Coneix 3 rutes de senderisme a Andorra per fer a l'estiu\nApartaments amb balcó\nApartaments Suite amb terrassa\nApartaments Dúplex / Altell, amb balcó\nApartaments Comunicats, amb balcó\nApartaments adaptats per a persones amb mobilitat reduïda, amb balcó\nServeis Hotel Park Piolets\nActivitats tot l’any\nEsdeveniments a Andorra\nDescobreix 3 rutes de senderisme a Andorra\namb nens,\tnatura a Andorra,\tsenderisme, muntanya i esports d'estiuPosted on 10 d'agost de 2021 10 d'agost de 2021\nTreu-li el màxim partit a les teves vacances d’estiu a Andorra. Molt a prop d’Els Llacs Mountain Apartments tens una infinitat de rutes per gaudir del senderisme. Algunes són més fàcils i altres no tant … Però n’hi ha per a tots els nivells, per fer amb nens o per als més experimentats. Una cosa està clara i és que descobriràs l’exuberant natura de les muntanyes andorranes i respiraràs aire fresc alhora que fas exercici. Així que, perquè t’ho passis genial aquest estiu, et proposem 3 rutes de senderisme a Andorra. I com a extra, 1 ruta de ciclisme, per als que us encanta pedalar.\nUna ruta divertida per fer en família\nComencem amb una ruta de senderisme a Andorra molt pintoresca, a prop dels apartaments i ideal per fer amb nens: el camí del Gall. La pots començar per Canillo, al pàrquing del Telecabina, o en sentit contrari des de Soldeu. L’itinerari està senyalitzat i va explicant a través de cartells la fauna i flora que ens anem trobant, així com les vistes. El camí és paral·lel a la carretera general 2, amb el que es podrà agafar o deixar en diversos punts. A més, consta de diversos ponts (un d’ells tibetà), un túnel o un conjunt de bordes (cases típiques andorranes), elements que enriqueixen el recorregut. El seu nom ve perquè és l’hàbitat dels galls salvatges, de fet, les senyalitzacions són de fusta marcades amb un gall vermell. És una ruta divertida i accessible per a anar amb els petits de la casa.\nDescobrir el nou mirador solar de Tristaina\nAquest estiu Andorra ha estrenat un nou mirador a Arcalís. El que el fa tan especial és la seva originalitat, ja que es tracta d’una estructura circular que està damunt del pic de Peyreguils a 2701 metres. A més, és un rellotge solar en homenatge a la muntanya solar d’Arcalís. Des d’aquí les vistes són impressionants al conjunt de llacs de Tristaina, a la resta de cims i a tota la vall.\nL’excursió a peu (d’uns 15 minuts) valdrà la pena, pel paisatge i el contacte amb la natura. Però també per posar la cirereta al pastís a la fi de la ruta a peu a Andorra per poder contemplar el paisatge des del nou mirador. Per anar has de dirigir-te a l’estació d’Ordino-Arcalís. El recorregut comença a l’aparcament de la Coma a prop del telecadira, rumb a l’estany de Creussans i segueix fins al port de Creussans, finalitzant en el pic de Peyreguils. Si vols, pots pujar en telecabina i telecadira (el recorregut és de 5 i 15 minuts respectivament) acabant amb una passejada de 15 minuts.\nRuta de senderisme a Andorra d’alçada\nPer acabar, et deixem amb una ruta amb més dificultat en què coronaràs el pic més alt del Principat: el Comapedrosa, situat a 2942 metres. L’itinerari exigeix tenir una bona preparació física, ja que es recorren 14 quilòmetres (anada i tornada), amb un desnivell de 1300 metres i algun tram més complicat. L’ascensió comença a Arinsal travessant el parc natural de les Valls del Comapedrosa, un espai natural protegit des del 2006. Durant el camí podràs apreciar els canvis de vegetació passant per boscos de pins vermells i negres, per prats i alguns llacs.\nExtra: una ruta de cicloturisme per fer amb bici de carretera\nSi t’agrada el senderisme a Andorra, però ets més fan de pedalar, també estàs en el lloc correcte. Podràs escollir entre 21 rutes de ciclisme categoritzades per nivells de dificultat. La que t’expliquem avui és de nivell mitjà: comença al poble de Canillo i acaba al Forn, prop del centre d’activitats d’aventura de Grandvalira. Té un recorregut de 5,2 quilòmetres i un desnivell mig de 388 metres. Sens dubte una bona alternativa per seguir descobrint nous paisatges pedalant.\nPerquè gaudeixis molt més l’experiència aquest estiu a Els Llacs Mountain Apartments tens la bici inclosa en la teva estada. Consulta les nostres ofertes i tria la que prefereixis, amb bici de carretera, BTT o e-bike.\nAquestes són algunes de les rutes de senderisme que pots fer a l’estiu a Andorra, tot i que hi ha moltes més per fer a peu o amb bicicleta. No dubtis contactar amb nosaltres per fer la teva reserva o demanar més informació.\nCategories:amb nens,\tnatura a Andorra,\tsenderisme, muntanya i esports d'estiu\nTags: activitats a Andorra allotjament de vacances a Andorra apartaments a la muntanya què fer en Andorra senderisme a Andorra trekking a Andorra vacances a la muntanya vacances d'estiu\nDescubre 3 rutas de senderismo en Andorra\nDiscover 3 hiking routes in Andorra\nCondicions de cancel·lació o modificació de reserves\nAmb la garantia del grup\nRep les nostres ofertes i novetats al teu e-mail.\nEls Llacs Mountain Apartments © 2020. Tots els drets reservats.\nRegistre online 1 persona\nRegistre online 2 persones\nRegistre online 3 persones\nRegistre online 4 persones


Gran èxit de les IV Jornades d'esmorzars de gestió esportiva - ACGEP - Associació Catalana de Gestors Esportius de Catalunya\nPortada > Actualitat > Noticies > Gran èxit de les IV Jornades d'esmorzars de gestió esportiva\nGran èxit de les IV Jornades d'esmorzars de gestió esportiva\nJordi Viñas, director d'ITIK consultoria esports 59 Lleure ha estat convidat a aquesta nova sessió de l'esmorzar dels Gestors esportius a Lleida. Aspectes com l'adaptació de les organitzacions esportives per canviar, la recomanació d'assumir riscos que ens permeten innovar i percebre l'error com una cosa normal i necessària han centrat la seva intervenció.\nViñas ha argumentat que els responsables esportius de les entitats d'enfocar més visió que en missió, més en l'exploració que en l'explotació i més en l'actitud que sobre l'aptitud. I que la passió ha de ser el motor de totes les accions que ens condueixen.\nDirectius han expressat les seves preocupacions sobre temes com el paper que ha de tenir les administracions en aquest entorn canviant; On anar per trobar idees innovadores per poder aplicar; Per poder enfocar els punts forts que cada organització té en comptes de buscar solucions a les debilitats i la necessitat d'escoltar als treballadors.\nJordi ponencia.jpg (105 kB)


Una proposició indecent (Ernest Folch)\nERNEST FOLCH 29/02/2012 00:00\n260x366 És una gran i escandalosa mentida que no hi hagi alternatives. / GETTY IMAGES És una gran i escandalosa mentida que no hi hagi alternatives. / GETTY IMAGES\nUn multimilionari baixa del seu avió privat, entra escandalosament al Palau de l'encara nostra Generalitat, se'n torna cap a casa seva i ens deixa amb el gran debat, palplantats i amb la boca oberta: vet aquí la faula política de la setmana. És probable que el tal Sheldon Adelson s'ocupi a hores d'ara d'assumptes més importants, però els pobres i retallats catalans ens hem quedat amb un dilema diabòlic de l'estil d' Una proposició indecent , la pel·lícula en què un ric (Robert Redford) oferia un milió a una dona senzilla (Demi Moore) per passar una nit amb ell i solucionar així tots els seus problemes econòmics. Ironies del destí, la història passa a Las Vegas. I igual que passa a la ficció, la proposta d'Adelson és una perversió en ella mateixa: plantejar-li a un país assolat per la crisi fins on vol rebaixar les seves pretensions legals per edificar un casino que pretesament li solucioni el problema de l'atur només té un nom, i es diu xantatge. El debat, doncs, és fals a més d'estèril, perquè no tenim pinta de ser res més que la palanca que usa el tiet Donald per pujar a la subhasta.\nEl circ de la setmana passada ha estat molt útil per veure en quin punt es troba el debat públic en aquests moments al nostre país. El més interessant no ha estat la polèmica previsible sinó els arguments que s'han usat per justificar el macrocomplex, un eufemisme per amagar el que segons Roberto Saviano seria un dels grans caus de delinqüència d'Europa. Perquè la visita llampec d'Adelson ha posat al descobert l'última tendència en comunicació governamental: es tracta de fer-nos creure que no hi ha alternativa. Que les decisions que es prenen són per definició inevitables: o casino o ens ensorrem. O negra o vermella, com a la ruleta. Tornen els temps dels capellans que s'esforçaven a fer creure que només podíem triar entre el cel i l'infern. Se'ns posen els milers d'aturats perquè diguem que sí a l'Eurovegas.\nVet aquí la gran fal·làcia d'aquesta crisi: els que retallen se'ns presenten amb un únic i recte camí, i els que s'hi oposen són uns irresponsables. Però han passat els mesos, i comencem a veure que s'esquerda el dogma, que en realitat sí que hi havia altres vies. Es podria haver decidit, per exemple, cobrar la taxa turística i tancar llavors menys quiròfans. Es podrien haver destinat els diners de la Fórmula 1 a allargar més hores el metro i a tancar menys escoles. Es podria haver optat per cobrar l'impost de successions al principi de la legislatura i no haver retallat per sorpresa una altra vegada el sou dels funcionaris. És cert, potser alguna d'aquestes opcions no és tan òbvia o potser en trobaríem alguna de millor. Però és una gran i escandalosa mentida que no hi hagi alternatives a les decisions que es prenen. Es pretén que ens creguem el fatalisme que és això o res, i si no t'agrada, obre la boca i empassa't un casino. Acaba de néixer una nova demagògia governamental, una nova ficció que ens vol fer creure que només hi ha una opció. Però hauran de provar un altre mètode. Aquest no cola.


Com restablir l'Apple Watch de fàbrica | Sóc de Mac\nCom restablir l'Apple Watch de fàbrica\nJordi Giménez | 28/07/2021 19:00 | Apple Seguir\nÉs possible que estiguis esperant l'arribada de el nou Apple Watch i vulguis vendre el teu o regalar-per accedir a el nou model. En aquest cas cal tenir en compte de fer bé els passos d'eliminació de tot el contingut.\nTambé és possible que el teu Apple Watch tingui alguna fallada i vulguis restablir- completament o esborrar els continguts per deixar-ho de fàbrica i tornar a començar. En tots dos casos has de seguir els següents passos.\n1 Deixa el teu Apple Watch de fàbrica seguint aquests passos des de l'iPhone\n1.1 Esborra el rellotge des del rellotge\nDeixa el teu Apple Watch de fàbrica seguint aquests passos des de l'iPhone\nEl primer que hem de fer en el cas que tinguem alguna targeta de transport en l'aplicació Wallet és eliminar-la de l'rellotge abans de desenlazarlo. I és que desvincular el rellotge és el següent pas a realitzar. Així que primer elimina la targeta de transport de Wallet i després seguim amb els passos.\nAra el següent pas és desvincular el rellotge de l'iPhone, per a això hem de mantenir el rellotge i l'iPhone prop premem sobre l'aplicació Watch de l'iPhone ia la pestanya «El meu rellotge» premem sobre la «i» i després en desenllaçar.\nSi tens un pla de dades pots mantenir el pla de dades o no, això ja cadascú pot triar. Confirmem la nostra elecció i ens demana la ID d'Apple, Introduïm per eliminar el bloqueig d'activació i llest. En el procés de desenlazado l'Apple Watch crea una còpia de seguretat que s'emmagatzema en l'iPhone per si volem usar-la a posterior.\nEsborra el rellotge des del rellotge\nÉs possible que alguns de vosaltres ja no tingueu l'iPhone en el moment de desenlazarlo o simplement no el voleu utilitzar. Per a això accedim directament als Característiques de l'Apple Watch entrem enGeneral> Restablir> Esborrar continguts i ajustos. Col·loquem la contrasenya i directament podem prémer a esborrar tot per confirmar l'esborrat complet de l'rellotge.\nRuta completa cap a l'article: Sóc de Mac » productes Apple » Apple Seguir » Com restablir l'Apple Watch de fàbrica\nAra que estem a l'estiu Què diu Apple de la resistència a l'aigua en els Apple Watch?\nL'estrena de la segona temporada de Ted Lasso permet a Apple TV + establir un nou rècord d'audiència


Comença la fase de propostes per definir el futur del barri del Remei mitjançant un procés participatiu — Ajuntament de Vic\nSou aquí: Inici → Actualitat → Comença la fase de propostes per definir el futur del barri del Remei mitjançant un procés participatiu\nComença la fase de propostes per definir el futur del barri del Remei mitjançant un procés participatiu\nDurant la segona fase del Pla Estratègic del Remei la ciutadania vinculada al barri podrà elaborar propostes per millorar-lo a través de diverses accions participatives\nBarri del Remei\nL’Ajuntament de Vic, amb la col·laboració del veïnat del Remei, posa en marxa la segona fase del procés participatiu del Pla Estratègic del Remei per elaborar i acordar les propostes i actuacions que han d’orientar i marcar el rumb del barri en els propers anys. La ciutadania vinculada al barri podrà fer propostes i accions per la millora d’aquesta zona de la ciutat.\nPer a fer-ho es parteix dels vuit eixos estratègics definits en la primera fase de diagnosi gràcies a les més de 220 enquestes realitzades i una trentena d’entrevistes fetes (convivència i el civisme, la cohesió social, la infància i la joventut en risc, l’habitatge, l’espai públic, l’activitat econòmica i ocupació, l’administració i la ciutadania, i la comunicació).\nEl regidor de Participació i del barri del Remei, Josep-Ramon Soldevila, detalla que totes les propostes s’articularan en base als vuit eixos que han d’orientar el futur Pla i manifesta el compromís polític de definir i realitzar accions concretes en el període 2021-2023. “També es poden plantejar línies de treball contínues en el temps”, afirma.\nEl regidor de Participació i del barri del Remei destaca que el procés per millorar el futur del barri del Remei s’està realitzant amb l’acompanyament i cooperació d’un grup motor ciutadà que, al mateix temps, ha de coliderar comunitàriament la posada en marxa de les accions previstes i amb qui ja s’han realitzat diverses reunions de coordinació.\nDiferents canals per proposar millores pel Remei\nSessions de debat telemàtiques (més informació)\nTindran lloc el dimecres 24 de febrer i el dimarts 23 de març a les 6 de la tarda.\nEn cas que les mesures sanitàries ho permetin les sessions poden ser presencials i així es farà saber a les persones interessades.\nAportacions al web (més informació)\nLes aportacions a la plataforma web Decidim es poden fer arribar fins al diumenge 25 d’abril.\nPodran realitzar les propostes aquelles persones que estiguin empadronades al barri del Remei i que tinguin 16 anys o més. Si es vol fer una proposta de millora del barri i no s’hi està empadronat es pot escriure a vicparticipa@vic.cat.\nSessions de debat autogestionades per entitats i col·lectius\nDurant el procés d’elaboració de propostes es poden fer sessions de debat autogestionades per entitats i col·lectius que vulguin fer propostes grupals. En cas que alguna entitat o col·lectiu hi estigui interessada pot escriure a vicparticipa@vic.cat.\nPunts informatius al barri\nDurant la fase de propostes s’instal·larà un punt informatiu a peu de carrer amb l’objectiu d’apropar el procés participatiu a tota la ciutadana. Aquest punt informatiu està previst que sigui itinerant, però a partir del 27 de febrer i fins el 27 de març, s’instal·larà a la plaça de la Noguera els dissabtes d’11 del matí a dos quarts de 2 de la tarda.


Els sindicats denuncien que algunes empreses posen impediments als treballadors que dimecres volen fer vaga\nEls sindicats esperen un seguiment majoritari de la vaga general de dimecres. Tot i això, els responsables d'UGT i Comissions Obreres han denunciat que hi ha empresaris que coaccionen els treballadors perquè vagin a treballar. "A nosaltres el que més ens preocupa són els empresaris que tenen els treballadors en situació molt precària i als quals intenten condicionar, reprimir o coaccionar", ha exposat Joan Carles Gallego. En declaracions a "Els matins" de TV3, els sindicalistes han justificat la vaga perquè "representa un retrocés dels drets laborals dels treballadors" i no és la reforma que necessita l'economia perquè no genera ocupació.\n27/09/2010 - 13.24 Actualitzat 29/09/2010 - 19.15\nEls secretaris sindicals de Comissions Obreres i UGT s'han mostrat convençuts de l'èxit de la convocatòria de vaga i diuen que obligarà el govern a negociar. Però tant Álvarez com Gallego s'han referit al paper dels empresaris.\n"El pitjor piquet que tenim és el d'aquells empresaris que tenen els treballadors en situació molt precària i que els intenten condicionar, reprimir o coaccionar perquè vagin a treballar", ha explicat Joan Carles Gallego en declaracions a "Els matins" de TV3.\nEl president de la CEOE, Gerardo Díaz Ferrán, ha negat que els empresaris intimidin els treballadors que volen fer vaga. Per contra, ha acusat els dirigents sindicals de promoure que els piquets siguin coactius i no informatius i ha exigit al govern que actuï per garantir el dret a treballar. Díaz Ferrán ha fet aquestes declaracions en la presentació d'un estudi sobre la regulació del dret de vaga.\nD'altra banda, el govern espanyol i els sindicats han començat a parlar de l'endemà de la vaga i es mostren disposats a obrir ponts de diàleg. El ministre Corbacho ha negat que hagin pactat la vaga amb els sindicats i ha defensat els serveis mínims acordats.\nCorbacho ha dit que ja compta a seure amb els sindicats després de la vaga per parlar d'altres reformes pendents, com la de les pensions.\nDíaz Ferrán nega que s'intimidin treballadors i insinua que els piquets són coactius\nMontilla demana que es respecti el dret d'anar a treballar el 29-S\nPuig demana a Montilla que es mulli\nTensió entre els sindicats i el govern\nMontilla crida a respectar tots els drets\nLa patronal critica els sindicats\nA 48 hores de la vaga general\nEl pols per la participació


Les 12 millors aplicacions d'edició de vídeos de youtuber del 2020 (ordinador i Android)\nPrincipal » Aplicacions » Les 12 millors aplicacions d'edició de vídeos de youtuber del 2020 (ordinador i Android)\nLa següent aplicació d'edició de vídeo YouTuber recomanada per Jaka és molt fàcil d'utilitzar per a principiants i, per descomptat, gratuïta. Llegeix més, vinga! (Actualitzacions 2020)\nDarrerament, el somni de convertir-se en un YouTuber àlies creador de contingut en plataforma YouTube està sent estimat per la generació més jove.\nA més d'aspirar la creativitat, també pots generar cofres d'ingressos a YouTube sempre que sàpigues la manera correcta, colla.\nNo necessiteu gastar un gran capital immediatament, podeu fer-ho com a youtuber principiant amb un equip senzill, realment!\nJa n'hi ha prou amb la càmera telèfon intel·ligent determinació modesta, forta, i per descomptat Aplicació d'edició de vídeos de YouTuber Les millors recomanacions de Jaka són les següents, colla!\nAplicacions d'edició de vídeo de YouTuber recomanades a Android i portàtils (actualització 2020)\nAplicació d'edició de vídeo per a YouTube a continuació podeu utilitzar qualsevol dels dos plataforma PC i ordinadors portàtils, fins a telèfons Android que actualment són capaços de fer aquesta feina.\nEspecialment per a aquells que us agraden fer vídeos de viatges o vlogs, gairebé totes les aplicacions editor El vídeo següent té els avantatges de cadascun que podeu maximitzar, ja ho sabeu.\nTeniu curiositat per saber quines són les recomanacions d'aplicació? Anem, només feu una ullada a la ressenya completa a continuació, colla.\nAplicació d'edició de vídeos de YouTuber a Android\nSi no voleu la molèstia de moure els vostres vídeos gravats del vostre telèfon mòbil al vostre ordinador, podeu trobar maneres d'editar vídeos de YouTube mitjançant una aplicació d'edició de vídeos a Android.\nAquestes són les millors recomanacions d'ApkVenue:\nFont de la foto: play.google.com (KineMaster, la millor aplicació d'edició de vídeos de YouTube per Android amb més de 100 milions de descàrregues).\nEn primer lloc, ApkVenue discutirà la recomanació d'una aplicació d'edició de vídeo de YouTuber a Android anomenada KineMaster aquí.\nMentre utilitza KineMaster, ApkVenue té l'experiència que aquesta aplicació és com canviar coses programari editar vídeos de PC amb la pràctica de l'aplicació HP, gang.\nAquí us portarà una interfície en forma de cronologia escoltar més d'un capes que simplifica el procés edició.\nMalauradament, KineMaster va marxar filigrana mentre es fa el procés renderització. Per desfer-se'n, has de comprar la versió premium, oi!\nKineMaster: Millor editor de vídeo i cineasta\nA més de KineMaster, una aplicació anomenada PowerDirector aquesta és una de les aplicacions d'edició de vídeo vlogs principal a Android per la comoditat i les característiques que té.\nA més de poder editar vídeos amb paisatge per a YouTube, també podeu editar vídeos en format retrat, per exemple per a Instagram Stories o IGTV.\nPowerDirector també ofereix molt plantilles que podeu utilitzar directament i gratuïtament. Aquesta aplicació també té filigrana que us podeu desfer mitjançant la versió premium.\n3. FilmoraGo (Edita vídeos de YouTube directament a HP)\nLa propera aplicació d'edició de vídeo per a YouTubers és aquí FilmoraGo que no només està disponible de forma gratuïta a Android, sinó que també està disponible per a la versió per a PC, gang.\nSimplement enregistreu un vídeo amb la càmera del vostre telèfon Android i importar a l'aplicació.\nFilmoraGo té una funció que us facilita l'edició manual. Només heu de seleccionar els videoclips que voleu incloure i FilmoraGo els combinarà per vosaltres.\nAquí també podeu triar filtres i temes plantilles ja proporcionat. Per als vostres youtubers principiants i principiants telèfon intel·ligent, FilmoraGo és suficient perquè ApkVenue recomani.\nFilmora no només té una versió d'Android, Adobe Premiere també en té una mòbil que té una característica senzilla anomenada Adobe Premiere Clip.\nCom el seu nom indica, Adobe Premiere Clip combinarà clips de vídeo que enregistreu amb una càmera de telèfon mòbil i editarà automàticament a l'aplicació.\nAquesta aplicació d'edició de vídeo de YouTube per a Android també ofereix l'opció de fer edicions manualment amb diverses eines, efectes i música proporcionats.\nValoració 3.5/5 (Google Play)\nMentrestant, per a aquells que utilitzeu càmera d'acció GoPro, hi ha una aplicació d'edició de vídeo vlogs a Android anomenat Quik proporcionat directament pel desenvolupador, aquí.\nQuik et permet connectar-te telèfon intel·ligent i càmera d'acció, on pots afegir fins a 50 fotos i vídeos que s'editaran automàticament.\nNo només potpublicació a les xarxes socials, també teniu disponibles vídeos produïts a través de Quik publicar a YouTube per compartir les teves aventures, colla.\nMentrestant, per aquells de vosaltres que no teniu gaire temps per editar vídeos, una aplicació es diu Magisto adequat per provar-ho primer.\nMagisto té una funció anomenada Smart Video Editor, on només podeu seleccionar un estil de vídeo, seleccionar les fotos i els vídeos que voleu editar i seleccionar la música de fons per a l'edició automàtica.\nCom és que? Perquè aquesta aplicació d'edició de vídeos per a YouTube a Android utilitza IA avançada per analitzar vídeos i triar les parts més interessants que després s'editaran.\nMagisto - Editor de vídeos i creador de presentacions\nMida 68 MB\nAplicació d'edició de vídeos de YouTuber per a PC i portàtil\nEncara que són pràctiques, les funcions disponibles a l'aplicació per a Android no són tan completes com l'aplicació d'edició de vídeo per a les versions de YouTube per a portàtils i PC.\n1. Adobe Premiere Pro (la millor aplicació d'edició de vídeo per a youtubers)\nFont de la foto: adobe.com\nNom Adobe Premiere Pro potser ja familiar i familiar per a les vostres orelles, oi? Premiere Pro està pensat per a professionals amb diverses funcions disponibles.\nPer als youtubers principiants, potser al principi us confondreu quants eines disponible en ell.\nPerò a l'original, Adobe Premiere Pro té funcions completes amb extres connectors en ell, com ara afegir efectes de transició, filtres, qualificació, i altres.\nPer tant, per utilitzar l'aplicació d'edició de vídeo de YouTuber en aquest ordinador portàtil, Jaka recomana aprendre sovint a través de tutorials que estan àmpliament estesos a YouTube.\nProcessador Intel Pentium 4 o AMD Athlon 64 a 1,4 GHz\nBaixeu Adobe Premiere Pro CS2 aquí:\nFont de la foto: fxhome.com (Aquesta aplicació d'editor de vídeo de YouTube per a PC té més funcions similars a After Effects per crear efectes de pel·lícula.)\nHitFilm Express ofereix més de 180 efectes especials interessants per utilitzar. Especialment l'aplicació d'edició de vídeo de YouTuber per a PC que podeu descarregar gratuïtament.\nAlgunes de les funcions disponibles a HitFilm Express inclouen filtres per a àudio i vídeo, eines de composició, capes, màscara, i suport per a vídeo 3D.\nPer als principiants que encara no entengueu com utilitzar-lo, HitFilm també ofereix tutorials en vídeo que poden ser una guia mentre l'utilitzeu.\nOS Windows 8/8.1/10 (64 bits)\nProcessador Processador Intel Core de 4a generació o equivalent AMD\nGràfics 2 GB de VRAM, NVIDIA GeForce 600 series o AMD Radeon R5 240 o Intel HD Graphics 5000\nDescarrega HitFilm Express aquí:\nDESCÀRREGA d'aplicacions de vídeo i àudio HitFilm\n3. DaVinci Resolve (aplicació gratuïta d'edició de vídeos de YouTuber a l'ordinador portàtil)\nFont de la foto: blackmagicdesign.com\nEn augment el 2020, DaVinci Resolve convertir-se en una aplicació d'edició de vídeo vlogs en un ordinador portàtil gratuït que té funcions com Adobe Premiere Pro a Final Cut Pro, ja ho sabeu.\nDaVinci Resolve està equipat amb diverses funcions adequades editor professionals fins a principiants que acaben de començar a YouTube, però que no tenen el pressupost addicional per a les subscripcions d'aplicacions.\nLes característiques de DaVinci Resolve van des de gràfics en moviment, edició multicàmera, correcció de color, i barreja d'àudio que és molt útil en el procés d'edició de vídeo.\nSi teniu curiositat per provar les funcions que ofereix, només cal que baixeu l'aplicació d'edició de vídeo de YouTuber al vostre ordinador portàtil de manera gratuïta mitjançant l'enllaç següent.\nProcessador Processador Intel Core i5/i7 de quatre nuclis o equivalent AMD\nGràfics Targeta gràfica de 4 GB de VRAM, NVIDIA o AMD Radeon\nDescarrega DaVinci Resolve aquí:\nDESCÀRREGA d'aplicacions de vídeo i àudio Black Magic Design\n4. iMovie (aplicació per editar vídeos de YouTube a MacBook)\nFont de la foto: itunes.com\nAleshores, què passa amb aquells de vosaltres que utilitzeu un Mac o un MacBook? No us heu de preocupar, podeu confiar en una aplicació per editar vídeos de YouTube anomenada iMovie.\niMovie és similar a Windows Movie Maker, que està disponible directament si utilitzeu el sistema operatiu MacOS, també conegut com un ordinador portàtil MacBook o iMac, en grup.\niMovie té funcions estàndard per convertir fotos i clips de vídeo en pel·lícules professionals. La interfície que s'ofereix també és bastant senzilla, cosa que facilita l'ús per als principiants.\nOS MacOS X El Capitan o posterior\nProcessador Processador Intel Core a 1,9 GHz o més ràpid\nGràfics 2 GB de VRAM, amb targeta gràfica compatible amb OpenCL\niMovie per a MacOS mitjançant iTunes\nLa propera aplicació d'edició de vídeos de YouTube és Editor de vídeo Movavi que ja està integrat directament amb YouTube. Això fa que penjar vídeos sigui més pràctic.\nA més, les funcions que ofereix Movavi també són força completes, ja ho sabeu. Com ara pantalles verdes, adhesius, efectes d'àudio i text i animacions.\nSi voleu reproduir el joc en directe enregistrant la pantalla, podeu actualitzar a la versió de la suite Movavi que, per descomptat, és de pagament però té funcions de primer nivell.\nProcessador Processadors Intel o AMD o compatibles, 1GHz\nMemòria 256 MB de RAM per a Windows 2000 i XP, 512 MB per a Vista, 1 GB per a Windows 7 i Windows 8\nGràfics Resolució mínima de visualització de gràfics de 1024 x 768, color de 32 bits\nEmmagatzematge 250 MB\n>>>Descarregueu Movavi Video Editor aquí<<<\nAnteriorment, ApkVenue havia recomanat l'aplicació d'edició de vídeo YouTuber FilmoraGo per a Android. Resulta que aquesta aplicació té una versió d'escriptori, ja ho sabeu.\nSí, l'aplicació ha trucat Wondershare Filmora9 és un programari gratuït que podeu utilitzar gratuïtament. Les funcions són completes, ja ho sabeu, per a la mida d'una aplicació gratuïta d'edició de vídeo de YouTuber per a PC.\nPer a aquells de vosaltres que encara sou principiants, no us haureu de preocupar per la confusió perquè Filmora9 té una opció de mode fàcil que fa que les eines d'edició siguin més senzilles i fàcils d'entendre.\nOS Windows 7/Windows 8.1/Windows 10 (SO de 64 bits).\nProcessador Processador multinucli Intel i3 o millor, 2 GHz o superior\nGràfics Intel HD Graphics 5000 o posterior; NVIDIA GeForce GTX 700 o posterior; AMD Radeon R5 o posterior.\nMemòria 2 GB vRAM\n>>>Descarregueu Wondershare Filmora9 aquí<<<\nBé, això és tot d'un cop d'ull sobre les recomanacions d'aplicacions d'edició de vídeo de YouTuber adequades per a principiants, tant en telèfons Android com en ordinadors portàtils.\nTambé hi ha un enllaç de descàrrega per a l'aplicació d'editor de vídeo per a YouTube que podeu provar de descarregar i instal·lar.\nConstrueix a canal convertir-se en un dels millors YouTubers no és fàcil. Segur que cal esforç i coherència. Molta sort i manteniu l'ànim, colla!\nLlegiu també articles sobre edició de vídeo o altres articles interessants de Chaeroni Fitri.


La companyia de teatre Zero10 estrena a Manlleu “Fuga de Conills” | Ajuntament de Manlleu\nLa companyia de teatre Zero10 estrena a Manlleu “Fuga de Conills”\nEl proper divendres dia 2 de novembre a les 21 h, la companyia de teatre Zero10 presentarà a l’Espai Rusiñol de Manlleu, “Fuga de Conills”, el seu nou treball.\nUn DJ que punxa Bach a les 4 de la matinada. Un conill amb fòbia a Spiderman. Unes ratlles de coca. Un gran slalom a ritme del David Bowie. Segueixo somniant amb una baixada infinita, el vent a la cara, la velocitat, el silenci, la neu neta, brillant, el sol... És com si m'estigués esborrant. Crònica d'una frustració.\nFuga de conills ens mostra l'altra cara del món “actoral”. Personatges que s'entesten en no envellir i s'aterren davant les responsabilitats, marcats pel concepte d'èxit i fracàs.\nL’estrena de Fuga de Conills serà el proper divendres dia 2 de novembre, a les 9 del vespre, a l’Espai Rusiñol (carrer Rusiñol, 56 Manlleu).\nUna obra de teatre escrita i dirigida per Martina Cabanas.\nActors: Pau Zabaleta, Maria Cirici i Miquel Malirach\nPreu de l’entrada:10 euros. Venda d’entrades: 1 hora abans a taquilla\nObra de teatre per a majors de 16 anys\nSinopsis: L’espectacle dóna a l’espectador la possibilitat de viure de manera ben propera l’altra cara del món ”actoral” i de sentir-se gairebé com un d’ells. Quan ens referim a l’altra cara de la vida bohèmia, aquest backstage, ho fem per partida doble. En primer lloc l’acció de l’espectacle s’inicia en un camerino, però no només apareix el darrera en un sentit físic sinó també pel què fa al prestigi i a la remuneració, ja que l’obra es desenvolupa en l’espai més cutre de la professió. Els tres protagonistes no són actors que puguem veure al cine, ni tan sols als teatres més humils, ni punxant com a DJ a les sales de moda sinó que es tracta d’un parell d’actors i un DJ de tercera regional que sobreviuen com poden fent d’animadors a festes infantils o punxant en bars de mala mort. El to realista de l’espectacle evoluciona i és substituït sovint per un to més oníric que lògic, amb uns interludis més propis de la dansa contemporània que del teatre de text, on els actors s’expressen amb els seus cossos en moviment.\nL’obra es podria definir com el retrat impressionista d’una generació. Malgrat els protagonistes es dediquen a una professió, considerada artística, la temàtica de l’espectacle no queda inscrita en aquesta àmbit sinó que es fa extensible a una bona part de la nostra generació, que ens entestem en no envellir i ens aterren les responsabilitats. Una generació marcada pel concepte d’èxit i fracàs, que al mateix temps que ens neguem a fracassar sovint ens veiem abocats a perseguir un èxit que ni tan sols hem definit. Aquesta reflexió generacional es mescla amb un cant a l’amistat de manera crua i àcida. Enfront de la solitud i la incomunicació a la que cada dia ens empeny l’engranatge social establert, els tres protagonistes proven de comprendre la complexitat de les relacions i defensen les seves amistats imperfectes. Els veiem evadir-se de la realitat a través de drogues excitants i també psicotròpiques, perseguir la felicitat gairebé com addictes, no volen que la nit, la joventut, se’ls hi acabin.\nAquestes dues tesis són exposades en l’espectacle a través de dues maneres d’entendre el teatre ben diferenciades, per una banda mitjançant el teatre visual, donant importància al gest, la imatge, la música, el ritme, i per altra a través d’una interpretació més convencional on la intensitat dels sentiments dels actors s’emporten el públic a escenes totalment habituals de la vida quotidiana i amb les que els espectadors es poden sentir fàcilment identificats.\nData de modificació: 29/10/2018 13:51:01


Detingut el presumpte autor de l'homicidi d'un home a València\nAgents de la Policia Nacional han esclarit l’homicidi d’un home ocorregut a València el mes de febrer passat. El presumpte autor va fugir a Itàlia després de cometre el crim i ha sigut detingut per funcionaris adscrits a l’equip italià de la Xarxa Europea d’Equips de Cerca de Fugitius (ENFAST) en la localitat d’Udine (Itàlia).\nA l’arrestat li constava una ordre europea de detenció i lliurament que va ser sol·licitada pels investigadors després de conéixer, que el presumpte autor, havia fugit del país amb autobús després de cometre el crim.\nLa investigació es va iniciar el passat 20 de febrer quan en el barri valencià de Marchalenes, es va produir una agressió amb arma blanca a un home que li va causar la mort després de rebre un apunyalament en el cor. Les primeres perquisicions dutes a terme pels agents van permetre esbrinar que la víctima i el presumpte autor es coneixien entre si i que l’agressió es va produir després d’una discussió per la possessió d’un patinet elèctric.\nAmb autobús fins a Barcelona i Milà\nPoc després de produir-se l’apunyalament, els investigadors van aconseguir detectar que el presumpte autor havia abandonat la ciutat en un autobús amb destinació a Barcelona i que des d’ací va fer transbord per a traslladar-se a la ciutat italiana de Milà.\nAmb tota la informació disponible, els agents van aconseguir situar a l’investigat a la regió italiana Friül-Venècia i posteriorment en la localitat d’Udine, on finalment va ser arrestat després de sol·licitar la col·laboració a l’equip italià de la Xarxa Europea d’Equips de Cerca de Fugitius (ENFAST).\nMés estabilitat i més calor\nEl cap de setmana tocarà o superarà els 35 graus al centre de la Comunitat i els 30 a la franja costanera\nMeteo 26 de maig de 2022\nSanitat preveu altes temperatures per al cap de setmana\nMeteo 21 de maig de 2022\nDes de la Conselleria demanen parar atenció als símptomes d'esgotament i de colps de calor\nMor una xiqueta de tres anys després de caure-li damunt un moble en un supermercat\nL'Hospital Matern Infantil, on va ser traslladada la xicoteta, ha confirmat la defunció de la menor, que va patir un traumatisme cranioencefàlic


S'ha presentat el Pla d'Acció pel Civisme 2013, amb la participació d'entitats i associacions - Web local Pineda - Dones en Xarxa\nRepresentants d’entitats, associacions veïnals i escoles han assistit aquest dissabte a l’Ajuntament de Pineda a la presentació pública del Pla d’Acció pel Civisme. Es tracta d’una campanya activa i participativa amb l’objectiu de millorar la convivència, les actituds responsables, la coresponsabilitat de tots per millorar el nostre entorn, la solidaritat i els hàbits saludables. La presentació ha anat a càrrec de l’alcalde de Pineda de Mar , Xavier Amor, el primer tinent d’alcalde, Santiago Macip i de les dues coordinadores de la campanya, Laura Tió i Elena Cañas. La campanya durarà tot l’any, i cada més tindrà el seu objectiu a desenvolupar. El mes de febrer l’aposta serà per la convivència i la coresponsabilitat (en arxiu adjunt trobareu les activitats previstes).\nL’alcalde de Pineda, Xavier Amor (PSC) ha dit en l’acte de presentació que l’objectiu "és que ens estimem el nostre municipi" i ha animat a la ciutadania a fer-se seva la campanya, "ja que és en benefici de tots". Amor ha destacat que serà una campanya participativa i una bona eina per millorar en les relacions més properes entre els ciutadans. Santiago Macip, Primer Tinent d’Alcalde i coordinador de l’àrea de Qualitat de Vida, ha dit que es tracta de "crear orgull de ciutat" i que cadascun dels pinedencs i pinedenques ens convertim "en veritables agents cívics". I és que precisament una de es propostes de la campanya és crear un grup de voluntaris, els CiviAgents, que contribuiran a la conscienciació i l’acció en favor del civisme. També hi haurà la CiviBústia, un canal de comunicació amb la ciutadania per recollir les propostes que vagin sorgint.\nEl material inicial de la campanya és un calendari que es pot desplegar i penjar amb tots els mesos i temàtiques de l’Any del Civisme a Pineda. També hi ha uns fulls mensuals amb les activitats. Entre les diverses accions hi haurà un concurs fotogràfic, intercanvi de llibres, o bé "la nit de les entitats". Precisament, és vol fer un reconeixement especial a totes aquelles entitats que ja treballen en el seu dia a dia el civisme i la solidaritat.\nA més dels representants de les entitats, a l’acte han assistit tots els regidors i regidores de l’equip de govern, del PSC, també els regidors de CiU, a l’oposició, encapçalats per Guillem Mateo, i Marcos Ortega, portaveu d’EUIA de Pineda.


LA PANXA DEL BOU: Més divagacions, literàries i de tota mena\nMés divagacions, literàries i de tota mena\nDe bon matí acabo de fullejar virtualment el suplement cultural de la Vanguardia i m’ensopego amb un article d’Enric Alberich sobre la pel·lícula Expiación, basada en el llibre de Ian Mc Ewan. Parlava ahir de la gran diferència entre els gustos de la gent i en aquest cas he de dir que aquest escriptor no m’acaba de fer el pes. No es pot dir que no escrigui bé, ni molt menys, aquest és el problema. Però els seus llibres no m’acaben d’emocionar, cosa que em passa amb d'altres autors anglosaxons molt valorats literàriament. De la mateixa manera, en moltes ocasions, llibres dels quals hem d'admetre que no tenen una gran volada literària, com són alguns de Candel, compten amb un voltatge humà que m'afecta de forma molt més contundent.\nEm van regalar el llibre quan va sortir i el vaig començar a llegir amb afició però admeto que em va avorrir força. La unió entre les seves parts em va semblar forçada. Ara, en veure la pel·lícula, l’he repassat, i he sentit el mateix. La pel·lícula, de Joe Wright, està molt ben feta, ben interpretada, és fidel al llibre i es contempla amb gust. Té, per a mi, el mateix problema que el llibre, les diferents parts que la integren no acaben d’encaixar, no acaben de convèncer. Ewan és un autor de culte entre els entesos i els crítics. La literatura anglosaxona té un mercat important, em demano, com feia ahir, si un llibre com aquest, que, malgrat no agradar-me a mi ha agradat a molta gent i s’ha venut força, s’hauria pogut publicar a casa nostra, en cas que l’autor o autora no fos, ja, algú conegut i de prestigi. Em temo que no, la veritat.\nCompte, Expiació té fragments literaris magnífics, reflexions excel·lents, però, com m’ha passat amb d’altres d'aquest autor, no hi he connectat del tot. Toca un tema interessant, la falsa innocència dels infants, que de vegades, de forma conscient o irreflexiva, fan mal als altres. Ahir parlava del relat de Martínez de Pisón que estava llegint, Maria bonita i que, en un cert sentit, tracta el mateix tema, però des d’un angle molt més proper. Potser no he connectat amb Ewan perquè em sento molt lluny del seu món, no ho sé. Em passa també, sovint, amb Auster, això. De vegades penso que dec tenir un cert ressentiment subconscient que em fa refusar els arguments que incideixen en les classes benestants i en els seus problemes. Que em rebrota una mena de mania antiga als universitaris i intel·lectuals d’abans, vaja, que van protagonitzar, -se suposa-, una transició mitificada i explicada com no va ser, i només cal llegir, en el mateix suplement, a Enric Juliana i els seus comentaris sobre l’exposició que fan al CCCB. Així s’escriu la memòria històrica, què hi farem. No hi ha res que no es pugui arreglar en el futur amb un bon manual, un bon article o una bona exposició. Ja ho deia, un militar, això, en el moment d'una derrota, que una pàgina del llibre d'història l'arreglaria.\nMolta gent jove no es pot imaginar avui la realitat d’una època pretèrita, durant la qual la universitat era tan minoritària que, per exemple, amb l’edifici de la plaça d’aquest nom, a Barcelona, n’hi havia prou per a aixoplugar els estudiants. És clar que moltes feines, com per exemple la de periodista, i fins i tot la de mestra, s’exercien sovint sense títol perquè, en moltes coses, no es feia però es deixava fer, i l’encotillament burocràtic era molt més lleu. En aquell context, però, la universitat no podia ser res més que elitista i la titolitis encara cueja i augmenta i no sols això sinó que oficis que es podien fer amb una certa llibertat es van academitzant progressivament. Dissabte, Gregorio Moran parlava del que havien fet passar al pobre i gran poeta mort recentment, perquè no era llicenciat. De les universitats minoritàries van sorgir molts líders o aspirants a líders que pretenien salvar les masses, predicant la revolució, per exemple, i en ocasions van tenir fins i tot un èxit esclatant. Aquests lideratges, ben sovint, no procedeixen pas del poble, que ja està prou enfeinat havent de menjar cada dia. Un dels problemes del psuc va ser aquest divorci entre uns i altres, en el fons del fons entre els pobres i els rics i ben peixats, que es va anar fent més evident al llarg de la transició.\nEntre els intel·lectuals de casa bona, sense problemes econòmics ni de relacions per trobar bones feines -perquè un euro, no ens enganyem, té molt més poder en mans d'un ric i ben relacionat que en les d'un anònim ciutadà de barriada- i els pobres no alfabetitzats, s’estenia un ampli ventall de situacions econòmiques i culturals diverses. Hi havia un sector important de persones amb aficions culturals, però sense recursos, amb aspiracions, vaja, sense títols ni relacions. Les persones d’aquest tipus contemplaven amb admiració el món dels llibres, per dir-ne d’alguna manera, llunyà i inabastable, si no era a causa d’un esforç titànic que comportava també un estrany desclassament, com en el cas de Maruja Torres, que encara no fa gaire presumia, ai, d'haver esdevingut una senyora de l'Eixample. Quan es mira amb una certa perspectiva, els afanys juvenils de molts intel·lectuals o aspirants a ser-ho, per educar i mentalitzar el poble resulten patètics, ingenus i dramàtics i aquest tema va ser objecte a França, d'un debat espinós entre sartrians i camusians. Avui passa igual quan es pontifica des dels poders sobre temes com, per exemple, la immigració, que molts coneixen perquè en alguna ocasió han anat a fer un vermut a la Rambla del Raval o a comprar enganxines a les fires de la diversitat. De tota manera, la permeabilitat social és avui molt més gran, afortunadament, malgrat que els arribistes sempre han de demostrar el que valen de forma més contundent que no pas els altres. Si, a sobre, es tracta de dones, la cosa encara resulta més cantelluda.\nParlàvem fa poc de l’entrevista que li van fer a la Vanguardia a Josep Maria Castellet. Castellet com Molas, són persones que representen tota una època cultural i que, mirats des de fora del seu món, sembla que haurien d’estar satisfets de la seva obra, van arribar a monopolizar un cert mandarinatge cultural, a nivell català, és clar, que sempre és un nivell molt limitat. Però la vellesa comporta aquesta lucidesa, la relativització de les grans proclames, l’evidència davant els errors i les mancances, que ja no tenen solució. El tema de fons d'Expiació és també aquest: per més que facis, els errors no els pots arranjar, moltes relliscades ja no tenen solució i hauràs de carregar amb aquest pes, perquè el temps passat mai no retorna, Déu nos en guard d'un ja està fet, deien els grans. Per arribar a aquesta lucidesa, malauradament, has de ser vell, perquè els anys donen la perspectiva adient, que no es pot tenir de jove i milloren, en molts casos, la comprensió o la constatació de la inutilitat de tants esforços mal orientats. De tota manera, també hi ha qui es parapeta en la seva ideologia juvenil i als seus tòpics doctrinals i no hi ha qui el faci baixar del ruc ni que hagi arribat a passar de la centena, al món hi ha de tot. De vegades, aquestes persones incombustibles tenen el seu públic, no ha canviat mai, encara pensa el mateix, diuen, d'ells, amb admiració, quan, segons la meva opinió, no canviar és una estranya actitud vital, de vegades fonamentada en una mania comprensible de no voler fer autocrítica de cap mena, ni admetre els errors passats, perquè, en el fons, se sap que en nom de la ideologia es van fer molts disbarats i es va ser molt injust i fins i tot cruel. Això es dóna molt pels ambients esquerrans ortodoxos, perquè quan les injustícies es fan en nom d'idees virtuoses i progressistes són molt més difícils de reconèixer.\nPer absoluta tafaneria vaig agafar de la biblioteca fa uns dies el llibre que Isabel-Clara Simó va escriure sobre la seva amiga Montserrat Roig. I el meu germà m’ha retornat fa poc la biografia de Maria Aurèlia Capmany, escrita per Agustí Pons i que, segons la meva opinió, és la biografia més interessant i completa feta d’un personatge intel·lectual contemporani català, la veritat. Tota aquesta colla de gent i molts d’altres de l’època, encara que de diferents generacions, conformaven un univers-divers, però que, des de fora, semblava coherent, sòlid. L’època, irrepetible, apassionant segons com es miri, propiciava tot un seguit d'iniciatives que semblaven, des de fora, molt més excitants encara i que per la seva brillantor amagaven, de vegades de forma volguda, els defectes humans i cantelluts de molts dels seus protagonistes, així com la manca de fonaments estables, cosa que explica la fallida de tants projectes culturals o la seva poca durada.\nCosta trobar escrits sincers i desacomplexats sobre l’època. L’objectivitat no existeix i molts d’aquells personatges encara són vius, o ho són els seus parents I descendents. Hi ha moltes relacions d’amistat, fins i tot d’interessos polítics. Moltes vegades, quan algú escriu sobre un altre de la seva corda, o bé obvia temes, o en silencia d’altres, o passa de puntetes pels aspectes conflictius, que podrien enfosquir la visió canònica del personatge. O bé gosa, també, llençar alguna sageta enverinada, o fer al·lusions a algú de qui no es diu el nom però que tothom, dels iniciats, als quals va dirigit, de fet l’escrit, ja sap qui és o era. A casa nostra, això és molt freqüent i lamentable. Hi ha molts elements del panorama intel·lectual i polític català, d’ara i d’abans, que em fan pensar que la independència no ens faria pas millorar, humanament parlant, ni molt menys i és en aquest sentit que no em sento una independentista com cal. Encara no hem arribat, i em sembla que la cosa trigarà, a la saludable elecció, per a un càrrec, treball, lloc de feina o el que sigui, de qui sembli millor, encara que no sigui el parent, ni l’amic, ni el conegut del conegut, ni el company del partit. Per fer això caldria establir, en molts casos, un sistema d’elecció obert, transparent, el més objectiu possible i que fos susceptible d’anàlisi i valoració posterior. Això aniria molt bé, també, per establir criteris editorials justos a l'hora de les publicacions, però ja sabem que un bon conegut en un lloc adient té molt de pes. Tal com va la cosa, continuem endegant sistemes que porten al poder, en tots els àmbits, mediocritats espavilades, els inefables trepes, i encara gràcies si després fan la feina amb una mica de cara i ulls. Per sort, fins i tot en aquest context de vegades surt algú que assumeix responsabilitats, com en aquella pel·lícula del Judes, que quan al senyor dolent li donaven el paper de Jesús feia una radical transformació interior i esdevenia responsable i coherent.\nParlar amb sinceritat i de forma crítica sobre els nostres personatges i mites no em sembla perillós, ans al contrari, em sembla absolutament necessari. Les misèries i defectes humanitzen i ens ajuden a saber quin terra trepitgem. Però sembla que encara precisem d’aquesta mitologia patriòtica, nosaltres, la gent de la resta de la pell de brau, els francesos i la resta del món. Una altra cosa és l’anàlisi professional, la crítica literària, que, llevat de comptades excepcions, no ha tingut mai cap mena d’objectivitat. En el món intel·lectual, com en tants sectors professionals, s’hi belluguen interessos, antipaties, prejudicis i tota mena d’elements extraliteraris que malmeten la tasca més ben intencionada. Per no parlar de l’àmbit polític. O del pedagògic. O dels àmbits on tots aquests elements es barregen i dilueixen.\nMe n’he anat d’una cosa a l’altra, ja me n’adono, potser perquè he llegit la referència a Montserrat Roig que em fa en Francesc al comentari. Roig va ser un cas estrany, de popularitat immensa, el personatge ha superat l’escriptora i la mort prematura ha acabat de reblar el clau del mite. Personifica totes les nostre contradiccions i dèries, aquest mite. Encara que tothom digui que el físic no té importància, penso que en aquest cas en té i explica que els llibres de Roig siguin molt més coneguts, avui, que els de Capmany o Pedrolo. Jo tinc una admiració estranya per Maria Aurèlia Capmany, més enllà de les seves ombres humanes, la trobava un personatge immensament atractiu, que em mostrava com l'atracció física anava molt més enllà de l'aspecte de la persona, amb aquella veu tan especial i els grans recursos dialèctics que dominava. A més, té llibres immensos, pel meu gust. Llegeixo avui, també al diari que Clara Simó publicarà un llibre que ha guanyar el Premi Alzira. Que una escriptora ben coneguda, que escriu al diari, té una bona trajectòria i uns lectors, hagi de recórrer als premis per publicar amb unes certes condicions, o que persones com Olga Xirinacs hagin de cercar possibilitats de publicació en petites editorials em sembla simptomàtic dels molts problemes que encerclen i ofeguen el nostre petit món literari, la veritat.\nTraducció (més o menys) al castellà, al blog: CARACTERES OCULTOS\nEtiquetes de comentaris: literatura, literatura catalana, Mc Ewan\nPer fi algú més que troba el McEwan un pesat! Vaig intentar llegir "Atonement" i per molt que em vaig forçar no vaig poder passar de 100 planes. No tenia cap mena de ritme ni interès, ni tan sols el vaig trobar especialment ben escrit. M'ha tret les ganes de veure´n la pel·lícula.\nSalvador, doncs ja som dos, i em sembla que molts més que no gosen dir-ho, doncs en això passa com en el conte de l'Emperador nu o del retaule cervantí, que tothom vol quedar bé. Recordo els temps de l'art i assaig progre, quan ningú no gosava dir que s'havia fotut de fàstic al cinema... la fotografia és molt bona, el missatge, etc. No n'hi ha prou amb què un llibre estigui ben escrit, com no n'hi ha prou amb ser guapo per agradar, tot ajuda, però de vegades les coses no van així, afortunadament per als menys afavorits, he, he.\nUn acudit fàcil, potser el títol hauria de ser 'Atontement'?\nM'ha vingut al cap un llibre que va ser de culte i que va agradar molt, o això deien a molta gent, del qual avui no es parla massa, la 'Bella del senyor', també m'hi vaig avorrir d'allò més, la veritat. I el mateix em va passar, ho sento pels mites autòctons, amb el Camí de Sirga.\nA mi em passa com a tu amb moltss llibres. Recomanaria a tothom llegir el "Pinyols d'aubercoc" de l'Emili Manzano. És deliciós, tant per les imatges evocades d'una Mallorca ja passada com pel llenguatge poètic i el mallorquí dolç que fa servir.\nCrec que molta gent com ara en Manzano o tú mateixa quan evoques el Poble Sec, ens poseu en contacte amb mons que ens són propers, però també he sentit el mateix amb llibres d'autors estrangers que ens descriuen molt bé l'atmosfera del seu entorn. Crec que encara que siguin fins i tot "ultralocalistes" com ara s'anomenen, ens posen en contacte amb emocions molt íntimes, però que per ser humanes, adquireixen universalitat, tots les podem compartir.\nParadoxalment, i ara ja no parlo de literatura, a les escoles, seguint tendències "constructivistes", que trobo molt vàlides quan no s'n fa "dogma", amb això de que primer s'ha d'aprendre el més proper, es perd l'enorme fascinaciò que els mons exòtics llunyans en l'espai i el temps, exerceixen sobre els nens. No recordeu com ens agradava l'Illa del Tresor, en Robinson etc?\nAixò ens motivava després no només a llegir, sino a aprendre Geografia, Història, i fins i tot, per contrast, a entendre millor el que ens envolta.\nMolts nens busquen desesperadament aquest colorisme en els mons artificials dels Pokemon i altres.\nJo vaig estudiar Físiques, i veig que sovint són temes com ara els forats negres, la possibilitat de viatges en el temps...etc el que donar ànims als nens per estudiar coses més prosaiques, igual que fantasejar amb viatges per l'espai va motivar a molta gent com jo a fer la carrera.\nHola, Júlia, continue llegint-te, encara que no deixe gaires comentaris. Amb això que dius de la Clara-Simó t'he de dir que t'equiviques. el dia següent del veredicte del premi C d'Alzira (que, juntament amb l'E Valor, l'Octubre i el C de València són els premis estrella del P Valencià) en una entrevista deia, textual,ment: "em fa una mica de vergionya participar a un premi literari, però 36 mil euros eren molt temptadors" (l'any passat va quedar desert i es van acumular els 18 mil euros). Qualsevol editorial li haguera editat el llibre (al cap i a la fi les editorials són emmpreses i saben que ella els hi assegura un mínim de vendes), però ella es va estimar més no renunciar al premi. Així que no és que la cosa estiga magra per a gent com ella, sinó que la cosa està magra i, qui podria publicar igualment, participa a un prmei important (normalment sense pseudònim, i així ja tenim "el peix venut") i barra el pas a aquells a qui us costa més de publicar- com és el teu cas.\nde fet, segons vaig veure a diferents blogs valencians, l'afer va alçar molta polseguera.\nSom més de 2. Ian McEwan no m'agrada. Dubro que ell escrigui tant malament com vaig llegir-lo a "Dissabte", o això o la traducció era nefasta.\nSi miro la pel·lícula ho faré només per un sol motiu, Keira Knigthley!\nCrec que -de la mateixa manera que mai et pots tornar a banyar al mateix riu- mai (ni que repeteixis) tornes a llegir el mateix llibre. He llegit coses que m'han fet xalar i que en d'altres moments no hagués suportat. Per molt que t'agradi un plat no sempre et vé de gust. Hi compta l'estat d'ànim i d'altres factors.\nAixò no vol dir que hi hagi lectures que mai t'agradarien, però sense que es puguin establir gaires classificacions a priori. D'en McEwan només he llegit "Amsterdam" i sense pena ni glòria. Vaig xalar amb "Camí de Sirga" i alguna cosa més d'en Moncada, però després ja no hi vaig continuar. Havent llegit sense aturar-me "La guerra del fin del mundo" d'en Vargas Llosa i vàries novel·les seves més, vaig deixar "Historia de Mayta" a la pàgina 50 (com algun Premi Sant Jordi recent)i vaig xalar amb "Pinyols d'aubercoc". En resum: salvant la major part dels clàssics, eclecticisme i prescindir d'apriorismes, perquè entenc que llegir ha de ser un plaer, no necessàriament alegre, però que t'ha d'arribar, i això no depèn del nom de l'escriptor.\nCuriosament, hi ha autors de llibres d'aventures exòtiques que mai no es van moure de casa seva, com, segurament, Salgari. Víctor Català va escriure Solitud però no havia trepitjat l'alta muntanya. Els conflictes humans, de tota manera, són universals, i per això ens sentim ben a prop dels problemes familiars d'un xinès, per exemple, quan un bon escriptor ens els fa conèixer.\nCrec que a l'escola s'ha etiquetat com a constructivisme molta cosa que no ho és, ha estat una moda més. Efectivament, durant uns anys, sobretot el post franquisme, es va incidir molt en partir del proper, a col·legi, però crec que això ha canviat força, perquè la societat ja no és la mateixa i això s'ha reflectit també en contes i lectures.\nL'escola és un element més de la vida infantil, però crec que els llibres que ens van commoure no ens els van amollar pas a escola, amb algunes excepcions. Estic en contra de l'excessiva compartimentació per edats de la literatura infantil i de que no es faciliti l'accés a antologies de clàssics, com abans, des de molt aviat. En fi, un tema que em portaria a enrotllar-me massa, ja n'he parlat en d'altres ocasions i continuarà...\nDoncs no ho sabia, mercès per la informació. Això dels premis sempre aixeca polseguera, les persones que poden publicar fàcilment potser se'n podrien estar, d'anar a aquests premis, i deixar així més oportunitats als que no són tan coneguts. Sempre queda el dubte, a més, de si el jurat ha estat prou objectiu, malgrat que es presentin amb pseudònim generalment -per si un cas no guanyen i no quedar malament- hi ha molts mitjans per fer saber de qui és el llibre quan es tenen relacions literàries. De vegades els qui donen premis també volen donar-ne algun a gent més coneguda, ja que així sembla que el premi agafa més volada.\nNo m'agrada la qüestió dels premis, però no queda altre remei que passar-hi, sobretot si no et coneixen i vols tenir alguna oportunitat, tant de difussió com de guanyar alguns calerons immediats. No entenc tampoc perquè demanen tanta còpia en el temps d'internet, t'arruïnes a la copisteria i després, moltes vegades no les pots recuperar.\nTambé hi ha hagut casos en els quals la persona 'coneguda' no ha guanyat el premi, s'ha sabut i ha agafat una bona empipada. És un món amb moltes misèries, però és el que tenim. Això no és Amèrica i els agents literaris no funcionen de forma normalitzada. Els premis encara tenen una funció important.\nGulchenruz, la Keira està molt maca, però pel meu gust, massa secall, com és moda ara, ves.\nAra resultarà que sortirem de l'armari tota una colla d'anti Mc Ewan, he, he.\nTens tota la raó, Deltamar. Tot depèn del moment. Hi ha autors amb els quals tens un bon inici i que et desvetllen grans expectatives, després han de continuar publicant per les pressions del públic i baixen el llistó. També de vegades tens un mal començament amb un autor i el defuigs, quan té altres llibres millors.\nHi ha llibres que no t'han agradat en un moment determinat i després t'agraden i a l'inrevés, llibres que recordaves amb emoció no aguanten una relectura. L'edat també compta, i l'experiència lectora, doncs molts autors es copien i s'imiten i de vegades no en coneixes la font fins al cap dels anys.\nVargas Llosa té llibres magnífics i d'altres no tant, com García Márquez, de qui crec que es va cremar una mica amb Cien Años de Soledad i que després no ha aconseguit el mateix nivell, ni tan sols, pel meu gust, en aquest que ara han fet en peli. Però hi ha gent a qui li ha encantat...\nMalgrat no coneixer al McEwan,evidenment si a la Clara, jo si soc de repetir la lectura de un llibre si m'ha tranmes bones sensacions.\nJo no tinc tan clar que els autors consagrats es presenten amb pseudònim. Jo, sóc una lectora empedreïda però mai he escrit ni una línia, així que, realment, l'afer no m'afecta, però sap greu qye les coses siguen d'aquesta manera. El que vull dir és que, per exemple, en el cas Ciutat d'Alzira, (i si m'han informat bé), no calia enviar-hi res perquè quan els membres del jurat van rebre els exemplars (amb el de la que després seria la guanyadora "dalt" de tot quan s'obria el paquet de correus on eren totes les obres), amb el nom d'aquella escriptora que assegura molts exemplars venuts, doncs això, ja estava "tot venut". I el més trist de tot és que, a sobre, els diners del premi els posa una institució pública (un ajuntament), amb la qual cosa la inversió que fa l'editorial és nul·la, tot són beneficis.\nStriper, jo també rellegeixo allò que em va agradar, de vegades em tornar a agradar igual, en ocasions, més, i moltes vegades, menys. Tots canvíem, a això és al que em referia.\nEmpar, aquestes misèries i servituds del món editorial i literari són les que deceben molta gent que veu grans dificultats en publicar, perquè el mercat és petit, les editorials volen vendre i les institucions públiques tampoc no són tan independents com caldria. Tens raó en el que dius, que tot plegat és una llàstima. Jo estic força decebuda de tot això dels premis, encara que sé que n'hi ha que són més o menys objectius. Però, hi ha tants condicionants i compromisos... amistats i capelletes...\nUfff, tinc una llista d'escriptors que no m'agraden força gran, i curiosament tots son contemporanis. Ja sé que des clàssics només queda "lo" bó, però prefereixo llegir "lo" bo als meus contemporanis. Això sí, amb tatets. Acabo d'acabar "Sin noticias de Gurb" de l'Eduardo Mendoza. Insuportable.\nHe de dir, Gulchenruz, que el Mendoza tampoc no m'agrada, llevat del caso Savolta. Han lloat molt La ciudad de los prodigios però a mi no em va agradar, la veritat.


L'Rt puja a 0,93 i el risc de rebrot baixa a 216 (-5), amb 75 ingressats menys (1.530) i 7 crítics menys (515) La República\nL’Rt puja a 0,93 i el risc de rebrot baixa a 216 (-5), amb 75 ingressats menys (1.530) i 7 crítics menys (515)\nACN Barcelona.-La velocitat de propagació de la covid-19 a Catalunya, l’Rt, puja lleugerament una centèsima fins a 0,93, mentre que el risc de rebrot baixa 5 punts fins a 216, […]\nACN Barcelona.-La velocitat de propagació de la covid-19 a Catalunya, l’Rt, puja lleugerament una centèsima fins a 0,93, mentre que el risc de rebrot baixa 5 punts fins a 216, segons el darrer balanç del Departament de Salut. En paral·lel, la incidència a 14 dies disminueix un xic i passa de 246,11 a 238,44. S’han declarat 1.271 nous casos confirmats per PCR o TA, amb un total de 523.926. El 4,83% de les proves de la darrera setmana ha donat positiu. S’ha informat de 28 noves morts i el total és de 20.838 en tota la pandèmia. Hi ha 1.530 pacients ingressats als hospitals, 75 menys, i 515 a l’UCI, 7 crítics menys que fa 24 hores. Hi ha 565.111 vacunats amb la primera dosi (+23.686) i 202.546 amb la segona (+6.909).\nEl risc de rebrot era de 271 entre el 17 i el 23 de febrer i baixa a 216 en l’últim interval. Pel que fa a l’Rt, puja una centèsima a 0,93, per sota de l’1,03 de la setmana anterior. La incidència a 14 dies és de 238,44 entre el 24 de febrer el 2 de març, per sota dels 268,93 de l’interval anterior (17-23 de febrer).Pel que fa als casos confirmats per PCR o tests d’antígens (TA), en el període del 24 de febrer al 2 de març n’hi va haver 8.348, xifra inferior a l’interval anterior, quan se’n van declarar 10.018. Això situa la taxa de confirmats per PCR/TA en 108,38 per cada 100.000 habitants, per sota del període anterior (130,06).Durant l’última setmana analitzada s’han fet 141.734 proves PCR i 54.316 tests d’antígens, dels quals un 4,83% han donat positiu, per sobre del valor de l’interval anterior (5,25%). La mitjana d’edat de les persones positives se situa en els 38,29 anys.Des de l’inici de la pandèmia s’han confirmat 565.107 casos, dels quals 523.926 per PCR/TA. D’altra banda, s’han declarat 28 noves morts, amb un total de 20.838 en tota la pandèmia: 13.123 en centres hospitalaris o sociosanitaris (+19), 4.549 en residències (ídem), 1.139 en domicilis (+1) i 2.027 no classificables (+8).Entre el 24 de febrer i el 2 de març s’han declarat 182 defuncions, mentre que la setmana anterior se’n van notificar 213. En l’últim interval hi havia ingressades a l’hospital 1.666 persones. La setmana anterior, del 17 al 23 de febrer, n’hi va haver 1.914.Entre les persones que viuen en residències, s’informa de 30.135 casos amb PCR o TA (+15). Amb la resta de proves, el número total de casos és de 33.192. En total, han mort 8.726 persones, 1 menys que en l’últim balanç.Regió sanitària de Barcelona ciutat: 12 ingressats menys (314)A la regió sanitària de Barcelona ciutat, que inclou la capital catalana, Montcada i Reixac i una ABS de Sant Adrià del Besòs, el número total de confirmats per PCR o TA se situa en 115.321 (+310), xifra que s’eleva a 126.963 amb totes les proves. Des de l’inici de la pandèmia han mort 6.404 persones a l’àrea, 2 més que fa 24 hores. Pel que fa als vacunats, n’hi ha 134.425 amb la primera dosi, que són 5.582 més que en el balanç anterior, mentre que 46.618 ja han rebut la segona (+1.640).El risc de rebrot baixa 5 punts i se situa en 229. El de la setmana del 17 al 23 de febrer era de 278. L’Rt puja una centèsima i se situa en 0,97, per sota de l’1,02 de la setmana anterior. La taxa de confirmats per PCR/TA en l’últim interval és de 106 per cada 100.000 habitants. La incidència a 14 dies és de 235, mentre que en el període anterior era de 272. El 5,48% de les proves que es fan donen positiu.A la regió hi ha actualment 314 pacients ingressats, 12 menys que fa 24 hores. Amb la introducció de les persones ingressades a l’UCI de la xarxa privada no es faciliten les dades de crítics disgregades per regions sanitàries. La setmana del 24 de febrer al 2 de març es van notificar 70 defuncions i hi havia 341 ingressats. En l’interval anterior, les defuncions declarades van ser 63 i hi havia 448 ingressats.Regió metropolitana nord: 12 morts i 37 ingressats menys (399)La regió metropolitana nord suma 131.760 confirmats per PCR o TA des de l’inici de la pandèmia (+430), i 140.961 amb totes les proves. Des de l’inici de la pandèmia el territori ha registrat 4.621 morts, 12 més. En aquesta regió hi ha 143.582 vacunats amb la primera dosi, 6.055 més que en el balanç anterior, mentre que ja han rebut la segona 50.180 (+1.837) persones.El risc de rebrot baixa 4 punts fins a 234. El de la setmana del 17 al 23 de febrer era de 296. La velocitat de propagació puja una centèsima i se situa a 0,92, per sota de l’1,07 de la setmana anterior.Actualment, la taxa de confirmats per PCR/TA en l’últim interval és de 116 per cada 100.000 habitants. La incidència a 14 dies és de 253 mentre que en el període anterior era de 275. El 4,21% de les proves que es fan donen positiu. Segons les últimes dades, ara hi ha 399 pacients ingressats, 37 menys que el balanç anterior.Entre el 24 de febrer i el 2 de març hi havia 453 pacients ingressats i es van notificar 31 defuncions. La setmana anterior, els ingressats eren 471 i es van declarar 43 morts.Regió metropolitana sud: el risc de rebrot baixa de 200 (197)La regió metropolitana sud suma un total de 91.577 casos confirmats per PCR o TA (234 més que en les últimes hores) i 100.643 amb totes les proves. Les persones que han mort per coronavirus en aquesta regió són 3.602, 7 més que en l’últim balanç. Entre el 24 de febrer i el 2 de març es van declarar 29 defuncions, per les 40 de la setmana anterior. Hi ha 93.866 vacunats amb la primera dosi, 4.404 més, i 33.327 de la segona, 1.364 més.El risc de rebrot baixa 6 punts i se situa en 197. En el període del 17 al 23 de febrer va ser de 247. La velocitat de propagació puja una centèsima fins a 0,93. Aquest indicador estava en 0,98 en l’interval del 17 al 23 de febrer.La taxa de confirmats per PCR o TA és de 93 per cada 100.000 habitants. El 4,96% de les proves que es fan donen positiu. La incidència acumulada a 14 dies se situa en 212 (252 en l’interval anterior). Segons les últimes dades, en aquesta regió hi ha 198 pacients ingressats per covid-19, 8 menys que fa 24 hores. Entre el 24 de febrer i el 2 de març hi havia 209 ingressats, pels 243 de la setmana anterior.Catalunya central: l’Rt puja una centèsima fins a 0,99La regió sanitària de la Catalunya central té un total de 38.753 casos acumulats confirmats per PCR o tests d’antígens, 167 més que en les últimes hores. La xifra s’eleva a 42.287 si es tenen en compte totes les proves. Des de l’inici de la pandèmia han mort 2.234 persones en aquesta regió, 1 menys que en les darreres 24 hores. Entre el 24 de febrer i el 2 de març s’han notificat 8 defuncions, per les 15 de la setmana anterior.En aquesta regió hi ha 37.458 persones vacunades amb la primera dosi, 1.818 més, mentre que 15.992 han rebut la segona, 440 més.El risc de rebrot baixa 11 punts, fins a 320, per sota dels 399 de la setmana anterior. La taxa de reproducció del virus puja un xic i se situa en 0,99. La setmana del 17 al 23 de febrer era d’1,13. La taxa de confirmats per PCR/TA és de 146 per cada 100.000 habitants. La incidència a 14 dies és de 318, pels 348 de la setmana anterior. El 6,53% de les proves que es fan donen positiu.La regió té 127 pacients ingressats actualment, 2 menys que en el balanç anterior. En la setmana del 24 de febrer al 2 de març eren 139, mentre que en l’interval anterior n’eren 149.Camp de Tarragona: risc de rebrot de 100 (-6)Al Camp de Tarragona s’han registrat 34.512 casos confirmats per PCR o tests d’antígens, 42 més. Si es tenen en compte totes les proves, el nombre acumulat de casos des de l’inici de la pandèmia és de 35.775. En aquesta regió han mort 1.058 persones, una més que fa 24 hores. Es van registrar 8 defuncions entre el 24 de febrer i el 2 de març, i 13 la setmana anterior. Hi ha 42.819 persones vacunades de la primera dosi, 2.045 més, i 15.892 de la segona, 418 més.El risc de rebrot es redueix en 6 punts i se situa en 100, pels 141 de la setmana anterior. L’Rt baixa dues centèsimes i se situa en 0,82, mentre que en l’interval anterior era 0,94. La taxa de confirmats per PCR i TA se situa en 53 per cada 100.000 habitants. La incidència a 14 dies és de 121, pels 148 de la setmana anterior. L’índex de positivitat de les proves diagnòstiques és del 3,62%.Segons les últimes dades, hi ha 101 pacients ingressats actualment, 8 menys respecte al balanç anterior. Entre el 24 de febrer i el 2 de març hi havia 110 ingressats, 113 la setmana anterior.Terres de l’Ebre: l’Rt puja 1,3 dècimes fins a 0,88La regió sanitària de les Terres de l’Ebre acumula, des de l’inici de la pandèmia, 9.565 casos confirmats per PCR o TA, 13 més que en el balanç anterior, i 9.855 si es tenen en compte totes les proves. En aquesta regió han mort 170 persones, les mateixes que en l’últim balanç. Entre el 24 de febrer i el 2 de març es va notificar tres defuncions, 2 en l’interval anterior. Hi ha 15.741 persones vacunades de la primera dosi, 380 més, i 4.898 de la segona, 185 més.El risc de rebrot puja 9 punts i se situa en 71, per sota de la setmana anterior, que era de 95. La taxa de confirmats per PCR o tests d’antígens entre el 24 de febrer i el 2 de març és de 33 per cada 100.000 habitants. La incidència a 14 dies és de 79, pels 104 de la setmana anterior. El 2,02% de les proves que es fan donen positiu.L’Rt puja 1,3 dècimes, fins a 0,88, mentre que la setmana anterior era de 0,90. Ara hi ha 18 pacients ingressats, 1 menys que fa 24 hores. Entre el 24 de febrer i el 2 de març hi havia 22 pacients ingressats, 39 la setmana anterior.Regió de Lleida: l’Rt puja tres centèsimes fins a 0,99A la regió sanitària de Lleida hi ha acumulats 29.303 casos confirmats per PCR/TA, 103 més. Són 30.294 si es tenen en compte totes les proves. Un total de 585 persones han mort per coronavirus des de l’inici de la pandèmia, una menys que fa 24 hores. Entre el 24 de febrer i el 2 de març es van notificar 8 defuncions, 10 la setmana anterior. Hi ha 32.424 vacunats de la primera dosi (+1.120) i 12.357 de la segona, 597 més.Pel que fa al risc de rebrot, puja 2 punts fins a 263. Se situa per sota del registre de la setmana anterior, quan era de 293. La velocitat de propagació tres centèsimes i se situa en 0,99. La setmana del 17 al 23 de febrer era d’1,09. La taxa de confirmats per PCR/TA se situa en 126 per cada 100.000 habitants i la incidència a 14 dies és de 263, pels 273 de l’interval anterior. El 6,78% de les proves que es fan donen positiu.Actualment hi ha 71 pacients ingressats als hospitals, 3 menys que fa 24 hores. Entre el 24 de febrer i el 2 de març els ingressats eren 79; 83 en el període anterior.Alt Pirineu i Aran: el risc de rebrot cau 31 punts (307)La regió sanitària de l’Alt Pirineu i l’Aran acumula 5.230 casos confirmats per PCR o TA des de l’inici de la pandèmia, 24 més, i 5.498 sumant totes les proves. Un total de 139 persones han mort des de l’inici de la pandèmia, les mateixes que en el balanç anterior. Hi ha 5.875 vacunats de la primera dosi (+354) i 2.170 de la segona (+72).El risc de rebrot baixa 31 punts, fins a 307, mentre que la setmana anterior era de 689. L’Rt passa de 0,75 a 0,70. En l’interval anterior estava en 1,50. La taxa de confirmats per PCR o TA és de 157 per cada 100.000 habitants. La incidència acumulada a 14 dies és de 434, pels 458 de l’interval anterior. El 5,52% de les proves que es fan donen positiu.A la regió hi ha 18 pacients ingressats, 4 més que en l’anterior balanç. Entre el 24 de febrer i el 2 de març hi havia 19 ingressats i no es va notificar cap defunció, mentre que en el període anterior hi havia també 21 persones ingressades i es va notificar una mort.Regió de Girona: 183 ingressats (-7)A la regió sanitària de Girona, els casos confirmats per PCR i TA acumulats són 57.737 (+180) i pugen a 60.896 si es tenen en compte totes les proves. Des de l’inici de la pandèmia han mort 1.947 persones, 2 més que en les últimes hores. Entre el 24 de febrer i el 2 de març es van declarar 25 defuncions, 26 la setmana anterior. Hi ha 58.009 vacunats de la primera dosi, 2.197 més, i 20.462 de la segona (+493).El risc de rebrot baixa 4 punts, fins a 217, mentre que la setmana del 17 al 23 de febrer era de 260. L’Rt s’alça un xic i se situa en 0,93, mentre que en l’interval anterior era de 0,99. La taxa de confirmats per PCR i TA és de 109 per cada 100.000 habitants i la incidència a 14 dies és de 233 (264 en l’interval anterior).Hi ha 183 pacients ingressats actualment, 7 menys que en l’anterior balanç. Els hospitalitzats en l’últim interval van ser 193 (entre el 24 de febrer i el 2 de març); 225 la setmana anterior.Canet de Mar, Mollerussa i Manlleu, municipis amb més risc de rebrotCanet de Mar és el municipi amb més risc de rebrot de tot Catalunya, amb 1.135 punts, per davant de Mollerussa, amb 900, i Manlleu, amb 662. Pel que fa a la velocitat de contagi, Pineda de Mar encapçala la llista, amb una Rt de 2,79. La segueixen Canet de Mar, amb 2,27, i Vilafranca del Penedès, amb 1,80. Pel que fa a la incidència acumulada a 14 dies, destaca Mollerussa, amb 848, seguida d’Olot, amb 658, i Manlleu, amb 628.


🌱 Fashion lent: què és, i per què és el futur? – hemp&love\nFashion lent: què és i per què és el futur?\nL'escalfament global és un dels problemes més grans que ens enfrontem avui. És real, i està passant, i la indústria de la moda és una de les més contribuents. La moda ràpida i la tendència actual del sector de la moda fan que el consum de peces de vestir de roba i amb ella es genera la petjada de carboni.\nEl Moda ràpida.És una estratègia empresarial que intenta portar al gran públic els dissenys d'alta costura a preus molt baixos i de baixa qualitat. Un dels seus pilars fonamentals es basa en la gran rotació de les col·leccions que s'ofereixen a les seves botigues (per exemple, Zara ofereix 24 temporades a l'any), de manera que el consumidor acaba de percebre com un bon perible i normalment es descarta després d'haver estat utilitzat set o vuit vegades. Aquesta sensació de benestar ben percebuda pel consumidor el porta a voler comprar més com a assiduïtat i així aconseguir augmentar el consumisme extrem que la societat ha estat duent a terme al llarg dels anys.\nPer tal d'oferir preus tan baixos, les marques de masses que duen a terme aquesta estratègia, han d'aconseguir costos de producció extremadament baixos. Això comporta, no només pràctiques poc ètiques i explotació laboral, sinó a la contaminació del planeta derivat dels productes i materials utilitzats, així com el risc per a la salut dels consumidors pels components químics utilitzats. A més, el destacament de la indústria de la moda a països menys desenvolupats ha estat un factor clau per a les empreses amb aquestes estratègies agressives que ofereixen preus baixos.\nEl 90% de l'aigua residual dels països subdesenvolupats s'aboca en rius sense tractament.\n1,5 bilions de litres d'aigua estan destinats a la indústria de la moda cada any.\nEl 85% dels residus humans a les costes de tot el món són microfibra.\n190.000 tones de fibres tèxtils micro-plàstiques acaben en els oceans cada any.\nEs necessita 1 kg. de productes químics per produir 1 kg. del teixit.\nEl 25% dels pesticides i els herbicides produïts a tot el món estan destinats al cultiu de cotó.\nEs generen 23 kg. Gasos d'efecte hivernacle per a cada quilo de teixit produït.\nCada any es necessiten 70 milions de barrils d'oli per produir polièster.\nCada any 70 milions d'arbres estan talved per fabricar les nostres peces de vestir.\nLa indústria tèxtil és un dels sectors on l'extrema explotació és més generalitzada.\nAquí us deixem un article molt interessant sobre la realitat que s'amaga darrere de la moda ràpida:\nI llavors, hi ha alternatives?\nEl terme Moda lenta., Centrada el 2007 per un professor del "Centre de Moda Sostenible" de la ciutat de Londres, neix com a antítesi del que coneixem actualment com a moda industrial. És un moviment que intenta conscienciar els consumidors i els productors del gran impacte ambiental i social generat per la indústria actual de la moda. El consumisme extrem d'avui només fa ampliar els problemes que aporten grans produccions de roba fabricades per subministrar l'alta demanda de consumidors. A més, el sector de la moda sempre ha estat acusat de produir maneres no ètiques i sostenibles, deixant tot això en segon pla per minimitzar els seus costos i ser capaç de tenir una rotació d'alta demanda. La filosofia de Moda lenta. Intenta promoure els beneficis que comporta el consum conscient sostenible i conscient de les peces de vestir, com en molts altres sectors on també es promouen pràctiques ètiques i sostenibles. Cada vegada hi ha més consumidors crítics i conscients amb el sector de la moda, fent el Moda lenta. Creix de manera exponencial en els darrers anys, beneficiant així a les persones implicades en el procés productiu de peces de vestir, als propis consumidors i al planeta en què vivim.\nQuina és la moda lenta:\nFugiu de les grans produccions industrials en cadena i opt per proximitat i produccions locals, fent peces de gran qualitat, duradora i sostenible.\nAssegureu-vos del medi ambient, utilitzant processos no contaminants i reduint l'impacte generat en totes les etapes del procés de producció. Exemple.\nComerç Just. Comerç just i ètic.\nEconomia circular. Es basa en el reciclatge i en el major ús de peces de vestir de roba.\nConsumir de manera responsable, deixant enrere el consumisme extrem en què vivim.\nEn els darrers anys estàs parlant molt sobre el canvi climàtic i els seus efectes. Hi ha escèptics, però els impactes ambientals que són cada vegada més palpable que generen éssers humans al nostre planeta i, per tant, a nosaltres mateixos. S'ha demostrat que la indústria de la moda és un dels impactes més negatius genera i, per tant, és un dels primers en què has d'actuar. No només legisladors i reguladors de països, sinó també dels EUA, els consumidors. Canviar els hàbits de consum i ser més crític i responsable amb el que comprem, podem guiar el sector de la moda per un camí més beneficiós per a tothom. Marques sostenibles i de cànem com Cànem i amor. Ajuden a trencar paradigmes establerts a la indústria. Separat no tenim gaire poder, però junts som capaços de canviar la indústria i el món.\nUs deixem un vídeo de presentació de la nostra parella i amic Ángeles, en la qual explica una mica com va conèixer el meravellós món de roba de moda i cànem lenta:


Si, ja ho heu llegit bé, és una pizza carbonara, però falsa, i el motiu pel qual és una falsa carbonara és perquè realment no és una pizza amb salsa carbonara, però molta gent, entre la que m'incloc, estem acostumats a fer la carbonara amb nata, bacon, ceba, i poca cosa més. A l'oficina tenim una companya de feina que és italiana, i que com anècdota comenta que es va sorprendre molt el primer cop que va venir a Espanya i en demanar una pasta a la carbonara li van plantar davant un plat de pasta amb salsa de nata i bacon... va pensar (lògicament) que no en tenim ni idea de salses!!\nL'autèntica carbonara, o almenys la que jo conec com autèntica, es fa amb ous, cansalada (que no bacon), parmesano, si cal, una mica d'aigua de cocció de la pasta, i pebre en abundància. De fet, el nom carbonara li ve per la gran quantitat de pebre negre que hauria de portar, i que faria que la salsa tingués semblança al carbó. Però no serà avui quan us expliqui com es fa, si és que no ho sabeu ja. I si no podeu esperar, els companys de Pasta Academy us ensenyen perfectament com fer-la.\nI ara, després d'aquesta parrafada, anem amb la recepta.\n- Massa de pizza (aquí i aquí)\n- 200ml. crema de llet especial cuina\n- 100grs. de parmesano ratllat\nEstenem la massa de pizza, donant-li el gruix que vulguem. A casa ens agraden com més primes millor.\nFem una mica a la paella la cansalada feta daus, i quan hagi deixat anar una mica l'oli la retirem i fem també una mica la ceba. Us dic una mica perquè s'acabarà de fer al forn.\nTornem a afegir la cansalada, i també incorporem la crema de llet a la paella on tenim la ceba, i aprofitem per començar a preescalfar el forn a 210ºC.\nQuan la salsa ens hagi espessit una mica, retirem del foc i afegim 3/4 parts del parmesano. Removem amb una cullera, fent que la nostra salsa vagi espessint una mica més, i l'aboquem a la base de la pizza.\nEnfornem a la part baixa del forn durant uns 10-12 minuts, depenent del forn i del gust de cadascú, fins que veiem que la salsa comença a agafar tonalitat fosca (sense passar-se), i la massa es veu torradeta.\nRetirem del forn, i abans de tallar i menjar, espolvorem amb el parmesano que havíem reservat.\nQuè us sembla, no us animeu a preparar-la per aquest cap de setmana? A casa la fem molt, tot i saber que estem cometent un crim contra la cuina italiana, jajaja!!\nPetons a tots, bon cap de setmana!\nJa fa unes setmanes que estic una mica desconnectat de la blogosfera, pel que fa sobretot a escriure al bloc. Continuo llegint les vostres receptes, intento deixar comentaris i respondre als comentaris que em deixeu, i vaig xafardejant tot el que es cou per facebook, twitter i instagram. Però m'estava costant molt seguir el ritme de publicacions que portava fins ara. I no és perquè no cuini, o no tingui receptes per publicar, ni per falta de temps... és per pura mandra, ho haig de reconèixer. Se'm feia una muntanya publicar, i he considerat que valia més la pena distanciar-se una mica, agafar forces, i escriure les receptes al ritme que el temps i les ganes em permetin. No és bo escriure per obligació, ja que no és aquesta la finalitat del bloc, sinó que és la de (sent egoista) escriure quan em vingui de gust, el que em vingui de gust, i passar-m'ho bé fent-ho. I em sembla que molts dels que em llegiu sabeu de què parlo. Només espero que els que heu arribat fins aquí, continueu, i gaudiu llegint-me tant com jo ho faig escrivint, i escrivint-vos. I ara, després d'un bon rotllo, anem amb la recepta!\nEls que em coneixeu, sabeu de la meva febre pel pa. Cada setmana faig pa a casa, i ja fa molt temps que no en compro pa, ni tan sols per tenir-ne per si de cas.\nFa no gaire, em vaig apuntar a l'aventura 'panarra' que el Daniel Jordà ha muntat a través d'un grup de facebook, i després d'uns dies d'incertesa pel rumb del grup, el putuchef ha agafat el timó amb força, i no permetrem que el deixi anar, i el primer repte que em vaig animar a fer va ser aquest.\nEl Barbari és un pa d'origen persa, que per resumir-vos-ho en poques i planeres paraules, és una barra llarga, plana i densa, semblant a la focaccia (visualment, i fins i tot també potser en el gust), amb un exterior més aviat cruixent, i un interior esponjós i tendre.\nTambé se'l coneix a molts llocs com pa xato, i és (diuen) originari de la cultura iraní, on se sol menjar per esmorzar amb formatge feta i una bona tassa de té carregat.\nÉs un pa laborios, ja que requereix temps, però gens difícil de fer, ja veureu.\nPerò deixem-nos de romanços, que segur que el que voleu és saber com es fa, oi? Doncs comencem!\nPer al Levain:\n- 10grs. de massa mare\n- 100grs. de farina blanca\nPer al Barbari:\n- la meitat del Levain\n- 500grs. de farina (qualsevol excepte de sègol)\n- 350grs. d'aigua\n- 5grs. de llevat fresc\n- llavors de lli daurat (opcional)\nEm sembla que a aquestes alçades, no cal que us expliqui com es fa la massa mare, no? Com crec que no serà necessari explicar-vos-ho de nou, us remeto a l'entrada del bloc on feia un pa amb aquesta massa.\nI després de saltar-nos la llarga explicació de com fer massa mare, procedim al que ens interessa.\nEl dia abans de fer el pa, barrejarem tots els ingredients del levain a un bol, que guardarem tapat amb un drap a la nevera durant tota la nit, fins al dia següent.\nI al dia següent, continuem amb la preparació del nostre pa:\nBarregem tots els ingredients i els amassem. No es tracta de fer un súper amassat, només això, amassar tots els ingredients fins a tenir-los tots integrats, i obtenir una massa homogènia, i un pel humida i enganxosa (a mi almenys em va quedar així).\nDeixem reposar tapat amb un drap humit fins que dobli el volum (aproximadament hora i mitja amb aquestes calors que ja tenim).\nDesprés del repòs, dividim la massa en peces d'uns 400grs. i formem barres llargues, d'entre 25 i 30cm., que deixem reposar un quart d'hora.\nPassat aquest segon repòs, aixafem les barres, obtenint unes barres 'xates' d'un pam d'amplada aproximadament, i igual de llargues que abans, o una mica més. Tingueu en compte l'ample del vostre forn per fer les barres, ja que depenent d'això, si us passeu no us hi cabran dintre. Deixarem reposar les barres aplanades 45 minuts més.\nPreescalfem el forn a 230ºC, i just abans d'enfornar, amb els dits de les mans tracem quatre liníes al llarg de tota la barra, fent pressió. Us recomano que us unteu els dits d'oli, podreu aixafar millor la massa i els dits no se us quedaran enganxats.\nTirem un raig d'oli a les barres (i en el meu cas unes llavors de lli), i enfornem durant 12 minuts. Només sortir del forn, pintem amb oli d'oliva, esperem que refredin a una reixeta, i a cruspir-nos-les!\nAvui iniciem la setmana culinària ben forts, fent una recepta del que, amb permís de Pepe Rodríguez, Jordi Cruz i Samantha Vallejo-Najera, és el cuiner més mediàtic de la televisió. Us parlo del xef Chicote, com se'l coneix a les ones televisives, el presentador de la versió espanyola de Pesadilla en la cocina, que s'emet a la Sexta els dijous a la nit.\nA la temporada passada, el xef va fer aquestes croquetes, i posteriorment va compartir la recepta al seu twitter. Més d'un ja les ha fet, entre els que m'incloc, i avui us porto la meva versió, seguint la seva recepta.\nHaig de dir que de gust s'assemblen molt a les croquetes de pernil que ja tinc publicades al bloc, però aquestes potser queden més cremoses... la crítica gastronòmica de casa (no sé si perquè així ho pensa ho per fer-me la pilota...) va dir que les meves li van agradar més, així que, tot i que aquestes estan molt bones, quan toqui fer més, seguirem fent les de tota la vida.\nAbans de començar, us haig de dir que si us hi fixeu en la recepta que va penjar el xef, les quantitats són bastant grans, dos litres de llet i 1 litre de nata... dona per moooltes croquetes, així que he proporcionat les quantitats per tal que surtin algunes menys, que a casa només som dos a menjar!\n- 125grs. ceba\n- 75grs. pernil ibèric\n- 42grs. mantega\n- 32grs. oli\n- 500ml. llet\n- 125ml. nata\n- 70grs. farina\n- 1 tros d'os de pernil\n- ous, pa ratllat i farina per arrebossar\nPosem a coure la llet i la nata amb l'os de pernil, i quan comenci a bullir, baixem de temperatura i ho mantenim al foc durant 20 minuts, tapat. Passats els 20 minuts ho reservem\nA una paella escalfem la mantega i l'oli, fins que la mantega es fongui, i incorporem la ceba, picada molt finament (si li voleu dir finament, en brunoise), a foc suau fins que la ceba quedi transparent.\nAfegim el pernil prèviament picat, i deixem que continui a foc suau 20 minuts més.\nQuan hagi passat aquesta estona, afegim la farina, i la coem durant 30 minuts més, per tal que quedi ben feta i les croquetes no tinguin gust a farina crua. Jo no vaig estar tanta estona, potser la meitat de temps si arriba, suposo que també perquè no hi havia tanta com a la recepta original...\nAra, seguint la paella al foc, anem afegim a poc a poc la llet i la nata que teníem reservada, i que encara hauria d'estar calenta, sense parar de remoure per anar-la integrant.\nHavent incorporat tota la llet, rectifiquem de sal i pebre i li posem un pessic de nou moscada, i deixarem coure 10 minuts més, per retirar seguidament del foc.\nPosem la massa a un bol, tapem amb paper film perquè no faci crosta, i ho fiquem a la nevera perquè refredi durant una bona estona.\nAmb la massa ja freda, i l'ajuda de les mans, fem boles de massa d'uns 50grs. aproximadament, i les passem per farina, ou i pa ratllat, en aquest ordre, i les anem fregint en oli d'oliva ben calent, a uns 190ºC. A mesura que vagin quedant fetes, les deixem a un plat amb paper de cuina perquè absorveixin l'excés d'oli... i a menjar! Vigileu no us cremeu!!\nPrimer de tot, volia comunicar-vos que he resultat guanyador del concurs mossegades del mes de maig! Oooeee!!!\nMoltes gràcies a tots i totes per haver-me votat, estic molt content, ja que hem vaig presentar de casualitat, i mireu! Sense les vostres votacions ara mateix no estaria escrivint això, així que de nou, moltes gràcies per votar! Tant de bo pugués fer-vos arribar una part del regal, quan el rebi, però crec que dividir-ho entre 300 i pico vots... complicat!\nDesprés, dir-vos que el temps que tinc i tindré per contestar comentaris, i xafardejar i escriure als vostres blocs és cada vegada menys, però encara que no us escrigui ni us respongui, que sapigueu que continuo visitant-vos!\nI ara anem a per la recepta, que aquesta setmana s'estan fent esperar!\nEls que em seguiu/coneixeu, sabeu de la meva afició quasi obsessiva per fer pa. I com tinc tres llibres sobre el tema, m'he proposat anar fent totes les receptes que pugui de tots tres llibres, amb paciència, tant per fer-les com per adquirir els ingredients necessaris, que alguna recepta crec que se'm ressistirà pels ingredients...\nLa recepta que avui us porto és del llibre d'en Xavier Barriga, PAN, i el seu nom original és 'Barritas de cereales y semillas'. Com veieu, jo he simplificat el nom...\n- 325grs. farina de força\n- 50grs. de farina de sègol integral\n- 75grs. de farina integral\n- 50grs. de farina de força torrada\n- 10grs. de sal\n- 5grs. de malta torrada en pols\n- 10grs. de llevat fresc premsat\n- 125grs. de barreja de llavors (lli, sèsam, pipes, sèsam negre...)\nPer començar, vull fer referència al que us comentava dels ingredients... no he trobat, o no he sabut trobar la farina de força torrada, així que la vaig haver de substituir per farina de força 'normal'. Però he trobat un lloc a prop d'on estic 'destinat' ara treballant que em sembla que em podré abastir sense problemes...\nPrimer de tot posem tots els ingredients a un bol, excepte les llavors i el llevat, i ho amassem, de la manera següent:\n- Amb una ma agafem el bol, i amb l'altre anem removent la barreja, amb energia però sense passar-se.\n- Seguim amassant, notarem que la massa sembla una pasta de fang, però no us espanteu, hem de continuar una mica més, i ho deixem reposar 5 minuts. Haurem destinat com a molt cinc minuts a amassar.\n- Passem la massa a la taula de treball que prèviament hem enfarinat lleugerament.\n- Amb els dits de les dues mans agafem la massa, l'aixequem una mica i la colpegem contra la taula, sense deixar-la anar. Seguidament la massa que tenim a les mans la llancem contra la massa de la taula, fent així un plegat.\n- Tornem a repetir el proces anterior, agafant la massa pel cantó següent. M'explico, si ens mirem la massa de cara, després del plegat, agafem la massa pel lateral esquerre. Sempre per l'esquerre, així anem fent el plegat pel cantó que toca. Ho repetirem fins que la massa deixi d'enganxar-se a la taula.\n- Tapem la massa amb un drap humit i la deixem reposar 10 minuts.\nAquesta fase d'amasat i repòs la repetirem unes cinc vegades, aproximadament. En l'últim plegat, afegirem les llavors.\nAixafem ara una mica la massa, posem el llevat al centre i una mica (molt poc) d'aigua, i fem una vegada més la fase de plegat, i la deixem reposar 30 minuts més, com sempre, tapada amb un pany humit.\nPassada l'estona de repòs, passem a donar forma a les barretes. Tallem peces d'entre 50 i 75grs. i formem barretes acabades en punta.\nAmb el polvoritzador mullem les barretes i les arrebossem amb la barreja de llavors, i de nou, un repòs, aquest cop de 75 minuts, tapades com sempre amb drap humit.\nQuan quedi poc per finalitzar el repòs, preescalfem el forn a 250º, amb una safata fonda i buida a la base.\nI just abans d'enfornar tallem les nostres barretes longitudinalment amb cúter, sense por i amb decisió. Amb això aconseguirem que quan les barres pugin, no s'esquerdin.\nFiquem les nostres barres al forn, hi tirem un got d'aigua a la safata buida, i baixem la temperatura a 200ºC, per tenir-les durant 24 minuts, moment en el que les retirarem i les refredarem a una reixeta per evitar la formació d'humitat a la base.\nP.D.: Segueixo sense poder editar imatges!\nPensava que no avui no em donaria temps per portar-vos la recepta. Fa un parell de dies que se m'ha girat feina, i no tinc gaire temps ni per escriure, ni per fer la lectura de blocs, ni per respondre als comentaris que em deixeu al bloc.\nAvui m'he posat una mica al dia, he respost tots els comentaris (crec que no m'he deixat cap...) i per fi he pogut començar a redactar aquesta recepta. S'ha de dir que ho he pogut fer perquè era molt fàcil, i requeria poca explicació i escriptura, com comprovareu de seguida.\nÉs una recepta molt senzilla, i la idea està extreta de Blogexquisit, una gran font d'inspiració. A l'original fan una recepta més elaborada, amb marinatge del salmó inclòs, que jo he obviat , per fer-la més simple si era possible. Com veieu, fins i tot he canviat de peix, però tenia una ventresca de tonyina a casa que m'estava reclamant la seva atenció...\n- Ventresca de tonyina a daus\nBarregem el wasabi amb la maionesa, i reservem. No poso quantitats ja que penso que depèn del que ens agradi el wasabi. Molt, doncs molt, gens, doncs poquet.\nA la planxa marquem la tonyina, que es faci al punt just, i la servim acompanyada de la maionesa de wasabi, i amb les escates de sal.\nJa veieu que és molt complicada, oi?\nP.D.: No he tingut temps ni d'editar les fotos, avui sortiran a la llum sense el text característic del bloc.


Apartment Himshiashvili Batumi Geòrgia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartment Himshiashviliul.Himshiashvili 21 b Apt 18, Batumi Centre, Batumi, Geòrgia, 6010 - Veure al mapaExcel·lent9,0Basada en12comentarisApartment HimshiashviliVeure més fotos"The apartment is very cosy and clean. It has a beautiful vie..."DimitriGeorgiaVeure més fotosVeure totes les 50 fotos\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Batumi, Apartment Himshiashvili és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Apartment Himshiashvili ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com transport hotel/aeroport, ascensor. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartment Himshiashvili.