Viñales er laid-back skønhed - Cubas absolutte must see for hele familien!\nHjem » Cuba med børn » Viñales er laid-back skønhed – Cubas absolutte “must see” for hele familien!\nPosted on 16. september 2017 by Stine\nViñales er laid-back skønhed – Cubas absolutte must see for hele familien!\nDrømmer I om en rundrejse på Cuba, kan I muligvis blive inspireret af vores rejseberetning fra Havana og Cayo Levisa, som vi besøgte inden vi drog mod Viñales.\nLæs her alle de andre indlæg vi har om Cuba.\n1 Turen til Viñales og anbefaling af en skøn casa\n2 På hesteryg gennem Viñalesdalen\n3 Udforskning af Viñales og omgivelser\n4 Tour-bus, Cueva del Indio og kabelbanen\n5 Generelt om Viñales\nTuren til Viñales og anbefaling af en skøn casa\nDa vores ophold på Cayo Levisa var ved at nå sin ende, havde vi brug for at booke en bil, som kunne bringe os videre til vores næste destination; Viñales!\nVi gjorde meget ud af at forklare receptionisten på Cayo Levisa, at vi havde brug for en STOR bil til at fragte os fra Palma Rubia til Viñales! 5 mennesker og bagage til en måned fylder jo en del.\nReceptionisten forsikrede os om, at hun havde HELT styr på det, hvorfor vi forventede at blive hentet i en minivan på havnen.\nDa vi ankom til Palma Rubia, kiggede vi derfor langt efter en minivan, men i stedet stod der en lille bitte, bitte mikrobil parat – I ved; sådan én man kniber øjnene sammen for at få øje på! Jeg vidste faktisk ikke helt, om jeg skulle grine eller græde, og både eder og forbandelse røg ud af mine sammenknebne læber, mens jeg samtidig kunne mærke et kæmpe grin samle sig langt nede i min mave. Selvfølgelig skulle det være sådan her på Cuba!!!! Det levede jo fuldstændig op til mine forventninger!\nChaufføren var naturligvis vaskeægte cubaner, og derfor optimistisk og fortrøstningsfuld. Han fes rundt og proppede al vores bagage ind i alle bilens mulige rum; bagagerum, bagrude-hylde, gulvet, forrude, handskerum… Vi blev smækket ovenpå, og så kunne turen ellers begynde. Efter 10 minutter sov Bjørks storetå, og Claras ben var viklet ind i kufferter og tasker. Vi kørte for fuld fart langs de snoede gader og på hullede veje, mens chaufføren begejstret og med masser af grin fortalte om FC Barcelona på højlydt cubansk, dyttede og hilste på alle vi mødte på vejen. Han forstod naturligvis ikke én eneste glose engelsk, og vi fattede ikke så meget af det, han sagde – måske også fordi alle bilens vinduer var åbne på grund af manglende aircondition samtidig med, at radioen spillede cubanske rytmer for fuld skrue.\nMed chaufførens sindssyge tempo og vanvittige kørsel, var vi faktisk relativt hurtigt i Viñales, hvilket jo var en fordel! Synet der mødte os der, var næsten magisk!\nSikke et landskab, sikke en natur, og ikke mindst; stemning! Da vi kørte forbi et fint hotel, Hotel Rancho San Vicente, med mange gamle og velpolerede amerikaner-biler udenfor, var det som at være med i en scene fra Dirty Dancing.\nAllerede ved ankomsten til området omkring Viñales kunne vi se, at dette nok måtte være ét af de smukkeste steder, vi nogensinde havde været.\nVi havde via Jose fra Bbinviñales booket Casa Ridel y Claribel, og vores chauffør havde lidt svært ved at finde huset, så med detaljeret kort over Viñales, hjalp Michael lidt på vej. Da vi endelig parkerede, var det inde i en slags gyde eller baggård, og jeg må indrømme, at jeg ved synet af faldefærdige huse og lyden af gryntende smågrise var en smule skeptisk. Da vi steg ud af bilen, fik vi dog øje på et lille lyserødt dukkehus med flere tagterrasser, godt gemt væk bagved det hele. Begejstringen steg, mens vi hev kufferter og rygsække ud, og hønsene gik rundt om benene på os.\n“Casa Ridel y Claribel”, vores skønne og lyserøde casa i Viñales.\n”Casa Ridel y Claribel” ligger helt i toppen over anbefalede casas i Viñales på TripAdvisor, og jeg må ærligt indrømme, at dette er fuldt forståeligt.\nVi blev hilst velkommen af Ridel, en engelsktalende og meget venlig mand, som viste os vores 2 værelser, der havde beliggenhed direkte på den fine terrasse på 1. sal. Værelserne var rene, pæne og enkelt indrettet, havde køleskab og en fint lille badeværelse.\nDernæst fik vi en rundvisning over hele det område, som hørte til den del af casaen, vi boede i. Da vi havde booket begge værelser, havde vi det hele for os selv.\nRidel viste os hen til den fineste lille krog med pejs og små borde, som var der, vi skulle spise vores måltider, og efterfølgende blev vi vist op på øverste tagterrasse, som var indrettet med fine, hvide møbler og en parasol af palmeblade.\nTagterrassen på “Casa Ridel y Clarabel” i Viñales.\nDet bedste og vigtigste af det hele var dog, at vi havde det FLOTTESTE view ud over et landskab, som næsten var ”Hobitten” værdigt. SÅ SMUKT! SÅ FINT! SÅ meget spot on!!!!\nHer skulle vi bo de næste 4 døgn, og vi følte, at vi var verdens heldigste.\nEfterfølgende bestemte vi os for at se byen lidt an. En lille gåtur langs hovedgaden medførte blot, at humøret steg endnu en tak!\nUd over at være landet i en rigtig dejlig casa, var ejerne virkelig hjælpsomme og informative, hvilket medførte, at vi fik nogle rigtig gode samtaler.\nSom så mange andre casaejere tilhører Claribel og Ridel den mere velstående del af befolkningen, og de har hver især et job, som de er nødsaget til at passe i dagtimerne. Derfor havde de naturligvis ansat hushjælp, som gjorde rent m.v. Endvidere hjalp resten af familiens medlemmer med at lave mad til gæster, servicere m.m.\nFamilien er veluddannet, hvorfor de også gør meget ud af at lære deres børn engelsk – et fag, der ellers ikke bliver gjort meget ud af i skolen, men som familien udmærket forstår vigtigheden af at kunne.\nRidel er uddannet læge med et speciale, som desværre medfører, at han ikke kan få tilladelse til at forlade Cuba, hvilket for os – igen – blev endnu en understregning af forskellene mellem det at bo i et land, som Danmark, hvor man har sin frihed, og til at bo i et land, hvor man konstant er underlagt bestemmelser, som begrænser det frie valg.\nAftenstemning på tagterrassen i Viñales.\nAftenen var skøn og varm, og efter at have spist lækker bønnesuppe med ris og kylling i den hyggelige krog (hjemmelavet af vores casa og absolut velsmagende, men også til en pris á 8 CUC pr. person – undtagen Bjørk, som spiste gratis), fik vi en kop kaffe. Kaffebønnerne var produceret af Claribel’s far – den bedste og mest velsmagende kaffe, vi endnu havde drukket. Mætte og glade, satte vi os op på øverste tagterrasse, hvor en mild brise fejede hen over tagene, og kiggede ud over skønheden. Pigerne spillede kort, og vi drak den bedste daiquiri, vi nogensinde har fået, mens vi kiggede på den lyserøde himmel, som malerisk lå over de fantastiske og frodige bjerge. Vidunderlig afslutning på en skøn dag, hvor vi tydeligt mærkede, at vi var landet i et område, hvor vi med garanti ville komme til at udleve nogle af vores rejsedrømme.\nPå hesteryg gennem Viñalesdalen\nNæste morgen vågnede vi op til hanegal og lyden af øffende grise. Et morgenkig ud over området fra vores terrasse bød på levende billeder af frodige majsmarker, de smukkeste bjerge og en cowboy, som sad på taget af en tobakslade og nød morgensolens varme stråler. Bedre start på dagen kunne ikke ønskes.\nGodmorgen fra taget af en tobakslade.\nVi havde bestilt morgenmad kl. 8, og fik serveret ristet brød, omelet, skinke-ost-sandwich og friskpresset mangojuice – og ikke mindst; velsmagende, friskmalet kaffe.\nDagen forinden havde vi bestilt en tur på hest gennem Vinalesdalen. En tur jeg havde forsvoret, at jeg nogensinde ville tage, fordi jeg bliver lammet af frygt, når jeg ser en hest. Men et eller anden sted måtte jeg jo også erkende, at jeg var nødsaget til at se min frygt i øjnene, når nu denne ene mulighed for at få en ”once-in-a-lifetime-oplevelse” var til stede, og reelt var det jo lige præcis dét, sådan en tur på hest gennem den smukke Viñalesdal ville være; ONCE IN A LIFETIME!\nNå ja, jeg tænker måske også, at der var en lidt pædagogisk vinkel på det. Når nu jeg ofte prædiker om vigtigheden af at turde gøre noget af det, der kan virke skræmmende, men som er udviklende og kan bryde grænser, så må jeg jo erkende, at jeg til tider er nødsaget til selv at gå forrest.\nHvis mine børn kan, så kan jeg også.\nVores heste på turen gennem Viñalesdalen.\nRidel havde sørget for at bestille heste-turen, som kostede 5 CUC pr. time – alt i alt 25 CUC pr. person, da vi var afsted i 5-6 timer.\nDa klokken slog 9.00, blev vi derfor hentet af to hjælpsomme cowboys hjemme i vores casa, og de forsikrede os om, at de nok skulle tage hånd om det hele, og ligeledes passe godt på os alle.\nVi blev ført over på den anden side af gaden, og bag lyserøde Villa Cristina mødt af en ung ranger, der var ved at indtage ”cowboy-morgenmad”, som bestod af espresso og cigar. Med en stor cigar i munden, førte han os langs vejen og ind ad en lille sti, hvor der stod 7 opsadlede heste.\nDer var nu ingen vej udenom. Pigerne var klar, og nærmest euforiske over den oplevelse, der ventede, mens jeg reagerede helt modsat. Hele min krop rystede, da jeg satte mig op på den sure krikke, som jeg selvfølgelig blev tildelt. Jeg havde absolut ingen anelse om, hvordan jeg skulle styre den altædende kleppert, der vredt begyndte at skrabe i jorden med den ene hov (hedder det ikke sådan?), så snart jeg prøvede at styre den væk fra alt det spiselige og ud på den sti, vi skulle ride langs. Det gjorde ikke min frygt mindre, og jeg tror, at hesten både kunne lugte og mærke min frygt. Jeg syntes i hvert fald, at den var mega aggressiv.\nDe to ældste nyder en tur gennem Viñalesdalen på hesteryg.\nAfsted kom vi, og pigerne var helt oppe at køre. Bjørk har aldrig tidligere redet, men hun satte hurtigt i trav, og red glædesstrålende og hvinende af fryd forbi mig, mens hun råbte ”iiihhhaaaaaa”! Så snart min hest satte efter, råbte jeg skrækslagent ”no, no”, mens jeg rev i tøjlerne, hvilket bare gjorde hesten endnu mere sur.\nAlle unger og Michael havde masser af overskud, og spurgte derfor konstant ”er du ok, mor?”, og mens jeg sad helt stiv på hesten og rystede, var det eneste jeg kunne koncentrere mig om at vrisse ud af mine sammenknebne læber; ”lad være med at tale til mig!”.\nViñalesdalen er et af de smukkeste steder i verden.\nImens jeg krampagtigt holdte fast i sadlen og red gennem et ellers billedskønt landskab, hørte jeg i baggrunden, hvordan den ene cowboy begyndte at flirte med Clara på vaskeægte cubansk – min 15-årige datter blev kurtiseret af en cowboy! Det eneste jeg kunne tænke var; STOP! NU! Jeg vil af!\nJeg kunne heldigvis ikke se hele scenariet udefra, men jeg tænker rent faktisk, at det må have set temmelig grimt ud!\nBjørk nyder turen på hesteryg i de smukke omgivelser.\nEfter at have tilbagelagt de første par kilometer, var første stop en lille tobakslade, som lå i de SMUKKESTE omgivelser. Hestevogne med bønder kom ridende forbi, og jeg stivnede hver gang jeg så andre levende væsener – mest af alt af frygt for at ride ind i dem, fordi den her hesteting var helt ude af min kontrol.\nCubanske bønder i hestevogn.\nJeg kunne bare SLET ikke styre den hest, jeg sad på! Den ene cowboy hjalp mig af hesten, men begyndte at grine, da han mærkede, hvor meget min krop sitrede. Han hev mig derfor hen til hesten, og bad mig om at ”bonde” med krikken og klappe den lidt – men lige lidt hjalp det.\nJeg gik i stedet for storrystende ind i tobaksladen, hvor de fandt en stol til mig, og så tog jeg ellers et par dybe hiv af en hjemmerullet cigar – velvidende, at det nok ikke var en god idé.\nVi fik fremført et lille show, så vi kunne få indsigt i fremstillingen af cigarer på Cuba, og det var rigtig fint. Til pæn stor skuffelse for tobaksrulleren, købte vi dog ingen cigarer. Som tak for showet gav vi ham dog en enkelt CUC.\nI en lille tobakshytte får vi vist, hvordan man laver håndrullede cigarer på Cuba.\nDa besøget i tobaksladen var forbi, var det op på hesten igen, og videre ad stier og bakker mod en smuk og idyllisk finca, hvor vi – efter at have bundet hestene udenfor – på meget forståelig cubansk fik indsigt i fincaens historie og dens afgrøder. Selv om det helt klart var til ære for turister, var det alligevel på en eller anden måde meget autentisk – det hele foregik i meget stille og roligt tempo, og det væltede heller ikke med turister på stedet.\nSkønhed i Viñalesdalen.\nDen finca vi blev ført op til, er den samme, som den, der nævnes i Turen går til Cuba, og ejeren af fincaen er afbilledet i denne bog, hvilket specielt Bjørk syntes var lidt sejt – hun var faktisk sådan lidt “starstruck”!\nVi var med til at se, hvordan de fremstillede naturlig ”Red Bull”, som de kaldte det, af økologiske sukkerrør, som blev presset mange gange igennem en maskine, som udelukkende kørte på ”håndkraft”.\nDer presses sukkerrør.\nDerefter blev vi ført hen til et langbord, hvor hustruen skar toppen af 5 grønne appelsiner, som hun efterfølgende overhældte med honning og smækkede et sugerør i. Vi kunne så selv presse på appelsinen for at få saften blandet med honningen, og bagefter drikke deraf. Efterfølgende kom hun friskpresset lime i vores glas med væsken fra sukkerrørene, og så kunne vi selv presse saften fra den friske appelsin deri også. Ifølge ejeren af fincaen skulle dette virkelig være sundt, men det var simpelthen SÅ sødt, at vi ikke kunne få det ned. Da Michael fik en skvis rom i, gled det dog ned.\nVi betalte 3 CUC pr. glas med saft, så også her – i yderst autentiske omgivelser – gik der pengemaskine i den. Vi blev naturligvis efterfølgende præsenteret for både en særlig rom eller likør fremstillet af guava fra Pinar del Rio og kaffe fra farmen, som selvfølgelig også kunne købes for en pæn slat CUC. Men sådan er det bare på Cuba; man kan lige så godt vænne sig til det allerede fra man sætter sine fødder i landet, og så træne sig selv i at sige “pyt”.\nDa vi forlod fincaen, lod vi hestene stå bundet ude foran, og så begav vi os til fods op til en restaurant med den flotteste udsigt ud over dalen. Vi havde forudbestilt frokosten, da vi var blevet forsikret om, at det var yderst billigt – til den nette sum af 10 CUC pr. person… Vi var ikke det mindste sultne, da varmen var kvælende, men nød alligevel det hele, også selv om det var alt for dyrt. Udsigten herfra var virkelig bjergtagende, og fik os til at glemme det klingende kasseapparatet for en lille stund.\nLokale bønders hverdag i Viñalesdalen.\nMens vi sad på bænkene langs bordet ude i naturen, kunne vi suge alle de smukke og særlige indtryk til os; en vanvittig, ubeskrivelig frodighed, flotte bjerge, grønne marker, tobakslader, bønder, som kom ridene på små vogne spændt bag på en okse, heste, som stod bundet, guldsmede, der sværmede og generelt bare en helt vanvittig skønhed, som var uden sammenligning.\nNaturen i Viñalesdalen er en af de smukkeste, vi nogensinde har oplevet.\nOver alt i dalen hvor vi red på vores heste, var der uvirkeligt smukt. Vi følte os fuldkommen hensat til en anden tid. Undervejs legede Bjørk, at hun var med i en film, og sagde på et tidspunkt; ”mor, det her er som en leg, hvor jeg er i en anden verden”, hvilket var en meget rammende beskrivelse af den natur og stemning, vi befandt os i.\nDa vi skulle til at ride videre, blev vi spurgt, om vi ville op og møde en familie, som aldrig benyttede læge, men som healede sig udelukkende med vand, eller om vi ville hen og se det store vægmaleri (Mural de la prehistorica) og derefter til ét ekstra udsigtspunkt. Da turen til maleriet var kortere end op til den vandhealende familie, valgte vi denne. Jeg var efterhånden blevet bedre tilpas, men endnu ikke helt tilbagelænet på hesteryg.\n“Mural de la prehistorica”, det kendte vægmaleri i Viñales.\nVi red op forbi vægmaleriet, og videre derfra til udsigtspunktet, hvor vi kunne sidde på stenstole og ligge i en hængekøje i skygge, mens vi iagttog omgivelserne fra oven. Igen en smuk og rolig oplevelse.\nDerfra var der ca. 40 minutter på hesteryg hjem igen, og nu var det for mig bare om at komme nogenlunde helskindet tilbage. Kunne jeg klare det, synes jeg faktisk, at jeg med min hesteskræk havde klaret lidt af en udfordring!\nTilbage i Viñales by. For ungerne var turen på hesteryg gennem Viñalesdalen én af de mest fantastiske oplevelser, de nogensinde har haft.\nEfter hesteturen troede jeg faktisk, at jeg både havde fået blærebetændelse og kramper i halebenet, men da jeg var kravlet i bad og havde slappet af i ½ time, viste det sig, at det blot var rystelser efter 5-6 timer på hesteryg. De fleste af os gik dog som cowboys dagen efter.\nIfølge børnene var turen på hesteryg gennem Viñalesdalen én af de mest fantastiske oplevelser, de nogensinde har haft! Her i bagklogskabens lys kan jeg da også godt se, at det var en rigtig, rigtig fin og smuk tur, og jeg mener faktisk, at rideturen gennem dalen er et must, hvis man skal til Viñales. Det er virkelig en eventyrlig oplevelse.\nPå trods af at oplevelsen på hesteryg er en tur for turister, føles det meget ægte. Det man ser, er det, der er! Det er ikke opstillet på samme måde, som så mange andre turistaktiviteter i andre lande, vi har rejst i. Højst sandsynligt fordi det her er Cuba.\nØnsker I selv at opleve Viñalesdalen til hest, så er vores råd, at I husker at iklæde jer lange bukser og bluser, tager kasket/solhat på, medbringer masser af vand og ligeledes husker solcreme! Solen er virkelig hård, og I har ikke den store mulighed for at ride i skygge.\nEndvidere er det bedste råd, at I tager turen så tidligt på dagen, som muligt, da det op ad dagen ofte trækker op til uvejr, hvilket også var tilfældet den dag vi var afsted. Vi nåede lige hjem, inden det begyndte at regne, lyne og tordne kraftigt.\nUdforskning af Viñales og omgivelser\nDagen efter hesteturen bestemte vi os for bare at tage en stille og rolig dag, udforske byen og samtidig også forsøge at komme på internettet. Vi fandt stedet, hvor vi skulle købe os adgang (kig efter ETECSA-butikken i en af sidegaderne, hvor I kan købe små kort med koder, som giver adgang til nettet), men der var naturligvis en kø så lang, som jeg ved ikke hvad. Vi glemte at spørge om hvem, der var ”El ultimo” (den sidste i køen), men en ældre mand gjorde os heldigvis opmærksom på det. Jeg tror dog, at vi stod i kø i en time, før vi fik lov til at komme ind.\nETECSA-butikken i Viñales. Her kan I købe adgang til internettet.\nHusk ALTID at spørge eller råbe ”El ultimo”, når I kommer til en butik eller en kø – ellers kan I stå der i evigheder. Cubanerne er vant til mangel på varer, og har derfor udviklet en fantastisk og nødvendig køkultur, hvor alle har deres plads. Det foregår stille og roligt, og hvis man spørger, hvem den sidste i køen er, kan man være sikker på at komme til, når det er ens egen tur.\nFrokosten indtog vi på en tripadvisor-anbefalet restaurant, som lå på hovedvejen. Vi delte 2 paella, som smagte godt, hvilket alligevel var lidt af en oplevelse i denne by, hvor udvalget af spisesteder er stort, men maden virkelig ringe.\nEfterfølgende tog vi en taxi op til Hotel Jaminez, hvor vi badede i hotellets pool mod en betaling på 3 CUC pr. person.\nHotel Jaminez er det hotel, som man kan se fra næsten alle sider af byen, da det med sin lyserøde farve folder sig flot ud på en bjergskråning. Da vi ankom, lød der høj cubansk musik fra en af hotellets tilbygninger, og vi kunne se musikanter, der dansede og underholdte en masse mennesker, der fornøjet dansede med. Super skønt og meget cubansk.\nHotel Jaminez i Viñales.\nI hotellets pool, som lå med en fantastisk udsigt, men derudover var helt enormt beskidt og fedtet, mødte vi en del danskere, som også var på rejse i landet. Det viste sig, at vi skulle støde på den samme gruppe af rejsende flere steder, hvilket på en eller anden måde fik Cuba til at virke meget lille og lokal.\nI det hele taget undrede det os, HVOR mange danskere vi mødte på Cuba – nærmest uanset hvor vi befandt os. Det må være slaraffenland for danske rejsende lige p.t., hvilket er helt forståeligt, og egentlig virkede det også meget hyggeligt.\nVi blev ikke længe i poolen på Hotel Jaminez, da det lige pludselig begyndte at lyne og tordne voldsomt, og vi derfor blev hevet op af poolen.\nDet fortsatte med at lyne og tordne på mest overdrevne facon resten af dagen, og det endte med, at det regnede ned igennem det ene tag, hvor vi boede. ALDRIG har vi oplevet SÅ meget regn og så voldsomme lyn! Faktisk røg strømmen i hele byen, og var væk i mange timer.\nVi endte af denne grund også med at spise en meget sen aftensmad på en af byens caféer – virkelig uspiselig og ostesnasket pizza. Derudover havde vi bestilt 2 mojitos (2,5 CUC pr. stk.), men da jeg ikke kunne lide den jeg fik, drak Michael også den, og endte med at blive godt pløret. De er ikke nærige med rommen på Cuba.\nHovedgaden i Viñales byder på en masse larm og forskellige butikker. Det er nemt at komme rundt til fods, og selve byen kan udforskes på relativ kort tid.\nKirken midt på hovedgaden i Viñales.\nSætter I jer ved kirken midt på hovedgaden, kan I uforstyrret betragte hverdagslivet, og kigger I ekstra godt efter, finder I måske frem til køen ved den lille softice-maskine, som til tider stilles tilfældigt op, og hvor 2 softice kan købes til den nette sum af 0,5 CUC. Der er ikke noget at sige til, at lokalbefolkningen samles i stor stil for at nyde denne form for luksus.\nSofticemaskinen, som indimellem stilles op midt i et tomt lokale i Viñales, er et kæmpe hit hos både børn og voksne.\nTour-bus, Cueva del Indio og kabelbanen\nNæste dag tog vi en tur med ”hop-af-og-på-bussen”, som koster 5 CUC pr. person – dog er mindre børn gratis, så Bjørk fik vi med uden beregning. Billetterne købes i bussen, når I står på. Billetten til bussen kan benyttes hele dagen.\nDet er muligt at stige af og på bussen ved de mange turist-spots og seværdigheder i og omkring Viñales, hvilket gør det nemt og overskueligt.\nEt par af de steder, som bussen stopper ved er følgende:\n– Los Jazmines, hotellet med den mest fantastiske udsigt ud over dalen\n– Canopy/Zipline ud over flot natur\n– En tobaksfabrik\n– Hotel La Ermita, som har smuk beliggenhed og pool, som kan benyttes mod betaling på 3 CUC\n– Cueva de Santo Tomas\n– Mural de la Prehistorica\nMens vi ventede på bussen, blev vi opsøgt af ALLE byens taxi-chauffører, som ville slå en handel af med os, og køre os rundt til alle områdets seværdigheder. De er ikke sådan at ryste af sig, cubanerne, men det lykkedes os alligevel – vi var ret stålsatte hvad busturen angik.\nEt godt råd kan sådan helt generelt være at ”ruste” sig til mødet med cubanerne, som godt kan være påtrængende. Det føles ikke utrygt, men kan sagtens irritere.\nI kan her finde vores rejseråd om, hvordan I bedst muligt forbereder jer på en ferie til Cuba.\nInde i bussen var buschaufføren en underholdning i sig selv, og alene det at køre med ham, gjorde os i godt humør. Han spillede høj cubansk musik, mens han sang med, dyttede og hilste på alle.\nFørste stop på busturen var ”Cueva del Indio”, hvor vi også betalte 5 CUC pr. person for indgang (børn under 12 år er dog gratis). Vi gik op ad trapper, og kom så ind i selve hulen, som selvfølgelig var rigtig flot. Dog var vi kommet ind som nogle af de sidste, så vi endte bag i en enorm lang kø.\nI ”Turen går til Cuba” havde jeg læst smukke ord om Cueva del Indio, så mine forventninger om smaragdgrønt vand og hulehemmeligheder var virkelig store. Måske det også var derfor jeg blev en smule skuffet over at have stået i kø i 1 time i grotte-fugtig-hede for at opleve en mini-sejltur med en varighed på ca. 10 minutter i alt for plumret vand i kedelige omgivelser. Og ja; det er faktisk sjældent, at jeg ikke begejstres, men her følte jeg bare… ingenting!\nMit råd er altså, at I lige bør overveje en ekstra gang, om ”Cueva del Indio” er en seværdighed I ønsker at stå i kø til i 1 – 1,5 time, særligt hvis I har små/mindre børn med. Det er, i vores øjne, i hvert fald ikke nogen speciel oplevelse, og vi havde nok valgt det fra, hvis vi havde vidst, hvad der ventede/ikke ventede.\nØnsker I at opleve ”Cueva del Indio” er vores råd, at I ankommer så tidligt på dagen, som overhovedet muligt, da busser med turister fra hele Cuba op ad dagen ankommer i hobetal, hvorfor køen til grotten bliver enormt lang.\nEfter turen i grotten hoppede vi på bussen igen, og tog turen videre mod Canopy ”kabelbanen”/zipline, hvor særligt Bjørk var ellevild. For hende var turen i højderne en næsten lige så spændende oplevelse, som turen på hest gennem Viñalesdalen. Det var en oplevelse af kort varighed, men som til gengæld gav flaksende sommerfugle i maven. Med to guides og sikkerhedsforanstaltninger, som var i top, blev en lille tur til højderne og banerne tilbagelagt i enorm hede, hvorefter Clara og Bjørk kastede sig ud i højderne.\nClara kunne selv, men på grund af Bjørks alder måtte hun have en guide med på turen, som sad sammen med hende på vej over dalen. En tur med zipline var kortvarig, men flot, og kostede 8 CUC pr. person.\nVi sad bagefter længe i områdets lille café, og spiste chips og kiks, mens vi ventede på at bussen kom retur.\nHotel La Ermita – afkølende dukkert i heden\nPå bussen igen passerede vi alle de ting, som er værd at opleve på en ferie i Viñales, indtil vi ankom til Hotel La Ermita, hvor vi sluttede den varme dag af med at bade i hotellets pool. Også her kostede det 3 CUC pr. person at benytte poolen, men det var CUC, som var godt givet ud.\nHotel La Ermita i Viñales har en smuk beliggenhed.\nDen sidste aften i Viñales brugte vi på den øverste terrassen på vores casa, hvor vi igen nød udsigten over det utrolig smukke område, og stille betragtede den vidunderlige solnedgang.\nPigerne sluttede aftenen og besøget i Viñales af med at danse salsa på taget i tusmørkets skær sammen med datteren af huset , og vi nød at lytte til alle deres hyggelige samtaler om ungdomsliv i Danmark contra ungdomsliv på Cuba. At mødes på tværs af kulturer er på alle måder lærerigt og givende.\nGenerelt om Viñales\nAf ALLE steder på Cuba var Viñales den allerbedste og smukkeste naturoplevelse for os alle.\nJeg havde inden rejsen måske været en smule skeptisk hvad Viñales angik, da jeg funderede en del over, hvad vi mon skulle få tiden til at gå med i dette område…Shame on me!\nDerudover havde Michael hørt, at udfordringen med opsøgende og påtrængende mennesker, som ville gøre meget for at få fat i vores penge, ville være stor i Viñales, men heller ikke dette var tilfældet.\nLivet leves langs hovedgaden i Viñales.\nKan man se bort fra alt turisthalløjet, er Viñales vidunderlig, og vi kan KUN på det varmeste anbefale et besøg i byen og hele området. Byen er et skønt sammensurium af det traditionelle og gammeldags Cuba blandet med turisme.\nViñales byder generelt på utrolig mange indtryk. Bymidten og hovedgaden kan forekomme en smule hektisk med larm, biler, knallerter og lastbiler, huse, der renoveres, hestevogne, ryttere, bønder, gadesælgere, massevis af restauranter og samtidig en skøn blanding af turister og lokale.\nHold øje med den lokale frisør, som sætter sin frisørstol og et spejl ud på hjørnet af vejen, iagttag de lidenskabelige samtaler, som ofte foregår ved de mønttelefoner, som hænger på nogle af husenes mure, og hils på indbyggerne, som sidder i gyngestolene ude på verandaerne.\nDen lokale frisør i Viñales sender os et skævt smil, mens en indbygger taler i mønttelefon.\nPå trods af et stort udvalg af restauranter og caféer må jeg dog sige én ting; Maden er forfærdelig. Virkelig smattet og uden smag. Lidt vammel, faktisk. Godt, at en læser på vores blog anbefalede os at tage knækbrød med – vores råd er, at I husker at medbringe en del!\nDerudover medbragte jeg vitaminpiller, hvilket – næringsindholdet i maden taget i betragtning – nok var en god beslutning.\nAlt efter hvilke oplevelser I er til, er der masser af seværdigheder at komme efter i Viñales.\nBesøger I området, når det ikke er varmest, vil vi anbefale jer at leje mountainbikes, og så cykle rundt i den smukke natur. Cykelture kan tages individuelt, men det er naturligvis også muligt at hyre en guidet tur – blot spørg på jeres casa.\nViñales har et køligere klima end mange andre steder på Cuba, hvorfor vi ligeledes vil anbefale jer at medbringe en trøje og et par lange bukser. Endvidere kan det være en god idé at medbringe en rejseparaply, da det ofte regner i området.\nEr I i Viñales i en længere periode, og skulle I få lyst til at kombinere smuk natur med badeferie, er det muligt at tage på dagstur til en eftersigende meget smuk strand, Cayo Jutias, som ligger ca. 2 timers kørsel fra selve Viñales.\nDet er naturligvis også muligt at besøge Cayo Levisa, når I er i området.\nEr I interesseret I at besøge Viñales, men ønsker I ikke at bo i byen, er der muligheder for dagsture dertil fra flere andre byer på Cuba.\nVil I gerne vide lidt om prisniveauet på Cuba, kan I med fordel læse vores indlæg om priserne i Cuba. Derudover kan det være en rigtig god idé at være på forkant med, hvad I bør medbringe til Cuba, når I rejser med børn, hvorfor en særlig pakkeliste til Cuba kan være nødvendig.\n8 Comments on Viñales er laid-back skønhed – Cubas absolutte “must see” for hele familien!\nChristina // 17. december 2018 ved 21:03 // Svar\nHej Stine, har du en e-mail adresse til det casa I boede på i Vinales?\nStine // 17. december 2018 ved 21:08 // Svar\nDet kan du tro – prøv denne ridel326@gmail.com\nDu kan også finde deres hjemmeside her http://www.ridelyclaribel.altervista.org.\nOg hils dem endelig – de er SÅ søde.\nSanne Colding // 20. april 2018 ved 8:20 // Svar\nVi drømmer om atn næste lange rejse, 3-4 uger, skal gå til Cuba. Men efter at have læst om Cuba her på bloggen, bliver jeg helt i tvivl, om det er et godt rejsemål med børn på 2,5 og knap 5 år? Vi er lige kommet hjem fra 3 uger på Bali, og det var helt fantastisk! Havde stor glæde af bloggen i forbindelse med planlægningen.\nStine // 20. april 2018 ved 8:59 // Svar\nRigtig dejligt at høre, at I har kunnet få glæde af vores blog. Det glæder mig rigtig meget.\nJeg forstår godt dine overvejelser m.h.t. Cuba og helt små børn. Jeg synes, at en beslutning om at rejse til Cuba med små børn er betinget af, hvilke forventninger I har til jeres ferie. Cuba er, efter min mening, et lidt mere udfordrende land at rejse rundt i sammenlignet med Asien, hvor alt bare fungerer, og hvor betingelserne er helt, helt anderledes.\nSelv med lidt større børn kan Cuba godt forekomme lidt mere krævende. Men igen; det er jo betinget af forventninger.\nVores børn var helt vilde med Cuba, men de er også ældre end jeres. Landet er ikke nær så gearet til turisme, som de asiatiske lande – ihvertfald ikke hvis man har tanker om, at alt bare skal glide glat. Standarden på mange af de steder man kan bo er ok, hvis man laver sin research. På de forskellige casas er maden god, men dog relativ dyr i forhold til, at det er Cuba man er i. Det samme gælder for de forskellige resorts. Det er dyrt. Strandene er mange steder lækre, f.eks. ved Varadero og på de forskellige øer.\nJeg synes, at man bliver bombarderet med de fedeste indtryk. Kulturen, naturen og mentaliteten er “one of a kind”. Maden er dog ikke noget at råbe hurra for, og det kan være svært at skaffe det, man lige står og har brug for. Det mærkes i dén grad, at det er Cuba, man er i – hele landets historie er meget gennemtrængende.\nAt komme fra A til B kan altid lade sig gøre, men I skal måske affinde jer med tanken om, at I skal betale mange penge, hvis I bestiller en taxi med aircon m.m.(og det kan være svært at finde en sådan). Ellers foregår det i gamle amerikanerbiler uden aircon, og hvor man ikke altid er sikker på, at bilen holder til hele turen.\nVejene er hullede, og det er kun i turistområderne, at tingene fungerer ok.\nTil gengæld er landet fuld af charme! Det er overvældende på RIGTIG mange måder. Fattigdommen er meget synlig, hvis man bevæger sig rundt i landet.\nDet er et meget sikkert land at rejse rundt i, da der er kontroller alle steder. Det betyder, at I ikke skal frugt noget som helst.\nInden vi tog afsted lavede jeg dette indlæg https://www.atrejsemedboern.dk/ferie-cuba/, og den dybdegående research viste sig at holde 100% stik! Jeg vil råde dig til at læse det.\nPersonligt ville jeg ikke have nogle betænkeligheder ved at rejse til Cuba med børn på jeres børns alder. Jeg ville betragte det som et eventyr. Men ja, igen; det handler meget om, hvad I ønsker at få ud af det. Der er virkelig oplevelser og indtryk for alle pengene, når man rejser rundt på Cuba, man skal blot indstille sig på, at det er en smule mere krævende at rejse derude.\nEr det 100% bade- og afslapningsferie (det virer nu ikke til, at det er det, I går efter), så ville jeg vælge et andet land.\nEr det en kombination af bade- og oplevelsesferie, så ville jeg ingen problemer have med at vælge Cuba.\nSkriv endelig igen, hvis du har brug for at få uddybet noget, eller hvis ikke mit svar er fyldestgørende.\nMalene Bay // 7. februar 2018 ved 17:31 // Svar\nVi er igang med at planlægge vores 4 ugers tur til Cuba til december i år, så vi er i god tid. Men du skriver at vi skal booke Casa eller resorts i god tid og så er det jeg vil spørge hvornår vi skal begynde at booke de steder?\nOg dejlig at læse jeres oplevelser, vi gør stor brug af jeres erfaringer og informationer.\nStine // 7. februar 2018 ved 17:43 // Svar\nSkønt, at I kan gøre brug af vores erfaringer fra landet – det glæder mig at høre 🙂\nJamen, hvis I har bestilt billetterne, og dermed ved præcis hvornår I er i landet, så ville jeg lige så langsomt gå i gang med at booke, hvis jeg var jer. På den måde er I ihvertfald på den sikre side i forhold til at få booket nogle steder af god standard. Det er nu bare rarest at bo ordentligt, synes jeg. Jeg mener, at vi gik i gang med at booke ca. 5 måneder før ankomst, og en del af de steder vi gerne ville bo, var da allerede optaget. Det endte med, at vi fik et lille lokalt bureau til at hjælpe os. Vi valgte et par gode casas ud, og så kontaktede Jose fra Bbinvinales de forskellige casas, og bookede. Det kostede os lidt ekstra, men da I er i god tid, vil I med garanti opleve at have lidt flere valgmuligheder, end vi havde.\nHvis I skal bo i casas, så skal I altid huske lige at ringe og bekræfte jeres ankomst et par dage før, I kommer, så en god idé er, at få noteret jeres casas kontaktinformationer i et samlet dokument, så I hurtigt kan få jer et overblik, når I er derude.\nI er heldige, at I har en rejse til Cuba foran jer! Glæd jer til at opleve et land, som er helt unikt 🙂\nAstrid // 5. januar 2018 ved 21:33 // Svar\nLidt tips herfra efter vores netop skønne tur til området. Vi boede tæt på det lyserøde hotel Hotel Jaminez i et casa booket via Airbnb.Vi var en enkelt gang nede i byen, og for os var den alt for overfyldt med turister. Vi fandt et udmærket sted og spise, med gode pommefrites og burgere, så relativ god mad kan findes. Ellers spiste vi på vores casa ( som iøvrigt var økologisk hele vejen igennem ). Vi havde den skønneste udsigt ud over dalen – det ligger tæt ved informationscenteret for området – her er der også gode vandre stier rundt i dalen. Vejret i December var fantastisk, køligt om natten som forventet,høj sol om dagen men en ekstra trøje er en god ide, idet det også var det eneste sted vi oplevede myg. Sidst men ikke mindst have vi en tur til øen Cayo Jutias – og jeg kan kun sige DO IT – selv om det er to timer ( hver vej ) af hullede og meget dårlige veje, så er det hands up den skønneste strand vi har været på. Vi kom som de første og fandt derfor den smukkeste store konkylie på stranden. Tre timers mere vest for Vinales ( Maria la goada ) ligger der iøvrigt et godt dykkersted, som vi set i backspejlet gerne ville have besøgt istedet for at køre til Havana efter tre nætter i dalen.\nStine // 5. januar 2018 ved 22:10 // Svar\nSÅ dejligt med nogle gode råd om Cuba – 1000, 1000 tak 🙂\nKan du huske hvilken restaurant I fandt den gode mad på? Vi fandt nemlig desværre ikke nogle gode spisesteder i Viñales, og et par råd tages derfor imod med kyshånd.\nMaria La Gorda var også et sted vi overvejede at lægge vejen forbi, men vi syntes, at vi skulle køre lidt langt for at komme dertil. Dejligt at vide, at det dog kan være et godt alternativ til storbylivet.\nOg ellers; velkommen hjem 🙂


Nu skal coronaformen testes for både to- og firbenede14-07-2020 - 13:09\nLangt om længe og efter en lang og ufrivillig coronapause, lysner det nu igen. Også for dem, der gerne vil ud at løbe med deres hunde.\nDet var en gevaldig skuffelse, da Hundedagene med det enorme "K9 Biathlon for alle" måtte aflyse årets arrangement, men nu begynder det hele at åbne lidt igen, og derfor kan man begynde at se frem til rigtig gode hundeoplevelser igen.\nHundeløb er som aldrig før oppe i tiden, og lørdag 5. sept. lægger "K9 Biathlon for alle" ud med et løb på Vilhelmsborg ved Aarhus. Løbet skal være optakt og startskud for træning til Nordens Største "K9 Biathlon for alle" der planlægges i forbindelse med ARION Hundedagene på Vilhelmsborg i pinsen 2021.\n– Coronaen har gjort det utrolig svært at langtidsplanlægge, så det er først nu vi rigtig tør tro på et løb i sept. Pga usikkerheden omkring hvor mange vi må forsamles, har vi sat et max på 450 løbere, så vi er sikre på at kunne overholde myndighedernes retningslinjer og samtidig gøre vort ypperste for at alle kan få en super oplevelse, fortæller Lotte Höhrmann, der er arrangør af løbet og fortsætter:\n– Vi står i en helt ny situation som ingen kunne have forudsagt, men heldigvis har vi mødt utrolig stor støtte og opbakning fra både deltagere og sponsorer. Det betyder bla. at vi har fået et helt hold af sponsorer omkring løbet, der nu bakkes op af blandt andre Vilhelmsborg, ARION, CHRISCO, Care4you og Mediehuset Wiegaarden med Jørgen Bak Rasmussen, der for nylig har offentliggjort, at han åbner en hundekro.\nLotte Höhrmann har selvfølgelig lidt ekstra esser i ærmet, og det er ikke alt, hun ønsker at afsløre på nuværende tidspunkt:\n– Vi arbejder desuden på et helt nyt setup for fremtiden og vil løbende løfte sløret for nye spændende tiltag, siger hun.\nEn ting kan hun dog afsløre i forbindelse med løbet 5. september.\n– Winnie Vestergård og Jonas Beck Jensen skulle sammen med Stig Tøfting have løbet 12 km til ARION Hundedagene i pinsen 2020, som den første danske blinde hundefører. Dette satte COVID19 som bekendt en stopper for, men det skal ikke forhindre Winnie i en generalprøve 5. sept. Her kommer hun ledsaget af Jonas Beck Jensen der er hundefører i forsvaret og lægger ud med 6 km ruten. Planen er at hun sammen med Jonas og Stig skal løbe 12 km i pinsen 2021, siger hun og fastslår:\n– Vi håber rigtig mange har mod og lyst til at deltage i løbet 5. sept, der er alle muligheder for at få en hylende sjov oplevelse og det er fuldt ud tilladt at både gå, kravle, løbe, hoppe eller spurte sig gemmen ruterne på 3 - 6 eller 12 km. Som navnet siger er løbet for alle.


Patagonia Merino 1 SW t-shirt - GrejGuide.dk\nDu er her: Forside / Adventure race / Patagonia Merino 1 SW t-shirt\nPatagonia Merino 1 SW t-shirt2 min læsning\n30. juli 2012 By Rasmus Søndergaard Frederiksen Skriv kommentar\nPublished on: 30. juli 2012\nMerino 1 SW er en superlet svedtransporterende og ikke mindst slidstærk T-shirt fra amerikanske Patagonia lavet med australsk merinould, der gør den anvendelig i mange forskellige sammenhænge.\nPasform, detaljer og brug\nMerino 1 SW T-shirt består af 65 % merinould og 35 % genbrugspolyester. Blandingen af uld og polyester gør T-shirten yderst slidstærk og forbedrer dens svedtransport og tørreevne. Dette gør T-shirten egnet til brug ved aktiviteter med høj puls som eks. løb, cykling og vandring. Jeg har personligt haft stor glæde af at løbe i trøjen, hvor dens gode åndbarhed og svedtransport har gjort den særdeles brugbar.\nUlden i T-shirten er desuden med til at holde svedlugten nede, hvilket er utroligt positivt, da T-shirten således ikke behøver at blive vasket hver dag, hvilket ofte vil være nødvendigt med klassiske nylonløbetrøjer.\nSom det er tilfældet med beklædning lavet i uld er Merino 1 SW T-shirt god til at regulere og kontrollere temperaturen. T-shirten kan anvendes i varme temperatur, men fungerer også glimrende som inderlag under eksempelvis skaljakken på køligere dage. Jeg har ofte brugt T-shirten under en fleece eller en skaljakke, hvor den har fungeret upåklageligt.\nLæs flere test af Patagonia\nDerudover har jeg også brugt T-shirten i dagligdagen, hvor den sagtens kan anvendes som alternativ til en ”almindelig” T-shirt. Merino 1 SW T-shirt sidder godt og tæt til kroppen (SlimFit) og fremstår som en æstetisk flot T-shirt.\nEn sidste detalje ved Merino SW T-shirt er dens minimale fylde og dens lave vægt. T-shirten er blandt de tyndeste og letteste T-shirt i Patagonias katalog. Med en vægt på 119 gram mærker du nærmest ikke Merino SW T-shirt på kroppen, hvilket er en fordel ved aktivitet. Hertil kommer at T-shirten fylder utroligt lidt, hvilket kan være en fordel på ture, hvor vægten i rygsækken er af betydning.\nPatagonia Merino SW T-shirt har en vejledende pris på 449 kroner, hvilket umiddelbart kan forekomme som mange penge for en T-shirt. På grund af dens brede anvendelighed og fordi den er lavet i en blanding af uld og slidstærkt polyester, der betyder at den formentligt vil overleve mange tilsvarende T-shirts i ren uld, finder jeg den imidlertid alle pengene værd.\nSom new zealandske Icebreaker er Patagonia desuden en miljøbevidst og bæredygtig producent, der tager hensyn til sine omgivelser og forholder sig ansvarligt i sin produktion, hvilket er et absolut plus.\nPatagonia Merino SW T-shirt fås i 5 farvevarianter.\nPris ca kr. 449,-\nPatagonia Merino 3 Zip-Neck undertrøje2 min læsning Patagonia Thermal Flyer Shirt3 min læsning Aclima Lightwool T-shirt1 min læsning Patagonia Short-Sleeved A/C Shirt1 min læsning\nSkrevet i: Adventure race, Artikler, Løb, Mountainbike, Outdoor, Test og anmeldelser, Trail running Tags: løb, Outdoor, Patagonia, Trail running, uld, undertøj


Udlicitering - Høje-Taastrup Kommune\nDet er en præcis beskrivelse af den eller de serviceydelser, der skal udbydes. Det vil her være naturligt at lægge et virksomhedsregnskab på detaljeret niveau til grund for det videre arbejde. Herudover vil følgende elementer være centrale for at kunne sammenligne tilbudene og finde det økonomisk mest fordelagtige:\nparterne er enige om særligt at henlede opmærksomheden på, at medindflydelses- og medbe¬stemmelsesudvalg skal inddrages i forbindelse med større rationaliserings- og omstillingspro¬jekter, herunder påtænkt udbud, udlicitering og privatisering. Inddragelse skal ske i overensstemmelse med tillidsrepræsentantreglerne og MED-aftalen\nøkonomi, herunder omkostninger ved nuværende og fremtidig opgavevaretagelse og føl¬geomkostninger,\nEn tilbudsliste er en liste, som kan medsendes udbudsmaterialet. Listen skal ufyldes af tilbudsgiver og skal bidrage til at skabe ensartethed i tilbudsvurderingen.\nPrækvalifikation benyttes i forbindelse med begrænset udbud og er den fase i udbudet, hvor man udvælger tilbudsgivere efter om de har opfyldt udvælgelseskriterierne.


Overblik: Kunstig intelligens i life science – en genvej fyldt med omveje? | Ingeniøren\n4. jan 2022 kl. 17:00 0\nNår man spørger ud i life science-industrien, hvad der de seneste år har gjort en stor forskel, lyder det fra mange: big data!\nMuligheden for at skovle data ind, fodre dem til algoritmer, der hurtigt kan drage konklusioner ud fra dem, og omsætte dem til beslutningsstøtte i diagnostikken eller udviklingen af nye lægemidler har været en game changer, og snart åbner et stort nyt center for forskning i AI i København med 350 mio. kroner i ryggen fra diverse fonde.\nMed AI, og herunder maskinlæring, kan skarpe algoritmer hurtigt screene tusindvis af molekyler for at finde deres farmakologiske egenskaber. Tusindvis af fotos af eksem kan ved hjælp af billedgenkendelse hurtige spore sig ind på en diagnose, og gennemtygning af store mængder sekventeringsdata baner helt nye veje for personlig medicin.\nSom vi har skrevet om i artiklerne, Nyt AI-værktøj kan bane vej for bredspektret corona-vaccine, og Danske professor har testet Googles nye proteinfoldningsværktøj, så har kunstig intelligens for alvor sparket til muligheden for hurtigt at kunne forudsige, hvordan en lang række lægemidler vil blive modtaget af kroppen.\nFor eksempel har en erhvervs-ph.d. fra Københavns Universitet og Evaxion Biotech udviklet en algoritme, som benytter oceaner af data om proteiner til at forudsige, om en vaccine, stykket sammen af mange forskellige bidder fra virus, kan fungere sammen uden at blive afstødt af kroppens celler. Uden maskintyggede data er det svært at forestille sig, hvor længe dette arbejde kunne tage.\nGår man en tand videre og beder maskinerne hjælpe menneskehjernerne med at træffe beslutninger, bliver det lidt mere kompliceret. Især når algoritmerne skal trænes med patientdata, som der langtfra er fri leg med.\nEtik og sikkerhed er trods alt stadigvæk noget, mennesket og ikke maskinerne skal tage ansvaret for, så alle skal være sikre på at tale samme sprog og være enige om, hvad der er godt og skidt for os, når nye teknologier tages i brug.\nDa vi spurgte lægemiddelindustriens brancheforening Lif om, hvordan det går med brugen af AI, var ordene først og fremmest, at der er tale om et paradigmeskift med uanet potentiale – men at lovgivningen, der skal følge med, altså også halter bagefter.\nSåledes oplever nogle af life science-virksomhederne, at brugen af kunstig intelligens kan være en udfordring, når teknologien møder hverdagen.\nNår det gælder forskning i nye lægemidler og behandlinger, kan man søge om lov til at benytte patientdata, og disse datamængder bliver kun større, og derfor kan kunstig intelligens være en nødvendig følgesvend.\nMen så snart den smarte løsning til f.eks. diagnostik er udviklet og kunne være klar til at hjælpe lægerne på klinikkerne, så stopper festen for mange.\nNår forskerne får adgang til sundhedsdata, så de kan udvikle nye diagnostikredskaber, der gør brug af kunstig intelligens, så er det svært efterfølgende at implementere og kvalitetssikre værktøjet i klinikken. Hjemmelen til at bruge sundhedsdata gælder nemlig kun til forskning – ikke til behandling.\nLovgivningen omkring brug af sundhedsdata skelner skarpt mellem forskning og behandling, og derfor er det en udfordring, når værktøjer baseret på kunstig intelligens ikke bare udvikles i forskningsøjemed, men efterfølgende skal ud i klinikken.\nFlere steder arbejdes der på at lave syntetiske data, dvs. ikke-personhenførbare data, baseret på ægte patientdata. På den måde kan de rigtige patientdata blive liggende i forskningen, og den videre træning og analyse kan foregå på uægte, men repræsentative data.\nLæs også: AI-app træner danske læger til at opdage af hudkræft\nPå de danske universiteter er man i gang med at opbygge en sådan ‘sandkasse’ af syntetiske data med det formål at kunne træne studerende i at jonglere med patientdata – uden at skulle bruge kræfter på at søge tilladelse til at trække ægte data.\nOg så er der hele dokumentationsdelen. Går vi ud i produktionsleddet, er flere virksomheder begyndt at introducere AI-løsninger i kvalitetskontrollen, når der produceres f.eks. hætteglas og ampuller. Millioner af billeder af både hele og ødelagte glas har givet systemet en ballast, der gør, at den lynhurtigt kan skubbe glas med selv den mindste fejl over i skraldebunken.\nUdfordringen er dog, at sikkerheden naturligvis skal være ultrahøj, når det kommer til medicinemballage, og derfor skal alt dokumenteres over for myndighederne. Men hvordan dokumenterer man helt præcist, hvorfor den kunstige intelligens lod det ene glas frem for det andet suse forbi på båndet? Hvad er det helt præcist kriterium, algoritmen tog beslutningen ud fra? Kan man stole på, at den har lært nok, og at personen bag koden har lukket alle huller?\nI dag foregår kvalitetskontrollen i høj grad ved hjælp af stikprøver ud fra veldefinerede krav og et begrebsapparat, der har eksisteret længe. Der er tale om en omfattende regulering, som både myndigheder og virksomheder arbejder inden for, men AI udfordrer kravene til at kunne dokumentere alt ned til mindste detalje.\nLæs også: AI-værktøj begejstrer dansk forsker: Forudsiger proteiners finurlige 3D-struktur på sekunder\nNogle arbejder på at indføre de nye AI-teknologier, samtidig med at de fastholder de eksisterende og mere dokumenterbare systemer, men det er ikke nemt at forene.\nMen mon ikke begrebsapparatet omkring og tilliden til AI en dag er så veludbygget, at myndighederne automatisk kan få både stikprøver og data uden bekymringer? Også selv om systemet løbende bliver gentrænet med nye erfaringer.\nAI har helt sikkert lagt asfalten til en motorvej fyldt med potentialer, og de er i gang i EU med diskussionerne af, hvordan vejskiltene skal se ud, og hvor fartgrænserne skal ligge.\nSå selv om lægemiddelindustrien er konservativ – og er nødt til at være det – så virker både forskere og virksomheder helt klar til at gasse op, når det lovgivningsmæssige koblingspunkt er fundet, så tilliden ikke triller baglæns på turen op ad bjerget.\nEmner : Kunstig intelligensSundhedsdataAlgoritmer


personligt – Kapitalisthippie\nHer tænker vi på økonomi som en kapitalist og lever livet som en hippie\nDu køber med dine følelser\nDette indlæg skrev jeg i sommer, men jeg fandt aldrig en god anledning til at få det udgivet. Nu, hvor de fleste butikker er lukkede, men vi stadig i stor stil bliver bombarderet med tilbud på Ting vi i virkeligheden slet ikke har brug for i det årlige januarudsalgshelvede, føler jeg, at det har sin relevans. God fornøjelse – og pas på dine penge.\nFor nyligt var Hr. Ny Finans og jeg i København. Vi skulle besøge gode venner, deltage i en af de gode venners kandidatfest, og kombinerede det med et par dage ekstra, nu vi alligevel var der og havde ferie.\nSå vi tog på udstilling. Noget vi ind i mellem gør, hvis vi finder noget, der er interessant for os. Nærmere bestemt Nick Cave-udstillingen Stranger Than Kindness, der kørte i Den Sorte Diamant. Jeg er stor Nick Cave-fan, og han er et virkelig interessant menneske, og derfor gav det mening at bruge de 90 kroner pr. person for at få lov at komme ind.\nUdstillingen var også super god, kreativ og informativ, og det var ikke de 2×90 kroner, der var dagens udskejelse. Da vi kom ud på den anden side, gik vi lige ind i diamantens butik. Og det skal man aldrig gøre, hvis man endnu ikke er der, hvor man kan styre sine impulser. For der på hylden lå en plakat. Plakater er en af mine store svagheder. Jeg elsker dem. Min forbrugeriske side elsker, at jeg på et stykke glittet papir ophængt i en ramme på en væg kan fortælle omverdenen, at jeg er sådan en, der hører alternativ musik og ved alt muligt om det. Jeg er lidt anderledes. Uh, det varmer i maven.\nOg det var ikke bare en hvilken som helst plakat. Det var en plakat med en tidlig udgave af forsidekunsten til singlen Into My Arms, min absolutte yndlingssang, og som jeg altid har drømt om skulle være involveret i mit bryllup på en eller anden måde. Nick Caves egne skriblerier.\n– Eiiiijh! Udbrød min indre Forbruger.\n– Det er jo LIGE sagen! Og den vil passe PERFEKT ind i huset! Og Hr. Ny Finans kender også sangen, og vi har hørt den live sammen, så det er faktisk også noget der er OS BEGGE! KØB KØB KØB!\nOg uden at tænke videre over det, rev jeg dankortet igennem og var i løbet af ingen tid 100 kroner fattigere og en plakat rigere.\nProblemet er ikke de 100 kroner. Naturligvis har jeg råd til at give 100 kroner for en plakat. Problemet er, at købet overhovedet ikke var gennemtænkt. Jeg havde ikke engang overvejet hvor den skulle hænge, og om der overhovedet var plads. Mine impulser og Forbrugeren i mig overrulede alting i mit hoved, og jeg fik ikke stillet mig selv de vigtigste spørgsmål, man altid bør stille sig selv før man køber noget:\nVil denne Ting gøre mit liv nemmere/bedre/rigere?\nVil denne Ting gøre mig gladere?\nVil denne Ting give mit liv mere værdi?\nHar jeg brug for denne Ting?\nOg nej. En plakat med skriblerier som Nick Cave lavede engang for mange år siden, og i øvrigt selv frasorterede i processen, gør ikke mit liv hverken nemmere, bedre eller rigere. Jeg vil måske blive lidt glad i starten, når jeg kigger på plakaten, men efterhånden vil den blive en af mange her i vores hjem, som jeg stort set ikke bemærker, medmindre jeg begynder at tænke over dem. Og nej, den bidrager ikke med mere værdi. Den bidrager blot til forbruger-tanken om, at mine Ting er med til at identificere hvem jeg er som person – eller nærmere hvem jeg gerne vil fremstå som. Og nej… Den tjener heller ikke noget praktisk formål, så jeg har ikke brug for den.\nAltså alt i alt et lortekøb, lavet udelukkende ud fra følelser og impulser. Og netop den lærdom er vigtig at forstå, hvis man vil leve et liv med finansiel frihed: Du køber med dine følelser.\nÅh, hvor har jeg haft en dårlig dag. Nu køber jeg lige denne her kjole, så kan jeg forkæle mig selv lidt.\nNu skal vi på god restaurant/ferie/whatever, for nu skal vi rigtig hygge os.\nMed denne her ting bliver vores hjem endelig perfekt! Så vil jeg aldrig få lyst til at købe noget nogensinde igen!\nLyder det bekendt? Det er oftest i situationer, hvor vi er i vores følelsers vold, at vi tager de dårligste beslutninger omkring forvaltning af vores penge. For nej, din dårlige dag bliver ikke bedre i det øjeblik kjolen er købt, og der er mange andre måder at anerkende en sejr end at spilde penge på selvforkælelse eller restaurantbesøg. Og jo, du vil sandsynlig få lyst til at købe en ny Perfekt Ting i næste uge.\nOg som om en plakat er beviset på, at jeg går op i musik, eller at Hr. Ny Finans eller jeg elsker hinanden og har gode oplevelser sammen.\nFor at komme ud af tankegangen om, at den næste Ting vil ændre alting må vi lære at udøve selvdisciplin og trække vejret dybt før vi laver køb, der ikke tæller dagligvarer, der står på vores indkøbsliste.\nLær at stille dig selv spørgsmålene nævnt ovenover – og vær ærlig overfor dig selv. Hvis du ikke kan tænke klart, så giv dig selv to uger. Aftal med dig selv, at hvis du stadig higer efter at eje den Ting når de to uger er gået, så kan du overveje at købe den. Men inden da skal du lige huske dig selv på det her:\nHvis jeg ikke havde brugt de 100 kroner på plakaten, men i stedet havde investeret dem, så var de i løbet af ti år med renters rente-effekten vokset til 192,87 kroner.\nOg nej nej, 92,87 kroner oveni hatten på ti år er da ikke meget. Men overvej lige hvor mange impulskøb de fleste laver, som ikke er nødvendige. Skal vi være konservative og sige 10.000 kroner om året? Det bliver til 19.288,82 kroner på ti år! Helt uden at du har behøvet at gøre noget, andet end at investere dem og lad være med at bruge dem på Ting.\nSå køb endelig den Ting som din indre Forbruger higer så meget efter. Men gør det med bevidstheden om, at dit liv ikke bliver bedre på grund af den, og at du går glip af næsten det dobbelte af beløbet om ti år. Du snyder egentlig bare dit fremtidige jeg for penge.\n7. januar 2021 Kapitalisthippie med emneordet budget, forbrug, investering, personligt, Ting\tSkriv en kommentar\nMånedsupdate: December 2020\nDe er allerede begyndt at fyre fyrværkeri af udenfor. Selv sidder jeg i sofaen med en kop kaffe på vores nye sofabord, mens jeg tænker, at de i virkeligheden bare fyrer penge af. Jeg tror faktisk ikke at jeg nogensinde har købt nytårsfyrværkeri selv, og Hr. Kapitalisthippie, der ellers plejer at fyre nogle penge af på den måde, har selv sagt fra i år. Han ville hellere bruge pengene på afbetaling af lånet.\nJeg var nervøs for december, for det kan som bekendt være en dyr måned, men det er gået over al forventning. Som barn i en familie, hvor der bliver gået meget op i gaver (altså ikke prisen på gaver, men gaverne gives gerne i en lind strøm og med omtanke og kærlighed) var jeg bekymret for om mit gavebudget, som, indrømmet, var noget mindre end tidligere år, var “nok”, hvis I forstår. Men jeg tror ikke, at nogen var utilfredse. Derudover er der tre fødselsdage i december og en nytårsaften, og Hr. Kapitalisthippie skulle holde jul i vores hus med sine forældre, hvilket naturligvis kostede lidt på madkontoen, men alt i alt er jeg godt tilfreds. Jeg tror jeg var bange for, at jeg på et tidspunkt ville falde i og sige “Fuck det, så bruger vi bare de penge, altså”, i stedet for at finde den mest optimale løsning for vores økonomi, fordi der er røvmange ting man skal ordne og tage stilling til i december måned. Og jeg blev da også en smule presset da de lukkede indkøbscentrene på grund af corona, og fødselsdags- OG julegaven til min far lå netop i sådan en indelåst butik. Der ligger det stadig, jeg fandt en anden løsning og så ligger der nogle hundrede kroner og venter på at blive returneret til mig. Egentlig en meget rar tanke.\nStatus på gæld:\nMor og far: 49.000 (55.000)\nBanklån: 128.498 (381.000)\nRealkreditlån: 1.652.000 (1.652.000)\nDer er blevet barberet en ordentlig luns af banklånet, svarende til næsten 50.000 kroner! Det stammer fra den afbetaling vi har fast hver måned, som er 18.000 kroner, mediepenge fra os begge på i alt 9000 kroner, i alt 20.000 kroner fra vores respektive opsparingskonti og så vores seneste tiltag, som jeg også skrev lidt om i sidste månedsopdatering:\nEfter den oprindelige plan skulle vi være af med lånet til oktober næste år, hvis vi afbetale 18.000 kroner hver måned. Men nu er vi blevet enige om at indbetale yderligere 2700 kroner per mand, og på den måde bliver vi færdige allerede til maj næste år. Det betyder, at vi fast afbetaler banklånet med 23.400 kroner – mere end en af os får udbetalt. Vi lever altså de næste fem måneder for lidt mindre end det, der svarer til én persons lønudbetaling her i husstanden.\nI alt har vi siden januar 2020, hvor vi fik lånet, afbetalt 254.095 kroner. Shit, det er mange penge, og shit, det føles godt! Havde vi fulgt den plan vi fik fra banken helt i starten, havde vi på nuværende tidspunkt afbetalt mindre end 140.000 kroner. Jeg glæder mig til at begynde at regne på hvor mange renter vi har undgået!\nDecember gik op og ned, men mest op. Jeg har for længst indhentet det tabte tilbage fra krisen i februar/marts, og jeg går ud af 2020 med et overskud på omkring 6-7 procent, hvilket jeg er fint tilfreds med. Coronakrisen var min første rigtige af slagsen, og selv jeg gik fra altid at være glad for at åbne Nordnet og kigge på udviklingen i porteføljen, til at være nervøs og have en smule ondt i maven, så fulgte jeg min strategi og kom fint ud af det på den anden side. Jeg stolede på mig selv, på at jeg havde styr på det og at jeg havde valgt den rigtige strategi for mig, og det viste sig at holde stik. Selvom det ikke er sjovt at se værdien af ens penge falde med over 23 procent (især når man ikke har flere penge at investere for end jeg har pt!), så er opturen så meget sjovere, og man bliver mere robust. Jeg regner med at skulle være på aktiemarkedet resten af mit liv, og der vil hele tiden komme nye kriser, der ryster markedet. Om ti eller 20 år betyder nedturen under coronakrisen ingenting, da vil den bare være en note i det samlede gigantiske regnskab.\nJeg køber stadig kun ind gennem Nordnets månedopsparing, og der ser opdelingen ud som den altid gør:\nDer kommer dog formentlig ikke til at gå mere end et par måneder, før jeg er nødt til at sætte investeringerne helt på pause indtil maj 2021. Med den ekstra afbetaling vi laver på banklånet, er der ikke plads i mit budget, uanset hvordan jeg vender og drejer det, til at afgive 1000-2000 kroner til investering hver måned. I mit nye budget, som jeg vil komme ind på i et kommende indlæg, har jeg afsat 1000 kroner til min bankopsparing månedligt, og ikke noget til investering.\nHvorfor så ikke afsætte de 1000 kroner til Nordnet, tænker du måske? Fordi min opsparing er ved at være helt i bund, hvilket vil sige, at min buffer næsten er væk. Det er den så ikke, for vi betaler stadig for meget ind på vores budgetkonto, men min egen personlige opsparing er næsten væk, og det giver mig en utryghed som jeg helst ikke vil have. Med tiden vil jeg gerne have en bankopsparing på omkring 100.000 kroner, så der både er til uforudsete udgifter, hvis jeg pludselig skulle blive arbejdsløs eller noget i den stil. Det tager tid at bygge den form for opsparing op, og hvem ved, om vi inden maj pludselig skal have bilen repareret eller får en kæmpe tandlægeregning? Har jeg ikke selv den økonomiske buffer til den slags ting, så skal jeg ud at låne, enten privat eller i banken, og så sætter jeg mig selv endnu længere tilbage rent frihedsmæssigt. Og når der blot er tale om tre måneders tid, og jeg efter de tre måneder på én måned vil kunne investere mere, end jeg ellers ville have kunnet på de tre måneder, så vælger jeg at gøre det sådan.\nJeg har aldrig som sådan haft et gavebudget til jul. Jeg har heller aldrig brugt flere penge end jeg har haft på gaver, men i år var pengene ekstra små, så der blev tænkt væsentligt mere over hver gave. Det betyder ikke, at vi ikke har brugt penge, for det har vi, men jeg var faktisk lidt stolt over at der stod 100 kroner tilbage på min konto, da januar-lønnen tikkede ind 30. december.\nVi har brugt lidt mere på mad og husholdning end vi plejer, omkring 2900 kroner mod normalt 2500 kroner. Det stammer fra juleaften, som Hr. Kapitalisthippie som nævnt holdt her hos os med sine forældre, en julefrokost vi var værter for 1. juledag, og så menuen nytårsaften, som vi besluttede os for skulle være 4-retters og med drinks. Det havde vi dog ikke behøvet, for vi gik ud af måneden med et overskud på lidt over 200, så reelt set har vi “kun” brugt 200 kroner mere end vi plejer – i en måned, hvor vi ellers ikke har holdt os tilbage med hjemmebag, julegodter, træ og pynt og hvor der er blevet brugt mere kaffe, plantemælk og spist mere morgenmad, fordi vi har arbejdet hjemme siden midten af december. Det synes jeg er ganske pænt klaret. Derudover havde vi også en træls regning på 750 kroner for en servicetekniker, som vi måtte have ud og kigge på husets klimaanlæg. Lige pludselig en dag begyndte der at dryppe vand ud på gulvet… Men det var heldigvis bare et filter, der skulle skiftes. Det tog ham 15 minutter minutter, og vi supplerede selv med filtret. Måske man skulle have taget den uddannelse – så ville der nok være lidt flere penge til investering 🙂\nSåledes her forbruget i december 2020:\nUnder personligt forbrug har jeg lagt julegaveindkøb. Jeg har ikke talt de 10.000 kroner til gældsafviklingen fra min opsparing med, og heller ikke de 4500 kroners mediepenge, der også vil gå direkte til gældsafvikling, da jeg ikke har fået dem udbetalt endnu. Mit personlige forbrug er omkring 10 procent højere end normalt – penge, der ellers ville være gået til opsparing eller investering. Men eftersom jeg fik plads til begge poster alligevel, så må det være sådan. Jeg er endnu ikke et sted, hvor jeg vil undvære det (meste) materialistiske ved julen, og så må det koste lidt.\nMål for januar\nJeg har længe haft en mistanke om, at vi indbetaler et for højt beløb til vores budgetkonto, og den har jeg stadig. Pt. står der 17.000 kroner på den konto – og det er efter at der er blevet betalt renter på realkredit og banklån, betalt til gæld osv. Ja, i januar måned skal vi også betale halvdelen af årets regning på grundskyld på ca. 5000 kroner, og det er også derfra vi trækker til eksempelvis elektrikerregninger eller andet, der har med huset at gøre. Men 17.000 på én måned i overskud er meget. Derfor vil jeg i januar sætte mig ned og gennemgå alle vores betalinger fra budgetkontoen i 2020, så jeg får et overblik over hvad vi reelt har af udgifter som vi betaler fælles, og så se om den månedlige indbetaling ikke skal tilpasses lidt.\nDet bliver også fra januar, at jeg ugentligt vil komme med en opgørelse over hvad vi bruger på mad om ugen på Instagram, som du kan følge lige her.\nHelt ærligt? Shit, det har været et vildt år. Jeg tror ikke nogen af os havde regnet med, at håndtryk og kram overhovedet ville være noget man skulle tænke over, eller ligefrem kunne være farligt i starten af dette år. Eller at aktiemarkedet ville tage sådan et kæmpe dyk, som det gjorde tilbage i februar-april – eller at opturen efterfølgende ville komme så hurtigt og voldsomt. Jeg er stadig ikke helt overbevist om, at der ikke ligger en gigantisk nedtur og venter på aktiemarkedet i 2021. Men på den anden side: Det eneste man kan være helt sikker på i investeringsverdenen er, at markedet vil gå ned. Heldigvis går det også altid op igen 🙂\nMen krisen kastede også noget godt af sig. Personligt var det krisen, og den lønnedgang som den tvang Hr. Kapitalisthippie og jeg ud i, der gjorde, at vi begyndte at afdrage endnu mere på vores banklån, som vi nu efter planen bliver færdige med halvandet år før tid. Samtidig lærte vi, at vi sagtens kan hygge os og have det godt uden at bruge penge på drinks, restauranter og biografture. Et af mine yndlingsminder fra nedlukningen i marts er den dag, hvor Hr. Kapitalisthippie bad mig gå ind i soveværelset og tage pænt tøj på. Da jeg kom ud igen, havde han forvandlet vores stue til en biograf. Han havde taget det slik vi havde i huset og lavet en lille kiosk, fundet en film vi skulle se og de reklamer man som regel ser i biografen på YouTube, og i LEGO bygget en lille mekanisk foranstaltning, der trak to stofservietter fra fjernsynets skærm, ligesom i biografen. Det kostede os ikke noget, og det var så hyggeligt.\nJeg slutter 2020 sammen med Hr. Kapitalisthippie, bare os to. Nu vi har været så meget alene i løbet af året tænkte vi, at vi ligeså godt kunne tage nytårsaften med. Vi har splurget på en fire-retters hjemmelavet menu, som kulminerer ved midnat, hvor vi tænder grillen udenfor og laver veganske hottere mens himlen er fuld af fyrværkeri. Vi skal drikke drinks, høre god musik, sikkert spille Harry Potter Trivial Pursuit, hvis jeg kender os ret og gøre status over året. Og bare snakke. Det er noget af det vi er bedst til, og vi er blevet endnu bedre til det i løbet af 2020.\nTil næste år får vi barberet resten af bankgælden af i løbet af de første fem måneder, og så er det fuld fart fremad med opsparing og investering. Jeg fortsætter linjen som jeg har gjort hidtil: Hele tiden arbejde mig frem mod mere frihed ved at investere mine penge, i stedet for at bruge dem, og lære at indrette mig liv efter hvad der gør mig lykkelig og giver mig værdi. Kæft, hvor jeg glæder mig!\nJeg håber I alle får et rigtig godt nytår. Måske 2021 bliver året, hvor du selv bliver investor?\n31. december 2020 Kapitalisthippie med emneordet budget, investering, månedsupdate, Nordnet, personligt\t2 kommentarer\nMånedsupdate: November 2020\nLo and behold: Et nyt indlæg på bloggen!\nDet er alt for lang tid siden sidst, og det giver næsten ikke mening at lave en månedsopdate for november, når jeg alligevel skal til at lave den for december om et par uger. Men for overblikkets skyld gør jeg det alligevel.\nNovember var uden tvivl den hårdeste måned i hele 2020. Heldigvis ikke økonomisk (hej, jul!), men rent privat. Mere om det lidt længere nede.\nI starten af november lavede jeg jo en challenge for mig selv, som jeg skrev om i sidste månedsupdate, og også undervejs opdaterede om på Instagram. Jeg satte mig selv den udfordring kun at bruge 200 kroner på madkortet i løbet af to uger, både for at udfordre mig selv på kreativitet, fordi nød lærer som bekendt frihedsbesat kvinde at spinne, men i høj grad også for at få tømt ud i vores lagre. Det er ikke fordi jeg nogensinde har hamstret i mit liv, men jeg har altid været (lidt for) god til lige at hælde et par poser gryn og bælgfrugter eller noget fra frost i kurven i supermarkedet, hvis der er et godt tilbud. Og så bare lade det ligge. Og efterhånden var mængden af der-er-lige-mad-til-en-enkelt-af-os-en-anden-aften-resterne i fryseren ved at hobe sig op.\nAlt i alt et godt tidspunkt at få ryddet ud i reserverne og spare nogen penge. Og det lykkedes! I løbet af de to uger brugte vi i alt 177,50 kroner, blandt andet på Too Good To Go-poser, så der også var nogle friske grøntsager, og så mest af alt basisvarer som mel, gær, hakkede tomater og den slags. Da jeg løb tør for løg (sker det nogensinde?!) brugte jeg porrer i stedet. Ekstra krydderier gjorde det ud for bouillon i en enkelt ret, og en veganerlasagne blev lavet uden køderstatning eller svampe som jeg plejer, da det manglede, og jeg lærte, at røde linser er en udmærket erstatning. Vi fik lækker hjemmelavet mad hver eneste dag, samt nok til morgenmad, snacks og madpakker, og enkelte dage havde vi endda gæster til aftensmad. Det siger både noget om mine evner til at være kreativ og få det jeg har til at række – men sandsynligvis mere om, at vi havde alt for meget mad liggende. Jeg blev god til virkelig at kigge på de grøntsager jeg nu engang havde og prøve at være kreativ.\n“Hmm, jeg har noget spaghetti, et blomkålshoved og nogle tomater jeg virkelig skal have brugt. Der er ikke mere ketchup. Hvad hvis man kogte blomkålen, hældte den i blenderen med lidt kogevand, krydderier og tahin og laver det til en sovs, stegte løg og tomater sammen med de der spinatrester fra fryseren og så hælder spaghettien ind i det?” eksempelvis.\nDet var faktisk ret godt. Hvis jeg selv skal sige det. Selvfølgelig var retterne mere inspirerede nogen aftener end andre, men overall tror jeg ikke hverken Hr. Kapitalisthippie eller jeg manglede noget, og alle gik fra bordet mætte. Her nogle eksempler på vores tøm reserverne-mad:\nØverst fra venstre: Bagte auberginer med linsesalat og tahindressing, blomkålscurry med ris, hjemmelavede samosas med grønne linser, spinat, kartofler og porrer med spaghetti i guacamole, ovnbagte kartofler med stegt spinat og spaghetti, hjemmelavede spinatpandekager med stegt spidskål og tahindressing, rød linselasagne med granatæble-salat og førnævnte blomkålsret.\nJeg har besluttet mig for at det er en øvelse jeg vil gennemgå et par gange om året. Det giver én en godt overblik over hvad man har i skabene, for slet ikke at snakke om en kæmpe besparelse.\nStatis på gæld\nSådan ser min samlede gæld ud nu:\nMor og far: 49.500 (55.000)\nBanklån: 174.830 (381.000)\nI sidste måned skrev jeg, at vi næppe ville få flere overraskelser i form af pludseligt udbetalte penge som vi ville kunne smide oveni lånet. Man skal som bekendt aldrig sige aldrig, for i mellemtiden er politikerne blevet enige om at udbetale de sidste to ugers indefrosne feriepenge. Det giver omkring 10.000 kroner til Hr. Kapitalisthippie og jeg samlet, for vi vil naturligvis vælge at få dem udbetalt og smide dem over i lånet. Her i december får vi også udbetalt nogle såkaldt mediepenge i forbindelse med vores jobs, hvilket giver 9000 ekstra til afbetaling. Derudover er vi blevet enige om at smide 10.000 kroner ekstra hver fra vores respektive opsparinger over i lånet, som vi også gjorde i oktober måned. Det vil sige, at når vi når 31. december, så hedder tallet 127.830 kroner. Det betyder, at vi på et år har afbetalt 253.170 kroner på 12 måneder!\nSom I kunne læse i indlægget om min løn, så svarer det sådan ca. til hvad jeg har udbetalt på et år. Ser man bort fra indbetalingerne til gælden, der kommer fra indefrosne feriepenge og opsparing, så har vi altså levet for det, der svarer til én persons lønning i vores husstand. Det er da meget godt gået, ikke?\nDet gik heldigvis mere op i november måned, og der er pt. et lille afkast på beholdningen. Men eftersom vi er over to uger inde i december, giver det ikke mening at komme med en større update her, synes jeg. Fordelingen på Nordnets månedopsparing er den samme, og i stedet vil jeg hellere snakke om:\nHvorfor jeg har været tavs\nCorona påvirker som så mange andre oplever det også min branche, og november var en travl måned. Meget travl. Der var corona-relaterede sygemeldinger eller folk, der ikke kunne møde ind fordi de ventede på testsvar, hvilket naturligvis gav ekstra arbejde, og meget andet i den stil. Alle på kontoret var pressede, og så skete det, som bare ikke må ske: En dag, et kvarter før deadline, kogte min kollega sammen. Han har været i branchen i over 25 år, og vi var de eneste på kontoret. Det var meget ubehageligt, både for ham og for mig.\nKollegaen har det heldigvis bedre i dag og er begyndt til psykolog, fordi han godt selv var klar over, at der var tale om stress. Det viste sig nemlig, at det ikke er første gang det er sket for ham, men han har bare buldret afsted som de fleste nu engang gør, og netop det påvirkede mig rigtig meget. En af grundene til at jeg går så meget op i at skabe frihed for mig selv er netop for at undgå den slags. At skade mit fysiske eller psykiske helbred på grund af et arbejde, det virker så forkert på mig. Naturligvis er der forskel på hvilken branche man er i, og hvilket job man udfører, men jeg kan godt afsløre, at jeg ikke er i sundhedsbranchen og jeg ikke på daglig basis reder liv. Og så er det ikke det værd i mine øjne.\nSelv var jeg også presset, og der var mange dage med mange timers overarbejde. Så da vi havde en planlagt ferie sidst i november på to uger, så gik jeg nærmest ud som et lys. Jeg havde brug for at tage afstand fra alt der hed computere og bimlende telefoner, og i stedet brugte jeg tiden sammen med Hr. Kapitalisthippie på at pynte op til den første jul i huset. Det var tiltrængt og det var godt. Nu er vi begge tilbage på arbejde – dog herhjemme på hver vores hjemmekontor på grund af de stigende smittetal. Og det er ok med mig. Det giver mig mere frihed samt muligheden for at sove en time længere hver morgen, og det nyder jeg.\nMen situationen med min kollega har efterladt et indtryk på mig, og givet både Hr. Kapitalisthippie og jeg mere blod på tanden. Hr. Kapitalisthippie, som er virkelig god til at nørkle med tal, opdagede, at hvis vi indbetaler omkring 2700 ekstra kroner hver måned, sammenholdt med 10.000 fra hver mands opsparing og de ekstra indefrosne feriepenge, så kan vi være færdige med banklånet til maj 2021, modsat oktober 2021, som det oprindeligt var planen. Og med den oplevelse i bagagen var jeg klar, selvom vi kommer til at sidde max stramt i det. For bliver vi færdige i maj, så har vi næsten 3,5 år med afdragsfrihed, og her får vi rig mulighed for at spare op, investere og skabe mere frihed i vores tilværelse. Hvem ved, måske går jeg på deltid i løbet af et af de kommende år?\nFordi jeg var presset på stort set alle fronter i november måned, så blev der også brugt flere penge. Jeg er heldigvis ikke typen, der følelsesshopper, eller får lyst til at give mig selv ting fordi jeg har det dårligt eller er ked af det. Men jeg har svært ved at drive mig selv op til en cykeltur på 15 kilometer i mørke hver morgen, når jeg kun har sovet 3-4 timer eller ved at jeg står overfor en arbejdsdag på 9+ timer. Derfor er der blevet brugt en del penge på DSB-billetter og hurtige løsninger som fastfood. Heldigvis havde vi jo plads i madbudgettet til det på grund af den udfordring jeg gav mig selv i starten af måneden. Desværre brugte jeg også penge på cigaretter, min værste vane, som jeg ellers var kommet af med, og det er eddermame en dum ting at bruge penge på, så det skal jeg have rettet op på lige nu. Som i LIGE nu.\nDog er jeg også opmærksom på ikke at presse mig selv for hårdt eller slå mig selv i hovedet. Det tror jeg ikke på gør noget bedre, og når man i forvejen ikke er på toppen, så vil jeg hellere cutte mig selv noget slack end fortælle mig selv hvor dum jeg er. Det giver mig ikke frikort til at gå amok i forbrug, men jeg accepterer, at nogle dage er der mere overskud til at træffe de rigtige valg end andre. Og de dage, hvor der ikke er overskud, der må jeg bide i æblet og tage toget, spise takeout og lade opvasken (og bloggen) stå.\nI november brugte vi også nogle penge på julepynt, omkring 500 kroner. En stor udgift umiddelbart, men vi har købt ting, som vi kan bruge mange år frem endnu og som passer til huset. Til gengæld var jeg stolt over ikke at gøre det nemmeste her, som ville være at købe granbundter fra Bilka til 50 kr. stykket, men i stedet cykle ud til en nærliggende gård og købe det for 20 kr. stykket, så der er stadig blevet tænkt over hvert enkelt køb. Pengene er taget fra vores fællesbudget, som vi har et relativt stort overskud på, pt. 16.000 kroner.\nEftersom det hele har sejlet i november måned, er det samtidig meget svært for mig at lave et diagram over hvordan pengene har fordelt sig, fordi jeg har været virkelig dårlig til at holde track. Jeg lover, at der bliver rettet op på det i næste opdatering.\nNedturen er helt klart at alt har været presset, travlt og lidt hårdt, hvilket har resulteret i ekstra udgifter. Det var godt at have lidt ferie, for nu har jeg klart mere energi og overskud end før. Opturen må til gengæld være, at det ikke gik mere skidt med budgettet. Der var ingen overtræk, der var stadig rigelig med afbetaling på gælden samt indbetaling til investering og opsparing.\nTil gengæld var der ingen store reparationer på cyklen for engangs skyld. Det er vel også en slags optur!\nMål for december\nAltså, nu er det ikke fordi der er vildt mange dage tilbage af december måned… Men mit mål er at holde budgettet på trods af julegaveindkøb, hvilket indtil videre går fint. Derudover vil jeg forsøge at udgive et indlæg om ugen fra i næste uge.\nJeg har tænkt på at lave en ugentlig opdatering på Instagram med vores dagligvarekøb. Mest af alt så jeg også selv kan holde lidt styr på det, og hvis jeg gør det, bliver det fra januar måned. En god måde at starte et nyt år på, tænker jeg.\nHvordan gik din november måned – og hvordan går det her i december?\n16. december 2020 Kapitalisthippie med emneordet budget, corona, investering, jul, månedsupdate, personligt\tSkriv en kommentar\nNuj, der har været stille herinde i et par uger. Men der er også sket meget. Lige nu sker der det, at vores sommerferie er begyndt. Tre fantastiske uger, hvor vi skal være sammen med gode venner, slappe af, sove længe, læse bøger, snakke, nyde livet på terrassen og i et sommerhus og drikke uanede mængder af rosé.\nJeg hentede en @toogoodtogo.dk-pose fra @nettodk i min frokostpause i dag, og resten af arbejdsdagen duftede der af basilikum ved mit skrivebord 🌱 Anbefalelsesværdigt!\nI dag regnede det så meget, at posen fra @toogoodtogo.dk opløste sig selv i min cykelkurv. Den havde også meget at bære på 😅 7 blommer, 1 melon, 1 rød peberfrugt, 4 æbler, 5 bananer, 6 tomater og 3 appelsiner fra @nettodk 😍\nGÆLDEN ER VÆK - SÅDAN GJORDE VI!\nDET LYKKEDES! 🎉🙌🏻\nSidste år prøvede vi noget nyt og gav Hr. Kapitalisthippies små søde niecer nogle aktier i fødselsdagsgave. Læs om hvordan det gik og hvad vi gjorde på kapitalisthippie.dk - link i bio 🙂🎁 #aktier #investering #bæredygtighed #økonomi


Smart Grid | Fremtidens elmåler | NettoPower\nHos NettoPower har vi udviklet vores egne intelligente systemer, som vil kunne bruges sammen med smart grid, når det kommer op at køre\nEn smart grid er et elsystem hvor produktion, transport og forbrug af el kobles intelligent sammen. Systemet, der er baseret på informations- og kommunikationsteknologi, har til hensigt at gøre produktionen og distributionen af el mere effektiv, pålidelig, økonomisk rentabel og ikke mindst bæredygtig. Udviklingen af smart grid'en skaber en række spændende perspektiver for både energiselskaberne og forbrugerne.\nFordele ved smart grid\nEn af fordelene ved implementeringen af smart grid’en er, at man bedre og hurtigere vil kunne identificere eventuelle fejl på elnettet. I forhold til mange af de fejl, der måtte opstå, vil man med smart grid’en kunne undgå brugen af teknikere til at udbedre dem, da systemet langt hen ad vejen vil være selvhelende.\nEn anden væsentlig fordel ved smart grid’en er, at systemet vil gøre det muligt for forbrugeren at reducere elregningen betydeligt. Som forbruger vil du, ud over at kunne tjekke dit forbrug på time- eller dagsbasis, kunne kommunikere og interagere med elsystemet og produktionen gennem intelligent styring af dine elapparater. Du kan med andre ord give besked om, hvornår elapparaterne skal tænde og slukke. På denne måde kan du spare strøm og eksempelvis have udvalgte elapparater kørende om natten, hvor strømmen vil være billigere.\nHvis udbredelsen af elbiler i Danmark i fremtiden oplever et boom, har smart grid'en også her potentialet til at spille en vigtig rolle i forhold til at dække den enkelte bilists individuelle energiforbrug til transport. Alt sammen til gavn for miljøet og bæredygtigheden.\nDerudover er det værd at notere sig, at systemet efter alt at dømme vil føre lavere omkostninger til elproduktion med sig, fordi udbyderne vil kunne udnytte kapaciteten bedre og sprede forbruget ud. Dette vil kunne give forbrugerne yderligere elbesparelser. Smart grid'en vil sandsynligvis føre variable nettariffer med sig, og man vil eksempelvis kunne få strømmen billigere, hvis man lægger en stor del af sit forbrug uden for spidsbelastningsperioderne.\nHos NettoPower har vi udviklet vores egne intelligente systemer, som vil kunne bruges sammen med smart grid'en, når systemet kommer op at køre. Vi er altså fuldt ud rustede til at tage del i fremtidens intelligente elsystem, så vi kan skabe yderligere værdi for vores kunder.\nInden år 2020 udløber, skal alle elselskaber ved EU-lov have installeret et såkaldt smart meter i de danske hjem. Et smart meter er en fjernaflæsningsmåler, der automatisk kan kommunikere med kunden, netselskabet og de forskellige handelsselskaber om forbrugerens aktuelle data.\nMed et smart meter vil du som forbruger kunne blive en del af fremtidens smart grid, og du vil, til forskel fra i dag, kunne modtage øjebliksbilleder af dit elforbrug. Det betyder, at du får mulighed for at tjekke forbruget via mobiltelefonen eller på din computer. Samtidig vil du med fordel kunne skifte mellem forskellige tariffer alt efter udseendet på dit forbrug.\nHidtil har man hovedsageligt testet smart meteret på elområdet, men det er planen, at også gas, vand og varme skal kobles på. Installationen af smart metre sker som et led i udviklingen af det intelligente elsystem kaldet smart grid'en.\nHvis du har lyst til at vide mere om smart grid, kan du gøre brug af nedenstående links:\nI vores nyhedsbrev har vi skrevet om at vi, NettoPower, deltager i en pilottest om smart grid\nNettoPower deltager i pilottest\nRelevante rapporter, analyser og dokumenter fra Dansk Energi:\nKlima-, Energi- og Bygningsministeriet skitserer, hvad smart grid er og hvad indførelsen af det intelligente elsystem indebærer:\nEnerginets video på YouTube omkring smart grid:


Danske Christina Hansen var ved at falde ned af stolen, da hun blev ringet op af et forlag fra England. De var i gang med at lave en bog om det daværende hertugpar Harry og Meghan – og Christina var udvalgt til at medvirke i bogen!\nMandag, 6. juli 2020 - 9:00 - af Anne Kristensen. Foto: Kaspar Wenstrup\n7. november sidste år ringede telefonen hjemme hos Christina Hansen i Gentofte. Det havde den naturligvis gjort mange gange før, men denne gang var opkaldet så uventet og overvældende, at Christina måtte knibe sig selv i armen bagefter for at forstå, at det var virkeligt.\nDamen i røret talte et meget fornemt engelsk og forklarede, at hun ringede fra forlaget St. James’s House i London. St. James’s House har fokus på royale udgivelser, og man var nu i gang med at skrive en bog om hertugen og hertuginden af Sussex, Harry og Meghan, i anledningen af deres lille søn Archies 1-års fødselsdag.\nBogen skulle handle om hertugparrets ønske om at leve som en bæredygtig familie, og den ville blive produceret i tæt samarbejde med de to hovedpersoner. I den forbindelse havde man udvalgt 30 virksomheder til at være protektorer for bogen, og de ville hver især blive promoveret i en tosiders artikel i selv samme bog. Christinas babymadsfirma, Woodland Wonders, var en af dem.\nBlev fuldstændigt paf\n– Jeg blev fuldstændigt paf og var ved at falde ned af stolen. Jeg både græd og lo på samme tid, men tænkte samtidig også, at det måtte være en fejltagelse. Jeg er jo bare en lille dansk iværksætter. Men det var ikke en fejl. Da jeg spurgte, hvorfor jeg var blevet udvalgt, svarede forlaget, at de syntes, min personlige iværksætterhistorie var helt fantastisk. Det, at jeg var begyndt med at producere babymad hjemme i min egen kælder og nu havde fået bygget en international virksomhed op, var helt i tråd med Meghans feministiske holdninger, og man ville gerne især fremhæve kvindelige iværksættere i bogen, fortæller 50-årige Christina Hansen.\nHun får stadig kuldegysninger af at tænke på den overrumplende telefonsamtale. Damen fra forlaget fortalte, at bogen blandt andet ville udkomme i 100.000 eksemplarer i Storbritannien og i 300.000 eksemplarer i USA. Derudover udkommer den i de såkaldte Commonwealth-lande, ligesom den bliver sendt til en lang række landes statsoverhoveder, da den også er led i et erhvervsfremstød.\nHåber på vendepunkt\n– Jeg kunne bare mærke, at den opringning kunne blive min skæbne. Det var det vendepunkt, jeg har drømt om, for at min virksomhed for alvor kan vokse sig stor og stærk. Så da damen fra forlaget spurgte, om jeg havde lyst til at være med, så fløj det ud af munden på mig: ”Ja, selvfølgelig!” griner Christina.\nSE OGSÅ: Strik Marys royale babysvøb\nHun ved ikke, hvordan folkene bag bogen er blevet opmærksomme på hendes historie, men forestiller sig, at de har googlet sig frem til hendes hjemmeside og dér har kunnet læse, at Christinas holdninger omkring økologi og sund mad harmonerer perfekt med, hvad Harry og Meghan også står for.\nVar ved at brænde ud\nDet hele begyndte i 2009. Christina var på det tidspunkt jurist i en stor international virksomhed og var ved at brænde ud i det krævende job.\n– Jeg havde samtidig to små børn og lavede ikke andet end at suse frem og tilbage på motorvejen. Der skulle simpelthen ske noget andet. Så da jeg på en tur til London faldt over et fantastisk babyudviklingsprogram, der hedder Baby Sensory, blev jeg tændt af en helt ny ild og tænkte: ”Det er dét her, jeg skal!” Så jeg brugte hele sommeren på at undersøge mulighederne for at få programmet til Danmark og endte med at opstarte undervisningshold i hele Skandinavien og Benelux.\nI flere år arbejdede Christina tæt sammen med babyer og deres forældre på sine Baby Sensory-hold. Forældrene fortalte hende ofte, at de syntes, det var svært at få tid til at lave hjemmelavet mad til deres børn, men at de samtidig havde dårlig samvittighed, når de købte færdig babymad eller grød, da det jo ikke var af samme kvalitet som den hjemmelavede mad.\nOg her blev idéen til Woodland Wonders født.\nSvært at slå igennem\n– Jeg besluttede at udvikle en serie rene og minimalt forarbejdede grødblandinger, som man kan give sin baby med god samvittighed, fortæller Christina, der brugte et helt år på at omdanne sin kælder til et velegnet køkken, hvor hendes første babymad blev produceret.\n– Det var svært at slå igennem i begyndelsen, hvor ingen rigtig kendte mit firma, så jeg stod blandt andet ude ved svømmehallen og delte smagsprøver ud til forældre, når jeg vidste, at der havde været babysvømning, ler Christina.\nBestillingerne på hendes hjemmeside blev dog flere og flere, og inden længe kom hendes babymad også på hylderne i SuperBrugsen.\nI dag finder man Christinas produkter i en lang række supermarkeder og specialbutikker herhjemme, ligesom hun også er begyndt at sælge sin mad i Norge, England og Ungarn. Udvalget tæller foruden grød nu også snackbarer.\nSelve produktionen har Christina med tiden overladt til en fabrik i Hadsund, men udviklingen af maden står hun stadig for. Det er nemlig vigtigt for hende at sikre, at kvaliteten fortsat lever op til hendes høje krav – også når det kommer til smag, duft og konsistens.\n– Hvorfor er det, at vi skal servere sådan noget smagløst klisterstads for vores børn, som vi aldrig selv kunne drømme om at spise? Og hvor al næring og nydelse er gået tabt? Så er der da ikke noget at sige til, hvis vores børn bliver kræsne. For mig handler det om at få alle sanser i spil, for det gavner hele barnets udvikling, understreger Christina.\nHendes egne børn, Thomas, 15, og Caroline, 12, er naturligvis prøvekaniner, hver gang hun får idéer til nye grødtyper og snackbarer. Eller myslier, som hun nu også er ved at sætte i produktion.\n– Og de er heldigvis vilde med deres mors mad, siger hun.\nMødte royal forfatter\n6. juli – på årsdagen for Archie’s barnedåb – udkommer bogen om Harry og Meghan, hvor Christinas iværksættereventyr altså vil blive omtalt. Egentlig var det planen, at bogen skulle hedde ”The Royal Baby”, men som mange sikkert ved, er hovedpersonerne for ganske nyligt trådt ud af det engelske kongehus og kan derfor ikke længere kalde sig royale. I stedet bliver bogens titel ”Baby Sussex”.\nChristina glæder sig som et lille barn til at se den færdige bog. Hun har allerede læst artiklen, der er blevet skrevet om hende, og hun er meget tilfreds med resultatet. Forfatteren er den royale korrespondent Robert Jobson, som blandt andet tidligere har skrevet kronprins Charles’ personlige biografi.\n– Jeg mødtes med Robert Jobson på en restaurant i London i december, hvor han interviewede mig til artiklen, og jeg må indrømme, at jeg var lidt benovet. Det var helt uvirkeligt at sidde over for ham. Han har skrevet en bog om kronprins Charles, og så var det pludselig mig, han skulle skrive om. Det er da helt vildt, griner Christina.


Designmøbler salg og ompolstring | Kontakt os & hør mere\nHos A&V Polstring er vi møbelpolstrer med en forkærlighed for gode danske designmøbler, og vi er eksperter inden for vores felt. Hver dag tager vi imod lækre designmøbler, som vi giver nyt liv og sjæl gennem ompolstring efter de originale metoder. Vi tilbyder også salg af nye designmøbler samt brugte klassikere.\nSalg af fabriksnye Syver stole og andre designklassikere\nDanske designmøbler har virkelig givet Danmark en plads på verdenskortet. I dag findes Syver stole, Poetsofaer og andre designklassikere i mange hjem verden over. Og det er der ikke noget at sige til. De danske designmøbler er i en liga for sig, og så passer de ind i de fleste hjem.\nFaktisk er vi så vilde med de danske designmøbler, at vi ikke kan nøjes med at lave en ombetrækning af møblet. Vi tilbyder derfor også salg af nye designmøbler – blandt andet Syver stole. De helt nye Syver stole indbyder til mange timers socialt samvær om spisebordet, hvad end der er tale om en lækker middag for familien, en stor fest, en hverdagsaften eller en hyggestund omkring bordet med et spil kort.\nDe fabriksnye Syver stole er, ligesom vores andre designmøbler, lavet til at blive brugt og designet til at give hjemmet et eksklusivt og lækkert udtryk. Så er du på udkig efter lidt lækre tilføjelser til hjemmet, så tilbyder A&V Polstring altid salg af nye designmøbler.\nBrede kompetencer inden for ompolstring og salg af nye designmøbler\nVi forstår møbelpolstring af designmøbler som en kunstart, der kræver kvalitetsmaterialer og unik teknisk kunnen. Vi har mere end 10 års erfaring med ombetrækning af designmøbler fra danske designere som Arne Jacobsen, Erik Jørgensen, Børge Mogensen, Wegner og Nanna Ditzel. Med henblik på at bevare møblernes ånd benytter vi kun originale metoder, materialer og farver. Derfor betegner vi os gerne som nørder inden for dansk design.\nMed udgangspunkt i vores ekspertviden og lange erfaring tilbyder vi kyndig rådgivning både i forbindelse med ompolstring af designmøbler og salg af nye designmøbler. Uanset om du søger ombetrækning eller er på udkig efter danske designmøbler, har vi ekspertise til at hjælpe dig. Du kan også opleve møblerne i vores showroom, hvor vores medarbejdere gerne tager en snak eller besvarer dine spørgsmål, hvis du overvejer at investere i et af de lækre designmøbler.\nVil du have et uforpligtende tilbud på ombetrækning af dine danske designmøbler er du velkommen til at ringe på telefon 44 47 31 07. Du er også velkommen til at besøge vores showroom, hvorfra vi tilbyder salg af nye designmøbler. Vores showroom ligger ved vores værksted i Hillerød, som er lettilgængeligt fra hele Sjælland – både Nordsjælland, Vestsjælland og København.


The Kindness of Strangers - WEEKEND / CPH PIX\nMed velgørende varme i en kold tid - og internationale stjerner som Zoe Kazan, Caleb Landry Jones og Bill Nighy - har Lone Scherfig skabt en storslået ensemblefilm. I en skala vi sjældent oplever i dansk film.\nZoe Kazan, Esben Smed, Bill Nighy, Andrea Riseborough, Caleb Landry Jones, David Dencik\nMarlene Blenkov, Sandra Cunningham\nFor første gang nogensinde åbnede en dansk film i år Berlinalen, verdens største filmfestival. Valget faldt på Lone Scherfigs ‘The Kindness of Strangers’ med blandt andre Bill Nighy, Zoe Kazan og Esben Smed på rollelisten. En varm og omfavnende ensemblefilm båret af Scherfigs intuitive fornemmelse for karakter, menneskelighed og underspillet humor. Og i øvrigt den første film, instruktøren på egen hånd har skrevet manuskript til siden ‘Italiensk for begyndere’.\nClara (Zoe Kazan) ankommer til det vinterkolde New York med sin to små sønner på bagsædet af sin bil. De er på eventyr, fortæller hun drengene, men i virkeligheden er de på flugt fra hendes voldelige ægtemand (Esben Smed). De ejer ikke salt til ægget. Da bilen bortrangeres, har de ikke engang et sted at sove, og imens er manden - der er politibetjent og ikke skyr nogle midler i sin forfølgelse - lige i hælene på dem.\nMen New York viser også sin varme. Da Clara stjæler mad på en russisk restaurant, møder hun eksfangen Marc (Tahar Rahim), der af ejeren Timofey (Bill Nighy) har fået en chance for at rehabilitere både sig selv og det tidligere så fornemme madpalads. Clara og drengene skjuler sig på restaurantens loft, og efterhånden og elegant flettes en række ensomme karakterer fra den store by ind og ud af hinandens liv, mens de lidt efter lidt opdager, at deres håb og redning kan ligge i mødet med nye, fremmed medmennesker.\n‘The Kindness of Strangers’ har format som en stor Hollywoodklassiker, men filmen er dansk, produceret af Creative Alliance i København, og det er i sig selv imponerende, at det er muligt at løfte så stor en produktion herhjemme og således holde lidt på vores bedste instruktører. Den foregår i New York City, den moderne verdens paradoksale megapol, fuld af drømme og romantik, bristede illusioner og forliste skæbner. Men sin scene til trods, er det en film, der er rundet af Scherfigs baggrund i den europæiske filmtradition.\nMed hendes øje for karakterer skildrer den fremmed menneskers formåen i ekstreme situationer og vælger at tro på evnen til at række ud og stå sammen i et politisk koldt klima. I usikre og hårde tider, hvor mange lever på kanten af undergang, viser ‘The Kindness of Strangers’, at tilfældige sammentræf og øjeblikke af næstekærlighed kan få overraskende følger.\nManuskriptforfatter og instruktør Lone Scherfig, født i 1959, dimitterede fra Den Danske Filmskole i 1984. Scherfigs spillefilmdebut var komedien KAJ’S FØDSELSDAG (1990). Filmen fik international opmærksomhed og vandt Grand Jury Prix i Rouen. Scherfig fik sit egentlige gennembrud med den femte danske Dogme-film, ITALIENSK FOR BEGYNDERE (2000). Filmen blev en større succes både i Danmark og udlandet, og vandt flere priser ved Berlinale, blandt andet Sølvbjørnen for bedste instruktion. Senere instruerede Scherfig AN EDUCATION (2009), baseret Nick Hornbys bog, der blev nomineret til tre Oscars og vandt publikumsprisen på Sundance Filmfestival. I 2019 blev Scherfigs nyeste film THE KINDNESS OF STRANGERS valgt som åbningsfilm på Berlinale 2019 og nomineret til Guldbjørnen.\n"Jeg er så taknemmelig for skuespillerne, fordi de forstod, at der var plads til, at de kunne præge karaktererne i filmen. De er valgt, fordi de hver for sig er helt usædvanligt dygtige og specielle og kan ramme en uskyld, der er fælles for dem. De kunne give personerne karaktertræk, som jeg ikke selv har, og de bød ind med idéer og dybde. De har alle helt instinktivt fanget filmens tone og den lidt usædvanlige opbygning, hvor et stort stof lidt efter lidt samler sig til et billede af næstekærlighed."


Vildt impulskøb: Rigmand køber dansk ø - Avisen.dk\nDen nyslåede ø-ejer vil bruge sin nye besiddelse som fristed. (Foto: Lützau.dk)\n17. juli 2021 14:58\nMen ikke desto mindre er det, hvad filantropen - som står bag investeringsbanken Wimmer Financial og rumprojektet Wimmer Space - nu kan skrive på CV'et.\n- Det var lidt et impulskøb for at være helt ærlig, siger Per Wimmer til Boliga.dk.\n- Jeg sad med min mor og kiggede ud over vandet ved vores sommerhus i Korsør, da vi så et fly på himlen. For at finde ud af, hvor det skulle hen, gik vi ind på en flyradar-app, hvor jeg fik øje på en helikopter, der var på vej mod den private ø Egholm. Det fik mig til at spekulere over, hvor mange øer, der bliver solgt i Danmark, og efter lidt søgning på internettet fandt jeg ud af, at Masnedø Kalv var til salg, siger han.\n- Jeg er sådan en type, der ret hurtigt kan tage beslutninger. Enten kan jeg lide det, eller også kan jeg ikke lide det - og den her kunne jeg godt lide. Det spillede også ind, at beliggenheden er helt i top; jeg kan flyve ind fra London og tage en helikopter til øen fra Kastrup på 12 minutter eller lidt over en time i bil, siger Per Wimmer.\nPer Wimmer skal efter planen være den næste dansker, der bevæger sig ud i rummet - et projekt han har arbejdet på i årtier. Han har nemlig købt billet til en rumrejse hos virksomheden Virgin Galactic. Men indtil det sker, kan han passende finde ud af, hvad der skal ske med det 2,3 hektar store jordstykke i dansk farvand, som han altså nu har anskaffet sig:\n- Jeg er gode venner med Richard Branson (britisk milliardær red.) og har tilbragt meget tid på hans ø Necker Island i de Britiske Jomfruøer, hvor vi har hygget os og sejlet rundt. Så der lå måske sådan en latent interesse for en privat ø, og hvor dejligt det var, at man kunne være i fred uden nogen naboer. Så da jeg kom lidt væk fra impulsen, så kunne jeg godt se, at området dernede omkring Lolland-Falster med de mange øer kunne lidt det samme som jomfruøerne - og så gav det mening, siger Per Wimmer til Boliga.dk.\nEn privat ø på det danske marked er lidt af en sjældenhed, men det sker, at de bliver handlet - bare i 2021 er salget af Masnedø Kalv ikke den eneste af den slags handler: I juni blev Langø udenfor Langeland nemlig solgt for ti millioner koner.