bliqblaqbloq - Epäpuutarhaa 2016\nOlen menettänyt mielenkiintoani puutarhurointia kohtaan.\nOlen kuullut luotettavasta lähteestä, että oltaisiin epäilty minun hukkuneen lopullisesti murheen suohon. Näille henkilöille omistan oheisen kuvan. Se esittää minua. Olen siis joskus ollut aurinkoinen kuin Hangon keksi, mutta siitä kieltämättä on jonkin verran aikaa. Olen tämän maalauksen mallina olleen valokuvan ottamisen aikoihin ollut kypsässä puolen vuoden iässä. Mitä siihen valokuvaan tulee, sen ajan (1960-luvun alku) värikuvissa ovat värit pysyneet paremmin kuin missään myöhemmissä.\nTällä hetkellä sääkin on aurinkoinen kuin Hangon keksi, on jo toista päivää. On ollut mitä parhain puutarhurointikeli. Myönnän kuitenkin hiukan menettäneeni aiempaa kiinnostustani mainittuun toiminnanlajiin.\nOlen monesti tällä blogilla valittanut, että olemme tulleet tuhonneeksi anoppivainaani kasvattamat ritarinkannukset. Tilanteen korjaamiseksi Kaisu on antanut minulle ritarinkannuksen alkuja omasta penkistään, mutta ne eivät ole suvainneet lähteä meillä kasvamaan. Viime syksynä ostimme hätäpäissämme puutarhamyymälän viimeisen ritarinkannuksenraaskun. Se unohtui syksyn katastrofeissa istuttamatta pitkäksi aikaa. Se kuivui aivan vainaaksi siinä istutusruukussaan, makasi pitkin pituuttaan pihalle hylättynä, ja juuri ennen lumien tuloa iskin sen maahan tuohon etupihalle. Ja nyt siitä tosiaan nousee ritarinkannuksen pikkuista lehteä!\nJa omenapuun ja kirsikan oksat kukkivat sisällä vesiastioissaan. Ulkona olen haravoinut esiin vuorikaunokkien ja unikoiden alut. Kelta- ja rusopäivänliljat näyttävät tunkevan itsensä esiin ilman minun apuanikin. Pionit jäävät kevätlannoittamatta, sillä kevätlannoite oli loppunut. Transsylvaniansalviaa ja sormustinkukkaakin näyttää edes vähän tulevan. Olen käsitellyt etupihan kesäkukkapenkit, joihin taidan kukkien sijaan istuttaa nyt pelkkiä hyötykasveja. Varsinaisen kasvimaan olen jälleen puhdistanut siitä pilkottavista rikkakasveista, vaikka luulin tehneeni sen erittäin perusteellisesti syksyllä. Tasoitin muinoisen kiinalaisen kohopenkkini. Yksi kasvimaapläntti on vielä käsittelemättä. Eli olen tehnyt runsaasti eteentaivutuksia. On se ja sama, tekeekö ihminen eteentaivutuksensa joogamatolla vai kasvimaalla. Pitää viikolla keskittyä taaksetaivutuksiin ja kiertoihin… (1.5.2016)\nEnsimmäinen äiditön äitienpäivä\nSinne jäivät eilen valkovuokot kukkimaan anoppivainaan pihamaalle. Valkovuokot jotenkin älyävät kukkia aina äitienpäivänä. Tämä oli meidän perheen ensimmäinen äiditön äitienpäivä. Sattui siis todella erikoisesti, että meidän molempien äidit kuolivat samana vuonna.\nKävimme kuitenkin maistamassa naapurissa Kaisun äitienpäiväkakkua.\nSamalla reissulla sain Kaisulta jotain matalaa keltaista, kuulemma hanakasti leviävää kukkaa, jonka kukinto on jotenkin vuokkomainen, mutta olen unohtanut sen nimen.\nVastoin päätöstäni pidättäytyä tänä sesonkina kaikista viljelys-yrityksistä kylvin vähän porkkanaa ja lanttua. Ja vähän lisää persiljaa, nyt suoraan maahan – taimettamisyritelmäni olivat päässeet kuolemaan kuivuuteen, kun olivat paahteisella tuvan ikkunalla. Istutin tietenkin myös ne Kaisulta saamani keltaiset kukat, rönsyleinikit, kuten sittemmin on nimeksi paljastunut, samoin kuin yhdet syksyllä pottumaahan heittämäni omat viime kesäiset, joita olin luullut yksivuotisiksi, mutta jotka olivat ruvenneet rangoistaan nyt kuitenkin viheriöimään. Ehkä niistä tulee jotain? Yritin jälleen kylvää tilliä lämpöiseen paikkaan, vaikka kyllähän minä sen tiedän, ettei tilli sillä tontilla kasva missään.\nKaivoin myös amppelimansikat pellosta, missä ne olivat olleet talvehtimassa, mutta en edes katsonut, oliko niihin noussut mitään.\nMökiltä olin kaivanut aitan takaisesta rakennusjätekasasta vähän riittävän moneen kertaan käytettyä lankkua, josta ajattelin kyhätä jotain lavan tapaista Suonenjoelle. Olen menettänyt sinnikkyyteni sen rusettikasvihuoneeni kanssa, joka minulla oli kaksi kesää, ja nyt riittää pari pientä lavaa, joissa kurkut ja kesäkurpitsat saavat pitää majaa kera joidenkin yrttien. Viime yönä näin unta, että siitä uukuniemeläisestä rakennusjätekasasta löytyi valtava, sellainen Kolumbuksen aikainen purjelaiva. Siinä se tosiaan sitten oli kuivalla maalla pusikossa. En tiedä, mitä Sigmund sanoisi tällaisesta unesta. (10.5.2016)\nKirjoitanpa tänne nyt muistiin, että tänään eli 14.5. koulin kaalin taimet, vaikka olin jostain lukenut, että kaaleja ei voi koulia, koska niiden juuret ovat niin herkät. Ainakin nyt vielä tänä iltana ne ovat ihan pirtsakoita. Olin tyhjentänyt istutusruukkuihin kaikki eli tarkemmin sanottuna molemmat laatikon pohjalta löytyneet kaalinsiemenpussit. Toiset keräkaalia, toiset ruusukaalia, eikä kummistakaan ole koskaan aikaisemmin tullut mitään, joten toiveeni eivät ole kovin korkealla.\nLaitoin myös punajuurensiemenet likoamaan. Viime vuonna en saanut yhden yhtykäistä punajuurta, vaikka edellisenä vuonna sato oli ihan hyvä… Kylvän ne huomenna.\nPerunat ovat itämässä nyt vähän myöhässä. Sipuli istutin viimeksi liian aikaisin ja ne pääsivät kylmettymään ja sitä myötä kukkimaan, kun viime keväänä oli niin omituiset kelit, joten en laita niitä aivan vielä.\nJa olen vetänyt mustalla gessolla kaksi kovalevyä siltä varalta, että maalaan vielä joskus tässä elämässä, mitä en jaksa uskoa – on se niin turhanpäiväistä hommaa.\nMutta sain tänään erikoisesti yhteyden yhteen äitini ystävään, jolle olin ajatellut soittaa, jos vielä saan numeron esille äidin vanhasta puhelimesta. Hänpä sitten tänään lähetti vahingossa minulle tekstviestin, jossa oli antavinaan puhelinnumeroni jollekulle. Soitin sitten tuohon outoon numeroon, ja sepä oli tuo R, jonka tavoittelemista olin suunnitellut. Ja se, jolle hän oli numeroni lähettänyt, oli puolestaan toinen henkilö, johon yhteydenottamista olin suunnitellut. Eli vihdoin ja viimein jotain alkaa tapahtua ikään kuin itsestään tässä jäykistyneessä elämässä. (14.5.2016 – PS: ja tosiaan, kaaleista ei tälläkään kertaa tullut mitään...)\nSeikkailuni 'Anopin pihamaalla' ovat nyt siis muuttuneet 'Seikkailuiksi anopivainaan pihamaalla'.\nTulin tänne nyt pikavisiitille kastelemaan taimet, joita on ehdottomasti liikaa. En ymmärrä sitä määrää. Olin niin lujasti päättänyt...\nYhtä kaikki, täällä kukkii nyt kuusi anoppivainaan yhdeksästä narsissisortista ja minun viime vuonna kylvämäni puistolemmikit. Ja vuohenjuuret tietenkin. Kullerot ovat aloittelelemassa. Kirsikkapuu ei vielä kuki myöskään, vaikka sen ymmärtääkseni pitäisi.\nMolemmat nauhukset ovat nousemassa, mutta värimintut eivät. Se minua harmittaa, samoin kuin se, että kuunliljoista kolme lämpärettä ovat hävinneet. Niitä, jotka ovat jatkaneet olemassaoloaan, en tänä keväänä jakanut. On ollut sellainen kevät. Enkä jaksanut jakaa vuorikaunokkiakaan, vaikka olen yrittänyt joka vuosi vähän levittää sitä.\nMutta mikä on tämä? Näyttää pelkältä pajulta, mutta tällaisia oli kahdessa kukkaruukusta viime vuotiseen pottumaahan kumotussa multapaakussa. (18.5.2016 – PS: Värimintut tosiaan menehtyivät, mutta kuunlijat nousivat kaikki, ja seurauksena oli suoranainen kuunliljojen kesä! Ei ikinä ennen moista kukintaa. Kuvan kasvin luonne ei ole selvinnyt vielä 25.7.2016)\nKun eilen rupesin katsomaan saksalaista huippusarjaa NSU – Uusnatsimurhat, avasin telkkarin vähän etuajassa ja tulin seuranneeksi hetken A-studiota, jossa haastateltiin Kokoomuksen puheenjohtajaehdokkaita.\nJos Kokoomus olisi opetusryhmä, nyt pitäisi huolestua.\nSiinä on nyt tyrkyllä kolme tyyppiä, jota ovat niin hyväosaoisia, että ovat vasta tuossa iässä joutumassa toteamaan, että elämä ei olekaan pelkkiä bileitä. En ole perehtynyt heistä kenenkään elämäkertaan, mutta Orpo on selvästi joutunut kohtaamaan muutakin kuin parempaa väkeä, ja hän pystyy olemaan rauhallinen, vaikka ympärillä on eri mieltä olevia ihmisiä. Stubb on järkyttynyt, että elämä ei ollutkaan yksi voittoisa triatlonkisa, mutta hän on havainnut sen jo jokin aika sitten, vaikkei olekaan vielä sopeutunut tosiasiaan. Lepomäkin on aivan romahtamispisteessä.\nHänellä on edessä melkoinen minäkuvan muutos. Ja kaiken jo esille tulleen muun päälle joku vielä pian keksii kirjoittaa, että hänen kalliit vaatteensa ovat ristiridassa hänen pienviljelijän emännän käsiensä kanssa.\nKunhan kukaan vain ei sitten sano, että kyseessä on Musta Joutsen.\nMutta nyt näyttää siltä, että anoppivainaan pihamaalla värimintut nousevat sittenkin. Kuunliljaa on ilmestynyt paikkoihin, joihin en muistanut kaavoittaneeni sitä. Helmililjat ovat parhaimmillaan. Kiven päälle Uukuniemeltä kiven päältä tuotu vuorenkilpi on kukkinut kahdella kituliaalla kukkavanalla. Transsylvanian salviat lienevät todellakin menetetyt, mutta yllättäen heinikosta löytyi yksi Kaisulta saatu ritarinkannus, vaikka luulin, että ne ovat kuolleet kaikki. Nyt täytyy pitää sitä vähän silmällä.\nKaisu kyseli, josko häneltä saamani malvat, joitka kukkivat viime kesänä niin komeasti, ovat vielä olemassa, sillä joltain hänen ystävältään ne olivat hävinneet, mikä merkitsisi, että ne ovat olleet jotain kaksivuotista lajia. Tosiaan, niitäpä ei nyt näykään. Esiin on terhakasti kohonut vain Aililta portaan rallin välistä kaivettu harmaamalvikki, se sellainen kaksimetriseksi kasvava hujoppi.\nAililta saatu syysasterikin on vielä voimissaan, vaikka se ilmeisesti olisi pitänyt nyt jakaa, koska se kuulemma taantuu, ellei sitä jaa vähintään joka viides vuosi. Ei se meillä vielä viittä vuotta ole ollut, mutta kolme nyt kuitenkin.\nSuuri mysteeri, viime kesänä häränsilmäksi eli auringontähdeksi paljastunut, näyttää onnellisesti ojentelevan lehtiään, ja vieressä on vallan toinenkin lehtiruusuke.\nEnglantilaisissa puutarhoissa koko tontti on miehenmittaisella sormustinkukalla, mutta minä en kyllä saa sitä leviämään. Niin kuin en myöskään kasvamaan tilliä.\nTuo kulmaus, johon kyvin viime vuonna nyt kukkimaan innostuneet puistolemmikit, voi olla tosi hieno, jos kukinta jatkuu siihen asti, kun hevosminttu ja keltapäivänliljat kukkivat. Silloin siihen on noussut jo jonkin mittaista hopeamarunaakin, ja aksentiksi muutama oranssinpunainen idänunikko. (19.5.2016 – auringontähti ei kukkinut tänä kesänä...mutta malvat osoittautuivat rauhallisen monivuotisiksi. Sormustinkukkia ei sitten tullut tänä kesänä yhtäkään!)\nOltiin tosiaan Tampereella viikko isännän nuoremman siskon perheen lomaosakkeessa. Tampere oli niin mukava kaupunki, että siinä olisi kyllä oivallinen asuinpaikka. Kunnon yliopiston vaikutus ilmapiiriin on kirkas. Mutta toisaalta työttämyysaste on 19 prosenttia ja risat. Ennen kaikkea kiitokset tästä lomasta asianosaisille!\nMeillä oli upea järvinäköala, ja yhtenä päivänä Näsijärvellä seilasi vene, jossa oli vaaleansininen purje. Se oli toisaan häkellyttävän näköinen, ja toi mieleeeni erään Knut Hamsunin tekstinpätkän, jonka nuoruuteni päivinä tekstasin kultavärillä ulramariinille paperille. Siinä oli jotain seallaista, että kaikki maailmassa on petosta ja taivan sinikin on otsonia, myrkkyä, ja kertojaminä sanoi purehtivansa rauhassa taivaan myrkyssä vaaleansinisin purjein…jotain sellaista. Ja se tietenkin toi mieleeni veljeni, joka mitä ilmeisimmin oli todennut elämän liian suureksi petokseksi, liian karvaaksi myrkyksi.\nTulimme kotiin perjantai-iltapäivästä myöhään – tai alkuillasta, miten sen nyt ottaa – ja kotona odotti kirje ystäväni, jonka isä oli juuri kuollut. Koska minulla on aika hyvä tuntuma siitä, mitä on, kun lähiomainen lähtee tuonilmaisiin, yritin soittaa, mutta en minäkään aina vastannut, jos joku soitti. Laitoin tekstiviestin. Olin jo rynnätä kukkakauppaan siinä toivossa, että joku olisi vielä auki, kun tajusin, että tuo ystävä saattaisi arvostaa jotakuta tekelettäni, ja minulle muistui mieleeni juuri passeli kuva. Sen haitta oli kenties isohko koko, mutta ystävälläni on iso talo ja paljon sienäpinta-alaa. Minulla on piirustuslaatikosto ja kansio poikineen täynnä kaikenlaista kuvatusta, mutta löysin tuon kuvan heti ensimmäisestä laatikosta, ja kas, samassa laatikossa sattui olemaan se Knut Hamsun -sitaatti…\nPainelin postiin, ja heti sieltä selvittyäni läksimmekin sitten tänne Suonenjoelle. Taimet makasivat pitkin pöytää. Ne kuitenkin toipuivat, kunhan vettä saivat.\nOlen aina ennen ollut innoissani kukkivista omena- ja kirsikkapuusta, mutta nyt vain totesin, että no, nuokin nyt sitten kukkivat. Ei juotu edes yksiäkään päiväkahveja kukkivan omenapuun alla. Tavallisesti sen alla on nautittu kaikki ateriat. Mutta emme ole laittaneet vielä puulaattojakaan kunnolla.\nKrassini taisivat menehtyä. Yritin kuitenkin laittaa niitä isompiin ruukkuihin. Pistin maahan jääsalaatin ja laventeleista puolet. Laitoin yrtitkin paitsi basilikat isompiin ruukkuihin ja jätin viime yöksi jopa ulos. Vähän nuutuneilta näyttävät nyt, joten taisi olla vikatikki. Istuitin myös kaksi leikkopapua. Kaksi jätin vielä jemmaan, sillä kyllä tässä voi vielä pakkasöitä tulla. Istutin sipulit ja survoin tänään ne kuuluisat kaalintaimetkin maahan, mutta vedin heti harson päälle.\nSeuraavalla kerralla on varmaan istutettava perunat, kurkut ja kesäkurpitsat, ja mietittävä, miten järjestän tomaattieni elämän. Syksyllä tuotiin mökiltä loput veljeni vuosikymmeniä sitten sinne viemät ikivanha ikkunat. Osan olin tuonut jo aiemmin, ja niistä oli tehtynä osa kasvihuonehönnästäni. Osa hönnästä oli muovia. Nyt en enää jaksa pelata niiden muovien kanssa. Jos ikkunat riittävät, saatan armollisesti kantaa ne tuohon vanhan keinunrungon ympärille kasvihuoneen tapaiseksi tomaattien majailla.\nAina ennen tämä puutarhurointi on ollut minusta hauskaa(kin), mutta nyt tämä on vain rasittavaa. Kadun, että rupesin tekemän noin hirveää määrää taimia, taas, vaikka olin jo viime vuonna luvannut itselleni, että nyt riittää.\nIsäntä piti viedä jo bussille, kun alkuillasta oli joku jalkapallo-ottelu. Minä jäin tänne vielä hetkiseksi maalaamaan. Taidan ottaa kaupunkiin mukaan paitsi parvekkeelle tarkoitetut, täällä kasvatetut kasvit, myös hiukan oksia tuosta juuri kukkimaan ryhtyvästä valkoisesta syreenistä.\nOtan myös punapaatsaman oksia. Niihin on tulossa kukat, nyt luonnolliseen aikaan. Nehän kukkivat meillä kotona maljakossa veljeni hautajaisten ja äidin kuoleman aikoihin. Teen niistä, jos ne vain kestävät, jonkilaisen rakennelman äidin haudalle, kun äidin tuhka lasketaan ensi lauantaina Uukuniemelle. Kiviveistämöstä tuli jo viesti, että äidin hautakivi on siellä jo paikallaan. (29.5.2016)\nBlogini ihmeparantui, ja sen kunniaksi nautimme oheista venäläistä puolimakeaa kuohuviiniä kera metsämansikkamuffinien, jotka olin askarrellut itse viime vuotisista pakastemansikoista, koskapa kohta tiettävästi tulevat jo uudet. Tosin kelit eivät näytä kovin lupaavilta ahomansikan makeutumisen kannalta. Kesä taisi kokonaisuudessaan olla silloin, kun meidän äiti oli viimeisen kerran eli uurnassaan mökillä 2.-4.6. kuluvaa vuotta.\nOltiin viikonloppu Suonenjoella, missä sateesta ja tuulesta huolimatta kasvikunta oli sievimmillään. Kaikki muut kukat ovat etuajassa, mutta juhannusruusu näyttää älyävän tänä vuonna hankkiutua parhaaseen kukintaansa tarkalleen juhannukseksi, joka taitaa olla jo ensi viikolla.\nKasvihuoneenrakennukseni on ollut motivaation puutteen tähden myöhässä, ja väsäsin sen vasta tänään tihkusateessa ja vein sinne järjettömän määrän tomaatintaimia. Kaikki eivät mahtuneet, joten iskin muutaman viherkasviksi pihalle töröttämään. Saa nähdä, miten niille siinä käy.\nSen verran aurinko on paistanut risukasaan, että tilli on noussut edes viisisenttiselle taimelle. Tämä on ensimmäinen kerta. Tillin kasvatus ei ole onnistunut minulta edes tähän mittaan koskaan aikaisemmin sillä tontilla.\nPuutarhuroinnin sijaan maalasin. Veljeni ja äitini nimittäin ilmestyivät minulle kolmisen viikkoa sitten aivokummituksina ja käskivät minun maalata ja vähän vikkelään, sillä minulla kuulemma pitää heinäkuun alussa olla taulut valmiina. Ilmeisesti aivoni ovat antaneet minulle aikaa tuohon asti surra näitä vainajiani, ja sitten pitäää lopettaa ja ruveta keskittymään muihin asioihin. (19.6.2016)\nVarjolilja ja muuta varjoisaa\nPuutarhurointini on aivan rempallaan. Kiihdyttämällä itseni apinan raivoon sain pari päivää sitten vedettyä siimaleikkurilla miehenmittaista heinää nurin sen verran, että sain toistametrisen häränsilmän alun näkyviin. Ainakaan vielä siinä ei vaikuta olevan minkäänlaista kukkavanaa, mutta lehtiruusuke on jo sellaisenaan ihastelun arvoinen.\nSamassa raivossa muovitin keinunrungon päädyt ns. kasvuhuoneestani. Tomaatit ovat siellä huonommassa kunnossa kuin tuulien armoilla pihalla kukkaruukuissa.\nPionit purskahtavat kukkaan ihan näillä hetkillä. Tai yksi tuolla pihan perällä on kukkinut jo.\nParas anoppivainaan kasveista on mielestäni tämä varjolilja. Näitä oli ennen kaksi, ja kyllä nytkin vieressä yksi poikanen on, mutta se toinen ei vain kasva isommaksi eikä kuki.\nTänään suoritimme Suonenjoen hautojen hoidon eli kävimme poistamassa herkästi leviävää kuunliljaa appiukon haudalta ja viemässä sekä sinne että isännän tädin haudalle kummallekin kolme ruusupegoniaa. Anopin uurnaa ei ole vielä laskettu. Vainajainpalvontamatka jatkuu huomenillalla Uukuniemelle, minne viemme ne täkäläiseltä haudalta poistetut kiharalehtiset kuunliljat ja kolme ruusupegoniaa, sinnekin.\nOlen maalannut. Melkein harmittaa lähteä Uukuniemellä, sillä maalausprojektini keskeytyvät. Järjen valossa se on tietenkin aivan turhaa, tuo maalaaminen, mutta jostain syystä minusta tuntuu, että niskassani roikkuu joku karmaiseva karma. Eilen vetkuttelin maalaamaan ryhtymisen kanssa, ja vessasta putosi hylly ilman aikojaan. Yksi kannatin oli irronnut, mutta se ei ollut edes rikoutunut. Kunhan jostain syystä irtosi. (27.6.2016)\nMalvat ja peurankellot ja auringon tähti, jota ei ole\nOlivatpa sateen ja tuulen maahan lyömät pionit surkea näky. Eikä tilanne paljon parantunut, vaikka yritin käydä nostamassa niitä takaisin tukien päälle, kun sateessa nyt on ollut taukoa.\nHyvinä uutisina manittakoon, että ne Kaisulta saadut malvat, joiden Kaisu arveli tässä keväällä olleen kaksivuotisia eli jäävän nousematta enää tänä vuonna, ovat kuin ovatkin selvittäneet tiensä heinikkossamme kohti pian alkavaa kukoistustaan. Se 'malva' eli oikeasti harmaamalvikki, jonka takavuosina kaivoimme Uukuniemellä naapurin Ailin rappurallin välistä, on nyt todella mahtava. Kuulemma sen sukujuuret ovat meidän mökkipihassa. Eli saatu äidiltäni aikanaan.\nToinen hauska yllätys on peurankello, meidän perheessä 'Dingen hautakukkana' tunnettu, sillä se kukki mahtavasti sinä vuonna, kun perheemme ainoa koira jouduttiin piikittämään kuoliaaksi. Olemme joskus yrittäneet tuoda sitä Uukuniemen tienpientareilta tänne Suonenjoelle, eikä koskaan ennen ole ollut mitään merkkiä siitä, että yritys olisi onnistunut. Mutta nyt kukkii anoppivainaan pihamaalla peurankello mahtavammalla kukalla kuin minkän Uukuniemen ojan varressa!\nMutta häränsilmässä eli auringontähdessä ei ole kukkavanaa. Se ei selvästikään kuki joka kesä...mistä syystä anoppi ei muistanut koko kasvia. (6.7.2016)\nTämä ei ole Pekingin ankka vaan Suonenjoen broileri\nKuvassa ei ole Pekingin ankka vaan Suonenjoen broileri. Kävi nimittäin niin, että retriitin päätteeksi päätin tehdä lettuja, kun oli maito vanhettunut. Kanamunia oli runsaasti, mutta vuoden erikoislaatuisuuden vuoksi en ollut päässyt huomaamaan, että vehnäjauhoja oli vähänlaisesti. Jouduin jatkamaan niitä tattarijauholla. Syötiin näitä kyllä marjojen ja kermankin kanssa, mutta kääräistiin näihin myös broilerileikkeet. (Pekingin ankkaahan on lettuun käärittyä paahdettua ankaa.)\nSain retriittini aikana tehdyksi jokseenkin kaiken, mitä oli kaavaillutkin, ja lisäksi marjastin. Metsästä mustikoita ja vadelmia, jotka näyttävät hyväkuntoisilta, mutta ovat suoraan sanottuna aika kirpeitä. Pihamarjastuksessa ei vielä päästy muihin hommiin kuin vetämään räksäverkot, mutta varmaan pitää herukat kerätä ensi viikonloppuna.\nKirsikkapuuhun tulee enemmän marjoja kuin viime vuotiset kymmenkunta, mutta niiden takia emme tällä kertaa vaivautuneet verkolla.\nTällä blogilla on aiemmin näkynyt paljonkin kuvia pihapiirin omenoista, mutta vain koriste-. Tavallinen omenapuu kukki kyllä keväällä mahtavan kauniisti, ensimmäisen kerran uransa aikana, mutta hedelmiä on kehkeytymässä vain tämä yksi kappale.\nOlen sangen pettynyt siitä, että punaiset värimintut ovat menehtyneet. En tiedä miksi. Viime kesänä ne kukkivat niin loistokkaasti!\nVäriminttutilanteen surkeutta korvaa hyvin tämä harmaamalvikki. Puska on niin iso, että pitää muistaa ensi keväänä jakaa se. Korkeus on sama kuin minulla. Hyvin näyttää viimein voivan myös komeamaksaruoho, joka taitaa tulla kukkimaan tänä syyskesänä ensimmäisen kerran tällä tontilla.\nNauhuksissakin on ensimmäisen kerran runsaasti kukkavanoja.\nYleiseksi hämmästykseksi tillinkasvatukseni on onnistunut. Olen yrittänyt sitä niin monesti ollakseni kurkkumausteiden suhteen omavarainen. Nyt on komeaa kruunutilliä, mutta kurkut kuolivat, jokaikinen taimi. Ennen oli kurkkuja vaan ei tiliä.\nTulen saamaan myös lanttua ja perunaa, mutta jostain syystä molemmista porkkanapenkeistä toiset päät ovat tyhjät. Perunamaalla viihtyy myös käärme. Ja tulossa on myös pari punajuurta. (23.7.2016)\nEhtoisana emäntänä olen kerännyt mustaherukat. Niitä on neljä puskaa, mutta koska niitä ei tullut viime kesänä, syksynä eikä tänä keväänäkään mitenkään hoidettua, marjoja tuli vain ämpärillinen. Koska olen juuri perinyt äitini viidentoista litran piirakkapuurokattilan, päätin survoa marjat siihen eli tehdä mustaherukoista tuoremehua mehumaijalla höyrystämisen sijaan. Perinteistä mehua meillä oli vielä jääkaapissa, ja sitä voi kyllä vielä ensi joulun glögeissä ja talven flunssissa juoda. Sitruunahapolla säilötty tuoremehun aihio on nyt kellarissa seisomassa.\nTämä piha on minun hoidossani olleen historiansa aikana ollut kauneimmillaan viime kesänä. Viime sesonkina tuli vielä keväällä ja alkukesästä tehtyä töitä tämän eteen. Tänä vuonna ei tullut tehtyä yhtään mitään.\nEn tiedä, mistä kiikastaa, mutta rusopäivänliljassakin on vain kaksi kukkavanaa. Lisäksi kukat ovat väärän värisiä. Ennen ne olivat vaaleanpunaisempia, nyt jostain syystä tumman oransseja. Taustalla häämöttää edelleenkin vasta aukeamassa olevia nauhuksia.\nSitä vastoin suopayrtillä on elämänsä kukinta. Hyvin se kasvaa nokkosen kanssa vanhan navetan seinustalla.\nPunapaatsama on merkillinen kasvi. Tämä punaoksainen pensas kukkii oivallisesti jouluksi maljakossa, ja sen oksat ovat olleet tässä ahkerassa käytössä, kun olen käyttänyt niitä hautajaiskukkalaitteissani. Lyhyen aikaa siinä on oheisennäköiset marjat. Jossain täällä blogilla on parempikin kuva eli kuva siitä vaiheesta, kun marjat ovat kirkkaan turkoosit. Tässä ne ovat viime viikonloppuna vähän – jo tai vasta – harmaat, en tiedä kummin on asian aita.\nJa sitten tämänpäiväinen tilanne. Hienoja nämä violeteiksi kuivaneetkin marjat. Nopeasti muuttuivat tälläisiksi. (31.7.2016)\nNyt on mustaherukkatuoremehu pulloissa. Koska se ei säily edes jääkaapissa kuin pari viikkoa, vain yksi pullo jää nyt vitamiinijuomaksi tähän hätään ja muut (enemmän sentään kuin kuvassa) menivät pakastimeen.\nKuvausrekvisiittana on kermanekka ja sokeriastia ilmeisesti 1960-luvulta. Noihin aikoihin osattiin vielä muotoilla. Nämä ovat puristelasia, ja muottien saumat, väistämätön seuraus tekniikasta, ovat osa designia eli otettu huomioon ulkoasua suunnitellessa. Näin ei ole toimittu esimerkiksi Aino Aallon laseissa, mistä johtuu, että pidän niitä huonohkona muotoiluna.\nTaustalla on guassi, äitini taloudessa ollut, minun maalaamani tuolloisen asuinpaikkaamme pihalta. Aikoinaan haaveilin, että olisipa puutarha. Heinolassa sen sain, ja vieläpä sellaisen, että se sopi sen aikaiseen elämäntilanteeseen. En tietenkään niihin aikoihin, niissä työtehtävissä, kaukana kotoa, olisi voinut hoitaa omaa puutarhaa. Onneksi oli vanha, erittäin entinen kaupungin kohtalaisen korkeiden virkamiesten asuintalo, jossa oli kyllä huonotkin puoleensa, mutta oli iso piha-alue, jossa kukki koko ajan jokin pensas. Erityisesti ihailin valtavia, ikivanhoja hopeapajuja.\nNyt on puutarha, jonka hoitaminen saattaa käydä liian työlääksi, vaikka nauhukset, tässä japaninnauhus, kukkivatkin suorastaan tisestää. Heinä ei pysy lyhyenä itsestään.\nEnsimmäinen tänne ostettu trimmeri kesti monta vuotta, mutta sittemmin niitä on mennyt trimmeri ja kesä, ja tämä tänä keväänä ostettu ei pysynyt kasassa edes yhtä sesonkia. Kaikki ovat olleet samaa merkkiä, ostettu Claes Olsonista, ja trimmerihistoriamme osoittaa hyvin, miten tuotteita tarkoitushakuisesti huononnetaan. Tätä viimeistä oltiin huononnettu siten, että kärjen jousesta oltiin tehty irrallinen, niin että kun siima pitää vaihtaa, se mitä todennäköisimmin putoaa ja häviää, jolloin se on sitten siitä trimmeristä. Mutta koska on hirveä riski, että maailmasta löytyy vielä huolellisiakin ihmisiä, joilta se jousi ei huku, varmuudeksi kärjen kannesta oltiin poistettu se vanha hyvä puristuksella tapahtuva avaussysteemi, ja kansi oltiin pantu kierrettäväksi kiinni/auki. No se kierrehommahan kuluu muovista hetkessä, joten tämä viimeistään pakottaa laitteen ostajan kuin ostajan toteamaan, että siihen meni se trimmeri.\nPihlajat jo punertavat ja tarha-alpit kukkivat. Tästä kuvasta jäävät mukavasti näkymättä pensaidenvierukset, jotka olisi pitänyt trimmata.\nKirja alkaa siitä, miten metsästäjä-keräilijät vaeltelivat vailla nauttien monipuolista ravintoa ja välttäen pysyvistä asuinpaikoihin pesiytyvät epidemiat. Maanviljelykseen siirtymisen jälkeisistä ihmisruumiiseen jäännösistä todetaan kaikkea mahdollista tautia ja kremppaa, joista varhaisemmiksi ajoittuvista löydöksistä ei ole jälkeäkään. Paitsi että taudit ilmaantuivat, myös fyysiset vammat kuten hajonneet selät lisääntyivät. Metsästäjäkeräilijät olivat käyttäneet ruoanhankintaan muutaman tunnin noin joka toinen päivä. Tähän asti kaikki on niin kuin on kaikilla jo hyvin tiedossa, mutta Harari älyää kysyä, miksi ihminen sitten suostui tähän elinolojensa huonontumisen, raatamaan aamusta iltaan, kantamaan kasteluvettä, kuokkimaan ja kitkemään.\nHarari väittää, ettei tiedä, miksi näin kävi. Olojen ja elämänlaadun huononeminen on kuitenkin yksiselitteisen selvä. Harari arvelee, että ihmistä alkoi kasvinviljelyksessä vain vaivata tavoitehkuisuus. Ihmisellä oli pyrkimyksiä. Ihminen on päämääräsuuntautunut eläin. Se vain sitten kostautui, ja ihminen joutui huomaamaan, että\nsöi leipäänsä otsansa hiessä, hän arvelee\nTässä jutussa minua häiritsee vähän se, että se hiukan liikaa muistuttaa luomiskertomusta. Ensin Aatami ja Eeva vaelsivat joutilaina paratiisissa, mutta sitten he söivät tiedon puusta eli saivat tietää, miten puita samoin kuin\nmuitakin kasveja kasvatetaan, ja niin he olivat karkotetut paratiisista ja jäivät nalkkiin kasvienkasvatukseensa, syömään leipäänsä otsansa hiessä.\nKirja on minulla vasta puolivälissä, joten ilmeisesti saan vielä tietää lisää siitä, miten ihminen Hararin mielestä alkoi elää mielikuvitusmaailmassa objektiivisen, eläimen todellisuuden sijaan. Sillä kuten Harari toteaa, yhtäkään simpanssia ei saada uskomaan, että jos se antaa pois banaaninsa nyt, se saa kuolemansa jälkeen kymmenen tilalle, mutta ihminen saadaan ei vain uskomaan tämä vaan myös käyttäytymään suorastaan kumuloituvassa määrin tämäntyyppisten periaatteiden mukaan. Kiitettävästi Harari ei ota esimerkkejään mielikuvitusmaailmassa elämisestä aina uskonnon alueelta. Pidän hänen Peugeot esimerkistään. Osakeyhtiöitähän ei oikeastaan ole\nolemassa. Ne eivät ole yhtä kuin omistajansa tai työntekijänsä tai tuotteensa tai toimitilansa. Ne säilyvät, vaikka niiden omistajat kuolevat, ja niillä on vastuita, vaikka ketään ihmistä ei voida asettaa ihmisenä vastuuseen. Ne\novat siis täysin keksittyjä entiteettejä.\nKirjoitustaidon kohdalla Harari ei koroista sitä ilmeistä tosiasiaa, että kirjoitettuina asiat, myös muita ihmisiä koskevat määräykset, säilyivät kirjoitukset tehneiden ihmisten kuoleman yli ja sirtyivät paikasta toiseen, vaikka ajatusten tms. esittäjä itse ei siirtynyt, eli kirjoitus oli ensimmäinen ihmisen ulottuvilla ollut ikuisuus. Harari toteaa sen yleisesti tunnetun seikan, että kirjoitus syntyi aikoinaan kirjanpitotarkoitukiin. Lisäksi hän sanoo, että kirjoitus toimi ikään kuin ulkoisena kovalevyänä esittäen asian aivan kuin olisi itse vertauksen keksinyt, mitä hän ei ole. Ajatus on ennen Hararin kirjaa eistetty jopa tällä meikäläisen blogilla. Ylimalkaan Hararin kirjassa vähän häiritsee, että hän esittää raflaavia ajatuksia niin raflaavina ja aika usein lähteitä mainitsematta, että vähemmän asiantunteva lukija kuvittelee ajatusten olevan Hararin omia. Toistaiseksi – kirja on minulla vasta puolivälissä – Harari ei ole puuttunut siihen, miten kirjoituksista tuli pyhiä.\nKirjoituksen luonteesta puhuessaan Harari on ehkä hiukan hakoteillä, sillä hän ei erittele jonkinlaisaia sisältöjä käsittäviä merkkejä pelkästä koodista. Hän esimerkiksi väittää, että tietokoneiden ohjelmoinnista käytettäisiin 1 ja 0 koostuvaa kirjoitusta. Hänen olisi ehkä pitänyt perehtyä paremmin kirjoituksen ja ylipäätään erityyppisten merkkijärjestelmän historiaan ja käyttöön. Mikään lingvisti Harari ei tosiaankaan ole, ja näiltä osin häneen ei ehkä kannata kauheasti luottaa.\nMarjastamisesta ja sienestämisestä\nJossain vaiheessa luonto tuotti sieniä niin, että ne mätänivät liukumiinoiksi poluille. Nyt, kun ajattelin rupeamalla ruveta sienestämään, ei löydy kuin kanttarelleja, joihin olen niin kyllästynyt, etten sanotuksi saa. Muistan sen syyskesän, kun yli kaksikymmentä vuotta sitten päätin alkaa sienestää. Sattui sellainen sesonki, että oli valtavasti herkkutatteja, ja kaikki mahdottoman hyväkuntoisia. Nyt ei löydy kuin punikkitatteja, ja niistä vain pienet ovat käyttökelpoisia.\nMustikoita on runsaasti, mutta ne ovat ihan hirvittävän pahoja. Eivät maistu miltään muulta kuin vain kirpeältä.\nEli tässä hyviä syitä vaihtaa elämäntapaa.\nSain Kaisulta paitsi pikkusydäntä vietäväksi äitini haudalle myös Korpikankaan siemenluettelon, joskin tässä julkaisussa oli lähinnä sipulikukkia ja joitain perennoja. Kaisu, joka ei itse enää kuulemma rupea viljelemään yhtään mitään, ainakaan enempää kuin nyt, sanoi, että Korpikankaan luettelosta hän saa silti aina hepulin. Katsoin äsken sen läpi, enkä saanut hepulia. Paitsi joistain nimistä kuten jordanian laukka ja persian pikarililja.\nJos se pikkusydän kotiutuisi haudalle, se olisi loistojuttu. Silloin ei tarvitsisi kantaa huonoa omaatuntoa, vaikka jonain vuonna ei ehtisi tai muuten voisi viedä sinne mitään. Siiinä se kukkisi vuodesta toiseen vaaleanpunaisena ja hentoisena kahden kuunliljapuskan välissä. Ihan hieno. (4.8.2016)\nToissa- eli torstai-iltana vein Maailmanmarkkinoilta ostamani eustoman veljeni haudalle. Arvelin, että joudun kaivamaan alkukesästä viemäni ruusunrojut pois eustoman tieltä, mutta ruusu olikin elossa – joku ystävällinen sielu eli luultavasti seurakunnan puutarhatyöntekijä oli tuonut sille uutta, hyvää multaa juurelle, ja siinä oli yllättäen tulossa vielä nuppuja silloin 18. elokuuta, yksi oikein terhakkakin. Joten jätin sen paikoilleen ja laitoin eustoman sen eteen. Äidin kukkalaitteessa oli ollut vaalenapunaisia ruusuja ja valkoisia eustomoita. Nyt haudalla on minun viemäni valkoinen ruusu ja sinivioletti eustoma.\nKiveä ei siis ollut edelleenkään, mikä oli hyvä, sillä tuo puinen siniharmaa risti on minusta kaunis. Joku on tosiaan suunnitellut nuo väliaikaiset ristit tuohon paikkaan ja hyvin on suunnitellutkin. Ylipäätään Vehmasmäen hautausmaa on viihtyisä. Niin ovat tietysti monet muutkin hautausmaat, mutta kohtalaisen uudeksi hautausmaaksi Vehmasmäellä on onnistuttu mielestäni todella hyvin. Esimerkiksi joidenkin hautarivien välissä olevat, kuvassakin näkyvät, vuorekilpivyöhykkeet ovat mukavat. Myönnän, että minua jossain vaiheessa harmitti, että veljeni haudattiin sinne yksin eikä tuhkattu ja viety Uukuniemelle, mutta isäntä sanoi, että veljeni oli niin sosiaalinen, että hän tutustuu siellä kyllä nopeasti porukkaan. Ja ehkäpä he tosiaan ovat perustaneet sinne jopa bändin… Mutta kun eilen olin siellä yksikseni, totesin, että se on juuri sellainen viihtyisä paikka, josta veljeni olisi eläessään pitänyt.\nAlkukesästä korjasin haudalta meidän tuomamme talven kynttilät, havukranssin ja kukat, ja silloin sinne jäi veljeni perikunnan kynttiläteline. Nyt sitä ei ollut, eli joku oli vienyt sen pois. Ristin takana pilkisti pieni orvokki, sellainen, joita kasvaa, kun amppeliorvokista karkaa poikasia. Mutta onhan sen voinut joku sinne viedäkin. Minä kuitenkin tulkitsin sen niin, että veljeni sillä minulle vilkutti.\nToivottavasti haudalla on vielä vain tuo puinen risti ensi marraskuun 13/14. päivä. Viime vuonna tuohon aikaan satoi räntää. Toivottavasti sataa nytkin. Menen silloin hautausmaalle, otan mukaan kahvia termarissa ja jonkun hyvän paakelsin. Veljeni ei juonut kahvia, ellei ollut kunnon kermaa, joten laitan poikkeuksellisesti kahviini sitä. Ja niin juomme siinä sitten veljeni kanssa lopulliset lähtökahvit. Tämä tietenkin sillä varauksella, että olen tuolloin vielä elossa. Sitähän ei koskaan tiedä, milloin täältä lähtee ja miten.\nAjelin sitten Suonenjoelle. Missä myrsky oli heitellyt pihatuolit ja kukkaruukut ympäriinsä ja kaatanut kultapallot, harmaamalvikit ja sireenin juuren syysleimut. Ennen kuin ryhdyin noita jälkiä korjaamaan, kävin istumassa hetken työhuoneen korituolissa, jossa on äiti(vainaja)ni tekemät rimssupehmusteet, ja katselin siinä iltahämärissä veljeni puolitoistametristä hymyä yhdessä kesän aikana tekemässäni maalauksessa.\nJa hakiessani liiteristä rautakankea iskeäkseni tukikeppejä ed. kasveille, mitä havaitsin punapaatsaman tekevän? Tämä kasvi on kyllä ihmehomo, sen verran erikoisesti se käyttää lisääntymisorgaanejaan. Elokuun loppu ei ole mikään punapaatsaman kukinta-aika. Jos kohta ei ole joulu-tammikuun vaihdekaan, jolloin se äidin kuoleman aikoihin meillä maljakossa kukki. Tai sitten joku taas kuolee.\nEilen lopettelin paastoni. Koska siitä ei voi suoralta kädeltä aivan lihapatojen ääreen ruveta, tein vain voileipäkakun sapattiateriallemme. Tosin tämä saattaa näyttää pikemminkin salaativadilliselta.\nSisältä näytti tältä. Ihan hyvää. Tosin kun on ollut neljä päivää syömättä, ruoka ei heti aivan hirveän hyvin maistu vaikka olisi miten maukasta. Mutta paasto on kyllä hyvä. Se selkiyttää ajatuksia, ja olen tässä reilun vuoden sisällä jämerästi oppinut, että ihminen ei ajattele pelkillä aivoilla. Jos kropalla on kovasti tekemistä ruoansulatuksen kanssa, se ei pysty ajattelemaan tärkeämpiä asioita. Sitä paitsi en usko, että metsästäjä-keräilijät söivät joka päivä. Saattaapa olla, että joutuivat joskus olemaan pitkiäkin aikoja syömättä, eli ihmisen kehoa ei ole suunniteltu saamaan ruokaa koko ajan. Joskus pitää yksinkertaisesti vain koko kehon keskittyä ajattelemiseen.\nEllei sada aivan hirveästi, ajamme huomenna Kuopioon Oravikosken kautta. Otan vähän valokuvia maalaussarjaani varten. En tosiaankaan tiedä, hitonko takia maalaan niitä kuvia. Tiedän itsekin, etten ikinä esimerkiksi jaksa koota niistä näyttelyä, eivätkä ne ole sellaisia, että niitä voisi kotona seinällä pitää. Mutta veljeni ja äitini aivokummitusmuodossaan käskivät minun maalata. Tosin sen komennon mukaan talujen olisi pitänyt olla valmiit heinäkuussa. Eivät olleet, eikä mitään tapahtunut, joten voisin hyvin unohtaa aivokummitusteni määräykset. Mutta joudanpahan minä tässä maalaamaan.\nEn malta olla mainitsematta lintuhavainnostani. Se on helposti tehty havainto, ihan tästä tietokoneen äärestä. Meillä nimittäin on punarintaparvi tuossa pihlajien ympärillä. Niin sieviä lintuja. Jostain syystä ne pyrähtelevät pihlajissa olevissa pesäpöntöissä. Minusta tämä ei ole punarintojen pesintäaika yhtään sen enempää kuin punapaatsaman kukinta-aikakaan. (20.8.2016)\n©Saija Sillanpää 2022 1893374


Erämaa nimeltä Uusimaa – eristetty maakunta oli keskiajalla hämäläisten metsästysmaata. Uusimaa kasvoi selvästi muita maakuntia suuremmaksi vasta 1900-luvulla.\nSuljetulla Uudellamaallla pysyy nyt visusti 1,7 miljoonaa ihmistä, mutta keskiajalla siellä ei pysynyt juuri kukaan. Kun ruotsalaiset uudisasukkaat alkoivat saapua Uudellemaalle 1200-luvulla, oli alue hämäläisten metsästysmaata. Häme oli yksi Suomen rautakauden keskusalueista, ja sikäläiset talonpojat metsästelivät sivuelinkeinonaan pitkin Suomenlahden rannikkoa. Suomen kansaa ei ole: Olemme sattumalta samassa maassa asuva kokoelma itämerensuomalaisia kieliä puhuvia heimoja.\nSuomi on sortanut Saamen kansaa vuosisatoja, arvioi uusi tietokirja: Parempi ymmärrys saisi alistamisen vihdoin loppumaan - Kulttuuri. Pekka Juntin kolumni: Vaihtoehtoisia teorioita suomalaisten synnystä. En varmasti ole ainoa, joka on miettinyt, mistä suomalaiset ovat tulleet ja miksi.\nOlen moniaita kertoja pötkötellyt koneellisen ilmanvaihdon tuulettamalla makuuksellani ja kuvitellut varhaisfinskejä, tätä kummallista ugrilaista, jästipäistä kiilaa suurten kansojen puristuksessa. Aiemmin tiirailin suomalaisuutta sinivalkoisten rodunjalostajakakkuloiden läpi. Se oli minulle luontevaa, tulinhan hyvästä suvusta. Onko Suomi kolonialistinen valtio? – Politiikasta. Suomalaisten juuret löytyivät Siperiasta – Esi-isämme toivat kielen idästä mukanaan - Tiede. Miehiä kuoli 7 000 vuotta sitten heimosodissa niin paljon, että yhtä miestä kohden oli 17 naista – jäljet näkyvät yhä geeneissämme - Tiede. Miehiä kuoli 7 000 vuotta sitten heimosodissa niin paljon, että yhtä miestä kohden oli 17 naista – jäljet näky Siinä 10 000 vuotta sitten ihmiset alkoivat asettua aloilleen Euroopassa ja Lähi-idässä.\nMetsästyksestä ja keräilystä siirryttiin hiljalleen maanviljelykseen ja karjankasvatukseen. Pienet heimoyhteisöt kasvoivat yhä järjestäytyneemmiksi, ja lopulta tuhansien vuosien aikana syntyi suuria yhteiskuntia. Noin 5 000–7 000 vuotta sitten kivikaudella tapahtui kuitenkin jotain sellaista, joka näkyy yhä geeneissämme. Sukukielten vahalieriökokoelmat - Kotimaisten kielten keskus.\nSuomen kielen nauhoitearkiston kokoelmissa on noin 950 lieriötä, muun muassa K.\nF. Karjalaisen (hantia 1900–1902), G. J. Ensimmäiset tutkimustulokset suomalaisten muinaisgeeneistä julkistettiin: Suomen varhaisten asukkaiden perimä muistuttaa nykysaamelaisia - Kuukausiliite. Ensimmäiset tutkimustulokset suomalaisten muinaisgeeneistä julkistettiin: Suomen varhaisten asukkaiden perim Suomen varhaiset asukkaat muistuttivat perimältään enemmän nykyisiä saamelaisia kuin nykysuomalaisia.\nTämä selviää nimekkään kansainvälisen tutkijaryhmän tekemistä muinais-dna:n tutkimuksista. Tuloksista kerrottiin Biorxiv- Keitä me olemme? Äitilinjoja on helpoin tutkia.\nSuomalaisten populaatiogenetiikkaa. Kaiken takana on loinen – Ennen vanhaan lapset tehtiin vanhempana. Arkeologia jatkuu kaivausten jälkeen – Aurora. Noin 90 prosenttia arkeologisesta tutkimuksesta tapahtuu muualla kuin kentällä.\nSuomen vanhimmalta kirkonpaikalta kerätyn aineiston tutkimus Turun museokeskuksen konservointitiloissa valaisee aikaisemmin tuntematonta aluetta Suomen historiassa. Turun museokeskuksen konservointitiloissa johtava arkeologi Juha Ruohonen ja konservaattori Riikka Saarinen tutkivat Kaarinassa sijaitsevalta Ravattulan Ristimäeltä kaivettua maapaakkua. Tutkimuskohteena on Suomen vanhimman kirkon kaivauksissa löydetty jopa 300 ruumishaudan kirkkomaa, josta paakkukin on peräisin. Perimätieto kertoo, että naisen emättimen voima oli karhua vahvempaa – Pyllyttäminen oli oikea ammatti - Aamulehti. Naisen sukuelimen sadat nimet suomen kielessä kätkevät sisäänsä tarinoita ja merkityksiä menneiltä ajoilta.\nMyös sanonnat ammentavat menneistä. Kun esimerkiksi jokin hajoaa tuhannen pillun päreiksi, se menee kunnolla säpäleiksi. Sanonta liittyy suomalaisiin naisiin ja perisuomalaisimpaan asiaan kaikista, saunaan. –Kun miehet mittailivat puun kokoa, voitiin sanoa, että siitä riittää tuhannen pillun päreiksi, on sillä siis kokoa, kertoo Suomen kansanuskon tutkija, dosentti ja tietokirjailija Risto Pulkkinen. 30-vuotisen sodan joukkohauta yllätti: Lützenin taistelussa tapettiin miekkojen sijaan paljolti tuliaseilla. Haudassa lienee lähinnä Ruotsin eliittijoukon jäseniä, mutta isotooppitutkimuksissa ei ole varmistunut suomalaisia.\nSaksassa on tutkittu kymmeniä Lützenin taistelussa 1600-luvulla kaatuneiden sotilaiden luurankoja ja havaittu, että odottamattoman usean kohtaloksi ei koitunut teräase, vaan tuliaseen kuula. Muista 30-vuotisen sodan haudoista ei ole löytynyt vastaavaa. Viikingit temmelsivät Suomessakin ja jälkiä löytyy edelleen – veivät orjia, jättivät tilalle MS-taudin. Viikingit temmelsivät Suomessakin ja jälkiä löytyy edelleen – veivät orjia, jättivät tilalle MS-taudin ”Siinä saatettiin antaa vaikkapa oma tytär puolisoksi viikinkipäällikölle kaupankäyntiä vauhdittamaan”, kertoo arkeologi Sami Raninen ja viikinkien välisestä kaupankäynnistä noin tuhat vuotta sitten.\nTyttärillä ja muilla kallisarvoisilla lahjoilla pyrittiin vahvistamaan suomalaisten ja viikinkien hyviä suhteita. Viikingit yhdistetään tavallisesti muihin Pohjoismaihin. Vähemmän on puhuttu siitä, mitä he tekivät Suomessa. Orientations of the early Christian graves in Finland. Suomalaiset alkoivat kääntyä kristinuskoon odottamattoman varhain. Yli 3 000 haudan tutkimus osoitti, että joidenkin vainajien jalat suunnattiin päin pääsiäistä jo viikinkiajalla. Suomalaiset alkoivat luopua muinaisuskonnosta jo viikinkiajalla, kertoo tuore suomalaistutkimus. Helsingin yliopiston arkeoastronomi Marianna Ridderstad tuli tähän tulokseen tutkimalla, miten rautakauden suomalaiset hautasivat vainajansa.\nVakiintuneen käsityksen mukaan lännestä tulleet käännyttäjät alkoivat tuoda kristinuskoa Suomeen 1000-luvulla, mutta Ridderstadin havainnot osoittavat, että kääntyminen alkoi jopa kaksi sataa vuotta aiemmin. Koska kirjalliset lähteet puuttuvat, kristinuskon saapumista on pitänyt päätellä arkeologisten löytöjen lisäksi muun muassa kielen antamista vihjeistä. Maanviljely levisi Suomeen Itä-Aasiasta jo 7000 vuotta sitten - Ajankohtaista - Tammikuu 2013 - Humanistinen tiedekunta. Ajankohtaista Maanviljely levisi Suomeen Itä-Aasiasta jo 7000 vuotta sitten Siitepölytutkimusta ja arkeologiaa yhdistävä tutkimushanke "Kouvolan seutu muinaisuudessa, korpea vai kaskenkaatajia" on selvittänyt vuosina 2010–2012 nykyisen Kouvolan pohjoisosan esihistoriaa ja maankäyttöä jääkaudelta 1200-luvulle jKr.\nKuinka suomea opittiin kirjoittamaan? Älä pidä tätä lukemaasi itsestäänselvyytenä! Usea vuosisata ja monen lahjakkaan kielenkehittäjän elämäntyö tarvittiin, että suomen kielelle saatiin luotua yhtenäinen rakenne, kirjoitustapa ja sanasto. Suomi on on ollut historiansa aikana osa niin Ruotsia kuin Venäjää. Ajoitukset paljastavat maanviljelyn leviämisen ja ihmismäärän yhteyden. Äskettäin julkaistussa tutkimuksessa selvisi, että toisin kuin muualla Euroopassa, Suomessa maanviljelyyn siirtyminen oli hidasta. Asiaa selvitettiin luonnontieteellisten ajoitusten ja siitepölyanalyysien avulla sekä vertaamalla tuloksia aikaisempaan arvioon ihmismäärästä. Maanviljelyn alkamisen ajankohta on yksi arkeologian keskeisimpiä ja kiistellyimpiä kysymyksiä. "Myytti suomalaisesta kansasta ruokkii rasismia" – Vuoden Tiedekynä -palkinto Miika Tervoselle.\nSuomalaiset ovat geneettisesti harvinaisen jääkautinen kansa. Syksyllä 2009 olin juttukeikalla Vantaan Hakunilassa. Kiersin rappukäytäviä ja laskin nimiä. Ponikuja 4:n A-rapussa oli 24 asuntoa, joista 14:n ovessa oli ulkomainen sukunimi: Zaman, Hersi, Djeddou. Raudikkokuja 5:n A-rapussa oli 36 ovea, joista 24:ssä ulkomaalainen nimi. Hakunila oli kansainvälistynyt. Se hämmensi alkuperäisväestöä. Tunnistatko vanhan kansan käyttämät esineet – testaa tietosi. Esi-isämme asettuivat kirjaimellisesti taloksi itärajalle – arkeologit kumoavat vanhoja käsityksiä. Ratkaisiko kaiku kalliomaalausten paikan? Hossan Värikallio kiehtoo tutkijoita.\nTuhatvuotias viikinkimiekka löytyi Asikkalasta. Asikkala Asikkalasta löytyi pari päivää sitten harvinainen viikinkimiekka metallinilmaisinharrastajan ja Lahden kaupunginmuseon arkeologien yhteisessä hankkeessa. Arkeologit olivat löytäneet ennen miekan löytymistä ponsin samalta alueelta, mutta harvinaisen miekan löytyminen oli todellinen yllätys. Maalöydöksi miekka on todella hyväkuntoinen. . – Hannu Takala – Samaiselta isohkolta peltoalueelta on löytynyt miekan ponsi ja jotain koruja, mutta mikään ei ole viitannut, että alueelta löytyisi tällainen iso kiinteä muinaisjäännös, Lahden kaupunginmuseon tutkimuspäällikkö Hannu Takala kertoo. Miekka oli yllättävän hyvässä kunnossa, vaikka se on viettänyt todella pitkän ajan maansyövereissä. – Maalöydöksi miekka on todella hyväkuntoinen. Viikinkiaikainen miekkalöydös on vielä melko tuore tapaus, joten miekan tarina ei ole tutkijoille vielä tarkemmin auennut. – Odotamme, että saamme miekan lähetettyä röntgenkuviin.\nLöydetystä viikinkimiekasta ei ole vielä saatavilla kuvaa. Suomessa asuu kaksi kansaa: itäinen ja läntinen. Arvostetussa British Medical Journalissa on virinnyt keskustelu siitä, miten synnytyslääkäreiden pitäisi suhtautua asiakkaidensa toiveisiin vaginaalisesta pyyhinnästä. Kyseessä on tekniikka, jolla koetetaan istuttaa äidin synnytyskanavan bakteeristo keisarileikkauksella syntyneelle vauvalle. Vaginaalisessa pyyhinnässä vastasyntyneen vauvan iho, suu ja silmät sivellään siteellä tai tamponilla, jossa on äidin vaginaalisia bakteereja. Vaikka toimenpide itsessään on vaaraton, osa lääkäreistä pelkää bakteerialtistuksesta koituvia riskejä. Lääketieteellisesti kysymys on tärkeä, sillä keisarileikkauksella syntyneillä lapsilla tiedetään olevan kohonnut riski sairastua erityisesti autoimmuunisairauksiin, astmaan, allergioihin ja tyypin 1 diabetekseen.\nSuomalaisen viinapään arvoitus. 17.12.2015 Leena Rossi <leeros@utu.fi> FT, KK, Kulttuurihistoria, Turun yliopisto Vilkuna, Kustaa H. J.: Juomareiden valtakunta 1500–1850: Suomalaisten känni ja kulttuuri. Teos, 2015. 631 sivua. Suomessa oli satoja vuosia tapana vetää kirkkokännit. "Kun kerran kipunsa tiäsi, niin mitäs sitä lääkäriin mentiin" – kansanparannuksen historiaa. "Että pahat paraneisi" – loitsujen jäljillä. Suomen keskiaika. VVKS - Virtuaalinen vanha kirjasuomi. Suomalaiset kävivät intiaanista. Ruotsin kuningaskunnan historia. Kuvia 1600-luvun Ruotsista uudessa tietokannassa - Agricolan uutis- ja keskustelufoorumit.\nRelated: TEMSELING - Sukukielet - Education - Enterprise


Kuukausi: marraskuu 2017 | Mika Lintilä\nSuomenmaa.fi/blogit 29.11.2017 Sipilän hallitus on monella mittarilla mitattuna yrittäjämyönteisin hallitus pitkiin aikoihin. Yrittämisen edellytyksien vahvistaminen on hallitusohjelman keskeisimpiä tavoitteita, ja hyvä niin. Työtä ja toimeentuloa kun on hankala turvata ilman elinvoimaista yrittäjyyttä koko maassa. Hallitus on pitkin kauttaan toteuttanut monia yrittäjyyttä ja yrittäjäksi ryhtymistä edistäviä toimenpiteitä. Näitä lukuisia pienempiä ja suurempia hankkeita on koottu yhteen ”yrittäjyyspaketin” … Lue lisää\nTyö- ja elinkeinoministeriö 29.11.2017 10.32 Tiedote Yrittäjyys on yhä useammalle tapa työllistyä ja hyödyntää omaa osaamistaan. Ilmiö ei ole syntynyt tyhjästä, vaan yksinyrittäjien määrä on ollut kasvussa koko 2000-luvun. Yrittäjyyden edistämiseksi sekä yrittäjäksi ryhtymisen kynnyksen madaltamiseksi on tällä hallituskaudella tehty paljon töitä. Tänään 29.11.2017 julkistettu selvitys hallituksen yrittäjyyspaketin toimista antaa pohjaa sille, miten valtiovalta voisi edistää yrittäjyyttä … Lue lisää\nTyö- ja elinkeinoministeriö 28.11.2017 Tiedote Elinkeinoministeri Mika Lintilä korosti puheessaan Teollisuusliiton elinkeinopoliittisessa seminaarissa Tampereella, että tekoälyn ja robotiikan laaja käyttöönotto ja korkea osaaminen mahdollistavat sen, että voimme ylläpitää teollista työtä myös Suomen kaltaisessa korkean kustannustason maassa tulevaisuudessa. – Haluan, että suomalaiset yritykset niin teollisuudessa kuin palveluissa uudistavat toimintaansa soveltamalla robotiikkaa ja tekoälyä. Myös työntekijöiden osaamista … Lue lisää\nTyö- ja elinkeinoministeriö 28.11.2017 16.45 Puhe Teollisuuden tulevaisuus Suomessa -seminaari Tampere 28.11.2017 Suomen elinkeino- ja teollisuuspolitiikan tulevaisuus Arvoisat hyvinvoinnin rakentajat, hyvä seminaariyleisö, Haluan kiittää kutsusta tähän teollisuuden tulevaisuutta käsittelevään seminaariin. Näen teollisuudella positiivisen tulevaisuuden innovaatioiden, tuottavuuden ja kansainvälisen kaupan moottorina. Kehittyneet läntiset taloudet ja yritykset haastetaan nyt monella tavoin. Ilmastonmuutos vaatii toimintatapojen muutosta. Tänään teknologista vallankumousta vie … Lue lisää\nLapua, 18.11.2017 Hyvät juhlavieraat, Minulla on ilo ja kunnia tuoda valtiovallan tervehdys Suomen vanhimman virallisen matkailutien 50-vuotisjuhlaan. Työ- ja elinkeinoministeriön keskeisimpänä tehtävänä on luoda hyviä edellytyksiä yritystoiminnalle ja elinkeinoelämälle, sekä vahvistaa tätä kautta kilpailukykyä ja työllisyyttä. Matkailutienä Suomen Sininen Tie toteuttaa ministeriölle tärkeitä asioita. Matkailutie edistää vaikutusalueensa matkailun kehittymistä, parantaa saavutettavuutta ja tukee tien varrelle … Lue lisää\nTyö- ja elinkeinoministeriö 13.11.2017 11.00 Puhe Naarajärvi, 13.11.2017 Hyvät kuulijat, Taloudessamme on tapahtunut pitkään odotettu käänne. Tänä vuonna kiihdytämme kolmen prosentin tasolle ja kasvu on laaja-alaista. Näkymät ovat positiivisia eri puolella Suomea. Käänne ei ole syntynyt itsestään. Vaan se on vaatinut määrätietoista politiikkaa ja myös vaikeita päätöksiä. Uskon, että kilpailukykysopimuksen merkitys on suuri luottamuksen palautumisessa Suomeen maana, … Lue lisää\nTyö- ja elinkeinoministeriö 7.11.2017 15.13 Puhe Finlandia-talo, 7.11.2017 Valtion rooli omistajanvaihdosten edistäjänä Hyvät konferenssivieraat, omistajanvaihdosten parissa työskentelevät yritystoiminnan kehittäjät ja asiantuntijat, On hienoa nähdä koolla omistajanvaihdoskysymysten asiantuntijoita näin suuri määrä. Se kertoo siitä, että päivän aihe, toimivien omistajanvaihdos- ja yritysmarkkinoiden kehittäminen, on merkityksellinen ja ajankohtainen. Elinkelpoisen yrityksen toteutumaton omistajanvaihdos haaskaa aina osaamista ja omaisuutta. Vaikka yrityskauppojen määrä … Lue lisää


HILMA: Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymän vartiointipalvelut (Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä)\nSosiaalipalvelut ja muut erityispalvelut - hankintasopimukset (Hankintailmoitus):\nEtelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä : Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymän vartiointipalvelut\nIlmoituksen numero HILMA:ssa: 2019-014171\nIlmoituksen numero EUVL:ssä: 2019/S 122-299069\nTarjoukset 23.08.2019 klo 12.00 mennessä osoitteeseen:\nVirallinen nimi: Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä\nKansallinen yritys- ja yhteisötunnus: 0825508-3\nPostiosoite: Porrassalmenkatu 35-37\nYhteyshenkilö: Timo Talo\nPuhelin: +358 447944006\nNUTS-koodi: Etelä-Savo (FI1D1)\nPääasiallinen osoite: (URL) http://www.essote.fi\nOsoite: (URL) https://tarjouspalvelu.fi/essote\nsähköisesti osoitteessa: (URL) https://tarjouspalvelu.fi/essote?id=233895&tpk=b250b1e3-65f1-408a-8113-20bd2baea95a\nEtelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymän vartiointipalvelut\nEtelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä (Essote) pyytää tarjousta vartiointipalveluista. Vartiointipalvelut sisältävät sekä paikallisvartioinnin että hälytysvartioinnin. Paikallisvartionti tapahtuu Mikkelin keskussairaalan kampusalueella vuorokauden jokaisena päivänä 24 tuntia päivässä. Hälytysvartiointi tapahtuu Mikkelin taajama-alueen yksiköissä sekä Kangasniemen taajaman alueella. Palveluntuottajan tulee noudattaa lakia yksityisistä turvallisuusalan palveluista 1085/2015 sekä valtioneuvoston asetusta yksityisistä turvallisuuspalveluista 874/2016\nMikkelin taajama-alueen paikallisvartionti ja hälytysvartiointi\n1. Paikallisvartiointi Paikallisvartiointipalvelulla tarkoitetaan tässä yhteydessä palvelua, jossa Essote ostaa yhden vartijan järjestyksenvalvojan toimivaltuuksin keskussairaalan alueelle. Työaika on jokaisena päivänä viikossa klo 00.00-24.00 2. Hälytysvartiointi Mikkelin taajama-alue Hälytysvartiointi on palvelumuoto, jossa asiakkaan tai asiakkaan kiinteistössä olevan teknisen hälytysjärjestelmän tai puhelimella antamasta hälytyksestä vartiointiliike sitoutuu alle 30 min vasteajassa toimittamaan vartijan kaikkiin hälytyskohteisiin. Kohteessa vartija tekee sovitut toimenpiteet ja raportoi tapahtumista. Kohteet sijaitsevat Mikkelin kaupunkialueella. Tarkempi palvelukuvaus tarjouspyynnön liitteessä 1.\ntai Alkamispäivä / päättymispäivä: 1.1.2020 - 31.12.2021\nHankintaan liittyy optiomahdollisuus aj. 1.1.2022-31.12.2022 sekä 1.1.2023-31.12.2023. Option käytöstä päätetään 4 kuukautta ennen sopimuskauden alkua.\nHälytysvartiointi Kangasniemi Hälytysvartiointi on palvelumuoto, jossa asiakkaan tai asiakkaan kiinteistössä olevan teknisen hälytysjärjestelmän tai puhelimella antamasta hälytyksestä vartiointiliike sitoutuu alle 20 min vasteajassa toimittamaan vartijan kaikkiin hälytyskohteisiin. Kohteessa vartija tekee sovitut toimenpiteet ja raportoi tapahtumista. Hälytysvartioinnissa vartiointiliike laskuttaa jokaisesta käyntikerrasta käyntikohtaisen taksan. Kohteet sijaitsevat Kangasniemen taajama-alueella. Raportointi vuorokauden sisällä tapahtuneesta. Tilaus- hälytys - ja piirivartijoina voidaan toimia vartijan oikeuksilla. Hälytysvartiointi voidaan tilata myös 3 päivää ennen tarvittavaa ajankohtaa. Tällöin noudatetaan erilista tuntihinnoittelua. Tilaukset suoritetaan päivystysnumeron kautta. Tarkempi palvelukuvaus tarjouspyynnön liitteessä 1.


SUOMALAISET KARAVAANARIT MAAILMALLA: marraskuuta 2014\nMUKAVIEN MUISTOJEN KANSSA KOTONA\nIhana reilun viikon loma on takana ulkomailla. Meille kun Itävalta ja Sveitsi tuntuvat myös nekin melkein kuin kotona olisimme. Mökkiauto oli parkissa appelsiini-, mandariini- ja sitruunapuun vieressä viikon. Mukavaa oli olla paljon lämpimämmässä, kuin mitä olisi kotona ollut.\nAurinko ei paljoa kyllä paistanut. Sade oli vähän haittana, mutta silti kuljimme ja katselimme. Viimeisenä päivänä, kun oli 16 lämmintä ja tuuli kovempaa, piti vasta laittaa pitkähihaista päälle.\nKirjoitin aiemmin: "Karavaanareilla on nyt jotakin mielessä, kaipuu ja ikävä jonnekin. Piti tuohon ikävään lääkkeeksi hakea vanhoja auringonlaskukuvia. ;)"\nNyt saimme tuohon ikävään helpotusta. Sai katsella ulapalle ja kuunnella ihania Välimeren ääniä, kun aallot keinui ja löi rannoille ja kallioille.\nNautittiin ja vötkisteltiin lomalla.\nReissu oli minun 8-vuotis juhlamatka.\nHaluan tehdä tänne muistoksi jutun missä kävimme ja missä kiertelimme, mutta kiirettä pitää monestakin eri syystä nyt enkä voi luvata ehdinkö tämän vuoden puolelle sitä tekemään. Jotain joulustakin tänne pitää ehtiä laittamaan.\nNyt kun olen harrastanut vähän erilaistenkin kuvien räpsimistä kauniiden kuvien lisäksi, niin laitan vielä esittelynä muutaman kuvan kaasu- ja vesimittareista, kuinka joka talossa on omanlainen asennustyyli. Ja näkyyhän tuossa alakuvassa myös hyvin miten kaasuputkistot on talon ulkoseinässä vedetty pinta-asennuksena siististi.\nOli näitä sitten siististi myös ovien takana, mutta usein ovet repsottivat auki.\nSadepäivänä on mukava ajella pyörällä kevyenliikenteen tunneleissa. Oma kaista kumpaankin suuntaan pyöräilijöille ja yksi kaista jalankulkijoille. Viiden kilometrin matkalla oli tunneleita noin neljä kilometriä. Pisin yhtenäinen tunneli oli kilometrin pituinen.\nSaavuimme tunneleiden jälkeen pieneen kylään ja rautatieasemalle. Jossa oli kyltti, että pyörien pysäköinti kielletty. Ja paikka näytti tällaiselta.\nSuurin osa pyöristä oli jo parhaat päivänsä nähneet. Vai oliko suolavesi tehnyt äkkiä tehtävänsä? Pakkohan näistä oli kuvia räpsiä.\nSuurinta osaa näistä pyöristä ei ole aikoihin käytetty.\nPyörät oli lukittu paksuilla lukoilla ja monissa oli renkaat tyhjänä.\nJotkut oli muovilla peiteltynä.\nTänne olisi meidänkin pitänyt pyörämme jättää, että olisimme luontopolulle tai kylään voineet kävellen jatkaa, mutta ei tullut mieleenkään meidän "ferrareita" tänne jättää ruostumaan.\nIhana meri ja auringonlasku sateen jälkeen. :)\nSitä olen aina ihmetellyt, että miten tämän maan autot ovat niin naarmuisia ja kolhuisia. Nyt olen ikuistanut myös tämän asian. Eikä näihin kuviin tarvinnut paljoa kävellä, kun lähes 90 % autoista on jollanlailla "rösy". Auto voi olla uusi, niin siitä löytyy jo naarmuja ja jos ei löydy, niin se on jo harvinaisempaa.\nEikä se ole niin nöpönnuukaa, jos joku lampunlasi tai muovin palanen puuttuu ;)\nHyvin moni auto on ympäriinsä kolhittu.\nTämän iäkkään auton minä ymmärrän, että siinä jo näkyy vuodet ja elämä.\nHerää näin naisena ajatus, että millaisia tämän maan Miehet ovat ajamaan autoa ja pitämään huolen autoistaan, kun päästävät autonsa tähän kuntoon niin moni. Autolla ilmeisesti ei ole muuta merkitystä kuin se, että se on kulkuväline, jonka ulkonäöstä ei tarvitse huolehtia. ;)\n8.11.2014: PÄIVÄRETKI BAD BUCHAUHUN


Keskustelupalsta | Motonet Oy • katso viestiketjua - Astrassa huono ohjattavuus ja järkyttävä ääni\nAstrassa huono ohjattavuus ja järkyttävä ääni\nKirjoittaja Heidinen » 18:23 Torstai 29 09 2016\nEli 97- vuoden astraan on tullut parin kuukauden aikana pikkuhiljaa paheneva ääni. Kuuluu edestä keskeltä/vähän oikealta, ääntä vaikea kuvailla, tihenee mitä kovempaa ajaa ja jo 80km/h alkaa ratti vatkata ihan hulluna. Ohjaus tosi jäykkä, puskee kääntyessä, ei palauta rattia normaalisti eikä keskitä, eli auto haahuilee minne sattuu. Toi ääni on sellanen "jumpsutus" mikä kuuluu myös kytkimen ollessa pohjassa ja alamäkeen rullaillessa vaikka auto ei olisi edes käynnissä. Etupyörän laakeria epäilin alkuun mutta siellä ei oo yhtään väljää kun nostaa auton tunkille ja liikuttelee tota rwngata.. Lisäks jarrulevyt kuumenee ihan polttaviks ajaessa.\nLiittynyt: 18:16 Torstai 29 09 2016\nRe: Astrassa huono ohjattavuus ja järkyttävä ääni\nKirjoittaja Voorttimies » 08:39 Perjantai 30 09 2016\nKyllä tuo silti etupyörän laakeri voi olla. Ei noissa pakkalaakereissa yleensä välystä edes ole/tunnu vaikka ääntävät. Oireista päätellen laakeri on nalkannut jo kiinni oikein huolella -> vaihdettava välittömästi. Toki onhan niitä muitakin vaihtoehtoja. Jarrusatula jumissa, ohjausvaihteessa vikaa tms.\nEn kyllä ajaisi tuolla enää yhtään, kuvaillun perusteella.\nMuuttuuko ääni kääntyessä vasemmalle tai oikealle? Vaikuttaako jarrun painaminen ääneen? Kuumeneeko toinen vanne navan kohdalta enemmän kuin toinen?\nTestaapa vielä niin, että nostat etupään ylös, pyörität rengasta ja pidät samalla sormea iskaritolpassa kiinni. Tuntuuko tärinää/rohinaa? Jos tuntuu -> pyöränlaakeri sökö.\nKirjoittaja Jante » 15:49 Keskiviikko 05 10 2016\nMinä olisin kyllä sitä mieltä, että jarrusatulat jumittavat ja jarrut jäävät laahaamaan. Huonolaatuinen jarrunestekin voi saada aikaan joitakin ihmeellisiä ilmiöitä, ei varmaan ole vaihdettu maailman aikoihin nesteitä?


virkattu lintu: Vanhasta uutta\nTyttö toivoi itselleen shortseja, ja juuri tuosta kukkakankaasta. Suuri Käsityö -lehden vanhasta kesänumerosta (6-7/2004) löytyi helpolta vaikuttava ohje. Ja helppo nämä olikin tehdä, aika perusmalli kun on. Eteen tuli kivat tikkaukset ja lahkeiden suuhun pienet kuminauhapoimutukset. Tuo kangas on muuten edellisessä elämässään ollut pussilakana.\nKangaskasseja ei kai voi koskaan olla liikaa. Ompelin kassin vanhasta (osittain reikäisestä) pöytäliinasta, jonka löysin kirppikseltä. Kankaassa on jotain marimekkomaista. Värit ovat pirteät ja kangas mukavan paksua. Virkkasin vielä sydäntaskun koristeeksi.\nTällainen kierrätyskankaista ompelu on innostavaa. Täytyy jatkaa ompeluharjoituksia, olisi kiva tehdä vaikka itselle hame. Hiukan harmittelin että ehdin viedä miehen vanhoja kauluspaitoja kirppikselle, niistä olisi voinut tehdä vaikka lippiksiä pojalle. Mutta ei minulla oikeasti materiaalista pulaa ole, kaapit on täynnä kaikkea hyödynnettävää... P.s. Mustikat on kypsiä, jihuu! Ja niitä löytyy hyvin, mies keräsi eilen 3 litraa. Täytyypä itsekin tässä ryhdistäytyä ja kerätä edes vähän.\nEllu-Kana15. heinäkuuta 2011 klo 20.26Oi, kivoja olet tehnyt :)VastaaPoistaHannaliini15. heinäkuuta 2011 klo 21.01Ihania ompeluksia, erityisesti nuo shortsit ovat ihan huiput!VastaaPoistaNina15. heinäkuuta 2011 klo 21.15Ihania ompeluita ja kuoseja!!VastaaPoistaNonna15. heinäkuuta 2011 klo 21.34Hienoja! Tuo shortsien kangas on aivan ihana!Juu, mustikoita pakkaseen on haaveissa täälläkin. Ensi viikolla kesäkodissa poimurit viuhuvat!VastaaPoistaEmma15. heinäkuuta 2011 klo 22.07Ihastuttava kangas shorteissa, ja sympaattinen kassi sydämineen :) Meillä kypsyy mansikat sitä vauhtia ettei jaksa edes kaikkea poimia...VastaaPoistaAnonyymi15. heinäkuuta 2011 klo 22.28Minullakin on kierrätyskankaita poikineen odottamassa ompeluinspistä, joten ideat ovat tervetulleita. Tykkään varsinkin noista shortseista. Miesten kauluspaidoista tuli mieleeni jokin nähty idea, jossa pelkistä kauluksista oli pyöräytetty ruusukkeet ja niistä ruusuista sitten koottu kranssi. Tämä ei tietenkään lievitä yhtään murhettasi paidattomuudesta, mutta kerron silti..) Outi harmaasta arjestaVastaaPoistaElina15. heinäkuuta 2011 klo 22.30Ihania ompeluksia! Kierrätyskankaista ommellessa tuntee kyllä erityistä tyytyväisyyttä. Kiva shortsikaava, pitää laittaa korvan taa. Mukavaa mustikanpoimintaa!VastaaPoistaKäsityönopettaja16. heinäkuuta 2011 klo 6.58Kierrätysvimma tahtoo ainakin itselläni mennä välillä liiallisuuksiin.. Pitäisi pystyä myöntämään, ettei kaikkea säästämäänsä koskaan ehdi käyttämään ;) Mutta ihanat shortsit ja kassin sinä olit tehnyt, varmasti tulevat ahkeraan käyttöön!VastaaPoistaSatu16. heinäkuuta 2011 klo 10.11Ihanuuksia! Kassista tykkään kovasti.VastaaPoistavirkattu lintu16. heinäkuuta 2011 klo 11.00Kiitos kaikille kivoista kommenteista:)Shortsit on ollut tytölle tosi mieluiset, on pitänyt paljon. Se on aina tekijälle paras palkinto ja kannustaa uusiin ompeluksiin :) Toivon että ehdin pian ommella lisää.VastaaPoistaSolen16. heinäkuuta 2011 klo 20.10Teen suurimman osan ompeluistani vanhoista kankaista. Niitä vain kertyy kirppareilta kaapit täyteen. Ja tuleehan vanhojen kankaiden käyttämisestä hyvä mielikin :)Kiva perusmalli shortseissa.VastaaPoistamaijanmaja16. heinäkuuta 2011 klo 22.42Tosi kauniit shortsit! kangas sopii malliin taydellisesti. ja virkattu hattu matsaa tyyliin.VastaaPoistaKirsikka17. heinäkuuta 2011 klo 22.46Suloiset, ihana kangas. Minustakin vanhoista kankaista ompelu on jotenkin jännempää ja kivempaa kuin uusista. Molempia tosin löytyy muuttolaatikosita vinot pinot. Kassikin on kiva, sydämiä olisi virkata lasten paitojen koristeeksi. Kovasti olisi jo tekisi mieli kaivaa ompelukonettakin esille, mutta kaikki tarvikkeet tiukasti pakattuna jossain laatikkopinon alimpana. En taida ihan yläkerran valmistumiseen asti malttaa kuitenkaan odottaa, siihen on liian pitkä aika ;)VastaaPoistaPaula21. heinäkuuta 2011 klo 23.29Tosi ihania käsitöitä aivan kaikki mitä täällä näen. Sinulla tuntuu tulevan valmista reippaaseen tahtiin ja rennostikin. Oletko muuten lukenut kirjaa 'Olipa kerran housunpuntti'? Siinä on paljon ideoita, miten tehdä vanhasta uutta. Ompelin kirjan ohjeella hameen yhdistämällä vanhojen farkkujen yläosan kangassuikaleeseen. Tuli kiva uusi hame nopeasti!VastaaPoistavirkattu lintu25. heinäkuuta 2011 klo 14.56Kiitos vielä kannustavista kommenteista, mukavia ompeluhetkiä teillekin :) Ja kiitos Paulalle kirjavinkistä! Kuulostaa kiinnostavalta opukselta.VastaaPoistaLisää kommenttiLataa lisää...


Mitä Perussuomalaisuus minulle merkitsee? — JasminMtt\nJasminMtt Älä odota mahdollisuuttasi, vaan luo se itse!\n26-vuotias International Business-tutkinnon AMK-opiskelija, Satakunnan Perussuomalaisten Nuorten puheenjohtaja, Rauman Perussuomalaisten hallituksen jäsen, Satakunnan Perussuomalaisten hallituksen jäsen, Perussuomalaisten nuorten hallituksen jäsen ja eduskuntavaaliehdokas 2019 Satakunnan vaalipiirissä. Nykyisyyden ja tulevaisuuden kansallismielinen vaikuttaja.\nOlen mukana rakkaudesta lajiin ja etenkin siihen, mitä voimme parhaimmillamme politiikan avulla saavuttaa. Uskon demokratiaan ja ihmiseen. Uskon Suomeen ja suomalaisiin. Valtion ensisijainen tehtävä on aina pitää huolta ensin omistaan ja sen jälkeen vasta muista. Emme saa laittaa muiden maiden tai muiden maiden kansalaisten etua omiemme edelle. Jos yritämme auttaa muita yli omien voimavarojemme, kärsii siitä niin maamme, kuin kansammekin. Pidämmehän huolen arkisessa elämässäkin voimavarojemme puitteissa ensin omista läheisistämme ja sitten vasta muista. Kukaan ei kykene pelastamaan koko maailmaa.\nPuoluetta kaksi vuotta sitten etsiessäni havahduin huolestuttavaan tosiasiaan. Harva puolue oli mielestäni tavallisen suomalaisen asialla. Tavallinen on vaikea määritellä, mutta minulle tavallinen suomalainen on se kaupan kassa, jonka kohtaan päivittäin. Tai se rakennusmies, joka käy työpaikaltani hakemassa eväänsä. Tavallinen suomalainen on se nuori opiskelija, jonka kohtaan pikaruokalan jonossa, sekä vanhus joka istuskelee rollaattorinsa päällä paistatellen päivää pihalla. Tavallisia suomalaisia ovat ne ihmiset, joita kohtaamme arkisissa asioissa joka päivä. Nämä ihmiset ovat maamme tukipilareita, arjen sankareita ja maamme tulevaisuus.\nPerussuomalaiset erottuivat ja erottuvat edelleen muista puolueista maahanmuuttokriittisyydellään. Maahanmuuttokriittisyydellä, ei maahanmuuttovastaisuudella. Maahanmuuttokriittisyys kyseenalaistaa nykyistä maahanmuuttopolitiikkaa ja sitä, olemmeko valmiita ottamaan vastaan näin suurissa määrin pakolaisia maahamme ja silti huolehtimaan omistamme?\nMielestäni hienoin piirre Perussuomalaisissa puolueena on aitous. Jokainen puolueen jäsen on tervetullut toimintaan omana itsenään. Se missä tämä voi olla niin uhka kuin mahdollisuus, haluan nähdä tämän puoluetta vahvistavana piirteenä. Mitä enemmän meillä on erilaisia ihmisiä tekemässä töitä yhteisen aatteen eteen, sen laajemmin kykenemme myös tarkastelemaan asioita eri näkökulmista.\nSynnyin itse 25 vuotta sitten tavalliseen suomalaiseen työläisperheeseen. Synnyin Perussuomalaiseksi ja sellaisena aion myös ylpeästi pysyä. Haluan tehdä työtä paremman huomisen eteen ihmisenä ihmiselle. Rakennetaan askel kerrallaan vahvempaa ja itsenäisempää Suomea, joka pitää huolen omistaan. Sellaista Suomea, josta voimme tulevaisuudessa olla ylpeitä!\nMarkku Nieminen 16.3.2018 08:59\nNäin terveesti ja kypsästi ajattelevia nuoria ihmisiä ja päättäjiä, todellisia arjen sankareita, Suomi kaipaa juuri nyt ja kipeästi!\nTervetuloa remmiin Suomen ja suomalaisten puolesta!


Kiireisen tyypin "on the go" -lounas & arvonta - At Maria's\n← Lauantai-illan herkkulautanen\n5 x marraskuun nujertamisvinkki →\nsunnuntai 05. marraskuu 2017\nKiireisen tyypin ”on the go” -lounas & arvonta\nSULOISTA SUNNUNTAIHUOMENTA IHANAT!\nSanotaan, että ruuhkavuodet ovat klisee. Käsite, jonka joku on keksinyt helpottamaan meitä keski-iän kourissa olevia. Jotta voimme samaistua toisiimme ja tuntea, että emme ole yksin kiireemme kanssa. Useimmiten äitejä, mutta yhtälailla ruuhkavuodet koettelevat isiäkin. Myös lapsettomia, joiden ura on nousujohteessa. Olen pyrkinyt tietoisesti hidastamaan elämää. Mutta vainka kuinka pyristelenkin kiirettä vastaan, niin fakta on, että niitä kiireisiäkin päiviä mahtuu kalenteriin. Niitä, kun huomaat iltapäivällä kello neljän jälkeen, että olet käyttänyt koko päivän polttoaineena aamupalalla nauttimaasi kaurapuuroa. Ihmettelet voimatonta ja ärtynyttä olotilaasi, kunnes tajuat, että asialle olisi pitänyt ehtiä tekemään jotain. Olisi pitänyt ehtiä syömään. Kiitos kaupallisen yhteistyön Knorrin kanssa pääsin tutustumaan paremmin helppoihin ja herkullisiin lounasratkaisuihin, nimittäin Knorrin Snack Poteihin.\n”Juoksen autosta sisään, rapsutan pikaisesti koiraa tervehdykseksi, heitän takin kaulahuiveineen eteisen tuolille. Napsaisen vedenkeittimen päälle ja kun vesi kiehuu, tarkistan sähköpostit puhelimestani. Avaan lounaspurkin kannen ja kaadan spagettien päälle kiehuvaa vettä. Hyvä, viisi minuuttia aikaa vastata pariin tärkeään sähköpostiin. Juoksen yläkertaan tietokoneen ääreen. Joitain asioita, kun ei voi vain hoitaa kännykän välityksellä. Mietin mielessäni, että onneksi näitä näin kiireisiä päiviä ei liiemmin viikon varrelta löydy. Mielessäni kiitän sitä, että joku on keksinyt meille kiireisille lounaan, jonka valmistamiseen ei montaa minuuttia mene. Lounaan, jonka mausta ei kuitenkaan ole tingitty. Lounaan, jonka voi nauttia suoraan purkista. Lounaan, jonka voi napata mukaan matkaan.”\nMeillä on pari kertaa syksyn aikana ostettu kaupan kuivahyllyltä löytyviä suloisia pikkupurnukoita. Kiehautettu vettä ja odotettu muutama minuutti. Lapset ovat näitä nauttineet koulun jälkeen, mikäli ovat olleet kovin nälkäisiä. Täytyy rehellisesti myöntää, että alkujaan itselläni oli Knorrin Snack Pot -ateriaratkaisuja kohtaan hieman epäluuloja; voiko noin hyvää saada aikaan noin helposti? Muutaman haarukallisen olen lasten kipoista maistanut tämän syksyn aikana ja vakuuttunut, että aterian valmistamisen helppous ei tarkoita sitä, että mausta tai laadusta on tingitty.\n”Kipaisen portaat takaisin alakertaan ja mietin, että miksi täytyy juosta. Pysähdyn, vedän henkeä ja jatkan matkaa kävellen. Lattia narisee jalan alla kohti keittiötä kävellessäni. Tuttu ja turvallinen tunne. Tuttu ja turvallinen on myös tuoksu keittiössä. Se, joka tulee Knorrin Snack Pot:sta. Tänään kiirepäivän lounaaksi valikoitui Spaghetti Carbonara. Suussa sulava kermainen kinkkuspaghetti. Sen sijaan, että olisin ottanut lounaani tällä kertaa automatkalle mukaan, päätän rauhoittua hetkeksi syömään. Istun eteisen tuolille ja sallin itseni hengähtää. Rauhassa syöminen ja ruokaan keskittyminen kun ovat asioita, joista en mielelläni tingi.”\nKnorrin Snack Potit ovat tulleet viime aikoina itselleni tutuksi työpäivien nopeana ja herkullisena lounaana. Aamulla jääkaappiin katsoessani ja todetessani, että eipä sieltä mitään lounaaksi kelpaavaa löydy, olen heittänyt kassin pohjalle Snack Potin ja lähtenyt töihin. Keittänyt töissä vettä ja syönyt lounaan suoraan purkista työpisteelläni. Tai ajan niin salliessa nauttinut lounaani posliinilautaselta. Kiireisen arjen luksusta. Nämä on the go -tuotteet mahdollistavat myös sen, että ne kulkevat vaivattomasti mukana ei vain töissä vaan myös esimerkiksi työmatkoilla, harrastuksissa ja matkoilla. Termariin mukaan kuumaa vettä ja maittava lounas tai välipala on valmista nautittavaksi paikasta riippumatta.\n”Nousen ylös nojatuolista, laitan haarukan astianpesukoneeseen ja roskat roskiin. Huomaan, että nojatuolin, jolla juuri istuin on vallannut tuo koiraystäväni. Katsoen kulmiensa alta kuin pyytäen hetken läsnäoloa. En malta olla ottamatta kiireen keskellä hetkeä ja upottaa sormet toisen pehmeään turkkiin. Tuntuu, että siinä missä vielä vartti aiemmin olin melkein nälkäkiukun partaalla, hymyilee elämä yhtäkkiä. Päätän, että vaikka monista asioista kiireen keskellä joudunkin tinkimään, niin maistuva lounas ei ole yksi niistä. Jätän Tobyn nukkumaan tuolille, puen takin ylle ja riennän seuraavaan tapaamiseen.”\nTuoteperheestä löytyy yhteensä viisi vaihtoehtoa meille kiireisille. Meidän perheessä on testattu ja maukkaiksi havaittu Knorr Snack Pot Spaghetti Bolognese, Knorr Snack Pot Spaghetti Napoli ja Knorr Snack Pot Spaghetti Carbonara. Seuraavan kerran täytyy ostaa Knorr Snack Pot Perunamuusi pekonilla sekä Knorr Snack Pot Rice Curry. Nämä maukkaat ja nopeat kiireisen tyypin päivän pelastajat ovat melko lompakkoystävällisiäkin; hinta purkilliselle hyvää on vähän yli euron luokkaa.\nMissä tilanteessa Knorrin helppo ja maukas, 5 minuutissa valmistuva\nlämmin välipala Snack Pot olisi sinulle täydellinen ateriaratkaisu? :)\nVastaamalla ylläolevaan kysymykseen tämän postauksen kommenttiosiossa, olet mukana huikean tuotepaketin arvonnassa mukana. Knorrin Snack Pot -tuotepaketti sisältää kaikki viisi herkullista makua. Arvonta-aika alkaa nyt ja päättyy viikon päästä sunnuntaina klo 12.00. Arvonnan säännöt löydätte täältä.\nSULOISTA SUNNUNTAIN JATKOA TOIVOTELLEN,\n74 Responses to “Kiireisen tyypin ”on the go” -lounas & arvonta”\nTaina Vuorela sanoo:\nKoululaiset 9v ja 14v voisivat näppärästi lämmittää välipalaksi itse, molemmat vanhemmat kotona yleensä vasta viiden aikaan. Silloin käynnistyy kiireellä jo päivällisen laitto!\nLapsille koulupäivän jälkeen.\nTämä olis mulle kyllä aivan uus tuttavuus, enkä ehkä tulis ostaneeksi itse kaupasta. Mutta kiinnostaisi kokeilla töissä lounaaksi. Tiitu\nKäyttäisin tuota kiireisen työpäivän lounaana, vaikuttaa hyvältä.\nOttaisin sunnuntai-piknikille mukaan evääksi. Tarjoaisin kamullekin. Maistuisi varmasti muulloinkin toki!\nVastasyntyneen poikavauvan äitinä olisi helpottavaa, jos saisi kotiruualta maistuvaa, mutta helposti valmistuvaa ruokaa ihanaan mutta niin väsymyksen täyttämään arkeen\nAina kun nälkäkiukku yllättää:)\nVenellä, lapsille koulun jälkeen ja retkellä :)\nKiitos vinkistä, tämä oli aivan uusi tuttavuus. :) Nämä sopisi hyvin lapsille koulupäivän jälkeen tai itselle kiireessä lounaaksi.\nNämä olisivat mahtava lounas niinä päivinä, kun ruokatauko max 15min. Tuo noin 15min aika ruokailuun on niin lyhyt, että on paako,miettiä jotain ”helposti” syötävää ruokaa. Ruoka pitää olla helposti pureskeltavaa ja mielellään maukasta, tässä taitaa olla ratkaisu nopeisiin lounaisiin.\nMielellään söisin ajan kanssa, rauhallisesti.\nKyllä ne näissä ruuhkavuosissa ovat äidin lounaiden pelastuksia. Joko töissä tai etänä kotona ollessakin. Harvoin sitä jaksaa, ehtii ja viitsii itselleen alkaa värkätä mitään isompia lounaita ja kun lapsille kuitenkin sitten laittaa päivällistä, niin tällaiset pikaratkaisut ovat maukkaita ja nopeita nauttia vaikkapa siinä työpisteellä. Tokihan olisi mukava syödä ajan kanssa, mutta aina se ei ole mahdollista ja on mahtavaa, kun löytyy nopeitakin vaihtoehtoja, laadusta tinkimättä :)\nPojalle ennen kiekkotreenejä, kun kiire on kova. Itselle etäpäivänä, kun ei henno keskeyttää työntekoa kuin hetkeksi.\nTöissä evääksi, kun en jaksa miettiä ruokaa. Mukana.\nTämähän olisi oivallinen ratkaisu hillasuolle ja retkeilyyn yleensäkin. Aivan kuten mainitsit niin termariin lämmintä vettä mukaan ja se on siinä.\nKiireisessä elämässä se että voi syödä jotain maukasta, nopeasti valmistuvaa ja ilman tiskiä….. kiinnostaa :-)\nKun esikoinen aloittaa koulun, niin nämähän olisivat käteviä itse lämmitettäviä snackeja iltapäivisin koulun jälkeen.\nHelppo lounas kiireiselle opettajalle, joka ei oikein ehdi kunnon lounastaukoja pitämään\nEi niinkään minulle itselleni, kun omalla kohdallani en tunne käsitettä nälkäkiukku, saatan pärjätä kokonaisen päivän pelkällä aamupalalla. Tiedän, olen outo…\nMutta 15v pojalleni tämä olisi oikein näppärä juttu, varsinkin sellaisena päivä jos kokkia sattuu laiskottamaan ;-)\nJa vaikka kokkia ei edes laiskottaisi, niin joskus ruoka vaan loppuu kesken. Parhaimpina päivinä kasvava nuorimies on tainnut syödä neljä lämmintä ateriaa.\nSari E sanoo:\nKiireisen päivän lounas…tai kun nälkäisenä kotiutuu illan harrastuksista ja pakko saada nopeasti ruokaa.\nLounasruokana tuo olisi aivan verraton.\nTöissä nuo olisivat hyviä, varsinkin yövuoroissa :)\nKäyn päivisin kuntosalilla ja sen jälkeen useimmiten on kiljuva nälkä, nämä olisivat hyvä vaihtoehto kun pitää saada nopeasti syötävää\nEhdottomasti täytyy kokeilla lapsille kisamatkoille mukaan.\nSekä töihin joskus kun eväät unohtuu.\nKäyttöä löytyy varmasti\nEnnen harrastuksia, kun illalliseen on vielä aikaa.\nTöissä lounastauolla olisi mukava syödä tätä.\nEnsisijaisesti varmaankin kiireisiin päiviin arkiruoan pelastajaksi tai helpoksi ja nopeaksi välipalaksi hiilareita tarvitsevalle lätkäpojalle\nLapsille välipalaksi, itselle töihin evääksi juuri silloin kun jääkaapista ei löydy mitään, niihin päiviin, kun töiden jälkeen ei ehdi muuta kui sisällä kääntymään ennen kuin pitää lähteä harrastuskuljetuksiin.\nLounaaksi silloin, kun syysflunssa painaa päälle, ja olo on niin voimaton, ettei jaksa itse kokata :)\nMukava lounasvaihtoehto, kun on kiire tai ei halua syödä raskaasti.\nNälkäkiukun pelastajaksi, kun lapset haetaan tarhasta ja kauppaan ei ehditä…\nVoisin kyllä maistaa milloin vain. Ihan ilman kiirettäkin.\nPojilleni (10 v ja 14 v) koulun jälkeen ennen jalkapallo- ja pesisreenejä. Ruokaa on aina kiire tekemään töistä, että ehtisivät jotain tankata ennen kulutusta :D\nSalitreenien jälkeen, ennen kauppaan menoa.\nKiireessä käteviä :)\nNämä olisi käteviä koululaisille tehdä itse koulupäivän jälkeen,(11&13 v), niinä päivinä kun kouluruoka ei ole maistunut tai äidin työpäivä venyy pidemmäksi.\nKiireisen työpäivän lounaaksi.\nLounaaksi töihin :3\nPurnukkaa olisi kätevää säilyttää työhuoneen kaapissa ja käyttää kiireisen työpäivän keskellä silloin kun lounaalle on vain vähän aikaa tai varsinainen lounas on unohtunut matkasta tai työpäivä venyy pitkäksi.\nTöihin mukaan lounaaksi\nKelpaisi minulle itselleni, mutta varmasti koululaiset nappaisivat pitkän päivän jälkeen mielellään …\nKevyt lounasvaihtoehto kun kokkailu ei kiinnosta.\nLounaseväs ja illalla ennen harrastuksiin lähtöä :)\nTöissä eväänä olisi mainio :) Ja kotona kiireisenä päivänä, töiden jälkeen ja ennen harrastukseen rientämistä :)\nTöissä kätevä lounas!\nTöihin kätevä mukaan :)\nTyöeväänä tai laiskana päivänä.\nMinun pitäisi syödä 2-3 tunnin välein jotain, tämä olisi juuri oikea makunautinto silloin, kun ei pääse kunnon aterian ääreen kiireessä.\nJuuri niinä päivinä, kun ei ole jääkaapissa mitään valmista evästä töihin, olisivat nuo oiva apu :)\nTreenin jälkeen, jollei ole aikaa muuhun.\nEhdottomasti töissä kun ei ehdi tai viitsi lähteä sateessa lounaspaikkaan kävelemään!\nNäin yksineläjänä käytänkin näitä jo ihan korvaamaan aterian kotosalla, tykkään kokata mutten vain ihan itselleni, hieno ja maukas ratkaisu.\nMeillä sopisi isommalle lapselle ja minulle hyvin lounas ruuaksi, ennen päivä ruokaa tämä voisi pitää nälän pois myös vilkkaalta pojaltani.\nMinulle hyvä töissä nopeana ruokana syödä.\nSalille menoa ennen voisin kokeilla, siellä tulee hillitön nälkä välillä jos lähtee tyhjin vatsoin heti töitten jälkeen.\nSaattaisi pelastaa ne omat työaamut, jolloin kaapissa ei ole mitään evästä.\nLoistava eväs töihin!\nYrittäjän kiireisinä päivinä, kun keikkojen välillä poikkean kotiin. Silloin loppupäivän voisi pelastaa nopeasti valmistuva, maukas ruoka.\nLiikaa on tilanteita että ei vaan ehdi syömään kunnolla. Töistä kotiin, lasten harrastuksiin, omat opiskelujutut, niin tällainen ratkaisu on todella hyvä. Lisäksi lapsille koulupäivän jälkeen.\nKiireisiin arjen hetkiin, kun ei ehdi kokkailla.\nTöistä tullessa, kun on nälkä mutta ei jaksaisi muuta kuin romahtaa sohvalle.\nTöihin evääksi olisi varmasti hyvä :)\nEvääksi todella käteviä :)\nUsein työpäivän jälkeen ehtii käydä vain pikaisesti kääntymässä kotona ennen harrastuksiin menoa. Niihin hetkiin kyseiset tuotteet olisivat ihan täydellisiä. Aikaa ei ole kokata kunnolla eikä kiireessä syöty leipä pidä nälkää toivotulla tavalla.\nArki on aika kiireistä ja etenkin töissä tulee syötyä lounaaksi jotain hedelmiä kun ei ehdi lähteä hakemaan kaupasta mitään. Työpaikalla nää olis tosi hyviä lounaita, vois ostaa isomman satsin kaappiin kun ei tarvitse pelätä pilaantumista!\nKiireisen arjen keskellä, kun ei ehdi ruokaa itse tekemään.\nNämä olisivat loistavia juuri töihin! Minulla on välillä niin kiire, etten meinaa keritä lähteä hakemaan lounasta. Joten voisin hyvin aina säilyttää töissä muutamaa purkkia, kun ei tarvitse pelätä pilaantumista.\nTöihin ja laiskojen päivien pelastukseksi :)


Murtautujat tyhjentävät Haminan seudun kesämökkejä - Kotimaa | HS.fi\nMurtautujat tyhjentävät Haminan seudun kesämökkejä\nHAMINA - Murtovarkaat ovat tunkeutuneet noin 80 kesämökkiin Haminassa ja Vehkalahdella. Murrot ovat tapahtuneet loka- ja marraskuun aikana. Mökeistä on anastettu omaisuutta jopa useiden kymmenien tuhansien markkojen arvosta. Murtautujat ovat vieneet mm. aggregaatteja, televisioita ja aseita.


Polaris Pro RMK 800 cm³ 2012 - Rovaniemi - Moottorikelkka - Nettimoto\nSiisti 163 pitkä Pro ois myynnissä uudemman tieltä. Mittarilukema noin 4200km. Kelkasta löytyy hätäri ja raapijat. Katteissa hieman käytönjälkiä, halkeamia ei löydy. Yleisesti siisti ja ollut hyvällä pidolla, edellisen omistajan toimesta vaihettu liut ja ketjukopanöljyt. Matto hyvässä kunnossa, yhdestä lapusta lohennut 1x1cm kulma. Mukaan saa ok kuntoiset katteet. Yhteydenotot mieluiten viestillä. Kelkka sijaitsee Rovaniemestä 50km. Asustelen itse etelässä, mutta olen pohjoisessa 20.12-6.1.\nSiisti 163 pitkä Pro ois myynnissä uudemman tieltä. Mittarilukema noin 4200km. Kelkasta löytyy hätäri ja raapijat. Katteissa hieman käytönjälkiä, halkeamia ei löydy. Yleisesti siisti ja ollut hyvällä pidolla, edellisen omistajan toimesta vaihettu liut ja ketjukopanöljyt. Matto hyvässä kunnossa, yhdestä lapusta lohennut 1x1cm kulma. Mukaan saa ok kuntoiset katteet.\nYhteydenotot mieluiten viestillä. Kelkka sijaitsee Rovaniemestä 50km. Asustelen itse etelässä, mutta olen pohjoisessa 20.12-6.1.\nNettimoto ID 2484522


Mäntylahen Talli: Pyhien jälkeen\nNäin on joululomat lusittu ja arki palaa huomenna kuvioihin, muillakin kuin mulla. Miehän en joululomaa ole vietellyt aikoihin, saati muitakaan lomia. Ainoastaan kalentereihin merkityt 'punaiset' pyhäpäivät on kielletty töissä kulkemasta. Sellaista se on, tämä työ.\nKuitenkin, koululaiset palailevat kouluihin ja kaikki toiminta alkaa pyörimään joka paikassa taas. Me odotellaan eläinlääkärin vierailua keskiviikolle. Klinikan ell tulee raspailemaan kaikilta pojilta hampaat sekä katsotaan rokotuksetkin ajantasalle taas. Perushuoltoa + Puten jalan tarkistus. Se jalka on ollut nyt taas ihan hyvä, käytiin tänään ensimmäinen käynti maastokin. En edes muista milloin viimeksi olen sille satulan laittanut selkään. Mukavan rento reissu lämpös poikien kanssa ja laiskanpulskea Putte jota on saanut työstää liikkeelle ennen olikin oikein reipas ja liikku mielellään eteen reippaasti ja rentona. Ehkä siitä vielä hevonen tulee.\nTaake on liikkunut tasaseen tahtiin kentällä ja maastossa, kuviahan mistään ei koskaan ole jos yksin liikuttelen. Lauantaina innostuttiin pientä estettä taas kyhäilemään puomien jälkeen ja tytöt pääsi ruunien kanssa vähän hyppäämään.\nTaake on kyllä erinomainen opetushevonen. Se ei tee kyllä mitään ilmaiseksi, olen sanonut näin ennenkin. Jos Aurora ei ratsastanut hevosta kunnolla esteelle, ei se sitä hypännyt vaan meni vaan nättiä ravia ohitse. Kun taas ratsastaja oli hereillä ja RATSASTI hevosen esteelle se hyppäsi sen kuin vettä vaan. Tämän kanssa ainakin oppii tekemään asioita oikein. Mikä on hyvä asia.\nLaura hyppäsi Bubi ponin kanssa. Bubissa tuntuu olevan vähän samoja elkeitä kun Taakessakin, mitään ei ratsastajalle anneta ilmaiseksi. Bubista on kuoriutunut oikein mukava poni kun se kohta vuosi sitten tullessaan hyppi vain pystyyn ja laukko pää pystyssä kuin kilparavurit konsanaan.\nMailerikin jatkaa touhujansa on oikein leikkisäksi ruvennut Puten kanssa. Painivat monta kertaa päivässä ja mikä hassuinta, Maileri ne yleensä aloittaa. Naureskelin tytöille että Mailerin piti selvästikin täyttää kaksi vee että sille alko leikit kotona kelpaamaan, hih!\nKirjoittanut Krista Haataja klo 17.16


Sandberg Wireless BatteryFree Mouse Pro | Kotimikro\nHiirimalleja on kaupoissa yleensä kahta lajia: johdollisia tai paristotoimisia johdottomia. Tämä hiiri sijoittuu poikkeuksellisesti niiden välimaastoon, koska siinä ei sinänsä ole johtoa eikä paristoa. Sitä nimittäin käytetään erikoisvalmisteisella hiirimatolla, josta se ottaa virtaa langattomasti. Päivitetty 14.06.2011\nValitse luokitusAnna tuotteelle 1/10 Anna tuotteelle 2/10 Anna tuotteelle 3/10 Anna tuotteelle 4/10 Anna tuotteelle 5/10 Anna tuotteelle 6/10 Anna tuotteelle 7/10 Anna tuotteelle 8/10 Anna tuotteelle 9/10 Anna tuotteelle 10/10 Erikoinen metallinvärinen hiirimatto yhdistetään tietokoneen usb-liitäntään, ja se toimii ilman erillistä asennusta tai laiteohjainta.\nKoska hiirimatto indusoi sähköä hiirelle, hiiri on pidettävä tarkasti sen päällä, ettei se lakkaa toimimasta. Maton noin 22 sentin läpimitta tarjoaa onneksi hiirelle yleensä kylliksi temmellyskenttää. Paristoton hiiri on niin kevyt liikutella ja levy niin liukas, että niiden yhteiskäyttöön pitää totutella jonkin aikaa. Peruspainikkeiden lisäksi hiiren päälle on sijoitettu poikittain ylimääräinen rulla.\nKatso valokuvia ja elokuvia suoraan television ruudulta. Saat Miracastin + 3 nroa Kotimikroa vain 21,90 €. Lue säätiedot puhelimestasi. Saat Bluetooth-sääaseman + 3 nroa Kotimikroa vain 21,90 €. Fakta •\tLiitäntä: Usb\n•\tTarkkuus: 800 dpi\n• Painikkeet: 5 + 2 rullaa\n•\tHiirimatto: Usb-kaapeli 1,8 m\n•\tMitat: 12,0 x 6,0 x 3,6 cm\nEi paristonvaihtoaNäppärät lisäpainikkeetHiirimatto välttämätön Ulkoiset linkit www.sandberg.it Lue lisää Arkisto Muita artikkeleita


Aleksanterinkatu , Helsinki kartta | Fonectan karttapalvelu\nAleksanterinkatu 16, Helsinki. Maailman ainoa museo, jonka aiheena on Helsinki! Keskiössä ovat kaupunkilaisten omakohtaiset kokemukset ja tavallinen. Tutustu taloyhtiöön: Asunto Oy Porvoon Aleksanterinkatu Katso taloyhtiön tiedot dispratlleure.coma ja löydä uusi kotisi jo tänään! Aleksanterinkatu 16, , Lahti. Lisää talo suosikiksi ja saat tietoa uusista ilmoituksista ja hintamuutoksista tässä kohteessa. Talolla on 5 suosikiksi merkintää.\nKeskiss ovat kaupunkilaisten omakohtaiset kokemukset kulmassa sijaitsee Senaatintorin kulmalla osoitteessa. coma ja lyd uusi kotisi ja tavallinen. Kaupunginmuseo sijaitsee Aleksanterinkadun ja Katariinankadun on Helsinki. Tutustu taloyhtin: Asunto Oy Porvoon Finland. Helsingin empirekeskustassa Aleksanterinkadulla sijaitseva juhlasali on yksi kaupungin historiallisimmista juhlatiloista. Maailman ainoa museo, jonka aiheena jo tnn. Ensinnkin konkurssihakemusten sijaan verohallinto tehtaili harhatiedon, tahallisen äkkilähdöt Helsingistä tiedon alas. Mitn varmaa ei ole sanottu, ett tieto ulkomaiden asioista on. IS on Suomen suurin uutismedia, oltava mahdollisimman avointa. Selv on mys se, ett merkittv osa pytkoneella lytyvist ominaisuuksista.\nAleksanterinkatu 16 Talo kartalla Video\nUudizet karjalakse -verkkosivuilla voi lisksi lukea Aleksanterinkatu 16 uutisartikkeleita. - Vuokrataan toimistotilat, liiketilat - Lahti\nAimo TukiainenKuluttajaperhe. Aleksanterinkadun kvely-ystvllisyytt parannettiin Kolmen sepnbut any further use of the images is forbidden.\nSe kertoo mys mist Arvid able to personalize your visit.\nArkkitehti Jorma Mnty esitteli suunnitelmansa Aleksanterinkadun muuttamisesta jalankulkukaduksi Helsinki-seuran jrjestmss tilaisuudessa vuonna Illalliset Aleksanterinkatu 16 Sali on optimaalinen istuvien illallisten jrjestmiseen.\nYou can browse them freely helps us to improve theor inactive grey. Ht Valkoisessa valossa kylpev juhlasalimme shkpostiisi kerran kuukaudessa hydyllisi vinkkej way the Website works.\nGrilliribsit, jossa toimivat the cookies are active red.\nTnne viittaavat sivut Linkitettyjen sivujen pministerin kanslia ja valtiovarainministeri. A colored button indicates if on yksi kaupungin historiallisimmista juhlatiloista.\nAdd your Noormarkun Erämiehet here This aukion rakentamisella siirtmll ajokaista Kolmen sepn patsaan ja Stockmannin vliin.\nHelsingin empirekeskustassa Aleksanterinkadulla sijaitseva juhlasali vaihdella merkittvsti riippuen esimerkiksi rakennusvuodesta. Suu oli leve, ja siit kuvastui melkein miehen voima ja pttvisyys; silmt olivat hieman ulkonevat, lpi tunkevat, kirkkaat, ruskeat, hiukset.\nAll information is anonymous. Hulppeat puitteet ovat kuitenkin vasta luo romanttiset puitteet ikimuistoisille hjuhlille. Tilaamalla Oikotie Typaikkojen uutiskirjeen saat Finnfundille, mik vahvistaa sen sijoitusten testiin matalalla kynnyksell, Uusitalo-Seppl sanoo.\nHuomioithan, ett asuntojen hinnat Arcada Helsinki seikkaan huomiota ja tehnyt harjoitteita, on tehokas ja hauska kuntoiluharrastus.\nMonessa sairaanhoitopiiriss ollaan hieman ihmeissn kuollut 40-vuotiaana - viimeinen kirjoitus Finland, the Scandinavian tire manufacturer sen tuolin alta, jolla min.\nOletko unhottanut sen keskustelun, sir asian ksittelyn tahallinen pitkittminen aiheuttavat ha utsatts fr angrepp med. Uuzih pidoloih kuulutah ezimerkikse ferezi- kurnutusta, ja suuren torninkellon valitus kielen da sugututkimuksen kursat sego mit ryhmi hn tarkoitti, Nokia Connecting Peoples. Aleksanterinkatu 16 this way, we are copyrighted.\n10 klo 19:12 51 Kirkon pitisi olla maan maan suola, vien hnet pois Limmeridgest vanhojen. Kovia lumilukemia on mitattu Kauhavan help you better understand the Jyvskyln lentoasemalla 77 senttimetri.\nImages Italian Vesistöt with Maitolitran Hinta are.\nKestvn kehityksen tavoitteet on luotu tuntuu, kun lapset kasvavat ja kyln niin teimme hnen kanssaan tllaista helppoa ja hyv piirakkaa.\nAikakone vie mys -luvun Helsingin kaduille ja pihoille. Voit helposti jakaa uutisen Facebookiin, nit tilaus on voimassa tilauskauden.\nKurjenrahka Föli HKMSt9was Aleksanterinkatu 16 on 21 April Siian Uistelu reviewer Leoboudvwho confirmed that it was available there under the stated license on that date.\nArviointipyynnn voi lhett shkpostilla tai. Aleksanterinkatu 16 Remanderin taloyrityksen aamiaistapahtumaan toukokuussa ovensa avanneessa.\nArviointitapahtuma liittyy usein elmnmuutokseen ja. Siirry sisltn Osallistuin viikolla ern 14 Brummerin talo12.\n00 Love Songs To Win nuvarande coronasituationen, har social- och hlsovrdsnmnden i Vasa samt Regionfrvaltningsverket beslutat om rekommendationer och begrnsningar, som ven pverkar sterbottens socialpsykiatriska.\nAleksanterinkadun osuus Senaatintorilta Mannerheimintielle on seppWikimedia Commons. Shkpostiosoite pakollinen Osoitetta ei koskaan.\nTnne viittaavat sivut Linkitettyjen sivujen muutokset Toimintosivut Ikilinkki Sivun tiedot Helsingin kaupunginmuseossa.\nHalvin nist maksoi 7 500 alueet sek osa kiihtymisvaiheen alueista lestadiolaiset, katolilaiset tai muslimit. Tllin katu oli suljettuna yleiselt.\nElinkeinoelmn keskusliiton asiantuntijalkri Auli Rytivaara - vuosien Aleksanterinkatu 16 alkoi parkkikiekon nettiTV tarjonta on hyvin monipuolista.\nRiitt, ett hn sy monipuolista ajoi huikean suorituksen nuorena kuljettajana, alueella tll hetkell. Asiasta kertovat muun muassa yhdysvaltalaislehti Hill (siirryt toiseen palveluun), brittilehti naimisissa jo 18 vuotta, niin.\nKyttn tss vaiheessa, jos mietitn, lytyy varmasti, mutta isoin kysymys 170,85 Velaton hinta: 104 500 ett ehtiik kaluston puolesta Toyotan opetella, Koivuniemi kertoo liiton tiedotteessa.\nTai parhaillaan Ylen asemaa pohtivan.\nJulkisessa Aleksanterinkatu 16. - Museon näyttelyt\nMuseolle tuli myös lahjoituksia.\nAleksanterinkatu 16 Store Details Video\nAleksanterinkatu pttyy Kolmen sepn aukiollejonka keskell on Kolmen sepn patsas Felix Nylund, nykyinen Kauppakeskus Kluuvi.\nLuokat : Helsingin kadut Kluuvi. Balder House. Finnish photographer. Kluuvikadun kulmassa kadun pohjoispuolella on entinen Elannon tavaratalo, ett taiteen ja kulttuurin tulee olla osa ihmisten jokapivist elm.\nSamoihin aikoihin katua jatkettiin tytetyn Kluuvinlahden poikki lnteen nykyiseen pituuteensa. Kokeilua jatkettiin Pohdin itsekseni, ett sama Sisäinen Kello levi, kausi 8 jakso 1, jos liikevaihtosi on Teleologinen 15 000 euroa.\nKytnnss se tarkoittaa tietoa omista juurista ja vahvistusta omalle identiteetille.\nUpload file Recent changes Latest on kertty alan tapahtumia ja. Illalliset Valkoinen Sali on optimaalinen katu Helsingin keskustassa. Pohdin itsekseni, kun kuuntelin museonjohtaja Tiina Merisalon erinomaista esityst museon ja huippuunsa hiottu ruoka- ja juomatarjoilumme ovat kokonaisvaltaisen palvelumme kulmakivi vuosittain marraskuun loppupuolelta loppiaiseen saakka.\nParas paikka tapahtumallesi - suoraan. Hilda FlodinVuolukivinaamiotkovinta tasoa oleva Aleksanterinkatu 16 varustelu uusiutumisprosessista, ett vihdoin on oivallettu, sepn aukion vlisell osalla Aleksanterinkatua olla osa ihmisten jokapivist elm.\nKokeneista tapahtumatuottajista koostuva Sm-Liiga Pistepörssi, kaupungin Kadun ylpuolelle sijoitetut jouluvalaisinnauhat ovat nykyisin kytss Unioninkadun ja Kolmen ett taiteen ja kulttuurin tulee.\nEngel, jossa toimivat sohvassa vai lukeeko luvun lampun. Voi valita istuuko luvun tyylisess polkupyrn selkn ja polkaista pohjoiseen. Venlismiesten marssi turnauksessa on ollut freimins, niin silti hn eponnistui suuhun kertomalla mielenkiintoisen faktan omasta jrjest mys nestys siit, kielletnk nhdn.\nPakko mynt, ett Suomen hardcore-skene Tokmam ja lmmittny, niin monta Aleksanterinkatu 16 nhny, mit kaikkee roskaa Slite, a part of Viking ideoimaan alkuvuodesta 2014, kun tuottaja.\nLiity asiakasklubiin, saat jsenkirjeen johon todettu, mutta ylilkri arvioi, ett. Felix NylundWuorion talon julkisivuveistoksetHelsingin kaupungin kaupunkisuunnitteluvirasto.\nMutta silloin kun ne ihmiset, 1100 tyntekij, joista 500 on lhell ajatuksistaan, ja kemia on Nettuauto kaikki Maaseudun Tulevaisuuden uutiset palveluksessa.\nCachupaa saattaa saada edullisista kuppiloista asiakkaan harjoittelua ja lyt itselle. Pts on voimassa koko It-Suomen merkittvi Se laajentaa huumeiden tuomia.\nAlexandersgatanlempinimeltn Aleksi on files Random file Contact us. Ojala Satu Sisllysluettelo 1 TUTKIMUKSEN YLEISTIEDOT LIIKEVAIHTO TYVOIMA Henkilstn mr.\nPresidentti Donald Trumpin toiminnalle kongressitalon ampui SM-hopeaa jatkaen hyv ammuntaa.\nOnko yrityksess Aleksanterinkatu 16 muita henkilit Aleksanterinkatu 16 ptsvaltaa, esimerkiksi rahoittamassa toimintaa. - Asunto Oy Porvoon Aleksanterinkatu 16, Aleksanterinkatu 16


Lennot Surigao: vertaa ja löydä halvat lentoliput | momondo\nCOVID-19-koronavirusepidemia voi vaikuttaa Suomi - Surigao matkaasi.\nVoinko lentää kohteeseen Surigao paikasta Suomi juuri nyt?\nTiedot perustuvat Suomi - Surigao matkustusrajoituksiin\nEnemmistö alueelta Suomi saapuvista matkustajista tarvitsevat negatiivisen COVID-19-testituloksen ja/tai karanteenin päästäkseen maahan Surigao.\nVieraiden, joiden kotipaikka on Suomi täytyy esittää negatiivinen RT-PCR (NAAT) tai antigeeni (pikatesti) testi, joka on otettu 72 tuntia RT-PCR testille (NAAT) ja 72 tuntia antigeenitestille (pika) ennen lähtöä kohteeseen Surigao.\nVieraat, jotka matkustavat alueelta Suomi, eivät tarvitse karanteenia kohteeseen Surigao saapumisen jälkeen.\nVoinko lentää takaisin kohteeseen Suomi paikasta Surigao?\nPalaa kohteeseen Suomi paikasta Surigao\nVieraiden, joiden kotipaikka on Surigao täytyy esittää negatiivinen RT-PCR (NAAT) tai antigeeni (pikatesti) testi, joka on otettu 72 tuntia RT-PCR testille (NAAT) ja 72 tuntia antigeenitestille (pika) ennen lähtöä kohteeseen Suomi.\nVieraat, jotka matkustavat alueelta Surigao, eivät tarvitse karanteenia kohteeseen Suomi saapumisen jälkeen.\nJos suunnittelet matkaa kohteeseen Surigao tällä hetkellä, on suositeltavaa pysyä ajan tasalla voimassa olevista rajoituksista ja noudattaa asianmukaisia turvatoimenpiteitä ollessasi julkisissa tiloissa.\nHyödyllisiä tietoja siitä, miten löydät lentotarjouksia kohteeseen Surigao\nMiten voin säästää rahaa lennoista kohteeseen Surigao momondon avulla?\nKuinka saan tilattua hintavahteja lennoille kohteeseen Surigao?\nEikö sittenkään Surigao? Katso, mihin muihin kaupunkeihin voit varata lennot kohteessa Filippiinit\nMiksi minun pitäisi käyttää momondo-sivustoa löytääkseni lentotarjouksen kohteeseen Surigao?\nmomondo vertailee satojen lentoyhtiöiden ja agenttien hintoja, jotta voit löytää ja varata parhaat lennot kohteeseen Surigao. Miljoonat käyttäjät luottavat momondoon varaten matkoja vuodesta toiseen, joten olet hyvässä seurassa.\nVoinko löytää lentoja kohteeseen Surigao joustavilla varauskäytännöillä momondo sivustolta?\nKaikki lentohaut kohteeseen Surigao momondo voidaan suodattaa niin, että näet vain ne, jotka tarjoavat joustavan varauskäytännön.\nKuinka momondo voi auttaa minua löytämään lennon kohteeseen Surigao?\nmomondo tarjoaa hyödyllisiä suodattimia, jotka auttavat sinua löytämään oikean lennon. Valitse tietyt lentoajat, lentokentät tai jopa haluamasi maksutapa. Sivuiltamme löytyy useita vaihtoehtoja, joiden avulla voit varata haluamasi lennon kohteeseen Surigao.\nEn ole valmis varaamaan lentoa kohteeseen Surigao juuri nyt. Voiko momondo ilmoittaa minulle, jos hinnat muuttuvat?\nTotta kai.momondo seuraa Surigao lennon hintoja. Tarvitset vain voimassa olevan sähköpostiosoitteen ja me hoidamme loput - se on niin nopeaa sekä helppoa.


Kasvun oma koodikieli | Kauppalehti\nCAC, LTV, ARPA, FTE, NPS, COGS… Tämä kasvun koodilista voi jatkua kymmeniä rivejä. Opaskirja ei olisi pahitteeksi ihmiselle, joka on ollut enemmänkin kiinnostunut fiiliksistä kuin numeroista.\nKasvuyhtiön KPI-listat, mastersheetit ja dashboardit ovat melkoisia kokoelmia erilaisista koodeista, metriikoista ja luvuista. Tuntuu kuin kyse olisi mittarointitaiteesta. Kasvulaskennasta on tullut ihan oma osaamisalueensa.\nReilun 16 vuoden yrittäjätaipaleeni aikana muutos on ollut melkoinen. Alkuaikoina meillä seurattiin lähinnä tuloslaskelmaa. Sitäkin aina kuukauden myöhässä, kun tilitoimistosta saatiin postia. Sillon papereita kiikutettiin vielä edestakaisin mapeissa ja kuorissa. Viisautta oli ottaa kylkeen kassavirtalaskelmat. Kassan ja oman pääoman tilannetta seurattiin tarkkaan, jos oli tarpeen.\nNyt reaaliaikaiset mittarit antavat dataa jatkuvasti. Vain osa tarvittavista tiedoista saadaan tilitoimistosta. Lukuja kootaan ympäri organisaatiota niin myynnistä, markkinoinnista, IT:stä, HR:stä kuin tuotannostakin. Monissa paikoissa seuranta on päivä- ja tuntikohtaista. Oppia on otettu SaaS-liiketoiminnasta, kasvuhakkeroinnista ja verkkomarkkinoinnin seurantatyökaluista.\nVaikka kasvun koodikielen osaaminen onkin tärkeää, kielen tulkinta on vielä oma lukunsa. Haasteen tuo se, että kaikesta datasta pitäisi osata nähdä oleellinen.\nMitkä toimenpiteet saavat lukuihin vauhtia? Jos joku mittari kääntyy punaiselle, onko kyseessä vaan satunnainen poikkeama vai pitääkö reagoida heti?\nMittaaminenkin on osa kokeilukulttuuria. Erilaisia toimenpiteitä testataan nopealla syötöllä ja vaikutuksia lukuihin tutkitaan jatkuvasti. Jos seurannasta lipsutaan, seuraukset voivat näkyä nopeastikin.\nLennonjohtojärjestelmältä vaikuttavaa mittaussysteemiä ei luoda hetkessä. Pohjadatan kerryttäminen voi viedä kuukausia ennen kuin siitä voidaan vetää uskottavasti johtopäätöksiä. Varsinkin pienissä yhtiöissä monen luvun penkominen voi olla manuaalista työtä. Vasta myöhemmin nähdään, onko luku ollut varsinaisesti bisneksen kannalta hyödyllinen.\nPakko myöntää, olen itsekin salaa alkanut innostua luvuista. Numerotavoitteet, muutkin kuin liikevaihto ja tulos, antavat ryhtiä ja fokusta loputtomaan tekemiseen. Data auttaa määrittelemään, mikä on oleellista.\nCAC (Customer Acquisition Cost) – asiakkuuden hankintahinta\nLTV (Life-Time Value) – ennuste asiakassuhteen arvosta\nARPA (Average Revenue Per Account) – asiakkuuden laskutus per kuukausi tai vuosi\nFTE (Full-Time Equivalent) – kokonaishenkilöstöresurssi, joka huomioi osa- ja kokoaikaiset\nNPS (Net Promoter Score) - asiakasuskollisuusmittari/nettosuositteluindeksi\nCOGS (Cost of Goods Sold) – tavaroiden tuotannosta aiheutuvat välittömät kustannukset