Едгар Алън По — Спускане в Маелстрома  — Моята библиотека\nСпускане в Маелстрома \nA Descent into the Maelström, 1841 (Обществено достояние)\nКирил Хавезов, 1968 (Пълни авторски права)\nventcis (2017 г.)\nzelenkroki (2017 г.)\nЗаглавие: Златният бръмбар\nПреводач: Кирил Хавезов\nИздател: Държавно военно издателство\nПечатница: Печатница на Държавно военно издателство\nОтговорен редактор: Христо Минчев\nКоректор: Фанка Пигова\nАдрес в Библиоман: https://biblioman.chitanka.info/books/1522\nПътищата господни в Природата и в Предначертанията не са наши пътища и в опитите си да му се уподобим ние сме безсилни дори да си представим величието, проникновеността и непостижимостта на неговите деяния, чиято дълбочина надминава дълбочината на кладенеца на Демокрит.\nИ ето ние стигнахме сега върха на най-високата скала. В течение на няколко минути старецът, изглежда, не беше в състояние да говори от изнемога.\n— Не тъй отдавна — най-после промълви той — бих могъл да ви преведа по тази пътека със същата лекота, както и най-малкият ми син; но преди три години и нещо с мене се случи едно произшествие, каквото още никога не се е падало на смъртен — или поне смятам, че няма на Земята човек, който, преминавайки през такова изпитание, би останал жив и би могъл да разкаже за него. Шестте часа на преживяния от мене смъртен ужас сломиха духа и силите ми. Вие мислите, че съм истински старец, но грешите. За по-малко от един ден косите ми, черни като смола, станаха съвсем бели, тялото ми отслабна и нервите ми дотолкова се разстроиха, че треперя от най-малкото усилие и се плаша от сянката си. Знаете ли, стига само да погледна надолу от тази малка канара и веднага започва да ми се вие свят.\n„Малката канара“, на края на която той полегна да си почине толкова нехайно, че по-голямата част от тялото му увисна над бездната и той се задържаше само благодарение на това, че се опираше с лакът на стръмната и хлъзгава издатина, тази „малка канара“ се издигаше над пропастта като прав, отвесен лъскавочерен каменен блок на около хиляда и петстотин или шестстотин фута над веригата скали, които се трупаха под нас. За нищо на света не бих се осмелил да се приближа макар и на пет-шест ярда до нейния ръб. Да си призная, опасната поза на моя спътник така дълбоко ме потресе, че паднах ничком на земята и като се вкопчих за стърчащите край мене храсти, не се решавах да вдигна очи към небето — не можех да се отърва от мисълта, че цялата тази планина ей сега ще рухне под бесния напор на вятъра. Измина доста време, преди да успея малко да се съвзема и да намеря в себе си мъжество да се поизправя, да седна и да се загледам внимателно в далечината.\n— Не бива да се отпускате така — каза водачът ми, — та нали точно за това ви доведох тук, за да ви покажа мястото на произшествието, за което говорих, защото ако искате да послушате тази история, трябва цялата картина да бъде пред очите ви.\nНие сега се намираме — продължи той със същата неизменна обстоятелственост, с която се отличаваше във всичко — над самото крайбрежие на Норвегия, на шестдесет и осем градуса ширина, в обширната област Нордланд, в суровия край на Лофоден. Планината, на върха на която седим с вас, се нарича Мрачният Хелсеген. Я сега се изкачете мъничко по-високо, дръжте се за тревата, ако ви се вие свят, ей така, и погледнете надолу, хей там, отвъд ивицата на мъглите под нас, в морето.\nПогледнах и пред очите ми притъмня: видях ширналата се повърхност на океана, чиито води имаха такъв гъст мастилен цвят, че неволно си спомних за Mare Tenebrarum в описанието на нубийския географ. Не може човек дори да си въобрази по-безрадостно, по-мрачно зрелище. Надясно и наляво, догдето поглед стига, се простираха вериги отвесни чудовищно черни надвиснали скали, които сякаш затуляха целия свят. Тяхната зловеща чернота изглеждаше още по-черна поради пенестите вълни на прибоя, които, като издигаха високо белите си страшни гребени, се сгромолясваха върху им с нестихващ рев и вой. Точно срещу носа, на чийто връх се намирахме, на около пет-шест мили навътре в морето, се виждаше мъничко пусто островче, или по-право би било да се каже, че то се отгатваше по яростното клокочене на вълните, които се надигаха около него. На около две мили по-близо до брега се виждаше друго островче, по-малко, чудовищно нарязано, голо и заобиколено от всички страни с изпъкващи тук-там тъмни зъбери на скалите.\nПовърхността на океана по цялото пространство между далечното островче и брега имаше някакъв необикновен вид. Въпреки че вятърът духаше откъм морето с такава сила, че малкият кораб, който се движеше в далечината с плътно прибран трисел, постоянно изчезваше от очи, заравяйки целия си корпус във вълните, все пак това не беше истинско морско вълнение, а някакви кратки, бързи, гневни плясъци във всички страни — и по вятъра, и срещу вятъра. Пяна почти нямаше, тя кипеше само край самите скали.\n— Ей онова далечно островче — продължи старецът — се нарича от норвежците Вург. Това, по-близкото, пък е Моске. Там, на една миля към север, е Амбаарен. А това са Ислезен, Хотхолм, Кейлдхелм, Суарвен и Букхолм. А по-нататък, между Моске и Вург, се намират Отерхолм, Флимен, Сандфлезен и Стокхолм. Ето ви точните названия на тези местенца, но защо всъщност е било необходимо изобщо да ги наричат някак, това нито на вас, нито на мене е дадено да го разберем. Чувате ли нещо? Не забелязвате ли някаква промяна във водата?\nНие вече около десет минути се намирахме на върха Хелсеген, където се изкачихме от вътрешната част на Лофоден, тъй че морето видяхме едва тогава, когато то внезапно се откри пред нас от канарата. Старецът още не беше успял да се доизкаже, когато чух един силен, непрестанно нарастващ тътен, приличен на рева на огромно стадо биволи в американската прерия; в същата минута забелязах, че тези плясъци по морето, или както моряците ги наричат „порения“, стремително преминаха в бързо течение, което се носеше на изток. Пред очите ми това течение придобиваше чудовищна скорост. С всеки миг неговата стремителност и напор нарастваха. За някакви си пет минути цялото море до самия Вург заклокочи с неукротим бяс, но най-силно то бушуваше между Моске и брега. Тук водната шир, прорязана и набраздена от хиляди насрещни потоци, надигнали се изведнъж в бесни конвулсии, съскаше, бучеше, фучеше, въртеше се като спирала в безбройни гигантски фунии и като вихър летеше на изток с такава невъобразима бързина, с каквато може да се сгромолясва само водопад от някаква планинска стръмнина.\nОще след няколко минути цялата картина отново се измени до неузнаваемост. Повърхността на морето стана по-гладка, фуниите една след друга изчезнаха, но отнякъде се появиха грамадни ивици пяна, които по-рано съвсем липсваха. Тези ивици се разрастваха, обхващайки огромно пространство, и като се сливаха една с друга, поглъщаха в себе си кръговото движение на слегналите се водовъртежи, сякаш се готвеха да станат огнище на нов, по-обширен. Неочаквано — съвсем неочаквано — той се появи като напълно отчетлив и ясно очертан кръг, чийто диаметър може бе надминаваше една миля. Този водовъртеж беше опасан с широка ивица святкаща пяна; но нито една частица от тази пяна не влиташе в устата на чудовищната фуния: вътрешността й, доколкото в нея можеше да проникне погледът, представляваше гладка, блестяща черна като ахат водна стена с наклон към хоризонта под ъгъл от приблизително четиридесет и пет градуса, която бясно се въртеше със стремителни конвулсивни тласъци и огласяше въздуха с такъв сърцераздирателен вой — нещо средно между вопъл и рев, — какъвто дори могъщият водопад Ниагара никога не възнася към небесата.\nПланината потреперваше в самата си основа и скалата се люлееше. Притиснах лице към земята и в неизразим нервен смут се вкопчих за оскъдната трева.\n— Това — промълвих най-сетне аз, обръщайки се към стареца — сигурно е великият водовъртеж Маелстром, нали?\n— Така го казват понякога — обади се старецът. — Ние, норвежците, го наричаме Москестром — по името на остров Моске, ей там, по средата.\nОбичайните описания на този водовъртеж съвсем не бяха ме подготвили за това, което видях сега. Описанието на Джонас Рамус, може би най-подробното от всички, не дава пи най-малка представа нито за величието, пито за страшната красота на тази сцена, нито за онова непреодолимо завладяващо ни чувство за необикновеност, което потърсва зрителя. На мене не ми е съвсем ясно откъде е наблюдавал авторът това явление и в какво време — във всеки случай не от връх Хелсеген и не през време на буря. Някои места от неговото описание заслужават да бъдат цитирани заради известни подробности, но езикът му е тъй беден, че ни най-малко не предава впечатленията от това зрелище.\n„Между Лофоден и Моске — казва той — дълбочината на океана достига до тридесет и шест — четиридесет клафтера; но от другата страна, към Вург, тя дотолкова се намалява, че тук няма нито един що-годе безопасен проход за корабите и те винаги рискуват да се разбият о камъните дори при най-тихо време. Когато настъпи прилив, течението между Лофоден и Моске бурно се устремява към брега, но оглушителният тътен, с който то при прилив се носи обратно в морето, едва ли може да се сравни дори с шума на най-мощните водопади. Този тътен се чува от няколко левги, а дълбочината и размерите на образуващите се тук ями или фунии са такива, че корабът, който попадне в сферата на тяхното притегляне, неминуемо се грабва от водовъртежа, отива към дъното и там се разбива о камъните; когато морето утихне, изнася отломките на повърхността. Но това затишие настъпва само в интервалите между прилива и отлива при спокойно време и продължава всичко четвърт час, след което вълнението отново постепенно нараства. Когато течението бушува и яростта му се усилва от някоя буря, опасно е да се приближавате до това място на разстояние една норвежка миля. Шхуните, яхтите, корабите, които навреме не са забелязали опасността, загиват в бездната. Често се случва китовете, които са се озовали твърде близко до този котел, да стават жертва на разярения поток; и е невъзможно да се опише бясното им мучене и рев, когато напразно се опитват да изплуват. Веднъж някаква мечка, която плувала от Лофоден към Моске, била въвлечена в една фуния и така ужасно ревяла, че ревът й се чувал на брега. Грамадните стъбла на боровете или елите, погълнати от водовъртежа, биват изнасяни обратно в такъв разнебитен вид, че треските по тях стърчат като четина. Това без съмнение показва, че дъното тук е покрито с остри рифове, в които именно се разбива всичко, което попада във въртящия се поток. Този водовъртеж възниква във връзка с прилива и отлива, които се редуват през всеки шест часа. В 1645 година рано сутринта на Връбница той бушуваше с такава сила и грохот, че от къщите, които се намираха по брега, не остана камък върху камък.“\nКолкото се отнася до дълбочината, аз нямам представа по какъв начин би могла да се определи в непосредствена близост с фунията. „Четиридесетте клафтера“ посочват, както изглежда, дълбочината на прохода край бреговете на Моске и Лофоден. Дълбочината в средата на течението Москестром, разбира се, е неизмеримо по-голяма и за това не се изискват никакви доказателства: достатъчно е да се хвърли поне един бегъл поглед в бездната на водовъртежа от върха Хелсеген. Гледайки от тази капара ревящия долу Флегетон, не можех да не се усмихна на онова простодушие, с което почтеният Джонас Рамус разказва, като за нещо малко правдоподобно, за случаите с китовете и мечките, понеже, да си призная, за мене беше напълно ясно, че и най-големият линеен кораб, озовал се в пределите на смъртоносното притегляне, би могъл да му се съпротивява не повече, отколкото едно перце на урагана, и би бил в миг погълнат от водовъртежа.\nОпитите да се обясни това явление ми се струваха, доколкото ги помня, достатъчно убедителни. Но сега ги възприех напълно по друг начин и те съвсем не ме задоволяваха. По общо признание този водовъртеж, също както и трите други по-малки водовъртежа между островите Варьо, „дължи произхода си не на нещо друго, а на сблъскването на вълните, които по време на прилив и отлив, притиснати между веригите от скали и рифове, яростно се издигат нагоре и се сгромолясват с необуздана сила; по такъв начин колкото е по-висок водният стълб, толкова по-голяма е дълбочината на падането му и естествен резултат от това е фунията или водовъртежът, чиято удивителна способност за всмукване е достатъчно изучена при не толкова грандиозни опити“ — ето какво се казва по този повод в Британската енциклопедия. Кирхер и други смятат, че в средата на Маелстрома има бездънна пропаст, която излиза на отвъдната страна на земното кълбо в някоя отдалечена негова част — например в Ботническия залив, както определено твърдят други. Това само по себе си нелепо твърдение сега, когато цялата картина беше пред моите очи, ми се стори напълно правдоподобно, но щом споменах за това пред моя водач, с учудване чух от него, че макар и почти всички норвежци да се придържат към това мнение, той сам не го споделя. А колкото се отнася до приведеното по-горе обяснение, той чисто и просто си призна, че не е в състояние да го проумее; и аз се съгласих с него, защото колкото и да е убедително на книга, тук, пред тази ревяща бездна, то изглежда неразумно и дори глупаво.\n— Хайде, достатъчно се нагледахте на водовъртежа — каза старецът, — тъй че сега, ако внимателно заобиколите канарата и седнете тук, откъм защитената от вятъра страна, където не се чува толкова този рев, ще ви разкажа една история, която ще ви убеди, че зная нещичко за Москестрома.\nАз се настаних там, където ме посъветва, и той пристъпи към разказа си.\n— Аз и двамата ми братя притежавахме някога заедно добре екипиран ветроходен кораб, около седемдесет тона, и с този платноход обикновено отивахме да ловим риба към островите отвъд Моске, близо до Вург. По време на бурните приливи в морето уловът винаги бива добър, трябва само да избереш подходяща минута и да имаш достатъчно мъжество, за да не я пропуснеш; обаче от всички лофоденски рибари само ние тримата ходехме да ловуваме към островите. Обикновено ловът на риба се извършва значително по-долу, на юг, където може без всякакъв риск да се рибарствува по всяко време — затова и всички предпочитат да ловуват там. Обаче тук, сред скалите, имаше избрани местенца, където не само че се въдеше всякаква рядка риба, но и уловът беше много по-богат, тъй че ние понякога успявахме за един ден да наловим толкова, колкото по-страхливите не хващаха и за седмица. С една дума това беше своего рода отчаяно предприятие: вместо да влагаме в него труд, ние рискувахме главите си и храбростта ни заменяше капитала.\nПлатнохода си държахме в едно малко заливче, приблизително на около пет мили по-нагоре оттук по крайбрежието и обикновено в хубаво време, ползувайки се от затишието, което траеше четвърт час, пресичахме главното течение на Москестрома малко по-нагоре от ямата и хвърляхме котва някъде около Отерхолм или Сандфлезен, където не бушува толкова прибоят. Оставахме тук, докато отново не настъпваше затишие, и тогава, като вдигнехме котва, се връщахме в къщи. Ние никога не се впущахме в подобно пътешествие, ако нямаше надежден бейдевинд (такъв, за който можеше да се гарантира, че няма да стихне до нашето връщане), и рядко грешахме в предположенията си. За шест години само два пъти бяхме принудени да престоим цяла нощ на котва поради пълно безветрие — наистина рядко явление в тукашните места; а веднъж се наложи да се задържим почти цяла седмица в риболовните райони и едва не пукнахме от глад, защото щом пристигнахме, надигна се буря и излишно беше дори и да се мисли за прекосяване на разбушувалото се течение. Ние, разбира се, щяхме непременно да бъдем отнесени в морето, понеже водовъртежът така мяташе и въртеше шхуната, че котвата се заплете и се влачеше по дъното, но за щастие попаднахме в едно от напречните течения, които тук са много — днес ги има, утре не, — и то ни изтласка към остров Флимен, където успяхме да пуснем котва.\nНе мога да опиша и една двадесета част от онези затруднения, с които ни се случваше да се сблъскваме в „риболовния район“ (тъй като това място е гадно дори и в тихо време). Обаче ние се изхитрявахме винаги благополучно да минем страшната пропаст на Москестрома, макар и да си призная понякога да изгубвах и ума и дума, когато ни се случваше да се озовем във водите му с някаква си минутка по-рано или по-късно от затишието. Често пъти вятърът се оказваше по-слаб, отколкото ни се струваше, когато излизахме на лов, и нашият платноход се движеше не тъй бързо, както ни се искаше, а течението пречеше да го управляваме. По-големият ми брат имаше син на осемнадесет години, аз също имах двама здрави юнаци. Те, разбира се, биха ни били голяма подкрепа в такива случаи — и на веслата, пък и по време на лова, — но макар самите ние всеки път да отивахме на риск, не смеехме да излагаме на опасност живота на нашите деца, защото, да си кажа правото, това беше смъртна опасност.\nСлед няколко дни ще се навършат три години, откак стана онова, за което искам да ви разкажа. То се случи на десети юли хиляда осемстотин и… година. Жителите от тукашните места никога не ще забравят този ден, понеже такъв страшен ураган, какъвто свирепствуваше тогава, още никога не са изпращали небесата. Обаче цялата сутрин и след пладне духаше мек, устойчив югозападен вятър и слънцето светеше ярко, тъй че дори и най-старият от рибарите не можа да предугади онова, което се случи.\nКъм два часа след пладне ние тримата — двамата ми братя и аз — спряхме до островите и много скоро натоварихме шхуната си с превъзходна риба, която в този ден, както всички забелязахме, беше в такова голямо изобилие, каквото досега никога не бяхме виждали. Беше точно седем според моя часовник, когато вдигнахме котва и тръгнахме обратно, за да пресечем опасното течение на Стром през самото затишие, а то, както добре знаехме, трябваше да настъпи в осем часа.\nИзлязохме под свежия вятър, който ни подгонваше откъм щирборда, и известно време бързо се движехме напред, без да мислим за някаква опасност, защото и наистина не виждахме никакви причини да се страхуваме. Изведнъж насреща ни задуха вятър от Хелсеген. Това беше нещо съвсем необикновено — никога по-рано такова нещо не ни се е случвало — и сам не зная защо, някак си не се почувствувах добре. Опънахме платната по вятъра, но пак не се помръдвахме от мястото си поради насрещното течение и аз вече се канех да предложа на братята си да свърнем обратно и да хвърлим котва, но в този миг, като се озърнахме, видяхме, че над хоризонта е надвиснал някакъв необикновен, съвсем медночервен облак, който растеше с невероятна бързина.\nМежду това връхлетелият ни отпред вятър утихна, настъпи пълно затишие и само течението ни клатушкаше на всички страни. Но това продължи тъй кратко, че ние дори не успяхме да помислим какво би могло да означава. Не мина и минута и ни връхлетя буря, още една минута — и небето се заоблачи, морето се разпени и внезапно настъпи такъв мрак, че престанахме да се виждаме.\nБезсмислено е и да се опитвам да описвам този ураган. Нито един от най-старите норвежки моряци не е виждал подобно нещо. Успяхме да свием платната, преди да ни връхлети халата, но още при първия порив на вятъра и двете ни мачти рухнаха зад борда, сякаш ги отрязаха, и гротмачтата повлече подире си по-малкия ми брат, който се беше привързал с нея за по-сигурно.\nНашият кораб се отличаваше с необикновена лекота, той се плъзгаше по вълните като перце. По цялата палуба нямаше никакъв отвор, освен един малък люк в носовата част; ние обикновено затваряхме плътно този люк, преди да преминем през Стром, за да не ни залее „поренето“. И ако не беше тази предпазливост, ние веднага бихме отишли на дъното, защото за няколко секунди съвсем се заровихме във водата. По какъв начин по-големият ми брат избягна гибелта, не мога да кажа, нямах възможност да го попитам за това. А аз, щом фокът биде изтръгнат от ръцете ми, се хвърлих ничком на палубата и като опрях крака в планшира, вкопчих се с все сили за римболта в основата на фокмачтата. Естествено, аз го направих съвсем инстинктивно — и това беше без съмнение най-доброто нещо, което можех да сторя, защото в този миг не бях способен да мисля.\nЗа няколко секунди, както вече ви казах, ние бяхме напълно залени и аз лежах, без да дишам, вкопчил се с две ръце за рима. Когато почувствувах, че силите ми изменят, аз се приповдигнах на колене, без да изпускам халката от ръце, и подадох глава от водата. В това време нашето корабче се разтърси, буквално като пес, изскочил от вода, и по такъв начин някак си се измъкна от потока. Аз се намирах в някакво вцепенение, но с всички сили се стараех да се овладея и да съобразя какво да правя, когато изведнъж някой ме улови за ръката. Оказа се, че това е по-големият ми брат и аз страшно се зарадвах, защото бях вече сигурен, че е отнесен в морето. Но радостта ми мигновено се смени с ужас, когато той приближи устни до ухото ми и изкрещя една дума: „Москестром!“\nНе мога да ви предам какво почувствувах в тази минута. Аз се затресох от главата до краката, сякаш в някаква ужасна треска. Добре разбрах какво означаваше в неговите уста тази една-единствена дума. Вятърът ни тласкаше напред, право към водовъртежа на Строма и нищо не можеше да ни спаси!\nВие разбирате, че обикновено, пресичайки течението на Строма, ние винаги се стараехме да се държим колкото се може по-горе, по-надалече от водовъртежа, дори в най-тихо време, и при това зорко следяхме за началото на затишието, а сега ни носеше в самия котел, и то при такъв ураган. „Но нали ще попаднем там навярно в самото затишие — помислих си аз. — Все още има мъничка надежда.“ И веднага се изругах: само един луд можеше да се надява на нещо. Аз много добре знаех, че сме обречени, дори и да бяхме на някакъв десет пъти по-мощен боен кораб с деветдесет оръдия.\nПо това време първият бесен напор на бурята утихна или може би ние не го чувствувахме така, защото вятърът духаше в кърмата ни, но затова пък вълните, които отначало лягаха ниско, притиснати от вятъра, и само се пенеха, сега се надигнаха и се превърнаха в цели планини. В небето също така настъпи някаква странна промяна. Наоколо от всички страни то беше черно като катран и изведнъж точно над главите ни се прокъса кръгло прозорче и в тази внезапна пролука на чистата, ясна, дълбока синевина засия пълната луна с такава ярка светлина, каквато аз никога не съм виждал в живота си. Тя освети всичко наоколо и всичко изпъкна с необикновена яснота. О, боже, какво зрелище освети тя със своята светлина!\nНяколко пъти се опитах да заговоря с брат си, но кой знае защо, шумът до такава степен се усили, че колкото и да се стараех, той не можеше да чуе нито една дума, въпреки че аз с всички сили му крещях право в ухото. Изведнъж той поклати глава и бледен като смърт повдигна пръст, сякаш искаше да каже: „Слушай!“\nОтначало не можах да разбера, на какво иска да ми обърне внимание, но тутакси ми се мярна през ума една страшна мисъл. Извадих от джоба си часовника, повдигнах го към светлината и погледнах циферблата. Беше спрял в седем часа! Ние бяхме пропуснали времето на затишието и водовъртежът на Строма сега бушуваше с всички сили.\nАко корабът е скован здраво, добре екипиран и не е много натоварен, при силна буря в открито море вълните винаги сякаш се плъзгат изпод него; на хора, несвикнали с морето, това се струва странно, но на нашия морски език го наричат „да яхнеш вълните“.\nТа ето, досега ние твърде благополучно „се крепяхме на седлото“, когато изведнъж една огромна вълна ни подхвана точно под кърмата и като полетя, помъкна ни нагоре, все по-високо и по-високо, сякаш в самото небе. Никога не бих повярвал, че вълна може да се издигне тъй високо. А после, въртейки се и плъзгайки се, ние стремглаво се спуснахме надолу, тъй че дъхът ми спря и ми притъмня пред очите, сякаш падах в съня си от някаква висока, висока планина. Но докато бяхме още горе, успях да хвърля поглед встрани и този единствен поглед беше достатъчен. Веднага разбрах къде се намираме. Водовъртежът Москестром лежеше право пред нас, на разстояние около четвърт миля, но тъй не приличаше на обикновения Москестром, както ей този водовъртеж, който виждате, не прилича на воденичен ручей. Ако още по-рано не бях се досетил къде сме и за какво трябва да бъдем готови, не бих познал това място. И неволно затворих очи от ужас. Клепачите ми от само себе си конвулсивно се свиха.\nСигурно бяха изминали не повече от две-три минути, когато изведнъж почувствувахме, че вълните се отдръпнаха и ни облива пяна. Корабът рязко се обърна на левия борд и стремително се понесе напред. В същия този миг оглушителният грохот на вълните съвсем потъна в някакво пронизително пищене — представете си няколко хиляди парахода, които едновременно свистят с всичките си комини, изпускайки пара. Ние се озовахме сега в ивицата пяна, която винаги заобикаля водовъртежа, и аз помислих, разбира се, че ей сега ще ни запокити в бездната, която само смътно различавахме, защото кръжахме над нея с невероятна бързина. Нашата шхуна сякаш съвсем не се потапяше във водата, а се плъзгаше като мехур по повърхността на вълните. Десният борд беше обърнат към водовъртежа, а отляво се извисяваше необятният, напуснат от нас океан. Той се издигаше подобно на огромна стена, която конвулсивно се възправяше между нас и хоризонта.\nТова може да изглежда странно, но, когато се озовахме вече в самата паст на водната бездна, аз бях по-спокоен, отколкото тогава, когато едва-що се приближавахме към нея. Като си казах, че няма на какво да се надявам, аз почти се избавих от оня страх, който така ме парализираше отначало. Вероятно отчаянието беше опънало нервите ми.\nМоже да изглежда като самохвалство, но ви казвам истината: започнах да си въобразявам колко трябва да е величествено да загина от такава смърт и колко е безразсъдно пред тъй чудесната проява на божието всемогъщество да мисля за такава дреболия като собствения ми живот. Струва ми се, че дори се изчервих от срам, когато тази мисъл се мярна в ума ми. След известно време мислите ми се обърнаха към водовъртежа и ме обзе чувство на горещо любопитство. Аз положително чувствувах желание да проникна в дълбочината му и ми се струваше, че си заслужава да пожертвувам живота си за това. Аз само много съжалявах, че никога вече няма да мога да разкажа на старите си другари, останали на сушата, за онези чудеса, които ще видя. Разбира се, странно е, че у един човек пред лицето на смъртта възникват такива нелепи фантазии; аз сетне често мислех, че може би това кръжене над бездната малко е поразмътило разума ми.\nИмаше впрочем още едно обстоятелство, което ми помогна да се овладея: това беше липсата на вятъра, който сега не достигаше до нас. Както сами видяхте, ивицата пяна се намира значително по-долу от равнището на океана — той се възправяше над нас като висока, черна, необозрима стена. Ако никога не ви се е случвало да бъдете на море през време на силна буря, вие не ще сте в състояние дори да си представите до какво изстъпление може да доведат вятърът и плясъкът на вълните. Те заслепяват, оглушават, не позволяват да си поемете дъх, лишават ви от всяка способност да действувате и да съобразявате. Но сега ние бяхме почти избавени от тези неприятности — тъй осъденият на смърт престъпник се ползува в затвора с някои малки привилегии, от които е бил лишен, когато участта му още не е била решена!\nКолко пъти извършихме кръг по края на водовъртежа, не е възможно да се каже. Въртя ни може би около един час; ние не плувахме, а сякаш летяхме, придвижвайки се все повече към средата на пояса, после все по-близо и по-близо към зловещия му вътрешен край. През цялото това време аз не изпусках от ръце рима. По-големият ми брат лежеше на кърмата хванал се за едно малко празно буре, привързано към нея; това беше единствената вещ на палубата, която връхлетелият ураган не бе отнесъл в морето. Но когато вече съвсем се приближихме към края на фунията, брат ми изведнъж изпусна от ръце бурето и като се хвърли към рима, извън себе си от ужас се опитваше да откъсне от него ръцете ми, понеже не можеше да се вкопчим и двамата за него. Никога в живота си не съм изпитвал такова огорчение, както от тази му постъпка, макар и да разбирах, че сигурно е изгубил разума си, че съвсем се е побъркал от страх. И мисъл не ми минаваше да се боря с него. Знаех, че на никого от нас няма да помогне това, дали ще се държим за нещо или не. Отстъпих му халката и се прехвърлих на кърмата към бурето. Не представляваше голям труд да направя това, защото нашата шхуна при своето въртене се държеше доста устойчиво, не наклоняваше борд встрани и само се полюляваше назад и напред от гигантските тласъци и тръпки на водовъртежа. Едва бях успял да се настаня на новото си място, когато изведнъж рязко се прекатурнахме на десния борд и стремглаво се понесохме в бездната. Набързо прошепнах молитвата си и реших, че всичко е свършено.\nЩом почувствувах това шеметно падане, аз инстинктивно се вкопчих с всички сили в бурето и затворих очи. В течение на няколко секунди не се решавах да ги отворя; очаквах, че ей сега ще загинем и не разбирах защо още не съм встъпил в смъртна схватка с потока. Но секундите минаваха една след друга, а аз бях още жив. Престанах да чувствувам, че летим надолу; шхуната, изглежда, се движеше съвсем тъй, както и по-рано, когато се намираше в ивицата на пяната, с тази само разлика, че сега тя като че ли седеше по-дълбоко във водата. Събрах кураж, отворих очи и се огледах наоколо.\nНикога не ще забравя чувството на благоговеен трепет, ужас и възторг, които ме обхванаха. Шхуната сякаш беше повиснала, задържана от някаква вълшебна сила на половината си път към бездната, върху вътрешната повърхност на огромна кръгла фуния с невероятна дълбочина; нейните съвършено гладки стени би могло да бъдат взети за абаносово дърво, ако не се въртяха с шеметна бързина и не отразяваха от себе си мъждукащото, призрачно сияние на лунните лъчи, които като златен поток се струяха покрай черните склонове, прониквайки далеко навътре, в самите недра на пропастта.\nОтначало бях тъй замаян, че не можех нищо да различа. Страшно, всеобхващащо величие — ето всичко, което се откри пред зрението ми. Когато мъничко дойдох на себе си, погледът ми неволно се устреми надолу. В тази посока за очите нямаше никакви прегради, понеже шхуната висеше върху наклонената повърхност на фунията. Тя се държеше съвсем равно, с други думи палубата й представляваше плоскост, паралелна на плоскостта на водата, но тази последната рязко се спускаше, като образуваше ъгъл, по-голям от четиридесет и пет градуса, тъй че ние сякаш лежахме на хълбок. Обаче аз не можех да не забележа, че и при такова положение почти без труд запазвах равновесие; навярно това се обясняваше със скоростта на нашето въртене.\nЛунните лъчи като че ли опипваха самото дъно на бездната, но аз както по-преди не можех нищо да различа, понеже всичко беше обвито с гъста мъгла, а над нея висеше една блестяща дъга, подобна на тесния, люлеещ се мост, който по думите на мюсюлманите е единственият преход от Времето към Вечността. Тази мъгла или воден прах възникваха вероятно от сблъскването на гигантските стени на фунията, когато те всички изведнъж се срещнеха на дъното, но ревът, който се издигаше от тази мъгла и летеше към небесата, аз не се наемам да опиша.\nКогато се откъснахме от горния пояс на пяната и се озовахме в бездната, изведнъж бяхме завлечени на много голяма дълбочина; но след това съвсем не се спускахме равномерно. Ние се носехме все в кръг и в кръг не с равно, плавно движение, а със стремителни скокове и тласъци, които ту ни запокитваха само на някакви си стотина ярда, ту ни караха да летим така, че ние изведнъж описвахме едва ли не пълна окръжност. И с всяко завъртване се спускахме бавно, но много забележимо все по-надолу и по-надолу.\nОзъртайки се наоколо и вглеждайки се в огромната черна пропаст, по стените на която кръжахме, аз забелязах, че нашият кораб не беше единствената плячка, уловена от устата на водовъртежа. Над нас и под нас се виждаха отломки от кораби, грамадни греди, стъбла на дървета и маса дребни предмети — различна покъщнина, счупени сандъци, дъски, бурета. Аз вече говорих за онова неестествено любопитство, което ме завладя, като измести първоначалното чувство на безумен страх. То сякаш все по-силно се разгаряше в мене, докато все по-близо и по-близо се придвижвах към страшния край. Аз с необикновен интерес разглеждах сега всичките тези предмети, които се въртяха заедно с нас. Може би съм сънувал, защото дори се развличах от това да отгатвам кой от тях по-скоро ще отлети в клокочещата разпенена бездна. Ето този бор, казвах си аз, ей сега непременно ще направи съдбоносния скок, ще се гмурне и ще изчезне — и аз бях много разочарован, когато скелетът на холандския търговски кораб го изпревари и се гмурна пръв. Най-сетне, след като няколко пъти се мъчех да отгатна и всеки път сгрешавах самият този факт — поради неизменната погрешност на моите догадки — ме наведе на една мисъл, от която отново целият затреперах от главата до краката, а сърцето ми пак неудържимо затуптя.\nНо причина за това не беше някакъв нов ужас, а едно смътно предчувствие на надежда. Тази надежда беше извикана на живот от известни спомени и в същото време от моите сегашни наблюдения. Аз си припомних всичките тези вехтории, с които е осеян брегът на Лофоден, всичко, което някога е било погълнато от Москестрома и после изхвърлено от него обратно. В по-голямата си част това бяха напълно разрушени предмети, изпочупени и накълцани до такава степен, че треските по тях стърчаха, но в съзнанието ми ясно изпъкна, че някои от тях съвсем не бяха обезобразени. Аз не можах да намеря на това никакво друго обяснение, освен че от всички тези предмети само онези, които се бяха превърнали в отломки, са били завлечени на дъното, а другите — затова ли, че много по-късно са попаднали във водовъртежа или по някаква друга причина — са се спускали твърде бавно и не са успявали да достигнат дъното, тъй като е настъпвал приливът или отливът. Аз бях готов да допусна, че и в единия, и в другия случай те са могли да бъдат изнесени на повърхността на океана, без да се изложат на участта на онези предмети, които са били всмукани по-рано или кой знай защо са потънали по-бързо. При това аз направих още три важни наблюдения. Първо, като общо правило колкото повече бяха предметите, толкова по-бързо те се спущаха; второ, ако от две тела с еднакъв обем едното имаше сферична, а второто каквото и да било друга форма, сферичното се спущаше по-бързо; трето, ако от две тела с еднаква големина едното имаше цилиндрична, а второто, каквато и да било друга форма, цилиндричното потъваше по-бавно. След като се спасих, аз няколко пъти разговарях на тази тема с нашия стар учител. От него именно научих тези думи, „цилиндър“ и „сфера“. Той ми обясни, макар и аз да забравих това обяснение, по какъв начин онова, което ми се случи да наблюдавам, било всъщност естествена последица от формата, която са имали плуващите предмети, и защо се получаваше така, че цилиндърът, попаднал във водовъртежа, оказваше по-голямо съпротивление на неговата поглъщаща сила и се всмукваше по-трудно, отколкото което и да било друго, равно на него по обем тяло, което имаше някаква друга форма.\nОще едно удивително обстоятелство в голяма степен подкрепяше наблюденията ми и именно то главно ме подтикна да се възползувам от тях за своето спасение: всеки път, когато описвахме кръг, ние изпреварвахме ту буре, ту рея или отломка от мачта и много от тези предмети, които бяха на едно равнище с нас в онази минута, когато аз току-що отворих очи и видях тези чудеса на водовъртежа, сега кръжаха високо над нас и сякаш почти не бяха се помръднали от своето първоначално място.\nПовече не се двоумих. Реших да се привържа колкото се може по-здраво о бурето за вода, за което се държах, да отрежа въжето, което го прикрепваше към кърмата, и да се хвърля във водата. Опитвах се със знаци да привлека вниманието на брат си, показвах му плаващите покрай нас бурета и с всички сили се стараех да му обясня какво именно се каня да направя. Струва ми се, че в края на краищата той разбра намеренията ми, но — така ли беше това или не — само безнадеждно поклати глава и не пожела да се помръдне от мястото си. Беше невъзможно да го стигна: всяка секунда отлагане заплашваше с гибел. И тъй със свито сърце предоставих брат си на собствената му участ, завързах се о бурето със самото въже, с което то беше прикрепено към кърмата, и без да се колебая повече, хвърлих се в бездната.\nРезултатът се оказа точно такъв, какъвто се надявах, че ще бъде. Тъй като сам ви разправям тази история — вие виждате, че наистина съм се спасил — и знаете вече по какъв начин съм успял да се спася, а следователно можете и да предугадите всичко, което още не съм доизрекъл, ще се постарая с няколко думи да завърша разказа си. Измина може би час или малко повече, откак напуснах шхуната, която вече успя да се спусне значително по-долу от мене, когато изведнъж тя бързо се преобърна три-четири пъти и отнасяйки със себе си скъпия ми брат, се гмурна в бездната и завинаги изчезна от очите ми в бушуващата пяна. Бурето, към което бях завързан, беше изминало малко повече от половината разстояние до дъното на фунията от онова място, където скочих, когато в недрата на водовъртежа настъпи решителна промяна. Полегатите стени на гигантската фуния започнаха внезапно и стремително да губят своята стръмнина, бурното й въртене постепенно се забавяше. Мъглата и дъгата малко по малко изчезнаха и дъното на бездната сякаш започна полека да се издига. Небето беше ясно, ветровете утихнаха и пълната луна, сияейки, клонеше към запад, когато се озовах на повърхността на океана срещу бреговете на Лофоден, на същото онова място, където току-що зееше пропастта на Москестрома. Това беше часът на затишието, но по морето след урагана все още се издигаха грамадни вълни. Течението на Строма стремително ме подхвана и след няколко минути бързо ме отнесе към риболовните „райони“. Изтощен от умора, аз бях прибран от един кораб и (сега, когато опасността мина) нямах сили да промълвя нито дума от преживяния ужас. Тези, които ме издърпаха на борда, бяха мои стари приятели и всекидневни другари, но те не ме познаха, както не биха могли да познаят някой пътник от страната на духовете. Косите ми, в навечерието още гарвановочерни, бяха станали, както сами виждате, съвсем бели. Казват, че уж целият израз на лицето ми се бил променил. Разправих им историята си, но не я повярваха. Сега я разправям на вас и едва ли мога да очаквам, че ще ми гласувате повече доверие, отколкото веселите лофоденски рибари.\n За пръв път публикувано в списание „Грейъм Мегъзин“ (май 1841). — Обяснителна бележка на редактора на бълг. издание. ↑\n Демокрит от Абдера (около 460–370 г. пр.н.е.) — велик древногръцки философ материалист, един от основоположниците на теорията за атомите. Под „кладенеца на Демокрит“ се разбира безкрайността, в която той си е представял движението на атомите. — Обяснителна бележка на редактора на бълг. издание. ↑\n Джоузеф Гленвил (1636–1680) — английски свещеник и философ. — Обяснителна бележка на редактора на бълг. издание. ↑\n Морето на мрака (лат.) — Б.пр. ↑\n Става дума за древния арабски географ от 12 в. Ал Идриси, наричан нубиец, тъй като през 17 в. съчиненията му били преведени на латински език със заглавието „География на Нубия“. — Обяснителна бележка на редактора на бълг. издание. ↑\n Джонас Рамус (1649–1718) — норвежки историк. — Обяснителна бележка на редактора на бълг. издание. ↑\n Флегетон — в гръцката митология огнена река, заобикаляща подземното царство. — Обяснителна бележка на редактора на бълг. издание. ↑\n Атанасиус Кирхер (1601–1680) — немски учен, според теорията на когото земята представлявала твърдо тяло с куха вътрешност, запълнена с огън, вода и въздух. — Обяснителна бележка на редактора на бълг. издание. ↑\n Вж. Архимед, „De Incidentibus in Fluido“, кн. 2. — Б.а. ↑


Подарък за Момичета Близнаци "Вълшебство" (Новородено - 6 мес.) | Мини Ти\nПодарък за Момичета Близнаци "Вълшебство" (Новородено - 6 мес.)\nПрекрасен комплект от две части за момиченца близнаци в нежни пастелни тонове на розово, бяло и светлосиво.\nДва броя практични бодита с дълъг ръкав, тип "прегърни ме". Лесни за обличане с предно и долно закопчаване с копчета тик-так.\nДва броя удобни меки ританки, за да бъдат крачетата на мъниците винаги на топло :)\nДрешките са подходящи за първите месеци на бебетата. Идеални са за подарък за момичета близнаци.


Няма да повярвате за какво семейство дава 40 хиляди долара заплата\nРаботното място на одобрения кандидат ще бъде в луксозното лондонско жилище на богатата двойка, която се занимава с успешен международен бизнес\n27 Ноем. 2019, 02:27\nБританска двойка предлага 40 хиляди долара годишна заплата на човек, който се наеме да се грижи за кучетата им Майло и Оскар.\nРаботното място на одобрения кандидат ще бъде в луксозното лондонско жилище на богатата двойка, която се занимава с успешен международен бизнес. Майло и Оскар са от породата голдън ретривър. Те често трябва да бъдат поверявани на грижите на друг човек, тъй като стопаните им пътуват непрекъснато в чужбина за уреждане на сделки.\nОдобреният кандидат ще трябва също да се грижи за жилището, да го почиства, да пере и да приготвя храна. Работното време ще бъде от понеделник до петък и през някои уикенди.


Silicone Case Cover - силиконов калъф за Alcatel Pop C5 (черен), на ТОП Цена — Sim.bg\nSilicone Case Cover - силиконов калъф за Alcatel Pop C5 (черен)\nSilicone Case Cover - ... - 9.00лв\nКод за поръчка: 16986\nКратко описание: Silicone Case Cover - силиконов калъф за Alcatel Pop C5 (черен)\n• Силиконов калъф за Alcatel Pop C5\n• Shock Absorbent - предпазва добре при изпускане, удари, натиск и др.\n• Достъп до всички бутони и функции на телефона\n• Специална изработка за Alcatel Pop C5\n• Съвместимост: Alcatel Pop C5\nТова е качествен продукт с продуктов номер 16986 произведен от фирма POP. Марката POP се е доказала с времето като изключително качествена и креативна. Може да откриете Silicone Case Cover - силиконов калъф за Alcatel Pop C5 (черен) листнат в категория Alcatel аксесоари, на цена 9.00лв. На онлайн магазина ни в този раздел Аксесоари за телефони, Alcatel аксесоари ще откриете разнообразие от продукти на цени за всеки вкус, започващи от 9.00лв до 39.00лв. Голяма част от продуктите - Alcatel аксесоари са специално изработени за конкретния мобилен телефон или таблет.\nЕкипа на Sim.bg се грижи ежедневно да добавя нови продукти в продуктова категория Alcatel аксесоари, като се стремим да ви предложим най-добрата цена на пазара.\nПродукта Silicone Case Cover - силиконов калъф за Alcatel Pop C5 (черен) е добавен в сайта на 13 Май 2015


Загриженост - вестник Дума\n9. Януари 2017 , брой: 5 684 0\nДържавата на ГЕРБ така се е "загрижила" за спорта, че с лека ръка закри зала "Армеец", в която тренират над 200 деца от школата на ЦСКА. "Армейците" от години изпитват сериозни затруднения, но оцеляват. Те бяха предупредени в края на м.г., че 70-годишното съоръжение ще бъде затворено, защото е твърде опасно за използване. То беше прехвърлено в собственост на "София Тех Парк", изграден по приумица на президента Росен Плевнелиев на 6 км от идеалния център на столицата. В рамките на "парка" остана и заличката "Армеец", в която се приютяват подрастващите волейболисти на ЦСКА - най-голямата и славна школа в страната.\nИстината е, че волейболният ЦСКА, при отсъствие на всякаква подкрепа от държавата, едва намира средства да оцелее, най-вече при мъжете и жените. Но и децата не бяха оставени на улицата. Докато не се намеси Държавата - майка за едни, мащеха за други. Същата гербаджийска държава, която раздава милиони за трибуни "Моци" и десетократно повече за столичната "Арена". Последната по ирония на съдбата е също "Армеец" и построена също на територия на военното министерство.\n200 деца от волейболната школа на ЦСКА не тренират от Нова година. В същото време наемът за съседното бижу "Арена Армеец" е 15 000 лв. на ден. И е непосилен за спортистите. Затова и тази уж спортна зала се използва за неспортни събития целогодишно. "Армеец" е затворена за децата на ЦСКА, а "Арена Армеец" - също, но заради непосилните наеми. Които иначе държавата прехвърля от един бюджет - на спортното министерство, в друг - на финансовото. А волейболът е най-успешният колективен спорт и политиците ни не спират да се снимат с волейболистите при всеки успех, за да влязат в светлината на прожекторите и да се отъркат в славата им.\n"Тия мегазали и другите по-малки спортни обекти са на практика тотална кражба в България. Българският спорт се нуждае от съоръжения, които всекидневно могат да се използват от децата, а ние такива съоръжения нямаме", като присъда звучат думите на заслужилия треньор по лека атлетика Георги Димитров.


Тялото. Физика на ума\nФизика на ума\n1963 ПРОЧИТАНИЯ ОТ 01 януари 2013 Брой 01 2013\nМ Маргарита Кабурова Душата убива храма си\nХа, ще кажат някои, че не беше ли обратното? Какво стана със закона на привличането (ала ‘Тайната’) и изцелителната сила на ума (ала Луиз Хей)? Грешка няма, ще отвърна аз, силата на ума е невероятна и може да преобрази тялото. Аз самият се излекувах от рак на мартениците с помощта на медитация, визуализация и йога (напук на препоръчваната химиотерапия). Но около нас циркулира само половината от тайната, докато другата половина е не по-малко полезна и приказна. А именно, че тялото може да въздейства на ума. Лично аз смятам, че тази половинка е по-полезна от първата. Това поради факта, че повечето хора не притежават особено силен ум, с който да въздействат на тялото си. Много по-прагматично за тях би било да започнат от тялото, което е по-достъпно и лесно за манипулиране. Интересна е изторията как открих тази истина. Може да ви е от полза.\nИ аз като повечето прекарах първата част от живота си в безсъзнателно следване на културните порядки и установени норми, взимайки за даденост всичко, с което съм свикнал, включително тялото си, което беше просто атрибут за вършене на работа и ценността му се изчерпваше с това да бъде полезно, както и харесвано от околните. За полезност не можех да мъмря, но пък бях висок и твърде кльощав, за да пораждам дори наченки на лиги у нежния пол. Още помня как най-кльощавата ми съученичка веднъж ми каза по Физическо:\n„Брех, колко си кльощав!”\nНа всичкото отгоре бях кльощав и по характер, демек срамежлив и неуверен, което съвсем ме закопаваше по отношение на гореспоменатите нежни лиги.\nКокошката ли беше първа или яйцето нямаше особено значение, защото и двете не отговаряха на стандартите за точене на нежности. Кютах си аз така през пубертета в сумрачна депресия и дори не ми хрумваше, че мога да направя нещо по въпроса. Чувствах се безпомощен като на сън. Може би защото бях в сън, при това не мой, а на ограничената среда наоколо ми. Спомням си веднъж как се сепнах, докато четях една статистика. В богатите страни заможните хора са слаби (защото ядат хубава храна), а в бедните – дебели (защото имат достъп до храна), казваха учените. За миг да се зарадвам, че съм успял човек в богата страна, но ме връхлетя народната поговорка, че у нас чорбаджията се познава по шкембето, пък и някак си се сетих с какви пари разполагам. По-важното е обаче, че се замислих за условността на тялото, за възможността то да бъде манипулирано от обстоятелствата, а следователно и от мен самия.\nЗапочнах да ходя всеки ден на лостовете в парка, записах се на таекуондо и само за няколко месеца се случиха възхитителни неща. Останах си кльощав, разбира се, но вече поне момичетата от класа не ме биеха на канадска, а раменете ми се разшириха до степен, в която нямаше съмнение, че съм от мъжки пол. Удивителното е, че в очите ми ненадейно взе да пламти някаква нова сила и увереност, която несъмнено овлажняваше ако не друго, то поне устите на съученичките ми.\nТо често хубавото не е на хубаво. Около двайсетте се забих с една манекенеста девойка\nи се върнах в руслото на безсъзнателното живеене\nТо на човек всичко като му е наред, защо да се напъва?\nПет години по-късно, преживявайки тежко раздялата ни, отново се озовах в положение „кльощав и неуверен”. Присетих се за онази статистика и се записах на фитнес. В комбинация с това взех да се храня здравословно и целенасочено, така че само след година общуване с щангите придобих физическите измерения на атлет – десет кила на точните места и всяко мускулче оформено до Давидова грация. Този път не само увереността ми нарасна подобаващо, но и целият ми светоглед се промени. Постоянните и системни усилия във фитнеса, комбинирани със съзнателно хранене, трансформираха мащабно личността ми и ме превърнаха в организиран и целенасочен човек, вярващ, че съдбата му е в собствените ръце. На този етап вече бях убеден, че тялото е врата към съзнанието, но реших да го потвърдя с един допълнителен експеримент.\nАва ГаелАко тялото можеше да говори\nЖената ДнесДушата убива храма си\nТогава брат ми страдаше от същата психо-соматична кльощавост. Въпреки красивата си външност и таланта си на художник живееше пасивен и затворен живот, изпълнен със самоподценяване и неувереност. Придърпах го за шест месеца при мен в Лас Вегас. Хванах го да идва редовно на фитнес, взех да го тъпча с протеинови храни и здравословности. Като се прибра в България, набъбнал и оформен, хората не можеха да го познаят. Не само заради променената физика, а и заради трансформацията в излъчването и личността му. Беше се прибрал друг човек.\nВече нямам никакви съмнения за връзката между тялото, духа и ума. Плътта носи ум и умът има физика. Тялото –\nтози красив инструмент, който оформям като скулптор,\nе неделима част от моята същност. Затова внимавам какво вкарвам в него, с кого си лягам, как го третирам. Обичам го съзнателно и му обръщам внимание. Гледам се гол в огледалото не от суетност, а с уважение. Вече знам, налегне ли ме тъга, неувереност, слабост, тялото е там, където трябва да започна да променям. Всяка черта на съзнанието може да бъде повлияна от него. Неговата врата води навсякъде.\nАко всичко това ви звучи леко мистично, ще ви дам следните факти:\nИнтелигентността ни не е фиксирана величина. Тя зависи от съставките в храната ни, количеството сън, кръвообращението в мозъка и нивото на стрес в организма. Спортът доказано подобрява скоростта на мозъчните процеси и паметта. Понякога дори един масаж може да ни направи по-умни.\nНастроенията ни също зависят пряко от нивото на физическа активност. Бягащите често изпитват състояние на позитивност и дори еуфория, известно като runner’s high. Упражненията водят до повишено количество хормони на щастието (ендорфини) в мозъка. Разтягането (стречинг) стимулира производството на серотонин в мозъка, което регулира настроенията и намалява възможността за депресия.\nУсещанията ни за смисленост и принадлежност, които са базови компоненти на щастието, са в пряка връзка с физическите ни контакти с околните. Прегръщайки, усещаме посока и смисъл, ласката ни дава чувството за заедност, че принадлежим към нещо по-голямо.\nНародната мъдрост гласи, че чекията изгражда характера. Шегата настрана, крайно време е консервативната ни ориенталска култура да започне да гледа с други очи на мастурбацията (особено при жените), която води до добър хормонален баланс, антистрес и други здравословни ефекти.\nПоради всичко това гледам тялото ми да е здраво, красиво, раздвижено, прегръщано и любено. Колкото повече, толкова повече. Тук няма как човек да сбърка.\nВремето в утробата и раждането предопределят целия ни живот 725679 прегледа


Ако вие ще сте купувач, не забравяйте да обърнете внимание, че всички циркуляри има свои своеобразни ценности, които могат да бъдат иделаното попадение за вашите желания. Търсенето на множество циркуляри в много случаи води до разширяването на пазара. Днес знаем, че пазарът за циркуляри се регулира от клиентските нужди и необходимости. Нашето време се пръска от опции за откриване на подходящи циркуляри.\nЦените на нашите циркуляри са точни за вас\nСред предлаганите от нас актуални оферти ще видите намалени циркуляри за личния ви деликатен вкус, независимо дали сте смели, или сте твърдо стъпили на земята. Това, което действително е желателно да имате предвид, е че не всеки магазин формулира разходите сега, макар все повече предприемачи да се спират именно на това правило. Предназначете част от времето си да направите услуга на вас самите, доверявайки се на представените от нас циркуляри, и имайте предвид, че инвестирате преимуществено в собствения си живот и в това да го превърнете в по-добър.\nДошлите при нас клиенти са от значение за нашия екип, затова ние произвеждаме циркуляри, които да са от значение за тях\nРазпространяваните от нас циркуляри печелят от купувачите нон-стоп позитивни отзиви. Знаем, че умеем да постигаме резултати с нашите потребители и поради тази причина не бихме искали да спираме пред никакви препятствия, за да растем и да развиваме всичките си циркуляри. Подхождайки адекватно на нуждите ви, в нашия магазин засвидетелстваме положението си в производствения дял и до конкурентите производители и хора, които продават циркуляри. Потърсете нашата фирма, тъй като ние мислим за нашите потребители.\nВсичките ни циркуляри изумяват\nНезависимо дали пазарувате от интернет магазина ни за повод или просто за всекидневието, обезателно можете да видите, че всички от нашите циркуляри са различниносят своя индивируалност. Всички наши циркуляри са съобразени с вас, с времето с условията за качество, дълъг живот, страхотен външен вид и приложимост. Желаете най-доброто – нашата компания ще ви го предложи.\nИнвестирайте в живота си, като инвестирате в всеки от нашите циркуляри\nВсичките ни циркуляри са събирателна точка на внимателно подбрани детайли, реализъм и идеи. Ако сте решили да направите своя живот по-добър, доверете се на нашия онлайн маазин. Ние инвестираме във вас, нашите потребители.\nДоверете се на прогреса в нашите циркуляри\nБизнесът ни се надява на постоянство, а стабилността иска от нас да наблюдаваме новите идеи и да се движим с тенденциите. Истинското качество също се усъвършенства с течение на времето, в резултат на което в нашия екип не пестим ентусиазъм и сили в желанието да съхраним най-доброто ниво, което вече имаме. В нашия магазин следим конкурентните ни магазини и откриваме, че предимно оригиналността е пропусната в техния начин на действие.\nВсички циркуляри в нашия асортимент са по-добри, доста по-добри\nСилната страна на предлаганите от нас циркуляри се крие в балансът между качество, стил, дълъг живот, цена и грижа за доверилия се на нас човек. В нашия магазин умеем да балансираме между цената и качеството, така че да произведем най-добрите и оригинални циркуляри за вас и за вашите близки. Ако планирате да направите една дългосрочна и разумна инвестиция в циркуляри – нашата търговска марка е идеалният съдружник за вас. Като се спирате на нас, вие в действителност отделяте по-малко време, усилия и търсене, като в същевременно получавате най-уникалното на пазара.\nТрябват ви циркуляри в тонс времето – ние сме идеалното място\nГолямо количество фирми нямат за практика да изменят предлаганите от тях циркуляри, но по наше мнение промяната е най-правилната инвестиция. Ако имате намерение да инвестирате в партньор, който инвестира в подобрението на неговите циркуляри – дошли сте на идеалното място.\nВсеки един от нашите циркуляри в унисон с прогресът на пазара\nВариантът да откриете вашите циркуляри както в магазина, така и от онлайн маркет, ви гарантира едно изключително предимство – прави желаните циркуляри доста по-достъпни, а пък така увеличава и вероятността за направена покупка. Непрекъснатото движение на пазара даже е двигател за нас в нашето желание да се издигаме и да предлагаме все по-добри циркуляри за потребителите, които са ни се доверили. Щом сте взели решението да сте наш потребител, вие всъщност влагате във фирма, насочена към това да прогресира заедно с разрастването на пазара и да предоставя още по-висококачествени циркуляри на нашите клиенти.\nВсички необходими циркуляри на едно лесно достъпно място\nБез да зависи от това дали стоите пред компютъра или смартфона си, вие сте способни да заявите всички циркуляри, които желаете с няколко клика на сайта. Онзи, който се е спрял на нашия онлайн маркет, е останал изключително задоволен. Нашата основна линия на действие е да увеличаваме спектъра на възможностите си да помагаме на клиентите ни и да им оказваме съдействие да намерят точно онова, което им е от необходимост.\nКакво трябва да обобщим за групата циркуляри, които представяме\nПравете подбор качествено, за да сте удовлетворени от покупката ви. Ние ви даваме високо ниво на качество, много добри цени и безукорно обслужване. Целта ни е да улесняваме нашите потребители да направят съществуването си по-добро. Предлаганите от нас циркуляри са характерни с качество, стил и индивидуалност. Купувайки нашите циркуляри, вие се сдобивате с най-качественото в тази сфера.


Автомобил на общински съветник във Видин е бил запален - България - Дневник\n15:59, 01 фев 16 , 1963\nАвтомобил на общински съветник във Видин е бил подпален тази нощ, съобщи БТА.\nКолата на Данаил Томов от местната коалиция "Единни за промяна" е изгоряла, паркирана близо до къщата му в ромския квартал "Нов път". От полицията съобщават, че палежът е извършен малко около 4.00 часа тази нощ, а видинските криминалисти вече го разследват. Самият Томов е казал на пресконференция, че е установено, че колата е запалена с вълнена дреха, напоена с бензин, която е подхвърлена под резервоара.\nБТА отбелязва, че Томов е единственият общински съветник, избран от ромския квартал на Видин. По време на предизборната кампания той съобщи, че е бил заплашван от свои опоненти и се е стигало до физическа саморазправа.\n"Единни за промяна" обединява политическа партия "ВМРО-БНД, БСДП, Политически клуб "Екогласност", Съюз на патриотичните сили "Защита", Партия за хората и Партия на българските жени. Кандидатът им за кмет Росица Кирова достигна до балотаж, който загуби от Огнян Ценков от ГЕРБ.\nС подкрепа на балотажи реформаторите ще търсят местни коалиции с ГЕРБ\nКметските избори: петте горещи точки за балотажа\n21:03, 23 апр 21 / Свят 0\n19:46, 23 апр 21 / Политика 87\nРейтинг: 1141 16:02, 01 фев 16 Весело\nАВтомобилът се е самозапалил в знак на протест срещу расизъма и опитите за принуждаването на братята роми да си плащат сметките!\nРейтинг: 1779 16:14, 01 фев 16 Неутрално\nА негова собственост ли е този автомобил?\nРейтинг: 2172 16:15, 01 фев 16 Неутрално\nнай вероятно цигански борби\nРейтинг: 1391 16:20, 01 фев 16 Неутрално\nебати, как пак се клати...


Правила за конкуренция, що е то?: Цифрови технологии: Комисията и европейската промишленост обединяват усилията си за изграждане на интернет на бъдещето\nЦифрови технологии: Комисията и европейската промишленост обединяват усилията си за изграждане на интернет на бъдещето\nНа 03 май 2011 г. Нели Крус, заместник-председател на Европейската комисия, даде началото на първата фаза от публично-частно партньорство за интернет на бъдещето (ПЧП-ИБ) на стойност 600 млн. EUR.\nПартньорството има за цел да подкрепи иновациите в Европа и да подпомага предприятията и правителствата да разработват базирани на интернет решения, позволяващи да се управлява експоненциалното нарастване на данните, достъпни онлайн. В настоящия си вид интернет не е в състояние да поеме бъдещите потоци от данни, нито да осигури желаната точност, устойчивост и безопасност. В рамките на партньорството ще бъдат проучени осем области, в които бурното развитие в обмена на данни може да стимулира иновациите и да осигури работни места в секторите на софтуера и на мобилните комуникации, както и при услугите.\nЕвропейската комисия предоставя финансиране от 300 млн. EUR за 5 години, а европейските научноизследователски организации, публичният сектор и промишлеността се ангажират за посоченото ПЧП с насрещно финансиране в същия размер. Стартираните днес проекти ще получат финансиране от ЕС в общ размер на 90 млн. EUR (и още толкова от други партньори по проекта).\nНели Крус, заместник-председател на Европейската комисия по цифровите технологии, заявявя:\n„Икономиката, основана на интернет, ще нарасне до 5,8 % от БВП или почти 800 млрд. евро до 2014 г. А сме едва в началото на ерата на интернет. Европа трябва да мобилизира целия си талант да остане водеща в този сектор не само за да осигури своята бъдеща конкурентоспособност и да даде свободна изява на европейското творчество, новаторство и предприемачески дух, но и за да защити европейските ценности — неприкосновеност на личния живот, отвореност и многообразие. Ето защо следва да използваме обществените финанси по интелигентен начин за привличане на инвестиции от промишлеността — ако изгубим инициативата в инвестициите и иновациите, ще я поемат конкурентите ни в световен мащаб“.\nВ отговор на тази политика 152 водещи организации се ангажират да използват партньорството за изграждане на европейския интернет на бъдещето. Частни дружества, изследователски организации и публичният сектор се ангажират с финансиране в размер на 90 млн. EUR за първата фаза от програмата, което е равностойно на финансирането от ЕС. Това е първата част от общо 300 млн. EUR, с които ЕС ще участва през петте години на ПЧП.\nПроектът FI-WARE ще бъде финансиран от ЕС с 41 млн. EUR за разработване на основна платформа, необходима за разработването на новаторски интернет услуги на бъдещето, свързани например с правото на неприкосновеност на личния живот, обработката на данни в реално време и изчислителните облаци. Желаещите да разработят свои иновативни решения ще получат свободен достъп до набора от инструменти. Водещ елемент при разработките ще бъдат осем целеви проекти, финансирани с по около 5 млн. EUR в продължение на 2 години, които ще осигуряват напредъка в интернет на бъдещето по отношение на:\n- данните за околната среда, които са обществено достояние (проект ENVIROFI);\n- внасянето на по-интелигентен подход във веригата за създаване на добавена стойност при хранителните продукти (SMARTAGRIFOOD);\n- извличането на ползи от управлението на електроенергията на общностно ниво (FINSENY);\n- преустройването на градските зони с една по-интелигентна и ефикасна обществена инфраструктура (OUTSMART), разработването на иновативни екосистеми в Лондон, Берлин, Аархус, Сантандер и Тренто, обхващащи съответно транспорта и околната среда, управлението на отпадъците, водоснабдяването и канализацията, интелигентното отчитане на потреблението и уличното осветление, както и управлението на водните ресурси и на околната среда;\n- свързаните в мрежа медии, включително игрите (FI-CONTENT);\n- оптимизирането на веригите за добавена стойност при международната логистика (FINEST);\n- личната мобилност (INSTANT MOBILITY);\n-осигуряването на повече безопасност на обществените градски райони (SAFECITY)\nПървата фаза на ПЧП-ИБ ще продължи две години (2011—2012 г.) и ще се състои в разработването на инструментариум за услуги от общо естество като прелюдия към втората фаза.\nВтората фаза (2013—2014 г.) ще се състои в широкомащабни изпитания на иновативни и комплексни интернет услуги и приложения в широк кръг от области из цяла Европа.\nТретата фаза (2014— 2015 г.) ще цели превръщането на резултатите от тези изпитания в плодотворни цифрови екосистеми и тяхното свързване със съответните регионални политики в областта на иновациите.\nПЧП-ИБ е отворена инициатива. Многоетапният подход и откритите покани за предложения, свързани с FI-WARE, са гаранция за широко и свободно участие.\nРезултатите от ПЧП-ИБ ще са обществено достояние и могат да послужат за разработването на допълнителни нововъведения.


Онлайн игра Феята на гъбите. Играйте онлайн безплатно.\nФеята на гъбите - игра, в която трябва да помогне да се облече малка фея. Тя живее сред гъбите в гората фея и знае всичко Veen и модни тенденции. Изберете си коса, грим, дрехи и аксесоари.\n© gam9.com - безплатна онлайн игра Феята на гъбите ()-играйте онлайн флаш игра Феята на гъбите безплатно. Не забравяйте да оцените тази игра, Феята на гъбите и да споделят тази игра с най-добрите си приятели.\nGame Феята на гъбите Online\nФеята на гъбите - игра, в която трябва да помогне да се облече малка фея. Тя живее сред гъбите в гората фея и знае всичко Veen и модни тенденции. Изберете си коса, грим, дрехи и аксесоари. Всичко трябва да се поберат заедно. Трябва да кликнете на мишката, докато резултатът няма да ви моля.\nОценете тази игра: Играна: 2223\nФеята на гъбите ( Гласове6, Вторичен Рейтинг: 3.33/5)


Доналд Тръмп напусна срещата на НАТО заради шегаджийски коментари на световните лидери\nНачало > Доналд Тръмп напусна срещата на НАТО заради шегаджийски коментари на световните лидери\n16:49, 04 дек 19 / Свят 25 1425 Автор: Topnovini\nАмериканският президент Доналд Тръмп отмени пресконференция и прекрати своето участие в срещата на НАТО, съобщава „Индипендънт”, цитиран от bTV. Причината е, че Тръмп е реагирал гневно на видео, в което световните лидери си правят шеги на негов гръб.\nАмериканският президент беше попитан дали е видял клипа, в който неговите международни партньори се шегуват за неговата експлозивна конференция с Еманюел Макрон.\nВ отговор на репликата на Трюдо, американският президент нарече канадският премиер „двуличен”, когато бе попитан за видеото сряда следобед. "Той е двуличник", каза Тръмп.\nFrom Princess Anne... to gossiping world leaders - not everything at Nato's UK gathering has followed the script\n[tap to expand] https://t.co/ZlrD9Xf2RI pic.twitter.com/N0UFOcmVth\nВъпреки това, по време на изказването си с германския канцлер Ангела Меркел, американският президент определи Джъстин Трюдо като „добро момче”.\nДоналд Тръмп шеги Еманюел Макрон Джъстин Трюдо нато


Бейби бум в "Шейново": 350 повече бебета за година – Kmeta.bg\nНачало » Бейби бум в “Шейново”: 350 повече бебета за година\nБейби бум има в болница “Шейново” в София. Това съобщи д-р Донка Узунова, началник на Неонатологичното отделение и член на Контролния съвет на Българската асоциация по неонатология.\nВ края на тази година са регистрирани над 350 раждания повече от предходната.\nЗапазва се броят на недоносените деца, като процентът им в “Шейново” се движи между 7.8 до 11.5. COVID инфекцията е факторът за леко повишение в броя им, някои бебета са били родени от 28-ма до 33-та гестационна седмица.\n“Силно препоръчително е бременните жени да се ваксинират срещу COVID-19. Ако жената планува бременност, поне един месец преди осъществяването й да си направи ваксината. Ако вече е бременна, до дванадесета гестационна седмица да изчака и след този период може да се постави ваксина”, съветва д-р Узунова.\nТагове: бебеБейби бумВодещи новинимайкиражданеШейново


Какво трябва да знаем за хиперкератозата (удебеляването на кожата)\nКакво трябва да знаем за хиперкератозата (удебеляването...\n30 септември 2020 г., 9:15 ч. 4087\nХиперкератозата е състояние на кожата, което се появява като удебеляване на кожата повече от обикновено на определени места. Кератинът е твърд, влакнест протеин, който се намира в ноктите, косата и кожата. Тялото може да произведе допълнителен кератин в резултат на възпаление като защитен отговор на натиск или в резултат на генетично състояние. Повечето форми на хиперкератоза се лекуват с превантивни мерки и лекарства.\nИма много форми на хиперкератоза повечето от които не са болезнени. Някои видове хиперкератоза като брадавици и мазоли са отстраними докато други форми могат да бъдат лекувани или управлявани с различни лекарства. Лекарят ще започне диагностика като извърши физически преглед на удебеляването.\nСвързаната с натиск хиперкератоза възниква в резултат на прекомерен натиск, възпаление или дразнене на кожата. Когато това се случи кожата реагира като произвежда допълнителни слоеве кератин, за да защити увредените участъци от кожата.\nКератоза, която не е свързана с натиск се появява върху кожата, която не е била раздразнена. Експертите смятат, че тази форма на хиперкератоза може да е генетичен резултат.\nактинична кератоза, която причинява появата на груби подобни на шкурка петна в резултат на прекомерно излагане на кожата\nепидермолитична хиперкератоза. Наследствено нарушение на кожата налично при раждането\nплосък лишей. Състояние, което кара белите петна да растат от вътрешната страна на устата\nцаревица (изразената хиперкератоза)\nАко човек има потенциална зона на хиперкератоза по кожата си, за която не е сигурен трябва да се обърне към своя лекар.\nВИЖ ВСИЧКИ ОФЕРТИ ЗА ДЕРМАТОЛОГ С ОТСТЪПКА ТУК!\nХиперкератозата може да има редица симптоми. Всички симптоми обаче ще включват област с груба или неравна кожа, която се чувства различна от околната кожа. Симптоми на най-честите причини за хиперкератоза:\nМазоли: Калусът е област с удебелена кожа, която обикновено се появява на краката, но може да расте и на пръстите.\nЦаревица: (изразената хиперкератоза): Лезия, която обикновено се развива върху или между пръстите на краката. Обикновено има централна лезия от много твърд кератин с външен пръстен от твърда тъкан, който е малко по-мек.\nЕкзема: Това състояние причинява зачервена, сърбяща кожа, която може да се появи на петна или като малки подутини\nЕпидермолитична хиперкератоза: Това състояние причинява силно зачервяване на кожата и тежки мехури по кожата при раждането. С напредване на възрастта бебето ще развива зони с удебелена кожа (хиперкератоза), особено над ставите.\nЛевкоплакия: Това състояние води до натрупване на дебели бели петна вътре в устата.\nПсориатична плака: Това състояние може да доведе до натрупване на излишни кожни клетки, които често са сребристи и люспести.\nС изключение на царевицата и мазолите повечето форми на хиперкератоза не са болезнени.\nЛечението на хиперкератоза зависи от това каква форма има човек. Някои от начините за избягване на хиперкератозни лезии, като мазоли включват:\nНосене на удобни добре прилепнали обувки. Носенето на подплата върху мазолите също може да предложи допълнителна защита.\nИзбягвайте да ходите боси в райони, склонни към гъбички като например съблекални, спортните зали или басейни, за да се предотврати увреждането на хиперкератозата.\nИзбягвайте условия на околната среда, за които е известно, че допринасят за екзема, като сух въздух, силно ароматизирани или парфюмирани сапуни, преперати, изключително горещи или студени температури.\nИзбягване на алергични фактори като пърхот на домашни любимци и полени, които могат да причинят възпаление на кожата.\nНосете слънцезащитни продукти със слънцезащитен фактор от поне 30 при всяко излизане навън.\nНосенето на защитно облекло като шапка или дълги ръкави също може да предпази от актинична кератоза.\nАко човек има състояние, което причинява лезии, които могат да бъдат отстранени като брадавици може да посети лекар, който да "замрази" брадавицата или да използва лазер, за да я изпари. Също могат да се предпишат лекарства за лечение на области на хиперкератоза, като кортикостероидни кремове за екзема или лишей.\nТрябва да се отиде на лекар когато хиперкератозата причинява болка или дискомфорт. Ако дадена област от кожата изглежда заразена като зачервена, подута или пълна с гной също трябва да се потърси медицинска помощ.\nЛекарят ще вземе под внимание медицинска история, за да установи дали има основна причина за хиперкератозата. Ако човек има левкоплакия в миналото е пушил или е използвал дъвчещ тютюн тогава той може да е изложен на по-висок риск от развитие на хиперкератоза.\nЛекарят може също да назначи тестове за образна диагностика, за да определи дали има основни проблеми с костната структура или наличието на тумори в или около зоните на хиперкератоза.\nДруг диагностичен инструмент е биопсията, която включва вземане на проба от кожата и изследването й под микроскоп за наличие на ракови клетки или други клетъчни аномалии.\nВ повечето случаи лекарят може да диагностицира основната причина чрез физически преглед. Всеки, който развие удебелена кожа по тялото си трябва да се консултира с дерматолог за диагностика.\nКакво трябва да знаем за меланома - вид рак на кожата\n6.07.2020 г., 16:31 ч. 4889\n29.09.2018 г., 14:55 ч. 6565\nНевероятната структура на кожата!\n8.10.2015 г., 10:43 ч. 10767\nНе отлагай! Професионален дерматологичен преглед при Д-р Коева\nПреглед при специалист кожни и венерически болести от Аджибадем Сити Клиник Младост!


Чешкият писател и илюстратор на детски книги, Ондржей Секора, познат най-вече с героя си Ферди Мравката - сръчен, умен, съобразителен, спортна натура и с добро сърце, неговия спътник - хитрият бръмбар Торбалан и на калинката Гвендолин, в която Фердо е влюбен. Образите на Фердо и Торбалан се появяват...\n„Ако светлината е червена, Да се движат — забранено, Зеленият цвят говори: Минете – пътят е отворен.“ Децата са най-уязвимата жертва на произшествията на пътя. Те нямат опит, разсейват се бързо, улисват се в игра и подхождат с доверието, че възрастните ги пазят. Уви, това често никак не е вярно....\nНаучете децата си, че нямат нужда от нищо извън себе си, за да бъдат щастливи - нито от човек, нито от място, нито от нещо - и че истинското щастие се намира вътре в тях. Научете ги, че са достатъчни сами на себе си. Научете ги на това и ще сте им дали велик урок. Научете децата си, че неуспехът е...


В много семейства, където тя е живяла в продължение на една котка, и собствениците искат да вземат още един по-увеличено котка или котенце, можете да използвате няколко метода, за да помогне за подобряване на отношенията между двете котки, ако те са конфигурирани недружелюбен. Как да направите приятели две котки в зряла възраст?\nИма причини за вражда като:\nТериториална агресия. Например, ако един възрастен вижда друга котка, то вероятно ще се опита да се отърве от него. По принцип, това започва да показва недоволството си в различни пози.\nКотки покажат своята агресия от страх. Когато котката вижда нов член на семейството, той се отнася с повишено внимание, той може да започне да цвърчи със страх, да избяга и да се скрие. Ако непознат се доближава до това, котката може да се бия с него.\nНеправилното въвеждане на котки. Например, собствениците на котка блъсна в друг. Най-добре е да им дадем да изпълнят своите собствени.\nУсловен рефлекс агресия.\nВодещ насърчава вашия домашен любимец. Например, ако котката показва агресия, после собственикът започва да я гали, за да обясни, че не можеш да направиш. Такова поведение на приемащата се смята за поощряване.\nРешаване на проблема може да бъде, например, ако котката ви започва да показва своята агресия, най-добре е да не се намесват и да отговарят на себе си котките.\nАко все още се среща бой между животни, съветват експерти, както следва:\nТеритория, където живи котки, трябва да бъдат разделени на две части, една мрежа, най-добре е да се желязо, така че те са били в състояние да чуете, видите и усетите помежду си, а ако има желание, да се обърнат и да общуват.\nЗа предпочитане два или три пъти седмично да бъдат заменени с котки.\nТя трябва да е купа с вода и храна да се сложи и от двете страни за мрежата. Котките са винаги в купа трябва да е вода и храна. Това ще успокои тяхното състояние.\nАко котката започва да показва своята агресия, че е необходимо да я накаже. Няма нужда да я накаже физически, напляскване или щракна с пръсти в носа, че е обратното, тя ще укрепи нервната възбуда. Тя ще бъде правилно, ако да изплаши котката, например, като поръси с вода от спрей или изплаши рязко я звук.\nКак да станем приятели две котки? Тя трябва да бъде в рамките на две или три седмици, успокоителни употреба. Например, капки или fiteks Feliway ®.\nКогато котките започват да покажем приятелско отношение помежду си, тогава ще трябва два или три дни, за да се изчака, а след това извадете решетката.\nПри премахването на мрежата, е необходимо да ги следи постоянно, ако се показва признаци на агресия, веднага наказани. Ако не може за известно време да се грижат за котките, те трябва да бъдат изолирани един от друг.\nАко котката две или три седмици не показват агресия един към друг, а след това можете спокойно да ги остави на мира.\nКакто показва практиката, ако в началото на котка настроен враждебно, а след това след известно време, те все още се разбираме помежду си, а дори и на такива отношения често се развиват в приятелство или любов. Най-важното е, запази спокойствие, в случай на такива ситуации.\nКак да си дресираш котка?\nДве котки в къщата, как да се сприятеляват с две котки\nКак да се коригира поведението на котките: справяне с агресията\nКак да се въведе една котка с котка?\nПривързан порода котки за ценители\nКакво да правите, ако котка съска при господаря си и хвърля?\nАгресивно поведение при котките\nКакво да правите, ако котка се бият помежду си\nАгресивните кучета и за хората.\nКакво да направя, за да котешки приятели?\nВнезапни пристъпи на агресия при котките\nКакво става, ако котката драскотини и ухапвания?\nbg.orsitaning.ru » Котки » Как да станем приятели две котки?


Преобразуване на crad в компасен румб (сантирадиан в компасен румб)\ncrad е равен компасен румб\nсантирадиан е равен компасен румб\nКолко компасен румб правят 1 сантирадиан?\n1 сантирадиан [crad] = 0,050 929 581 789 407 компасен румб - Калкулатор за мерни единици, който може да се използва за преобразуване на сантирадиан в компасен румб и др.\nПреобразуване на сантирадиан в компасен румб (crad в компасен румб):\nС този калкулатор е възможно да въведете стойност, която да преобразувате заедно с оригиналната мерна единица; например '392 сантирадиан'. При това можете да използвате пълното име на единицата или абревиатурата йнапример 'сантирадиан' или 'crad'. След това калкулаторът определя категорията на мерната единица, която трябва да бъде преобразувана, в този случай 'Равнинен ъгъл'. Той преобразува въведената стойност във всички известни и подходящи единици. В получения списък ще намерите и преобразуването, която първоначално сте търсили. Друг вариант е стойността, която трябва да преобразувате, да бъде въведена както следва: '90 crad в компасен румб' или '29 crad е равен компасен румб' или '96 сантирадиан -> компасен румб' или '37 crad = компасен румб' или '81 сантирадиан в компасен румб' или '79 сантирадиан е равен компасен румб'. За този вариант калкулаторът също моментално преценява в каква мерна единица трябва да бъде преобразувана първоначалната стойност. Независимо коя от тези възможности изберете, това ще ви спести продължително търсене на подходящия списък в дългите списъци с безброй категории и безброй поддържани единици. Всичко това ще ви бъде спестено, благодарение на калкулатора, който свършва работата за части от секундата.\nОсвен това калкулаторът позволява използването на математически изрази. В резултат не само числата могат да се изчисляват едно с друго, като например '(77 * 23) crad', но и различни единици за измерване могат директно да се свързват помежду си за преобразуването. Това би могло да изглежда по следния начин: '392 сантирадиан + 1176 компасен румб' или '28mm x 25cm x 76dm = ? cm^3'. Мерните единици, комбинирани по този начин, естествено си пасват и добиват смисъл във въпросната комбинация.


Зареждане на батерията - Клуб на дейците на културата "Нов Живец" - Атина\n05.08.2017 Нов ЖивецМоята малка тайна, Проза\nПреди да се събуди добре, преди да отвори очи чу монотонното цъкане на часовника , което засили усещането му за самота. Мразеше това усещане, непоносимо му беше да го издържа миг след миг, минута след минута и така дълги мрачни и безнадежни дни. Не искаше да отвори очи, не искаше да започва новия пореден ден, който да се качи на гърба му и да му тежи чак до вечерта. Мъкнеше самотата си всеки ден , а тя тежеше все повече и повече. Без желание изпълняваше неотложните задължения, без оня живец и желание, присъщо на работливата му натура. Много искаше живота от него поставил го на сурови изпитания. Много високи стени изправяше на пътя му , които не можеше да прескочи. Не че не можеше физически да ги преодолее, нямаше желание да го направи и това беше най-страшното. Казват, че силните характери можели да се справят с всичко. Вероятно е така, но когато такъв човек реши да се изостави, го прави пак така, „качествено”, както му е присъщо. Беше точно в такъв момент от живота си.\nНякъде назад, много назад остана една малка светла точка в живота му, за която също не искаше да мисли сега , защото тя отдавна беше се превърнала в спомен. Беше като малко неизвестно и на топографите островче в океана на живота. Тайна точица на картата на изминалия от него житейски път. Тя беше жената с която най-много хабеше и нерви, и чувства, и любов . Въобще всичко между тях беше по много. Никога общуването им не протичаше за дълго гладко и спокойно . То си течеше изшарено ту с люти препирни, ту с тихи, безмълвни мигове на разбирателство, ту с мълчаливи сръдни или вълшебни усещания, че общува с отдавна мечтана жена . Така и свърши от раз , но след това остана вакуум, който напомняше за себе си болезнено понякога в най-неочаквани и неподходящи моменти.\nТръсна глава, сякаш за да прочисти мислите и продължи задълженията си. Всеки ден едно и също и това еднообразие убиваше , особено силни натури като него. Не можеше да бъде вместен в някакви рамки. Някъде там, дълбоко в гърдите, в левия мускул, проклетия ляв мускул се прокрадваше обаче тайно един копнеж , който той за нищо на света нямаше да пусне на бял свят и да го признае. Беще го оковал с железни обръчи и нищо не трябваше да стигне до сърцевината му , защото допуснеше ли това , беше свършен. Това би бил неговия край. Беше убеден, че ще е признак на слабост, която той не би си разрешил да прояви отново . Мъкнеше непосилния делник с все по-малко сили и желание и се чустваше като батерия , в която заряда свършва застрашително . Имаше нужда и то спешна да се зареди, да живне , но дори и за това не искаше да впрегне волата си, пък и нямаше от къде да намери заряд. Силите му наистина бяха на свършване, волята също. Беше сам и с всеки изминал ден го съзнаваше все по-ясно и с все по-страшна категоричност.\nДенят беше като всички други еднакви до отчаяние дни. Стана, машинално се изми, облече и излезе на двора . Нещо привлече вниманието му . Един силует на жена , седнала на стола до кладенеца седеше и явно го чакаше. Когато я наближи невярващ, че я вижда тя стана и го погледна. Видя в ръцете й терлички изплетени от домашна вълна. Заприличаха му досущ като тези, които майка му плетеше като малък. Мълчаливо му ги подаде , като не смееше да го гледа в лицето притеснена как ще реагира. В същия миг нещо се пропука в него. Май беше единия от железните обръчи с които беше укрепил сърцето си .\nМиг на колебание и пристъпи, разтвори ръце бавно и вниамтелно я прегърна, сякаш беше стъклена фигурка. Тя се гушна в него, и така си паснаха телата им , като отляти в калъп .\n„Мислех те…”прошепна тя тихо . „Всеки ден те мислех..не беше и за миг сам.…” загрубялата му от работа ръка, лекичко галеше един кичур коса с несвойствена нежност.\nТерлиците лежаха на тревата , а котката му явно одобрила ги , легна върху тях. Но те не видяха това…


Ще ни приемат ли в Шенген - 2 май е крайният срок - България | Vesti.bg\nЩе ни приемат ли в Шенген - 2 май е крайният срок\nВсички евродепутати, независимо от политическата сила, която представляват, подкрепят желанието за ясни срокове, в които въпросът с България и Румъния да бъде разгледан\n3 февруари 2011, 19:26\nБългарският евродепутат Мария Неделчева\nНай-късно до 2 май т.г. Комисията по граждански права, правосъдие и вътрешни работи на Европейския парламент (ЕП) трябва да бъде готова с доклад и становище за разширяването на Шенгенското пространство с България и Румъния.\nЕП постави срок от три месеца на Съвета, за да предостави на евродепутатите докладите за оценка на готовността на България и Румъния за присъединяване към Шенген.\nДокладчикът по темата Карлуш Коелю подчерта, че търпението на парламента вече е достигнало своите граници и затова се поставя срок на Съвета до 2 май 2011 г., за да осигури достъп до докладите за оценка и до препоръките, които се правят в тях.\nЗа целта лично председателят на ЕП Йежи Бузек ще изпрати официално искане до унгарското председателство на ЕС.\nАко до посочената дата ЕП не получи изискваните документи, то в доклада на парламентарната комисия ще бъде написано, че не е възможно да се вземе решение поради липса на информация и че ЕП не може да даде препоръка трябва ли България и Румъния да се присъединят към Шенген или не.\nС това Европейският парламент ще приключи процедурата по консултация със Съвета.\nАко това се случи, отговорността за крайното решение за България и Румъния остава на Съвета и той няма да има възможност да оправдава евентуални забавяния на членството на двете страни в Шенгенското пространство.\nОсновната причина за ттази позиция та комисията е, че документите, с които депутатите трябва да бъдат запознати преди да вземат становище, са секретни и са достъпни по специална сложна процедура.\nТе трябва да посетят специално определената стая за достъп до класифицирана информация.\nДепутатите настояват за разсекретяване на онези документи, за които това е възможно, за да може с тях да се запознае цялата комисия, без допълнителни изисквания за спазване на поверителност.\nНастояват най-вече за достъп до докладите на работните групи, посетили за проверка двете страни по критериите за Шенген.\nПред журналисти Карлуш Коелю уточни, че 2 май е възможно най-късната дата, на която ще бъде взето решение. То може да бъде само политическо, ако до този момент въпросът с достъпа до допълнителна информация не намери положително развитие.\nВ случай, че исканата информация бъде получена по-скоро, непосредствено след това комисията е готова да изготви своето становище, добави той.\nВсички евродепутати, независимо от политическата сила и група, която представляват, днес подкрепиха желанието за ясни срокове, в които въпросът с България и Румъния да бъде разгледан.\nЕНП изрази ясната си подкрепа за приемане на двете страни в Шенгенското пространство.\nВ залата бе направено предложение въпросът с достъпа до коментираните документи да бъде отнесен до европейския омбудсман.\nДепутатът Мария Неделчева заяви, че настоящото положение поражда медийни спекулации и объркване сред българските и румънските граждани. Тя напомни, че хората в двете страни очакват израз на европейска солидарност.\nШенгенско пространство Европейски парламент


Hotel La Meridiana - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nVia Urbinate 43, Casino Noci, Урбино, Италия, 61020 - Покажи на картата\nLa Meridiana, който се намира в Urbino, Урбино, е популярно място за туристи. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nВъзползвайте се от богатството на ненадминатите услуги и удобства в Урбино. Безплатен WiFi достъп във всички стаи, съоръжения за инвалиди, съхраняване на багаж, паркинг, рум-сървиз са само част от нещата, които отличават La Meridiana от останалите хотели в града.\nВсички стаи се отличават с грижливо замислени удобства, което гарантира неповторимо усещане за комфорт. Хотелът разполага с голямо разнообразие от развлекателни съоръжения като открит басейн, градина. Каквито и да са поводите за Вашето пътуване,La Meridiana е най-доброто място за престой, което можете да изберете в Урбино.\nВсички типове туристи (659) Двойка (271) Самостоятелно пътуващ (51) Семейство с малки деца (149) Семейство с големи деца (123) Група (63)\nGHISLAIN от Белгия\nSylviane от Белгия


Пазарен дебют за прецизен трансмитер, поплавков превключвател, усилвател и нови модули за автоматизация на JUMO | Инженерният портал на България\n18.02.2021 г.6 мин.\nJUMO е един от водещите производители на индустриални сензори и доказан разработчик на технологии за автоматизация. Компанията непрекъснато разширява своята иновативна продуктова гама, която покрива цялата верига от сензори до решения за автоматизация за измерване на температура, налягане, анализ на флуиди, дебит, ниво и влажност. „JUMO винаги се стреми да предостави на своите клиенти оптимални технически решения, които минимизират разходите и повишават енергийната ефективност. Сред най-новите продукти, които компанията пусна на пазара, са прецизен трансмитер за налягане JUMO TAROS S47 P, поплавков превключвател с хоризонтално изпълнение JUMO NESOS R40 LSH, усилвател JUMO Ex-i с 2 канала за разединители с широка гама от приложения и нови модули за системата за автоматизация JUMO variTRON 500“, съобщиха за Инженер.bg от ЮМО България.\nПрецизен трансмитер на налягане JUMO TAROS S47 P\n„С отличната си активна компенсация на температурата, трансмитерът за налягане JUMO TAROS S47 P осигурява прецизни измервания на налягането и по този начин повишава надеждността на процеса. Здравата му конструкция със степен на защита до IP69 позволява трансмитерът да се използва във всички области, независимо от условията на околната среда. Фабрично зададените диапазони на измерване на JUMO TAROS S47 P са от 0.1 до 100 bar относително налягане и от 0.6 до 40 bar абсолютно налягане“, допълниха от ЮМО България. Работната температура на измервания флуид може да бъде между -40 °C и +125 °C. Дълговременната нестабилност е много ниска – 0.1%. Корекцията на нулевата точка може лесно да се извърши с магнит. Така трансмитерът на налягане осигурява прецизни измерени стойности дори за дълъг период от време. Широка гама от технологични и електрически конектори допълва компактния дизайн на JUMO TAROS S47 P.\nПоплавков превключвател с хоризонтално изпълнение JUMO NESOS R40 LSH\nБлагодарение на хоризонталния дизайн, поплавковият превключвател JUMO NESOS R40 LSH може лесно да се монтира върху страничните стени на резервоари и контейнери за надеждно измерване на съответното гранично ниво (минимално/максимално), като измерването не зависи от различните свойства на средата, режимите на налягане и геометрията на резервоара. За да се осигури дублиращо измерване на нивото той разполага с до 2 превключващи контакта, които не изискват отделно захранване. JUMO NESOS R40 LSH се предлага с дължина на направляващата тръба до 1 m. Устройството може да работи при температури от -52 °C до +240 °C и налягане на технологичния процес до 88 bar. Превключвателите се предлагат със степен на защита от IP65 до IP68, а опционално могат да бъдат сертифицирани по ATEX, IECEx ([Ex i] и [Ex d]) за приложения в рискови зони от клас 0. Това означава, че превключвателите гарантират много високо ниво на надеждност на процеса.\nУсилвател за разединители JUMO Ex-i с 2 канала за широка гама от приложения\nДвуканалният, искробезопасен усилвател за разединители JUMO Ex-i е разработен специално за поплавкови превключватели от серията JUMO NESOS, но също така поддържа всички безконтактни сензори в съответствие с изискванията на стандарта NAMUR. Усилвателят JUMO Ex-i е ново допълнение към продуктовата гама JUMO Safety Performance (JSP). Той осигурява надеждно, галванично триходово разединяване, както и безопасно предаване на превключващите сигнали както за обикновени, така и във взривоопасни приложения. Усилвателите могат да се използват в разширен диапазон на околната температура от -40 °C до +60 °C, притежават сертификати ATEX и IECEx и могат да се монтират във взривоопасни зони от клас 2. Свързаните с устройствата поплавков превключвател или безконтактен сензор се монтират във взривоопасни зони от клас 0. Освен това усилвателят за разединители JUMO Ex-i е сертифициран по UL, както и по DNV GL, и отговаря на SIL2 за приложения, свързани с безопасността. Предлага се и реле с превключващи контакти.\nНови модули за система за автоматизация JUMO variTRON 500\nСистемата за автоматизация JUMO variTRON впечатлява със своите високоскоростни характеристики и модулна концепция. Сега към нея са добавени 3 нови модула, с които се разширяват областите ѝ на приложение. В 32-каналния цифров входно-изходен модул 17 канала са конфигурирани по подразбиране като цифрови изходи. Могат да се използват до 3 опционални сменяеми платки за добавяне на 5 цифрови входа или изхода за всяка от тях. „Състоянието на превключване се визуализира върху LED дисплей. Новият рутерен модул с 2 порта разширява централния процесор на JUMO variTRON с 2 изхода на системната шина. В резултат на това тя може да бъде прехвърлена към 3-портов рутерен модул, който също е нов, намиращ се на други DIN шини в същия или в друг контролен шкаф на разстояние до 100 m. По този начин входните и изходните модули е възможно да бъдат разпределени и системата за автоматизация да бъде децентрализирана“, поясниха в заключение от ЮМО България.\n„Пазарен дебют за прецизен трансмитер, поплавков превключвател, усилвател и нови модули за автоматизация на JUMO“?\nТагове: JUMO, контролно-измервателна апаратура, процесна автоматизация, ЮМО България\nУреди за измерване и контрол, лабораторна техника, калибриране: Микросист е Вашият партньор за „точни резултати“


Freedom House: Независимоста на българските медии продължава да намалява\n10 Нови 9 12 Капитал Facebook Twitter COVID-19\nКонцентрацията на собственост се засилва, пише в годишния доклад на организацията\n18 юни 2013 21:12 24170 прочитания\n9 12 Капитал Facebook Twitter\nНазависимостта на българските медии е продължила да се влошава и през миналата година. Засилила се е и концентрацията на собственост и водещи издатели се обвиняват взаимно в корупционни отношения с правителството, данъчни измами и други престъпления.\nТова се посочва в частта за България на разпространения годишен доклад "Страни в преход 2013" на американската неправителствена организация Freedom House, съобщи dnevnik.bg. В нея е отчетено, че за миналата година в страната нищо не се е променило по 7 основни показателя, но влошаването на медийната среда тегли надолу цялостната оценка за състоянието на демокрацията.\nСпоред индекс, в който 1 означава най-голям напредък, а 7 - най-голямо влошаване, за медиите е дадена оценка 4 (при 3.75 година по-рано). Крайната оценка за България е 3.18 (от 3.14 година по-рано). Така страната попада в категорията на полуразвити демокрации заедно с Румъния, Хърватия, Сърбия, Черна гора и Македония. Всички останали нови членове на ЕС от Централна и Източна Европа са в най-високата категория на развити демокрации.\nСпециално за България се допълва, че икономическата криза е съсипала приходите на медиите, увеличила е зависимостта им от правителствени реклами и от политическата обвързаност на собствениците им. България е заедно с Румъния, Полша и Таджикистан сред анализираните 29 страни, отбелязали спад в категорията "Независими медии".\nТова е поредната негативна оценка за българските медии. В началото на май в класацията за свободата на пресата на организацията "Репортери без граници" и Freedom House България отстъпи със 7 позиции и се класира на 87-мо място от 179 държави. Като основна причина за свличането бяха посочени неосъществените реформи и липсата на безопасност за журналистиката дори в интернет. В класацията на Freedom House от миналия месец България отново беше оценена като страна с частично свободни медии и получава рейтинг 37, което я поставя на 77-мо място след Сърбия и преди Монголия сред общо 196 държави и територии.\nзависимост свобода медии\nFreedom House: Демокрацията в Евразия се пропуква\nБългария отново е "лошият" в нов доклад за ЕС\nЗависими медии, полуразвита демокрация\nСвободата на медиите в България продължава да се влошава\nБългария падна със 7 места в класация за свобода на пресата\nglog 18:26, 18 юни 13, Неутрално\nСигурен съм, че Бареков веднага ще изпрати протест-опровержение. Ето, той например, без никакво заплащане, по негови недоказани думи, не е получил ни стотинка от Пеевски, макар заради него да наруши закона в предизборния ден. А това е перфектно доказателство, че за лакеите на олигарсите българските медии са абсолютно свободни. Нали?\nvasil_jordanov 18:34, 18 юни 13, Неутрално\nА независима ли е Икономедия?\nEuronymous 18:48, 18 юни 13, Неутрално\nНезависими медии са само интернет малки новинарски сайтове\nПАВЛА 21:18, 18 юни 13, Весело\nИ ... палмата за независимост отива при ... TV7 !!!\nkihano 21:24, 18 юни 13, Неутрално\n(Без)мозъчния тръст "Фрийдъм хаус", един от най-лъжливите, нека първо разглежда на САЩ и смет не там колко са независимите медии на глава от населението и спрямо "зависимите", т.е. частните, и тогава да се занимава с нас. Малко проблеми ни създадоха с американския си "модел", ами още имат наглостта акъл да ни дават! Да си ги вземат всичките ИПИ-та, ЦЛС-и, ЦИР-ове (заедно с икономиедия) и прочее хрантутници и да си ги хранят в америката!\ncityward 00:03, 19 юни 13, Неутрално\n*Независимостта :) се пише с двойно Т!\nkarak 09:17, 19 юни 13, Неутрално\nтака е - независимостТа намалява, а неграмотностТа се увеличава\nMeglena 12:41, 19 юни 13, Неутрално\nДо коментар [#2] от "vasil_jordanov":\nМного добър въпрос :)\nPepiX 13:33, 19 юни 13, Неутрално\n[quote#6:"cityward"]*Независимстта :) се пише с двойно Т![/quote]\nИ с 'е' на второ място.. (не визирам вашето мнение..)


Добрите новини: В Индия успяха да отгледат в плен три вида застрашени лешояди\nВ Индия успяха да отгледат в плен три вида застрашени лешояди\nПо-голямата част от птиците са били отгледани в щата Хариана, а някои - в щата Западен Бенгал. Сред 10-те пилета отгледани тази година са и 4 Ориенталски белогръби лешояда, които са изключително редки, а популацията им е намалява по-бързо отколкото е намалявала популацията на птицата Додо преди да изчезне.\nСпоред учените трябва да се вземат спешни мерки, защото популацията на лешоядите намалява с ужасяваща скорост. Трите застрашени вида някога са наброявали десетки милиони и са обитавали цялата територия на Индия, но в последно време броя им е намалял драстично (смята се, че общо от трите вида лешояди в природата са останали не повече от 60 хиляди).\nЧетири от общо петте основни вида лешояди в Индия са критично застрашени, а като основна причина за това се смята използването на вредни химикали в животновъдството. Лешоядите се хранят с мъртвите животни и поглъщат химикалите, от които най-опасен е диклофенакът, който уврежда бъбреците на птиците. След като ядат от замърсеното месо, лешоядите или умират след няколко дни, или губят размножителните си способности.\nЛешоядите са съществена част от хранителната верига и имат изключително важна роля за равновесието в екосистемата. Според експертите отгледаните в плен птици имат добри шансове да оцелеят след като бъдат върнати в природата, което пък поражда надежди, че в бъдеще популацията на лешоядите може да бъде възстановена.\nОще подробности от източника: /ВВС/\nПубликувано от dobritenovini@mail.bg в 19:08 ч.\nЕтикети: екология, животни, застрашени видове, наука, природа