mennessä : latvia viinakauppa geisha private\nTiedä nämä 7 asiaa kun haet alkoholia Latviasta Olemme virallinen, valtuutettu latvialainen alkoholin vähittäis-ja tukkumyyntiin keskittyvä yhtiö. Heti maantien varressa Viro-, latvia -rajanylityksen jälkeen on suosittu viinakauppa, Super Alko. Tai suoraan raja-asemalla oleva Alko 1000. Teimme viinarallimatkan Latviaan Parkkipaikat täynnä suomalaisia lapsiperheitä: Jopa 95 prosenttia asiakkaista on Suomesta Puuttuu: geisha private. Kävimme Latvian rajakaupoilla katsomassa suomalaista viinaturismia Geisha private saint petersburg russia escorts. Naisen ejakulaatio nainen hakee seksiseuraa, thai hieronta myyrmäki geisha private, pornoon seksivideot anne escort elokuu. Latvia viinakauppa fuck girl fuck girl. Latvia viinakauppa geisha private. Kyllä sielläkin valikoimaa on kiitettävästi, mutta on melkeinpä sama ajaa sen 500 metriä edemmäs Super Alkolle asti. Esimerkiksi SuperAlkosta löytyy iso valikoima viinejä niin 0,7 litran pulloissa kuin myös isommissa pahviastioissakin. Rakastelu videot thai hieronta myyrmäki - Seksiliike sex Thai hieronta myyrmäki pillun kostuminen - Seksiliike sex Mammat kajaani suomi24 mellilä sanni kuvahaku k18 revitty pillu evan vittu. Ei muuta kuin auto Tallinnan laivaan ja Tallinnan satamasta on se 194 km ajomatka kohti Viron ja Latvian rajalla sijaitsevaa Ainazi -nimistä paikkakuntaa, josta löytyy kaksi alkoholikauppaa. Pariskunta lastaa matkailuauton jokaisen liikenevän sopukan täyteen olutlaatikoita. Kokeneet karavaanarit ovat ajelleet kaksi viikkoa Baltiassa ja yöpyneet muun muassa Jurmalassa.\nGeisha Private Saint Petersburg: Latvia viinakauppa geisha private\nAjelet sen reilun 100 km extraa tuota asiallista maantietä, niin päset Latvian viihtyisän päkaupunkiin. 30-40 extraa käydä tuo lenkki. Pitkä matkaa ajavia viinaturisteja on myös ajateltu: Superalkon wc-tilat ovat asiakkaiden ahkerassa käytössä. Jos laskee täysin rationaalisesti, että kannattaako hakea (matkakustannukset, oma ajankäyttö, auton kuluminen, alkoholinkäytön lisäntyminen koska sitä on kaapit täynnä, oman maksan kuluminen jne) vastaus on todennäköisesti. Toivomme maanantaiaamusta vilkkaampaa, ja ajamme hotellille elpymän. Laita kommenttia tuohon alapuolelle! Mennä hitaasti ja kunnioitamme toisiamme, ja jos todella haluavat silti toteuttaminen yksityiskohtia jotkut vanhukset avulla näiden sivusto on tehty juuri sinulle miljonäri ottelu perusteella. Se tuntuu liian hurjalta luvulta, suorastaan suomalaisiin kohdistetulta mainospuheelta. Rekkaliikennettä on jonkin verran sekä vielä kameratolpat huolehtimassa, ettei siellä ajeta aivan holtittomia nopeuksia. Matka Pärnusta Iklaan kestä alle tunnin, ja uusi tie on erinomaisessa kunnossa.\nLatvia viinakauppa geisha private - Latvia Viinakauppa\nParas porno sivusto aikuista seuraa Tällä hetkellä voisi sanoa, että viinan haku Latviasta asti kannattaa vain ammattilaisille tai muuten vaan reissuhenkisille ihmisille, jotka ovat muutenkin menossa esimerkiksi Riikaan. Eli siellä ei enä ole näitä suomalaisten hamstraamia olut- ja lonkerosalkkuja. Alko 1000: Tämä ilmeisestikin vanhan raja-aseman tiloissa operoiva Alko 1000 Market -viinakauppa on hieman nuhjuisempi kuin Super Alko.\nlatvia viinakauppa geisha private Hallitseva saattaja tyttöystävän kokemus sisään orimattila\nKatso serranon perhe ilmaiseksi massage milf video 747\nTurku striptease suomi fi tori Isoimmat tissit ts escorts finland\nLatvia viinakauppa geisha private - Omakuva Seksitreffit\nPöydänalus täyttyy, muutama laatikko menee makuutiloihin ja irtopulloja sirotellaan vessaankin. Kun kello alkaa lähestyä lounasaikaa, pihaan porhaltaa kymmeniä suomalaiskilpisiä autoja. Virolaiset käyvät tällä yhä enemmän ja enemmän. Se on uutuuttaan hohtava, länsimainen halli. Sirkka tädin tumma lyhyt eeottinen tarina alistus seksinovelli seksiä mustaa kullia. Kuinka paljon se viina maksaa Latviassa? F thai massage in helsinki hotgirls tampere lingam massage helsinki erotic massage helsinki thai forum ilmainen sexi suomi mature porno maria lund tissit video ess mobiili mönkijä big tits tampere alapän sheivaus seksi suomi24 sex girl video rakel liekki seksiä bb hierontaa sexy amateur sex in turku sexi seuraa rakel liekki. Riihimäkeläinen valikoi pulloja ostoskärryihinsä Tallinnan-laivan marketissa yhdessä vaimonsa Sirpa Rantapelkosen kanssa sunnuntaiaamupäivänä. Ei siis mitenkän liian sekopäisellä tavalla, vaan ihan hallitulla tavalla. Kysyn heiltä uteliaisuuttani, käyvätkö paikalliset Latviassa hakemassa edullisempaa viinaa. Yksikän suomalainen ei nähtemme poistu kaupasta ilman 12 kärryllistä juomia. Ja sinne tekee reissun helposti ja edullisesti ilman autoakin. Kauppa on perustettu nimenomaan suomalaisille ja virolaisille, jotka tulevat hakemaan isoja lasteja alkoholia Latvian puolelta. Heinäkuuta voimaan tulleen uusimman alkoholiveron korotuksen jälkeen viinan hinta ei Tallinnassa ole mitän Suomeen verrattuna. Nainen saa kyrpä tallinnan halvin viinakauppa. Tässä jotain hintoja: Hartwall Long Drink -lonkero 24 x 0,33 L (5,5 Suomessa (2 kertaa 12-pack). Auton rekisteriotteen tekninen osa mukaan, auton varustuksen on oltava kunnossa sieltä pitäisi löytyä seuraavat tarvikkeet (jotka saa haettua esim. Liimatainen sai kulumaan kahteen rajakauppaan yhteensä 200 euroa. Siellä käytetän yleensä koko tien leveyttä (myös piennarta) hyväksi ja ohitellaan vaikka vastaan saattaisi tulla autoja. On heinäkuu, vilkkain lomasesonki ja kiireisin viinarallikuukausi Tallinnassa.


Alkuperäiset Carnival-Puvut 💗 Tee se itse - 2019\nFi.MothersForWomensLib.com > Tee se itse > Alkuperäiset Carnival-puvut: hauskin aikuisille ja lapsille\nAlkuperäiset Carnival-puvut aikuisille\nAlkuperäiset Carnival-puvut lapsille\nNäin voit luoda alkuperäiset Carnival-puvut, jotka jättävät muut vieraat puolueeseen hengittämättömiksi tai osallistujat kellukoiden ja karnevaalin paraatiin.\nCarnival on mahdollisuus suunnitella alkuperäisiä ja uusia pukuja. Mitä Carnival-puvut voittavat mielikuvitustamme? Jos et halua viettää omaisuutta, tai jos vain rakastat pelaamista fantasian kanssa, ota itsesi testiin luomalla alkuperäinen DIY-karnevaalipuku! Joskus kestää vain muutamia ideoita siitä, että Carnival-puku on hieman erilainen kuin tavallinen tehdä vaikutelman... tai jopa Carnival-puku, jossa on normaalit vaatteet. Voit esimerkiksi kokeilla pukua Sydämen kuningatar.\nKäytä a musta mekko punaisesta pahvista ja valmistetaan joko pahvilla tai kankaalla ja langalla klassisella valkoisella kauluksella. Leikkaa yksi aateliskruunu ja jyrkällä pahvilla valmistellaan skepteri! Jopageisha-mekko ei ole vaikea saavuttaa, vaihtoehtoisesti voit vuokrata puvun. Osta takki tai mekko, jossa on mandariinikaulus alhaisella hinnalla, ja maalaa sille klassiset koristeet. Palauta a valkoinen tuuletin ja piirtää meille klassinen punainen aurinko, ehkä a ideogrammi! Tämä puku on halpa ja helppo tehdä Carnivalissa.\nKerää hiukset ja venytä silmäsi silmälinja. Röyry vaatekaappissasi, jos haluat löytää lieviä housuja, saada liivin tai leikata se pois kreppipaperista (niin voit myös tehdä hapsut), nauha päähän ja hippiryhmän karnevaalipuku on tehty! Pelaa aikaisemmin: ota vanhoja arkkeja ja kiinnitä ne kuten tyypillinen roomalainen tunika.\nKartongilla teet aateliskruunu laakereiden ja kesän kengiesi joukosta voit hakea orjasandaaleja, jotka ovat olleet niin muodikkaita viime kausina, ja olet valmis lähtemään reikään. Toinen alkuperäinen ajatus on lainata Carnival-puku TV-sarjassa. Jos haluat olla seksikäs, älä luovuta puvun luomista havaijilainen: ota vanha uimapuku ja liitä se pitkään reunustettuun kreppipaperihameeseen. Myös kreppipaperilla voit myös tehdä kruunun ja kaulakorun kukkia! Ja jos haluat ottaa mukaan myös sinun, ehdottaa hauskaa pari-puku, kuten Ken ja Barbie!\nbanaani: Ei ole kovin helppoa tehdä omin käsin, joten suosittelemme, että vuokraat sen. Tämä on varmasti hauska puku, joka saa sinut erottumaan kaikista Carnival-puolueista\nvoileipä: toinen alkuperäinen puku, joka on innoittamana ruoka-aiheesta. Tämä voidaan tehdä myös DIY: n avulla, ehkä käyttämällä vaahtokumia ja värjäämällä sitä erilaisilla kankailla, joita käytetään voileivän eri ainesosien valmistamiseen.\nrahaa laatikko: Tämä on myös alkuperäinen Carnival-puku, voit tehdä sen käyttämällä cartonicinoa, jos haluat tehdä klassisen amphoran, tai lisätä klassisen horisontaalisen leikkauksen sian pukuasuun\nsuihku: Tämä on otettu Karate Kidiltä, myönnämme sen, mutta kuinka monella on ollut rohkeutta toistaa tätä nimenomaista Carnival-puvua? Kokeile! Mene laitteistoon, jotta löydät kaiken mitä tarvitset\nsavuke: valkoinen kartonkiputki, jossa on ruskea alareunassa oleva nauha ja sukkahousut, sinun ei tarvitse tehdä paljon muuta, jotta tämä todella alkuperäinen Carnival-puku, joka ei tee sinua huomaamatta\nFacebook: sininen sosiaalinen on vain odottamassa, että se muuttuu maskiksi, yrittää tehdä siitä pahvilla ja liittää hauskoja kuvia ystävistäsi\nInstagram: tässäkin tapauksessa voit valita minkä tahansa, ja toteutus on vielä yksinkertaisempaa, koska ominaista neliömuotoa käyttämällä voit työskennellä helpommin pahvilla, jota sinun tulee käyttää\nVirkkaa joulua varten: ideoita ja valokuvia\nOpetusohjelma: neulottu paikka\nOpetusohjelma: amigurumi-sieni. Tämä opetusohjelma kertoo, miten herkullinen sieni voidaan tehdä amigurumi-tekniikalla, noudata ohjeita vaiheittain ja et tule pettymään\nMiten tehdä makea laatikko häät suosion\nDIY-koristeet kesäjuhlille terassilla tai puutarhassa\nSatunnainen Artikkeli Olkalaukut: parhaat ideat niiden mukauttamiseksi


Vanhat blogit - Lappeenrannan seurakunnat\nOman kokoinen elämä\nJäätyäni yksin muutin isosta asunnosta pieneen. Matkan varrella huomasin, että tavallaan koko elämästäni tuli pienempi – hyvässä mielessä.\nJOULUN VIESTI on totisesti vähintään kahtalainen: talouselämä vakuuttaa, että tarvitsen yhtä sun toista; evankeliumin mukaan minulle riittää vähäinen mammona, mutta sen sijaan minun pitäisi löytää itsestäni paljon nöyryyttä ja kiitollisuutta.\nAika harvoin ihminen itse vapaaehtoisesti tajuaa, mikä on tärkeää. Muutos tapahtuu – ainakin minulla – yleensä vasta pakosta eli silloin, kun olen syystä tai toisesta tilanteessa, jossa ei auta muut kuin muuttua eli luopua jostain tai tehdä jotain ihan toisin kuin ennen. Yksin jääminen on juurikin tällainen pakkorako – siis silloin, kun se ei ole oma valinta. On mietittävä, miten elämänsä järjestää ja mitä oikeasti tarvitsee, silla ylimääräisen mukana kantaminen on raskasta, olipa se liika sitten tavaraa tai tunnetta.\nKUN KATSELIN tavaravuorta, ahdistuin. Miksi ihmeessä olin kerännyt sellaisen määrän roinaa, sellaistakin, jota en ollut käyttänyt vuosikausiin. Salamana mieleen nousi toinenkin huoli: mihin tämän kaiken voi laittaa? Kaatopaikalleko – eihän tässä maailmassa kukaan huoli vanhaa, kun uutta saa halvalla mistä vaan.\nOnneksi olin väärässä. Monet tahot ottavat vastaan käytettyjä astioita, huonekaluja ja vaatteita. Kärräsin osan Konttiin, jotain meni kierrätyskeskukseen, mutta varsinainen löytö oli sosiaalisessa mediassa pyörivä ilmainen kirpputori. Siellä voi ilmoittaa, mistä tahtoo eroon tai vastavuoroisesti, mitä on vailla ja tavara ja tarve kohtaavat. Vaikka tämä vaihdantatalous ei tuo yhtään rahaa, siitä saa erittäin hyvän mielen. Verrattuna kierrätyskeskuksiin, jonne vanha kama laitetaan bulkkina, on mukavaa, kun joku oikeasti haluaa minulle tarpeettoman, mutta merkityksellisen, esineen.\nOma lukunsa on tietenkin se, että on asioita, joista järki kehottaa luopumaan, mutta sydän vaatii säilyttämään. Sellaisissa tapauksissa olen pysähtynyt miettimään – pysähtyminen on tärkeää kun tyhjentää kotia apinan raivolla - tarvitsenko todella tätä vai onko tämä vain keino pysyä menneessä?\nURAKKA ON LÄHES valmis ja uudessa pienessä kodissani on enää murto-osta aikaisemmasta tavarasta. On helpottavaa tietää, mitä omistan ja missä kaapissa se omaisuus on. Samalla koen, että kehostani ja sielustani on lähtenyt pois paljon tarpeetonta, joka olisi pahimmillaan voinut tukahduttaa halun kokea vielä jotain uutta.\nKepeää joulua ja onnellista uutta vuotta!\nLevollista joulun odotusta\nTaas se on tulossa – joulu. Varhaisimmat aloittivat tunnelmoinnin jo ennen isänpäivää. Ilta illalta on talojen ikkunoihin ja pihapiireihin syttynyt lisää jouluvaloja. Joululaulut soivat niin kaupoissa kuin kirkoissakin. Joulun lähetessä tahti kiihtyy kaikilla rintamilla – kunnes aattoillaksi ja joulunpyhiksi laskeutuu rauha.\nJoulumenon ollessa kiihkeimmillään sitä tulee välillä miettineeksi, minne tässä on oikeastaan kiire. Mistä tämä hoppu, joka alkaa käydä jo sydämen päälle. Joulu kun tulee vääjäämättä, vaikka siivous jäisi tekemättä, jokunen lahja ostamatta tai pikkujoulu käymättä. Ja ensi vuonna se tulee taas.\nStressiä vartenko joulu on luotu? Ei kai sentään. Jouluhan on rauhan ja levon juhla, miksi sitä valmistellessa pitäisi väsyttää itsensä uuvuksiin asti. Toisaalta – kun odotettavissa on joulun rauhaisaa tunnelmaa ja yhteistä aikaa läheisten kanssa, voihan sitä valmistella vaikka vähän kiireessäkin. Se palkitsee, kun huolella valmisteltu juhlapäivä koittaa. Ainahan voi valita, miten kiireeseen suhtautuu: antaako sen kiristää hermoja ja pilata oman ja läheisten odotuksen vai antaako olla vain ja jättää huomiselle – tai peräti ensi jouluun - sen, mitä ei ehdi tänään tehdä.\nJoulua valmistellessa ja odottaessa on hyvä antaa ajatusten viivähtää myös syntymäpäiväsankarin luona. Mitä hän sanoisi meille? Ainakin tällaisia viestejä häneltä löysin: ”Levähtäkää vähän”, ”Tulkaa minun luokseni, te työn ja kuormien uuvuttamat, minä annan teille levon”.\nNämä Vapahtajamme sanat kuuluvat kaikille, sinullekin, jolle joulu on tänä vuonna erilainen kuin aiemmin. Emme voi valita, mitä elämä eteen tuo. Joulun vietto ja sen tunnelma voi yllättäen muuttua, mutta joulun sanoma ei muutu. Joulu on Vapahtajamme syntymän juhla. Hänen seurassaan voit tavoittaa sydämeesi levon ja rauhan.\nRauhaisaa joulun odotusta.\n”Kirkko hajoaa käsiin”\nIlmaisjakelulehden päätoimittaja kirjoitti raflaavasti, samalla tosin asiantuntemattomasti, epätotuuksia ja panetellen.\nOlen vahvasti eri mieltä –ja tottakai kanssani saa olla myös erimielinen. Kirkko ei hajoa käsiimme, ei edes silloin kun kätemme tekevät työnsä tökerösti. Kirkko on kestänyt monet vaikeat vaiheet historiansa aikana. Se on kestänyt seurakuntalaisten kanssa ja heidän avullaan. Näin tapahtuu edelleenkin.\nIloitsin viime viikonloppuna monista asioista kirkkomme elämässä:\nPyhäinpäivään kuuluen olivat kymmenet-, ellei sadattuhannet suomalaiset käyneet haudoilla vieden sinne kynttilöitä. Arvokas tapa muistaa meitä ennen eläneitä elää vahvasti syvämuistissamme.\nHiukan epätavalliseen aikaan perjantai-iltana vietimme perheemme nuorimman, neljännen lapsenlapsemme, kastejuhlaa Helsingissä. Mukana oli monia nuoria aikuisia, osa perheineen. Kirkon jäseniä, jotka liittyivät uskontunnustukseen, Isä meidän rukoukseen ja lauluihin. Heille kirkolla, sen uskolla ja kasteella on merkitystä. Osa tuosta joukosta läksi seuraavana aamuna ystävänsä polttareihin, joissa valmistauduttiin ensi loppiaisena tapahtuvaan vihkimiseen, jonka saan toimittaa. Tuolle nuorten miesten joukolle kirkko, sen usko ja pappi ovat luonteva osa elämää.\nSunnuntain mukulamessussa oli moni-ilmeinen kirkkoväki paikalla; erityisen riemastuttavaa oli pienten lapsikuorolaisten osallistuminen monin tavoin perhekirkkomme toteutukseen. Ilo eli lasten lauluissa, kasvoilla ja koko olemuksessa, ilo eli kotikirkon jumalanpalveluksessa.\nSunnuntai-iltapäivän kastejuhlassa kohtasin toisen nuorten aikuisten joukon, joka toi perheensä vastasyntyneen kirkkomme kastemaljan äärelle liitettäväksi kasteen kautta Jumalan lasten ja seurakunnan yhteyteen. Oli riemullista saada palvella.\nEdellä kuvatuissa tilanteissa en kokenut hetkeäkään pelkoa kirkon hajoamisesta, kirkon merkityksen katoamisesta. Päinvastoin saatoin sisimmässäni riemuita siitä, kuinka sain olla pappina –ja ukkina- läsnä uskomme aarteiden äärellä moni-ilmeisen seurakunnan kanssa. Sain siinä vahvasti kokea ja ymmärtää, ettei tämä kaikki ole edes meistä kiinni; Jumala itse pitää huolen omistaan, seurakunnastaan, kirkostaan, uskon säilymisestä merkittävänä asiana sisimmässämme.\nKirkko ei hajoa käsiimme!\nOlen ennenkin siteerannut arvostamaani presidenttiä – Barack Obamaa. Nyt kun seuraa noita presidentinvaaleja arvostan Obamaa vieläkin enemmän. Toivoa sopii että USA:n tuleva presidentti olisi edes hieman Obaman kaltainen – eikä ainakaan ihan päinvastainen. Tätä varmaa odottaa ”koko maailma”.\nYes We Can sai uuden vahvan merkityksen kun palaveerasin kulmakunnan kehitysvammaisten työ- ja päivätoimintaa kehittävien ihmisten kanssa. Yhtymämme osallistuu em. toimintaan viestintä kärkenämme. Toivottavasti pystymme tukemaan tätä tärkeää toimintaa myös työllistymismielessä. Toiminnan henki on upea – yes we can, on siis kehitysvammaisten työ- ja päivätoiminnan uudistamishanke Etelä-Karjalassa\nVoisimmeko me seurakuntayhtymässä sanoa myös yes we can? Meillä on resursseja, meillä on osaavaa henkilöstöä, meillä on myös tahtoa, meillä on vaikka mitä. Omissa pienemmissä työporukoissa voimme ainakin sanoa että yes we can. Meillä on meinaan asiat kaikesta huolimatta niin hyvin. Kun laittaa pienemmät murheet sivuun ja keskittyy eteenpäin menemiseen, on mukavampaa todeta kaikki se hyvä mihin me pystymme! Siitä saa enemmän voimaa kuin rypemällä murheissaan.\nOlen vilpittömästi sitä mieltä (en siis tiedä) että kyllä me pystymme. Jos tällaista asennetta saa tarttumaan kaveriinkin, ei sekään haittaisi. Tällaisen asenteen saisi mielestäni levittää myös naapureihin ja muihin työpisteisiin. Siihen liittyy myös ajatus yhteisestä hyvästä – meidän etu ennen omaa etua, vai? Seurakuntaympäristössä yhteisen edun pitäisi olla itsestäänselvyys?\nJussi – yhtymän henkilöstöpäällikkö\nKuulin kerran tarinan Muonion poikamiesklubin kaverista. Kaveri oli mennyt jänkhälle, istunut kannon nokkaan ja alkanut mietiskellä syntyjä syviä. Sääsket tuppasivat päälle armotta. Kaveri manaili kovin sääskiä. Mielessä kävi ajatus, että miksi tuollaisiakin otuksia täytyy maan päällänsä kantaa. Aikansa mietittyään hän huomasi, että kalat tarvitsevat sääsken munia ravinnokseen. Kaikella näytti luonnon kiertokulussa olevan paikkansa ja tärkeä merkityksensä. Yhden lenkin poisjääminen saattoi järkyttää luonnon systeemiä pahasti. Sitten hän tuli miettineeksi, että mitenkäs me ihmiset tähän kokonaisuuteen sovitaan. Lopputulos oli sangen musertava. Ihmisen puuttuminen luonnon kokonaisuudesta aiheuttaisi vain sen, että luonto kukoistaisi aivan toisella tavoin. Ainoa iso ongelma luonnossa näytti olevan ihminen.\nTätä nykyä me suomalaiset kulutamme luontoa 2,5-kertaisesti luonnon kestokykyyn verrattuna. Niillä joilla on työtä, on varaa yllättävän makeaan elämään. Yritämme täyttää tyhjää elämäämme sapuskoilla ja tavaralla. Tämähän on lähinnä itsepetosta. Luonto maksaa typeryydestämme.\nKirkko on siksi, että sillä on vastaus ongelmaan, joka on IHMINEN. Eikä tässä oikeastaan muuta ongelmaa olekaan! Kannattaisi mieluummin ennemmin kuin myöhemmin myöntää tosiasiat- varsinkin jos haluamme, että maailma pelastuu.\nEi kehu käytössä kulu\nSAIN JOULULAHJAKSI aktiivisuusrannekkeen, siis sellaisen rannekellon näköisen laitteen, joka mittaa askelia, noustuja portaita ja kuljettua matkaa.\nRanneke on ohjelmoitu pitämään minut reippaana ja hyvällä tuulella: se kehuu, kun olen lähellä päivittäistä askelmäärää tai – pidemmällä aikavälillä – kun olen kävellyt Italian päästä päähän.\nKun saavutan tavoitteen, ranneke värisee – upeaa!\nKARJALAISÄIDIN LAPSENA olen kasvanut sananlaskuilla. Olen oppinut niistä kärsivällisyyttä ja oikeudenmukaisuutta, mutta ennen kaikkea (väärää?) vaatimattomuutta: Kissa kiitoksella elää; Ei piä kehhuu, ettei pääse ylpistyy. Ja jos sattuu joku kehu lipsahtamaan, niin seuraukset ovat ankarat: Ylpeys käy lankeemuksen edellä tai ainakin tulee itku pitkästä ilosta.\nAINA VIIME JOULUUN asti olen elänyt äitini ohjeitten mukaisesti. Rannekkeen väristessä tajusin kuitenkin uuden asian: kannustus tuntui kivalta! Mutta mutta.... Jos sähköinen vempele on päivän mittaan ainoa minua kannustava taho, niin luultavasti olen itsekin kitsas kehumaan läheisiäni ja otan heidän hyvät tekonsa, osaamisensa - jopa olemassaolonsa - itsestäänselvyytenä!\nTässä kiireisessä maailmassa emme juuri ehdi pysähtyä ihastelemaan lähimmäisen kaunista kampausta tai mekkoa, saatikka onnittelemaan häntä hyvin tehdystä työstä. Hyvän sanomatta jättäminen kertoo paitsi välinpitämättömyydestä, joskus myös kateudesta – joillekin elämä on nollasummapeliä, jolloin toisen onnistuminen on minulta pois.\nNIINPÄ OLEN OTTANUT tavaksi sanoa joka päivä jotain myönteistä ihan vaan siksi, että siihen on aina aihetta, ja yleensä kuulijalle tulee siitä hyvä mieli. Lisäksi olen huomannut, että tämä uusi tapani on tuonut kaikkein eniten iloa omaan elämääni. Yksinkertainen totuus Autuaampi on antaa kuin ottaa toimii – ihan niin kuin äitini sananlaskut useissa tilanteissa.\nKOSKA VAIN MINÄ ITSE voin päättää onko lasi puolitäysi vai – tyhjä, varmistelen hyvää oloa myös tilaamalla Positiivareiden aamun ajatuksen joka arkipäivä sähköpostiini. Tähän tilanteeseen sopii yhden ihan tavallisen tiistain mietelause:\n"Jotakin hyvää voidaan sanoa jokaisesta ihmisestä.\nMeidän on vain sanottava se ääneen."\nPS – Ja joo: rannekkeen kehut kannustavat minua parempiin suorituksiin!\nKyllä oli hyvä päivä\nEteenpäin pitäisi mennä, mutta hihnan toinen pää on toista mieltä. Oloa pitää keventää tien pientareen pusikkoon. Mielenkiintoa herättävät myös laitumella olevat hevoset. On paljon uusia ja mielenkiintoisia hajuja. Aika ajoin koiralla ja isännällä on erilaiset käsitykset siitä mihin suuntaan ja kuinka kovaa matkan pitäisi taittua.\nAlku sujui hyvin. Sirkjärven ympärijuoksun startissa intoa ja virtaa riitti. Muiden mukana oli helppo mennä ja vauhtia piisasi. Hartaushauvalla riitti menohalua alkukilometreille. Sitten juoksijat ympäriltä vähenivät ja matkaa taitettiin omassa seurassa. Uudet hajut ja muut mielenkiinnon kohteet veivät aina välillä voiton juoksureitin maantiestä. Siinä sitä sitten kannustettiin, puolin ja toisin. Maaliviivan lähestyessä löytyi molempiin juoksijoihin lisää virtaa. Taisi se nelijalkainen johtaa jopa hieman, kun maaliviiva ylitettiin.\nKyllä oli hyvä päivä. Mikä sen parempaa kuin saada juosta Sirkjärveä ympäri kauniissa kesäsäässä. Ja kiitollisuus siitä, että kuntoa ja terveyttä riittää kymmenen kilometrin lenkin suorittamiseen. Iloa yhteen tulemisesta, ja hiljentymisestä Maakirkossa, juoksusta järven ympäri, vaikka oma aika jää kauaksi vuonna 1962 juostusta 31 minuutin pohja-ajasta, Ylämaan Elojuhlan viettämisestä.\nMitä hyvää, kaunista ja iloa antavia asioita me kohtaamme? Huomaammeko ja tunnistammeko oman elämänpiirimme tärkeät asiat ja ihmiset? Ovatko jotkin niistä niin itsestään selviä, että ohitamme ne huomaamattamme? Mistä voisin olla kiitollinen tänä päivänä?\nLappeen seurakunnan kirkkoherra\nOispa kesä ainainen?\nKesä – sitä on odotettu monta pitkää kuukautta. Ja nyt se sitten on tässä. Aurinkoa, lämpöä, valoa, sopivasti sadetta. Yhdessäoloa ja hiljaisuutta, akkujen lataamista tulevan kesän odotteluaikaa varten.\nSuomalainen kesä on arvaamaton. Myös tänä kesänä olemme saaneet valittaa niin hellettä kuin viluakin. Sää on turvallinen puheenaihe, sen avulla saa helposti luotua kontaktin vieraaseenkin ihmiseen. Ventovieraalta rohkenee harvoin tuttavallisesti kysellä, mitä kuuluu. Mutta säätä voi aina kommentoida. Siitä voi juttu lähteä muihinkin teemoihin. Montakohan ihmissuhdetta on lähtenyt liikkeelle aluksi ihan vain säästä puhumalla?\nKesässä on yksi huono puoli: se tuntuu liian lyhyeltä. Eipä aikaakaan, kun tämä valon ja vihreyden juhla on ohi. Miksi ei voisi aina olla kesä? Tosin silloin syksyn räiskyvän värikäs kuulaus, talven valkeana hohtavat hanget ja kevään ruskeanharmaasta mullasta nouseva kukkien kirjo jäisivät väliin. Puheenaiheetkin olisivat huomattavasti yksipuolisempia…\nIkikesä - houkutteleva ajatus. Tuttu myös Raamatusta, jossa iankaikkisuuden ilmastoa kuvataan ainaisena kesänä. Onko Suomen kesässä parhaimmillaan aavistus ainaisesta elämästä Jumalan yhteydessä? Eikä ainoastaan rajan tuolla puolen, vaan jo nyt ja tässä. Syntymästä aina kuolemaan asti. Tällä matkalla emme voi välttyä kesäisen sään nurjista puolista: välillä myrskyää, viluttaa ja pelottaa. Silloin voi auttaa ajatus tyvenestä ja lämmöstä, luonnon kiertokulusta: myrskyn jälkeen tulee aina pouta, ennemmin tai myöhemmin. Elämän ja kuoleman rajalla lohduttaa lupaus iankaikkisuudesta, jossa aikaa ei ole, vain loputtoman leppoisa ja lämmin kesäinen päivä.\nPuhutaan siis säästä – välillä ihan vain jotain puhuaksemme ja toisinaan sisimpämme säätilaa avataksemme. Tarvitsemme toisiamme: ventovieraita, hyvänpäivän tuttuja, sydänystäviä, ammattilaisia. Ja on hyvä muistaa, että yksi puhumisen kanava on aina ja kaikille avoin – Luojamme välittää siitä, millaisessa säässä hänen luotunsa taivaltavat.\nPirkko Varis, johtava perheneuvoja, Lappeenrannan seurakunnat\nLappeenrannassa monet ovat tottuneet näkemään kesän vilinässä vaaleanvihreisiin maripaitoihin sonnustautuneita Lehmuspappeja.\nKaikki kyseistä ”virka-asua” kantavat eivät ole nimestä huolimatta pappeja, joukossa on muitakin seurakunnan työntekijöitä. Ammatista viis; tärkeintä on ”lehmuspappeilun perusidea”, eli se, että seurakunnan työntekijät konkreettisesti jalkautuvat (koska liikkuvat kävellen!) sinne missä lappeenrantalaiset, heidän kesävieraansa ja turistitkin liikkuvat ja viettävät aikaansa. Voit siis kohdata Lehmuspapin Satamatorilla, Linnoituksessa, Hiekkalinnan alueella tai Kauppakeskuksessa - keskellä kesäelämää.\nTänä kesänä Lehmuspapin voi tavata myös Hiekkakappelissa Hiekkalinnassa. Hiekkalinna ja Lappeenrannan kesä, Hiekkakappeli ja Lehmuspappi, rimmaavat hyvin yhteen!\nEhkä tulevaisuudessa Lehmuspappi vie kirkkovenesoutuun ja pikku hartaushetkeen jossain lähistön kauniissa rantapaikassa, sekin mahdollisuus elää mielessämme…\nMitä lehmuspappi sitten tekee? Ei mitään ihmetemppuja. Lehmuspappi on olemassa juttukaverina sille, joka sellaista tarvitsee ja rohkaistuu vaikka nykäisemään tuon maripaidan hihasta. Lehmuspappi osaa myös neuvoa eksyksissä olevaa ja monissa ongelmatilanteissa ohjata sinne, mistä löytyy apu. Lehmuspappi voi kertoa seurakuntiemme lähiajan tapahtumista. Lehmuspappi voi kuunnella. Lehmuspappi on.\nMiksi tällaista toimintaa?\nMinusta on hienoa, että Lappeenrannassa on jo vuosia ”lehmuspappeiltu”. Lehmuspappina on mukava liikkua ihmisten joukossa niin, että ihmiset voivat tunnistaa minut seurakunnan työntekijäksi ja liittää kokemuksensa positiiviseen traditioon läsnä olevasta kirkosta. Lehmuspappi saa kohdata erilaisia ihmisiä, olla hetken matkakumppanina toisen ihmisen vierellä.\nLehmuspappi tulee- oletko valmis?\nKirkkoherra ja Lehmuspappi\nTodellinen vuorovaikutus on mahdollista\nVuoden kestäneen kirkkoherrana toimimisen aikana olen lukenut monenlaisia johtamista käsitteleviä kirjoja. Yrittänyt niistä oppia jotain, jotain kenties onnistunut oppimaan. Yksi kirja on Saska Saarikosken kirjoittama Dettmann ja johtamisen taito. Kirja on henkilökuva koripallovalmentaja Henrik Dettmannista. Itse koripallotaustan omaavana tuo teos on ollut minulle monista johtamiskirjoista mielenkiintoisin juuri kontekstinsa takia. Tunnejohtamista sain opetella, monta kertaa oli kyyneleet silmissä lukiessani teosta. Toki urheilujoukkueen johtaminen on hiukan erilaista kuin työyhteisön. Toisaalta joukkueen johtaminen on aivan samanlaista kuin työyhteisön. Suurin ero tulee siitä, että pelaajat ovat pätkätöissä.\nDettmann omaa kolmenkymmenen vuoden kokemuksen valmentajana. Hän aloitti nuorena miehenä juniorijoukkueen valmentajana. Hän on ollut mestaruussarjan voittajajoukkueen valmentaja. Hän on ollut voittamassa EM-pronssia Saksan maajoukkueen valmentajana. Suomen susijengin valmentajana hän on tullut koko suomalaiselle urheilukansalle tunnetuksi.\nDettmannista sanotaan, että hänen joukkueensa ovat olleet aina parempia kuin mitä ne ovat paperilla olleet. Dettmannin joukkueet ovat menestyneet. Alkuvuosina Dettmannkin ajatteli, että johtajan paremmuus mitataan desibeleissä. Lopulta hän tajusi olevansa pelaajien palvelija. (Palveleva johtajuus kirjan sain eräältä työntekijältä kirkkoherruuteni alkutaipaleella. Siinä samoja oppeja, kuin Saarikosken kirjassa) Pelaajien palvelijana toimiminen ei tehnyt Dettmannista heikompaa valmentajaa vaan vahvemman, näin hän kertoo. Dettmannin joukkueissa annetaan vastuuta pelaajille ja muulle tiimille. Kun he rakastavat peliä he kantavat vastuuta ja silloin on mahdollista menestyä. Annammeko me työntekijöille vastuuta, jotta menestyisimme tavoitteiden saavuttamisessa?\nKehityskeskusteluista kirjassa sanotaan. Todellinen tunteiden ja mielipiteiden vaihto edellyttää sellaista tasavertaisuutta, jota ei työpaikoilta löydy kuin juhlapuheissa. Ja myöhemmin. Niissä työyhteisöissä, joissa ajatellaan aidosti eikä vain leikisti, että ihmiset ovat työyhteisön tärkein voimavara, todellinen vuorovaikutus on mahdollista ja sitä kautta aito yhteisöllisyys.\nTunnejohtamisesta kirjoitin kehittymistehtävän Kirjo II kurssille. Tunnejohtamisessakin Dettmann on kapinallinen. Kirjassa Henkka on sitä mieltä, että järkisyillä ei pidä kaataa päätöstä joka tuntuu oikealta. Vai tarkoittaako hän kuitenkin intuitiota. Ensivaikutelman voi saada/antaa vain kerran. Jos ei uskalla ottaa riskiä, ei ole hauskaakaan.\nVielä yksi asia kirjasta. Dettmann sanoo: ” mitä vanhemmaksi olen tullut sitä, varmempi olen siitä, että ihmiset ovat tärkeämpiä kuin strategia.” Lappeenrannan seurakuntayhtymässä on valmistunut yhtymän strategia, henkilöstö- sekä kiinteistöstrategiaa (-ohjelmaa) valmistellaan. Pitäisikö vain keskittyä ihmisiin ja heidän johtamiseen, joissa strategiat ja ohjelmat ovat sivuroolissa.\nItse olen varmasti oppinut Saarikosken kirjasta yhtä paljon kuin muista johtamiskirjoista. Siinä on samoja asioita eri tavoin sanottuna. Itsensä tunteminen, arvojohtaminen, mielenhallinta, muutoksen johtaminen, flow-johtaminen siinä muutama otsikko kirjasta. Ja kaikkihan alkaa itsensä tuntemisesta ja itsensä johtamisesta.\nHannu Haikonen, Lappeenrannan seurakunnan kirkkoherra\nEnsi vuonna 2017 tulee kuluneeksi 500 vuotta siitä, kun Martti Luther julkaisi kuuluisat 95 teesiään. Teesit käsittelivät aikansa kirkon anekauppaan liittyviä väärinkäytöksiä. Vaikka Luther olikin tarkoittanut ne akateemisen väittelyn pohjamateriaaliksi, ne käynnistivät uskonpuhdistuksena eli reformaationa tunnetun vaiheen historiassa.\nHuhtikuussa Lappeenrannan seurakuntien kirkkoherrat ja johtoryhmän jäsenet tekivät matkan Wittenbergiin, reformaation lähteille. Matkan aikana tutustuttiin perinpohjaisesti niihin seutuihin, joihin Martti Lutherin ja hänen työtoveriensa vaiheet liittyivät. Myös reformaation ajan teologia, aatehistoria ja tapahtumien käytännön vaikutukset olivat matkalla tärkeitä teemoja.\nReformaation merkkivuosi ei kuitenkaan voi katsoa vain taaksepäin, niihin sinällään merkittäviin hengellisiin oivalluksiin ja kirjoituksiin, jotka luotiin silloin 500 vuotta sitten. Samalla suuntaudutaan tähän päivään ja tulevaan. Menneisyyteen jäämällä unohdettaisiin kirkon ytimestä nouseva uudistuminen, joka on ollut kirkossa jatkuvaa jo ennen Lutheria.\nYksi matkamme parhaiten mieleen jääneitä hetkiä oli puun istuttaminen Wittenbergin Luther- puutarhaan noin kolmensadan jo siellä kasvavan joukkoon. Ajatus puutarhasta elävänä muistomerkkinä johtaa juurensa lauseeseen, jonka Lutherin on kerrottu lausuneen: ”Jos tietäisin että maailma loppuu huomenna, istuttaisin tänään omenapuun”.\nLappeenrannan seurakuntien istuttama puu on hopealehmus, jonka sisarpuu tullaan aikanaan istuttamaan Lappeenrantaan. Nuo puut, joita tulee hoitaa ja varjella, kertovat paikastamme sekä luterilaisten että kristittyjen kirkkojen perheessä ja suuntaavat katseemme myös tulevaan.\nReformaation merkkivuoden suunnittelu ei olekaan loppunut tähän. Päinvastoin, matkan tarkoituksena oli aloittaa reformaation juhlavuoden vieton suunnittelu kotiseurakunnissamme. Ja näin on myös tapahtunut. Samoin reformaation merkkivuoden vietonkaan ei tule jäädä vain tähän yhteen vuoteen. Parhaimmillaan se voi olla tuomassa meitä reformaation lähteille, niiden oivallusten äärelle joilla on annettavaa myös 2000-luvun ihmiselle.\nJohtaminen on meille kaikille tärkeä varsinkin työhömme vaikuttava asia. Nyt seurakuntayhtymän strategiaa uusittaessa kirjataan ja mietitään myös mitä on johtaminen yhtymässämme. Mitä on johtaminen, miten meitä johdetaan, mikä on esimiehen rooli, mitä meistä kukakin tekee johtamiseen liittyen. Mitkä ovat ihmisten ja asioiden johtamisen periaatteemme?\nKun johtamisen periaatteita kirjataan paperille, tulee asiat myös mietittyä läpi. Kun olemme kirjanneet asiat ylös tiedämme paremmin mitä odotamme johtamiselta ja mitä odotamme esimiehiltämme ja tiedämme myös mitä meidän itse tulee tehdä.\nItsemme johtaminen onkin haastavampaa. Onhan sitä helppo toimia kun esimies on sanonut selkeästi mitä pitää tehdä, vai onko? Johtaminen on vuorovaikututusta ja siihen tarvitaan siis vähintään kaksi osapuolta. Oma näkemys on sanottava ajallaan kun työn tekemistä suunnitellaan, eli johtaminen ei onnistu jos emme ole kaikki mukana. Aina kaikkien näkemyksiä ei voida huomioida, tässäkin johtajan mukava ”haaste” - pitää kuunnella vaikka aina ei voikaan kuulemaansa huomioida?\nUsein moni asia kulminoituu, tai ainakin syytetään huonoa johtamista, jos asiat eivät suju hyvin tai niin kuin haluaisi. Se on varmaan ainakin osatotuus. Hyvä johtaminen mahdollistaa hyvän toiminnan. Hyvä johtaminen ei kuitenkaan tee autuaaksi jos emme kykene yhteistyöhön, jos emme kykene toimimaan yhdessä. Yhteistoiminta on aivan yhtä tärkeää kuin johtaminen.\nJohtaminen on tehtävä helpoksi, jos mahdollista. Suunnittelupalavereissa pysytään asiassa, asiat valmistellaan ennakkoon, jne. Johtamisen ehkä tärkein asia on ylläpitää positiivista ilmapiiriä ja hyvää yhteishenkeä porukassa. Jokapäiväisessä kiireessä se on haastavaa, mutta silti äärimmäisen tärkeää. Ja juuri tässä asiassa voivat kaikki muutkin vaikuttaa. Joko positiivisuutta lisätään ja henkeä kohotetaan, tai sitten nakerretaan selän takana ”pahaa” puhuen. Kumpikohan kannattaisi?\nKriittinenkin saa ja pitää olla. Siinäkin on kannattaa olla positiivinen, asiat saa ilmaistua usein positiivisestikin. Olkaamme siis rakentavan kriittisiä johtamisessa ja palautteessa johtamisesta.\nEi odotetta johtamiselta ihmeitä, olkaamme siinäkin asiassa armollisia. Vielä; myös organisaation rakenteen tulee tukea hyvää selkeää vuorovaikutteista positiivisuutta lisäävää jämäkkää ihmisläheistä, sekä asioiden johtamista. Onneksi yhtymän organisaation rakennetta ollaankin juuri kehittämässä.\nHenkilöstöpäällikkö Jussi Korpinen\nTeknologia on paikoitellen melko koukuttavaa. Ainakaan meidän perheessä ei parin tunnin ruutuaika onnistu ollenkaan. Lapset nimittäin hyökkäävät kännyköille välittämästi tilanteen niin salliessa. Näyttää siltä, että on pakko seurata kavereiden edesottamuksia koko ajan. Aikoinaan opetettiin, että pidetään huoli omista asioista, ja on epäkohteliasta tunkea nenäänsä toisten asioihin. Nykyisin tämä tirkistely näyttää olevan kantava voima ihmisten elossa. Sen varaan näytävät rakentuvat jo useimmat telkkariohjelmatkin. Telkkari, tietokone ja kännykkä vievät valtaosan ihmisen ajasta. Millaisen sukupolven tämä moderni teknologia kasvattaakaan? Aiemmin luettiin kirjoista asioista, joita oli vahvasti analysoitu ja tarkasteltu useasta eri kantista. Sosiaalinen kanssakäyminen näivettyy, kun kaverille lähetetään what´s uppia, vaikka hän istuu siinä aivan vieressä. Mitenkähän nykynuoriso skodaa lyylinsä. Kai se tietokoneella tai kännykällä tapahtuu. Tunteet voi hyvin laittaa hymiöllä! Albert Einstein totesi aikoinaan: "I fear the day that technology will surpass our human interaction. THE WORLD WILL HAVE A GENERATION OF IDIOTS."\n- that´s all folks -\nPentti Berg, kirkkoherra\nVielä kerran - Via Crucis 2016\nJeesus ruuhkautti taas Lappeenrannan kadut. Todellakin. Kiirastorstain ja pitkäperjantain pimenevään iltaan saapui tuhansia ja taas tuhansia kulkijoita kuulemaan ja katsomaan ikiaikaista tarinaa Jeesuksen kärsimystiestä, Via Cruciksesta tai Via Dolorosasta.\nTänä pääsiäisenä tapahtuma eli esimerkiksi verkossa jo paljon ennen varsinaista h-hetkeä. Viestintä onnistui, sillä näytelmä kirvoitti myös syvällistä keskustelua siitä, mikä saa sadat vapaaehtoiset liittymään mukaan produktion toteuttajiin ja rakentajiin – erilaisiksi apukäsiksi. Skeptisimmät arvelivat kysymyksessä olevan tekopyhyyden, maltillisemmat uskoivat maailmakaikkeuden ehkä tunnetuimman tarinan ja sen tuomisen aivan liki synnyttävän pohdintaa omista arvoista ja elämän perusteista.\nPääsin seuraamaan hyvin läheltä kaupunkivaelluksena toteutetun tapahtuman valmisteluja. Näyttelijöiden jännitystä, ohjaajien alati sytyttävää innostusta, projektipäällikön äärimmäistä sitkeyttä ja eri työryhmissä työskennelleiden vapaaehtoisten käsittämätöntä pieteettiä esimerkiksi roolihenkilöiden pukujen toteuttamisessa. En voi mitenkään uskoa, että kyse olisi ollut pelkästä feikistä tai tavasta tavan vuoksi -tekemisestä. Tai jonkinlaisesta päälle liimatusta hurskaudesta, saatikka oman itsensä korottamisesta.\nUskon, että Via Crucis on ennen kaikkea yhteisöllinen kokemus. Näytelmää rakennetaan tiiviillä aikataululla, yhteisvoimin, yhteisen päämäärän saavuttamiseksi. Jokaisen tekijän sydän sykkii samaan tahtiin. Tarina myös koskettaa; se ilmentää surua, iloa, tuskaa, epätoivoa, toivoa, hätää, armoa, kauhua, kiitollisuutta ja rakkautta. Ristin tie on elämys, joka ei varmasti jätä ketään kylmäksi, ei tekijöitä eikä kokijoita. Näytelmä vie ihmiset myös juurilleen, oman historian ja kulttuurin lähtöpisteeseen.\nEn myöskään tiedä kotikaupungistamme mitään muuta vastaavaa produktiota, missä eri alojen taitajat voisivat näin laajasti hyödyntää omaa osaamistaan. Kuten eräs ompelijoista kuvasi, "joku osaa laulaa, minä teen käsitöitä". Näytelmä tarjoaa tilan niin raavaalle rakentajalle kuin taiteellisesti suuntautuneemmalle persoonalle. Jokainen tehtävä on toteutuksen kannalta yhtä merkityksellinen ja tärkeä.\nViimeisimpänä, muttei taatusti vähäisimpänä koen, että Via Cruciksen vastuuryhmän vapaaehtoisille osoittama arvostus ja kiitollisuus on merkittävä kannustin oman ajan ja osaamisen tarjoamisessa. Se kiitos tulee todella sydämestä.\nVia Crucis on ollut kotikaupungissamme uusi tapa tuoda esiin kirkkovuoden keskeisintä ajankohtaa ja sen sanomaa. Seurakunnissa valmistellaan parhaillaan uutta strategiaa, ja olisi mielenkiintoista kuulla, mitä paikalliset, tavalliset lappeenrantalaiset odottavat kirkolta? Kerro oma mielipiteesi vaikkapa palautelomakkeemme kautta.\n31.3.2016 Marinella Ruutu, tiedottaja\nMihin minun tulisi aikani käyttää?\nEräs ajankäytön konsultti havainnollisti opetustaan tyhjällä lasipurkilla, jonka hän täytti suurilla kivillä. Kun suuria kiviä ei purkkiin enää mahtunut, kysyi hän kuulijoiltaan, ”Oliko purkki jo täynnä?” Saatuaan myöntävän vastauksen hän lisäsi purkkiin pienempiä kiviä. Kun pienempiä kiviä ei enää mahtunut, kysyi hän jälleen, joko purkki oli täynnä. Saatuaan myöntävän vastauksen, lisäsi hän purkkiin karkeaa soraa. Kun karkeaa soraa ei mahtunut enempää purkkiin, kysyi hän, joko purkki oli jo täynnä? Saman kysymyksen jälkeen osattiin jo epäillä, josko astia oli täynnä. Puhuja lisäsi astiaan hienoa hiekkaa. ”Oliko astia täynnä?” ”Kyllä oli”, vakuuttivat kuulijat. Puhua kaatoi astiaa vielä toista litraa vettä. Tämän jälkeen hän esitti kuulijoille uuden kysymyksen. ”Mikä oli esimerkin opetus?” ”Se että voimme ehtiä ja mahduttaa aikatauluumme aina vain enemmän.” ”VÄÄRIN”, vastasi konsultti. Opetus on se, hän jatkoi, että meidän on varattava ensin aika meille itsellemme tärkeille ja arvokkaille asioille. Perheelle / tärkeille ihmissuhteille, levolle, omasta jaksamisesta huolehtimiselle. Ellei näille ”isoille kiville” varaa omaa paikkaa, eivät ne mahdu mukaan myöhemminkään.\nTyössäni kohtaan jatkuvasti haasteen ajan rajallisuudesta. Tehtävää ja ihmisiä, joita olisi hyvä tavata, on vain enemmän kuin mihin viikon seitsemän päivää ja vuorokauden 24 h antavat myöten. Raamatussa on erikoinen kertomus kahdesta sisaruksesta, Martasta ja Mariasta, joiden vieraaksi Jeesus tuli. Martalla oli kädet täynnä työtä, ja Maria asettui istumaan Jeesuksen jalkojen juureen kuuntelemaan Jeesuksen puhetta, tai vain fiilistelemään Jeesuksen läsnäoloa. Meille tallennetun arvion mukaan Maria oli valinnut viisaasti hyvän osan. Vaikka näkyvää tulosta ei syntynyt.\nMitä tämä ”hyvä osa” tai viisas ajankäyttö voisi olla omalla kohdallani? Mitkä ovat niitä perusasioita, joille on hyvä ensin varata oma aikansa. Ehkä jotain arvokasta voisi löytyä omasta perheestä. Ja kuka muu pitäisi minun fyysisestä kunnosta, riittävästä levosta ja jaksamisesta huolta, ellen minä itse? Olisiko ”hitaammin” enemmän ja ”vähemmän” riittävästi? Entä mitä voisi meidän ajankäytön kohdallamme olla ”Maria hyvä ja viisas valinta?”\nKirkkoherra Mika Lehtola\nBLOGI 3.3.2016/Pirkko Varis\nOlen saanut seurata pienen Eene-tytön kirkkotaivalta elämän alkumetreiltä asti. Oikeastaan Eene oli ahkera kirkkovieras jo ennen syntymäänsä, äidin sydämen alla. Jo silloin hän tutustui kirkon rauhoittavaan, hartaaseen ilmapiriin, erilaisiin puhe- ja lauluääniin sekä urkujen sointiin. Niin varhain kuin kynnelle kykeni, Eene kokeili sitäkin, miten hänen oma äänensä kaikui kirkon holveissa. Kauniisti ja elämänmakuisesti, ainakin isokummin korvissa…\nPienestä pitäen Eene on hengittänyt sisäänsä kirkon tuoksua, noussut vähitellen sitteristä ottamaan ensiaskeleita lattialla. Ensin vanhempien turvallisessa läheisyydessä ja vähitellen, reviirin laajetessa, muitakin tuttuja kasvoja kirkon penkeistä etsiskellen. Eene tietää jo, milloin lauletaan aamenta, milloin lähdetään ehtoolliselle siunattavaksi ja milloin on aika lähteä kotiin. Kirkko on tullut Eenelle rakkaaksi paikaksi, jonne on hyvä tulla ja jossa hän viihtyy. Viihtyy niin hyvin, että mie ite –vaiheessa hän ylpeänä ja itsetietoisena ilmoitti muille kirkkovieraille: Miun kirkko! Miun seurakunta!\nEeneä seuratessa olen miettinyt, voiko parempaa paikkaa hiljentymisen ja Jumalan läsnäolon kokemiselle ollakaan kuin tutuksi käynyt kotikirkko. Sinne saa tulla ja siellä saa olla juuri sellaisissa tunnelmissa kuin on. Siellä kuunnellaan Jumalan puhetta luettuna ja selitettynä. Siellä rukoillaan yhteisten asioitten puolesta, ja halutessasi kiitoksen tai huolen aihettasi muistetaan yhdessä. Kirkossa käynti ei ole suoritus, ei sinne tarvitse mennä pakolla vaan vapaaehtoisesti.\nKirkko tarjoaa parhaimmillaan yhteisön, jossa tulemme kohdatuiksi ja hoidetuiksi. Vastaanotto on avoin jokaisena pyhäpäivänä tiettyyn kellonaikaan ja joskus muulloinkin. Seurakuntien väkilukuun nähden kirkoissa käy kuitenkin kovin vähän väkeä – juhla-aikoja lukuun ottamatta. Mikä siis neuvoksi: miten kirkko voisi olla paikka, jossa voisi Eenen tavoin viihtyä ja jossa voisi osallistua messuun sillä omimmalla tavallaan? Miten kirkosta voisi tulla paikka, josta yhä useammat voisivat ylpeänä sanoa: Miun kirkko!\nSeurakuntalaisia ja vaikuttajia olemme me kaikki kirkon kirjoissa olevat, niin vapaaehtoiset kuin työntekijätkin. Miten siis tehdä kirkosta seurakuntalaisten koti ja olohuone, paikka, jossa voi viihtyä ja kokea tulevansa vastaanotetuksi ja hoidetuksi? Miten kirkko – olipa se rakennuksena millainen tahansa - voisi olla Jumalan perheväen tapaamispaikka muutenkin kuin jumalanpalvelusten aikaan? Miten vanhat ja arvokkaat kirkkorakennuksetkin taipuisivat monimuotoisen seurakunnan toiminnan näyttämöiksi? Mitä me kaipaamme tänä päivänä kirkolta? Tehdään yhdessä kirkko seurakuntamme näköiseksi – voidaksemme terveen itsetietoisesti todeta: Miun seurakunta! Ja siun!\nLumikirkko sortui - mutta kirkko ei sorru!\nHarmittaa. Harmittaa tosi paljon. Erityisesti kaksi asiaa; se että monen miehen upea päivien vapaaehtoistyö konkreettisesti vesittyi plusasteiden ja sateen myötä sortaen kirkkomme rakenteet. Käsittämättömästi mentiin miinus 30:stä reippaassa vuorokaudessa plussalle ja vesisateeseen. Harmittaa, että suunnitellut – ja toivotut- tilaisuudet jäivät suurelta osin pitämättä. Lisäksi harmittaa sekin, että kaupunkimme talvimaiseman vetonaula ei kestänyt tämän talven kelien rajuja muutoksia, Lumikirkon kävijämäärä oli viime talvena kuuden viikon aikana tuhansia ihmisiä.\nLumikirkko sortui –mutta palaamme asiaan ensi talvena, emme luovuta!\nMonenlaiset ennustajat ovat jo kauan povanneet kirkon sortumista. Näissä povauksissa ei ole tarkoitettu lumesta muovattua rakennusta, vaan Suomen ev.lut. kirkkoa ja välistä koko maailmanlaajaa kristittyjen yhteisöä kirkkokuntineen. ”Kiinnostus seurakuntaa ja sen toimintaa kohtaan loppuu, ihmiset eivät enää tarvitse uskontoa, löydetään muita olemassaolon perusteita, jäsenet katoavat, rahat loppuvat.” Tällaisilla ja monilla muilla ajatuksilla on ennustettu kirkon –ja uskonnon- sortumista.\nMaailmamme näyttää kuitenkin päinvastaiselta. Uskonnot ovat maailmalla (myös politiikassa) vahvasti esillä. Päivän uutistarjonnassa esillä ovat usein negatiiviset ilmiöt, mutta uskonnot tekevät myös valtavan paljon hyvää. Suomessa on harvoin -jos koskaan- puhuttu julkisuudessa niin paljon uskosta, kirkosta, seurakunnan jäsenyydestä, kirkon työstä ja sanomasta, kuin mitä on tehty ihan viime vuosien aikana. Kirkko kiinnostaa ihmisiä ja kirkko kiinnostaa myös medioita. Samalla kun jotkut ovat kovinkin kriittisiä ja ilmaisevat sen halutessaan myös eroamalla kirkosta, on kirkko uudelleen ja uudelleen keskusteluissa mukana. Keskusteluihin kaivataan ”kirkon ääntä”, vaikka sen kanssa oltaisiin eri mieltä, jopa siihen suuttuen.\nKirkko on yhä merkittävällä tavalla ”keskellä kylää”. Se on sitä ihmisten mielissä, kun ihmiset etsivät elämälleen suuntaa ja turvaa. Kirkko ja usko ovat osa elämäämme, koska uskomisen tarve on painettu sisimpäämme. Aika ajoin kirkko on osallistumisen foorumi: jumalanpalveluksissa, kirkollisissa toimituksissa (kaste, rippikoulu, häät, hautajaiset), lähimmäisen auttamisen välineenä (diakonia), turvallisena toimijana lasten ja nuorten elämässä, keskustelukumppanina erilaisissa elämäntilanteissa ja monessa muussa. Kirkon toimintaa arvostetaan ja siihen luotetaan. Kirkko osaa tehdä hyvää!\nKirkko on myös ”keskellä kylää” yhteiskunnassa. Viimeksi viikko sitten presidentti avasi Yhteisvastuukeräyksen, joka on kirkon vuotuinen suurkeräys kohdentuen niin maailman kuin kotimaan avuntarpeeseen. Samoihin aikoihin hän ja pääministerimme kehuivat Kuopion piispan saarnaa eduskunnan kevätkauden ekumeenisessa avajaisjumalanpalveluksessa.\nLumikirkkomme sortui – mutta kirkko ei sorru. Eikä voi sortua, onhan kirkon Herra kanssame tänäänkin!\nJuha Eklund, Sammonlahden seurakunnan kirkkoherra


Jimi Heikkinen | Tanssivat Sudet\nUuden ajan sisällöntuotantoa\nAuthor Archives: Jimi Heikkinen\nPosted on 04.12.2016 by Jimi Heikkinen\nKuten jokaisessa työyhteisössä, jokaisella työntekijällä on oma roolinsa. Niin myös videotuotantoja tehdessä. Videotuotantoprosessi on vuorovaikutteinen prosessi, niin yrityksen työntekijöiden kuin videotuotannon tilaajan eli asiakkaan välillä. Videotuotantoprosessi sisältää kaikki ne työvaiheet mitä videontuottamisesta koituu.\nVideomarkkinoinnin suosio kasvaa koko ajan, ja erottuminen miljoonien videoiden joukosta alkaa olla haaste. Erottuakseen videon on oltava laadukas sekä laadukkaasti toteutettu. Tällöin videon kustannukset voivat nousta merkittävästi, mutta yritykselle videon avulla saavutetut hyödyt voivat olla sitäkin merkittävämmät. Usein yrityksen investoidessa laadukkaaseen ja ammattimaiseen videotuotantoon, saattaa pelkästä kuvanlaadusta maksaminen tuntua kalliilta. On kuitenkin hyvä ymmärtää, että laadukkaan kuvanlaadun lisäksi video sisältää kaikki videoprosessinvaiheet alusta loppuun, sisältäen muun muassa videon konseptin, käsikirjoituksen, mahdolliset näyttelijät, itse kuvauksen, editoinnin, jälkikäsittelyn ja kaikki ne vaiheet mitkä videokuvausprosessiin liittyy. Videon hinta koostuu siis useammasta eri työvaiheesta ja mahdollisesti useammasta eri tekijästä eri tuotantovaiheissa.\nKaikki Tanssivien Susien videotuotannot toteutetaan Tanssivien Susien videotuotantoprosessikaavion mukaisesti. Videotuotantoprosessin avulla itse videon tekoprosessi pysyy selkeänä niin tekijöille kuin videon tilaajallekin sekä etenee loogisesti.\nSuoritin markkinoinnin tradenomin koulutusohjelmaan kuuluvan työharjoittelujakson keväällä 2016 Tanssivilla Susilla. Työharjoittelujakson aikana opin mitä videomarkkinointi on ja mihin videoita voidaan käyttää. Pääsin myös seuraamaan itse videotuotantoprosessia käytännössä ja oma kiinnostus videomarkkinointia kohtaan lisääntyi. Sain myös aiheen opintoihini kuuluvaan opinnäytetyöhön harjoittelun aikana. Näin ollen Tanssivat Sudet toimi opinnäytetyöni toimeksiantajana.\nToteutin opinnäytetyöni toiminnallisena opinnäytetyönä. Teorian lisäksi opinnäytetyöni sisälsi toiminnallisen osuuden, mikä oli markkinointivideon toteuttaminen Tanssivien Susien videotuotantoprosessista. Opinnäytetyöni teoriaosassa syvennyin videomarkkinoinnin teoriaan, sen käyttömahdollisuuksiin sosiaalisen median aikakaudella sekä videon tuottamisen teoriaan.\nOpinnäytetyön osana tuotettu video Tanssivien Susien videotuotantoprosesseista on nähtävissä tästä https://www.youtube.com/watch?v=Vj1T4gBtxBY\nEssi valmistuu joulukuussa markkinoinnin tradenomiksi Kajaanin ammattikorkeakoulusta\nPosted on 18.10.2016 by Jimi Heikkinen\nTanssivat Sudet toteutti energiayhtiö Loisteelle alkusyksystä 2016 videotarinan tuulivoimalan rakentamiseen liittyen. Videolla tutustuttiin Loiste Energian ja Taalerin yhteishankkeeseen, jossa Hyrynsalmen ja Suomussalmen Kivivaara-Peuravaara alueelle suunnitellaan tulevaisuudessa nousevan jopa 30 tuulivoimalaa. Tuulivoimalahanke on ensimmäinen Kainuussa. Videolla seurataan tuulivoimalan rakentamista ja nähdään kuinka 144 m korkea tuulivoimala sopii kainuulaiseen vaaramaisemaan.\nVideoiden käyttö sosiaalisen median aikakaudella mahdollistaa monipuoliset käyttömahdollisuudet videoille osana viestintää. Videon kautta katsojalle muodostuu kaksinkertainen muistijälki, johon perinteinen kuva ja teksti eivät yksistään riitä.\nOnnistuneen videoprojektin päätteeksi Tanssivat Sudet ja lopputulokseen tyytyväinen asiakas Loiste Energia Oy istuivat saman pöydän ääreen. Tanssivat Sudet ja Loiste Energia Oy jatkavat yhteistyötä ja vuoden sisällä Sudet toteuttavat ainakin neljä erilaista videotarinaa Loisteelle.\n– Erityisesti sähköverkkoliiketoiminnan puolelta löysimme yhdessä useitakin kiinnostavia tarinoita, joista viestimiseen video on paras keino, sanoo Loisteen viestinnän asiantuntija Johanna Sumala.\n– Videoiden avulla voimme paremmin kertoa haastavissa maasto-olosuhteissa tehtävästä, ennakoivasta työstä sähköntoimituksen varmistamiseksi. Hyvä esimerkki on johtojen kopistelu tykkylumesta tai johtolinjojen raivaus helikopterista käsin. Samoin Loisteen yhteiskuntavastuullisista apurahakohteista on helpompi viestiä videon kautta, Sumala keroo.\nLoisteen löytää sosiaalisesta mediasta Facebookista, Twitteristä sekä YouTubesta.\nPosted in Yleinen\t| Tagged Loiste, Loiste energia, Tuulivoima\nPosted on 26.03.2014 by Jimi Heikkinen\nTervehdin teitä nykyisiä ja tulevia asiakkaitamme, fanejamme ja muita sidosryhmiämme intohimolla. Intohimo sanana kuvaa parhaiten tiimiämme ja on yksi johtavista arvoistamme. Tanssivat Sudet laittaa jalkaa ketterästi toisensa eteen ja kaikki tekemisen rytmi näkyy ja kuuluu. Tasapaksulla tallaamisella ei elämässä voita mitään. On parempi herättää tunteita, olivat ne sitten puolesta tai vastaan. Tärkeää on myös näyttää tunteita yhtäältä itseään kohtaan ja toisaalta toisia ruoskien ja välillä taas vuolaasti kehuen.\nTyöelämässä saa asioita aikaan, kun tekee niitä hyvässä ilmapiirissä ja työyhteisössä. Susien porukkaan mahtuu vain ja ainoastaan tyypit, joilla on halu jättää suden tassun jälki lumihankeen tai hiekkaan. Laumamme on hyvin vuorovaikutteista porukkaa. Me suomalaiset olemme hieman varman päälle pelaajia. Yksi unelmistamme on vapauttaa ihmisten ajattelua suuntaan, että heittäytyminen ja erottautuminen on oikeasti hauskaa ja siitä voi jopa nauttiakin.\nSudet aistivat maailman muutoksen ja siinä kelkassa on hyvä olla ajoissa mukana jopa oman elämänsä pioneerina (eläkkeellä sitten kavereille kehuen). Itseluottamusta puhkuen Tanssivat Sudet aloittaa oman tiensä yhdessä kumppaneidensa ja ystäviensä kanssa. Sinustakin voi tulla meidän ystävämme. Et menetä mitään, pikemminkin saat jotain arvokasta.\nJuhanin ja Ritvan poika\nJimi Mikael Heikkinen\nPosted in Laumanjohtaja\t| Leave a reply


Muut myönnöt : Koneen Säätiö\nKotimaisten kielten keskus 1 062 000 €Vanhan kirjasuomen sanakirjan laatiminen vuosina 2019–2023\nVKS on sanakirja, joka kuvaa varhaista suomen kirjakieltä Mikael Agricolan tuotannosta noin vuoteen 1810. Sanakirja on tarpeellinen tutkijoille, mutta se on myös kulttuurisesti arvokas sanakirja suomen kirjakielen synty- ja alkuvaiheista.\nLue lisää: https://www.kotus.fi/sanakirjat/vanhan_kirjasuomen_sanakirja.\nMad House -ystävät ry 300 000 € Esitystaiteen tuotantotalo Mad Housen toiminta 2019–2021\nOsa myönnetystä rahoituksesta on ns. vastinrahoitusta.\nMad House on vuodesta 2014 toiminut esitystaiteen tuotantotalo. Sen päämääränä on olla ympärivuotisesti toimiva kansainvälinen esitystaiteen tuotantotalo Helsingissä. Mad House on kiinni ajassaan, luo sen ilmiöihin omanlaisensa suhteen ja kehittyy niiden mukana. Se on kulloistenkin tekijöidensä näköinen ja vieroksuu paikalleen jämähtäneitä tottumuksia ja hierarkioita.\nPäätös tehty 2.2.2018\nYury Shikalov 84 000 € Neuvostotalouden pimeä puoli: laiton kauppa (trokaus) Viipurissa ja sen lähiympäristössä 1970-1990-luvuilla\nLähes jokainen Viipurissa neuvostovallan aikana käynyt suomalainen tapasi matkallaan trokareita, jotka tarjosivat edullista viinaa, valuutanvaihtoa ja muita kaupantekomahdollisuuksia. Laitonta ”bisnestä” harrastettiin laajasti myös Leningradiin johtavalla maantiellä. Trokaus Viipurissa oli vain jäävuoren huippu. Se oli osa harmaata taloutta, joka kukoisti kaikkialla Neuvostoliitossa ns. pysähtyneisyyden kaudella 1970–1980-luvuilla.\nIlmiön laajuudesta huolimatta sitä ei juuri ole tutkittu. Tässä tutkimuksella selvitetään, millaista oli suomalaisten ja venäläisten välinen laiton kauppatoiminta Viipurissa ja sen lähiympäristössä 1970–1990-luvuilla. Milloin ilmiö alkoi, miten se kehittyi, miten toimi ja mihin päättyi? Tutkimuksessa selvitetään, mitkä olivat syyt, jotka edesauttoivat trokauksen syntyä ja kehitystä, ja valaistaan sitä kautta neuvostotalouden ongelmia ja pimeää puolta. Tutkimus avaa myös neuvostoliittolaisen nuorisokulttuurin erityispiirteitä, kuvailee nuorison epävirallisia ryhmittymiä ja niiden toimintaa. Viipurin trokareita tutkimalla pystytään kurkistamaan myös neuvostoliittolaisten sosiaaliseen elämään. Tuloksena on suomenkielinen tieteellinen monografia, joka julkaistaan keväällä 2020. Monografian lisäksi julkaistaan tieteellisiä artikkeleita Suomessa ja Venäjällä, sekä yleistajuisia artikkeleita suomalaisessa ja venäläisessä lehdistössä.\nTutkimus on rohkea, sillä se tuo esiin hyvin arkaluonteisia tietoja suomalaisten ja neuvostoliittolaisten välisistä epävirallisista suhteista kylmän sodan aikana. Se avaa uuden näkökulman Neuvostoliiton harmaaseen talouteen, paljastaa suomalaisen turismin varjopuolia, kuvailee neuvostonuorisokulttuurin sellaisia piirteitä, joista ei julkisesti puhuttu. Se auttaa ymmärtämään myös nykysuomalaisten ja -venäläisten toisiinsa kohdistuvien stereotypioiden ja kanssakäymisen historiallista taustaa.


Viikin trooppinen puutarha muuttui panimoksi ja avautuu vappuna kesken remontin – Samalla se haluaa haastaa keskustan baarien hintatason - Helsinki | HS.fi\nViikin trooppinen puutarha muuttui panimoksi ja avautuu vappuna kesken remontin – Samalla se haluaa haastaa keskustan baarien hintatason\nTuusulalainen Coolhead -panimo avautuu Viikin entisessä Gardeniassa vappuna. Hanat avataan vaikka remontti on vielä kesken.\nMarkkinointipäällikkö Aleksi Saikkonen (vas.) ja ravintolapäällikkö Rasmus Suikki esittelevät tyhjää panimosalia, jossa aiemmin sijaitsi talvipuutarha. Panimotoiminta alkaa Gardeniassa näillä näkymin loppuvuonna. Kuva: Aleksi Kinnunen\n28.4. 15:21 | Päivitetty 28.4. 15:52\nViikin Gardeniaan entiseen trooppiseen talvipuutarhaan toimitilojaan remontoiva tuusulalainen Coolhead Brew -pienpanimo avaa ovensa asiakkaille perjantaina.\nVapunaattona puolilta päivin yleisölle aukeavat Gardenian aulaan remontoitu baaritila eli taproom, etupihan terassialue sekä osa tulevaa suurta eteläterassia, jonka on määrä aueta kokonaisuudessaan kesällä.\nVarsinaisen panimotoiminnan on tarkoitus siirtyä Viikkiin yhtiön nykyisistä tiloista Tuusulasta syksyllä. Tuolloin kompleksin pitäisi olla pääpiirteissään valmis entisiin luontokoulun tiloihin valmistuvaa saunaosastoa ja edustustiloja lukuun ottamatta.\nMyynti- ja tuotepäällikkö Pietari Kruus kaataa taproomissa sour-olutta. Kuva: Aleksi Kinnunen\nAsiakaspaikkoja avaamisen ensivaiheessa on noin 140, joista sisällä taproomissa on neljäkymmentä ja ulkona terasseilla sata. Baariin tulee alkuun 14 oluthanaa.\nLauantaina paikalle ajaa myös ruokarekka, sillä varsinainen ruokatarjoilu alkaa Gardeniassa vasta alkukesällä.\n”Saadaan elämää tälle alueelle ja ihmisiä liikkumaan”, ravintolapäällikkö Rasmus Suikki kertoo odotuksistaan.\n"Festarihanat" odottavat taproomin nurkassa asentamista. Taustalla näkyy tuleva panimosali. Kuva: Aleksi Kinnunen\nCoolheadin markkinointipäällikön Aleksi Saikkosen mukaan avaamista on odotettu lähialueen sosiaalisen median kanavissa innolla.\n”Soraääniä ei ole kuulunut käytännössä lainkaan”, Saikkonen sanoo ja lisää Gardenian sijaitsevan Helsingin maantieteellisessä keskipisteessä, kampuksen vieressä ja tulevan Raide-Jokerin varrella.\n”Kaikkien mielestä on ollut fantastisen kiinnostavaa, että tähän tulee vihdoin jotain käyttöä.”\nLue myös: Keskelle peltoa rakennettiin upea lasilinna, jonka piti haastaa kaikki Helsingin suositut nähtävyydet – Miksi suurhanke epäonnistui?\nErikoisoluet mielletään toisinaan hintaviksi. Yhtiö pyrkii kuulemma hinnoittelemaan oluensa kipupisteen alle. Coolheadin mukaan esimerkiksi myydyin sour-olut maksaa hanatuoppina seitsemän euroa ja mukaan otettuna 3,5 euroa.\n”Helsingin keskustaan nähden tämä on halvempaa”, Suikki esittää.\nJuuri hapanoluistaan tunnettu Coolhead julkisti viime elokuussa suunnitelmansa muuttaa vuodesta 2015 tyhjillään olleeseen Gardeniaan. Kaupungin omistaman vajaan 1 500 neliön tilan vuokrasopimus on kymmenvuotinen.\nYhtiö etsi syksyllä 2019 vaihtoehtoja pieneksi jääneille Tuusulan-tiloille Helsingin ydinkeskustaa myöten. Tavoitteena oli löytää uniikki kohde, johon voisi perustaa panimon lisäksi taproomin ja elämyskeskuksen. Vinkki Gardeniasta tuli asiakkaalta.\n”Siitä innostuttiin saman tien”, Saikkonen sanoo.\nRasmus Suikki ravintolan terassialueella. Taustalla häämöttävät Viikin pellot. Kuva: Aleksi Kinnunen\nYhtiö valmisti viime vuonna reilut 200 000 litraa olutta, jota myydään ruokakaupoissa, ravintoloissa ja Alkossa. Coolhead omistaa Helsinginkadulla sijaitsevan Panema-olutravintolan sekä järjestää Craft Beer Garden Festival -tapahtumaa, joka muuttaa nyt Viikkiin.\nKesällä panimoyrityksen toiminnan on tarkoitus laajentua Gardeniassa entisestään, mikäli rajoitukset sallivat. Yhtiö kaavailee järjestävänsä eteläterassille kisakatsomon jalkapallon EM-kilpailujen aikoihin. Suunnitelmissa on myös konserttien ja maistelutilaisuuksien aloittaminen.\nAsiakaspaikkoja Gardeniaan tulee yhteensä 670, joista eteläterassille 350. Ovet pyritään pitämään kesällä auki rajoitusten salliessa joka päivä sekä etenkin viikonloppuisin yli puolen yön.\nRavintolapäällikkö Rasmus Suikki esittelee kohtaa, johon puutarhan purettu lattia ulottui. Kuva: Aleksi Kinnunen\nYli kymmenen metrin korkeuteen kohoavan, terästä ja lasia hyödyntävän telttamaisen rakennelman keskellä sijaitseva entinen suuri puutarhasali ammottaa toistaiseksi vielä tyhjyyttään. Purkutöiden jälkeen seuraavaksi rakennetaan uutta lattiaa ja esimerkiksi viemäriverkostoa.\nYhtiön on tarkoitus ryhtyä valmistamaan olutta täytenä jopa 10 tonnia painavissa ja noin kuuden metrin korkeuteen kohoavissa tankeissa loppuvuodesta, jolloin toiminta siirtyy Tuusulasta kokonaan Viikkiin. Yhtiö tavoittelee tuotannon kasvattamista muutaman vuoden kuluessa puoleen miljoonaan litraan.\n”Ei tämä mitään halpaa lystiä ole, mutta se ei meitä yllättänyt. Kun vuokrasimme tämän niin tiesimme, että tässä on haasteita. Tätä ei ole yhtä helppo remontoida kuin teollisuushallia”, Saikkonen kertoo.\nLäpinäkyvyyttä hyödyntävä arkkitehtuuri ja tulevaa panimosalia ympäröivä anniskelualue mahdollistavat sen, että tulevaisuudessa asiakkaat voivat seurata oluenvalmistuksen eri vaiheita maltaan rouhinnasta oluen keittoon, käymiseen ja astiointiin.\nUutena rakennukseen on nousemassa katon tasolle kohoava siilo, jossa säilytetään ohramallasta. Siilo on tarkoitus maalata yhtiön brändin hengessä kirkkailla väreillä.\nSaikkonen ja Suikki esittelevät panimon tulevaa edustus- ja saunaosastoa. Tilassa sijaitsi aiemmin Gardenian luontokoulu. Kuva: Aleksi Kinnunen\nMuutostyön suunnitelmista on vastannut arkkitehtityöhuone APRT Oy. Sama taho suunnitteli 2001 valmistuneen ja lähes yhdeksän miljoonaa euroa maksaneen rakennuksen, josta toivottiin uuden asuinalueen vetonaulaa.\nTaloudellisesti tappiollinen Gardenia suljettiin kaupunginhallituksen päätöksellä 2015, jonka jälkeen kaupunki ja Helsingin yliopisto yrittivät myydä rakennusta. Kaupunki suunnitteli jopa rakennuksen purkamista\nLue myös: Ränsistynyt trooppinen puutarha muutetaan pienpanimoksi Viikissä – Hylättyyn Gardeniaan tulee ravintola saunoineen\nGardenian ulkopuolelle rakentuu useampi terassialue. Länsipäätyyn tulee lisäksi ensi vuonna saunaosasto ja edustustilat. Kuva: Aleksi Kinnunen\nHS Helsinki|Keskelle peltoa rakennettiin upea lasilinna, jonka piti haastaa kaikki Helsingin suositut nähtävyydet – Miksi suurhanke epäonnistui?\nHelsinki 4.10.2020 12:25\nHS Helsinki|Ränsistynyt trooppinen puutarha muutetaan pienpanimoksi Viikissä – Hylättyyn Gardeniaan tulee ravintola saunoineen\nHelsinki 26.8.2020 10:21


Neljännen kauden viimeinen jakso! Tiina ragee serkkunsa kyläilystä. Mitä kuuluu vieraanvaraisuus etikettiin ja millaisia kulttuurieroja on kuntien välillä? Muuttopuuhat saavat Iran pohtimaan onko hän täysi mulkku, kun ei osaa osoittaa kiitollisuutta verbaalisesti.\nTämä jakso on pitkälti liibistä, sitä tuttua ns. sekameteliä.\nKiitos tästä kaudesta ja syksymmällä taas palataan ❤\nKiitos kun kuuntelit! Kommentoi, paina peukkua jos tykkäsit ja muista tilata kanava.\nHEDARI Podcast #80: Taruolennot ja nykyajan wiccalaisuus


Retail Holdings 1H Tulos | Arvosijoittajan Tie\nKirjoitin helmikuussa, että Retail Holdings on 30 prosenttia aliarvostettu. Sen jälkeen yrityksen omaisuuden arvo on kasvanut rutkasti. Pörssikurssi on pysynyt paikallaan, minkä ansiota 16 dollarilla saa nyt 28 dollarin arvosta sijoituksia ja vielä 5 dollarin option kaupan päälle.\nRetail Holdings omistaa Thaimaassa, Pakistanissa, Intiassa, Sri Lankassa ja Bangaladeshissa osuuksia kodinkoneita valmistavista ja myyvistä Singerin maayhtiöistä, joiden yhteenlaskettu liikevaihto kasvoi ensimmäisellä vuosipuoliskolla yli 20 prosenttia. Osakekurssit ovat seuranneet hyvin mukana, minkä ansiosta sijoitusten arvo on noussut viimeisen puolen vuoden aikana 22 prosenttia. Sijoitusten yhteenlaskettu markkina-arvo on 151 miljoonaa dollaria, mikä tekee 28 dollaria per osake.\nOsakesijoitusten lisäksi firmalla on 25 miljoonan dollarin arvosta SVP Holdingsin velkakirjoja, jotka ovat jääneet vuonna 2005 tehdystä osituksesta, jossa perinteisen Singer-ompelukonemerkin Aasian toiminnot erotettiin Retail Holdingsiin. SVP Holdingsin piti alunperin maksaa velat takaisin jo vuonna 2009, mutta firma joutui sen sijaan melkein konkurssiin. Lopulta yritykset sopivat koronnostosta 11 prosenttiin ja laina-ajan pidentämisestä vuoteen 2014. SVP on sen jälkeen maksanut korot ajallaan, mutta varsinaisen lainasumman takaisin saaminen lienee epävarmaa. Nuo 25 miljoonaa dollaria ovat optio, jonka varaan ei kannata laskea, mutta joka toteutuessaan lisäisi Retail Holdingsin omistusten arvoa noin viisi dollaria per osake.\nRetail Holdingsin tavoitteena on myydä omaisuutensa ja palauttaa raha sijoittajille, minkä ansiosta aliarvostus purkautuu sitä mukaa kun omaisuutta saadaan myytyä, eikä pörssikurssin kehityksellä ole juurikaan väliä. Singer Bangladeshin myynti melkein onnistui viime talvena, mutta ostaja peräytyi loppumetreillä. Realisointitilaisuuksia odotellessa yritys maksaa 2,50 dollarin osingon, mikä tekee 15 prosenttia per osake.\nKuva: © Dieter Schütz / pixelio.de. Kuvien lähde: http://www.pixelio.de/.


Kampaamo Raisio | Yksilöllistä kauneuden- ja hiustenhoitoa\nKampaamo-Parturi-Kauneushoitola Diosa – monipuolinen kampaamo Raisiossa\nParturi-kampaamon ja kauneushoitolan palvelut samassa paikassa\nAivan Raision keskustassa sijaitseva Kampaamo-Kauneushoitola Diosa tarjoaa monipuoliset kauneudenhoitoalan palvelut juuri sinulle. Kampaamon puolella sinua palvelevat kolme kokenutta parturi-kampaajaa, jotka kuuntelevat ja toteuttavat toiveitasi. Kauneushoitolassa taas nautit erilaisista hoidoista päästä varpaisiin. Kasvohoidot, ripsienpidennykset, geelilakkaukset sekä monet muut palvelumme ovat kaikki vain ajanvarauksen päässä.\nKoko perheen kampaamo-parturi\nOlemme parturi-kampaamo, jonka palveluihin kuuluvat hiusten leikkaukset ja värjäykset, kampaukset ja permanentit sekä muut tukikäsittelyt. Parturi-kampaajamme ovat tarkkoja omasta työnjäljestään ja asiakas saakin lopputuloksen, joka on hänen hiuksiinsa soveltuva. Palveluhinnaston löydät Kampaamo-sivulta. Koko perheen parturi-kampaamoomme ovat tervetulleita myös perheen pienimmät!\nLöydät meiltä myös kotihoitotuotteet – annamme mielellämme vinkkejä siihen, miten pidät hiuksistasi hyvää huolta joka päivä.\nKauneushoitola täydentää kampaamomme palveluita, tarjoten mahdollisuuden kokonaisvaltaisempaan kauneudenhoitoon. Kosmetologin hoidot antavat ihollesi sen ansaitsemaa huomiota ja Sinulle hetken rentoutua. Hoitolastamme saat myös muun muassa ammattitaidolla tehdyt ripsienpidennykset ja geelilakkaukset. Tarkemmat tiedot palveluista ja hinnaston voit katsoa Kauneushoitola-sivulta.\nAnna itsellesi hetki hyvään oloon\nKampaamo-Kauneushoitola Diosaan ovat tervetulleita kaikki, sillä monipuoliset palveluvaihtoehtomme takaavat sen, että jokaiselle löytyy oma yksilöllinen tapa hoitaa itseään. Meille on tärkeää asiakkaiden tyytyväisyys ja luottamus, ja se näkyy myös asiakaspalvelussamme. Liikkeemme sijaitsee aivan Raision keskustassa hyvien kulkuyhteyksien päässä. Varaa oma aikasi – kampaamo ja kauneushoitola palvelevat!\nNyt voit varata aikasi kaikkiin liikkeemme palveluihin netistä 24/7


dear diarrhea, today i played some no limit holdem : Pokeripäiväkirjat - Sivu 17 | Pokeritieto\n• Sivu 17/19 • 1 ... 14, 15, 16, 17, 18, 19\nJTX » 22.7.2009 11:30:37 Mielenkiintoinen ketju: pokeripsykologia/nyt-loppui-pokerinpeluu-t28432-15.htmlJos joku kuvittelee pelaavansa nl50-tasolla elääkseen niin onnea vaan. Ehkä 40k tienaaminen vuodessa on mahdollista, pelaamalla miljuunaa pöytää ja 12 tuntia päivässä. Päivätyö on kyllä paljon mielekkäämpi vaihtoehto. Itse pelaan hupi- ja harrastusmielessä pokeria, tällä hetkellä nl50. Pelini ovat olleet telakalla pariin-kolmeen otteeseen pitkän ajan vuosien 2006-2009 aikana. Liiallinen ajankäyttö on johtanut mielenkiinnon laantumiseen ja pokerin "lopettamiseen". Nykyisellään yritän pelata sopivasti, voin pelata joka päivä mutta käsimäärät yritän pitää riittävän pieninä. Usean tuhannen käden päivät eivät vaan ikinä pääty hyvin. Lisäksi olen tiedostanut sen että aikanaan pelatessani NL200 ja NL400-tasoja en ollut riittävän hyvä noille tasoille. Marginaalisesti voittava ehkä, mutta leakkeja oli aivan liikaa. Yritän nyt panostaa pelin opiskeluun enemmän ja pelata ~20000 kättä kuukaudessa. Sekin on jo aika paljon. HUDin käyttöönottaminen on myös tuonut uutta innostusta ja apua pelaamiseen. Tunnen olevani luonteeltani helposti addiktoituva, joten siinäkin mielessä pokerin pelaamisen pitäminen hanskassa on haaste. Asiat rullaavat helposti silloin kun voittoa tulee ja peli tuntuu sujuvan. C-peliin liu'un kun tilttaan, onneksi en tasoja nosta. Tämmöistä sekavaa ajatusta tällä kertaa.\nJTX » 30.7.2009 15:38:33 Minusta on tullut bankroll-nitti. En tiedä miten tämä pääsi tapahtumaan mutta pelaan vieläkin nl50-pöytiä, 55 buy inin rollilla. Inspiraatiota sain erinomaisesta Captain Zeebo -dokkarista: http://www.deucescracked.com/robusto . Rolliin suhteutettuna pienillä panoksilla pelaaminen on rentoa, biitit ei juuri satu, uskaltaa tehdä muuveja. Kolmeen kiloon asti olisi tarkoitus paukuttaa näitä tasoja ja opetella vielä peliä / muutamia konsepteja käytännössä, lähinnä preflop-pelaamiseen liittyen.Kuukausi taitaa olla jotain yli $1500 ylhäällä, voisi olla enemmänkin Käsiä minulle huikeat melkein 30k, muistaakseni.Rakebreak.com ilahdutti ilmaisilla stoxpoker-tunnareilla, saa nähdä jaksanko lomalla videoita katsella. Vietän siis elokuussa lomaa, saas nähdä miten käsimäärien käy. Voi olla että pelimäärät vähenee, riippuu tietysti menestyksestäkin. Huimassa upswingissä pelaan luultavasti vähemmän (jotta upswing kestäisi mahdollisimman kauan ), downswingissä taas pelaan paljon. Toivotaan siis vähäistä pelimäärää ja kohtuunopeaa vakiintumista nl100-tasolle. Mielessä on kyllä vilkkunut muidenkin saittien kokeileminen, esim. cakepoker tai bossille paluun tekeminen. Täytyy tehdä hieman tutkimustyötä peleistä. Ainakin aloitan kuukauden Ongamella.\nJTX » 30.7.2009 23:18:28 Otin varaslähdön pitkällä nl100-sessiolla ja sain $3k rikki. Ihan jees meno, paisteja riittää mutta vakkarit on selvästi paremmin hereillä kuin viiskymppisessä. Eli ihan niinkuin aina ennenkin JTX\nJTX » 11.8.2009 19:36:13 Nihkeetä pelailua satasessa. Tuhansia käsiä BE, ei tilttaamista, liian löysää kyllä välillä. Rolli siinä kolmessa kilossa, huipuista 5 biniä alhaalla.\nJTX » 22.8.2009 22:29:16 "ATH", eli vuoden 2009 ATH $4k. Kuukausi on voitolla kyllä pelimäärään nähden surkean vähän. Olen vielä viikon lomalla ja pelit on vähän katkonaisia mutta elossa ollaan vielä Tänään iski pientä hiitteriä pitkän BE-suossa tarpomisen päätteeksi. Toivottavasti jatkuu Kävin tekemässä ASP-sopimuksen pankissa. Nyt alkaa armoton grindaaminen, 10 keur pitäisi saada kasaan maksimi ASP-lainan saamiseksi. 3 keur valtion bonus napsahtaa jos säästäminen on clearattu vuoden 2011 loppuun mennessä, 150-3000 euroa saa tallettaa per kvartaali, ali- ja ylimenevät kvartaalit diskataan. Tuo 10k ei ole pokerigrindaamisen varassa, mutta jonkun verran apua tästäkin saattaa olla. Kunhan oppisin ensin pelaamaan.\nJTX » 23.8.2009 19:12:08 Onko tämä spew? http://www.pokerhand.org/?4615411Päätin 4bet-callata, vihu oli 3bettaillut ahkerasti, 24/12 3bet 4.2 aggr 7.0, 114 kättä. Vihu otti kuitenkin vain maksun 4bettiin, joka yleensä kertoo monstereista. Eli laitoin vihun flopille mennessä AA/KK/QQ-linjalle. Flopin tsekkaan perästä eli mun käsirange on periaatteessa face up. Turnilla vihu sitten lyö kaikki sisään yli potin kokoisena. AJ tuskin pelaisi noin, monsterit voisi pelata noin for deception. Niin omituiselta tuo pusku tuntui että maksoin. Kyllä tuossa ollaan joskus tietysti väärässäkin. Odotin kyllä lähinnä AdKx-tyyppistä viritystä. Käden jälkeen alkoi chatissa avautuminen Toinen hieman samankaltainen aiemmin: http://www.pokerhand.org/?4615464Vihu oli ahkera 3bettaaja, itse mielestäni tein virheen kun pelkästään maksoin tuon pf, 4bet/fold parempi. Muutenkin aika kyseenalaisesti pelattu, vaikka vihun käsi olikin täsmälleen sitä mitä arvelin, range tuossa on kuitenkin vihulla huomattavasti laajempi eikä tässä kädessä ollut edes mitään overbet-peliä josta olisi riidejä saanut. Vihu oli 53/21 3bet 28.6 aggr 4.0, mutta vain 19 käden otoksella. Kai nuo sitten olivat takaraivossa kun ratkaisua tein. Turnin all-in oli taas vähän yli potin, joten vedolle laitoin Joka tapauksessa tää on selvästi spewimpi peli kuin eka käsi.\nJTX » 7.9.2009 19:37:01 Nihkeän elokuun jälkeen en ole jaksanut pelata kuin tuhat kättä tässä kuussa, +$550. Saas nähdä jaksaisiko tänään vähän pelailla taas. Rolli huitelee elokuun rakebackit mukaanluettuna lukemissa ~$5550.\nJTX » 12.9.2009 0:25:09 Nyt on parina iltana / alkuyöstä ollut blogin otsikon mukaista vatsan toiminta. Vääntää ja vääntää, maratonsessiot pöntöllä keskellä yötä tuskanhiki valuen. Tiedän vain yhden ällöttävämmän asian ja se on tappiollinen maratontilttisessio pokeria tuskanhiki valuen. Onneksi jälkimmäiset ovat loistaneet poissaolollaan. Mukavassa upswingissä menty tämä kuukausi, yhteensä 3189 kättä, allin ev 22.46 bb/100, toteutunut wr 53.48 bb/100. Vois olla huonompikin Terveisiä vaan kaikille huonosti runnaaville.\nTBone » 12.9.2009 1:04:20 JTX kirjoitti:Minusta on tullut bankroll-nitti. En tiedä miten tämä pääsi tapahtumaan mutta pelaan vieläkin nl50-pöytiä, 55 buy inin rollilla. Inspiraatiota sain erinomaisesta Captain Zeebo -dokkarista: http://www.deucescracked.com/robusto . Rolliin suhteutettuna pienillä panoksilla pelaaminen on rentoa, biitit ei juuri satu, uskaltaa tehdä muuveja. Kolmeen kiloon asti olisi tarkoitus paukuttaa näitä tasoja ja opetella vielä peliä / muutamia konsepteja käytännössä, lähinnä preflop-pelaamiseen liittyen.Vahingossa huomasin tämän linkin. Hieno, erilainen pokeridokumentti, suosittelen!\nJTX » 15.9.2009 18:36:55 TBone kirjoitti:JTX kirjoitti:Minusta on tullut bankroll-nitti. En tiedä miten tämä pääsi tapahtumaan mutta pelaan vieläkin nl50-pöytiä, 55 buy inin rollilla. Inspiraatiota sain erinomaisesta Captain Zeebo -dokkarista: http://www.deucescracked.com/robusto . Rolliin suhteutettuna pienillä panoksilla pelaaminen on rentoa, biitit ei juuri satu, uskaltaa tehdä muuveja. Kolmeen kiloon asti olisi tarkoitus paukuttaa näitä tasoja ja opetella vielä peliä / muutamia konsepteja käytännössä, lähinnä preflop-pelaamiseen liittyen.Vahingossa huomasin tämän linkin. Hieno, erilainen pokeridokumentti, suosittelen!Juu, tuo on saanut aivan liian vähän huomiota ainakin Pokeritiedossa. 72 biniä nl100:een on nyt kassaa. Yhtään tappiosessiota ei ole tässä kuussa tullut 4634 kättä 48.53 bb/100. Runnaan reilusti ev:n yläpuolella, ev 27.25 bb/100. Jos nyt vaikka paukuttaisi kymppikiloon asti tätä tasoa ja sitten siirtyilisi ylemmäs. Jos pelit on kivisempiä ylempänä niin voihan tuota kurmoottamista jatkaa satasessakin. Runi tuskin kuitenkaan pysyy loputtomasti noin hyvänä JTX\nJTX » 28.9.2009 14:36:52 Pari vähän alle binin tappiosessiota tässä kuussa. Nyt melkein viikko taukoa peleistä, jospa tänään jaksaisi pöydät avata. Käsiä ~7500 ja profittia ~2650. 77 biniä nl100:een. Jos vielä jaksaisi grindailla 23 lisää, niin hmmm voisi ostaa vaikkapa telkkarin, jonkun perus 32" LCD:n halvalla. Leffat tykitetään joten telkun ei tarvitse olla iso. Siellä tienoilla voisi sitten haistella nl200:kin. Jatketaan opiskelua ja tiukkaa pöytävalintaa. Joskus vaan ei meinaa jaksaa selectaa, tulee vaan mentyä pöytää tyylillä "ihan sama mitkä statsit pöydällä ja pelaajilla". Siitä tosin oon tässä kuussa saanu pysyttyä hyvin erossa.\nJTX » 30.9.2009 21:29:44 KK pakettiin. Kaikki NL100, ihan ok Samalla pelitahdilla jatkan samoja pelejä ensi kuussa. Ehkä vois 10k kättä laittaa tavoitteeksi.\nJTX » 2.10.2009 23:12:51 Eihän tässä tiedä miten päin olisi. Kuukausi korkattu, eka sessio 411 kättä ja +6 biniä. Tämä ei ole lainkaan oikeudenmukaista. EV-käyräkin näyttää siltä etten sitä kehtää täällä edes postata JTX\nArsi » 3.10.2009 10:37:36 JTX kirjoitti:Eihän tässä tiedä miten päin olisi. Kuukausi korkattu, eka sessio 411 kättä ja +6 biniä. Tämä ei ole lainkaan oikeudenmukaista. EV-käyräkin näyttää siltä etten sitä kehtää täällä edes postata Älä huoli, kyllä se siitä ennenpitkää taas kääntyy.. Ihan ok kuukausi pelimäärään nähden kyllä.\nJTX » 3.10.2009 18:44:58 Arsi kirjoitti:Älä huoli, kyllä se siitä ennenpitkää taas kääntyy.. Tn kääntyy = 50%Tn ei käänny = 50% Runnaan luultavasti yhtä hyvin maailman loppuun asti.


Helen Flanagan vuoti nakukuvansa julkisuuteen – Stara\nKuva: Lockerz.com, Helen Flanagan\nHelen Flanagan vuoti nakukuvansa julkisuuteen\nViihdeuutiset 8.1.2013, 22:30 · Anna Poikkimäki\nKohukaunotar Helen Flanagan on herättänyt aika ajoin huomiota Twitter-blogissaan julkaisemillaan otoksilla. Taannoiset asekuvat suututtivat muun muassa Connecticutin koulusurmasta järkyttyneitä ihmisiä.\nNyt muhkeamuotoinen neito on poseerannut kuvasarjassa, jota sanotaan hänen rohkeimmaksi otossessiokseen. Helen nähdään kuvissa muun muassa pyllistelemässä alastomana sängyllä. Julkkisneito heruttelee kameralle myös alusvaatteissa, jotka korostavat hänen parhaimpia avujaan.\nÄskettäin kurvikas blondi tähditti muiden brittitähtien kanssa I’m a Celebrity… Get Me Out of Here! -realityohjelmaa. Kyseisessä sarjassa nähtiin myös muun muassa nyrkkeilijäkomistus David Haye. Seitsemänneksi kisassa sijoittunut Flanagan kuvasi kokemustaan viidakossa elämisestä melkoisen rankaksi.


LauluAvain - Parkinsonpotilaat\nLaulaminen on harrastus, joka tarjoaa loputtomiin mahdollisuuksia oppimiseen ja itseilmaisuun jokaiselle, myös Parkinson-potilaille. Laulamisen on myös todettu voivan vaikuttaa kuntouttavasti sairastuneiden äänenkäyttöön ja puheentuottamisen ongelmiin. Lääkkeiden avulla niihin ei välttämättä saada helpotusta. Sen sijaan kun pidetään äänellä hauskaa, liikutaan sopivasti laulamisen myötä ja eläydytään lauluihin, ääni- ja artikulaatioelimistö saavat hyödyllistä, kokonaisvaltaista harjoitusta. Samalla sekä mieli että keho virkistyvät.\nLauluAvaimessa on jo useamman vuoden ajan pidetty laulukursseja yhteistyössä Uudenmaan Parkinson-yhdistyksen kanssa sekä annettu henkilökohtaista laulamisen ja äänenkäytön ohjausta Parkinson-ihmisille.\nRäätälöimme laulutunteja toiveiden mukaan ja/tai opastamme myös omaisia laulamiseen yhdessä sairastuneen kanssa. Tervetuloa kokeilemaan, vaikka Sinulla ei olisi mitään laulamistaustaa, tai epäilisit, että et osaa laulaa!\nlauluavain(at)lauluavain.fi tai puhelin: 045 2019 390.


Näyttelijän kuolemassa lavalla nähdään Heikki Törmi ja Elina Hietala. Kuva: Vaara-kollektiivi.\nIstumme Kajaanin Generaattorin katsomossa ja seuraamme, miten näyttelijä Heikki Törmi kuoriutuu pikkuhiljaa, tai no, jos totta puhutaan, varsin räväkästi, näyttelijänkuorestaan. Törmi on nimittäin vaihtamassa ammattia. Vuosikymmenten näytteleminen saa jäädä, kun psykologin harjoittelupaikka Kainuun keskussairaalan aikuispuolen päihdeyksikössä odottaa.\nMikäpä siis olisi mainiompi tapa jättää näytteleminen kuin näyttelemällä ja kertomalla, mikä siinä hommassa 17-vuotiasta nuortamiestä viehätti, mikä pelotti, mikä hävetti ja mistä hän pystyi matkan varrella ammentamaan voimaa jakaa itsestään ilta toisensa jälkeen. Jakaa itsestään? Niin. Siltä näytteleminen on minusta aina vaikuttanut ja siitä Törmikin Näyttelijän kuolemassa puhuu.\nNäemme lavalla Törmin ja Elina Hietalan, vuosia sitten Kajaanin kaupunginteatterissakin työskennelleen näyttelijän. Esityksen dramaturgia on kokonaisen työryhmän ja ohjaus Eino Saaren. Oikeassa elämässä ollaan siis vahvasti kiinni.\nNäyttelijän kuolema lähtee liikkeelle hissukseen jutustellen, melkein huomaamatta. Törmi ja Hietala tuntuvat juttelevan niitä ja näitä, kunnes oikeita kysymyksiä alkaa tippua. Miksi näyttelet? Miten päädyit alalle? Hävettääkö? Oletko koskaan myöhästynyt kohtauksesta? Miten läheiset suhtautuivat ammatinvalintaasi?\nKaksikko nappaa kuin ilmasta yhä uusia rooleja. Opintovapaata panttaava teatterinjohtaja vaihtuu lennosta työntekijän jatkosuunnitelmista innostuvaan teatterinjohtajaan ja alanvaihtoa harkitsevan viisikymppisen miehen äitiin ja isään. Näkökulmia siis riittää, mutta mikä tärkeintä, mikään niistä ei ole turha eikä koko elämänsä jonkun lapsena ja työntekijänä eläneen katsojan kannalta vieras.\nOn itsestäänselvää, että näytelmä, joka kertoo näyttelijästä ja näyttelemisestä ja jossa vilahtelee karrikoituja tuttuja, avautuu teatterin väelle helpommin kuin meille muille, mutta yllättävän paljon yhteistä löytyy teatterin kaltaisessa luovassa työyhteisössä työskentelemisestä ja vaikkapa toimituksen kaltaisessa luovassa työyhteisössä raatamisesta.\nViimeistään siinä vaiheessa, kun Näyttelijän kuolema lähtee iloisesti työnohjauspalaverilaukalle, katsoja saa tehdä työtä penkissä pysyäkseen. Reflektoivan työnohjausparin pokka ja aikataulu pitävät, vaikka kahdeksalle varatulle tuolille vääntäytyvät Törmin ja Hietalan tulkitsemien tämän esityksen työryhmän jäsenten lisäksi omaan työhönsä kyllästynyt Jeesus, jonka ammatinvalintavaihdosta isä Jumala ei mitenkään jaksa sulattaa.\nViime aikoina on julkisuudessakin puitu sitä, miten autoritaarisia ja ohjaajakeskeisiä aloja niin teatteri kuin elokuvakin ovat. Diktaattoripiiskuriohjaajat hypyttävät näyttelijöitä miten tahtovat, ja tekevät sen osin vain siksi, että pystyvät, ja pystyvät, koska niin on aina tehty.\nTässäkin esityksessä ongelmaa puidaan.\nJoku on seurannut katsomosta koko harjoituskauden, kun toiset ovat harjoitelleet, joltakin on vaadittu sellonsoiton opettelua kesän aikana ja joku on vetänyt esityksen ohjaajan pelosta loppuun, vaikka nilkka on taittunut pahasti.\nErityisen huonossa asemassa ovat tietysti keikoista riippuvaiset vapaat taiteilijat, kun kuukausipalkkaiset voivat ottaa hieman lungimmin.\nKoska Törmi vaihtaa näyttelijän ammatin psykologin toimeen ja koska hän on kypsällä iällään joutunut sitä varten opiskelemaan itsensä psykologiksi, Näyttelijän kuolemassa psykologisoidaan varsin paljon. Laskemani mukaan Törmi paljastaa kolmesti oman oppi-isänsä alan guruista, ja hän on ihka aito freudilainen, joskin sellaisena keskitien kulkijana tunnettu Donald Winnicot.\nWinnicotilta Törmi lainaa ajatuksen rakastavasta katseesta ja kosketuksesta, joita ilman lapsesta ei kasva tasapainoista aikuista. Onko tässä yksi syy näytellä? Kun näyttelijä leikkii näyttämöllä vaikka sitten piilosta, katsoja on koko ajan hänen puolellaan. Tämän lähemmäs omaa varhaislapsuutta ja sen kauden rakastavaa katsetta aikuinen ihminen ei taida koskaan päästä.\nVaan koska teatteri on kaiken muun lisäksi metaforien taidetta, lienee täsmälleen oikein toivottaa Sinulle, Heikki, hyvää matkaa valitsemallasi tiellä! Matkallahan tässä kaikki ollaan. Jotkut vain uskaltavat enemmän kuin toiset. Ihmisellä on perustemperamenttinsa, mutta uskallukseenkin voi ohjata ja kasvattaa.\nEnsi-ilta Generaattorin näyttämöllä 5.1.2022. Muut esitykset to 6.1. klo 15 ja pe 7.1. klo 19 Generaattorissa. Helsingin esitykset koronan vuoksi peruttu.\nKoollekutsuja: Heikki Törmi\nNäyttämöllä: Elina Hietala ja Heikki Törmi\nKoreografi-keskustelija: Kirsi Törmi\nPukuehdotukset: Jaana Kurttila\nDramaturgia ja lavastus: Työryhmä


Markkinatrendit. Osakekurssit valahtivat viime viikon päätteeksi ja uutisotsikoissa selitykseksi esitetään Kiinassa leviävän coronaviruksen vaikutuksia. Viruspelko varmasti vaikuttaakin osaltaan myös talouden kasvunäkymiin ainakin lyhyellä tähtäyksellä, mutta pörsseissä koettu pieni notkahdus lienee enemmänkin sijoittajien varovaisuutta tuloskauden alkumetreillä. Pörssiyhtiöiden tulokset eivät tähän mennessä ole tuottaneet sellaista positiivista yllätystä, mitä markkinoilla varmasti toivottiin. Niinpä ennätyskorkeuksiin kohonneissa pörssikursseissa voidaan katsoa olleen ainakin hieman ylenpalttisen toiveikkuuden puhaltamaa ilmaa.\nMyös ennakoivien talousmittareiden anti menneeltä viikolta jäi odotettua heikommaksi. Yhdysvaltain ja Kiinan allekirjoitettua ensivaiheen kauppasopimuksen markkinoilla odotettiin yritysten suhdanneodotusten vauhdikkaasti kohoavan, mutta osa mittareista jopa aleni. Lopulta eilen julkistettu Yhdysvaltain tärkein suhdannebarometri, ISM-indeksi, osoitti selvää toipumista ja markkinoillakin voitiin jälleen luottaa talousnäkymien kirkastumiseen.\nKorkomarkkinoilla joukkolainojen hintakehitys sen sijaan oli menneen viikon aikana vahvistuva. Odotettua heikommat suhdannenäkymät yhdistettynä viruspelkoon painoivat korot laskuun ja valtiolainojen hinnat nousuun. Valtiolainojen vanavedessä myös yrityslainojen hinnat kohosivat hieman, mutta sen sijaan korkeamman riskin high yield -lainojen hinnat alenivat.\nTuloskauden alku on Wall Streetillä ollut hieman toivottua tahmeampi ja yritysten raportoimat tulokset ovat ylittäneet markkinoiden tulosennusteet tavanomaista niukemmalla marginaalilla. Tulosten ennakoidaan nyt alentuneen viime vuoden viimeisen neljänneksen osalta 1,9 % vuotta aiempaan verrattuna.\nEurooppalaisten pörssiyhtiöiden tuloskasvuodotukset ovat tuloskauden alkumetreillä edelleen alentuneet ja nyt kasvuksi odotetaan 2 %:n lukemaa.\nTuloskauden painavin viikko on alkanut ja suurten yhtiöiden tulosjulkistukset käytännössä määrittävät tuloskauden kokonaiskuvan. Markkinoilla kaivataan etenkin positiivisia arvioita tulevasta tuloskehityksestä, mitkä pönkittäisivät markkinoiden toiveikkaita odotuksia tuloskasvun palaamisesta ja kiihtymisestä tänä vuonna.\nValtiolainakorot laskivat alimmilleen neljään kuukauteen niin Euroopassa kuin Yhdysvalloissakin. Korkojen laskua selittävät viruspelkojen lisäksi odotettua pehmeämmät suhdannemittaukset.\nEKP:n viimeviikkoisella korkoratkaisulla ei katsota olleen suurempaa vaikutusta korkojen kehitykseen, mutta jälleen toistettu viesti elvyttävän korkopolitiikan jatkumisesta on saattanut hyvinkin vaikuttaa eurooppalaisten korkojen alenemiseen viime viikon päätteeksi.\nAmerikkalaiskuluttajien luottamus vahvistui tammikuussa ja on lähellä ennätyskorkeuksiaan. Vahva luottamus valaa uskoa kulutuskysynnän vahvan kasvun jatkumiseen ja siten koko amerikkalaistalouden kasvunäkymiin.\nSaksan työllisyystilanne pysyi edelleen vahvana tammikuussa ja työttömyysaste 5,0 %:ssa eli alimmillaan vuosikymmeniin. Vahva työmarkkinatilanne ennakoi vakaan kasvun jatkumista myös Saksan kulutuskysynnässä.\nEurooppalainen talousluottamus vahvistui EU-komission mittauksessa tammikuussa. Luottamuksen koheneminen vahvistaa eurooppalaisen talouskasvun odotuksia alkuvuodelle.\nYhdysvaltain talouskasvu jatkui vakaana 2,1 %:n vauhdissa viime vuoden viimeisellä neljänneksellä alustavien arvioiden mukaan.\nKiinan teollisuuden suhdanneodotukset heikkenivät hieman tammikuussa. Kiinalaisen teollisuuden etujärjestön suhdanneindeksi aleni tasan 50 pisteeseen, mikä ennakoi tuotannon kasvuvauhdin pysyvän ennallaan. Suhdannekyselyssä virusepidemian vaikutus ei vielä näy kokonaisuudessaan.\nAmerikkalaisen teollisuuden suhdannenäkymiä ennakoiva Chicagon ostopäällikköindeksi valahti alimmilleen sitten finanssikriisin ja pisteluku putosi vain 42,9 pisteeseen. Heikko luottamus oli markkinoille pettymys, koska Kiinan kanssa solmitun kauppasopimuksen on yleisesti odotettu vahvistavan teollisuuden tulevaisuudenuskoa. Sen sijaan kansallinen ISM-suhdannebarometri vahvistui 50,9 pisteeseen, korkeimmilleen puoleen vuoteen ja niukasti kasvurajan yläpuolelle.\nYhdysvaltain keskuspankki piti ohjauskorkonsa odotetusti ennallaan vuoden ensimmäisessä korkokokouksessaan. Pankin kommenttien pohjalta markkinoilla arvioidaan korkojen pysyvän nykytasoillaan myös jatkossa.\nKiinan keskuspankki alensi ohjauskorkoaan 0,1 %:lla maanantaiaamuna ja samalla ilmoitti reippaasta likviditeetin lisäyksestä markkinoille pehmentääkseen virusepidemian vaikutuksia markkinoille.\nYhteenveto. Virusepidemia ja osin odotettua heikommat suhdannemittaukset hermostuttivat markkinoita kuluneella viikolla, mutta lopulta hermoilu näytti jäävän lyhytaikaiseksi. Tuloskauden anti on Wall Streetillä vahvistunut tuloskauden edetessä ja myös ISM-suhdannebarometrin vahvistuminen palauttivat luottamusta valoisampien aikojen koittamiseen. Tuloskauden osalta ei enää suurempia yllätyksiä odoteta ja seuraavaksi markkinoiden katseet kääntyvät talousnäkymien puntarointiin. Mikäli laajempi joukko mittareita vahvistaa käsityksen kasvun kiihtymisestä, on pörsseissä edelleen eväitä nousun jatkumiselle.


Kookos suihkusaippua/kylpyvaahto - 400 ml | bottegaverde\nHellävarainen ja miedosti kookokselta tuoksuva suihkusaippua puhdistaa tehokkaasti ja hellävaraisesti. Tuotteen sisältämä, vitamiinipitoinen kookosmaito säilyttää ihon luontaisten kosteustasapainon. Tuote sopii myös herkälle iholle. 400 ml\nKookos (Cocos Nucifera): Muodostaa iholle suojaavan kalvon ja pitää näin kosteuden sisällään. Pehmittää ja hoitaa kuivaa, karheaa ihoa. Kookoksessa on myös antibakteerisia ominaisuuksia, jotka korjaavat ja rauhoittavat ihoa.


Polestar 1 vaihdettiin katutaiteeseen ainutlaatuisessa hankkeessa | Autotoday\nPolestar 1 vaihdettiin katutaiteeseen ainutlaatuisessa hankkeessa\nVuonna 2021 ruotsalainen premium-sähköautojen valmistaja Polestar käynnisti ainutlaatuisen ”Art for Art” -hankkeen, joka tarjosi taiteilijoille ja keräilijöille mahdollisuuden vaihtaa taidetta Polestar 1 – malliin.\nPalkitun ja käsintehdyn suorituskykyisen hybridin tuotanto on rajoitettu alle 1 500 autoon, ja sitä pidetään keräilyesineenä harrastajien keskuudessa ympäri maailmaa.\nPolestar sai taiteilijoilta ja keräilijöiltä yli 500 ehdotusta, jotka vaihtelivat maalauksista ja veistoksista grafiikoihin, valokuviin sekä installaatioihin. Ensimmäinen vaihtokauppa Polestarin ja ruotsalaisen nimettömänä pysyttelevän katutaiteen keräilijän välillä tehtiin maaliskuussa 2022, kun alkuperäinen teos vaihdettiin Osmium-väriseen Polestar 1:een.\n– Vaihdoin katutaidetta katutaiteeseen, sanoo Polestar 1:n uusi omistaja.\n– On erityistä omistaa jotain, jota on valmistettu vain rajoitettu erä, mutta aion ehdottomasti myös ajaa autoa. Jos aikoisin pitää sen ainoastaan keräilyesineenä, taideteoksen pitäminen olisi ollut käytännöllisempää – sitä on myös helpompi varastoida.\nJohtava yksityinen taiteen neuvonantaja Theodor Dalenson on toiminut Polestarin asiantuntijana projektin aikana, jonka lisäksi tunnettu huutokauppatalo Sotheby’s on arvioinut lähetettyjä teoksia selvittääkseen, vastaako niiden arvo Polestar 1:n arvoa.\n– Historiallisesti taiteilijat ovat tottuneet vaihtamaan taidettaan muuhun taiteeseen, palveluihin tai tuotteisiin, joten miksei myös autoihin? Autoteollisuus ja taidemarkkina jakavat samanlaisia hintaa ohjaavia voimia. Esimerkiksi kun autoa pidetään kiinnostavana keräilijöiden keskuudessa ja sitä valmistetaan vain rajoitettu määrä, siitä tulee entistä houkuttelevampi. Sama filosofia pätee taidemarkkinoilla, Dalenson kommentoi.\nEdellinen artikkeliAutotoday 10 vuotta sitten: Vettel kehuu suomalaisten rehellisyyttä\nSeuraava artikkeliHumalassa ollut moottorikelkkailija putosi kyydistä!


Kuinka napata osuus 10 000 euron kokonaispotista\nKoti\t» Mr Green\t» 10 000 euron pyöräytysturnaus Mr Greenillä\n10 000 euron pyöräytysturnaus Mr Greenillä\nMr Green antaa sinulle toisen unohtumattoman mahdollisuuden voittaa osuus 10 000 euron kokonaispotista. Tälläkin kertaa luvassa on kuusi jännittävää kolikkopeliä, joita pelaamalla sinulla on mahdollisuus voittaa yksi 20:stä käteispalkinnosta. Voittaja määrittyy yhden kolikon voiton mukaan. Voitto tullaan suhteuttamaan sen hetkiseen panokseen.\nKampanja on voimassa 6. – 12. kesäkuuta 2019, osallistumisohjeet sekä palkinnot löydät alta.\nPelaa yhtä taikka useampaa Mr Greenin määrittämää kolikkopeliä vähintään euron kierrospanoksella. Mikäli onnistut saamaan suurimman yhden kolikon voiton panokseen nähden sekä nouset 20 parhaan pelaajan joukkoon, olet voittanut yhden kampanjan palkinnoista.\nKun voittopyöräytys on suhteutettu panokseen ei pelattavalla kierrospanoksella ole merkitystä voittomahdollisuuteen. Ainoa asia, joka pelaajan tulee ottaa huomioon on, että kierrospanoksen tulee olla vähintään euron suuruinen. Tämä tarkoittaa, että jokaisella on tasavertainen mahdollisuus onnistua kilpailussa, oli kierrospanos sitten euron tai 100 euroa. Ainoastaan voiton prosentuaalisella suuruudella panokseen nähden on väliä. Tuloksen parantaminen on myös mahdollista, joten jos ekalla kerralla ei onnista, voit kokeilla uudelleen.\n10 000 euron palkintopotti tullaan jakamaan yhteensä 20 pelaajan kesken. Alta löydät tarkat tiedot, kuinka potti jakautuu:\n6.-10. sijoille sijoittuneet nappaavat kukin 550 euroa\n11.-15. sijoille sijoittuneet nappaavat kukin 300 euroa\n16.-20. sijoille sijoittuneet nappaavat kukin 100 euroa\nMitä olisi kilpailu ilman lisäpalkintoja. Tässä kisassa pelaaja, joka rullaa vähintään yhden euron panoksella 5 000 pyöräytystä, saa itsellensä suoran pääsyn Blaze of Ra pelin bonusosioon. Blaze of Ra –pelin bonustoiminnosta sinulla on mahdollisuus voittaa jopa 1 200 euroa. Bonustoiminto tullaan pelaamaan 0,60 euron kierrospanoksella.\nMr Green tarjoaa laadukkaat uuden pelaajan edut, olit sitten vedonlyönnistä, kasinopelaamisesta taikka livekasinokokemuksesta kiinnostunut. Alta lisää tervetuliaiseduista:\nTalleta vähintään 10 euroa ja nappaa itsellesi 100% bonus aina 100 euroon asti\nEnsimmäisen talletuksen yhteydessä saat myös 100 ilmaiskierrosta Mr Greenin ennakkoon määrittämään pelivalikoimaan\nLisäksi ensitalletuksen kierrättämisen jälkeen luvassa on 20 ilmaiskierrosta seuraavan viiden päivän ajalle, eli 100 ilmaiskierrosta lisää\nMr Green tarjoaa uusille vedonlyöjille uskomattoman etuuden, josta pelaajat ovat vain osanneet haaveilla. Ensitalletuksen yhteydessä pelaajat voivat nimittäin napata itselleen tehostetun kertoimen. Kertoimen tehostus on mahdollista saada 10 euron suuruiselle ensitalletukselle. Talletuksen teon jälkeen pelaajan tulee valita haluttu vetokohde, jonka enimmäispanos saa olla 20 euroa. Valinnan jälkeen Mr Green tehostaa kertoimia 100 prosentilla, eli jos kerroin on alun perin 3.00, tehostuksen jälkeen se nousee 5.00. Jos voitat, voit lunastaa jopa 200 euron edestä lisävoittoja.\nRekisteröidy sekä valitse livekasinon tervetuliaisetu. Saat 100% bonuksen, joka on lunastettavissa 100 euroon asti. Eli jos talletat 100 euroa, saat 200 euroa pelirahaa\nKlikkaa Mr Greenille sekä tutustu itse.


Arkin kulmilta: Tulevaisuutta rakentamassa\nMikkelin ammattikorkeakoulun Open Source Archive –hankkeessa ollaan nyt toteuttamassa Elkan Capture –projektissa määritellyn mukaista palveluarkistojärjestelmää. OSA-hankkeen kumppanina, ja tulevan tietojärjestelmän käyttäjänä, on Elka tietysti hyvin aktiivisesti mukana järjestelmän rakentamisessa. Hommahan hoidetaan ketterän kehityksen periaatteiden mukaisesti, eli annamme viikoittain palautetta, ja järjestelmää kehitetään annetun palautteen mukaisesti. Testaus pääsi käyntiin Juhannuksen tienoilla, kun proto julkaistiin. Sitä testailtiin ja kehiteltiin neljän kuukauden ajan, kunnes lokakuun lopulla proto ”saavutti” alfa-version asteen. Alfa-versio tarkoittaa sitä, että järjestelmässä on jo kaikki ydintoiminnot olemassa. Samalla kehityssykli hidastettiin yhdestä viikosta kahteen viikkoon. Toisin sanoen Alfa-versiosta ilmestyy uusi versio aina kahden viikon välein, kun taas proto uudistui viikoittain.\nKuvankaappaus Alfa-version arkistonhoitajan käyttöliittymästä. Allekirjoittanut on juuri testimielessä tallentanut järjestelmään Elkan Arkistojen päivän julisteen.\nUskoakseni palveluarkistojärjestelmän arkistonhoitajan käyttöliittymä on nyt noin 50 prosenttisen valmis. Kaikki perustoiminnot ovat jo olemassa, joten seuraavaksi täytyy keskittyä käytettävyyteen ja käyttöliittymän kehittämiseen. Kyllä Alfa-versiollakin pystyy jo aineistoa luetteloimaan ja hakemaan, mutta ei se hauskaa ole. Melko lähellä tuotantoversiota oleva Beta julkaistaan todennäköisesti helmi-maaliskuun tienoilla. Betassa pitäisi olla mukana jo kehittyneempi käyttöliittymäkin. Beta tulee olemaan jo niin valmis, että sen kanssa voimme aloittaa tuotantokäyttöpilotit. Ja kun arkistonhoitajan käyttöliittymä on valmis, niin sen jälkeen keskitymme asiakasliittymän tekoon sekä Capture-Clientin sovittamiseen OSA-järjestelmään.\nKuvankaappaus Alfa-version arkistonhoitajan käyttöliittymästä. Allekirjoittanut on juuri testimielessä tallentanut järjestelmään Elkan Arkistojen päivän julisteen metatietoja. Kuvassa on linkitykset kokoelmaan, toimijaan, toimintaan, tapahtumaan ja paikkaan.\nPaljon virtaa vielä vettä Siekkilänjoessa ennen kuin uusi arkistotietojärjestelmämme on tuotantovalmis, mutta ihan selkeästi olemme kuitenkin oikealla tiellä. Eikä järjestelmän oletetakaan olevan lopullisessa muodossa projektin päättyessä. Päinvastoin, järjestelmää on tarkoitus ylläpitää ja kehittää koko sen elinkaaren ajan. Ja koska järjestelmä tehdään avoimen lähdekoodin palasista, niin on meillä käyttäjillä entistä suuremmat mahdollisuudet vaikuttaa järjestelmän kehittämiseen. Jokaisesta pienestä muutoksesta ja toteutetusta rajapinnasta ei siis tarvitse maksaa maltaita ohjelmistofirmalle, vaan kehittäminen tapahtuu nimenomaan käyttöjäyhteisön toimesta.\nCapture ja OSA -projektit tuntuvat (luonnollisestikin) herättävän hyvin paljon kiinnostusta kentällä. Kyselyitä tulee niin Elkan yritysasiakkailta (eli koska saamme siirrettyä sähköisen aineistomme sinne) kuin myös kollegoilta muista arkistoista. Ei toisaalta mikään ihme, sillä eihän Suomessa kovin montaa uutta arkistotietojärjestelmää tällä hetkellä kehitellä.\n- Kirjoittaja toimi projektipäällikkönä Capture-hankkeessa ja toimii asiantuntijana OSA-hankkeessa\nLähettänyt ELKA klo 15.30