siirtyneiden harlulaisten yhdyssiteenä, tukea heidän henkisiä ja taloudellisia pyrkimyksiään, suorittaa Harlun historian tutkimista, vaalia vanhoja perinteitä, laajentaa jäsentensä ja heidän perillistensä keskuudessa entisen kotiseutunsa tuntemista ja edistää muullakin tapaa jäsentensä yhteenkuuluvuuden tunnetta.\nSamalla tavalla ovat syntyneet myös muut pitäjäseurat jatkamaan oman kuntansa asukkaiden asioiden hoitamista sotien jälkeen.\nPitäjäseuran ensimmäisessä johtokunnassa oli puheenjohtajana Juho Lihavainen, jäseninä Santeri Leskinen, Pekka Vauramo, Antti Kokko, Pekka Auvinen ja Väinö Nuikka. Varajäseninä olivat Augusti Paavilainen, Antti Malinen ja Matti Hämäläinen. Pitäjäseuran kotipakka oli Pieksämäen silloinen kauppala.\nAluksi pitäjäseuran toiminta oli hyvin vilkasta. Ensimmäisenä vuonna oli kymmeniä tilaisuuksia, joissa tavattiin oman pitäjän asukkaita. Tämä oli täysin ymmärrettävää kaiken sen jälkeen, mitä oli jouduttu kokemaan. Oli tupailtoja, suunniteltiin tulevaa toimintaa ja illanviettoja sekä luonnollisesti muisteltiin menneitä. Näistä tupailloista on tallella muuna muassa lasten pitämiä pöytäkirjoja, joita julkaistiin tämän vuoden jäsentiedotteessakin,\nIäkkäimmät jäsenet alkoivat kaivata kirjaa, joka toisi muistoja Harlussa ja Karjalassa eletystä elämästä. Vuonna 1954 Harlun pitäjäjuhlien yhteydessä seuran vuosikokouksessa Hankasalmella päätettiin, että käynnistetään kirjan suunnittelu. Päätoimittajaksi pyydettiin silloinen Simpeleen kirkkoherra Eino Vauramo. Hänen juurensa ovat Harlussa. Johtokuntaa avusti tehtävässä 12 entistä Harlun asukasta eri toiminnan aloilta.\nItse teoksen valmistuminen vei pitkän ajan. Oli saatava mahdollisimman monia asioita ja henkilöiden tarinoita tuohon kirjaan. Työ oli vaativa ja vei aikaa, koska tuolloin ei ollut puhelimia, nykyisistä viestimistä puhumattakaan. Oli vain kynä ja paperia, joilla tieto postin välityksellä kuljetettiin työn kokoajille. Tämä vei viikkoja ja kuukausia. Autojakin oli ylen harvoilla.\nKirja, Harlu-Laatokan karjalan nuorin siirtopitäjä, valmistui monien vaiheiden jälkeen vuonna 1962. Kirja myytiin loppuun muutamassa vuodessa. Kirjasta on sen jälkeen otettu lisäpainokset vuosina 1984, 1995 ja neljäs painos vuonna 2014. Kirja on edelleen elävä kirja esivanhempiemme elämästä Harlussa.\nKatkelma tuon Harlu-kirjan loppusanoista kuvaa varmasti sitä tunnetta, miten syntyperäiset harlulaiset muistelivat kotikuntaansa.\n”Kun nuori ihminen otetaan pois keskeltämme juuri silloin, kun hän on päässyt alkuun elämäntehtävänsä suorittamisessa, me tavallisesti kysymme, miksi näin on tapahtunut. Kuitenkin tuohon taipaleeseen on ehkä ehtinyt sisältyä paljon arvokasta, ja sen jättämä valoisa muisto on koituva siunaukseksi monille muille.”\n90-luvun alussa rajojen auettua seura on tehnyt vuosittain kotiseutumatkoja. Aluksi keväisin siivoamassa hautausmaita. Tuolloin oltiin yleisesti kotimajoituksessa. Ensimmäiset kotiseutumatkat olivat varmasti ahdistavia kokemuksia monelle sieltä lähteneelle. Oma kotiseutu oli raiskattu. Mutta kotimajoituksen ansiosta solmittiin myös ystävyyssuhteita paikallisen väestön kanssa ja vuodesta toiseen ihmiset halusivat palata uudelleen kotikonnuilleen. Täytyy muistaa, että nykyiset Harlun asukkaat ovat itsekin tavallaan evakkoja, Harluun asutettuja. Heille on osoitettu tuo meidän kotiseutu uudeksi asuinpaikaksi.\nVuonna 1986 seura sai haltuunsa Harlun kirkon alttaritaulun, joka tuolloin oli vielä ”evakkotiellä” Nilsiässä. Taulun on maalannut sortavalalainen taidemaalari Daniel Pesu. Taidemaalari Heimo Karttunen on kunnostanut taulun, joka nyt on Kangasniemen seurakuntakeskuksessa. Vuonna 2011 Harlun kirkon valmistuttua Läskelään, puheenjohtajamme Hannu Kervinen otti valokuvan taulusta, josta tehtiin silkkipainotekniikalla kopio ja se luovutettiin Harlun nykyiselle seurakunnalle.\nHarlu-seura on ollut mukana myös Raja-karjalasten ja Laatokan-karjalaisten sankarivainaijien muistomerkkihankkeessa. Patsas on pystytetty Joensuun kaupungin sankarihauta-alueen viereen Rauhanpuistoon. Patsas vihittiin joulukuun 6. päivänä vuonna 1990. Tässä korpisoturi-aiheisessa muistomerkissä on yli 1000 kaatuneen sotilaan nimet.\nMyös Harlun Pyyrlammen hautausmaalle sekä Läskelän Honkakylään entiselle ortodoksiselle hautausmaalle pystytettiin muistomerkit entisten harlulaisten muistolle vuonna 1992. Nämä muistomerkit pystytettiin yhteistyössä Harlun ja Läskelän paikallisen asutuksen neuvoston edustajien kanssa. Läskelän Joensuussa sijaitseva ortodoksinen kalmisto sai myös samanlaisen muistomerkin. Vuonna 1996 saimme olla tilaisuudessa, jossa rovasti Eino Vauramo vihki pitkärantalaisen kivenveistämön valmistaman sankarivainajien muistomerkin Harlun Pyyrlammen hautausmaalle. Tuolloin noin 130 siirtokarjalaista ja paikallista asukasta oli kunnioittamassa tilaisuutta.\nNäiden vuosien jälkeen entiset harlulaiset kävivät useana keväänä 90-luvulla kunnostamassa sukulaistensa hautapaikkoja. Nyt näiden henkilöiden siirryttyä tuonilmaisiin, on toisen polven harlulaisilla ollut vaikeuksia löytää omaistensa hautapaikkoja osittain siitä syystä, että paikalliset ovat ottaneet käyttöön etenkin reuna-alueita ja kivet ovat hävinneet, eikä enää ole sitä mummojen ja ukkien muistitietoa. Tämän vuoksi saamme olla kiitollisia edellisille seuran puuhamiehille ja –naisille, jotka ovat olleet puuhaamassa noita muistomerkkejä. Nyt voimme käydä viemässä kukkia ja kynttilöitä noille yhteisille muistomerkeille. Seuran jäsenet Raimo Ijäs, Jouko Hämäläinen, Paavo Kokko ja Markku Tietäväinen erityisesti ovat pitäneet huolta, että joka vuosi ainakin itsenäisyyspäivänä kynttilät loistavat muistomerkeillä. Nykyisin muun muassa Harlun ystävien kokoontumisessa on lähetetty kynttilöitä vietäväksi hautausmaille.\nHarlun pitäjäseuran nimi muutettiin vuonna 1997 Harlu-seuraksi ja nykyinen kotipaikka on Kangasniemi. Seuran puheenjohtajina ovat toimineet seuraavat henkilöt: Ensimmäisenä Harlun pitäjäseuran jo aikaisemmin mainittu entisen hoitokunnan puheenjohtaja Juho Lihavainen, hänen jälkeensä Santeri Leskinen, Pekka Auvinen, Lauri Jurvanen, Martti Kervinen ja Paavo Kokko. Tällä hetkellä Hannu Kervisellä on 10 vuosi menneillään.\nHarlu-seura on ollut linkkinä, kun on Kangasniemen kunta on solminut ystävyyskuntasopimuksen vuonna 1992 Harlun kunnan kanssa.\nHarlu-seuran esityksestä Harlun kunta hyväksyttiin Kangasniemen kunnan ystävyyskunnaksi vuonna 1992. 1990-luvulla Harlun kunnan johtoa on vieraillut Kangasniemellä. Myös Läskelän vieraat ovat olleet useamman kerran pitäjäjuhliemme vieraina. Syksyllä 1998 koko Kangasniemen kunnanvaltuusto vieraili Harlussa. Kangasniemen seurakunta ja kunta osallistuivat Harlun kirkon kirkonkellon kustannuksiin yhteensä 1000 €. Leena Haikarainen vei juhliin kunnan sekä seurakunnan tervehdykset kirkon vihkiäisissä 2011.\nHarlu-seura on toimittanut ja julkaissut myösTehtaiden savuja ja kukkaketoja –kirjan vuonna 1999 kirjan, Harlu-Laatokan karjalan nuorin siirtopitäjän ns. Harlu-kirjan, lisäksi. Toimituskuntaan kuuluivat Paavo Kokko, Antti Kettunen, Kaarlo Timonen, Ohto Kokko, Martti Kervinen, Tuula Närväinen ja Reino Kapanen. Kirjasta on sen jälkeen kaksi kertaa uusintapainos vuosina 2012 ja 2016.\nVuonna 2013 julkaistiin Harlulaisten evakkomuistoja – kirja, jossa on noin 30 evakon itsensä kirjoittamia omakohtaisia muistelmia evakkomatkoistaan. Kirjan toimituskuntaan kuuluivat Antti Kettunen, Maria Sopanen, Antti Lindqvist ja allekirjoittanut Leena Haikarainen.\nKaikki kolme kirjaa, Harlu-Laatokan karjalan nuorin siirtopitäjä, Tehtaiden savuja ja kukkaketoja sekä Harlulaisten evakkomuistelmat omalla tavallaan luovat kuvaa jälkipolville elämästä Harlussa ja evakkoajasta sotien aikana. Kirjat ovat käyneet siis hyvin kaupaksi ja niiden kautta jälkipolvet ovat päässeet tutustumaan esivanhempiensa elämään ja syntymäpaikkoihin. Kirjat ovat myös hyvänä apuna kotiseutumatkoilla.\nKangasniemen seurakunta on solminut ystävyysseurakuntasopimuksen vuonna 2012 Harlun seurakunnan kanssa ja seurakunnassa toimii Harlun ystävät –piiri, joka kokoontuu kuukausittain talvisaikaan. Näissä kokoontumisissa käy keskimäärin 25 henkilöä. Karjalaisessa puurojuhlassa marraskuussa, joka pidetään yhdessä Harlu-seuran kanssa on tavallisesti 40-50 henkilöä. Harlun ystävien kokoontumisiin jotka pidetään sunnuntaisin Kangasniemen seurakuntakeskuksessa, hartauden ja Harlun kuulumisten lisäksi on tullut entisen tarinatuokioiden piirteitä. Moni haluaa kertoa omista matkoistaan ja onpa viime kevään aikana kuultu runonlausuntaa useammassa tapaamisessa eri ihmisten esittämänä. Karjalaisuus siis elää.\nKangasniemen seurakunta on järjestänyt talkoomatkoja Harlun kirkolle vuosina 2014, 2016 ja 2017. Noilla matkoilla on tehty aita kirkon ympärille sekä kirkon pihan laatoitus. Noilla talkoomatkoilla on yövytty kirkossa, jonka parvella on majoitushuoneita.\nSeurakunnat pitävät tiiviisti yhteyttä\nKangasniemen seurakunnan kirkonkirjojen mukaan vuosina 1938–1956 on Harlusta siirtynyt 204 henkilöä tänne, joka on 29 % kaikista Kangasniemelle siirtyneistä karjalaisista. Tänne on tullut 45:stä eri luovutetun alueen kunnista yhteensä 715 henkilöä. Suurin osa Raudusta 251 henkilöä. Rautu -seuran kotipaikka kuitenkin on Mikkeli\nHarlun kirkon vihkiäsissä 19.6. 2011 oli sekä Harlu-seura, että Kangasniemen seurakunta edustettuna. Harlu-seuran tervehdyksen vei puheenjohtaja Hannu Kervinen, Seurakunnan ja kunnantervehdyksen esitti Leena Haikarainen. Kuten aikaisemmin mainittiin, Kunta ja seurakunta yhdessä osallistuivat kirkonkellon kustannuksiin 1000 €:lla ja seura lahjoitti digi-kuvasta tehdyn alttaritaulun. Myös entinen Harlu-seuran puheenjohtaja, edesmennyt Martti Kervinen sai olla juhlassa mukana. Matka oli hänen viimeinen käynti kotipihalla. Syksyllä 2011 hän kuoli.\nSyksyllä 2016 kävimme kirkon 5-vuotisjuhlissa. Seurakuntaa edusti kirkkoherra Matti Tolvanen sekä Harlun ystäviä edusti allekirjoittanut Leena Haikarainen, Kari Haikarainen, Sirpa Malinen ja Leena Kemppinen. Keväällä huhti-toukokuun vaihteessa Leena ja Kari Haikarainen sekä Leena Luukkainen olivat Harlun evankelisluterilaisen seurakunnan 10-vuotisjuhlissa Läskelässä.\nHarlun kirkkoherra Oleg Menaker on vieraillut Kangasniemellä syksyllä 2016 Harlun ystävien kokoontumisessa ja keväällä 2017 ystävyysseurakuntatoiminnan merkeissä. Kangasniemellä järjestetyillä Sanan Suvipäivillä 15.17.6. tänä kesänä oli kolme seurakuntalaista Oleg Menakerin johdolla Läskelästä.\nHarlun seurakuntaan, kirkkoherra Oleg Menakerin kanssa pidämme yhteyttä kuukausittain sosiaalisen median kautta mm. WhatsApp ja Messenger-viestein. Syksystä alkaen kokoontumiset järjestetään sunnuntaisin päivällä klo 14.00, jotta muualta paikkakunnilta tulevien olisi helpompi osallistua.\nNykyisellään Harlu-seuran toiminnan tarkoitus on ilmaistu seuraavasti\nTuoda karjalaista kulttuuriperintöä esille ja siirtää sitä jälkipolville mm. julkaisemalla kirjoja, järjestämällä kotiseutumatkoja, tapahtumia (pitäjä-juhlat, tarinaillat ja pikkujoulut), pitämällä yhteyttä Harlun seurakuntaan mm. talkoomatkoilla ja osallistumalla seurakunnan Harlun ystävien toimintaan. Seuralla on omat kotisivut ja facebook-ryhmä. Seura osallistuu yhteiskunnalliseen ja karjalaisjärjestöjen toimintaan. Seuraan voi liittyä kaikki karjalaisuudesta kiinnostuneet sukujuurista tai asuinpaikasta riippumatta.Harlu-seuralla on jäseniä tällä hetkellä 260, joista luovutella alueella syntyneitä on noin kolmasosa. Face-book -ryhmässä on tällä hetkellä noin 350 jäsentä. Ryhmä on suljettu ja toimii kutsun kautta. Täällä halutaan pitää asiaton keskustelu kurissa. Ryhmässä liikkuu paljon vanhoja valokuvia, joissa pyydetään tunnistamaan henkilöitä yms. Keskustelu on ajoittain vilkasta. Moni lähettää matkakuviaan kotikonnuiltaan yms. Tämä osoittaa, että seuratoimintaan pitäisi löytää uusia toimintamuotoja. Jäsenet ovat hajallaan ympäri Suomea ja muutama ulkomaillakin. Tätä samaa asiaa pohtii varmasti kaikki seurat. Luulen, että meillä toisen polven ja kolmannenkin polven karjalaisilla on vielä tarve löytää omat juuret. Nyt ilmeisesti tarvittaisiin kotiseutumatkoja, joissa olisi oppaat mukana. Minulla on ollut ensimmäisenä oppaana oma isä Martti Kervinen. Muistan elävästi sen tunteen, kun ensimmäisen kerran kävin isän kotipaikalla. Laskeutuessamme isän kanssa rinnakkain kotimäeltä tunsin voimakkaan tuttuuden tunteen siinä maisemassa. Täällä ovat juureni.\nhaikarainenleena (at) gmail.com


Das Sultanat Oman: Omanin arkkiOmanin sulttaanikunta:\nKuumuus värisee Keski-Omanin loputtoman soratasangon yllä. Yhden harvan akaasin varjon alla olevan valkoisen oryx-antiloopin siluettia voi tuskin nähdä. Nämä jalot eläimet olivat jo kuolleet sukupuuttoon luonnossa, mutta täällä ne sulttaani Qaboosin aloituksesta saivat taas uuden elintilan.\nOmanin maantieteellisessä sydämessä ei juuri ole ihmisiä. Se on ihanteellinen piilopaikka harvinaisille ja uhanalaisille eläimille. 27.500 km² kokoinen on vuonna 1974 suojelualueeksi määrätyn Jiddat al Harasisin pinta-ala. Siitä on tällä välin tullut UNESCON luonnonperintö.\nTämän biosfäärialueen eläimistö ja kasvisto on ainutlaatuista. Noin 300 oryx-antiloopin ohella täällä elää arabiangaselli ja harvinainen nuubiankauris, villikissoja, mesimäyriä, aavikkokettuja ja susia, jäniksiä ja etiopiansiili. Mutta täällä on nähty tähän mennessä myös 180 eri lintulajia, niiden joukossa niin harvinaisia kuin kaulustrappi.\nSuojelualue ei rajoitu ainoastaan maan sisäosan aavikkoalueisiin, vaan yltää Intian valtamereen asti. 300 kilometria pitkä rannikko on yksi maan kauneimmista ja vaihtelevimmista. Yksikään ranta ei muistuta toista. Valkoisen hiekkarannan jälkeen tulee jyrkkiä mustia kallioita, turkoosinsiniset laguunit menevät pitkälle maan sisään, ne ovat vaaleanpunaisen flamingon taukopaikkoja. Levät värjäävät Khor Ghawin lähellä olevien sisäjärvien veden vaaleanpunaiseksi. Rannikko täynnä yllätyksiä ja löytöjä.\nHyökyävät aallot lyövät kesämonsuunin aikaan kallioihin. Yksikään kalastaja ei uskalla lähteä tänä aikana ulos myrskyävälle merelle. Koska Omanin vesistöissä on suuri ravinnepitoisuus ja erittäin hyvä vedenlaatu, niiden kalakanta on hyvin suuri – jopa 13 eri valas- ja delfiinilajia temmeltää täällä.


24.5.2017 / yllapito / Muut (uutinen)\n3–16-vuotiaat lapset käyttävät aamulla sosiaalista mediaa ja televisiota. Päivällä katsotaan erilaisia videopalveluita, pelataan ja luetaan sarjakuvia. Ilta kuluu television, videopalveluiden ja kirjojen parissa. Liikkuvan kuvan ja yhteisöpalvelujen käyttö on kasvanut kahdessa vuodessa selvästi, selviää Sanoman TNS Kantarilta tilaamasta Yippee 2017 -tutkimuksesta.\nTelevisiolla ja lukemisella on yhä vahva rooli lasten median käytössä, käy ilmi Sanoman Kantar TNS:ltä tilaamasta Yippee 2017 -tutkimuksesta. Lapset ja nuoret käyttävät hyvin monipuolisesti eri medioita. Median käyttö vaihtelee kellonajan ja lapsen iän mukaan.\n3–16-vuotiaat lapset käyttävät aamulla sosiaalista mediaa ja televisiota. Päivällä he katsovat videopalveluita, pelaavat ja lukevat sarjakuvia, illalla puolestaan vietetään aikaa television, videopalveluiden ja kirjojen parissa.\nAlle kahdeksanvuotiailla lapsilla televisio (sis. netti-tv:n) on aamun ja aamupäivän eniten käytetty media. Päivällä ja iltapäivällä eniten käytetään erilaisia videopalveluja ja illalla luetaan kirjoja. Päivällä, iltapäivällä ja illalla televisio pitää kakkossijaa.\n”Kyselytutkimuksessa näkyy, että televisio ja lukeminen ovat lapsiperheiden yhteistä tekemistä etenkin iltaisin. Päivällä mediankäyttö keskittyy erilaisiin videopalveluihin ja muuhun liikkuvaan kuvaan”, Head of Consumer Insight Caroline Lilius sanoo.\n30 prosenttia 3–16-vuotiaista kertoi lukevansa kirjoja tai sarjakuvia iltaisin ennen nukkumaanmenoa. 8–12-vuotiaista lähes 60 prosenttia lukee päivällä sarjakuvalehtiä ja -kirjoja.\n59 prosenttia vastaajista kertoi, että lukee yhä mieluiten paperilta. 15 prosenttia suosi kännykkää tai tabletia. 13 prosenttia ei liiemmin välittänyt, lukeeko paperilta vai päätelaitteelta ja toiset 13 prosenttia ei osannut kertoa kantaansa.\nVideon käyttö kasvaa\nLähes puolet vastaajista kertoi lisänneensä videoiden ja muun liikkuvan kuvan katsomista. Myös sosiaalisen median käyttö oli kasvanut selvästi. 23 prosenttia vastaajista kertoi käyttävänsä enemmän aikaa lehtien, kirjojen ja sarjakuvien lukemiseen. TV-ohjelmia eri laitteilla kertoi katselevansa 16 prosenttia enemmän kuin vuosi sitten.\nSanoma Media Finlandin Kids Media edustaa monia lasten tuntemia satuhahmoja. Vastaajista 87 prosenttia tuntee Aku Ankan, 84 prosenttia Nalle Puhin ja 81 prosenttia Frozenin. Supersuosikki Frozen on kasvattanut kahdessa vuodessa tunnettuuttaan 23 prosenttiyksikköä.\nKun lapsilta kysyttiin suosikkihahmoa, kärkikolmikkoon nousivat Aku Ankka, Simpsonit ja Frozen.\n”Frozen on hyvä esimerkki lasten maailman superilmiöstä. Sarjakuvien ja kirjojen lisäksi lapsille rakkaat brändit ovat osa lasten elämää myös esimerkiksi leikeissä, lastenkutsuilla ja koulunäytelmissä”, Kids Median liiketoimintajohtaja Ulla Leppä sanoo.\nAku Ankka on yhä lasten ja nuorten lehtien ykkönen lähes 250 000 lukijalla. Aku Ankan taskukirjat tavoittavat yli 125 000 lukijaa ja Aku Ankka Ekstra yli 100 000 lukijaa 3–16-vuotiaissa. Aku Ankkaa luetaan kaikissa ikäryhmissä, mutta parhaiten Ankkalinnassa viihtyvät 8–12-vuotiaat.\nJuicen kirjasto Tampereella auki viitenä päivänä kesä- ja heinäkuussa\nLukukeskus etsii uusia rohkeita polkuja nuorten lukemisen ja itseilmaisun maailmaan\nTutkimus: Suomalaisten mielestä kirjastojen rahoitus on turvattava


SofiaEmilia: NAISTEN HEMMOTTELUPÄIVÄ\nMun naistenpäivä ei lähtenyt käyntiin ehkä maailman hehkeimmällä tavalla, sillä pää tuntui todella painavalta ja koko selkään särki. Missään asennossa ei ollut hyvä olla. Oon koittanut tunkea tyynyä selän alle, makoilla kovalla lattialla (joka tähän mennessä on osoittautunut parhaimmaksi vaihtoehdoksi), mutta edes särkylääke ei tunnu auttavan. Mä sain pari päivää sitten jonkin ihmeen vatsapöpön, jonka kourissa oon virunut alkuviikon. Mikään ei ole meinannut kestää sisällä, eikä sen koommin ole mikään tahtonut maistuakaan. Kuumeenkin nappasin siihen kaiken päälle, mutta ensimmäistä kertaa näiden päivien jälkeen musta tuntuu, että alan olemaan jo voiton puolella. Jos jotakin oon tehnyt, niin nukkunut varmaan enemmän näiden muutaman päivän aikana kuin koko hiihtolomana yhteensä, heh. Onpahan kerrankin hyvä syy vain olla ja levätä.\nAlan kuitenkin olemaan jo niin valmis ulkoilemaan ja urheilemaan, että joko voitais olla sujut tän kanssa, voitaishan? Lisäksi pursuan niin paljon kaikkia ideoita, että voisin rientää vaikka samantien ulos kuvailemaan. Katselin eilen ikkunasta ulos ja vaikka näky ei ihan kamalasti silmää miellyttänytkään kun taivaalta satoi lumiräntäsontaa tai mitä ikinä lie olikaan, niin jollain tapaa sekin sai hyvän mielen aikaan, että kyllä se kevät sieltä vielä tulee!\nJoka tapauksessa, vaikka oon virunut täällä sisällä jo muutaman päivän aivan rättipoikkiväsyneenä, niin en vois olla onnellisempi. Sain nimittäin eilen ihanan tulipunaisen ruusun ja vielä ihan kotiovelle tuotuna♥ jotkut ne vaan osaa yllättää!\nNäillä fiiliksillä ja tunnelmilla lähden väsäämään itselleni jonkinlaista aamupalaa, jotta saisi edes hieman energiaa. Ihanaa naistenpäivää vielä näin hieman myöhässä kaikki ihanat naiset♥ Toivottavasti teillä oli vähintäänkin yhtä ihana tai yllätetty päivä kuin mulla♥!\nLähettänyt Sofia klo 11.17\nTunnisteet: naistenpäivä, onnellisuus\npaula sofia 10. maaliskuuta 2016 klo 11.52\noieii mahapöpöt sunmuut ikävyydet ei kuulosta hyvältä! toivottavasti olet jo kaikissa sielun ja ruumiin voimissa siellä<3 ja on muute ihana ruusu!!\nSofia 10. maaliskuuta 2016 klo 13.34\nKyllä olisin mieluusti tämän taudin välttänyt, mutta onneksi suunta on jo parempaan! Jospa täältä huomenna pääsisi jo ihmisten ilmoille:) Ja eikö vain!! Oli niin ihana, että oli aivan pakko ikuistaa se muutamalla kuvalla♥


Jyväskylän kaupunki: Kaupunkirakennepalvelut: Arkistopalvelu\nJyväskylän kaupunki » Kaupunkirakennepalvelut » Asuminen ja rakentaminen » Rakennusvalvonta » Arkistopalvelu\nRakennuslupiin liittyviä piirustuksia on arkistoitu seuraavasti:\nEntisen Jyväskylän kaupungin alue ja Säynätsalo\nVuonna 1940 ja sen jälkeen myönnetyt rakennusluvat säilytetään rakennusvalvonnan arkistossa.\nEnnen vuotta 1940 myönnetyt rakennusluvat, purettujen rakennusten rakennusluvat, rauenneet rakennusluvat sekä rakennusten lvi- ja rakennekuvat lupavuoteen 2011 ovat Jyväskylän kaupungin keskusarkistossa, osoitteessa Onkapannu 1, puh. 014 266 1537, faksi 014 617 095.\nEntisen maalaiskunnan alue\nVuonna 1937 ja sen jälkeen myönnettyjä rakennuslupia säilytetään rakennusvalvonnan arkistossa.\nRakenne- ja lvi-suunnitelmia säilytetään Jyväskylän kaupungin keskusarkistossa, osoitteessa Onkapannu 1, puh. 014 266 1537.\nVuonna 1948 ja sen jälkeen myönnettyjä rakennuslupia säilytetään rakennusvalvonnan arkistossa.\nSähköpiirustuksia vanhoista rakennuksista voi tiedustella Jyväskylän Energia Oy:n liittymispalveluista numerosta 014 366 4031 tai liittymispalvelu(a)jenergia.fi.\nRakennuspiirustukset sähköisestä Arska-palvelusta\nArska-palvelusta löytyvät sähköisessä muodossa seuraavat dokumentit:\npääpiirustukset: asema-, pohja-, leikkaus- ja julkisivupiirustukset\nPiirustukset löytyvät helppokäyttöisestä karttapalvelusta rakennuksen osoitteella tai rakennustunnuksella. Palvelu on käytössä vuorokauden ympäri.\nValitut kuvatiedostot maksetaan verkkopankissa, jonka jälkeen kuvatiedostot ovat ladattavissa omalle koneelle tai ne voi lähettää haluttuun sähköpostiosoitteeseen. Yhden kuvatiedoston hinta Arska-palvelussa on 5,00 €. Alhainen hinta perustuu palvelun itsepalvelulähtöisyyteen.\nToistaiseksi palvelussa ei ole saatavilla Jyväskylän maalaiskunnan lupavuosien 1950–1955 rakennuspiirustuksia. Kaikki vanhat lupa-asiakirjat on skannattu, mutta niitä ei ole vielä siirretty sähköiseen Arska-palveluun. Uutta aineistoa palveluun siirretään viikoittain.\nTurvallisuussyistä kaikkien rakennusten piirustuksia ei ole saatavilla palvelusta, mm. koulujen ja sairaaloiden piirustukset on jätetty pois.\nRakennuslupapiirustukset ja muut asiakirjat voi edelleen tilata arkistopalvelusta, jos niitä ei löydy Arska-palvelusta, kirjallisesti sähköisellä tilauslomakkeella.\nArkisto- ja kopiointipalvelut ovat maksullisia. Maksut on määritelty Jyväskylän kaupungin rakennusvalvonnan palvelutaksassa.\nKopiolaitoksen kautta joko tulostettavaksi tai skannattavaksi kulkevista asiakirjoista veloittaa kopiolaitos erikseen omien taksojen mukaisesti.\nTilauksen käsittelyaika on noin 3 - 5 arkipäivää, suuremmat tilaukset vaativat hieman enemmän aikaa.


Sinun on tiedettävä Mehujuoma valmistajalta, toimittajalta, tukkumyyjältä, jakelijalta ja tehtaalta.\nOlemme johtava ja tekninen maailmanlaajuinen viejä, toimittaja ja valmistaja Mehujuoma. Lisäksi olemme aina valmiita ottamaan mukautetun synteesi hankkeita. Vuosien varrella olemme rakentaneet maine tarjota parhaita laatutuotteita kilpailukykyiseen hintaan ja oikea-aikaisesti. Tarjoamme palvelua asiakkaille ympäri maailmaa, USA, Kanada, Eurooppa, Intia, Japani jne. Kautta nopein toimitus laadukkaita tuotteita käypään hintaan, meillä on tullut "ensisijainen toimittaja" monet asiakkaat.\nParas Mehujuoma löytäminen ja ostaminen on tiedettävä Mehujuoma valmistajan, toimittajan, tukkumyyjän ja jakelijan korkeimmasta laadusta. Taiwan


Miten päästä poisBad Avioliitto - Tips for you - Tipsed.Com\naion kertoa teille mitä tein päästä pois minun ensimmäinen avioliitto.Se oli fyysinen ja psyykkinen enimmäkseen henkistä.Kesti paljon minun lähteä meillä oli kolme pientä poikaa.Olin peloissani En pysty tukemaan lapseni.Nämä ovat asioita, tein kun new en voinut käsitellä enää.\nVarmista, että voit saada pois ja olla kunnossa (rahaa viisas) noin yhdeksän kuukautta ennen I new aioin lähteä Täytin ulos hakemuksen asuntojen sitten kun olin valmis lähtemään I new Ioli paikka lapseni elää.Tämä sovellus voi ottaa yhden kaksi vuotta saada hyväksytyksi niin haluat, että teet sen hyvissä ajoin.\nSiirry seuraavaan County.Muutin viisitoista mailin päässä tämä vaikeuttaa puolisosi sinua.Hanki lähestymiskieltoa, jos haluat niin puolisosi tietää vakava.Surround itsesi perheen he antavat sinulle paljon neuvoja ja voimaa auttaa sinua läpi tämän vaikean ajan elämässäsi.Etsi neuvonantaja ja ulos kaiken, mi\ntä ovat käyneet läpi tämä auttaa sinua aloittaa paranemista ja auttaa sinua odotan uuden elämän.Jos olet uskonnollinen mennä GO hengellinen henkilö valintasi he ovat aina siellä sinua ja on suuri neuvoja.Muista aina, et ole yksin.\nÄlä soittaa puoliso jonkin aikaa anna niiden jäähtyä.Sitten voit puhua heille lapset ja avioero.Jos tämä ei ole mukava sinulle anna asianajaja luku tätä ulos teille, että on mitä hän on siellä for.I toivon auttanut sinua nähdä valoa lopussa pimeässä tunnelissa.Muista on voimaa saat läpi tätä.\nKeskustele lapsesi.Auttaa heitä ymmärtämään mitä on tekeillä (riippuen siellä ikäisiä) kertoa heille, miten he ymmärtävät.Varmista piilottaa pelko niin et pelästyttää heidät Muista tämä on vaikea saada.\nJos et voi odottaa soittaa poliisille\nSiirry naisen turvakoti


shamaanihoito – Liinanblogi\n693 025 kpl\nPauliina Aarva\t2 huhtikuun, 2014\nKeskellä komeita Petaluman kukkuloita sijaitseva EarthRise Center on sopiva paikka Shamanic Healing –koulutukseen. Upeat usvaiset rinteet keväisessä Kaliforniassa tervehtivät aamuisin, jolloin sää on ollut vielä kirpakan viileää. Viime päivinä on myös sadellut, mutta se ei tahtia haittaa. Joka päivä on kutsuttu luonnonhenkiä, voimaeläimiä ja muita auttajia mukaan sessioihin ja rummuteltu kahdenkymmenen osallistujan monikansallisessa opintoryhmässä. Metsä, puut,…\nRead More "Shamaanihoitoa Petalumassa"\nPauliina Aarva\t19 helmikuun, 2012


Tsernobyl ja Prypjat osa 2 - matka Prypjatin aavekaupunkiin - Matkalla Missä Milloinkin\nTsernobyl ja Prypjat osa 2 – matka Prypjatin aavekaupunkiin\n20/07/19 | Eurooppa, Ukraina | 2 Kommentit\nVillehevosten kohtaamisen jälkeen oli aika pysähtyä lounaalle, ennen kuin jatkaisimme retkeämme Tsernobyliin ja Prypjatin autiokaupunkiin. Yleisesti ottaen Ukrainan hintataso on äärettömän matala. Hyvän illallisen voi saada viineineen viidellä eurolla. Tsernobylissa lounas maksoi 7,5 euroa ja kahvistakin taisi joutua maksamaan jonkun kolikon ekstraa. Kaiken lisäksi lounaan taso oli surkea. Tämä tavallaan oli tiedossa etukäteen, mutta ajattelimme lounaan olevan osa kokemusta.\nEnsimmäinen virallinen pysähdyspaikkamme oli ohjustutkarakennelma, Russian Woodpecker. Sinne oli bussin pysähdyspaikalta muutamien satojen metrien kävelymatka ja matkan varrella oli useita hylättyjä rakennuksia. Russian Woodpecker oli varsin vaikuttava, mutta myös pelottava, sillä se oli 150 metriä korkea ja satoja metrejä pitkä. Rakennelma piti myös koko ajan epämääräistä kolinaa. Kyseinen rakennelma havaitsi aikoinaan ohjukset aina Atlantin rannikolle asti. Onnettomuuden jälkeen se jouduttiin kuitenkin hylkäämään.\nSeuraavaksi pysähdyimme hylätyssä lasten päiväkodissa. Parhaimmillaan mittasimme säteilyä täällä 30 mikrosievertiä tunnissa, mutta pääasiassa oltiin huomattavasti alhaisimmissa lukemissa. Lasten päiväkoti oli varsin surullinen näky. Osa nukeista ym. on varmaan aseteltu paikalle jälkikäteen, mutta täällä elettiin aivan normaalia elämää onnettomuuden jälkeisinä päivinä ennen kuin evakuointi aloitettiin.\nPääsimme katsomaan myös reaktoreita hyvän välimatkan päästä. Räjähtäneen 4. reaktorin päälle valettiin onnettomuuden jälkeen paksu kerros betonia, mutta se alkoi vuosien saatossa hieman rapistua. Sittemmin sen päälle valettiinkin uusi suojakuori, joka vähentänee alueen säteilytasoja entisestään. Onnettomuuden aikaan oli rakenteille uusi realtori numeroltaan viisi.\nYritimme käydä katsomassa myös alueella eläviä todella suuria monneja. Saimme muutaman palan leipää, joilla oli tarkoitus houkutella monnit näkyviin. Niitä emme valitettavasti nähneet, mutta pienemmille kaloille leivät sen sijaan maistuivat.\nSitten oli vuorossa sisemmän suojeluvyöhykkeen portti. Vyöhykkeen halkaisija on 10 kilometriä. Nopeasti portin jälkeen saavuimme Prypjatiin. Kaupungin tarina on surullinen. Se perustettiin 1970 vuonna 1977 valmistuvan ydinvoimalan työntekijöille. Ennen onnettomuutta asukkaita oli 50 000. Prypjat oli aikanaan todella hieno neuvostokaupunki urheiluhalleineen, jalkapallostadioineen ja huvipuistoineen.\nPääsimme käymään urheiluhallissa, jossa oli koripallokenttä ja suuri uima-allas hyppytasoineen. Oppaan mukaan nykyään ei enää olisi varsinaisesti laillista kiivetä rakennuksiin, mutta hän antoi kuitenkin meidän vierailla rakennuksessa rajoitun ajan. Huonoon kuntoon oli tämäkin rakennus päässyt.\nSeuraavana vuorossa oli urheilustadion. Stadion ei tainnut tulla koskaan valmiiksi. Mielenkiintoisesti stadionin penkeistä sateelta suojassa olevat osat olivat säilyneet varsin hyvin. Sen sijaan ilman suojaa olevat penkit olivat lahonneet lähes täysin.\nViimeinen tärkeimmistä vierailukohteista oli Prypjatin huvipuisto. Ilmeisesti huvipuisto ei ollut vielä valmis, kun onnettomuus tapahtui. Onnettomuuden jälkeen asukkaita haluttiin kuitenkin rauhoitella ja huvipuisto päätettiin avata.\nPaluumatka piti myös tehdä 10 kilometrin ja 30 kilometrin tarkastuspisteiden kautta. Tällä kertaa kiinnostuksen kohteena oli matkailijoiden säteilytasot. Jos säteilytasot olisivat olleet liian korkeat, olisi vaatteet periaatteessa ollut jätettävä sinne. Tämän vuoksi vaihtovaatteet voisi olla järkevää ottaa mukaan, vaikka meillä ei niitä mukana ollutkaan.\nMikäli sinua kiinnostaa tehdä retki Tsernobyliin ja Prypjatiin, niin retki on tosiaan helposti toteutettavissa Kiovan keskustasta lähtevänä päiväretkenä. Retki ei vaadi erityistä kuntoa. Suojavaatteet kannattaa ottaa mukaan ja hyvät kävelykengät. Sanomattakin on selvää, että raskaana olevan naisen tai (pienten) lasten ei kannata kyseisessä kohteessa käydä.\nKun päätimme matkakohteen, emme tienneet, että HBO oli tekemässä hittisarjaa Tsernobylista. Sellainen kuitenkin hiljattain näkyi televisiosta ja lienee selvää, että se tulee lisäämään matkailua alueella huomattavasti tulevaisuudessa. Suosion lisääntyessä nousee todennäköisesti myös hintataso. Maksoimme retkestämme noin 100 euroa henkilöä kohden. Voi hyvin arvata, että viimeistään muutaman vuoden kuluttua hinta on korkeampi. Prypjat alkoi olemaan myös paikoitellen huonossa kunnossa, joten huonokuntoisempien kohteiden sisäänpääsyä saatetaan tulevaisuudessa rajoittaa.\nSini\t10/12/2019 klo 21:16\nKyllä on karun näköistä. Katsoin tänä vuonna sen Tsernobyl -sarjan HBO:lta. Se kolahti kovaa. Ihmisten kärsimys oli kuvattu tosi koskettavasti sarjassa.\nMikko / Matkalla Missä Milloinkin\t11/12/2019 klo 21:32\nTsernobylin vierailu oli pysäyttävä kokemus. Jää varmasti mieleen ikiajoiksi.


Mediamuseo Rupriikki avoinna - Museokeskus Vapriikki\nMediamuseo Rupriikki avoinna\nVuoden kiinni ollut Rupriikki on avautunut Vapriikissa. Tule tutustumaan meidän ja muiden mediaan!\nMediamuseo Rupriikin uusi näyttely kertoo paitsi tietoverkkojen merkityksestä nykymaailmassa, myös tamperelaisten viestintäyritysten muutoksista ja valottaa pelaamisen yllätyksiä täynnä olevaa historiaa.\nTamperelaiset viestintäyritykset ovat monesti olleet kehityksen aallonharjalla. Tänne perustettiin Suomen ensimmäinen yleisradioasema, toinen televisiokanava, uutta teknologiaa hanakasti omaksuva sanomalehti ja kansainvälisen mobiilipelibisneksen menestyjä. Tampereella on osattu, ja osataan edelleen, tehdä sisältöä printtimediasta peliteollisuuteen.\nRupriikin näyttelytoiminnan ohella museo toteuttaa Vapriikissa lokakuusta alkaen erilaisia työpajoja ja tapahtumia.


Virtuaalinäyttelijät ja hahmot elokuvissa - PDF\nVirtuaalinäyttelijät ja hahmot elokuvissa\nDownload "Virtuaalinäyttelijät ja hahmot elokuvissa"\n1 TEKNILLINEN KORKEAKOULU Tietoliikenneohjelmistojen ja multimedia laboratorio Tik Sisällöntuotannon seminaari Syksy 2006 Virtuaalinäyttelijät ja hahmot elokuvissa Atte Järvinen 51767N\n2 Virtuaalinäyttelijät ja hahmot elokuvissa Atte Järvinen Tiivistelmä Tässä seminaarityössä kerrotaan elokuvissa käytettävien virtuaalinäyttelijöiden ja hahmojen taustasta ja toteutustekniikasta. Tekniikoiden yksityiskohtiin ei perehdytä tarkasti vaan asioita käsitellään pintapuolisesti antaen kuvan koko tuotantoprosessista. Eri tekniikkavaihtoehtoja käydään läpi kertoen niiden eroavaisuuksista ja mitä seikkoja tulee ottaa huomioon niitä käytettäessä. 1 JOHDANTO Ihmisiä on aina kiinnostanut yliluonnolliset ja epärealistiset tapahtumat. Näihin tarinoihin liittyy paljon mitä erikoisempia hahmoja joita kirjailijat kuvasivat teoksissaan ja jotka ihmisten mielikuvitus lopulta muodostivat. Heti elokuvan alkuajoista luvun vaihteesta lähtien on näitä visioita yritetty siirtää valkokankaalle. Elokuvatekniikan ollessa vielä lapsenkengissään eivät toteutukset olleet nykymittapuun mukaan kovinkaan vakuuttavia. Tekniikka saneli selvät säännöt mitä elokuvassa voitiin tehdä ja mitä ei. Lisäksi yleensä budjetti rajoitti tekijöiden visioita, sillä erikoistehosteiden tekeminen oli erittäin kallista sen lisäksi, että ylipäänsä elokuvien tekeminen on aina ollut kallista niiden vaatiman työmäärän, osaamisen ja tekniikan takia. Kalliita erikoistehosteet ovat edelleenkin, mutta tietokonegrafiikka on vapauttanut elokuvantekijöiden kädet lähes täysin ja nykyään on mahdollista toteuttaa villeimmätkin visiot. Kynnys erikoistehosteiden tekemiseen on madaltunut huomattavasti ja niiden laatu on kasvanut tietotekniikan käytön yleistyttyä elokuvien tekoprosesseissa. Virtuaalinäyttelijät ja hahmot ovat elokuvassa esiintyviä hahmoja joita ei oikeasti ole olemassa vaan ainoastaan elokuvassa. Niitä ei ole ollut kuvaushetkellä tai niiden tilalla on ollut vain jokin korvike helpottamassa näyttelijöiden työskentelyä ja kuvaamisen toteuttamista. Hahmot lisätään kuvaan jälkituotantoprosessissa ja vasta silloin voidaan alkaa näkemään kohtauksen loppulinen ulkoasu konkreettisesti. Virtuaalihahmot voivat olla ihmisiä, eläimiä tai mitä tahansa mielikuvituksen tuotteita joita ei oikeasti ole olemassa. Virtuaalinäyttelijöitä käytetään yleensä korvaamaan ihmisnäyttelijä sellaisissa kohtauksissa joissa ihmisnäyttelijän käyttäminen ei olisi ollut mahdollista. Esimerkiksi vaaralliset stuntit joiden toteuttaminen ihmisvoimin olisi liian vaarallista ja ylipäänsä mahdotonta, ovat yksi yleinen käyttökohde. Jos hahmon halutaan vaikka lentävän, on useasti helpompaa samoin kuin turvallisempaa toteuttaa se 3dtietokonegrafiikalla sen sijaan, että stunt-näyttelijää oikeasti lennätettäisiin vaijereiden varassa. Yleensä virtuaalinäyttelijän keinotekoisuuden on tarkoitus olla huomaamatonta 1\n3 elokuvan katsojalle ja luoda vaikutus todellisesta näyttelijästä, jonka ainoastaan ehkä yliluonnolliset temput paljastavat epätodelliseksi. Virtuaalinäyttelijöiden käyttäminen suurissa joukkokohtauksissa on myös yleistä, koska avustajia ei tarvita suuria määriä kun merkittävin osa ihmisistä voidaan korvata virtuaalinäyttelijöillä. Tämä säästää rahaa ja vaivaa. 2 VIRTUAALIHAHMOJEN HISTORIA Ennen virtuaalinäyttelijöitä erikoiset ei-ihmishahmot toteutettiin yleensä maskeerauksella ja puvuilla joissa saattoi olla useampikin ihminen näyttelemässä yhtä hahmoa, nukeilla joita liikutettiin reaaliajassa erilaisin menetelmin tai animoitiin pysäytyskuva-menetelmälllä (stop-motion). Esimerkiksi Tähdien Sodan episodien IV- VI (Kuva 1) R2d2-robotti toteutettiin kohtauksesta riippuen joko pienen robottipuvun sisällä olevan ihmisnäyttelijän voimin, radio-ohjaimella tai narulla vetäen liikutettavalla robottinukella. Alkuperäisessä King Kong elokuvassa (RKO Radio Pictures, 1933) jättiläisgorilla toteutettiin pysäytyskuvatekniikalla animoidulla pienoismallinukella, joka taustaprojektiolla saatiin samaan kuvaan muun toiminnan kanssa. Gorilla oli siis taltioitu ennen varsinaista näyttelijöiden kuvausta filmiruutu kerrallaan liikuttaen sitä aina hiukan kuvien välissä jolloin saadaan liikkeen vaikutelma aikaiseksi. Menetelmässä on yhteistä nykytekniikan kanssa se, että virtuaalihahmot muodostetaan eri aikaan kuin kuvassa näkyvät oikeat hahmot, mutta nykyään virtuaalihahmot lisätään kuvaan filmauksen jälkeen, jolloin kuvaushetkellä näyttelijät eivät näe lopullista vastanäyttelijäänsä. Kuva 1: R2D2 ja 3CPO robotit Tähtien Sota elokuvista (Lucasfilm Ltd. 1977, 1980, 1983) Virtuaalihahmoja on myös toteutettu yhdistämällä piirrettyjä animaatiohahmoja filmattuun kuvaan (Esim. Roger Rabbit (Kuva 2)). Tähän toteutukseen on mahdollista yhdistää rotoskopia-tekniikkaa (rotoscoping), jossa kuvautun hahmon päälle piirretään toinen hahmo, jolloin animoinnin liikkeet tulevat suoraan filmatun materiaalin perusteella. Tämä tietysti rajoittaa hahmojen olemuksen ja liikkeet ihmismäisiin. 2\n4 Tekniikan etuja on, että virtuaalihahmon ja todellisen maailman vuorovaikutus onnistuu helposti kun esimerkiksi esineiden liikutus ja varjot muodostuvat (ainakin lähes) oikein jo kuvausvaiheessa. Jos kuvaustilanteessa hahmon tilalla ei voi olla sijaisnäyttelijää täytyy esineiden liikuttaminen ja varjot toteuttaa muulla tavoin. Kuva 2: Virtuaalijänis Roger Rabbit oikean näyttelijän puristuksessa (Who Framed Roger Rabbit, Touchstone Pictures 1988) Vielä nykyäänkin virtuaalihahmojen toteutuksissa käytetään monesti useampaa tekniikkaa yhdessä. Jos nukeilla voidaan toteuttaa jokin hahmo tietyissä kohtauksissa riittävän laadukkaasti, on se mahdollisesti helpompi vaihtoehto kuin tietokonegrafiikan käyttäminen. 3 NYKYPÄIVÄN VIRTUAALIHAHMOJEN TOTEUTUSPROSESSI Tietokonegrafiikan käyttö elokuvissa rupesi yleistymään 1980-luvulla tekniikan kehittymisen myötä. Filmiskannerit mahdollistivat kuvamateriaalin siirtämisen tietokoneelle jolloin siihen voitiin lisätä elementtejä ja sitä voitiin käsitellä digitaalisesti. Laskentatehon kasvun myötä 3d-mallintamisesta tuli käytänöllinen menetelmä tehosteiden luomiseen. Lopputulos valoitetaan takaisin filmille ja leikataan mukaan elokuvaan joka vielä nykyäänkin useimmiten esitetään elokuvateattereissa filmiprojektorilla vaikka tuotantoprosessi onkin digitalisoitunut pikkuhiljaa (tätä artikkelia kirjoitettaessa Suomeen avattiin ensimmäinen digitaalinen elokuvateatterisali). Nykyään elokuvankäsittelyyn käytetään digitaalitekniikkaa muuhunkin kuin vain erikoistehosteisiin, jolloin koko filmimateriaali saatetaan muuttaa digitaaliseen muotoon ja leikkaus sekä värimäärittelykin tehdään tietokoneilla jolloin aukeaa uusia mahdollisuuksia ja prosessit ovat vanhoja tapoja joustavampia. Erikoistehosteiden luomisprosessi koostuu useasta työläästä vaiheesta ja vaatii usean ihmisen ryhmätyöskentelyä hyvän lopputuloksen saavuttamiseksi d-mallinnus Virtuaalihahmot ja -näyttelijät toteutetaan pääsääntöisesti 3d-mallinnuksella, sillä se tarjoaa tehokkaan tavan hallita monimutkaisikin hahmoja. 3d-mallien rakentaminen alkaa yleensä hahmotelmista. Elokuvan käsikirjoittajalla, ohjaajalla ja konseptoijilla on näkemys jonka 3d-graafikko yrittää toteuttaa. 3d-mallit voidaan rakentaa joko 3\n5 manuaalisesti yhdistelemällä erilaisia kappaleita ja manipuloimalla niitä muokkaamalla verteksien paikkaa. Lähtökohta voi olla yksinkertainen pallo josta muovataan esimerkiksi hahmon pää muokkaamalla sitä luonnollisemman malliseksi. Hahmojen anatomia mallinnetaan usein hyvinkin realistisesti, sillä se helpottaa niiden animoimista. Mallien pohjalla on luurankorakenne jonka päälle muodostetaan loput kehosta. Tämä luuranko toimii liikkeiden perustana ja se määrittelee hahmon liikeradat. Jos toteutettavasta hahmosta on olemassa fyysinen malli kuten yleensä on tapauksissa jossa tehdään virtuaalisijaisnäyttelijää, voidaan sitä hyödyntää 3d-mallin rakentamisessa. Ihmisen kasvonpiirteet voidaan skannata tietokoneelle (Terzopoulos & Waters, 1993) ja muodostaa 3d-malli niitä hyödyntäen. 3d-mallin tekstuureissa eli pinnoitteissa voidaan myös hyödyntää jo olemassa olevaa materiaalia. Näyttelijän kasvojen kuva voidaan kuvata 3d-mallin kasvoille jolloin saadaan esimerkiksi oikea silmien- ja ihonväri sekä laatu. Vaatteiden kankaat ja muut materiaalit voidaan myös rakentaa vastaavasti. 3d-malleilta vaadittava tarkkuus riippuu niiden roolista lopullisessa elokuvassa. Jos hahmot toistuvat vain pieninä esimerkiksi joukkokohtauksessa ei niiltä vaadita samaa tarkkuuttaa kuin lähikuvissa esiintyviltä. Joukkokohtausten hahmoja voidaan myös monistaa muutamasta eri yksilöstä sillä kaukaa katsottuna erityispiirteet häviävät ja yksilöt sulautuvat massaksi. 3.2 Animointi Hahmojen animointi vaikuttaa vahvasti niiden muodostamaan vaikutelmaan katsojassa. Jos 3d-mallilla yritetään korvata oikeaa näyttelijä, täytyy sen liikkeiden vastata todellisia, jotta se näyttäisi uskottavalta. Myös muun kaltaisilla virtuaalihahmoilla liikkeet ovat oleellisia elementtejä sen elävöittämisessä ja luonteen kuvaamisessa. Tietokoneanimaatioiden ongelmana on ollut liikkeiden jähmeys ja mekaanisuus. Animointi on ollut liian konemaista ja niistä on puuttunut luonnollinen pehmeys ja satunnaisuus, jotka elävöittävät hahmoa ja tekevät siitä ei-robottimaisen uskottavan olennon. Animointia on tehty perinteisesti käsityönä. Hahmojen eri osia liikutetaan erikseen liikesarjojen eri asentoihin. Nykytekniikoilla jokaista animaatioruutua ei tarvitse erikseen määritellä vaan tietokone osaa interpoloida eri asentojen välillä halutulla menetelmällä. Lineaarinen interpolointi tuottaa yleensä varsin jäykkää liikehdintää joten esimerkiksi splini-käyrillä saadaan useissa tapauksissa jouhevampaa liikettä aikaiseksi. Liikejaksoja voidaan monistaa jolloin esimerkiksi kävelyliike saadaan aikaiseksi vain yhdellä molempien jalkojen askelten animoinnilla. Liikejaksoja toistettaessa liikkeestä tulee helposti robottimaista ja epätodellisen tasaista. Tätä voidaan käyttää tehokeinona, mutta uskottavan ihmishahmon luomisessa se ei vakuuta katsojaa todellisesta elollisesta hahmosta. Kun liikkeeseen lisätään epäsäännöllisyyttä ja variaatiota, realismin vaikutelma lisääntyy. Hahmojen anatomiaa voidaan myös mallintaa luurankorakenteilla. Tällöin hahmon ulkokuoren alle rakennetaan luurankomalli jonka mukaan sen liikeradat määräytyvät. Nivelille asetetaan sallitut rotaatioakselit ja kulmat. Tällöin animointi helpottuu sillä esimerkiksi kämmentä liikutettaessa myös käsi- ja kyynervarsi liikkuvat eikä jokaista raajan osaa tarvitse siirtää erikseen. 4\n6 Myös oikeita näyttelijöitä voidaan käyttää virtuaalihahmojen liikkeisiin. Tällöin näyttelijän liikkeet siirretään digitaaliseen muotoon ja kuvataan 3d-mallin liikkeiksi. Tekniikkaa kutsutaan liikkeenkaappaukseksi (motion capture). Liikkeiden digitalisointiin voidaan käyttää mm. paikannussensoreita tai videokameroita. Paikannussensoreilta saadaan suoraan tieto sensorin sijainnista sekä asennosta ja kun tiedetään missä kohdassa hahmoa tämä sensori on, voidaan määritellä hahmon asento. Luentevan animoinnin tallentamiseksi sensoreita pitää tietysti olla useita. Videokameroita käytettäessä hahmon asento tunnistetaan visuaalisesti. Tällöin kameroita pitää myös olla useita jotta koko hahmo saadaan katettua kaikista suunnista. Näyttelijällä on päällään puku (kuva 3) jossa on paljon visuuaalisia tunnisteita, erityisesti nivelien kohdilla. Usean kamerakuvan yhdistelmällä saadaan näiden tunnisteiden paikka selville 3d-avaruudessa ja näyttelijän asento voidaan siirtää virtuaalihahmolle. Virtuaalihahmon ei välttämättä tarvitse vastata ruumiinrakenteeltaan täysin ihmisnäyttelijää. Tietysti kovin erilaisen hahmon animointi ei onnistu, vaikkapa käärmeen animointi ihmisen liikkeiden pohjalta ei ole luentevaa, mutta jos hahmolla vastaavat nivelet ja raajat niin hahmojen eri mittasuhteet voidaan ottaa huomioon kuvatessa liikkeitä näyttelijältä virtuaalihahmolle. Kuva 3: Vasemmalla Andy Serkis liikkeenkaappauspuvussa näyttelemässä Klonkkua Taru Sormusten Herrasta elokuvissa (The Lord of the Rings, New Line Cinema ). Oikealla lopullinen hahmo elokuvasta. Myös tekoälyä käytetään virtuaalihahmojen animointiin erityisesti joukkokohtauksissa (Soraia Raupp Musse & Daniel Thalmann, 2000). Tällöin tietokoneet hoitavat animoinnin hyvinkin pitkälti täysin itsenäisesti noudattaen laadittua käyttäytymisalgoritmia. Tekniikka on vastaavaa kuin tietokonepeleissä joissa tietokone ohjaa vastustajien liikkeitä. Tällä tavoin voidaan toteuttaa valtavia (ihmis)massoja liikkumaan luontevasti ilman, että jokainen hahmo pitäisi animoida erikseen. Hahmojen liikkeitä voitaisiin tietysti monistaa, mutta niihin pitäisi saada riittävästi variaatiota jotta ne erottuisivat toisistaan ja tämä vaatii taas käsityötä. Esimerkiksi Taru Sormusten Herrasta elokuvissa käytettiin ensimmäisiä kertoja tekoälytekniikkaa armeijoiden liikkeiden animointiin. Usein ainoastaan yhtä tekniikkaa käyttämällä ei saavuteta haluttua lopputulosta tai se on liian työlästä vaan eri tekniikoita yhdistelemällä päästään parempaan lopputulokseen tai 5\n7 säästetään aikaa ja rahaaa. Pullen ja Bregler (2002) esittävät tekniikan jossa ihmisnäyttelijän liikkeisiin yhdistetään käsin animointia, jolloin liikkeestä tulee luonnollisen näköistä kun se pohjautuu oikeaan ihmiseen, mutta animoijalla on mahdollisuus vielä vaikuttaa liikkeisiin jos ne eivät ole olleet alunperin täysin halutun kaltaisia. Usein liikkeenkaappauksella saadaan hahmon suurimmat liikkeet, kuten raajat, animoitua hyvin, mutta pikkutarkempien liikkeiden kuten esimerkiksi ilmeiden animointi lisätään käsin, sillä liikkeentaltioinnin tarkkuus ei useasti riitä kattamaan yksityiskohtia riittävän hyvin. 3.3 Kompositointi Kun virtuaalihahmot ovat valmiita täytyy ne liittää muuhun materiaalin, joka yleensä elokuvien tapauksessa on oikea kuvattu kuva. Jos elokuva on kuvattu perinteisesti filmille (mikä vielä tänä päivänä on suosituin menetelmä) täytyy kuvamateriaali siirtää ensiksi digitaaliseen muotoon. Tähän liittyy jo omat ongelmansa, sillä siirrettävä tiedon määrä on valtava. Kuvan resoluution täytyy säilyä riittävän tarkkana jotta se isolta valkokankaalta katsottuna näyttää terävältä. Yleensä filmi skannataan vähintään 2kresoluutiossa mikä tarkoittaa 2048 pikseliä vaakasuunnassa ja kun kuvia on sekunnissa yleensä 24 (tai 25 Euroopassa) kappaletta niin datamäärät ovat helposti teratavuja. Kun alkuperäismateriaali on saatu digitaaliseksi täytyy virtuaalihahmot saada sulautumaan oikeaan maailmaan. Tässä oleellista on 3d-virtuaalikameran vastaavuus oikeaan kameraan. Kameroiden sijainnin ja polttovälin on oltava samat jotta kuva muodostuisi yhteneväisesti. Usein kuvaustilanteesta pidetään päiväkirjaa ja esimerkiksi käytetty polttoväli tiedetään, mutta kameran paikka (erityisesti jos se vielä liikkuu) ei ole välttämättä tarkasti tiedossa. Kameran sijainti ja liikkeet voidaan kuvaustilanteessa tallentaa ylös liikesensoreiden avulla tai ne voidaan laskea kuvatun materiaalin perusteella. Kuvaan asetetaan visuaalisiatunnisteita joiden sijainnit tiedetään. Näiden tunnisteiden paikkaa kuvasta seuraamalla voidaan muodostaa vastaava virtuaalinen kamera, joka liikkuu samaa rataa alkuperäisen kanssa (Roble, 1999). Kameran sijainti voidaan myös laskea ilman tunnisteita Simonin, Fitzgibbonin, Zissermanin (2000) esittämällä menetelmällä, mutta se vaatii kuvamateriaalilta erityispiirteitä kuten tasomaisia rakenteita ja ei näin ole sovellettavissa jokaiseen tapaukseen. Sama virtuaalikameran ja oikean kameran vastaavuusongelma on myös päinvastaisissa tilanteissa joissa oikeat näyttelijät istutetaan virtuaalilavasteisiin. Nämä kohtaukset kuvataan sinistä tai vihreää taustaa vasten josta näyttelijät voidaan erottaa ja yhdistää 3d-lavasteisiin. Viher- tai sinistudion taustaa asetetaan merkkejä tarkoin mitatuille paikoille jolloin kameran liikkeet saadaan tietoon kuvatusta kuvasta. Tällöin siis oikein kameran liikkeet määräävät lopullisen kameran paikan. Jos halutaan toimia toisin päin, pitää käyttää motion control tekniikkaa jossa oikeaa kameraa pystytään ohjaamaan tarkasti vastaamaan virtuaalikameran liikkeitä. Tämä tapa on monimutkaisempi ja kalliimpi, koska se vaatii monimutkaisempaa tekniikkaa, sillä kameraa pitää liikuttaa täysin tietokoneohjatusti. Pelkkä virtuaalikameran ja hahmon mallintaminen ei vielä riitä realistisen illuusion luomiseen. Maailmasta pitää mallintaa ainakin objektit joiden taakse virtuaalihahmo voi mennä ja piiloutua. Jos kuvaustilanteessa virtuaalihahmon paikalla on ollut vastaavan kokoinen ja mallinen näyttelijä, heittää se kuvaan virtuaalihahmon varjot eikä niitä tarvi 6\n8 tehdä enää jälkikäteen. Usein tämä ei ole kuitenkaan mahdollista johtuen esimerkiksi virtuaalihahmojen koosta tai epärealistisesta liikkumisesta kuten lentämisestä. Tällöin Maailmasta pitää mallintaa myös objektit joihin hahmo voi heittää varjon. Näitä objekteja ei renderöidä vaan niitä käytetään ainoastaan varjojen ja heijastusten laskemiseen. Virtuaalihahmon varjo piirretään käyttäen alpha-kanavaa jolloin alkuperäinen kuva tummenee varjon kohdalta. Hahmon mennessä jonkin objektin taakse ei hahmoa piirretä objektin kohdalta jolloin alkuperäiskuva jää näkyviin, tekniikasta tarkemmin Thalmannin & Thalmannin (1995) artikkelissa. Liikkuvat objektit kuten muut näyttelijät aiheuttavat lisää vaivaa sillä nekin pitää mallintaa vähintäänkin yksinkertaisella tasolla jos hahmo voi kulkea niiden takaata. Varjoihin ja heijastuksiin vaikuttaa oleellisesti valaistus, joka myöskin tulisi mallintaa oikeata vastaavaksi. Valon suunta määrää varjojen paikan ja valon laatu vaikuttaa varjojen pehmeyteen. Elokuvaa tehdessä valaistukseen kiinnitetään paljon huomiota ja se voidaan dokumentoida 3d-mallintajia varten. On myös olemassa tekniikoita joilla kuvaustilanteessa voidaan valaistusolosuhteet tallentaa valokuvaamalla peilipintaista palloa joka heijastaa ympäristönsä. Valokuvatessa käytetään laajan dynamiikka alueen kuvaustekniikkaa, jossa kohteesta otetaan monta kuvaa eri valoituksilla, sillä kohteen dynamiikka on niin laaja ettei sitä voida taltioida vain yhdellä kuvalla. Kun tiedetään kuvien valoitusarvot voidaan niistä muodostaa hdr-kuva (high dynamic range) jonka dynamiikka riittää kattamaan kaikki valaistukseen vaikuttavat valolähteet. Debevec (1998) on kuvannut artikkelissaan tälläisen menetelmän toimintatavan. Pallon kuvien perusteella voidaan mallintaa ympäristön valaistusolosuhteita ja syntyviä heijastuksia, joita hyödynnetään 3d-mallia renderöidessä (radiance maps). Valaistus vaikuttaa suuresti kohtauksen värimaailmaan, mutta se ei ole ainoa tekijä. Myös käytettävä kuvauskalusto, filmimateriaali, suodattimet ja värimäärittely ovat oleellisia tekijöitä elokuvan lopullisessa ulkoasussa. Myös nämä pitää huomioida virtuaalihahmojen tekoprosessissa. Jos kuvassa on paljon filmimateriaalista johtuvaa rakeisuutta tai digitaalikameran kohinaa, näyttää hahmo irtonaiselta jos samoja epätäydellisyyksiä ei simuloida sen päälle. Vastaavasti myös 3d-mallien värit pitää määritellä vastaamaan alkuperäisen kuvamateriaalin. Kuvan kontrasti ja kirkkaus pitää olla vastaavalla tasolla. Tähän vaikuttaa kuvaustekniikan lisäksi myös valaistus. Erilaisilla valonlähteillä on eri värilämpötilat jotka kuvaavat valon sävyä. Keinovalo on kelvineissä mitattuna kylmempää kuin päivänvalo ja näyttää kameran kuvassa keltaisemmalta. Jos eri värilämpöisä valon lähteitä sekoitetaan tulee kuvasta kirjavan väristä ja vastaavat sävyt pitää toistua virtuaalimallin valaistuksessa. Ihmissilmä ei havaitse eri värilämpötiloja vastaavasti vaan ne suodattuvat näkösysteemissä lähemmäksi toisiaan ja siksi kuvamateriaali missä on eri värilämpötiloja vaikuttaa epäluonnolliselta. Sen takia yleensä eri värilämpötiloja ei sekoiteta samassa kuvassa. 4 ONGELMAT Suuri ongelma virtuaalinäyttelijöissä on niiden ohjaaminen. Miten vastanäyttelijän tulisi reagoida kun sen täytyy näytellä tyhjää vastaan. Joissain tapauksissa virtuaalihahmon tilalla voi olla sijaisnäyttelijä joka myöhemmin korvataan tietokonegrafiikalla, mutta usein vastanäyttelijä jää vain mielikuvituksen ja jonkun kuvan ulkopuolelta lukemien vastarepliikkien tuotteeksi ja näyttelijän on osattava kuvitella lopputulos etukäteen ja näyteltävä sen mukaisesti. Tämä vaikeuttaa näyttelijän ja ohjaajan suoritusta entisestään 7\n9 ja näiden asioiden merkitys on useasti suurempi lopputuloksen kannalta kuin näyttävät erikoistehosteet. Vuorovaikutus virtuaalihahmojen kanssa on muutenkin ongelmallista. Jos hahmo esimerkiksi avaa oven täytyy oven jotenkin oikeastikin aueta tai sitten myös sen täytyy olla virtuaalinen. Vielä vaikeampia tapauksia ovat fyysinen vuorovaikutus näyttelijöiden kanssa. Jos virtuaalihahmo kantaa sylissään oikeaa näyttelijää pitää näyttelijä saada lentämään kuvassa tai jos virtuaalinäyttelijä ja oikea näyttelijä tappelevat täytyy oikean näyttelijän pystyä toteuttamaan koreografia yksinään. Virtuaalinäyttelijät harvoin ovat täysin virtuaalisia vaan niiden takana on oikea ihmishahmo tai useampia. Nykyään vielä vähintään virtuaalihahmon ääni on ihmisnäyttelijän tuottama. Puhesynteesillä ei pystytä vielä luomaan riittävän realistista ihmisääntä joka kykenisi tottelemaan ohjaajan käskytystä ja luomaan erilaisia tunnetiloja tarpeeksi vivahteikkaasti. Hahmon liikkeetkin ovat useasti oikean näyttelijän tekemiä motion capturella tai animaattorin toteuttamia. Elokuvien tapauksissa ei kuitenkaan välttämättä ole ollenkaan tarpeellista, että virtuaalihahmot olisivat täysin itsenäisiä tekoälyllisiä olioita. Tietokonegrafiikka on jo sillä tasolla ettei se enää juurikaan aseta rajoituksia toteutettaville visiolle. Käytettävä aika ja raha kuitenkin määräävät pitkälti sen mitä voidaan tehdä. 3d-grafiikan luominen on edelleen työläs prosessi ja vaatii taakseen ryhmän koulutettuja osaavia ihmisiä ja kalliita laitteita. Tarina on edelleen elokuvan tärkein elementti ja vaikka mahdollisuudet ovat yhä laajemmat, on sisältö ulkokuorta tärkeämpää. 5 YHTEENVETO Virtuaalihahmojen ja näyttelijöiden toteutustekniikat ovat kehittyneet valtavasti viime vuosina. Prosessit ovat vakiintuneet ja hioutuneet vakaammiksi. Enää ei tekniikka aseta rajoja vaan tekijöiden mielikuvitus ja taidot. Osaavia ammattilaisia vaaditaan hyvään jälkeen ja 3d-grafiikan toteuttaminen vaatii edelleen rahaa ja aikaa. Erikoistehosteiden käytön lisääntymisen myötä elokuvien budjetitkin ovat kasvaneet. Nykypäiväinen elokuvan tuotantoprosessi on mielenkiintoinen sekoitus uutta ja vanhaa tekniikkaa. Siihen liittyy useasti jo yli 100 vuotta vanhaa filmitekniikkaa kuin myös uusinta uutta tietokonegrafiikkaa. Virtuaalinäyttelijät eivät korvaa oikeita näyttelijöitä kokonaan. Yksityiskohtaiset ilmeiden mallintamiset ja reaktiot eivät vielä ole kuitenkaan riittävän tarkkoja ja roolisuoritukset eivät pärjää oikeille ihmisille, mutta eivät niiden tarvitsekaan aina pärjätä. Virtuaalinäyttelijöille on omat sovelluksensa joissa niiden käyttö on perusteltua ja järkevää, mutta ei ole syytä yrittää korvata niillä kaikkia näyttelijöitä. Pitää myös muistaa, että ainakin vielä toistaiseksi virtuaalihahmojen takana on liuta oikeita ihmisiä joiden työn yhteisvaikutuksesta virtuaalihahmo syntyy. Oikea näyttelijä tekee edelleen virtuaalisenkin näyttelijän äänisuorituksen mikä on kuitenkin erittäin tärkeä osa elokuvien keskeisien hahmojen ominaisuuksista. Tekniikka ei luo tarinaa. 8\n10 VIITTEET Soraia Raupp Musse, Daniel Thalmann From One Virtual Actor to Virtual Crowds. Proceedings of the fourth international conference on Autonomous agents. ACM Press Nadia Magnenat Thalmann, Daniel Thalmann Virtual Actors Living in a Real World. Computer Animation '95., Proceedings. Page(s):19-29, 210 Gilles Simon, Andrew W. Fitzgibbon and Andrew Zisserman. Markerless Tracking using Planar Structures in the Scene. Augmented Reality, (ISAR 2000). Proceedings. IEEE and ACM International Symposium. Page(s): Doug Roble. Vision in Film and Special Effects. November 1999 ACM SIGGRAPH Computer Graphics, Volume 33 Issue 4. ACM Press Katherine Pullen, Christoph Breglerl Motion Capture Assisted Animation: Texturing and Synthesis. ACM Transactions on Graphics (TOG). Proceedings of the 29th annual conference on Computer graphics and interactive techniques SIGGRAPH '02, Volume 21 Issue 3. ACM Press Paul Debevec Rendering Synthetic Objects into Real Scenes: Bridging Tradiotional and Image-based Graphics with Global Illumination and High Dynamic Range Photography. Proceedings of the 25th annual conference on Computer graphics and interactive techniques table of contents. Pages: ACM Press ELOKUVAVIITTEET Star Wars (1977), The Empire Strikes Back (1980), The Return of the Jedi (1983), Lucasfilm Ltd. King Kong (1933), RKO Radio Pictures Who Framed Roger Rabbit (1988), Touchstone Pictures The Lord of the Rings: The Fellowship of the Ring (2001), The Lord of the Rings: The Two Towers (2002), The Lord of the Rings: The Return of the King (2003), New Line Cinema 9\nIhmismallit ja niiden käyttäytyminen\nTEKNILLINEN KORKEAKOULU 22.12.2006 Tietoliikenneohjelmistojen ja multimedian laboratorio T-111.5080 Sisällöntuotannon seminaari Syksy 2006: Vuorovaikutteinen digitaalinen teatteri Ihmismallit ja niiden\nRAPORTTI HEVISAURUSTESTIN TEKEMISESTÄ\n1 RAPORTTI HEVISAURUSTESTIN TEKEMISESTÄ TAUSTA Hevisaurus on Sony Music Entertainment Finland Oy:n ja Helsinki Pump Productionin omistama brändi sekä musiikkiyhtye, jossa viisi dinosauruspukuihin pukeutunutta\n3D-hahmoanimaation lyhyt oppimäärä\nJulia Huumo 3D-hahmoanimaation lyhyt oppimäärä Tutkielma 31.10.2012 Mediatekniikan seminaari Työelämän ja tutkimuksen kieli ja viestintä TV10S1 Sisällys 1 Johdanto 1 2 Yleistietoa animaatiosta ja oma näkökulmani


Radio Novan kuuntelijalle lahjoitetaan tontti Uudeltamaalta - katso, miten voit voittaa - Ilmiöt - Voice.fi\n23.06.2020 10:45 - Iiro Myllymäki\nJollekin Radio Novan onnekkaalle kuuntelijalle on luvassa upea lahja, nimittäin tontti Lapinjärveltä. Lapinjärven kunta laittoi kyseisen palkinnon jakoon osana Radio Novan Iltapäivän Unboxing-osuutta. Unboxingissa Anssi Honkanen ja Niina Backman ovat vastaanottaneet eri Suomen kunnilta laatikoita, joista paljastuu mitä erilaisimpia lahjoja kuulijoille jaettavaksi.\nLapinjärvi on kunta Uudellamaalla. Kunnassa on noin 2800 asukasta, ja kolmannes väestöstä on ruotsinkielistä.\n- Rakenna kotisi upealle itäiselle Uudellemaalle, Lapinjärvelle. Lapinjärven kunta lahjoittaa omakotitalotontin Radio Novan kuuntelijoille. Perheelliselle, pariskunnalle, nuorelle, vanhalle, sinkulle – kenelle vain, joka unelmoi omasta kodista ihanien ihmisten yhteisössä maaseudulla! kommentoi lahjaa Lapinjärven kunnanjohtaja Tiina Heikka.\nLapinjärvi tarjoaa nyt useamman tontin, joista onnekas kuulija voi valita mieleisensä. Radio Novan Iltapäivän Anssi ja Niina olivat silminnähden yllättyneitä, kun boksista paljastui kyseinen palkinto. Näet kaksikon reaktion palkintoon alla olevalta videolta videon loppupuolelta. Jos video ei näy alla, näet sen myös täältä.\nTontin voi voittaa omakseen kommentoimalla kyseiseen Facebook-videoon. Kommentissa tulee ilmaista, havitteleeko itselleen tonttia vai jotakin muuta Unboxingissa paljastunutta, majoituksen sisältävää lahjakorttia. Anssi ja Niina kertovat, että luovuudesta palkitaan kommenteissa.\nRadio Novan Iltapäivän Unboxing-videot ovat olleet menestyksekkäitä. Ne saivat kesäkuun alussa järjestetyssä RadioGaalassa Vuoden some -palkinnon. Lapinjärven boksi sai kunnian olla koko Unboxing-konseptin viimeinen laatikko.\nRadio Nova Radio Novan Iltapäivä Unboxing Lapinjärvi


Kimmon tarina - Kimmo Sasi\nArvomaailma ja työ\nArvostan sitä, että saan toimia Suomen kansan edustajana ja vaikuttaa isänmaamme kehitykseen. Tullessani mukaan poliittiseen toimintaan 1960-luvun lopulla kommunismin ja vasemmistoradikalismin paine oli suuri. Minulle tärkeiden arvojen kuten markkinatalouden ja ihmisoikeuksien puolustaminen vaativat tuolloin moraalista selkärankaa. Ajatteluani on myös alusta alkaen leimannut lapsuudenkodistani peritty vahva usko koulutuksen merkitykseen, yritteliäisyyteen ja ahkeruuteen. Näistä arvoista on kysymys tänäänkin tehtäessä työtä suomalaisten hyvinvoinnin puolesta. Toimiva markkinatalous, kilpailu ja kansan korkea koulutustaso ovat olleet suomalaisen tietoyhteiskunnan syntymisen kannalta avainasemassa.\nOlen itsekin pyrkinyt noudattamaan omia oppejani. Juridiikan ja kauppatieteen tutkinnot Helsingistä (ensimmäinen suomen ja toinen ruotsin kielellä) sekä juridiikan jatkotutkinto New Yorkista (Columbia University) luovat hyvän pohjan modernin markkinatalouden lainalaisuuksien hahmottamiselle. Tämä on nyt erityisen tärkeää Euroopan talouskriisiä torjuttaessa.\nOlen aiemmin toiminut mm. Postipankin hallintoneuvoston puheenjohtajana ja Imatran Voima Oy:n hallintoneuvoston puheenjohtajana sekä pyörittänyt omaa lakiasiaintoimistoa. Toimin nyt Yleisradio Oy:n hallintoneuvoston puheenjohtajana. Tämä on näköalapaikka tulevaisuuden viestintää kehitettäessä. Olen pyrkinyt pitämään huolta siitä, että Yle on mahdollisimman ammattitaitoisesti johdettu yritys, ja että puoluepolitiikka ei vaikuta yhtiön uutistoimintaan.\nJoskus on hieman yksinkertaistaen sanottu, että Suomella ja suomalaisilla on ollut kaksi menestystekijää: puu ja pää. Liikenne- ja viestintäministerinä edustin sitä osaa valtionhallintoa, jossa luodaan keskeisiä edellytyksiä näiden molempien hyödyntämiseen. Maa-, meri- ja ilmaväylät ovat yhteiskunnan infrastruktuurin, teollisuuden ja taloudellisen toimeliaisuuden perusta. Tietoyhteiskunnan edellytysten ja visioiden sekä modernien viestintäverkkojen kautta on puolestaan aikaansaatu aivan uudenlaista kilpailukykyä ja yritystoimintaa, joihin Suomen viime vuosien taloudellinen menestys perustuu. Olen hyvin iloinen siitä, että toimiessani liikenne- ja viestintäministerinä Suomi oli maailman kehittynein tietoyhteiskunta.\nEnnen tehtävääni suomalaisen tietoyhteiskunnan rakennusmiehenä, toimin aikaisemmin jo sen myyntimiehenä. Olin hallituksessa ulkomaankauppaministerinä lähes kolme vuotta. Vastuualueeseeni kuuluivat tuolloin kauppapolitiikkaan liittyvät kysymykset, viennin edistäminen sekä kotimaan kilpailu-, kuluttaja-, matkailu- ja elintarvikekysymykset sekä sisämarkkina-asiat. Eurooppa ja Euroopan unioni on ollut lähellä sydäntäni jo kansanedustaja-aikanani. EU:n laajentumisesta vastaavana ministerinä sain tuolloin olla mukana viemässä eteenpäin maanosamme historiallisesti merkittävintä projektia. EU on Euroopan historian tärkein rauhanprojekti.\nKoko poliittisen urani jatkuneista lempiaiheistani haluan vielä mainita kiinnostukseni verokysymyksiin. Toimintani eduskunnan valtiovarainvaliokunnan verojaoston puheenjohtajana kesti kokonaiset viisitoista vuotta (1984-1999) ja keskeytyi vasta tultuani valituksi tammikuussa 1999 ensimmäistä kertaa liikenneministeriksi Paavo Lipposen ensimmäiseen hallitukseen. Tässä tehtävässä sain valmistella päätöksen, jolla ensimmäistä kertaa maailmassa myönnettiin kolmannen sukupolven matkapuhelintoimiluvat.\nNyt perustuslakivaliokunnan puheenjohtajana valvon, että hallitus ja eduskunta kunnioittavat kansalaisten perusoikeuksien toteutumista. Puheenjohtajakautenani perustuslakivaliokunnan rooli perusoikeuksien tulkitsijana on vahvistunut. Nykyisin ei enää säädetä lakeja, jotka olisivat ristiriidassa perustuslain kanssa. Sen sijaan perustuslakivaliokunta kertoo, miten hallituksen esityksiä on muutettava, jotta ne täyttäisivät perustuslain asettamat vaatimukset. Olen hyvin tyytyväinen siihen, että valiokunta on kyennyt tekemään lähes kaikki päätöksensä yksimielisesti. Erityisen suuresti arvostan valiokunnan varapuheenjohtaja Jacob Södermania. Kahdeksan vuoden aikana en ole joutunut jättämään eriävää mielipidettäni ainoaankaan valiokunnan päätökseen.\nMenin naimisiin vuonna 1997 Viveca Ulfvensin kanssa, jonka olin tavannut jo opiskeluaikana. Meille syntyi samana vuonna tytär Sara, jonka kanssa pyrin viettämään kaiken liikenevän aikani. Lähes harrastuksenomainen intohimoni liittyy sanomalehtiin, joita pystyn väsymättä ahmimaan päivästä toiseen. Ilman keskeisten kotimaisten ja useiden eri kulttuureja edustavien ulkomaisten lehtien säännöllistä seurantaa koen olevani vaillinaisesti informoitu siitä, mitä maailmassa tapahtuu ja ennen kaikkea miksi käy niin kuin käy. Talvella käyn hyvin usein laskettelemassa Saran kanssa pääasiassa Sappeen hiihtokeskuksessa. Kesällä yhteinen intohimoni priimusuimamaisteri Saran kanssa on uinti.\nMinua tuntevat väittävät, että olen nopea puhumaan monilla kielillä. Sanotaan, että olen harvinaisen innostunut kävelemään paljon ja lujaa. Täsmällisyys ei ole parhain hyveeni osin sen takia, että pyrin ratkeamaan kovin moneen paikkaan. Erityisen ylpeä olen tamperelaisuudestani ja hämeenkyröläisistä juuristani Sasin kylästä.


Maitolaiturin Kyllikit: Puntari: Napajäätiköt ja salaiset aseet urheilusuorituksiin\nPuntari: Napajäätiköt ja salaiset aseet urheilusuorituksiin\nJos joku väittää sinulle, että napajäätiköt sulavat, älä usko! Tein tänään mullistavan tieteellisen havainnon, joka osoittaa todeksi sen, että maailman napajäätiköt eivät ole sulamassa, ne ainoastaan vaihtavat paikkaa. Tuorein napajäätikkö havaittiin tänään meidän pakastimesta.\nTuumasta toimeen, pakasteet pihalle, lämmintä vettä pakastimeen ja tip tip tip. Pakastimen sulattaminen on kyllä v-mäisintä hommaa, mitä tiedän! Mieluummin vaikka synnyttäisin (No se tietysti johtuu siitä, että olen hulluna ilokaasuun. Oikein odotin nuorimmaisen syntymää. Kännit yhteiskunnan piikkiin! "Ilokaasua" kähisin malttamattomana synnytysvastaanotossa. Harmikseni juniori tuli maailmaan niin vauhdilla, että kaasun nautiskelu jäi vähäiseksi. Roikuin letkuissa kuin hurmiossa vielä silloinkin kun lapsi oli jo maailmassa. Sitten joku ikävä kätilöihminen sulki hanat).\nPakastin on nyt sulatettu. Johan sitä pari vuotta ehdin suunnitella.\nMutta mennäänpä asiaan. Kehuin yhtä pirtelöohjetta aikaisemmin. Tässä se nyt tulee.\n1/2 litraa (luomu)piimää\nruokalusikallinen hunajaa tai sokeria\nAinekset lätkäistään kuppiin ja pyöräytetään sauvasekoittimella tai tehosekoittimella juomaksi.\nVoin kertoa, että tuon parempaa välipala/aamupala/palautumisjuomaa ei olekaan. Tuoreita marjoja, piimää ja vain vähän makeutusta (esim. tuossa mansikkaversiossa makeutusta ei tarvisi mun mielestä lainkaan). Tämän juoman voimalla jaksaa painaa pitkää päivää pihatöissä tai pururadalla (kun on tietysti muistanut syödä hyvin päivän pääateriat!).\nPari vuotta sitten tuli mielenkiintoisia tutkimustuloksia, joissa todettiin, että rasvaton maito on ihan yhtä hyvä urheilusuorituksen jälkeinen palautusjuoma, kuin keinotekoiset mömmöt.\nItse suosin luonnon omia tuotteita mahdollisimman paljon. Pyörälenkille en ota energiapatukkaa, vaan tetrallisen mustikkasoppaa. Urheilujuomat eivät sovi käyttööni, mutta viinimarjamehu sitäkin paremmin.\nTaloudessamme asuu toisenkin koulukunnan edustaja. Kaapista löytyy siis jos jonkinmoista purkkia ja patukkaa. Olemme viime aikoina kuitenkin lähentyneet toisiamme. Pirtelöä kun valmistuu helposti kahdelle, eikä mies ole koskaan lasiin sylkenyt.\nPs. Majoitukset Tahkolle varattu Tahko MTB-tapahtuman ajaksi! Jee! Nyt vaan tarvis aloittaa hullu kuntoilu!\nLähettänyt Maitolaiturin Kyllikit klo 12.54\nTunnisteet: kasvikset, pyöräily, resepti, siivous\nAnonyymi 20. maaliskuuta 2011 klo 8.50\nMeidänkin pitäisi tehdä sama operaatio! Onko se nyt Sappee, Tahko ja Jukola tavoitteissa 2011? :D\nJos teiltä rupee marjat loppumaan niin meiltä löytyisi vielä rutkasti esim. mansikkaa ja vattua. Mustikkaakin varmaan. Vinkkaa vaan niin tuon!


Honeywelln verkkokauppa Techinnissa\nKAIKKI ( Honeywell )\nHoneywell Lämmitin HCE200WE4 1500W\nHoneywell Lämmitin HCE200BE4 1500W\nHoneywell Torni Tuuletin HTF210BE Quietset\nHoneywell Pöytätuuletin HT354E Quietset 20 Cm\nHoneywell Pysyvä Tuuletin HSF600BE4 Quietset\nHoneywell Vaihto Hiilisuodatin HRF-Q710E\nHoneywell Vaihto Hiilisuodatin HRF-L710E\nHoneywell Ilmanpuhdistin HFD323E2 Airgenius 5\nHoneywell Torni Tuuletin DO1100E4\nHoneywell Viivakoodinlukija 1200G-2USB-1\nHoneywell Viivakoodin Lukija 5145\nHoneywell Viivakoodin Lukija 1470G2D-2USB-1-R\nHoneywell Viivakoodinlukija Voyager 1200G\nHoneywell Kannettavan Skannerin Tuki MS3780 Fusion\nHoneywell Viivakoodinlukija 1202G Scanner Kit Bluetooth 10m\nVarmista, että löydät parhaat Honeywell - tuotteet valikoimastamme. Ostosten teko ei voi tästä helpommaksi muuttua: selaile tuotteita verkossa ja valitse ostoksesi ovellesi toimitettaviksi. Suurin osa tuotteistamme lähetetään 24 tunnin sisällä tilaamisesta. Honeywell:in valtuutettuna jälleenmyyjänä, meillä on laaja tietämys tuotteistamme, ja voimme antaa tarvittaessa neuvoja tuotteiden käytöstä. Saat meiltä parasta palvelua, juuri kun tarvitset sitä. Osta erittäin kilpailukykyiseillä hinnoilla elektroniikka ja tietokoneetn varusteita techinn myymälässä. Uskomme, että suurin osa tyytyväisyydestä syntyy siitä, että tiedät maksutietosi pysyvän salassa ja tiedät ostosten tekemisen olevan täysin turvallista. Haluamme sinun olevan 100% tyytyväinen ostokseesi. Jos tämä ei kuitenkaan riitä, voit palauttaa ostoksesi 30 päivän sisällä. Jos sinulla on vielä kysyttävää, ota yhteyttä ystävälliseen asiakaspalvelutiimiimme, he auttavat sinua mielellään!


L’Alliance Brut - Soil Wine Group Oy\nEtusivu / Samppanjat / L’Alliance Brut\nTuoksu ja maku: Tästä samppanjasta huomaa heti ensimmäisenä kauniin kullankeltaisen värin ja eloisat kuplat. Hedelmäisestä tuoksusta erottaa päärynää ja punaisia marjoja sekä hentoa mausteisuutta. Kitalaella puhdas ja elegantti kokonaisuus antaa runsaasti hedelmäisyyttä ja miellyttävää sitruksisuutta. Hienostunut paketti on täydellinen lajinsa edustaja!\nAlkuperä ja viininvalmistus: Rypäleet ovat kerätty kahdelta eri palstalta Montgenostista ja Verpillères-sur-Ourcesta. Maaperä tarhoilla on kalkki- ja liitukiveä. Sokerin lisäys on ollut maltillinen, vain 7 grammaa litraa kohden. Viiniä kypsytetään 3 vuotta kellareissa ennen kuin se vapautetaan janoisten nautiskelijoiden ulottuville.\nRuokasuositus: Puhdaspiirteisen ja raikkaan otteen ansiosta tämä samppanja toimii mainiosti sekä aperitiivinä että ruoan parissa. Erityisesti kevyet ja raikkaat ruokalajit, kuten sashimit ja marinoidut ravunpyrstöt kulkevat nätisti käsi kädessä tämän samppiksen kanssa.\nChardonnay (55%) ja Pinot Noir (45%)


Aurinkosuojatuotteet. Säästä jopa 71% – Luxplus.fi\nMalibu Nivea Bielenda Garnier Derma Nivelazione Dermalogica Nuxe Urtekram Bondi Sands La Roche-Posay Clarins Decleor Piz Buin Luxplus St. Moriz P20 Sunspa Mascha Vang Coola The Fox Tan So...? Filorga\nAfter Sun Aurinkosuojasuihke Aurinkosuojavoide Body Mist Itseruskeuttavat tuotteet Rusketusöljy\nAlkoholiton Aloe vera Aminohapot Antioksidantit Argaaniöljy E-vitamiini Ei sisällä väriaineitä Entsyymit Gluteeniton Glyseriini Hajusteeton Hyaluronihappo Ilman lisättyjä hormoneja Jojobaöljy Karitevoi Kasvissyöjille Kasviöljy Kookos Lakritsi Laktoositon Luomutuote Luonnolliset ainesosat Mineraalit Myrkytön Parabeeniton Saippuaton Silikoniton Spf Uva/uvb Vegaaninen\nAnti-aging Antibakteerinen Dermatologically tested Imukykyinen Kosteuttava Rauhoittava Rauhoittava Rusketus Vedenkestävä Viilentävä\nTältä sivulta löydät valikoiman aurinkosuojatuotteita. Tässä on aurinkovoiteita, aurinkosuihkeita ja after sun -tuotteita ensisijaisesti vartalolle. Aurinkosuojan kasvoille erityisesti löydät kasvojenhoitotuotteista.\nAurinko voi olla yhtä hyödyllistä, kuin haitallista. Tarvitsemme D-vitamiinia, jolla on merkittävä rooli terveydessämme. D-vitamiini, jonka saamme ruoasta ja ravintolisistä, ei riitä. Loput on saatava auringosta. Mutta liian paljon aurinkoa haitaa ja saattaa aiheuttaa ihosyövän, mm melanooman.\nOn tärkeä suojella itseäsi auringolta, mutta D-vitamiinin saannin takia et tarvitse kätkeytyä auringolta kokonaan. Siis korkein auringonsuojakerroin ei aina ole paras valinta. On tärkeä olla järkevää. Voit noudattaa Tanskan syöpäyhdistyksen neuvot, kolme S:tä: sunscreen (aurinkovoide), sun hat (aurinkohattu) ja shadow (varjo).\nMuista käyttää aurinkosuojatuotetta\nTarvitsemasi auringonsuojakerroin riippuu ihotyypistäsi ja myös siitä, kuinka korkea UV-indeksi ulkona parhaillaan on. Jos ihosi on erittäin vaalea, se ottaa itseensä enemmän aurinkosäteitä kuin tumma, joten tarvitset korkeamman suojakertoimen. Lisäksi sinun on otettava huomioon auringon säteilyn, koska juuri se polttaa ihoa. On aina suositeltava käyttää vähintään suojakerrointa 15. Mutta jos olet etelässä, jossa aurinko on tyypillisesti kovempi, valitse suojakerroin 20 vähintään.\nLuxplusilla on laaja valikoima edullisia aurinkosuojatuotteita, joka täyttää kaikki tarpeet. Meillä on aurinkovoiteita, aurinkosuihkeita ja aurinkosuojapuikkoja, joiden auringonsuojakertoimet ovat 6-50. On tuotteita eri brändeiltä, joista osa ovat tunnettumpia kuin muita. Tietenkin meillä on aurinkosuojatuotteita "tyypillisiltä" aurinkosuojavalmistajilta, kuten Derma, Piz Buin, Garnier ja Nivea. Meillä on tunnettuja brändejä, kuten Elizabeth Arden, Biotherm, Tromborg, Dermalogica ja L'Oreal. Löydät myös aurinkosuojatuotteita vähemmän tunnetuilta mutta silti laadukkailta brändeiltä, kuten Lancaster ja Ecooking.\nValitset brändin ja tuotteen itse, tärkeintä on, että käytät aurinkosuojatuotetta aina, kun olet auringossa.


Croozer Kid Keeke for 1 -pyöräkärry - Muksumukaan.fi\nTuoteryhmät ● Croozer & Thule Chariot -pyöräkärryt ja -kulj... Croozer Kid Keeke for 1 -pyöräkärry\nJos haluaa taatusti hyväksi havaitun pyöräkärryn, Croozer on hyvä valinta. Croozer (Croozer Kid Keeke for 1, yhdelle lapselle, hinta 579 e,sis.toimituksen) on perinteisesti ollut hinta - laatu -suhteeltaan ylivoimainen.\nEnnen pakettiin sisältyi myös juoksuun tarkoitettu iso eturengas, "juoksurengapaketti", joka myydään nykyään lisävarusteena - kuten useimmissa laatukärryissä. Iso eturengas tekee kärrystä keveästi liikkuvan ja suuntavakaan - kärry toimii hyvin myös juoksulenkillä. Pienet eturenkaat eivät toimi esim. lenkkeilyssä.\nCroozer Kid Keeke for 1 sisältää tarvittavat varusteet pyöräilyyn ja kävelyyn. (juoksuun/lenkkeilyyn sopiva iso eturengas lisävarusteena.)\nCroozeriin on saatavilla lukuisia lisävarusteita: aurinkosuoja, sadesuoja, vauvanistuin, pienen lapsen istuintuki, jalakset suksien kiinnittämistä varten, juoksurataspaketti. Lisävarusteena saatavana myös integroidut sensorivalot automaattisella hämärä- ja liikeanturilla.\nL x W x H (ilman työntöaisaa): 110 x 72 x 94 cm\nL x W x H kokoontaitettuna (ilman työntöaisaa ja pyöriä): 106 x 72 x 28 cm\nPaino (kärry työntöaisan ja pyörien kanssa): 15,8 kg


Kuinka karkuri saatiin kotiin? – Pöpelikössä\nKuinka karkuri saatiin kotiin?\nInstassa ja Facebookissa minua seuranneet jo tietääkin, että sunnuntai-iltana karannut kissa saatiin eilen takaisin kotiin turvaan. Kuinkas se tapahtui?\nIstuin eilen aamupäivällä rappusilla tupakalla (kyllä) kun kuulin ”mau”. Olin ihan varma, että joopa joo, harhoja kuulen, mutta sitten kuului uudestaan ”mau”. Nousin katselemaan tontin vierustan puskia, nostin katseen ylös ja KISSA! Kissa männyssä! Siellä se kökötti oksan päässä noin kymmenen metrin korkeudessa. Ja siinä minä kökötin monta tuntia tuijottamassa kissaa männyssä.\nKissittelin ja yritin houkutella ruualla. Kissa hivuttautui oksaa pitkin männyn rungon viereen – ja sitten taas takaisin oksan päähän. Tunnit kului. Jere kävi kissittelemässä, anoppi kävi kissittelemässä, äiti ja isäpuolikin kävi kissittelemässä. Soitin palokuntaan ja tiedustelin voiko heitä pyytää hakemaan kissaa alas jos se ei sieltä itse uskalla tulla. Sovittiin, että huomenna (siis tänään) voivat tulla kokeilemaan jos kissa edelleen puussa.\nSitten syttyi idealamppu äitin ja isäpuolen päässä. Isäpuoli askarteli heeeeelvetin pitkän kepin päähän pehmusteet ja kantoi männyn juurelle kahdeksan metrin tikkaat. Jere kiipesi tikapuita pitkin parin metrin päähän kissaa ja tönäisi sen alas sillä kepillä (joka näytti jättimäiseltä vanupuikolta). Samaan aikaan minä, veli ja äiti oltiin alhaalla ottamassa päiväpeitolla kissaa vastaan…\nKissa tippui peitolle eli pehmeä pudotus, mutta pääsi karkuun. Juoksi onneksi suoraan talon alle ja me perässä äkkiä tukkimaan reiät talon etu- ja takapuolelta. Jere ja veli mönki kissan perään talon alle, jossa veli sai takajaloista kiinni, mut kissa pääsi irti JA survoutumaan tukitusta aukosta ulospäin. Tässä kohtaa alkoi hitonmoinen häsläys! Isäpuoli sai sen verran hidastettua kissan matkaa ettei päässyt sujona metsään, vaan kissa joutui vaihtamaan suuntaa seinän viertä pitkin minun hyppysiini! Sain napattua kissan kiinni. Se puri, raapi, rimpuili, olin sen kanssa tuhannen solmussa ja SATTUI VITUSTI, mutta pidin kiinni ja sain kissan sisälle.\nSisällä kissa sähisi ja oli aivan paniikissa, juoksi sohvan alle piiloon. Minä painelin huuhtomaan revittyjä ja purtuja käsiäni juoksevan veden alle, äiti huolehti karkulaiselle ruokaa ja vettä, väistellen eteiseen levinneitä veritippoja. Minun oli lähdettävä terkkarille tarkastettavaksi, muistin sentään ennen lähtöä pyyhkäistä korvanlehden ja kaulalle noruneen veren. Kahakassa sain siis vekin korvanlehteen, muutamia käsiin ja rintaan ja oikean käden nimetön on purtu rei’ille. On muuten aikas saakelin kipeä ja turvoksissa. Jäykkäkouristusrokotus oli voimassa, mutta antibioottikuurin kirjoitti lääkäri (hyvää juhannusta).\nLoppujen lopuksi kaikki on ERITTÄIN HYVIN. Kissa tunnisti kodin kodikseen ja minut ihmisekseen ja käyttäytyy nyt niin kuin aina ennenkin. Puskee, kyöhnää, loikkii sänkyyn silitettäväksi ja kipittää jaloissa. Nukkuu vaatekaapissa mustien vaatteiden päällä, syö ja juo. Tarinalle saatiin täydellisen onnellinen loppu.\nKirjoittaja PöpelikössäJulkaistu 21 kesäkuun, 2018 21 kesäkuun, 2018 Kategoriat Karvoja ja höyheniä\nYksi ajatus artikkelista “Kuinka karkuri saatiin kotiin?”\nEdellinen Edellinen artikkeli: Kissa karkuteillä\nSeuraava Seuraava artikkeli: Sitten juhlitaan! Nauretaan ja iloitaan!


Mahdollisuuksien remontti -kiertue tuo Lapin taloyhtiöille työkaluja korjaushankkeiden toteuttamiseen | Kiinteistölehti\nmaanantai 12 huhtikuu 2021\nMahdollisuuksien remontti -kiertue tuo Lapin taloyhtiöille työkaluja korjaushankkeiden toteuttamiseen\nKaikille avoin ja maksuton koulutusilta korjausrakentamisesta Rovaniemellä 11.1.2018.\nKiinteistöliiton ja Kiinteistöalan Kustannus Oy:n järjestämä, kaikille avoin Mahdollisuuksien remontti -kiertue tuo taloyhtiöiden hallituksille ja isännöinnille tietoa kiinteistön ylläpidon ja korjausrakentamisen kokonaisuudesta. Kouluttajina Rovaniemellä toimivat Kiinteistöliiton asiantuntijat, joiden luennoille pääsevät yleensä vain jäsentaloyhtiöiden edustajat.\nSuunnitelmallisuus ja avoimuus avainsanoina\n”Korjaushankkeeseen ryhtyvän taloyhtiön on tärkeää hankkia pätevä projektinjohtaja. Hankesuunnittelu kannattaa tehdä huolella, ja työmaata sekä lopputulosta on myös valvottava kunnolla”, linjaa Kiinteistöliiton kehityspäällikkö Jari Virta.\nKiinteistön ylläpitoon ja korjaushankkeisiin liittyvää päätöksentekoa käydään koulutuksessa läpi Kiinteistöliiton neuvontalakimiehen Tapio Haltian johdolla.\nLapin taloyhtiöillä vaikeuksia löytää väkeä hallituksiin\nKiinteistöliitto Lapin toiminnanjohtaja Hilla Kyrö on huolissaan siitä, että yhä useammissa lappilaisissa taloyhtiöissä on vaikeuksia löytää vapaaehtoisia hallitukseen tai puheenjohtajaksi – erityisesti, jos tiedossa on suuria korjauksia.\n”Kannattaa heittää turha pelko hallitustyötä kohtaan pois, sillä monenlaista apua kyllä löytyy. Esimerkiksi Kiinteistöliiton neuvonta ja koulutukset tarjoavat vastauksia moniin ongelmatilanteisiin”, Kyrö rohkaisee.\nJos hallituksen jäseniä ja puheenjohtajaa ei löydy taloyhtiön osakkaista, heidät joudutaan etsimään ulkopuolelta.\n”Tämä taas voi maksaa useita satoja, ellei tuhansia euroja vuodessa”, Kyrö muistuttaa.\nKoulutuksen ajankohta: torstai 11.1.2018 klo 16:00 – 20:30, luennot alkavat klo 16:45\nPaikka: Hotelli Santa Claus, Korkalonkatu 29, Rovaniemi\nLisätiedot ja ilmoittautuminen tapahtumaan\nTarkkaile talon katolle kertyvää lumen määrää - Kattosi voi olla vaarassa sortua\nTällainen on remontoijan unelma-asunto\nMahdollisuuksien remontti -kiertue tuo Etelä-Savon taloyhtiöille työkaluja korjaushankkeiden toteuttamiseen\nMahdollisuuksien remontti -kiertue tuo Uudenmaan taloyhtiöille työkaluja korjaushankkeiden toteuttamiseen\nMahdollisuuksien remontti -kiertue tuo Keski-Suomen taloyhtiöille työkaluja korjaushankkeiden toteuttamiseen\n24 Center onnistui nostamaan NPS-lukua huimasti


Kotiseutu ja pienoisrautatiet | Lahen Lehti\t'); si_window.document.writeln(''); si_window.document.writeln(' '); si_window.document.writeln('\nJulkaistu 12.7.2017 , kirjoittanut Sauli Hirvonen\nPienoismallit ovat hyvä väline valottaa historiaa realistisesti. Historiallisessa museossa on useita pienoismalleja Lahdesta, mutta aiheeseen ovat tarttuneet myös alan harrastajat.\nLahtelainen rautatieharrastaja Esko Nikkanen on myös pitkänlinjan pienoisrautatieharrastaja. Lahtelaisittain mielenkiintoisia kohteita ovat hänen tekemänsä Mytäjäisten veturivarikon vesitorni, ratapihan asetinlaitintorni, Salpausselän seisakerakennus ja asemapäälliköntalo. Näiden mallien esikuvista ovat jäljellä vesitorni ja asemapäälliköntalo.\nAlla kuvat Nikkasen tekemistä malleista.\nNikkasen malli vuonna 1954 valmistuneesta Mytäjäisten veturivarikon vesitornista. Mallissa on tornin pihalla aikoinaan kasvanut koivu sekä pistoraide, jossa moottoriresiina ja kiskoauto.\nTornissa on ollut veturimiesten lepotilat ja Lahden Rautatieharrastajat Topparoikka ry:n tilat. Vuonna 2015 Senaatti-Kiinteistöt myi alueen rakennuksineen yksityiselle omistajalle, jonka jälkeen torni saneerattiin yksityisasunnoksi. (Kuva Sauli Hirvonen)\nAsetinlaitetorni sijaitsi Lahden ratapihalla. Viipurista vapautunut kankiasetinlaite siirrettiin v. 1936 Lahteen. Purettu joskus 1980-luvulla. Etualalla veturi Vv15. (Sauli Hirvonen)\nRakennus on valmistunut vuonna 1912. Piirustukset on laatinut 7.9.1912 Albert Leidenius.\nSotien jälkeen talon koristeita karsittiin ja puutarhaa kutistettiin liikenneväylien tieltä. Asemapäällikön talo, sauna ja maakellari ovat kuitenkin jäljellä, samoin kuin muutamia Valtionrautateiden komeasta puisto-perinteestä muistuttavia vanhoja puita. Rakennus myytiin vuonna 2015 uudelle omistajalle. (Kuva Sauli Hirvonen)\nVesijärven satamaradan varrella hiihtostadionin kohdalla pieni rautatieasemarakennus. Se valmistui vuoden 1938 hiihdon MM-kisoihin, ja purettiin n. 1970-80-luvun taitteessa. Nykyään rata päättyy seisakelaiturille, jota käyttää yhä mm. höyryjunat.\nPienoismallissa seisakerakennus ja sen edessä höyryveturi Vr1 “Kana” työntää lumiauraa. (Kuva Sauli Hirvonen)\nRakennusmateriaalina Nikkanen on käyttänyt perustuksissa balsapuusta tehtyä levyä, seinissä uritettua muovilevyä styreeniä (kauppanimi Evergreen), ikkunoiden ja ovien puitteissa muoviliuskoja, ikkunat ovat kirkasta muovilevyä. Tiiliraken-nusten tiilijäljitelmä myös myös muovilevyä. Pohjamaalaus tehty Spray-purkkimaalilla, pintamaalaukset siveltimellä.\nMallit ovat valmistuneet 2013-2015.\nSalpausselän seisakerakennuksen mitat arvioitu valokuvien perusteella, koska piirustuksia ei ole ollut saatavilla. Varikon vesitornin, asetinlaitintornin ja asemapäällikön rakennuk-sen mitat saatu piirustuksista. Kaikista malleista piirretty piirustukset myös mittakaavaan 1:87.\nRakennukset ovat olleet esillä Toppa-roikan osastolla mm. Kätevä- ja Tekevä-messuilla Lahden Messuhallissa vuosina 2015-16.\nMallit ovat hyödynnettävissä, mikäli Topparoikka ry:n ns. kerhorata eli Vesijärven satama-aluetta esittävä mallia laajenetaan joskus Lahden rautatieaseman suuntaan.\nAjatuksena Nikkasella on ollut myös rakentaan Vesijärvenkadun varrella huoltoasemana (Esso) aikoinaan toimineen rakennuksen.\nToinen kohde on Vierumäen asemarakennus ja koko siihen liittyvä miljöö.\nTeksti perustuu Esko Nikkasen haastatteluun.\nPienoisrautateiden dioraamat (maisemamallit) heijastelevat aina jotakin aikaa ja paikkaa. Malleilla voi olla historiallisia esikuvia, mutta usein ne voivat olla “vain” mielleyhtymiä paikoista joita ei ole, mutta joihin toisaalta samaistuu.\nYksityiskohta Sauli Hirvosen tekemästä pienoisrautatiestä\nMonesti pienoisrautateiden dioraamat huokuvat idyllistä harmoniaa ja ennakoivuutta. Ehkä ne osaltaan kertovat jonkinlaisen kadotetun ihannemaailman kaipuusta, joissa kaikilla on oma paikkansa. Alan kuvastoista poimituissa pienoisrauta-tiemaisemissa yhdistyvät historialliset oikeat esikuvat sekä omat mieltymykset ja muistikuvat. Jokaisella pienoisrautatieharrastajalla lienee tarkoitusperänsä, mitä töillään haluaa ilmentää.\nOma ns. kotiseutututkimukseni alkoi joskus 1980-90-taitteessa. Tähän antoi innoituksen rautatiet, joita Lahdessa oli runsaasti. Erityisesti 1990-luvun alun satama ja Ankkurin alue olivat jännittäviä kohteita. Teollisuustoiminta noilla seuduin oli juuri tuolloin loppunut, jäljellä olivat tyhjät teollisuusrakennukset sekä satamaan johtanut rautatie.\nNiemestä Rauten teollisuuslaitokselle johtanut pistorautatie – Valko-Niemi-kapearautatien “perillinen” – oli myös miljööltään kiehtova, kulkihan se aivan keskustassa. Tästä pistoraiteesta on yhä nähtävillä merkkejä Kauppakadun varrella.\nSamanlaista kiinnostusta koin Sopenkorven teollisuusaluetta kohtaan. Alueen omanlainen kerroksellisuus ja rosoisuus viehätti, ja yhä edelleenkin. Jos Lahdesta tehtäisiin film-noir-elokuva, se kuvattaisiin Sopenkorvessa.\nAikoinaan aloin rakentamaan saksa-laisten ja yhdysvaltalaisten (kuva) mal-lien mukaisia pienoisrautatiedioraamoja lähinnä niiden hyvän saatavuuden takia. Tavallaan rakensin vieraista elementeistä itselleni jotakin tuttua.\nHain vaikutteita, ehkä alitajuisestikin, asioista, joihin olin törmännyt lahtelaisessa rautatieympäristössä. Osa näistä asioista olivat jo kadonneet tai ehkä niitä ei koskaan ollutkaan, ne olivat vain omissa mielikuvissani.\nArtikkeli on julkaistu alunperin Hollolan Lahdessa 1/2017\nKategoria(t): Artikkelit, Jutut, Kulttuuri ja taide, Puutyöt ja rakentaminen, Ympäristö. Kirjoittaja: Sauli Hirvonen. Lisää kestolinkki kirjanmerkkeihisi.


MOC: AT-ST, Brickdoctor\n19/07/2011 - 08:55 MOC: t\nEmme enää esitä Brickdoctoria ja sen MOC: itä, kukin hämmästyttävämpiä kuin seuraava. Tällä kertaa hän antaa meille tulkintansa, kun hän sanoo itse "paljon yksityiskohtia ja vähän nastoja"symbolikoneesta Tähtien sota -saagasta: AT-ST.\nLEGO on jo toistanut tämän koneen monissa sarjoissa, joista menestynein on epäilemättä 10174 Imperial AT-ST UCS-versiossa.\nBrickdoctor halusi antaa tämän koneen sijoittaa kaksi minihahmoa ja veto onnistui. Huomaa, että tämä MOC on täysin artikuloitu ja, ylin ominaisuus, että se tasapainottuu jaloillaan, toisin kuin jotkut LEGOn tuottamat melko epävakaat versiot ...\nLöydät koneen jokaisesta kulmasta siirtymällä kohtaan Brickdoctorin flickr-galleria. Jokainen laukaus on kommentoitu ja käytettävissä on useita lähikuvia.\nMOC: Hollantilaisen kapinallisen kenraali Grievous\n19/07/2011 - 08:37 Lego-uutiset\nVaikka LEGO on jo tulkinnut sitä eri sarjoina ja eri versioina (7255 Kenraali Grievous Chase, 7656 Kenraali Grievous Tähtihävittäjä & 8095 Kenraali Grievous 'Tähtihävittäjä), Kenraali Grievousin minifigillä on kaikilla mittakaavaongelmat, koska hänen todellinen koko on noin 2.16 metriä.\nHollantilainen kapinallinen on sen vuoksi asettanut asiat takaisin oikeaan järjestykseen ottamalla sarjassa 8095 toimitetun pienoiskuvan ja muuttamalla sitä paremman Grievousin saamiseksi.\nTulos on todella onnistunut ja antaa erinomaisen takaisin Generalille, varsinkin kun se asetetaan tilanteeseen klassisten minifigien kanssa.\nTässä ei tarvita manuaalia tai ohjeita, vain vilkaisu Hollantilainen kapinallinen flickr-galleria avulla voit toistaa tämän "super-minihahmon".\nMOC: Death Star Escape, kirjoittanut BaronSat\n18/07/2011 - 09:11 MOC: t\nEmme enää ole läsnä ParoniSat, ja hän tarjoaa jälleen kerran korkeatasoisen MOC: n tällä LEGO-tulkinnalla tuntemattomasta leluista, joka on julkaistu valikoimassa Kenner Micro Collection-lelut vuonna 1982.\nTuloksena on hämmästyttävä uskollisuus alkuperäiseen malliin ja rakenne on nerokas ja siisti. Tuloksena on hiottu esteettinen ja moitteeton minidiorama.\nAnnan sinun ihailla valokuvia napsauttamalla kuvia, ja laitan alla olevan kuvan alkuperäisestä lelusta, joka toimi tämän luomisen perustana.\n7879 Hoth Echo Base: Ensimmäinen arvostelu Imperium der Steinen\n18/07/2011 - 09:00 Lego-uutiset\nAina eturintamassa Imperium der Steine antaa meille ensimmäisen katsauksen tästä sarjasta 7879 Hoth Echo Base.\nLöydämme lähikuvia eri minihahmoista, mukaan lukien kaksi kasvoa Luke ja Leia.\nHan Solo tulee Hoth-asuun uudella hupulla ja klassisilla hiuksilla. Lääketieteellinen droidi 2-1B on hyvin tehty ja osoittautuu yhtä epävakaaksi kuin edellisissä sarjoissa.\nPunainen R-3PO on värillinen C-3PO-malli.\nKatsauksen tekijä pahoittelee, että LEGO yritti jäljitellä monia Hoth-pohjatiloja niin pienessä sarjassa unohtamatta monia yksityiskohtia ja vahingoittamalla sarjan yleistä uskottavuutta.\nPahoittelemme myös yhden tai kahden kapinallissotilaan poissaoloa voidaksemme tasapainottaa olemassa olevia voimia ja parantaa pelattavuutta. Lomakkeessa pussit on numeroitu, ohjeet on jaettu kahteen kirjaseksi, ja tarra-arkki näyttää hyötyvän tehokkaammasta liimasta kuin sarjojen tarrat 7965 Millenium Falcon et 7962 Anakinin ja Sebulban Podracerit joiden osalta kirjoittaja on kohdannut tarttumisongelmia.\nJos haluat lukea tämän arvostelun ranskaksi (pseudo) Google-käännöksen kautta, siirry osoitteeseen tässä osoitteessa Imperium der Steine.\nSIVU 1673/17311<EDELLINEN SIVU1670167116721673167416751676SEURAAVA SIVU>VIIMEINEN SIVU "\nJessy : Tämä laiva on erittäin tyylikäs. Rakastan minihahmoja...\nMika : Erittäin hyvä artikkeli, kuten dab'!...\nGalen-Marek 1 : Erittäin mukava laiva minun makuuni, hyvin tehty, sisätiloilla...\nräkyttää : Pidän tästä aluksesta. Jälkeenpäin minulla ei ole Disney+:aa, joten...\nSuperBesse : Mielenkiintoinen laiva ja varsinkin nopeasti kulkevat hahmot...\nkuori : Viimeistely jättää toivomisen varaa, varsinkin pintakäsittelyn suhteen...


MKDMSK:n postuumista albumista julkaistaan vinyylipainos | Klangi\nMKDMSK:n postuumista albumista julkaistaan vinyylipainos\nJulkaistu: 11.6.2020 11.6.2020 / Kirjoittanut: Janne Römpötti\nLevy on edelleen yksi kuunnelluimmista kotimaisista rap-julkaisuista.\nTammikuussa 2019 kuolleen Atte Toikan eli MKDMSK:n postuumisti ilmestynyt toinen pitkäsoitto MKDMSK on toistaiseksi ollut saatavilla ainoastaan digitaalisessa muodossa. Tilanteeseen on kuitenkin tiedossa muutos, sillä Pyhimyksen tuella loppuunsaatetusta projektista on tulossa kesän aikana vinyylipainos.\nMKDMSK-albumi on pysytellyt Suomen virallisen albumilistan kärkikymmenikössä marraskuisesta julkaisustaan asti. Pyhimyksen mielestä Toikan nousu Suomen kuunnelluimpien artistien joukkoon toimii osoituksena siitä, ettei striimatun musiikin suosio perustu enää yhtä vahvasti trendeihin.\n– Suosiota saavat tyylillisesti hyvin monenlaiset kappaleet ja artistit. Kysyntää on jatkuvasti enemmän niin sanotusta valtavirrasta poikkeavalle materiaalille, vaikka usein se ei ihan listojen näkyvimmille paikoille pääsekään. Itselle oli hyvin selkeää, että Aten musa tavoittaa ansaitusti ne ihmiset, jotka olisivat sen pitkällä tähtäimellä joka tapauksessa löytäneet. Nyt vaan kaikki fokus piti laittaa tähän yhteen julkaisuun, mikä kumuloi tietysti kuunteluja verrattuna uransa alussa olevaan, kehittyvään artistiin.\nToikalle on määrä järjestää elokuussa kaksi MKDMSK Memorial -tribuuttikeikkaa, joilla lavalle nousee useita artistin yhteistyökumppaneita kunnioittamaan hänen elämäänsä ja uraansa. Ensimmäinen niistä on tarkoitus toteuttaa Rovaniemen Simerockissa ja toinen Tampereen Blockfesteillä.\nVallitseva koronavirustilanne tekee kuitenkin elokuullekin kaavailtujen isojen yleisötapahtumien toteutumisesta epävarmaa. Pyhimys ei osaa sanoa miten tribuuttikeikkojen kanssa edetään mikäli tapahtumat joudutaan perumaan.\n– Tästä ei ole ollut keskustelua. Tarkkaillaan tilannetta.\nMKDMSK-vinyylipainos julkaistaan perjantaina 31. heinäkuuta. Vinyylit ovat nyt ennakkomyynnissä.\nKategoriassa UutisetTägätty MKDMSK Pyhimys\nJoniveljen ja Rekamin albumi julkaistaan Record Store Dayn yhteydessä Janne Römpötti / 11.6.2020\nThe Chosen Ones (viikko 25) Janne Römpötti / 11.6.2020


Viihdeuutiset 12.2.2011, 17:00 · Stara.fi\nOscar-voittaja ja laulajatähti Jennifer Hudson joutui puolitoista vuotta sitten uskomattoman traagisten tapahtumien keskipisteeseen, kun hänen veljensä ja siskonpoikasa murhattiin sukulaismiehen toimesta. Sittemmin popparin tyyli on muuttunut rajusti.\nJennifer synnytti taannoin esikoisensa ja pääsi ainakin ulkoisesti yli perheensä traagisista tapahtumista. Muutos onkin ollut viime aikoina melkoinen, sillä tähti on muuttunut silminnähden. Aiemmin rehevästä ulkomuodostaan tunnistettu Jennifer Hudson on laihduttanut huimasti, ja laulajan mukaan edes vanhat koulutoverinsa eivät olleet tunnistaa häntä. Nyt Jennifer esittelee uutta upeaa vartaloaan uuden I Remember Me -singlensä kansikuvassa.