Христо Мирски Бол. № 8.Г. Разумният човек - SamoLit.com\nДжулия чакаше своята приятелка Мери Джейн, с която не се бе виждала доста време, защото Мери бе станала добра модистка и си бе намерила работа в една фирма във Фриско, далеч на тихоокеанското крайбрежие, и досега бе идвала само два пъти насам и то все набързо и делово, така че все не можеха да се срещнат, докато сега щеше да стои около седмица и се бяха уговорили да прекарат целия предиобед в приятни разговори и спомени. Уговореният час вече подмина и Джулия гледаше загрижено минувачите наоколо, но тъй като нямаше никаква идея как изглежда сега приятелката ù, освен високия ù ръст и зелените ù очи, които трудно можеха да се променят, тя можеше само да гадае коя от дамите би могла да е въпросната Мери. Козметиката правеше чудеса и добре, че нямаше много хора в кафето в тази част на деня, а и Джулия бе споменала, че ще носи някаква реклама на "Муун кола", както тя обикновено правеше, защото по едно съвпадение това бе и майчината ù фамилия, така че можеше да си позволи да се радва на хубавия ден и да не се тревожи особено за разпознаването. Най-вероятно Мери щеше да е в зеленикава гама и в нещо модерно — може би като русалка сред зелени водорасли, или нещо такова. Освен това тя познаваше и походката ù, която беше бърза и енергична, като дясната ù ръка правеше по-големи махове от лявата, пък и една 40 годишна дама, положително няма да е кльощава ката щиглец, най-малкото защото никога не е била такава, така че имаше шансове и да я познае отдалеч.\nСигурно не е това момиче с шапка като розова пъпка и розова рокля на бели капки като от роса; нито пък онази жена с жълта като минзухарче свободна рокля със зеленикав бордюр отдолу, защото тя се влачи едва-едва, пък и зави в друга посока; нито тази с рокля като балон, защипана с ластици по краката и десен като на пъстра динена кора — чак толкова да надебелее една делова дама като Мери не бе възможно, пък и тази май вече бе прехвърлила петдесетте. Не може да е и тази бяла фея с рокля с нарисувано отпред ябълково дърво и две по-големи ябълки точно там където човек можеше и да очаква да има нещо по-сочно. Но виж тази със зеленикавата коса и с шапката като огромна тропическа пеперуда къде ли се е забързала така? Ами да, ще бърза като закъснява вече десет минути, и ще маха ръката си като че ли държи бастун в нея, защото какво друго ù остава при тази походка. И Джулия вдигна ръка от масата си още щом забеляза, че въпросната пеперудка влезе на терасата.\n— Хелоу, Джули! — провикна се Мери, която също позна приятелката си и се запъти към масата като развяваше полите на роклята си, която бе десенирана с огромни стръкове зелена трева с капки роса по тях и една голяма пъпчива жаба седнала отпред някъде на една педя под кръста ù. Когато завиваше между масите от гърба на роклята ù се показа главата на голям скакалец, който си чешеше главицата с предното краче. На лицето на Мери разцъфна щастлива усмивка, която допълни блясъка на зелените ù очи и после, разглеждайки тениската на приятелката си, тя добави — "Свежа като моминска гръд", както винаги. Радвам се да те видя, скъпа.\n— И аз много се радвам Мери, защото годинките си текат а ние все не можем да се срещнем с теб откакто забягна на запад. Аз си секретарствувам тук и изобщо не мисля да напускам този мравуняк, а ти все нагоре и нагоре в кариерата си. Или водата тук ти се видя малко та отиде при по-голямата вода, а? Тих ли е поне този океан там или само така му казват?\n— Кога тих, кога не, скъпа — додаде Мери. — А за кариерата не си съвсем права, защото нищо особено не правя, просто там намерих текстилна фирма дето да иска да работя за нея, а тук не ми предложиха. Ако сега ми предложат защо пък и да не се върна, макар че тук, все пак, е по-студено, особено през зимата. А въобще, с работата е като с мъжете — всички служат за едно и също, но с някои ти е по-приятно.\n— Е-е, не бих казала, че е съвсем едно и също. Има някои разлики, ще знаеш. Аз не е като съвсем да не бях пробвала с различни мъже, но след като попаднах на Бен Смит, не бих го сменила с друг, за нищо на света.\n— Ти винаги си била по-романтична, Джули, но аз не виждам голяма разлика при мъжете. Е, някой друг сантиметър в повече, или в по-малко, има, наистина, но с всичко се свиква — намигна Мери.\n— О-о, не ти говоря за сантиметрите, скъпа, и ти го знаеш. Но, виж какво, хайде избери си нещо, за да не стоим пред празни ясли. Тук правят хубави палачинки, ако не си забравила, и аз бих взела две-три различни и едно капучино. Разгледай менюто и решавай.\nМери Джейн натисна бутона на масата пред нея и там се освети един плосък екран, а като плъзгаше пръст по малкото топче прегледа набързо компютърното меню и промълви:\n— Добре де, нека да са палачинки. Може и капучино, но аз бих предпочела едно студено "Кампари", защото в такова хубаво време няма нищо по-приятно от горещ мъж или студено "Кампари". А понеже нямам под ръка мъж ще се задоволя с питието, нали така?\n— Е, аз обикновено не започвам толкова отрано деня по този начин, но този път тъй да бъде, заради срещата ни може и малко вермутец щом си рекла, драга. Набери ако искаш и за мен, та да пристигнат наведнъж.\n— С кое, казваш, не започваш толкова рано деня, не разбрах: с мъжа, или с питието? — вметна Мери.\n— Само с питието, драга, щом искаш да съм точна. Сега доволна ли си? Понякога си направо непоносима щом стигнем до темата секс, ама нейсе, веднъж на шест години може и да те изтрая.\n— Седем години, Джули, и няколко месеца, защото се видяхме за последен път вечерта на най-дългия ден, по повод дефлорацията на най-голямата дъщеря на Джоана, Елеонора, която наскоро беше навършила 16 години и беше отишла с едно сладурче — Джордж, или Джеръм, или Джим, не помня точно — в Палатата на Девите за да прекара първата си нощ с мъж. Джоана все се хвалеше, че Ели отишла само за да не я карат после да се явява на медицинска комисия като навърши 18 години, та да проверят дали е вече дефлорирана, а иначе от две години спяла заедно с това момче и отдавна не била девствена, но, какво да се прави — закони. Пък и Празника на Девите, все пак, си е една хубава традиция от десетилетия, и всяко младо момиче или момче отиват с радост на него, защото: каква е ползата от една запечатана "бутилка", ако не можеш да опиташ питието в нея — така била казала малката Ели и майка ù цялата вечер го повтаряше. А месец след това аз потеглих към тихоокеанското крайбрежие заедно с моя Дейвид Спот и с трите си деца, и ето ме чак сега, след повече от седем години, отново тук да си пия питието с моята скъпа Джули, която не започва деня си рано с изстуден алкохол, а само с топъл мъж, и то ако той се казва Бен Смит. Наздраве Джу, и за щастие в живота ти. — изрече Мери и вдигна чашата в ръка, понеже, докато рецитираше монолога си, една роботизирана количка се бе дотътрила до масата с поръчката им.\n— И на теб, Мери. Наздраве, нимфоманка такава. Стане ли дума за секс, нищо не може да те удържи. Я ми кажи, още ли си с Дейв Спот или вече си си намерила и трети и четвърти?\n— Още, скъпа, успокой се. И не мисля да го сменям за някой сантиметър в повече, ако искаш да знаеш. Не че отказвам ако някой ми хареса и Дейвид не е под ръка, но не по-често от 3-4 пъти в годината, и не повтарям, значи, след това. Не съм аз такава, за каквато ме мислиш, и само дето приказките ми май са повече от твоите. Ето, например, живях с Джилбърт Джонс повече от пет години и му родих Патриция Джейн Джонс и, по всичко личи, че и той е доволен, и Патриция няма нищо против, даже си мисли да стане и тя модистка, във всеки случай има чувство за композиция и добре си служи с компютърния художник. Сега живее недалеч от мен с едно младо студентче, и май мисли да му роди някое сладурче, само че все се чуди момиче ли да е или момче, пък аз ù казвам, че най-добре е изобщо да не ходи на преглед поне до шестия месец, за да не разбере какво ще е, а то сега младите ходят още след първия месец, и така се губи целия интерес на очакването. — Мери отпи от чашата си и продължи. — После след две години, както се казва, случайни и периодични връзки се спрях на добре познатия ти Дейв, и след известен брой упражнения сутрин и вечер му родих мъжка рожба наречена Питър Джейн Спот, който също няма нищо против, че съм го сторила и е от най-лудите в местния отбор на скаутите и вече гони тринадесетата си година. А малко преди да се понеса на запад му родих, на Дейв де, и Моника Джейн Спот, която вече ходи втора година на училище. След това се отказах да раждам, не защото толкова ми омръзна, а защото си изпълних определената от закона бройка, а нямам излишни милиони за да си платя таксата за четвърто дете. Дейв, обаче, има още право на трето дете и аз все го навивам да си намери някое друго маце за целта, ама той се опъва, и аз почвам да си мисля, че може би ще взема накрая и да се омъжа за него. Ама, защо да бързам?\n— Ами, Мери, аз това и се канех да те питам — защо още не си го направила, скъпа? С тези три деца, и ако след година-две навършиш 40-те никой не може да ти каже и копче, ако решиш да се омъжиш.\n— Мерси за комплимента, но наскоро ги навърших, пък и ти май го знаеш, Джу. То ясно, че никой няма да ми попречи, но защо да бързам, след като още не съм се наканила да се отказвам от мъжете? Пък и винаги мога да го направя. Ха наздраве отново, и се похвали и ти с нещо, скъпа.\n— То при мен какво ново — нищо. Дъщеря ми Евелин кара 15-тата си годинка и догодина и тя ще ходи на Празника на Девите, но мисля, че още си е девствена, макар че не съм я питала, защото ... нали знаеш, децата се сърдят като много ги разпитваш. Израстнала е хубава и висока като върлина, но още си играе с куклите и май за нищо не я бива, освен да роди някое дете като порасне още малко, но пък и аз не блестях с големи способности на нейната възраст, а сега си живея живота и мисля, че съм щастлива. След това дойде Джон, който беше още в детската градина докато ти беше тук, но сега се е метнал на баща си и все нещо майстори разни роботи и ги обучава. И двете деца са с моята майчина фамилия и с бащина Смит. Скучна работа, не като при теб — реши тя да я поухапе малко — но аз съм доволна и си продължавам секретарската работа, само дето началниците ми се сменят през три-четири години. Та понеже съм вече 16-та година с Бен и си мисля ... мисля си: да се омъжа за него. Какво ще кажеш, Мери?\n— Да се, кхъ, кхъ, омъжиш ли, казваш? — позадави се Мери, която тъкмо налапваше едно парче от палачинката със сладко от смокини и репликата доста я изненада. — Ами-и, виждаш ли, то не че не можеш, законът го позволява, но закъде си се забързала, т.е. защо си решила да го правиш, можеш ли да ми обясниш?\n— Ами, след като живея с него повече от десет години, значи имам право да се омъжа, освен това имаме две деца, и аз вече навърших 35, така че реших, че може и да му направя предложение някой ден.\n— То ясно, че щом си на тази възраст и с деца, които носят неговата фамилия, никой няма да ти забрани. Виж, ако беше по-млада от 30 и ако нямаше деца, тогава можеше да се търсят и свидетели, а пък ако беше и под 25 то изобщо нямаше да ти разрешат, но аз те попитах защо искаш да се омъжиш, нали?\n— Ами, Мери, аз толкова време живея с Бен, и той с мен, и аз, ами, мисля, че го обичам, и затова ...\n— Хо, хо, хо-у, ще ме умориш, скъпа! — отвърна Мери. — Но разбира се, че го обичаш, иначе защо ще живееш с него, нали така? Но аз те питах защо ти е да се омъжваш, или ... Ама ти да не си мислиш, че като обичаш някого и трябва непременно да се омъжиш? То, вярно, че едно време е било така, но ти нали знаеш, че миналия век започнало постепенно на три брака да се пада един развод, после на два един, докато в редици страни разводите надхвърлили и 70% от браковете и започнали да се качват и още. Е, разводите не успели да надхвърлят браковете, защото, все пак, за да се разведе човек трябвало първо да се ожени, а се случвали и някои женени, които така и си умирали преди да успеят да се разведат, но след като надхвърлили 50-те процента хората започнали да се питат: какъв е смисълът да се женят, и после да се развеждат, за да могат пак да се оженят? Ами-и, нямало смисъл, и затова някъде, когато аз съм се родила, вече било решено, поне в Американските Щати, никой да няма право да се жени докато не се роди поне едно дете и то не стигне поне на възраст за училище, или докато не изминат поне 10 години от техния съвместен живот, но като правило никой не го прави преди 40, че и 50 годишна възраст. И затова сега разводите са по-малко от 10% от браковете и никой не се оплаква от това. Ясно ли ти е? — Мери поспря за малко за да си дояде палачинката, опита и от другата и после продължи. — Омъжвай се, щом толкоз искаш, но първо си отдели парите за развода, защото половин годишна секретарска заплата май няма да ти стигне. Хората се женят, нормално, когато се откажат от секса и започнат платоническата старческа любов, а аз като те гледам още "свежа като моминска гръд", то нещо не ми се вярва да си решила да го правиш, а?\n— Е-е, чак пък такава жертва да правя заради брака не съм решила още, разбира се, но някак-си една жена е по-спокойна когато има законен мъж до себе си, не мислиш ли така?\n— Слушай, Джу, за какво спокойствие ми говориш? Спокойствие са търсели жените едно време, за да могат да хванат по-здраво мъжете, че да не им избягат, защото е трябвало да работят и да се грижат за децата си, а то иначе на мъжете това хич не им се искало. Сега знаеш много добре, че, поне в Американските Щати, всеки мъж или жена на възраст от 20 до 50 години си плаща официалните 5 до 15 процента издръжка, в зависимост от дохода и броя на децата си, а после всяко дете си получава установената минимална издръжка, само дето докато то още няма 14 години, тази издръжка я получават тези, които го гледат, които са пак същите хора, най-често. Това е социализъм, драга, не си ли чувала — децата принадлежат на нацията и затова нацията се грижи за всички; е, не е комунизъм, както едно време са мислили, когато и жените трябвало да бъдат също общи — макар че те пак са общи, ама ако искат, де. Така че въпросът не е в спокойствието; аз си мисля, че ти си просто още малко старомодна, но в това няма нищо лошо, и аз имам една колежка във фирмата, която се омъжи даже на 30 години, само с един 9 годишен син. Ако това толкова те тормози, направи го, но по-добре помисли още, или почакай докато навършиш поне 40. ... Абе, я дай да повторим този алкохолец, че то с него е като с мъжете: без веднъж може, ама само с веднъж, за почти два часа, не бива, а?\n— Мерси, Мери, ама аз повече пиене не искам, освен някоя от моите коли, може би. То и аз мисля като теб, ама в последно време ми се струва, че ако аз не му направя предложение, ще вземе той да го направи, разбираш ли? А после може и да съжалява, защото какво ще кажат приятелите му, като разберат?\n— Ама откъде накъде той? Да не би той да ти е раждал децата, а? Я го виж ти нахалника! Да, това вече е сериозно, защото нито да му откажеш, нито да приемеш. Освен да му отговориш уклончиво, ама пак не върви. Абе виж какво, защо не поживеете малко разделено, поне за 2-3 седмици, а?\n— Ех, Мери, опитвах и това. Всяка година отивам някъде на почивка сама. Не за да търся други мъже, нали разбираш, а просто за да си почина. И какво мислиш? — След седмица и той се дотътри при мен! Не, че не ми се обажда за да ме предупреди, или че идва да ме следи нещо — не-е, просто му ставало скучно. Пък и аз не му се сърдя, защото и на мен ми става скучно на третия ден още, и така-а ...\n— Ама, виж сега: мъж да прави предложение е, наистина, много старомодно и май се случва само в един-два процента от случаите, ако може да се вярва на тези социологически статистики. Ще трябва нещо да се направи за да не се случи. Знаеш ли, май че нещо измислих. Защо не вземете да ми дойдете на гости във Фриско? Не сега де, защото сега е много горещо, че то ние сме на ширината на Атина, но към края на септември или дори октомври там е чудничко. Или април също, само че април е много далеч. А пък като дойдете ще го оставиш някоя вечер да си поговорят с моя Дейв — по мъжки, както се казва — а пък аз ще му обясня ситуацията предварително и това може да помогне. А дотогава гледай да задържаш топката някак-си, излъжи го нещо, ако трябва, намекни му, че е хубаво първо малкия Джон да стане пълнолетен, за да не му се смеят децата в училище, нещо такова, значи.\n— Защо не, Мери? Благодаря ти, скъпа. Така си и знаех, че ще измислиш нещо. Ще му обясня, че докато не мине дефлорацията на Ева, която ще е чак догодина, не е прилично да се мисли за нашата сватба. Да, разбира се, това ще свърши работа. А после може и да се разберем да навърша четиридесет години и всичко ще е наред. Браво, Мери! Ще взема да пийна и аз още една чашка по този случай — и тя набра поръчката на пулта на масата като додаде. — И за теб, нали?\n— Мерси, Джу, само че това ще е последното, че вече се заседяхме доста, пък имам и друга работа. Е, ако чак нищо не стане, в което много се съмнявам, не мисли, че аз няма да се радвам да те видя в черна рокля за сватбата — тя положително ще ти отива!\n— Е, все някога ще я облека, предполагам. Както и ти, може би. То рано или късно всеки е редно да се ожени, за да си изживее спокойно старините и да се радва на внуците си, обаче сега е възраничко, скъпа, така че ще гледам да ти дойдем на гости.\n— Заповядайте, когато можете, дори и сега, но най-добре след два-три месеца, като поспаднат жегите. Ето ти адреса ми, да ти е подръка, макар че винаги можеш да го научиш по компютърната мрежа. Е, хайде пак наздраве, за срещата и за успех в начинанието.\n— За успеха, Мери, и за твое здраве.\n— Знаеш ли, Джу — продължи тя, след като отпи порядъчна глътка от студеното питие, — някъде бях чела, че в славянските езици даже не казвали, че хората се женят, ами използували някаква дума като боклук, отпадъци — нещо такова — та си помислих, че тези славянски души може по-добре от нас да са чувствали нещата, а? Ами то, човек като се ожени вече за какво ли става, освен да се готви за гроба? Той си е направо отписан от живота, права ли съм?\n— Ами, комай си права, Мери, но пък и това трябва да си има своите прелести, щом толкова векове се е практикувало. Както и да е — всяко нещо с времето си! Наздраве за последен път, скъпа.\nМалко след това слонският задник се надигна и леко се заклатушка към изхода, придружен от зеления скакалец, който още миеше лицето си с предната си лапичка и сигурно беше щастлив, защото нямаше да разрешава такива сложни проблеми като изхвърляне на здрави и прави хора на боклука, само и само, защото не можели да живеят заедно с всички хора, ами предпочитали тясното общество на двамата влюбени, без да разбират, че всичко на този свят е до време и хората трябва да се ограничават от обществото едва тогава, когато и то започне по малко да ги изключва от себе си. Такива ми ти работи.\nОколо две години по-късно, в един ранен следобед, останал сам в дома си, Бенджамин Смит, електронен инженер, който след година щеше да навърши средната възраст от 40 години, и който почти половината от това време бе прекарал с някоя-си Джулия Форстър, с майчина фамилия Муун (поради което тя много си падаше по "Муун Кола"), и която иначе много го обичаше, така както и той нея, прелистваше една папка с разни боклуци от студентските си години и попадна на някакво вече пожълтяло листче, съдържащо компютърна разпечатка с 10 женски имена и адреси под тях, третото от които бе заградено с червен химикал, а срещу първото и второто бяха сложени отпред малки гаргички. Той тъкмо се готвеше да го захвърли в кошчето, заедно с няколко непонятни бележки, писани със забравен вече от него детски шифър през ученическите му години, някои нескопосани стихчета от същото време, някакъв амулет поставен в прозрачна рамка където на зелен бархетен фон имаше изсушена миша опашка навита на осморка и защипана в средата, между кръгчетата на цифрата, от една щипка на речен рак — най-добрия в тази част на Галактиката амулет предпазващ от злите сили от четвъртото измерение — и разни други ненужни дивотии, когато забеляза, че заграденото име беше на Джулия Муун Форстър, или, всъщност, на тази Джулия, с която той вече 18 години живееше щастливо и неразделно. Тогава той си спомни ...\nСпомни си, че през студентските си години бе прочел в някаква книжка, че един мъж не може да спи със всички жени на света, но все пак трябва да опита! И той започна да опитва, като стриктно спазваше условието да избягва повторенията, за да може да увеличи бройката. В началото всичко беше чудесно, след половин година всичко беше идеално, след още някой и друг месец всичко беше все още отлично, а след година и нещо в една друга стара книжка прочете, че под слънцето нямало нищо ново и веднага се съгласи с това на базата на натрупания вече личен опит. Тогава той тъкмо завършваше следването си и като човек на точните науки направи най-простото, т.е. това което правеха сумата други млади хора като него — събра стипендията си за около половин месец и отправи една заявка към централизираната компютърна база, която съдържаше всевъзможни индивидуални физически и психически характеристики за почти половината от 27 милиардното население на земното кълбо, или за всички страни, които бяха включени в тази база. Заявката беше съвсем стандартна — търсеше си партньор за съвместно съжителство. След две седмици, или по-малко, той получи по пощата едно листче — това листче с 10-те имена — в което бяха отразени първите десет най-подходящи кандидатки от Американските Щати, където той бе ограничил желанието си, подредени по азбучен ред. Най-напред стоеше — и той погледна в листчето — някоя-си Бети Стивънсън от района на Солт Лейк Сити, после някоя-си Даяна Мълиган от околността на Мемфис, а на трето място беше някоя-си Джулия Форстър от Детройт; останалите имена в списъка бяха доста далеч, а той вече се бе поотказал да пробва всички жени в света, така че избра най-близката до родния му град и до Чикаго, където завършваше компютърно инженерство, и реши да си опита късмета. В близкия уикенд той прескочи до Детройт и по адреса и снимката на Джулия, която получи веднага от компютърната мрежа, успя да я издебне на излизане от близкия магазин. Хората на 20-тина години нямат проблеми със запознаването, така че на другия ден те се разхождаха покрай езерото Ери, следващата седмица пак, и така се получи, че когато той скоро се дипломира бързо си намери работа в Детройт. Джулия беше с три години по-млада от него и напълно отговаряше на желанията му, така че нищо не му остана освен да заживеят заедно. После се появиха децата, после времето минаваше, и ето го сега отново с това забравено листче.\nТой понечи да го захвърли в кошчето, защото то отдавна си беше изпълнило предназначението, после реши да ù го покаже, но накрая взе решение да го остави пак на старото му място в папката. Жените винаги са били по-емоционални и жадни да командуват и не биха могли да се примирят с факта, че компютрите могат да вземат по-правилни решения от тях, така че няма защо да я разочарова. Нека си мисли, че тя го е избрала, и да му направи предложение за женитба след някоя и друга година, когато дойде време да се отпише от обществото на свободните мъже. Щом толкова държи инициативата да е нейна, той лично няма да възразява. И Бенджи прибра листинга и се усмихна щастливо.\nКакъв ли ще да е сегашния му баща, чудеше се той докато прибираше играчките си. И накъде ли ще го откара? Той можеше да попита учителите, но нарочно не го бе направил, за да му е по-интересно. Ами ако бъде майка? Дитер не искаше да си има майка, защото беше момче и по-хубаво бе да си има баща. Курт, ама не сегашния, а този от серията DEX, който замина миналата година, се снабди с майка и му писа веднъж, че била много мила и красива жена на 55 години, но той не си падаше много по майките — може би заради мацката на Йохан. Ама не беше сигурен, че ще вземе да загуби апетит ако се окаже, че ще има майка. В инкубаторите се раждат както момчета, така и момичета, което ще рече, че когато те пораснат ще има толкова майки, колкото и бащи, за бъдещите деца. Все пак той се надяваше на баща, защото учителите знаеха добре личните му характеристики и надали щяха да му предложат нещо, което няма да му хареса. Всъщност, какъвто и да е бъдещият му родител, все ще е по-различен от първия му баща, така че няма опасност да му бъде скучно. Нито пък Йохан щеше да откаже да го приеме на гости, ако му пише, че му е домъчняло за крокодилите.\nТой огледа още веднъж стаята, дали не е забравил нещо важно, сгъна чаршафите, остави ги на кревата и се загледа навън. После нещо му хрумна и той се обърна към креватчето. В горната част на дюшека някой негов предшественик беше написал със синьо: "място за тиквата". Дитер извади една своя химикалка и добави в долната му част: "място за ауспуха". Огледа го доволен и метна чаршафите върху новия надпис. Сега вече можеше спокойно да слезе в занималнята и да дочака баща си. Той нарами торбите си и се повлече по коридора към партера.\nТъй като беше само 23 август, а учебните занятия не започваха преди първи септември, повечето момчета бяха навън и ритаха топка. В занималнята няколко момичета гледаха детски филмчета или четяха нещо по мониторите. Дитер седна пред един от екраните и си избра една космическа игра. Сложи наушниците за да не вдига шум и хвана ръчките на управлението. Беше се заиграл здравата, така че изобщо не усети кога баща му бе пристигнал, даже леко се сепна когато учителката го потупа по рамото. Свали наушниците и изключи играта. Обърна се и огледа мъжа, който стоеше зад него. Беше мъж и това бе хубаво. Беше висок и слаб, с брада и мустаци, черноок и добре облечен. Дитер знаеше, че той трябваше да има 40 години, защото иначе нямаше още да е в правото си да избира дете, но мъжът му се виждаше твърде млад. Това също бе хубаво. Когато го поздрави гласът му бе плътен и приятен. Каза че се казвал Зигмунд Волф, бил на 42 години и работел като дизайнер в една голяма строителна фирма, а после започна да го разпитва как се казва и защо си е избрал това име. Ами защото му е харесало, разбира се, мислеше си момчето, но понеже вече много пъти бе отговарял на подобен въпрос си беше измислил и интересен отговор, според него. Само че то е дълга история и ще му я обяснява по пътя, ако иска, отвърна той. Така приключиха официалния разговор, провериха документите, сбогува се с учителите и потегли след новия си баща към въздухолета му.\n— И закъде ще пътуваме, ако не е тайна? — попита момчето, след като се настани до Зигмунд в колата. — Не че имам някакви възражения, татко, защото досега съм бил само в Мюнхен и по за два дни в Париж и Виена, така че ще ми е интересно навсякъде.\nЗигмунд стартира двигателя, повдигна колата на въздушната възглавница и я подкара бавно към близката магистрала, където набра маршрута и превключи на автопилот. Въздухолетът се издигна на нужната височина и като почака малко се вля в потока над трасето. Той се отпусна на седалката поласкан от детската непринуденост и от непривично звучащата дума "татко" и погледна към малчугана до него.\n— Ами, този път ще потеглим на север, щом не възразяваш. Аз живея в източната част на Хамбург, в една селска къща на левия бряг на Елба. Наоколо има няколко стотин подобни къщички, със зайчарници и кокошки в дворовете. Хем съм на село, хем за половин час стигам до работата. Само че зайци нямам защото няма кой да ги гледа, понеже живея сам.\n— Зайци ли? И те могат да раждат малки зайченца, нали? Също както жените по-рано са раждали, а, татко? Аз много бих искал да си гледам някое зайче, ако може.\n— Щом искаш ще помислим по въпроса. Изглежда, че проблемите са само два: единият е, че ти ще трябва да се грижиш за него и да го храниш всяка сутрин и вечер, а вторият е, че от това уроците ти не трябва да страдат. Съгласен ли си?\n— Иска ли питане? А къде ще ходя на училище? Предишният ми баща ме возеше всеки ден и ме връщаше вечер. И ти ли също ще ме караш?\n— Може и аз, но по-добре е да ходиш с автобуса с другите деца. Да не си мислиш, че ще си единственото дете в района? — отвърна бащата. — Освен това зайчетата трябва да са поне две, нали знаеш, ако искаш да раждат малки зайчета.\n— Аха, знам, една зайка и един заек и те ще се възпроизвеждат доста често, нали така? Май че два-три пъти в годината. Учихме нещо подобно, само че не ни показаха как точно става това, ама аз не съм толкова малък, така че се досещам — додаде Дитер и се загледа в пейзажа под колата. Движеха се на няколко стотин метра над земята и прелитаха над различни полета, на места черни, на места още зелени, а някъде жълти. По-интересно е от стереото, защото човек е вътре в пейзажа, а не отстрани някъде, пред екрана.\n— Ами добре, щом обещаваш ще измислим нещо. Има време. Нали ще си с мен почти цяла година?\n— Сигурно, пък после ще трябва да решиш дали да ме осиновиш за постоянно, или да пробваш с още някое друго дете. Имаш право на до три пъти, а после, ако искаш, можеш да си купиш някое дете на борсата. Аз първия син ли съм ти или не? Изглеждаш много млад, татко. И колко време ще пътуваме още, имаш ли представа?\n— Автопилотът казва още 93 минути. А на първият ти въпрос: "да", ти си ми първото дете. А ти вече си бил при един баща, както разбрах. — Искаше му се да попита дали добре са се разбирали и дали иска да бъде с него, но реши засега да не форсира нещата, защото пробното осиновяване за него едва започваше. — Искаш ли нещо за пиене, синко? — рече Зигмунд, предъвквайки с удоволствие новата дума.\n— Ами, не знам какво имаш тук? Бих предпочел лимонов шейк, или чаша студено мляко. — Бащата набра нещо на клавиатурата и натисна едно копче. След половин минута се отвори едно прозорче на таблото и вътре стоеше запотена чаша с жълтеникава напитка.\n— Заповядай! Не знам дали е според вкуса ти, но като си набереш някога сам рецептата, вече компютъра ще я знае. Аз съм си кръстил тук един "кокон-3", което ще рече кафе с три лъжички коняк и съвсем малко захар, и също ще се почерпя — и той набра своята поръчка след което запита. — Нали щеше да ми разказваш как си избрал името си, а?\n— Ами слушай, значи. Нали знаеш, че всяко дете трябва да си избере някакво име като стане на седем години, а после, ако някой го осинови, ще си има и фамилия, а пък ако никой не го осинови до 14 години, тогава трябва да си избере и фамилия. Аз все не можех да си избера хубаво име и затова взех и си написах 20-тина имена на един дървен кръг, пробих му една дупка в средата, и го закачих на един пирон в стаята си, така че да може лесно да се върти. После завъртах кръга и хвърлях една стреличка за да видя кое име ще улуча. Да, ама всеки път се падаха различни имена и постепенно всичките започнаха да ми харесват и тогава аз пак взех да се чуди кое да си избера. И така настъпи седмият ми рожден ден, а аз още не бях решил как ще се казвам. Тогава като станах сутринта и се измих и облякох, завъртях кръга, отдръпнах се, затворих очи, и понеже вече знаех накъде да стрелям, хвърлил стрелата и тя се заби в сектора, където пишеше "Дитер". Така реших, че това ще е моето име от сега нататък. Харесва ли ти историята?\n— Ами да, много интересен начин, и правилен, щото щом всички имена ти харесват, а трябва да избереш само едно от тях, то трябва да се приложи някакъв случаен избор.\n— Така е, татко — отвърна момчето и отпи от шейка си. Погледа малко през прозореца, а после додаде. — Само че не беше точно така, защото аз просто си харесах името Дитер, а после измислих цялата тази история, защото всички учители, че и първия ми баща, че и познатите му, все ме питаха как и защо. И на мен ми омръзна да обяснявам скучни неща и си измислих нещо по-интересно. Знам, че не е хубаво да се лъже, ама като понякога възрастните си го просят, как човек да не ги поизлъже малко? Мислиш ли, че не трябва да разказвам повече тази история, а?\n— Хъм, защо пък да не я разказваш? Историята си е много хубава, а и това не е някаква лъжа, с която искаш да измамиш хората. Даже ми харесва това, че си успял да я съчиниш така добре. Ами-и, като си толкова добър с имената, я ми кажи тогава как ще наречем зайчетата? Ако не можеш да го измислиш веднага, то може и по-късно, като ги купя.\n— Че какво му е толкова сложното? — мъжкият ще наречем Бъни, а пък женската — Кати. А ако вземеш още една женска нея пък ще я кръстим Мери. Така на Бъни ще му устроим една полугамия, нали?\n— Полигамия, от "поли", което ще рече "много", както и градовете са наричат полиси, защото в тях има много хора. Ама ти откъде си научил това? Не е ли рано за 8 годишно момче, а?\n— Ами че от уроците, откъде иначе. Те и хората го правели до миналия век като зайците, ама жените вече ги домързяло да се мъчат цели 9 месеца след като били измислени изкуствените майки. А после взели да ни раждат по държавни поръчки и след това да ни осиновяват. Нас ни водиха веднъж в инкубатора — сумата стаи и във всяка по няколко редици апарати с прозрачни капаци и вътре мърдат някакви гадинки: в едната стая всичките малки, като червейчета, после в другата — по-големи, после — още по-големи, и накрая се раждат вече бебетата, и от тях стават хора като мен и теб. Бър-р, страшничко, ама интересно, ще знаеш. Обаче не ти ли се струва, че този начин е доста сложен, а? Жените не могат да снасят яйца като кокошките и трябва да им бъркат с едни лъжички, а това може и да ги боли. Е, пак по-малко отколкото когато са раждали децата, де, ама все пак. А пък ако бяха като кокошките, щеше да е по-лесно.\n— Живота е много сложен, сине, и не всичко става така, както ни се иска, а иначе предложението ти си струва да се обмисли. Ами, защо не го пуснеш по електронната поща до Европейската Академия, а? — погледна го Зигмунд като се мъчеше да сдържи усмивката си, ала детето забеляза това и се нацупи.\n— Я не ме будалкай! Аз разговарям сериозно с тебе, а ти се майтапиш. Както и да е, кога ще пристигнем?\n— Вече скоро, след 10-тина минути. Извинявай, значи. Радвам се, че си ми толкова умничък. Кой знае, може някога и това да стане, а може и жените да вземат пак да раждат. Те не са се отучили, а просто, както казваш, малко ги мързи. Ето, сега ще се отклоним от магистралата и ще трябва да сляза на земята и да мина на ръчно до къщата. Надявам се да ти хареса.\n— И аз се надявам татко, даже съм сигурен. Хайде карай си спокойно, а пък аз ще помълча малко за да не ти преча.\n— Здравей, Зиги! Взе ли си вече синчето, а? И как се спогаждате с него? — подметна колегата му Ерих следващия понеделник сутринта в службата.\n— Аха, взех го преди два дни. И вече поръчах две млади зайчета, защото ще ги възпроизвеждаме, както той казва. Засега отношенията ни са бомба. Съветвам те да ме последваш и ти.\n— Ами-и, че аз да не съм казал, че няма да го направя? Всеки човек си има правото на продължение на рода, но до 60 годинки имам време. Още повече, че съм и по-млад от теб, ако помниш. След две години ще почна да му мисля. Хайде приятна работа.\n— Същото и на теб — отвърна Зигмунд и продължи към кабинета си. Там пък го подкачи секретарката му Инге:\n— Как е новият баща и новият син?\n— Бащата е нов, но синът е стар. В смисъл, че аз съм му втори баща, а той ми е първи син, ако така ти е по-ясно. И освен това сме на едногодишна апробация.\n— Също както в секса, нали шефе? Само че там срокът не е фиксиран — подметна тя и продължи сериозно. — Можеш да видиш какво предлага конкуренцията ни във файла REV35. И да не забравиш оперативката в 10 часа! Аз работя по преписката с техническия отдел, ако не си променил нещо указанията си.\n— Добре, Инге. Ако се наложат промени ще ти кажа — и той влезе в кабинета си. Тъкмо работата го повлече и звънна видеофона:\n— Здрасти, скъпи — разнесе се леко дрезгавият глас на приятелката му Хелга. — Получи ли си вече отрочето?\n— А-а, здравей слънчице. Вече сме двама в къщата и е доста интересно. А ти защо не ми се обади през почивните дни, а? Да не си си намерила някой по-солиден мъж от мен?\n— Ако имаш предвид килограмите си, то сигурно мога да си намеря и по-солиден, ама не съм търсила. Но когато мъжът е с детето си жената отстъпва на заден план, така че не исках да ти преча още от началото. И сигурно не съм сбъркала, щом и ти не ме потърси. Е, как сте, казвай!\n— Ами, засега сме бижу. Дитер е голям симпатяга и ще му купувам зайчета. А после навярно и кокошки, защото снасянето на яйцата било по-лесно от раждането на децата, според него. A propos, имам един неудобен въпрос към теб.\n— Мили, нали знаеш, че само позата може понякога да е неудобна, но не и въпросите? — охили се тя от екрана. — Е, питай.\n— Ами-и, извинявай, ама досега не е ставало въпрос за това, та не съм те питал. Не теб вземали ли са ти генетичен материал досега?\n— Имаш предвид дали са ми изстъргвали някоя и друга яйцеклетка, ли? Ами вече три пъти, както си му е реда: на 20, 25 и 30 години, но понеже одъртях вече не смятат да ме търсят. Както и на теб, предполагам, са ти вземали, но по малко по-друга технология. Защо питаш?\n— Ами, сина ми разправя за някакви лъжички, и че сигурно боляло повече, отколкото когато кокошките снасяли яйцата, та рекох да проверя дали е право момчето.\n— Май че твоят симпатяга е прав, само че не мога да ти кажа за кокошките, нали разбираш. Иначе благодаря за сравнението, скъпи петльо. А освен това работата не е само в раждането, а и в миенето на дупето, повиването, храненето, занимавката с него докато проходи и поотрасне.\n— Е, аз просто ти предавам какво каза малкия. А ти заповядай да се запознаеш с него. Надявам се да се харесате. Мисля си, че малко ми прилича, та искам да чуя и твоето мнение.\n— Ами, моето мнение е, че изкуственото оплождане се планира по съвсем други критерии и си е чиста случайност, която няма нищо общо с теб, но това не значи, че е изключено да си приличате, нали така? Е, хайде, чао, глупчо. Ще дойда сигурно в петъка, което ще рече: в четвъртъка да събираш сили и да не ходиш по други мацки. Ха-ха-ха. И тъкмо ще се запозная с твоето генийче и със зайчетата.\n— Чао-чао — и той изключи видеофона чудейки се дали децата се раждат вече много умни или възрастните започват да се вдетиняват много рано.\nЕдна привечер, около три месеца по-късно, Дитер си учеше уроците пред монитора, а баща му играеше шах на другия екран и си сръбваше от конячето до него. След известно време от компютъра на детето се дочу бръмчене и разни изстрели и Зигмунд довърши набързо своята игра в автоматичен режим. Зимната вечер отдавна беше настъпила, вътре беше топло и приятно, особено след двете погълнати чашки, и той реши, че момента е подходящ да си поговори пак със сина си:\n— Много бързо взе да си научаваш уроците, а? Сигурен ли си, че всичко си разбрал?\n— Ами, ако не вярваш можеш да провериш файла с оценките ми, татко. Повечето са много добри, а пък чак отличник да ставам не се натягам много. Бъни и мацката също съм ги нахранил, така че какво друго да правя вечерта?\n— Добре, сине. Знаеш ли, че ние с теб трябва да решим един важен въпрос? Коледата наближава а още не сме уточнили къде искаш да я прекараме. Имаш ли предложения по въпроса?\n— Ами, аз си мислех, че ти ще правиш предложенията, а пък аз ще ги приемам, но щом ме питаш може и да помисля. Знаеш ли, тук е малко студеничко и си мисля, че не би било лошо ако можем да отидем някъде на по-топло — в Африка, да речем? Или на някой остров. Никога не съм живял на остров. Само че това може да е много скъпо, а?\n— Може да е, а може и да не е чак толкова скъпо. Не съм проверявал. Ами че защо не вземеш ти да направиш една компютърна справка тези дни, като ограничиш заявката до, например: една седмица, в двуместна стая, за пансион и половина, защото още си малък за цели порции, за морски район, с температура ... нека да е 30oC на сянка. Добави, ако искаш банани на корем, коралови рифове, камили, или нещо подобно. Сложи ценови граници от, да речем, 1,000 до 1,200 евро-динара, и да видим какво ще ни предложат. Само че по-специалните изисквания нека да са само опционални, защото не съм сигурен, че където има камили, там растат и банани.\n— Браво бе, татко, цели хиляда динара, че и повече! Още утре ще проверя. Ама ... я да вземем да махнем камилите, а да добавим и Хелга, ако искаш, а? Пък за зайчетата, ще трябва да помолим някой от съседите ни, нали? Еха-а, обезателно ще намеря някой по-евтин остров с банани и маймуни, и кокосови орехи, и ... не знам още с какво.\n— Много добре, момчето ми, ама за Хелга не знам, защото може да не иска, или да си има други планове. Ще трябва да я питам първо.\n— Ами, няма да иска, не я ли виждам аз, че ако речеш и на Юпитер да я поведеш пак ще тръгне. Ти остави на мен тази работа. Ако нещо се запъне, аз ще я навия. Нали затова сме мъже — да си помагаме! — изрече гордо Дитер.\nЯ го виж ти мъжлето, ще вземе още малко и в кревата да ме замества, помисли си бащата, ала се усмихна доволно. Какво да се прави, в ХХII век живеем и децата акселерират страшно бързо. Потупа го по гърба и после, сякаш между другото, попита:\n— Я ми кажи ти как мислиш, твоя първи баща ще иска ли да те вземе за постоянно? Защото още нали не е направил заявка?\n— А-а, ти за това ли? Ами, не вярвам да иска, пък и аз още не съм решил. С теб и Хелга ми е по-интересно, ще знаеш.\n— Че защо да не иска, да не сте се скарали нещо с него?\n— Ами, нищо подобно, разбирахме се идеално, обаче неговата мацка обърка работата. Пък и той е малко наивен, ама то сигурно всички мъже са такива, като пораснат, де. Иначе е голям веселяк и ако искаш мога да ви запозная някога. Сигурно ще се харесате. Само дето той предпочита онзи миризлив шнапс, ала негова си работа. Аз, щом още не пия, не мога да имам мнение, нали така?\n— Хъм-м, и какво е объркала неговата приятелка, ако не е тайна? — подхвърли Зигмунд.\n— Ами нещо се скараха, и после се разделиха. А той, нали ти казвам, беше много наивен и все разправяше, че от носа надолу много му приличам, а пък по очите и челото съм се бил метнал на нея. Бабини деветини, ако питаш мен, защото никой мъж не може да си познае семето, нали така? Ама той си вярваше, и после, като се поскараха с нея, като че ли малко взех да му омръзвам. Може и да му напомням за нея, не знам. Но въпреки всичко се разбирахме чудесно. Е-е, с теб е по-друго, защото ти не си мислиш, че съм се метнал на теб, нали? Не ми изглеждаш толкова глупав, татко.\n— Да, да, разбира се, — отвърна бащата, доста изненадан от трезвите оценки на хлапето — това си е чиста случайност, игра на природата, Дитер. Аз те харесвам защото добре се спогаждаме, но чак пък да си мисля, че ми приличаш — не-е, не съм толкова наивен.\n— И аз така реших, значи. Е, хайде да вечеряме, а?\n— Добре, моето момче. Ти нареди масата, а пък аз ще изляза малко навън да изпуша една цигарка и да проверя дали зайчетата вече спят — и Зигмунд се запъти към двора за да приведе мислите си в ред.


Националният балет на Турция "Огънят на Анадола" представя "Троя" • Шоубизнес • Новини • Радио FM+\nНационалният балет на Турция "Огънят на Анадола" представя "Троя"\n21 октомври, София, Зала1 НДК\n23 октомври, Варна ДКС\nначало 20 часа\nНационалният балет на Турция "Огънят на Анадола" ще представи новата си програма "Троя" на 21октомври в София и 23 октомври във Варна.\nНай-кръвопролитната война на древността – 10 годишната Троянска война, е сюжетът на мащабната балетна постановки "Троя". На сцената ще оживеят Омировите герои - олимпийските богове (Зевс, Арес, Тетида, Аполон, Афродита), ахейците (Ахил, Агамемнон, Елена, Менелай, Патрокъл, Диомед, Одисей) и троянците (Хектор, Парис, Приам, Андромаха, Бризеида). С изключителната хореография на творческия гений Мустафа Ердоган зрителите ще се пренесат в света на боговете и смъртните в древността. Ефектната сценография, музика и костюмите на героите от древногръцката митология "Илиада" подсилват въздействието на постановката за епоса на Троянската война, пресъзддена от 50 танцьори.\nОсвен новата програма "Троя", в двучасовия балетен спектакъл, като комплимент за българската публика, неподражаемият балет "Огънят на Анадола" е включил и етюди от най-популярните си постановки.\n"Огънят на Анадола" получава овациите на Медисън Скуеър Гардън в Ню Йорк, Берси в Париж. Играе с огромен успех в Парламента на Китай, Московския Кремъл, Джамията Мохамед Али в Кайро, пред Египетските пирамиди... От Сибир до Катар, през Америка до Япония, навсякъде по света магията на анадолския фолклор очарова. "Огънят на Анадола" е с три рекорда в "Гинес": най-бързия танц в света - 241 стъпки в минута, като първата танцова трупа, изнесла представление в китайския парламент и първата, която е имала изява в Античния театър в Бодрум 2300 години след последния спектакъл в него.\nЗрелищните спектакли на трупата са резултат на дълги репетиции, съпроводени от хореографи, естети, диетолози, масажисти и йога инструктори.Танцьорите имат теоритични часове по "Нотация на ритмите на Анадола" за да достигнат техниката си до абсолютен перфекционизъм.\nАрт директор и хореограф е създателят на трупата Мустафа Ердоган. Той е роден в Хакари през 1965. Учи философия в университета в Хаджеттепе и публична администрация в университета Гази. По време на образованието си не престава да се интересува от народни танци и с трупите, които тренира, печели награди по фестивали и състезания в Турция и извън нея.\nБилети на касите на НДК и ДКС, и в мрежата на eventim.bg.\n"Екшън" излезе по кината\nСериал по "Кери" на Стивън Кинг\n"Златен глобус" 2020 – победителите


Общината подписва договора за изпълнението на ул. "Даме Груев"\n5 май, 2021 11 май, 2022 Под Тепето1 коментар за Общината подписва договора за изпълнението на ул. „Даме Груев“, първа копка през лятото\nОбщината подписва договора за изпълнението на ул. „Даме Груев“, първа копка през лятото\nПроектът е на стойност 7 396 680 лв с ДДС, а срокът на изпълнение е 300 дни\nИзбори на 11 юли, след като БСП върна мандата\n1 thought on “Общината подписва договора за изпълнението на ул. „Даме Груев“, първа копка през лятото”\nСтоян Табачев каза:\n5 май, 2021 в 10:36 am\nВИЕ И ТОЗИ ПРОЕКТ ПОКАЗАН НА СНИМКАТА СТЕ НАПЪЛНО НЕНОРМАЛНИ.ТОВА КОЕТО Е ПОКАЗАНО НА СНИМКАТА ГО НЯМА НИКЪДЕ,ТАЗИ СНИМКА Е ОТ НЯКАКАВ ДРУГ ОБЕКТ.


Майкъл Arlene - Биография, снимки, новини, информация, век | Писатели\nДата на раждане: 16.11.1895 г.\nДата на смърт: 23.06.1956 г.\nОригинално име: Valia Kouyoumdjian\nOriginal name: Ivan Kouyoumdjian\nМайкъл беше винаги безупречно облечена и поддържана, го отличали добри маниери. Той отиде в Лондон в модерния жълт ‘Rolls Royce’ и хареса шик дейности. Въпреки това, той осъзнава, че към него се отнасят с подозрение, като на чужденец, смесени със завист. Какъв роман му донесе пари и слава? И успя Arlene повтори успеха си?\nМайкъл Arlene, чието истинско име Anna Куюмджян е роден на 16 ноември 1895 г. в град Русе, България (Rousse, Bulgaria), в арменската търговец семейство. Още през 1892-м семейство се премества в Пловдив (Plovdiv), след геноцида на арменците в Османската империя. На ново място На баща му Саркис откри успешен бизнес вноса на стоки. При Тигран е трима по-големи братя и по-голяма сестра. В 1901-м Саркис, осъзнавайки, че България може да бъде въвлечен във война, перевез семейство в крайбрежен Southport в графство Ланкашър, Англия (Southport, Lancashire, England).\nС отличие завършил Колеж Малверна и след като прекара известно време в Швейцария (Switzerland), Куюмджян постъпва в медицинския факултет на Университета на Единбург, не искат да отидат в Оксфорд, като искаше семейството му. По-късно той осъзнал, че е извършил ‘глупава грешка’, хвърли обучението си и през 1913-та, отидох в Лондон (London), искрено надявайки се ‘какво да правите литература д\nеятельностью’ и ‘на живо на своите перо’. Година по-късно избухва Първата световна война, и позицията на Тигран, както и преди остава гражданин на България, стана доста нестабилна на територията на Великобритания. След като България се отказа от своя гражданин, на Valia до 1922-ти взе британско гражданство и официално кандидатурата име и фамилия на вариант Майкъл Arlene.\nГо писательская кариера започна през 1916 година, с освобождаването на неговите произведения периодично издание ‘Ararat: A Searchlight on Armenia’. Скоро тя започна да печата в еженедельнике ‘The New Age’. И за двете списания той пише есета, библиотеки рецензии, лични есета, разкази и дори е написал един малък скрипт пиеси. След освобождаването му ‘в Лондон бележки’ (‘The London Venture’) през 1920-та, Arlene започна да изпълни своите произведения елементи хоррора, фентъзи и психологически трилър.\nПериод на слава и богатство в кариерата на Майкъл\nстъпи с освобождаването му от романа «Зелената шапка» (‘The Green Hat’) през 1924-м. Роман успешно е мигрирала на бродвейскую сцената и се превърна в холивудски ням филм с Гретой Гарбо (Greta Garbo) и Джон Гилбертом (Джон Гилбърт). След като в центъра на вниманието, Arlene в периода на своята популярност често наведывался в САЩ и работи за пьесами и филми, в това число над экранизацией на историята ‘These Charming People’. Естествено, писател би искал да остане в зенита си и даде на света нещо, което не отстъпва пред романа «Зелената шапка», но това така и не се случи. Нито една от следващите книги не е била приета със същата страст.\nПрез 1928 г. той се жени за гарафа Аталанте Меркати в Кан, Франция (Кан, Франция), където и се премества. Двойката имала две деца, син на Майк Джон Arlene, 1930-та година. хр, и дъщеря Венеция Arlene, 1933-та година. н. С идването на Втората световна война през 1939 г.-м Arlene се обърна\nся в Англия, докато жена му работи в Червения Кръст. В същата година той е написал последния си роман, ‘Полет Голландца’ (‘The Flying Dutchman’), политически заредена книга, остро критикува Германия и позицията си във Втората световна война.\nПрез 1940-та Arlene става ръководител на връзки с обществеността при комитета по гражданска защита в район Ийст Мидландс (East Midlands). След една година му отдаденост на интересите на Великобритания е под въпрос Камара общности, и Майкъл, нищо не остана, как да подаде оставка и да се премести в Америка. Той се установява в Ню Йорк (New York) през 1946-та, когато следващите десет години, така и не успя да излезе от творческа криза. Arlene почина от рак на 23 юни 1956-та.\nПисател Сидни Хорлер нарича Арлена ‘единственият армянином, който никога не се опита да го продаде килим’. Самият писател полушутя нарича себе си джентълмен през всеки инч’.


Опасно време: Идва много дъжд. Жълт код за седем области в страната...\nОпасно време: Идва много дъжд. Жълт код за седем области в страната (КАРТА)\nВалежите временно ще спират и на места в страната ще има разкъсвания на облачността, съобщават от Националния институт по метеорология и хидрология (НИМХ) на сайта си.\nПреди обяд в низините и котловините все още видимостта ще е намалена. Около обяд и през нощта срещу сряда от Запад отново ще завали, в югоизточната половина от страната валежите ще са значителни.\nЮгозападният вятър постепенно ще се ориентира от североизток и ще се усилва, и с него ще започне да прониква студен върдух.\nВ Северна Българя още сутринта в сряда дъждът ще премине в сняг.\nМаксималните температури в Северна България ще са между 3 и 8 градуса. В Южна България между 9 и 14 градуса. За София около 10 градуса.\nАтмосферното налягане бавно ще се повишава, но ще се задържи значително по-ниско от средното за месеца.\nЖълт код за обилни валежи е обявен в 7 области на страната. Кодът е в сила за областите: Благоевград, Смолян, Кърджали, Хасково, Ямбол, Сливен и Бургас. В тези райони на страната до вечерта валежите от дъжд ще се активизират и ще има значителни количества - 20-35 л/кв.м. През нощта срещу сряда валежите ще продължат.\nПри тази степен на опасност метеоролозите предупреждават за възможност от локални наводнения, малко на брой.\nВъзможно е да се наложи прекъсване на дейности на открито. Водачите трябва да бъдат внимателни, тъй като може да има затруднения при шофиране заради намалена видимост и аквапланинг.


Назад | Начало Здравна медиа Любопитно Психология Как стресът може да повлияе на социалните контакти и общуването с околните\nот 08 окт 2021г.\nСпоред проучване на учени от Колежа „Дартмут“ в Хановър, САЩ, прекомерният стрес е показател за понижен социален интерес на следващия ден. Констатациите от изследването са публикувани в списанието „Emotion”.\n„С нашето проучване искахме да разберем как чувството на стрес влияе върху социалните ни контакти.“, казва Меган Майер, доцент в Колежа „Дартмут“ и директор на Лабораторията за социална неврология. „Нашите открития показват, че лицата, които са подложени на голям стрес, са по-малко общителни с другите хора на следващия ден. Този ефект може да продължи до 48 часа след стресиращ ден.“, допълва Майер.\nСоциално избягване, предизвикано от стрес\nПредишни проучвания с гризачи показват, че животните предпочитат да не общуват с връстниците си, ако са били стресирани предишния ден – явление, известно като „социално избягване, предизвикано от стрес.\nКъм днешна дата е трудно да се определи дали хората също избягват социалните контакти, когато са стресирани, тъй като изследователите не разполагат с инструменти за ефективно измерване на влиянието на стреса върху социалните взаимодействия в реалния свят. Минали изследвания по темата често разчитат на собствени доклади за социалното поведение на участниците, които много често са предупредени.\nНастоящото проучване обаче разчита на сензорни данни, получени чрез мобилното приложение „StudentLife“, разработено от съавтора на изследването Андрю Кембъл.\nЧрез приложението 99 студенти в „Дартмут“, взели участие в двумесечното проучване, пасивно предоставят данни за съня, физическата активност и времето, прекарано у дома. За да се защити поверителността на участниците, данните са анонимизирани.\n„StudentLife“ изчислява също броят на социалните контакти на всеки участник през деня, като регистрира всеки разговор чрез микрофона на мобилните телефони. Действителните разговори или звуци не са записвани по етични причини.\nЧрез приложението на участниците са задавани и въпроси относно цялостното им благосъстояние, включително чувството на стрес. Веднъж на ден на случаен принцип между 9:00 и 20:00 часа, студентите са помолени да докладват за ежедневния стрес, като използват изображения, които отговарят на нивото на стрес по скала от 1 (без стрес) до 16 (екстремен стрес). Екипът нарича тази фотографска методология „мобилен фотографски стресомер“.\nИзползваните изображения варират от спокойни езера до човек, който си скубе косата. Предишни изследвания показват, че този метод за измерване на стреса силно корелира с отговорите на хората при официални оценки на психологическия стрес и че е особено ефективен за надлъжно проследяване, като се има предвид колко ангажиращ и лесен е за използване от участниците.\nС данните за участниците, събрани по време на проучването, екипът успява да проведе сложни анализи, изследващи моделите на стресово-социално взаимодействие за всеки поотделно за двумесечен период. Анализирайки информацията, учените използват няколко модела, за да определят как стресът влияе върху социалното взаимодействие. Освен това експертите изследват дали тази връзка се запазва при контрол на количеството на съня и други променливи, за които е доказано, че са свързани със стреса.\n„Нашето изследване е сред първите, които изследват временната връзка между стреса и социализацията чрез технология за мобилно наблюдение.“, казва Алекс даСилва.\nКонстатациите на екипа предоставят някои от първите конкретни доказателства за социално избягване при хората, предизвикано от стрес*. „Нашите открития показват, че по-високите нива на стрес днес предсказват понижен социален интерес утре, като отчитат физическата активност, съня и времето, прекарано у дома.“, добавя даСилва.\nСоциалните контакти повлияват благоприятно психичното здраве\n„Колежът е период, през който се проявяват много проблеми с психичното здраве. В същото време предишни изследвания показват, че социалните контакти повлияват благоприятно на психичното здраве.“, казва Майер. „Стресът е голям рисков фактор за много психични заболявания и често предхожда появата на депресия и тревожни разстройства. Ако младите хора се изолират в резултат на силен стрес, може да пропуснат ползите от социалното взаимодействие за психичното си здраве. Те се дистанцират от хората в момент, когато се нуждаят най-много от тях.“\nИзследователският екип заявява, че методите, включващи мобилно наблюдение, могат да бъдат използвани в бъдеще за по-нататъшно изучаване на стреса и социалното избягване.\n*Meyer L., Meghan et al. Daily perceived stress predicts less next day social interaction: Evidence from a naturalistic mobile sensing study.Emotion. 2021.\nStressful day? Stress can predict decreases in social interaction, says study: https://medicalxpress.com/news/2021-10-stressful-day-stress-decreases-social\nКоментари към Как стресът може да повлияе на социалните контакти и общуването с околните\nна 17 October 2021 в 12:03\nКоментирайте "Как стресът може да повлияе на социалните контакти и общуването с околните"\nИзползвайте ашваганда за справяне със стрес и хормонален дисбаланс\nпреди 495 дни, 18 часа и 43 мин.\nпреди 617 дни, 23 часа и 9 мин.\nАкадемия за управление на гнева – как да се научим да го контролираме и да бъдем по-устойчиви


Блогът на zahariada :: Признаците, които показват, че душата ви преживява духовна смърт\n15.02.2018 10:09 - Признаците, които показват, че душата ви преживява духовна смърт\nПрочетен: 2560 Коментари: 5\tГласове:\nПоследна промяна: 15.02.2018 10:10\nПризнаците, които показват, че душата ви преживява духовна смърт\n22/01/2018 BY ADMIN\tIN САМОПОЗНАНИЕ\nДушите ни преминават през определени етапи през целия ни живот и двата най-важни от тях са живот и смърт. Душите ни постоянно се променят. Когато обаче искаме големи промени в нашия живот, душата ни изпитва духовна смърт!\nДуховната смърт води до духовно прераждане, феномен, който винаги ни прави по-добри на края. Това е болезнено пътешествие, което първоначално няма да ви хареса, но след това ще станете по-силни.\nДали усещате духовна смърт? Проверете следните фактори, които показват това:\n1. Чувствате се уморени и изтощени\nТакива хора ще се чувстват изчерпани и изтощени по цял ден. Нищо не помага да се отървете от умората. Тази умора дори не е свързана с нещо конкретно, на което може да се обърне внимание. Тя просто прониква във всички форми и прояви на живота, независимо дали е на психическо, емоционално или физическо ниво.\nТакива хора могат да почувстват, че не могат да постигнат нищо. осмисленият живот е нещо, за което всеки мечтае, но твърде малко хора го получават. В този случай се засилва усещането, че животът ви няма смисъл. Това жалко усещане прави човека нещастен и го насърчава да търси промяна.\nПостоянно изпитвате съмнения в своите възгледи и мисли. Вашият вътрешен глас продължава да казва, че сте на грешния път! Това чувство на несигурност кара човек непрекъснато да се съмнява в себе си и в своя жизнен път.\n6. Чувство, че сте тотално разконцентрирани\nТакива хора чувстват, че вършат прекалено много неща за много кратко време. Въпреки че многозадачността не е била проблем за тях преди това, в случай на духовна смърт това води до изтощение и объркване. Ще почувствате, че не можете да обръщате внимание на нито едно нещо, докато има още няколко. Това е така, защото имате съмнения относно текущия си път и това ви пречи напълно да осъзнавате нещо!\n7. Усещането, че не сте разкрили напълно своя потенциал\nСамокритичността се намира в своя пик във време, когато сме на пътя към нашата духовна смърт. Ние непрекъснато размишляваме над нашия избор и чувстваме, че нашият потенциал не е разкрит. Само когато сме духовно възродени, започваме да съчетаваме потенциала си със страст, която преди това е липсвала.\n8. Имате усещането, че сте попаднали в порочен кръг\nВие можете да си мислите, че сте заседнали в коловоз, където нещата просто продължават безсмислено да се повтарят и да не ви носят нищо полезно. Това е важен сигнал, който показва, че трябва да промените пътя си.\n9. Усещане за вътрешна пустота\nТова чувство се дължи на излишъка от стрес, който човек изпитва. Това е само физическо проявление на нашето напрежение в живота. Този стрес може да бъде причинен от факта, че сте по грешен път или просто не разбирате смисъла на правилния път.\n10. Липса на здрав сън\nЗа вас е трудно да заспите и да си почивате, тъй като факторите, споменати по-горе, продължават да гризат ума ви. Когато се опитате да заспите, се появява силно чувство на безпокойство, сякаш сте забравили да направите нещо важно. Това просто е процес на духовно прераждане и ментално преориентиране!\nДуховната смърт и прераждането са сложни процеси. Но крайният резултат си заслужава, така че никога не губете надежда и сила по своя път. Обновяването на душата ни допринася за много толкова необходими промени в нашия живот, затова трябва да бъде дългоочакван процес за нас!\nВисша Практика за изцеляване на душата\nПредставете си, че Светлината на Душата ви се разпръсква из Вселената и прави чудеса за вас… Започваме: Застанете така, че да можете да направите няколко стъпки назад. Всяка стъпка назад…\nЦялата статия Наистина ли смятате, че вашата Душа е безсмъртна?\nЧовек, който не е възпламенил своя Дух, след смъртта си просто се разтваря в инфослоевете на планетата…. Вие наистина ли можете да допуснете мисълта, че в един постоянно променящ се…\nЦялата статия Писмото, което написа Щастието:\nАко четете това писмо в неделната вечер, значи аз вече съм дошло при вас! И сега ще започна да мърморя, защото има за какво! Тежко ми е, нали разбирате ……\nТагове: признаците, които показват, че душата ви преживява духовна смърт,\nКРАЙ НА ГРИЖАТА ЗА ЖИВОТА ИМА ПОСЛАНИЕ З...\nБългарски геолози откриха на Антарктида ...\nФлоринг масови стрелба: Друг разстроен демократ, обсебен от оръжия, насилие и "съпротива"\nЗемята е гигантски организъм с единно съзнание\n1. karamelita - Duchata stiga do takova sastoianie ...\nDuchata stiga do takova sastoianie kogato 4ovek se dvigi v locha sreda,spasenieto e da ia napusne i da ide na po zdravoslovno miasto i svestni hora.\n3. elianna - Осъзнайте се - душата е безсмъртна! Давам ви православното определение за душа. Това което е в статията е от сатаната.\nДуша човешка - безсмъртият образ на Бога, заключен в човека. Човекът е създаден чрез единението на тялото и душата (духа): след като сътворил първия човек Адам от пръстта, Бог му вдъхнал дихание на живот, т.е. душа, същество духовно и безсмъртно (Бит. 1:26-27). След смъртта на човека, духът му ще се върне към Бога, Който му я е дал (Екл. 12:7).\nВ Библията думата "душа" най-често означава живот, свойства на живото създание, жизнената сила, с чието отделяне живото същество (както животното, така и човекът) умира, но по отношение на човека означава понякога свойствата на неговия дух, който не трябва да убиваме (Мат 10:28). Понякога "душа" обозначава свойство на характера и състояние на духа (Деян. 4:32) или просто личност, човек (Иез. 27:13, Деян. 2:41, Откр. 18:13).\nДушата често е синоним на понятията дух (Екл. 12:7; Лук. 1:46-47), сърце (Пс. 18:8-9; 2Петр. 1:19; Еф. 1:18), живот (Пс. 25:9; Пс. 87:4), цялото същество на човека (Пс. 34:9-10), аз, т.е. човек (Пс. 129:5). Но понякога душата е различна както от сърцето (Втор 4:29; Втор 6:5), така и от духа (1Сол 5:23; Евр 4:12).\nВ Св. Писание душата изразява човешки емоции като успокоение (Пс. 22:4), укрепление (Пс. 18:8), радост (Пс. 34:9), мъжество (Съд. 5:21), подкрепа (1Цар. 14:7), скръб (1Цар. 1:10-15; Иов 30:25), печал (Мат. 26:38), мъка (Иов 7:11), потрисане (Пс. 6:4), униние (Пс. 41:6,12), депресия (Плач 3:20).\nДушата има също духовни потребности: тя жадува за Бога (Пс. 41:2-3), стреми се към Бога (Пс. 83:2-3), търси Бога (Втор. 4:29), успокоява се, когато намери отдих у Бога (2Пар 15:12; Пс. 61:2-6), очаква, жадува за Бога (Пс. 129:5-6), обръща се към Бога (Втор. 30:10; 3Цар 8:48), крие се от Бога (Пс. 56:2), обича Бога (Втор. 6:5; Втор. 13:3), служи на Бога (Втор. 10:12; Нав. 22:5), оплаква се на Бога (Втор. 30:2; 4Цар. 23:3), хвали се с Бога (Пс. 33:3), слави Бога (Пс. 102:1-2,22), вопие към Бога (Откр. 6:9-10).\nБог изкупва душата ни (Пс. 48:16), освобождава я (Пс. 55:14), спасява душата ни (1Пет 1:9), да\n4. elianna - !\nБог изкупва душата ни (Пс. 48:16), освобождава я (Пс. 55:14), спасява душата ни (1Пет 1:9), дава ни надежда и служи за котва за душата ни (Евр 4:12).\nДУШИТЕ НЕ СЕ ПРЕРАЖДАТ.\nТОВА УЧЕНИЕ Е САТАНИНСКО.\nИЗПОВЯДАЙТЕ СЕ ПРИ ПРАВОСЛАВЕН СВЕЩЕНИК ЗА ДА НЕ ПОГУБИТЕ ДУШАТА СИ - Т.Е. ДА НЕ ПОПАДНЕТЕ В ПЪКЪЛА СЛЕД ОТХОДА СИ.\n5. elianna - ПОВЕЧЕ ПО ВЪПРОСИТЕ ЗА РЕИНКАРНАЦИЯ ИЛИ ПРЕРАЖДАНЕ И ЗАЩО Е ПАГУБНО ТОВА УЧЕНИЕ:\n:: Прераждането - истина или лъжа? Архим. Павел Стефанов\n:: Древната Църква и "прераждането" Александра Карамихалева\n:: Има ли след смъртта прераждания? Архим. Серафим Алексиев\n:: Има ли прераждане според Библията? Анна Маринова\n:: Православие и инославие\n:: Нашата вяра: Възкресението\n:: Нашата надежда: За крайната цел на подвижничеството


фирми в Детски клубове, Кафе, Американска и Гурме | eMenu.bg - Пътеводител за заведения, хотели, ресторанти, кухня, рецепти и добро настроение.\nфирми в Детски клубове, Кафе, Американска и Гурме\nв Детски клубове\nВарна кв. Аспарухово, бул."Народни будители"2, Сит\n0882/53 53 40\nДетски парти център „Дисни“\nПловдив, ул. 4-ти Януари 36\nSPAGGO & FUNNY - Сердика Център\nСофия Подуяне, бул. Ситняково 48 (Мол Сердика)\n0886 04 08 44\nв Хотели, Дискотеки, Детски клубове, Бар, bar & dinner\n0899 886 289;


Тест: Постигате ли баланса между голямата цел и детайлите? | manager.bg\nТест: Постигате ли баланса между голямата цел и детайлите?\n 10:05, 01.01.2014г\nНа детайлите или на големите цели обръщате повече внимание?\nРазбира се, детайлите са важни. Но има хора, които се съсредоточават върху тях прекалено и забравят за крайния резултат. Други пък точно обратното - пропускат малките камъчета, които може да обърнат колата.\nЗа успешните мениджъри е важен балансът. Тестът по-долу ще ви помогне да прецените дали го постигате.\nОценете себе си като отговорите с ДА или НЕ на 15-те твърдения по-долу. След това изчислете резултата си с помощта на ключа.\n1. Когато участвате в делова среща, често ви се губи основната мисъл на събеседника си.\n2. С лекота можете да се шегувате с хора, които са с по-голям авторитет от вашия.\n3. Дразните се, когато ви прекъсват, докато четете вестник или сте се съсредоточили в интернет.\n4. Можете да си спомните в подробности как е протекло последното коледно парти на фирмата.\n5. Малките грешки не ви притесняват, защото вярвате, че човек се учи от тях.\n6. Шумът от колегите около вас не ви пречи да се концентрирате в работата си.\n7. Когато говорите с непознат, внимателно подбирате думите си.\n8. Много бързо можете да откриете файл в компютъра си, който сте запаметили преди месеци.\n9. Имате навика да подчертавате изречения в книгата, която четете.\n10. Рядко дъждът ви сварва неподготвени.\n11. Когато се будите сутрин, винаги си спомняте добре какви задачи трябва да бъдат свършени през деня.\n12. Ако ваш близък пропусне да ви честити рождения ден, не бихте му се разсърдили, защото знаете, че и вие пропускате важни дати.\n13. Предпочитате да работите с безупречни хора, отколкото с такива, които тепърва имат да се учат.\n14. Доверявате се на утвърдените начини за вършене на работа пред търсенето на нови подходи.\n15. Успешният завършек оправдава ползваните ресурси.\nДо 4 точки: Цялото ви внимание е съсредоточено върху крайната цел, която сте си поставили, но детайлите ви се изплъзват, а това често води до различни беди. Когато искате да постигнете нещо значимо, никой не е в състояние да ви спре. Умеете да се радвате на победите си – те са това, което ви стимулира в работата. Нерядко обаче сте толкова увлечени в преследваните цели, че забравяте важни неща за хората около себе си.\nОт 5 до 10 точки: Достатъчно внимателни сте към дреболиите, но и не пропускате нищо важно в постигането на големите цели. Стараете се всичко да е с мярка – както поемането на нови отговорности в работата, така и шегите, които използвате сред колегите си. Знаете, че съвършени хора няма, но това не ви спира. Дори и да допуснете гаф, сте се научили как бързо да се справяте със сложните ситуации.\nНад 11 точки: Изключително внимателни, деликатни и прецизни сте. Последователни сте в преследваните цели, успоредно с това не допускате малки грешки, защото сте наясно, че те могат да ви изкарат от равновесие. Хаосът и анархията силно ви дразнят. Ваш недостатък е скоростта, с която работите. Понякога, концентрирани в малките дреболии, не успявате да завършите целия проект в срок. Небрежност е последното нещо, в което някой може да ви обвини.


10 начина да избягате от Северна Корея – Сетланс\nPosted by Radoslav Siderov on 27/07/2017 27/07/2017\nЧовешки права не съществуват в Северна Корея. Правителството ограничава пътуването на корейците извън страната. Всеки, който се противопостави на диктатурата бива наказван с лишаване от свобода и принудителен труд (в най-добрия случай).\nКой би живял в държава, в която нямаш право да изкажеш свободно мнението си, без да те е страх от затвор или смъртно наказание? Вижте нашите 10 начина да избягате от Северна Корея.\n1. Демилитаризираната зона\nНа Корейския полуостров, демилитаризираната зона (DMZ) е границата, която разделя Северна и Южна Корея. Зоната е около 240 км. и е силно укрепена от двете страни. Бягането през DMZ е много опасно, защото се охранява от хиляди войници, има мини и телена ограда. Иронията е, че севернокорейски войници, които би трябвало да пазят своята част от границата, са бягали в Южна Корея. Южна Корея обикновено дава гражданство на избягалите севернокорейски граждани. Това гарантира, че избягалите няма да се наложи да се върнат обратно, където ги чака сигурна смърт.\nВ края на септември 2016 г., севернокорейски войник успя да избяга именно през DMZ в Южна Корея.\n2. Жълто море\nЖълто море е морска граница между Северна и Южна Корея, а също така и лесен и кратък маршрут между двете страни. Всяка страна претендира за част от морето. Единствената опасност при опитите за бягство са военноморските сили, които охраняват от двете страни. Севернокорейският флот няма да се смили над „предателите“, бягащи от страната си.\nСъществува лъч надежда за бягство през Жълто море. В миналото, няколко добри плувци успешно са преплували до Южна Корея. Без значение, колко свиреп е севернокорейският флот, трудно е да се забележи плувец в морето.\n3. Японско море\nЯпонско море се намира между японския архипелаг, Сахалин и азиатския континент. Японският архипелаг отделя морето от Тихия океан. То граничи с Япония, Северна и Южна Корея и Русия. Морето е един много добър маршрут за севернокорейските бежанци, които се надяват да напуснат изолираната страна.\nОсновни трудности: Лодката трябва да стигне успешно или до Япония, или до Южна Корея. Също така, пътуването и до двете страни през Японско море е дълго.\nВъпреки това има надежда за бежанците, тъй като вече няколко човека успешно са избягали през този маршрут. Вместо да депортират севернокорейските граждани, Япония им помага безопасно да продължат пътуването си до Южна Корея.\n4. Границата между Северна Корея и Китай\nНяколко севернокорейски граждани са се възползвали от общата граница с Китай, за да избягат от страната си. За да премине безопасно в Китай, бежанецът трябва да си сътрудничи с китайски гражданин или с някой, който е добре запознат с маршрута, за да избегне залавянето от китайския граничен патрул.\nЛошата новина е, че Китай е много враждебен към севернокорейските мигранти. Страната си сътрудничи със Северна Корея и често депортира заловените бежанци, като ги обрича на сигурна смърт.\n5. Олимпийският отбор\nВъпреки че Северна Корея е изолирана, тя има олимпийски отбор, както почти всяка нация в света. Да бъдеш член на олимпийския отбор е ситуация, благоприятна за всички севернокорейци.\nОсвен, че спортистите могат да се наслаждават на благоприятните условия, които предлагат демократичните държави, членството в отбора представлява чудесна възможност за бягство от тираничния режим вкъщи. Севернокорейското правителство възнаграждава онези, които печелят медали, но строго наказва спортисти и треньори, които се връщат с празни ръце.\nТова е един от най-лесните начини за бягство от режима, тъй като въпреки, че състезателите биват постоянно наблюдавани по време на международни състезания, те се намират в демократични страни.\n6. Футболният отбор\nСеверна Корея имаше футболен отбор, който се класира за Световната купа през 2010 г. Въпреки това, отборът не спечели нито една игра в груповата фаза.\nРазбира се, унижението претърпяно от отбора по време на игрите не е достатъчно и севернокорейското правителство публично обиди отбора на събитие в Пхенян. Треньорът на отбора беше уволнен и назначен в строителната индустрия.\nЕдинственото положително нещо от членството в севернокорейския футболен отбор е това, че предлага възможности за бягство при международни състезания.\nВижте още: Облекло, лекарство, търговия. Кратка история на канабиса от Древна Корея досега\n7. Работа в чужбина\nСеверна Корея има държавно контролирана програма за изпращане на работници в чужбина, Китай и Русия, като всичко спечелено остава за държавата. Правителството използва спечелените с робски труд пари за развиване на ракетната си програма.\nСмята се, че Северна Корея разгръща програмата си за принудителен труд в около 45 държави, включително и тези в Европейския съюз. Този робски труд стои в основата на подготовката за Световната купа през 2018 г.\nУсловията на работа са толкова лоши, че често работниците умират по обектите. Но тук идва и лъчът светлина – работниците са без контрол и могат успешно да избягат в която страна си поискат.\n8. Севернокорейски дипломатически корпус\nКакто всяка друга държава, Северна Корея също има дипломатически корпус, както и посолства в други страни. Въпреки че се опитва да имитира висок стандарт на живот, практически е невъзможно да се скрие мизерното състояние на държавата.\nПерсоналът на посолствата е толкова зле платен, че е принуден да купува втора ръка офис оборудване. Смята се, че очевидната липса на пари е резултат от директива, издадена от правителството, според която всички посолства трябва да се самофинансират, когато това е възможно. Освен това, севернокорейски служители са били арестувани в някои държави, където са използвали дипломатическия си статут за извършване на престъпления.\nВъпреки че животът в севернокорейския дипломатически корпус е суров, той представлява чудесна възможност за бягство от родината. През годините е имало многобройни бягства на такива високопоставени лица. Например, през 2016 г. старши севернокорейски дипломат, неговата съпруга и децата му, бягат от Обединеното кралство в Южна Корея. Години по-рано, през 1997, севернокорейският посланик в Египет избяга в Съединените щати.\n9. Ер Корьо\nСеверна Корея има държавна авиокомпания, наречена Ер Корьо. Подобно на почти всичко в страната, с изключение на ракетите и ядрените оръжия, Ер Корьо е известна с лошото си качество. Това е единствената авиокомпания с една звезда в света.\nЛошият рейтинг идва от отрицателните мнения на пътниците пътуващи с авиокомпанията, които се оплакват от лошо обслужване, пропагандни вестници и негодна за консумация храна. Освен това, авиокомпанията лети по ограничени маршрути. Например, на Ер Корьо е забранено да лети над Европейския съюз.\nСписъкът с отрицателните мнения е много дълъг, почти безкраен. Към него се включват и старите съветски самолети, които още се използват, пропагандните филми натрапвани на пътниците и какво ли още не. Единственото положително нещо на Ер Корьо е отново възможността на севернокорейците да избягат от режима. Въпреки че авиокомпанията лети само до и от страни, които активно подкрепят режима, не се съобщава за присъствието на въоражени охранители, които да наблюдават самолетите или пилотите.\n10. Програма за студентски обмен\nПрограмата за обмен на студенти позволява на севернокорейските студенти да учат в чужбина и обратно. Годишно, няколко студенти напускат Китай, за да получат своето обучение в Северна Корея. Въпреки че страната не е популярна дестинация за китайските студенти, винаги се намират няколко жадни за приключения младежи.\nРазбира се, програмата позволява на севернокорейските студенти да учат в чужбина. Тази ситуация е благоприятна за всички, поради следните две причини: студентите, които се завръщат в Северна Корея, могат да използват наученото в чужбина, за да подпомогнат бедните си семейства; от друга страна, програмата дава възможност за бягство от лапите на ужасния режим.\n10КНДРКим Чен Унбежанцибягстводиктатураинтереснокитайначинарежимсеверна кореясмъртно наказаниефактиюжна кореяяпония\nПредишна публикация Човечеството е произвело 8.3 милиарда тона пластмаса и продължава с огромни темпове\nСледваща публикация Кой притежава снимките ми във Фейсбук? Какво може да прави социалната мрежа с тях?


Зверев обезличи Надал, за да започне защитата на титлата си в Лондон със стил! - Tennis.bg\nЗверев обезличи Надал, за да започне защитата на титлата си в Лондон със стил!\nот В в 23:36 на 11.11.2019\nАлександър Зверев изкова първи успех в своята кариера над световния номер едно - Рафаел Надал! Германецът изигра безупречен двубой и тотално надигра именития му съперник след безкомпромисното 6:2 6:4, което означава, че вдругиден Саша ще се изправи срещу Стефанос Циципас в битка за първото място на група ,,Андре Агаси”, докато Рафа ще срещне Даниил Медведев в повторение на тазгодишния финал на US Open.\nОще в началото на двубоя левичарят взимаше подаванията си значително по-трудно от своя опонент, като се усещаше, че просто е въпрос на време, докато Зверев започне да диктува събитията на корта.\nИменно това и стана, като седмият в света налагаше изключително агресивен стил на игра, същевременно допускайки и минимален брой неточности. Това доведе до нулев пробив при 2:2 в полза на Зверев, който скоро дублира постижението си, за да може в крайна сметка да се оттегли на стола за почивка със сет преднина.\nМиналогодишният шампион спечели и шести пореден гейм за начало на втората част, осигурявайки си безспорното надмощие в този мач.\nВсе пак Рафа напомни за непримиримия си дух и с цялата си борбеност ,,Матадора” успя да се разпише в таблото на втория сет. При 3:1 обаче Зверев отново се добра до брейкбол, като този път световният номер едно вкара серия от безответни сервиси, които му спестиха поредния пробив.\nТова обаче не затрогна младия немец, който продължаваше ,,да профучава” през подаванията си, недавайки никакви възможности на Надал за завръщане в срещата, като по този начин Саша в крайна сметка се поздрави с убедителна дебютна победа над манакореца!\nЗверев обезличи Надал, за да започне защитата на титлата си в Лондон със стил! В


ЕС – държавите цакат парламента с 5% - Autoobserver.bg | Автомобилен наблюдател - Вашият интелигентен пътеводител в моторизираната вселена\nЕС – държавите цакат парламента с 5%\n10.10.2018 09:24 / Информатор\nСъвет на екологичните министри предлага -35% за 2030-а. България иска прагът за 2025 да не е задължителен\nСъветът на ЕС след дълго и бурно заседание е предложил намаляването на вредните емисии да следва една по-плавна схема (-15% вредни емисии за 2025-а година и -35% за 2030-а година). Европерламенът наскоро прие радикалните -40% за 2030-а, въпреки протестите на индустрията, която пък смята -30% за раеалния праг, който не зестрашава жизнеспособността на фирмите. В Съвета на ЕС са заседавали екологичните министри на страните –членки, които в случая са следвали свои национални съображения и политики.\nПо този начин държавите в ЕС се изправиха серщу европарламента, където депутатите не са национални представители, а се смятат за такива на целия народ в огромния съюз. Като такивма те са и по-подвластни на влиянието на екологичните лобита и на партийните си интереси.\nВ решението на Съвета на ЕС има повече реализъм, защото предложената схема може да има директно отражение върху жизненото равнище в отделните държави. По тази причина примерно в предложението на Съвета се вкарва разделяне на праговете за леки и утилитарни превозни средства, като за товарните се предлагат още па-плавна схема. Цифрата -35% е компромис, прокаран от австрийската екологична министърка Елизабет Кьостингер, която председателства заседанието. За него са гласували 20 държави, като 4 са били против и 4 са се въздържали.\nПървоначално 7 страни са държали за минималния праг от -30%. Сред тях е и България, като останалите имат силно автомобилостроене - Германия, Чехия, Словакия, Унгария, Полша, Румъния. „Автомобилите няма да бъдат достъпни, освен за богатите“, е заявил представителят на Чехия.\nБългария е поискала прагът за 2025-а година да не бъде задължителен за страните-членки. „Целите трябва да държат сметка за покупателната способност на населението“, е заявил българският представител. Полша, Литва Естония са изразили опасения, че новите прагове, които се отнасят само за новите коли, ще доведет до потоци от коли втора ръка, които се насочват към по-бедните страни, ако разпоредбите не отчетат и нивото на покупателната способност на гражданите им.\nЗа сметка на въздържаността на 7-те огромният блок от западни страни е настоявал за далеч по-остра схема на редукция на газовете. 15 държави в началото са настоявали за праг от -40% за 2030-а година, каквото е било предложението и на европарламента. Сред тях е и Португалия, която е обявила ангажимент към 2040 година да има нулеви вредни емисии от автопарка си. Финландия е наблегнала на необходимостта да се върви по-бързо, „по-бързо дори от европарламента“. Представител на Люксембург е подчертал, че в Китай производителите на автомобили инвестират 7 пъти повече в мобилността на бъдещето, отколкото европейските фирми и е поискал те да се ангажират далеч повече по този път.


Сани Жекова отпадна от „Денсинг старс“ - ICM\nОливия Уайлд роди момченце Учени: Гъделичкайте бебето си, за да проговори по-бързо\nСани Жекова отпадна от „Денсинг старс“\nОще по темата Симеон от „Денсинг старс“: Аз съм Ленивец, а Сани е ПапаяПреди 7 дни Кой е партньорът на Александра Жекова в „Денсинг старс“19.02.2014 Александра Жекова ще танцува в „Денсинг старс“17.02.2014 Световната медалистка по сноуборд Александра Жекова отпадна от „Денсинг старс“. Тя събра най-малко подкрепа на поредните елиминации в танцувалното шоу по Нова ТВ. […]\nСимеон от „Денсинг старс“: Аз съм Ленивец, а Сани е Папая\nКой е партньорът на Александра Жекова в „Денсинг старс“\nАлександра Жекова ще танцува в „Денсинг старс“\nСветовната медалистка по сноуборд Александра Жекова отпадна от „Денсинг старс“.\nТя събра най-малко подкрепа на поредните елиминации в танцувалното шоу по Нова ТВ.\nПрез сълзи Сани призна, че шоуто за нея е било сбъдната мечта. За свой фаворит за спечелване на състезанието спортистката определи Дарин, защото „и танцува, и има невероятна артистичност“.\nТази вечер защитник на Жекова беше 11-кратния шампион по плуване Петър Стойчев. Към него по-късно се присъедини и Владимир Каролев, който бе защитник на първия спасил се от елиминациите – Антон Касабов.\nГалена Великова определи борбата за оставане в шоуто като достойна за финал, предвид високото ниво на всички двойки.\nВ четвъртък вечер бе ред на Илиана Раева да даде своята задача към участниците, които продължават в шоуто. „Измислила съм ви много лесна задача, типично за мен”, пошегува се тя.\nНейното предизвикателство е двойките да танцуват на пет вида музика, подбрани от нея, но уловката е, че ще трябва да импровизират, защото ще чуят музиката едва следващия вторник.\nЖурито ще оценява как участниците преминават от единия стил в другия. След това ще решат кой след кого ще отпада – съответно първият отпаднал с най-ниска оценка – 1 и последният – с най-високата – 7.\nОтбелязано с: Денсинг • Жекова • от • отпадна • Сани • старс


17 ное 2009 | 14:32 3279\nВсяка графика използвана за технически анализ е конструирана по следния начин: по вертикалната ос е разположена цената (котировката), а по хоризонталната - времевият период. Важни за вида на графиката са и следните ценови равнища:\n- Цена на отваряне - цената в началото на определен период за търговия (година, месец, седмица, ден, час, минута или производен от тези периоди);\n- Цена на затваряне - котировката в края на периода;\n- Връх - най-високата котировка достигана през периода;\n- Дъно - най-ниската котировка достигната през търговския период.\nИма три основни типа графики:\n- Линейна - това представлява линия изградена като се свържат цените за всеки изследван времеви период.\n- Бар-графика - състои се от отделни хистограми. На всяка една от тях с малка хоризонтална линия се отбелязва началната котировка в лявата страна върху т.нар. „бар", а цената на затваряне от дясната страна на бара. Това дава възможност да се проследи изменението за всеки конкретен изследван период.\n- Кендълстик-графика („свещи") - най-често използвана при технически анализ на валутни котировки. По същество до голяма степен прилича на бар-графиката. Формата на всяка свещ зависи от цената на отваряне, затваряне и достигнатите дъно и връх.\nЗа разлика от бар-графиката този тип дава по-добра визуална представа за движенията на пазара и позволява допълнителен анализ на база формата на всяка отделна свещ. Тялото на всяка свещ се образува от цената на отваряне, съпоставена с цената на затваряне. А цветът зависи от това дали движението е било във възходяща или низходяща посока.\nИзборът на типа графика зависи главно от личните предпочитания на трейдърите. Различните графични модели може да имат различни предимства или недостатъци, зависещи главно от индикаторите, които ще се използват за технически анализ.


Номер на оферта:411312\nПлощ:130 кв.м. Етаж: 1 Отопление: Друго, Обзавеждане:Напълно обзаведен\nПродавам просторен апартамент с три спални в района на Генералите.. В близост до Медицински и Икономически университет,. Сградата е тухлена, построена в края на 90-те години. Апартаментът (ЗП 83 кв. м) е разположен на втория етаж в сградата. Разпределението е удобно и функционално - включва коридор, просторна дневна, обединена с кухня и трапезария, две спални, баня с тоалетна, два балкона (единия остъклен). Жилището е в отлично състояние. Направено е съвременен ремонт с подбрани материали. Банята е оборудвана с вана и качествена санитарна керамика. Предлага се без обзавеждане.\nСГРАДА: Сградата е тухлена, построена през 90-те години.\nМЕСТОПОЛОЖЕНИЕ: В близост има училища, детски градини, университети,магазини за хранителни и нехранителни стоки, банки и офис сгради.\nОбади се СЕГА и цитирай този код 411312


Да побългариш Грузия - Труд\nВторник 03.08.21 / 08:53\nВторник / 03.08.2021 / 08:53 '; + $minutes; document.getElementById("time-item").innerHTML = datetime ;\nГрадинката в Тбилиси вече се нарича „София“.\nДве симетрични държави все още са необяснимо далеч една от друга\nУсилията на един дипломат и екипа u успяха за кратко време да основат българско училище, да получат градина на името на София в Тбилиси и да създадат първия „Грузинско-български речник“\nОсетински ансамбъл вече е на световно ниво по български фолклор\nСтранни са отношенията между България и Грузия. Това са две напълно огледални страни - древни, православни, борбени, останали със собствено самосъзнание, идентичност и култура, въпреки инвазии, робство, владичество, подтисничество. Еднаква е вярата в Свети Георги, в свободата, в честта, във виното и ракията, дори.\nДузина грузински графа са загинали на Шипка, Бачковският манастир е основан от грузинци, а дори първият ни следосвобожденски княз е могъл да бъде грузинец. Е, да, и Варна за кратко е бил прекръстен на грузинец, но това е съвсем друга история.\nЦялата тази близост и свързаност през годините е потъвала и засенчвана под клеймото „Русия“, защото така сме възприемали връзките си с народа на картлите. Такива сме били - едните съюзна република, другата - ние - „не-за-граница“.\nДнес, когато сме демокрации, независими от от големите империи плахо вървим един към друг. Недостатъчно бързо. Все още нямаме преки връзки в транспорта, а трябва - Грузия са огромен потенциален клиент на българския туризъм и обратното.\nБългария е страната за контакт на Грузия с НАТО. България работи активно и лобира Тбилиси бързо да се интегрира в евроатлантически структури, въпреки огромната съпротива от страна съседи и лицемерно безразличие в Брюксел. Това е политика, която обаче е в страни от най-важното - директните връзки между двете страни.\nТова, което досега липсваше дотук, е душата, която да стопли двата народа. Това се случва, когато има будители, а будител може да бъдеш и когато държавата те е пратила, но към задълженията добавиш и много душа.\nКъм края на мандата си Н. пр. Десислава Иванова, посланик на България в Грузия драсна някои последни щрихи в огромните си усилия, които, нека го кажем, побългариха Тбилиси и Грузия.\nГрузия има двойно по-голяма история от България, поне. България е на 1300 години. Но досега нямахме речник! Имаме виетнамски, монголски, но не и грузински, дето е отсреща.\nПо инициатива на Посолството на България в Тбилиси и с негово съдействие излезе от печат Първият Българско-грузински и Грузинско-български речник! Той е плод на доброволческия труд на четирима ентусиасти - българи и грузинци, водени от желанието да подпомогнат по този начин взаимното опознаване нашите два народа и чрез инструмента на езика.\nРечникът предстои да бъде изпратен от Посолството до фондовете на всички големи библиотеки и университети в България и Грузия, за да може да бъде ползван от максимално широка и разнородна публика.\nТой е първа стъпка, върху която всички професионалисти и желаещи биха могли да надграждат. Не на последно място, той се очаква да подпомогне обучението в първия лекторат по български език и литература, открит през 2019 г. в Грузия и спонсориран от българската страна.\nТози огромен и апостолски труд е дело на авторите: гл. ас. Ивана Колева (Ivana Petkova), г-н Валентин Митев, г-жа София Годуадзе-Митева и г-жа Нана Чкареули и на консултанта от Сухумския държавен университет в Тбилиси д-р Мадлена Очигава.\nУважението на грузинците към усилията на българското посолство за двустранните отношения получи един много красив завършек. Градинка „София“ бе официално открита в грузинската столица Тбилиси. По време на официална церемония, съвместно организирана от Посолството на България в Грузия и Столичния общински съвет на гр. Тбилиси (Сакребуло), грузинската страна бе представена от първия заместник-председател на Парламента Гиорги Волски, а домакин на проявата бе председателят на Общинския съвет на Тбилиси - Гиорги Ткемаладзе.\nСлед тържественото откриване на табелката „Градинка София“, по стара българска традиция посланик Десислава Иванова, г-н Волски и г-н Ткемаладзе заедно поляха вода от специално донесено за случая от представители на българската общност менче с цветя.\nБългарската легация в Грузия успя да подкрепи създаването на Зала „България“ - „Лаборатория за иновативни идеи“, реновирана и оборудвана със средства по линия на българската „Помощ за развитие“ в размер на 34 000 евро през март 2021 г. в „Сухумския държавен университет“ в Тбилиси.\nИ всичко това само за няколко месеца. Но това са години наред работа и желание за изграждането на мост.\nМенчета и цветя са традиция в България, в Грузия предпочитат тоста и виното и танците. Пак благодарение на усилията на дипломатите в посолството, един от най-добрите ансамбли в Грузия - "Нартеби", съставен от южноосетински изгнаници в момента има в репертоара си програма от български хора, които, повярвайте ми, с щипката грузински темперамент изглеждат феноменално.\nБългарската диаспора в Страната на вълците, не е голяма, но става все по-задружна, благодарение на създаденото то Десислава Иванова българско училище, около което се сплотяват българите покрай всички празници - от Националния празник до Коледа.\nПрез последните години все повече българи откриват красотите на Грузия. Въпреки сложния начин да се достигне до там, страната предлага възможности, каквито трудно може да се намери на едно място - изключителни планини (най-високите в Европа), съхранени от векове кътчета на непристъпните доскоро Сваните, на живописната долина на виното - Кахетия, културата на Тбилиси и Мцкхета. Гостоприемство, сигурност, свобода, вкусно, добри цени - неща, за които мечтае всеки турист. Говоря за Грузия, но говоря и за България.\nБългария притежава същите неща и ги предлага даже в много по-добър вариант. А огледалният народ отсреща би оценил всичко това. Сближаването на двата народа не може да стане от самосебе си. За такива неща трябват усилия на държавите, но и те са безсмислени, ако няма будители и хора, които влагат душата си за нещо наистина смислено.


18-годишна задигнала 300 лв. от мъж в Златарица | Вестник Борба - областен всекидневник, Велико Търново\n18-годишна задигнала 300 лв. от мъж в Златарица\n21.11.2019 22.11.2019 БОРБА БГ 0 коментара\nКражба на пари разкриха служители на полицейското управление в Елена. Завчера съдействие в управлението е потърсил 60-годишен мъж от Златарица. Той е обяснил, че му е била открадната сумата от 300 лв. От проведените действия по разследването е установено, че автор на деянието е 18-годишно момиче. Парите са установени и върнати на собственика. По случая е образувана преписка, която е подготвена за доклад в прокуратурата с мнение за налагане на административно наказание.\n← Гимназията по туризъм участва в разработване на стандарти за ученически стажове\nВ Павликени засякоха две каруци с крадени дърва →


Как да гледате Уимбълдън на Fire TV Stick - Wimbledon Championship on Fire TV Stick\nРафаел Надал спечели първата си голяма титла през 2019 г. и с нетърпение очаква да добави още една през юли, когато стартира Уимбълдън. Ако сте един от потребителите на FireStick, който обича тениса и не иска да пропусне шампионата на Уимбълдън, продължете да четете тази статия, за да знаете как да гледайте Уимбълдън на Fire TV Stick онлайн отвсякъде, без буфериране или забавяне.\nИма много опции за стрийминг, за които можете да изберете, но внимавайте, само шепа са законни. Тук ще ви обясним как можете гледайте Уимбълдън на Fire TV Stick легално от всяка точка на света, без да се сблъсквате с ограничения или правни известия.\n1 Гледайте Уимбълдън на Fire TV Stick без кабел\n1.1 Гледайте Уимбълдън на Fire TV Stick със 7 Plus\n1.2 Гледайте Уимбълдън на Fire TV Stick с BBC\n1.4 7 плюс\n1.5 График на Уимбълдън 2019\n1.6 Канали за гледане на Уимбълдън на Fire TV Stick Online\nГледайте Уимбълдън на Fire TV Stick без кабел\nКакто бе посочено по-горе, има само няколко легални опции за стрийминг, които ще ви позволят да гледате Уимбълдън на Fire TV Stick безплатно отвсякъде. Но за да направите това, имате нужда от VPN. VPN ще ви позволи да получите достъп на живо на любимите си спортни канали, които не са достъпни във вашата страна. Така че ето как можете да гледате Wimbledon в FireStick безплатно отвсякъде\nГледайте Уимбълдън на Fire TV Stick със 7 Plus\nЗа зрителите в Австралия, отворете официалния уебсайт 7 Plus чрез браузъра FireStick и гледайте Уимбълдън на живо. За не-австралийски зрители, просто следвайте тези стъпки, за да гледате Уимбълдън на Fire TV Stick отвсякъде:\nКонфигурирайте FastestVPN чрез рутер & използвайте нашата Адрес на сървъра в Австралия в Настройки на рутера.\nСвържете Fire TV Stick към рутера.\nпосещение https://7plus.com.au/live-tv/ в браузъра Silk.\nГледайте Уимбълдън онлайн безплатно на Firestick със 7 Plus отвсякъде.\nГледайте Уимбълдън на Fire TV Stick с BBC\nИскате да предавате на живо Wimbledon на FireStick в HD? Би Би Си е пътят. Можете да инсталирате приложението BBC на FireStick и да гледате Уимбълдън на живо онлайн. За потребители, които имат достъп до BBC поради гео ограничения, следвайте тези прости стъпки:\nКонфигурирайте FastestVPN чрез рутер и Използвайте нашето Местоположение на сървъра на Обединеното кралство в Настройки на рутера.\nСвържете своя Fire TV Stick към Router.\nИзтеглете приложението на BBC iPlayer на Firestick или достъп https://www.bbc.co.uk/iplayer в браузъра.\nНасладете се на Уимбълдън на живо безплатно на Firestick с BBC отвсякъде.\nДостъпно само във Великобритания, BBC е един от най-популярните спортни оператори и е официален оператор на турнира в Уимбълдън. Ако сте в Обединеното кралство, можете просто да влезете с акаунт на BBC и да гледате тенис турнира на Уимбълдън на живо на устройството си FireStick. Ако живеете някъде другаде, вземете VPN, за да се покажете на практика във Великобритания и да гледате моментално Уимбълдън на Fire TV Stick в BBC, като използвате приложението BBC iPlayer.\n7 Plus също ще покрие шампионата на Уимбълдън, но неговото предаване на живо ще се предлага само в Австралия. За да го гледате извън Австралия, използвайте FastestVPN за достъп Уимбълдън на живо на 7Plus и гледайте тениса на Уимбълдън на Fire TV Stick отвсякъде.\nГрафик на Уимбълдън 2019\nЕто пълните дати на Уимбълдън 2019, започващи от 1 юли\nПърви кръг - 1 юли (понеделник)\nПърви кръг - 2 юли (вторник)\nВтори кръг - 3 юли (сряда)\nВтори кръг - 4 юли (четвъртък)\nТрети кръг - 5 юли (петък)\nТрети кръг - 6 юли (събота)\nЧетвърти кръг - 8 юли (понеделник)\nЧетвъртфинали за жени - 9 юли (вторник)\nЧетвъртфинали за мъже - 10 юли (сряда)\nПолуфинали - 11 юли (четвъртък)\nПолуфинали за мъже - 12 юли (петък)\nФинали за жени - 13 юли (събота)\nФинали за мъже - 14 юли (неделя)\nРафаел Надал не е спечелил шампионата на Уимбълдън, тъй като за последно го спечели през 2011 г., но определено участва в турнира като фаворит, но той ще се изправи пред тежка конкуренция от защитния шампион Роджър Федерер, както и от Новак Джокович и Анди Мъри , В сингъла за жени Венера Уилямс се завръща на тревния корт, както и Каролин Возняцки и Симона трябва да се борят за титлата при жените.\nКанали за гледане на Уимбълдън на Fire TV Stick Online\nУимбълдън ще се излъчва по целия свят от популярни канали по кабел и онлайн. Ето официалните оператори на Уимбълдън 2019, които можете да гледате на Уимбълдън в същия регион:\nСпоменатите по-горе канали са платени канали и гео-ограничени и ще ви изискват абонамент, за да можете да гледате Уимбълдън на Fire TV Stick. Ако се интересувате от абонаменти за тези канали и гледате тенис на Уимбълдън онлайн, първо трябва да деблокирате с FastestVPN.\nНезависимо дали пътувате в чужбина или живеете в страна, в която няма налично излъчване на Уимбълдън, винаги можете да използвате това ръководство по-горе, за да гледате Уимбълдън онлайн. Това ръководство конкретно обяснява как можете гледайте Уимбълдън на Fire TV Stick, така че ако притежавате Firestick устройство, просто вземете FatestVPN и следвайте инструкциите, които обяснихме по-горе, за да предавате онлайн на живо най-големия турнир за гранд шлем на 2019 г..