Com fer créixer el vostre seguiment de Twitter Martech Zone\nCom fer créixer el vostre seguiment de Twitter\nDimarts, octubre 11, 2011 Dimecres, octubre 26, 2011 Douglas Karr\nPot semblar divertit per a un noi que ho és El seguiment de Twitter es redueix per publicar un Infografia sobre com fer créixer els teus seguidors... però ho explicaré.\nL’últim mes he purjat desenes de milers de comptes que he seguit a Twitter. Seguia uns 30 comptes, però he filtrat fins a menys de 5 i continuo netejant-lo. A mesura que he eliminat els comptes brossa, aquests comptes han deixat de seguir-me ... fent que els meus seguidors es redueixin.\nHe deixat de seguir molts amics per casualitat i m’he sentit dolent. Si us he deixat de seguir, deixeu-me una nota i us tornaré a seguir ... no era res personal. Simplement, vaig deixar de seguir algunes persones per accident. De totes maneres, torneu a la infografia. Twiends ha elaborat aquest full de consells sobre com fer créixer els teus seguidors de Twitter i és tan bonic com complet.\nEl que més m’agrada d’aquest consell és que és un consell sòlid per fer créixer un seguiment rellevant. Si aneu a comprar seguidors des d’algun lloc, és possible que tingueu un nombre elevat, però estareu inundats de correu brossa. Twitter ha estat treballant tant per fer créixer el nombre que el sistema s’està podrint des de dins a través del correu brossa. El cas en qüestió és la impossibilitat de massificar les persones que no segueixen. Twitter no us permetrà ... però no tenen cap problema si seguiu en massa. Això és ximple. Si Twitter treballés en la qualitat del contingut de la seva plataforma i eliminés els pirates informàtics, la qualitat milloraria i hi hauria més gent atreta per la plataforma.\nA continuació s’explica com fer-ho Feu créixer el vostre seguiment de Twitter:\nAprèn a jugar a Niça\nNo descompteu les PR tradicionals\n12 d'octubre de 2011 a les 4:20\nSempre he tingut un seguiment petit i principalment dirigit a Twitter. Però crec que a l'any nou. Podria invertir en TweetAdder. Només per poder automatitzar una mica el procés.\n12 d'octubre de 2011 a les 7:39\nCrec que TweetAdder té algunes funcions fantàstiques... però també algunes de perilloses. Per exemple, m'encanta molt la possibilitat de cercar per perfil i descarregar llistes orientades. Tanmateix, hi ha una gran oportunitat d'abusar del sistema si ho voleu. Procediu amb precaució i no tingueu la temptació d'abusar-ne.\n13 d'octubre de 2011 a les 2:01\nSento el que dius. Per això només afegeixo persones que segueixo i deixo de seguir manualment. Sé que amb TweetAdder podeu fer-ho automàticament entre d'altres\ncoses. Però em desconfio una mica de fer això.\n14 d'octubre de 2011 a les 10:30\nAquesta és una fantàstica vista d'ocell de les coses a fer i a no fer. Gràcies per compartir.


Un ‘Requiem’ de Mozart jove però no immadur - Revista Musical Catalana\nUn ‘Requiem’ de Mozart jove però no immadur\nEl Cor de Cambra Anton Bruckner i la Orquestra Filharmonia de Barcelona va interpretar el Requiem de Mozart a l’església de Santa Maria del Mar. Foto: Lars Isdahl.\nConcerts a Barcelona. Cor de Cambra Anton Bruckner. Orquestra Filharmonia de Barcelona. Ana Puche, soprano; Anna Tobella, contralt; David Hernández, tenor; Elias Benito-Arranz, baríton. Director: Albert Santiago. Obres de Mozart. Basílica de Santa Maria del Mar, 25 de març de 2015.\nObjectivar els valors de tot concert celebrat a la basílica de Santa Maria del Mar, per al crític constitueix un exercici complex, perquè la seva envitricollada acústica pot induir a resultats que condueixin més a la confusió que no a l’aclariment. En aquest cas, a això s’afegeix un altre component complicador: heure-se-les amb un programa format per obres tan conegudes com la Simfonia 40 i el Requiem de Mozart, de les quals forçosament hom serva la memòria de nombroses versions.\nAquest coneixement de les dues composicions, tanmateix, no n’obvia ni n’alleuja la capacitat de seducció, de mantenir ben viu l’interès i l’atractiu de gaudir-ne. Especialment el Requiem, en la seva grandesa i en la magnificència del seu discurs; d’un discurs que uneix de manera excepcional transcendència trasbalsadora i encant inefable.\nAdvertides aquests circumstàncies, hom ha de recordar que el quadre d’intèrprets era bàsicament jove, tant pel que fa al director, solistes, cor i formació orquestral –de bolo, aquesta, formada per un aplec de “cares” professionals conegudes com a caps de corda i, en conjunt, per tant, amb unes concretes bases professionals. Es tracta, doncs, d’una versió no estel·lar o de “grans noms”, fet que, en tot cas, no vol dir renunciar a res, perquè un factor important en tota creació, o en aquest cas recreació artística, és el plus d’allò inesperat enriquidor i imprevisible, molt propi, a més, de protagonistes justament joves.\nL’esmentada condició professional de l’orquestra no va impedir que la versió de la Simfonia número 40 de Mozart no arribés a gaire més enllà del tràmit i d’una correcció impersonal poc rellevant.\nLa cosa va canviar de manera substancial a l’hora del Requiem, en què aquest conjunt va respondre amb un actuació notable a favor de la causa de la noble partitura, amb un perceptible sentit mozartià –si se’m permet el concepte–, amb nervi i alhora brillantor. Aquí la professionalitat va transcendir en uns mínims de classe, de rodonesa de color i d’eficàcia, encara que en algun moment amb excés de presència sonora que dificultava el diàleg amb el cor. Bona nota, derivadament, per al jove director Albert Santiago, de qui caldrà estar a l’aguait de la seva futura trajectòria en l’ofici.\nEls solistes Ana Puche, Anna Tobella, David Hernández i Elías Benito van participar en el concert, sota la direcció d’Albert Santiago. Foto: Lars Isdahl.\nPerò el gran atractiu del Requiem és, naturalment, la part vocal, amb la molt constant intervenció del cor i les aportacions dels solistes, en un contrapunt –i en determinats moments diàleg– d’una extraordinària bellesa. El Cor de Cambra Anton Bruckner, imaginem que reforçat, va mostrar dues cares: la primera una certa manca de coixí de projecció. I això es feia evident de manera particular en les veus masculines, la immensa majoria d’elles joves; per tant, encara no ben formades fisiològicament. I ja m’acabo de referir al fet que en alguns passatges l’orquestra tampoc no va afavorir la seva tasca, i no cal dir que tampoc no hi va contribuir l’acústica del recinte. No és el cas de les veus femenines, en les quals aquesta problemàtica es va manifestar de manera menys manifesta, valgui la reiteració.\nL’altra cara és una notable precisió tècnica, una afinació exquisida i una precisió en els atacs exacta. Em va semblar una coral que compta amb les bases d’un bon treball de laboratori, o sigui d’assaig i de preparació, molt ben conduït per la seva directora, Júlia Sesé, i això li dóna un tot de musicalitat molt d’agrair; i també –només ho apunto– un substrat d’identificació amb repertoris més cambrístics que no amb l’exuberància simfonicocoral.\nAbans m’he referit a la capacitat d’oferir un plus per part d’intèrprets, individuals o col·lectius, joves. En aquests casos, aquest plus s’acostuma a situar de manera tòpica en conceptes com energia, frescor, il·lusió, etcètera. Sense menystenir aquestes virtuts, que de fet ja s’han de donar per òbvies en tot conjunt amateur per allò de la sinonímia amateur/estimador, en aquest cas el plus al qual em referia l’he trobat en les qualitats estrictament musicals a què m’acabo de referir: precisió tècnica, musicalitat i treball rigorós exhibit.\nVeus joves també les dels solistes –historials ascendents i amb fites professionals ja notables en tots ells– van garantir uns resultats bàsicament homogenis a un bon nivell, sense que calgui entrar en especificitats valoratives individuals.


Curses de muntanya: dues cares d'un esport emergent - Diari de Girona\nCurses de muntanya: dues cares d'un esport emergent\nLa Federació Espanyola de Muntanya i Escalada i Europarc-Espanya editen una guia de bones pràctiques per al desenvolupament esdeveniments esportius en espais natural\nr. casado / v. torres | efe / 18.01.2017 | 17:12\nLes curses per la muntanya han proliferat durant els últims anys fins a atraure uns 700.000 participants en les gairebé 2.000 proves que cada any se celebren per Espanya, però moltes transcorren per espais naturals i s'imposa l'adopció de mesures per minimitzar-ne els impactes. Es calcula que l'any passat es van disputar 1.900 cites al nostre país, de les quals el 89% es van desenvolupar dins de zones protegides.\nAquests esdeveniments dinamitzen el turisme rural, ja que mobilitzen un gran nombre de persones -organizadores, corredors i familiars- i han contribuït d'una manera determinant a posar en valor territoris oblidats, a difondre el seu nom, a propiciar un redescobriment per part dels seus propis habitants o, allargar la temporada turística; aquesta és la cara.\nPerò s'han popularitzat tant que poden posar en perill la conservació d'alguns espais naturals pels quals transcorren, perquè la tendència és també fer aquestes proves en paisatges espectaculars, naturals o remots, en moltes ocasions protegits; aquesta és la creu.\nPer tal de fer compatible el desenvolupament d'aquestes carreres amb la conservació dels valors naturals dels llocs pels quals transiten, l'organització Europarc-Espanya (que aplega més de 1.800 àrees protegides) ha editat la 'Guía de bones pràctiques per a el desenvolupament de curses de muntanya en espais naturals protegits'.\nPer elaborar aquesta guia l'organització va reunir un grup de treball amb representants de l'administració, responsables de la gestió d'espais protegits, investigadors o especialistes de la Federació Espanyola d'Esports de Muntanya i Escalada (Fedme).\nEl text planteja les mesures que s'han d'adoptar perquè aquests moviments de persones repercuteixin en el desenvolupament dels municipis pels quals transcorre, per potenciar la complicitat entre els corredors i la població local, i per minimitzar els impactes sobre els recursos naturals i culturals dels espais protegits.\nI proposa, fins i tot, que no s'autoritzin les proves en aquells casos en què es verifiqui que els impactes previsibles seran incompatibles amb la conservació, però les paraules clau sobre les quals se sustenta la guia són «ordenació» i «regulació» .\nEn el treball es posa en relleu la importància d'adoptar mesures per minimitzar els impactes des que es comença a planificar una prova fins a la seva execució, buscant sempre el compromís i la implicació dels corredors, i d'avaluar al final de la mateixa els possibles danys que s'han causat per restaurar-los.\nSuggereix el tipus de senyals o balises que s'han d'utilitzar per marcar els recorreguts, el tipus de materials, on s'han de situar els punts d'avituallament, l'animació festiva, els escenaris, els serveis sanitaris o el guarda-roba, i també que totes les carreres han incloure un pla de neteja perquè el medi quede en les mateixes condicions que abans de la prova.\nEls experts que han participat en l'elaboració de la guia han suggerit que la sortida i la meta s'ubiquen en sòl urbà, que el començament -quan més corredors es aglomeran- discorri per nuclis urbans o voltants, que s'utilitzin preferentment pistes pavimentades, pistes de terra i senders i que no es desbrossament o danyi la vegetació dels marges d'aquestes vies.\nLes proves s'han de programar tenint en compte els períodes de l'any amb una menor o nul·la incidència sobre la flora o la fauna (floració, nidificació, cria?) S'han d'evitar els sorolls, s'ha de facilitar als voluntaris una mínima formació ambiental i als corredors unes normes de conducta (no cridar, no sortir-se dels camins senyalitzats o no llençar escombraries).\nLa guia inclou nombrosos exemples d'experiències positives i de com s'estan regulant aquestes carreres en molts llocs, així com exemples de fitxes que poden emprar-se per reflectir els impactes i les mesures correctores que s'han de prendre. Planteja a més l'oportunitat de que en totes les proves esportives que Transc


Kids&Us porta el segell de responsabilitat mediambiental FSC.\nKids&Us obté el segell de marca sostenible\nPublicat 01/09/2021 per Kids&Us\nA partir d’aquest nou curs, Kids&Us portarà el segell del FSC, una organització sense ànim de lucre que certifica que el paper dels nostres materials prové de boscos els quals les tales forestals són respectuoses amb el medi ambient.\nA Kids&Us treballem any rere any perquè les nostres accions siguin cada cop més respectuoses amb el medi ambient. Per això, també, hem reduït l’ús del paper i hem digitalitzat els deures als cursos dels nostres adolescents i preadolescents.\nA més a més, les motxilles del nostre alumnat estan fetes de plàstic reciclat. S’han utilitzat 4 ampolles de plàstic per fabricar cada motxilla.\nInternament ja només utilitzem bosses de blat de moro biodegradable, amb l’objectiu de fer servir el blat de moro biodegradable per fabricar els nostres materials en el futur.


L’alcaldessa reelegida de Barcelona, Ada Colau, ha nomenat ja la primera versió del nou govern, que ha de ser necessàriament provisional perquè hi ha el “compromís explícit”, com li agrada subratllar a Jaume Collboni, de muntar un executiu de coalició amb el PSC. Mentre es reparteix el pastís, però, l’Ajuntament de Barcelona no es pot quedar sense tinents d’alcaldia i regidors, i ahir els del mandat anterior van deixar de ser-ho.\nPer tant, hi va haver un primer repartiment de tinences d’alcaldia, que queden així fins que s’hi incorporin membres de lallista del PSC:\nNascuda a Tamarit de Llitera el 1984, és membre d’Iniciativa per Catalunya Verds des de l’adolescència. Llicenciada en Dret i en Ciències Polítiques a la UPF, és regidora de Barcelona des del 2011. Des de l’articulació de la confluència s’ha integrat poc a poc al nucli dur Ada Colau i aquest mandat que es va acabar ahir ha liderat la quarta tinencia d’alcaldia d’Ecologia, Urbanisme i Mobilitat, des de la que ha impulsat les polítiques sobre turisme, terrasses, habitatge i obra pública.\nRegidora de Barcelona des del 2015 i responsable de l’àrea de Feminismes i LGTBI i del districte de Sants durant el mandat que es va acabar ahir. Nascuda el 1982, té estudis de Periodisme i Cooperació Internacional amb el Desenvolupament. Membre del nucli dur del partit i figura en ascens dins dels comuns.\nAmb 54 anys, ha estat gerent municipal aquest mandat que es va acabar ahir i destaca per la seva llarga trajectòria política. És llicenciat en Ciències de l’Educació i ha exercit com a polític municipal molts anys amb el PSC. Durant l’etapa socialista va ser director de l’ICUB (1999-2003), sotsdirector del CCCB (2004-2006) i regidor de 2011 a 2014. Es va enfrontar amb Jaume Collboni a les primàries del PSC de Barcelona de 2014 i va quedar quart. Va ser un dels fitxatges estrella dels comuns en arribar a l’alcaldia, tot i que inicialment va adoptar un perfil tècnic. L’apropament a BComú al llarg del mandat li ha valgut la cinquena posició a la llista.\nEls districtes tenen des d’ahir aquests regidors\nAndreuenc nascut el 1974 i historiador per la UB, està especialitzat en la Segona República i la Guerra Civil de Barcelona i de Sant Andreu. Havia format part del moviment veïnal del barri i del Centre d’Estudis Històrics de Sant Andreu. Va entrar a BComú a través de Procés Constituent. Aquest mandat ha estat conseller tècnic de Ciutat Vella i mà dreta de la regidora Gala Pin, per tant els veïns ja el coneixen. Des d’ahir és també regidor de Territori i Districtes provisionalment.\nEixample: Jordi Martí. S’estrena com a regidor.\nJurista i sociòleg de 33 anys, ha estat assessor directe del tinent d’alcalde Jaume Asens i des d’ahir és regidor de Transparència i Drets Civils. Activista pro Drets Humans, va treballar a l’observatori DESC igual que el nucli dur de Guanyem Barcelona i ha participat a la plataforma Tanquem els CIE.\nSarrià-Sant Gervasi: Joan Subirats. S’estrena com a regidor.\nRegidor del districte de Gràcia i de Presidencia i d’Aigua i Energia des de novembre del 2015, sis mesos després de les eleccions arran de la sortida de Raimundo Viejo. Té 36 anys i és enginyer i activista mediambientalista. Abans d’entrar en política havia estat vinculat a la Xarxa per la Sobirania Energètica i la plataforma Aigua és Vida. Els veïns, per tant, ja el coneixen.\nHorta-Guinardó: Marc Serra. És l’únic al qual s’adjudiquen dos districtes.\nFins ara comissionada de Salut i de Diversitat Funcional i Autonomia Personal, des d’ahir és també regidora de Salut i Diversitat Funcional provisionalment. Té 48 anys i és doctora en Biologia Mol·lecular per la UB i post-doctorada per la Universitat de Yale. Ha estat professora universitària i investigadora de l’Institut Català d’Oncologia.\nNascuda a Lugo el 1979, és enginyera química de formació i impulsora de la PAH. Va ser diputada al Congrés des del 2016 fins al final de la legislatura que s’ha acabat i va ser un dels primers fitxatges anunciats per BComú per a la nova llista electoral.


Berkley PowerBait Pulse Shad 140 mm Multicolor, Waveinn\nBerkley PowerBait Pulse Shad 140 mm\nDescripció Berkley PowerBait Pulse Shad 140 mm\nMida de 18 cm del famós pols Shad per a la recerca dels peixos depredadors del trofeu. Fàcil de pescar, aquest esquers està equipat amb el BHR (Belly\nSistema de ganxo) que permet un aparell de triple ganxo ventral fàcil i evita que l’esquer tingui un dany durant la lluita.\nAroma de PowerBait\nMida més gran per apuntar a depredadors més grans\nBHR: Belly Hook Ready\nCompra els teus models favorits de Equip de pesca i disfruta practicant el teu esport favorit: nàutica i pesca! Amb la compra de Berkley PowerBait Pulse Shad 140 mm tens la garantia de devolució de 30 dies si no estàs satisfet amb la compra. A més a més, si tens qualsevol dubte a l’hora de fer la compra de Berkley PowerBait Pulse Shad 140 mm, posa’t en contacte amb el nostre equip tècnic de nàutica i pesca a través de correu electrònic o telèfon i t’ajudem!\nCaracterístiques Berkley PowerBait Pulse Shad 140 mm\nTecnologias Berkley PowerBait Pulse Shad 140 mm\nSostenibilitat Berkley PowerBait Pulse Shad 140 mm\nBerkley J-Walker 100 mm 14 gr\nBerkley SquareBull 60\nBerkley Prerigged Giant Ripple 160


El germà de Floyd demana al Congrés dels EUA que «aturi aquest dolor» - Diari de Girona\nEl germà de Floyd demana al Congrés dels EUA que «aturi aquest dolor»\nAproven una llei a l'estat de Nova York per augmentar la transparència en les investigacions a la Policia\neuropa press | 11·06·20 | 00:40\n«Aturin aquest dolor», va suplicar el germà de l'afroamericà George Floyd. El seu testimoni a favor d'una reforma policial va sacsejar la consciència del Congrés dels EUA, tot i que algunes veus conservadores van recórrer al fantasma de la por i van assegurar que qualsevol canvi portarà més crim. «Estic cansat del dolor que sento, del dolor de veure algú així, quan veus que el teu germà gran a qui has admirat tota la teva vida, quan el veus morint mentre suplica per la seva mare. Estic aquí per demanar-los que facin que això s'aturi. Atureu el dolor», va dir Philonise Floyd davant un comitè de la Cambra Baixa.\nEl germà menor de George Floyd va descriure el seu familiar com «un gegant amable» amb «un temperament tranquil» que, fins i tot, mentre «suplicava per la seva vida», seguia qualificant de «senyor» el policia blanc que durant nou minuts va prémer el genoll contra el seu coll.\nPer altra banda, el Consell del Districte de Columbia de Washington va aprovar un projecte de llei d'emergència que pretén reformar la policia de la zona i, entre d'altres disposicions, prohibeix l'ús de gas pebre, bales de goma i granades d'atordiment contra els manifestants. La legislació, que es va aprovar per unanimitat, també impedeix al Departament de la Policia Metropolitana contractar agents que han estat acomiadats en una altra jurisdicció.\nParal·lelament, l'estat de Nova York va fer un important pas, després de llargs anys d'haver-se reclamat més transparència en la seva policia, en derogar la secció 50-a de la Llei de Drets Civils, que evitava que es fessin públics els registres d'investigacions i accions preses sobre la mala conducta dels agents.


Proarcai, nou soci del Beauty Cluster - Beauty cluster Barcelona\nProarcai, nou soci del Beauty Cluster\nFirma de consultoria de selecció, organització i desenvolupament de talent, amb elevada experiència en projectes nacionals i internacionals per al sector químic i cosmètic. Compten amb oficines a Barcelona, Madrid i Eindhoven. Porten a terme projectes que ajuden al negoci en l’àmbit més complex. les persones.\nOfereixen serveis de reclutament i selecció, executive search, desenvolupament, organització, avaluació i projectes a medida.\nConeix més sobre Proarcai


Villetta Medadeddu Tratalias Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nvia aldo moro n. 20, Tratalias, Tratalias, Itàlia, 09010 - Veure al mapa\nAl visitar Tratalias, vosté es sentirà com a casa a Villetta Medadeddu, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Villetta Medadeddu, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, servei de cangur.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Villetta Medadeddu és una selecció idònia per a la vostra estada a Tratalias.


Nom: CENTRE HISTÒRIC DE CABACÉS\nAltres noms: Cabassers - Cabacers - Fuentes Clares - Vallclara\nNúm. Registre / Catàleg: 316-I\nEl poble, a 357 m, és allargassat entre el barranc de Montsant i el Barranquet i es compon de tres carrers bàsics a diferents nivells i d'altres travessers que escapen al defora en alguns casos. La part més alta tenia una sèquia que davallava pel carrer Major, avui coberta.\nLes cases, ben diverses pel que fa a fesomia, són generalment d'un o dos pisos i golfes, fetes de tàpia o paredat, amb reforços de carreu. Els carrers, no massa rectes, són pavimentats.\nEconòmicament es sustenta en els conreus de secà, ametller, olivera, vi i avellaner, també en l'avicultura i un xic de bestiar oví i cabrum. El terme, amb abundant vegetació, bàsicament pinedes i alzinars, és accidentat per el vessant occidentals del Montsant i està regat pels barrancs del mateix nom i el de Cavaloca. El poble, a 357 m, és allargassat entre el barranc de Montsant i el Barranquet i es compon de tres carrers bàsics a diferents nivells i d'altres travessers que escapen al defora en alguns casos. La part més alta tenia una sèquia que davallava pel carrer Major, avui coberta.\nEconòmicament es sustenta en els conreus de secà, ametller, olivera, vi i avellaner, també en l'avicultura i un xic de bestiar oví ...\nL'origen de la població es remunta a l'època sarraïna, quan sembla que era anomenada Avincabacer. Fou reconquerida per Ramon Berenguer IV, el qual, el 1149 la cedí als Premonstratenses per a fundar-hi un monestir, i la rebatejà amb el nom de Vall Clara. Els monjos traspassaren llurs drets al bisbat de Tortosa el 1158. Li fou atorgada la carta de població el 1185. Durant els segles XIII i XIV es desenvolupà notablement la qual cosa es manifestà per diverses construccions, engrandiment de la població i per l'aprovació dels usos i costums el 1310; el fogatge de 1378 li atorgava 50 focs. Fou cap de la Baronia de Cabassers, regida pel bisbe de Tortosa, des de 1515, atorgada a Lluís Mercader, bisbe de Tortosa i prior de Scala Dei. El 1650 marxà quasi tot el poble al moment què entrà un terç francès empestat. L'agost del 1651 fou ocupat pel príncep Joan d'Austria. El 1846 tenia 373 habitants. La població ha mantingut una activitat agrícola decreixent. L'origen de la població es remunta a l'època sarraïna, quan sembla que era anomenada Avincabacer. Fou reconquerida per Ramon Berenguer IV, el qual, el 1149 la cedí als Premonstratenses per a fundar-hi un monestir, i la rebatejà amb el nom de Vall Clara. Els monjos traspassaren llurs drets al bisbat de Tortosa el 1158. Li fou atorgada la carta de població el 1185. Durant els segles XIII i XIV es desenvolupà notablement la qual cosa es manifestà per diverses construccions, engrandiment de la població i per l'aprovació dels usos i costums el 1310; el fogatge de 1378 li atorgava 50 focs. Fou cap d...


La part de Querroig a Portbou és monument històric francès\nEls promotors de la recuperació del castell de Querroig demanen suport a la Generalitat perquè les runes situades just a la ratlla de la frontera es classifiquin també com a bé cultural d'interès transfronterer.\nEls vestigis del castell i de la torre de Querroig són inscrits oficialment al registre dels monuments històrics de l'Estat francès des del mes de desembre passat. El decret d'inscripció justifica que aquestes ruïnes constitueixen un paratge arqueològic d'interès europeu, per la seva implantació sobre la frontera entre els estats francès i espanyol, i per l'interès del conjunt de la fortificació construïda en pedra seca. Tot i que només queden ruïnes d'aquest conjunt, la seva peculiaritat és que està situat just al punt on coincideixen els límits de dos estats i tres municipis: Banyuls i Cervera de la Marenda, al Rosselló, i Portbou, a l'Alt Empordà.\nAl terme de Portbou hi ha l'antiga torre i un 15% (uns 160 m²) de la superfície total d'aquest conjunt, que representaria uns 1.200 m². Pels responsables de l'associació europea Salvem Querroig (que inclou representants dels tres municipis), el reconeixement francès d'aquest patrimoni és una fita important que ha de permetre desenvolupar més accions per dignificar aquest espai. El pròxim pas que volen ara és un reconeixement similar per part del Departament de Cultura de la Generalitat, classificant Querroig com a bé d'interès cultural. Segons els primers passos que ha fet l'associació, Querroig no disposa avui d'aquest segell, però totes les antigues fortificacions s'han de considerar béns d'interès cultural, sigui quin sigui el seu estat de ruïna, i s'han de beneficiar d'una protecció integral.\nStéphane Drouet, president de Salvem Querroig, fa un pas més i demana suport a la Generalitat i al Parlament de Catalunya perquè es reconegui oficialment el caràcter de bé cultural d'interès transfronterer: “És un cas únic, una mena de copropietat entre les administracions dels dos costats, i és l'oportunitat de tenir el primer bé cultural transfronterer, per al qual es podria pensar una gestió compartida, com passa amb l'illa dels Faisans, al País Basc”, explica Drouet.\nL'associació Salvem Querroig es va crear el 2002 i una de les primeres dificultats que va haver de superar va ser aclarir a quin costat de la frontera pertanyen les ruïnes. La imprecisió del traçat fronterer en aquest sector de l'Albera feia que ni els estats ni els municipis s'atrevissin a dir de qui era aquell paratge. Finalment, a partir del 2010 i amb Drouet al capdavant de l'entitat, es van reprendre les gestions i es va aconseguir determinar la repartició avui oficialitzada. Arran d'això, l'estiu del 2014 una delegació dels dos estats i de la comissió mixta francoespanyola encarregada de qüestions frontereres va procedir a la col·locació de quatre noves fites per fixar amb més precisió el traçat fronterer sobre la carena i sobre els vestigis de Querroig. Per l'historiador Arnald Plujà, la construcció de la fortificació es remuntaria a finals del segle XIII, que és quan es documenta com a propietat del comte d'Empúries.\nPublicada al diari "El PuntAvui", 17 de febrer de 2017 - Esteve Carrera - Portbou


Junqueras confirma que veurà Puigdemont dimecres a Brussel·les: "Hi tinc molt bona relació" La República\nJunqueras confirma que veurà Puigdemont dimecres a Brussel·les: “Hi tinc molt bona relació”\nACN Barcelona.-El president d’ERC, Oriol Junqueras, ha explicat que no ha parlat amb l’expresident de la Generalitat Carles Puigdemont des de l’indult però ha assegurat que hi té una “molt […]\nACN Barcelona.-El president d’ERC, Oriol Junqueras, ha explicat que no ha parlat amb l’expresident de la Generalitat Carles Puigdemont des de l’indult però ha assegurat que hi té una “molt bona relació” i que el veurà dimecres que ve a Brussel·les. En una entrevista al programa FAQS de TV3, Junqueras ha afegit que ha parlat amb Puigdemont cada vegada que ha sortit de la presó amb un tercer grau. Pel que fa al ‘no’ taxatiu del president del govern espanyol, Pedro Sánchez, a un referèndum, el president d’ERC creu que no és cap sorpresa per a ningú. “Nosaltres defensem el principi democràtic i és evident que el govern espanyol està molt lluny d’això”, ha afegit.\nJunqueras viatjarà dimecres a Brussel·les, en el segon viatge que fa a l’estranger des que va ser indultat, després que aquesta setmana hagi visitat a Ginebra la secretària general del seu partit, Marta Rovira.A Bèlgica, es reunirà amb el president Puigdemont i la resta de l’exili a la Casa de la República, acompanyat per la resta de presos republicans indultats: Carme Forcadell, Dolors Bassa i Raül Romeva. Pel que fa a la via unilateral, el líder dels republicans ha defensat que “s’ha d’estudiar tot” si aquesta via obre les portes del reconeixement internacional però ha assenyalat que “fins ara s’ha constatat que no obre la via del reconeixement internacional”. En aquest sentit, ha apostat per fer-ho com recomanen els actors internacionals, a través del diàleg, i ha insistit que la resolució del conflicte serà “inevitablement multilateral”.


FETE-INFORMA comissió tècnica sexennis ensenyament concertat\nResum comissió tècnica complement lligat a antiguitat i formació (sexenni)\nEl dilluns per la tarda FeSP-UGT va participar a una reunió tècnica a la Conselleria per concretar els criteris i el procediment per a que el professorat en pagament delegat de l’ensenyament concertat comenci a cobrar un primer sexenni el mes de setembre de 2016.\nLa principal novetat respecte l’esborrany i la primera reunió, es que el professorat amb més de 18 anys d’antiguitat i que com marcava l’acord del 2008, durant l’any 2010 va fer tots els tràmits i que sortien a un llistat provisional, no han de fer cap tràmit ja que la conselleria els hi reconeixerà automàticament el sexenni.\nLa resta de treballadors ha de seguir els tràmits establerts en el seu dia, comentar-vos que segurament dissabte dia 18 de juliol sortirà publicat al BOIB, la resolució amb les instruccions, els annexos i el llistat abans esmentat.\nEns posam a la vostra disposició per aclarir qualsevol dubte al respecte.\nLa quantia màxima del sexenni és la que estableix l’acord, malgrat hi pugui haver professors/es que facin més de 24 hores lectives. Del tot comprensible des de FeSP-UGT.\nA dia d’avui només s’estableixen els criteris per al cobrament d’un sexenni, els propers anys s’iniciaran les negociacions pes establir els criteris per cobrar els següents sexennis.\nLes patronals i les cooperatives varen manifestar la seva preocupació, principalment pels centres d’una línia a ESO davant la manca d’hores per la implantació de la LOMQUE, el canvi en les optatives i els itineraris a 4t.\nLa reducció de 24 a 23 h lectives a ESO i batxillerat s’haurà de negociar durant el curs 2016 / 2017.\nPaga extra Nadal 2012, no ens varen poder assegurar que s’aboni a la nòmina de juny el 12’5% pendent per enguany. Si no s’abona el mes de juny s’abonarà més endavant.\nLa resolució definitiva de dotació addicional sortirà a finals de la setmana que ve.\nQuadre explicatiu sexenni concertada


En marxa noves accions formatives per a empreses i emprenedors – La Bústia\nPer Redacció / La Bústia 14 de març de 2019 a les 7:00 0 567 Visites\nEls 21 cursos de formació s’imparteixen als diversos municipis de la zona nord\nEl Centre de Promoció Econòmica Molí Fariner de Martorell, juntament amb els ajuntaments del Baix Llobregat Nord, posen en marxa de nou les inscripcions a les 21 accions formatives per a persones emprenedores i empreses per dur a terme durant els mesos de març a novembre de 2019. Les accions formatives estan programades de manera conjunta com a projecte d’àmbit supramunicipal entre els diferents ajuntaments de la zona nord del Baix Llobregat amb l’objectiu de seguir fomentant i impulsant el desenvolupament econòmic local a través de la millora de les competències i capacitats de les persones emprenedores i empreses del territori.\nEntre les diferents propostes, figuren cursos de consolidació i creixement d’empreses, Els emprenedors també tenen un ampli ventall de sessions d’acompanyament per reforçar el seu inici. També s’hi poden trobar accions amb un contingut eminentment divulgatiu de gran utilitat per a les empreses i autònoms. Finalment s’ofereix a Martorell, “World Café: impulsant la col·laboració i les oportunitats empresarials al territori”, una sessió de dinàmiques de networking amb l’objectiu de propiciar la relació entre els participants per facilitar oportunitats empresarials.\nLes inscripcions dels diferents cursos ja es poden realitzar a través del Molí Empresa. La major part de les accions formatives es duran a terme des del Molí Empresa de Martorell i comencen el dia 26 de març de 9.30 a 13.30h amb la sessió informativa “Utilització simple i eficient del certificat digital, signatura electrònica i facturació electrònica a l’empresa” a càrrec de la formadora Núria Gil i Martell de la consultora Akuaba SL.\nLes formacions es realitzen a les instal·lacions del diferents serveis de Promoció Econòmica dels municipis participants i es detalla en cada formació. Per realitzar les accions formatives és imprescindible inscripció prèvia omplint el formulari de l’activitat.corresponent al web Molí Empresa o presencialment a cada servei de Promoció Econòmica dels diferents municipis participants.\nUn mural dona la benvinguda al nucli antic d’Olesa


L'Institut Ramon Llull porta set companyies a l'Off d'Avinyó en la segona edició d'Avignon à la Catalane - Actualitat - Institut Ramon Llull – Llengua i cultura catalanes\nEscèniques. Avinyó, 20/06/2013\nSet companyies presentaran els seus espectacles a la segona edició del programa Avignon à la Catalane organitzat per l'IRL dins l'Off d'Avinyó. Es tracta d'una proposta variada i multidisciplinar que vol acostar a públic i programadors francesos l'actualitat de l'escena catalana. Aquesta proposta es completa amb la lectura de l'obra Lleons de Pau Miró al Festival d'Avinyó, dins la carta blanca que el festival ha donat a la Maison Antoine Vitez.\nVillatoro, Racouet i Susanna durant la presentació del programa\nEn la presentació del programa que s'ha celebrat aquest dijous a l'Institut Français, el director de l'IRL, Vicenç Villatoro, ha lligat aquesta tornada a Avinyó a l'èxit de l'any passat: "les companyies van tenir visibilitat i van aconseguir actuacions a posteriori". A més, ha avançat que "tenim voluntat de continuïtat en properes edicions". Per a Villatoro és destacable també que les companyies "que hi podrien anar soles i per separat" hi vagin "juntes sota una etiqueta compartida que hem comprovat que ens dóna un valor afegit perquè augmenta la visibilitat i el ressò. Aquesta etiqueta compartida és útil per a les companyies i, sobretot, per a la feina de l'IRL, ja que ajuda a construir una imatge de marca". De la seva part el director de l'Institut Français, Yannick Racouet, ha desitjat molt d'èxit a les companyies catalanes en "el teatre més gran del món" i ha recordat que enguany a Avinyó "s'hi presentaran 1066 companyies i més de 1600 espectacles".\nTambé se celebrarà una lectura de Lleons de Pau Miró dins el Festival d'Avinyó


De vacances? Troba la literatura sobre el teu mapa\nLa literatura de l’exili, qui la va escriure i on? Els itineraris vitals dels nostres autors clàssics, on transcorren?\nEl Mapa Literari Català (MLC) és l’eina a l’abast de tothom per entrar en contacte amb llocs, autors i textos. Molts ja el coneixeu sobradament. Per a la resta, aquesta és una invitació a fer del MLC una guia de consulta i de descoberta per aquests dies d'estiu.\nSabem que les vacances porten a espais nous. Alguns d’aquests llocs són ‘espais escrits’, punts sobre el mapa que els i les autores han fet seu amb la literatura. Aquest llegat, recollit en més de 1.600 textos sobre el mapa mundi és el que contribuïm a preservar i difondre.\nVeureu que sobre el mapa físic hi ha cartografiada la ‘paraula’ dels clàssics catalans de finals del s.XIX i XX. El resultat d’aquesta cartografia col·laborativa -feta entre tots els centres de patrimoni literari- és un mapa d’emocions, de vivències, que descriu la història i el lloc des de la mirada subjectiva de l’escriptor. Una aproximació amb valor artístic i literari.\nVeureu que alguns d’aquest ‘espais escrits’ s’agrupen en rutes (descarregables en gpx i pdf) per fer itineraris literaris autoguiats. Esteu doncs, convidats a fer cerques, lectures i desàrregues.\nMés informació: Mapa Literari Català (MLC)


El Narcís Sala és l'estadi municipal que al barri de Sant Andreu de Palomar, més concretament al carrer Santa Coloma acull els partits de la Unió Esportiva Sant Andreu, amb una capacitat per a 6.550 espectadors. A banda de l'activitat futbolística, al llarg de la seva història ha acollit diversos esdeveniments i concerts.\nEl Narcís Sala és l'estadi municipal que al barri de Sant Andreu de Palomar, més concretament al carrer Santa Coloma acull els partits de la Unió Esportiva Sant Andreu, amb una capacitat per a 6.550 espectadors. A banda de l'activitat futbolística, al llarg de la seva història ha acollit diversos esdeveniments i concerts. (ca)\nCamp Municipal Narcís Sala (ca)


Tinc un mòbil nou | Sempre Viaggiando\nTinc un mòbil nou\nAls 16 anys rebia dels Reis Mags el meu primer mòbil: un Alcatel d’Airtel, enorme, de color gris i amb un tros d’ antena incorporada. Un autèntic dinosaure! Un any després, cansada d’aquell color gris, el vaig pintar de vermell amb un taker ^^ (tothom té un passat «ado»). Després va venir un Sagem amb pantalla de colors i, més tard, un Sony Ericsson amb Bluetooth, fotos i quatre parides més. Avui he passat per la botiga vermella i m’he endut un LG Viewty. El mateix que el xaval que ens atenia li va comprar a la seva nòvia la setmana passada (o això és el que ens ha dit per vendre’ns-el).\nl’LG Viewty és un senyor mòbil. Càmera de 5 Mega píxels, ràdio, MP3, Mp4, google maps, pantalla tàctil, mini pen per escriure, targeta de 2 GB de memòria, vídeos, connexió a internet i un llarg etcètera de funcions i aplicacions que no sé encara per a què serveixen. I això que jo només volia un mòbil!\nReconec, però, que el disseny m’encanta i que m’agradarà encara més fardar escrivint els SMS amb teclat tàctil o creant una cita del calendari amb el mini-pen. De moment, ja cal que em vagi buscant una bona funda si vull que la pantalleta tàctil duri uns quants anys…\nPD. El millor de tot és que, per fi, és de color vermell! ^^ Sense necessitat de taker..\n2 thoughts on “Tinc un mòbil nou”\n29/11/2008 a las 16:43\nNo sabia aquest passat turbi de tu 😉\n30/11/2008 a las 22:32\njajaja, ja em diràs que tal va!! Que com et vaig dir, és la meva opció per si no em poden reparar el meu ; ) el disseny és xulíssim!!!\nel que no tinc clar, si negre o vermell. Ja saps que jo soc de vermell, però potser massa cridaner (aiiiiiii que m’estic fent gran….)\nsi arribo a saber que ens trobem la botiga, porto croissanets per esmorzar!!!


10 consells per redactar una bona notícia | Barcelona + Sostenible\n10 consells per redactar una bona notícia\nButlletí Notícies 325\nQuines accions de sostenibilitat esteu fent al vostre centre? Doneu-les a conèixer a través del nostre butlletí a l’apartat “Les escoles dia a dia”. Aquí hi trobareu algunes indicacions útils per a escriure un bon article!\nEl butlletí Notícies s'elabora cada quinze dies amb informació sobre el programa, una selecció de recursos i les aportacions que els centres educatius ens feu arribar. “Les escoles dia a dia” és l'apartat del butlletí en el qual els centres intercanvieu, compartiu i mostreu bones iniciatives que fan créixer la xarxa d’Escoles + Sostenibles. Si a més a més és l'alumnat qui les redacta, encara millor!\nUs facilitem 10 senzilles orientacions per redactar els vostres articles:\n1. Organitzeu bé la informació: imagineu que sou periodistes i intenteu respondre al primer pa ràgraf les preguntes de les "6W" (who, what, when, how, where i why): qui, què, quan, com, on i per què\n2. Sigueu propers amb el lector: oblideu-vos de les frases llargues i complexes. La comunicació amb els lectors i lectores ha de ser propera, pel que la vostra prioritat hauria de ser que el missatge es comprengui de forma clara.\n3. Personalitzeu les notícies: feu que la vostra notícia sigui única! Expliqueu la vostra pròpia història amb el vostre punt de vista. Recordeu que una iniciativa personal sempre arriba més fàcilment!\n4. Escolliu un bon titular: el titular serà el que impulsarà la lectura de la notícia. Intenteu que sigui una frase eloqüent i que inclogui el contingut principal. Una estructura recomanable és: subjecte + verb + CD (què?) / CC (complements).\nL'Escola Santa Anna impulsa el projecte "La ciutat que volem"\nDEPANA i l'Escola Mare de Déu del Coll inicien un projecte d’Aprenentatge Servei\nCom afecta la contaminació atmosfèrica als líquens?\n5. Feu textos breus: tingueu en compte que el temps és un recurs molt limitat. Us recomanem que la notícia no excedeixi les 300 paraules. A més, estructurar el contingut en paràgrafs de 3 o 4 línies i destacar els conceptes clau amb negretes faran que la lectura sigui més amena.\n6. Enllaceu: la informació textual és només un dels recursos que teniu per transmetre la vostra notícia. Podeu completar-la amb enllaços i recursos multimèdia com vídeos, imatges, cançons o presentacions.\n7. Afegiu informació: com que el text de la notícia ha de ser breu, de ben segur que teniu més informació. Una bona idea és afegir enllaços al final de la notícia on els lectors i lectores puguin ampliar la informació o trobar dades clau.\n8. Corregiu l'escriptura: reviseu les faltes d'ortografia i l’estructuració del text. Un cop tingueu la notícia revisada, podeu passar el text per un corrector ortogràfic. L’Optimot és un bon aliat!\n9. Escolliu bones imatges: com diu la dita, una imatge val més que mil paraules. Escolliu imatges que convidin a llegir l’article i que reflecteixin el contingut principal de la notícia. Necessitem com a mínim dues imatges grans (si en teniu més millor, l'article quedarà més complet) i amb bona resolució per a ajustar-les a les mides del butlletí Notícies.\n10. Jerarquitzeu la informació: és important que la informació estigui presentada de major a menor importància. Moltes persones no es llegiran la notícia sencera! Per tant, us aconsellem que al primer paràgraf inclogueu la informació essencial (6W) i els altres us serveixin per contextualitzar la notícia i afegir-hi més detalls.\nCom enviar notícies perquè es publiquin al butlletí d'Escoles+Sostenibles?\nSi voleu enviar-nos algun text, ho podeu fer mitjançant el correu electrònic escolessostenibles@bcn.cat en format word, de manera que posteriorment puguem extreure la informació fàcilment per a introduir-la al web. Qualsevol article pot anar acompanyat d'imatges, enllaços, vídeos, referències virtuals, etc.\nIMPORTANT! Tenint en compte el procés d’elaboració que suposa, els articles s’han d’enviar una setmana abans de la tramesa del butlletí (com a màxim el divendres de la setmana anterior a l’enviament).\nAmb aquests consells, us animem a que ens envieu les vostres notícies per al nostre butlletí!


La UVic comptarà amb un nou campus a Granollers el proper curs 2016/2017 – Catalonia Gourmet\nEls socis són noticia, Universitat de Vic\nLa UVic comptarà amb un nou campus a Granollers el proper curs 2016/2017\nLa Universitat de Vic impartirà dos nous graus (Administració i Direcció d’Empreses (ADE) i Grau de Marketing) i un cicle formatiu de grau superior (Marketing i Publicitat) al nou campus de Granollers. Aquest nou centre universitari se suma als campus dels quals ja disposa la UVic a Barcelona, Vic i Manresa i forma part del creixement estratègic de la UVic.\nLes instal·lacions del nou campus es situaran a l’antiga fàbrica tèxtil Roca Umbert i es coneixeran amb el nom d’UGranollers. A més, per al proper curs 2017-2018 s’impartirà el primer grau d’Enginyeria de l’Automòbil de Catalunya i el grau d’Emprenedoria i Economia Digital.\nEl nou cicle formatiu s’impartirà de forma dual i els graus s’oferiran en horari de tarda amb un itinerari per mòduls, amb l’objectiu de fer compatible la jornada laboral i la formació.\nLa UVic ofereix actualment 25 titulacions, tres d’elles amb un format semipresencial en català i castellà per primera vegada, i compta amb 6.226 alumnes, 536 professors, 196 professionals d’administració i serveis i 72 màsters de formació contínua.\nEmbotits Salgot presenta el seu cas de canvi estratègic al IESE\nIndescat i 19 clústers més constitueixen la “Xarxa de Clústers Catalans”


dissabte, 11 de maig de 2013 | 20:38h\nAmb poques setmanes de diferència ens han deixat dos homenots de la biologia: François Jacob (1920-2013) i Christian de Duve (1917-2013). Els dos foren un senyors científics, en el sentit més noble de l’expressió. D’aquells que quan els llegies o els escoltaves, no et deixaven indiferent. Tot dos guardonats amb el Nobel, les seues aportacions al coneixement i la comprensió de la vida són indiscutibles. Però, a més, sentien aquella pulsió interna de fer-se escoltar i entendre pel públic. Per dir-ho com de Duve, per fer que la il·luminació de la ciència no quedés restringida als iniciats.\nDels dos guarde un record molt viu de la darrera vegada que vaig parlar amb ells. La primavera de 2004, acompanyat d'un amable Michel Morange, vaig visitar Jacob al seu despatx del Pasteur a París. L’objecte de la visita fou obtenir el vist i plau pels nostres plans de publicar un llibre amb un recull de textos, tot recordant el seu nomenament com a Doctor Honoris Causa de la Universitat de València. D’allí vaig eixir ben content amb l’embrió de El desván de la evolución (PUV, 2007) a la butxaca. París em semblava molt més encantador i amical que de costum, camí de casa a la rue Scheffer. Amb de Duve vaig sentir l’emoció inconscient de la darrera vegada que ens veuríem. Amb ell havia coincidit a diversos congressos internacionals de l’origen de la vida, des d’aquell de Barcelona de 1993 organitzat per Oró. El darrer per a ell fou el de Florència de 2008, sempre acompanyat per la seua néta, fent aquella memorable xerrada al Palazzo Vecchio.\nDe tots dos ens queden les idees i les paraules. Per a mi Jacob és el gran heroi de la intel·ligibilitat de l’evolució molecular, amb la seua metàfora del bricolatge. En canvi, de Duve ha dedicat bona part de l’obra dels darrers vint anys a la reflexió sobre l’origen de la vida, l’evolució humana i el significat de tot plegat. A Jacob tornaré un altre dia. Perquè ara mateix vull completar el meu text sobre els llibres de de Duve fent referència a la seua darrera obra Genetics of Original Sin. The Impact of Natural Selection on the Future of Humanity (Yale University Press, 2010). El pecat original és la selecció natural operant sobre els nostres genomes. La redempció és la nostra lluita deliberada i plenament conscient contra la selecció natural, perquè la nostra és la única espècie científica del planeta. Aquest darrer llibre de de Duve ens transporta des de l’origen de la vida fins a la responsabilitat humana en el futur de la vida, si més no la de la pròpia espècie. Un problema, identificat per de Duve i remarcat per Edward O. Wilson en el pròleg, és que, si bé les principals transicions evolutives –de la macromolècula al bacteri, d’aquest a la cèl·lula complexa eucariota, l’aparició de la pluricel·lularitat, de les societats animals– han transcorregut en escales de temps àmplies, l’aparició de l’espècie humana i la transformació tecnològica de l’entorn han estat un llampec geològic. Sobre les nostres emocions paleolítiques hem bastit institucions medievals i tecnologies pròpies de deus, per dir-ho com Wilson. Al final del llibre, de Duve suggereix possibles solucions ètiques, socials, polítiques i religioses. Jo no sóc tan optimista i, ben mirat, crec que la redempció humana sembla més aviat un somni impossible, ateses les circumstàncies i els lideratges mediocres que ens toca sofrir a totes les escales.\nChristian de Duve ha triat el moment de la seua partida d’aquest món, envolat de la família. Tota una lliçó de coherència: científic catòlic (si més no, en la seua època més jove), preocupat per les col·lisions entre el coneixement científic i la creença religiosa, membre de l’Acadèmia Pontifícia però declarat defensor de la necessària regeneració de les esglésies, com una de les forces contra la nostra desaparició com a espècie. I qui dubtaria que el reconeixement del dret a una mort digna seria un bon començament d'aquesta regeneració.\nFografia de Christian de Duve agafada del web del de Duve Institute.\ndiumenge, 10 de març de 2013 | 21:08h\nSembla com si fos ahir que dibuixava unes caricatures dels companys del Departament de Bioquímica per celebrar els 30 anys de la doble hèlix. I ara pense que han passat tants anys d'allò com els que separaven la caricatura del "Gran Circ del DNA" de la descoberta de Watson i Crick. Seixanta anys d'aquell eureka prodigiós que, tot i tenir un impacte mediàtic imperceptible, seria el preludi de l'edat d'or de la biologia molecular.Diversos mitjans s'han fet ressò de la rèplica del pub Eagle de Cambridge feta al Laboratori de Cold Spring Harbor on hi viu Watson, per rememorar el passat 28 de febrer aquella entrada triomfal de Crick dient que havien descobert el secret de la vida. L'anècdota la va difondre Watson en la polèmica narració La doble hèlix, però Crick sempre va dir que no ho recordava així. A propòsit d'aquest llibret (del qual hi ha versió castellana), Alexander Gann i Jan Witkowski han publicat una esplèndida edició il·lustrada i anotada. És una manera molt diferent de llegir aquest llibre perquè no sols hi abunden les anotacions històriques i biogràfiques dels protagonismes sinó que porta uns suculents annexos. Un és la història de les vicissituds de Watson per publicar el manuscrit i l'ennuig d'alguns dels al·ludits, especialment de Crick. El llibre també conté molts facsímils de manuscrits i cartes.Precisament, fa uns dies Nicholas Wade ens recordava a NYT (i avui ho ha publicat el diari Ara) la carta que Crick va enviar al seu fill de 12 anys Michael descrivint el model de la doble hèlix i datada el 15 de març de 1953, quan encara el famós article de Nature no havia estat escrit: Benvolgut Michael, Jim Watson i jo probablement hem fet una descoberta molt important... La nostra estructura és molt bonica. Amb un estil divulgatiu remarcable (llegiu la transcripció ací), aquesta potser siga la primera descripció escrita de la doble hèlix, les seues implicacions genètiques i la visió de l'existència d'un codi (la carta de Watson a Delbrück del 12 de març no és, ni de bon tros, comparable en profunditat i claredat, i no parle només de l'horrorosa cal·ligrafia de l'americà).Els fetitxistes s'alegraran de saber que el Michael Crick ha decidit treure a subhasta el document a través de Christie's i que s'estima que pot arribar a valdre uns 2 milions de dòlars. La meitat dels diners aniran a parar a l'Institut Salk, centre que acollí Crick en la darrera etapa de la seua brillant carrera científica. Algú en dóna més?Esquema de la replicació del DNA dibuixat per Crick en la carta al seu fill Michael.\ndiumenge, 3 de març de 2013 | 21:39h\nAlfred Russel Wallace, el codescubridor del principi de la selecció natural, fa cent anys que morí. I amb aquest pretext, l'Espai Ciència de l'OCCC organitza un cicle d'activitats amb el títol La geografia de la vida (vegeu el programa complet). Enguany se'n parlarà, si més no en els cercles naturalistes, de la importància del llegat de qui molts consideren com el fundador de la biogeografia. Us podeu apropar a la seua obra a través dels recursos de Wallace Online de John van Whye (que també edita el Darwin Online). L'any 2008, coincidint amb el 150è aniversari de la comunicació conjunta de Darwin i Wallace a la Linnean Society, les Publicacions de la Universitat de València ens oferiren La lluita per la vida, una selecció de textos en la col·lecció Breviaris, incloent-hi les comunicacions dels dos autors sobre la selecció natural (un fet transcendental per a la història de les idees però que no causà cap sensació), nombroses cartes i un emotiu discurs de Wallace de 1908, quan va rebre la medalla Darwin-Wallace de la Linnean en el 50è aniversari de la publicació. El mateix Wallace dissipa en aquelles paraules d'agraïment qualsevol idea conspirativa del suposat plagi de Darwin sobre les idees de Wallace. Per si això no fos prou, van Wyhe i Kees Rookmaaker publicaven en 2012 en el Biological Journal of the Linnean Society una acurada anàlisi de la ruta seguida per la carta i el manuscrit sobre la selecció natural de Wallace des de les Índies Orientals fins a Down House. Si la comunicació conjunta a la Linnean fou l'1 de juliol de 1858, l'estudi detallat del correu indica que el text li arribà a Darwin el 18 de juny anterior. Per tant, no hi ha lloc per a cap paranoia amb la prioritat de Darwin, un afer que tant el torturava i que l'actor Juli Cantó ha sabut expressar de manera molt convincent a través del text de Craig Baxter (per cert, del 21 al 31 de març es tornarà a representar l'obra Darwin a la Sala Flumen de València).Per a setembre està previst que van Wyhe publique un llibre amb vocació de tancar per sempre les polèmiques Dispelling the Darkness: Voyage in the Malay Archipelago and the Discovery of Evolution by Wallace and Darwin.\nAfegir-hi un comentari Emocionar-se amb Darwin\ndimarts, 19 de febrer de 2013 | 23:29h\nLa biografia de Darwin és apassionant. Un viatge al voltant del món convertit en una aventura de la ment humana com mai abans s'havia imaginat. Un científic que trasbalsa el pensament i la visió del món des d'un ambient casolà i familiar, envoltat de xiquets, amb una dona que el vigila per darrere des de l'ortodòxia, però alhora és objecte d'un enamorament profund i sincer. Una fe religiosa que es transmuta en un escepticisme essencial, colpejat pel dolor i la mort del pare o dels fills, en especial de la seua Annie. Un pensador meticulós, un observador agudíssim, un experimentador embafador pel detallisme. Un lector compulsiu i un escriptor que fa córrer rius de tinta. Moderat en la forma, audaç i atrevit en la idea. Provocador contra la seua voluntat, amic dels amics, implacable amb l'adversari. Capaç de tractar amb la mateixa destresa i genialitat l'origen de la humanitat o la vida anònima dels cucs de terra. I tot això, víctima de la malaltia crònica i del dolor fins al final dels seus dies. Dóna o no dóna per a una pel·lícula? O una obra teatral.Moltes vegades m'he preguntat com seria la famosa rialla de Darwin, o com si li trencaria la veu amb l'emoció més humana o amb el plor. L'actor Juli Cantó recrea el personatge amb convicció i té un digne oponent en Enric Juezas fent d'Asa Gray. Els dos actors omplen l'escenari durant la representació d'una peça inspirada en la correspondència entre els dos amics i científics. El text Re:Design de Craig Baxter ha estat adaptat per Joan-Vi Martínez-Luciano i Toni Lluch i el dirigeix Imma Sancho. Avui s'ha fet l'assaig general i hem gaudit del diàleg entre Darwin i Gray. Demà dimecres i el dijous a les 19.30h es representa a la sala Matilde Salvador de La Nau. Dijous a les 12.30h l'oferiran també a la Sala Charles Darwin del Campus de Burjassot-Paterna (entrada lliure) dins de la programació del Dia de Darwin.A la foto: Darwin-Cantó (esquerra) i Gray-Juezas.\nAfegir-hi un comentari Un asteroide passa de llarg... de moment.\ndijous, 14 de febrer de 2013 | 22:53h\nDivendres 15 de febrer de 2013 passa un asteoride d'uns 50 m de diàmetre a poc més de 20.000 km de la Terra. Les possibilitats d'observació les ha explicat molt bé l'amic Enric Marco a Pols d'Estels i l'Observatori Astronòmic de la Universitat de València (OAUV). Molts comentaris apareguts en premsa i a la xarxa satisfan, més o menys explícitament, un sentiment d'alleujament pel fet que l'asteroide 2012 DA14 ens passa fregant però sense risc que es precipite sobre el nostre planeta. D'acord, però només és una qüestió de temps que un d'aquests objectes acabe xocant amb la Terra. En el passat remot la freqüència i l'energia d'impacte d'asteroides, de cometes o meteorits era molt superior a l'actual. Segons els models més acceptats de la formació d'un planeta habitable, molts materials abocats pels objectes extraterrestres sobre la superfície planetària formarien part de les matèries primeres de l'origen de la vida. És per això que els impactes poden tenir una vessant letal, sense dubte (no cal preguntar-li als dinosaures), però en el començament de tot també tindrien un protagonisme fertilitzador. En èpoques actuals, per sort, els ritmes de col·lisió amb objectes grans són molt baixos. De micrometeorits estan entrant en l'atmosfera continuament i de meteorits d'1 m, un a l'any. La freqüència de col·lisió amb un objecte com el que provocà els fets de Tunguska de 1908, d'una grandària similar a l'asteroide que ens visita ara, s'estima en un cada tres segles. Vol dir això que 2012 DA14, per un pèl d'unes decenes de milers de quilòmetres, no ha acomplert encara l'estadística. Ens toca esperar, doncs.La figura mostra les estimacions recollides per Vincent Courtillot (Courtillot, V. 1999. Evolutionary Catastrophes: the Science of Mass Extinction. Cambridge: Cambridge University Press).Actualització 15 de febrer de 2013. Quina casualitat! El meteorit rus ha eclipsat el protagonisme de l'asteroide.\ndissabte, 29 de desembre de 2012 | 10:32h\nNo vull que acabe l'any sense fer un petit homenatge a Stéphane Leduc i el seu llibre La biologie synthétique. Fins avui, el terme "synthetic biology" ha estat emprat en 2.177 ocasions en publicacions científiques (segons el buscador Scopus). Però d'aquestes, només 10 corresponen a treballs anteriors a l'any 2000. De fet, la primera vegada que es registra és en la ressenya del llibre de Leduc que un misteriós W. A. D. publicà en la revista Nature en 1913. És evident que el segle XXI ha començat amb un furor desmesurat per això de la biologia sintètica.Però tornem per un moment a Leduc. Aquest metge nascut a Nantes el 1853, estudià física i medicina a París i des de 1883 fou el primer profesor de física a la facultat de medicina de Nantes, on romandrà fins jubilar-se en 1924. Tota la seua carrera científica gravita al voltant del paper de les forces físiques en la biologia i la medicina. Sembla que fou un gran ensenyant, molt eloqüent i hàbil en l'ús d'experiments i demostracions a l'aula. També practicà la medicina hospitalària i és reconegut com un gran higienista. De fet, descobrí l'origen de l'epidèmia de còlera de 1884 i, com a vicepresident del consell d'higiene de la regió, tingué un protagonisme destacat en la lluita contra les malalties infeccioses, sobretot el tifus i la tuberculosi. A banda dels seus interessos en les investigacions biofísiques i l'efecte de les forces mecàniques i de l'electricitat sobre el cos humà, una bona part dels seus esforços s'adreçaren a l'estudi del comportament físic i químic dels líquids i minerals que podien informar sobre la vida, les seues singulars propietats i el seu origen. La fotografia científica tingué ací un lloc destacat, perquè els llibres de Leduc estan molt ben servits d'imatges. I no ens deixen indiferents totes les edificacions químiques que tractaven de simular els fenòmens vitals. Fruit d'aquestes recerques és el llibre que avui recordem, editat per A. Poinat a París el 1912. És un llibre preciós, amb més de cent imatges, on Leduc presenta els seus resultats sobre la fabricació de vida i on fa aquella rotunda i definitiva pregunta que posa contra les cordes el vitalisme: En quoi est-il moins admissible de chercher à faire une cellule que de chercher à faire une molécule? (p. 14).Vist retrospectivament ens pot semblar un disbarat tot el programa de recerca de Leduc. Com també el del dels plasmogenistes, amb el lideratge del mexicà Alfonso L. Herrera. No obstant això, posats en el seu context, tots aquests autors perseguien un objectiu legítim d'explicació de la vida en un marc estrictament naturalista. Foren confrontats amb passió tant per científics que ja ho consideraven com una aproximació massa naïf a la complexitat de la vida que emergia davant dels ulls dels primers bioquímics, com per aquells que, arrossegats pel vitalisme, preferien buscar refugi en la no-explicació d'una força misteriosa que impregnava la vida i que la feia inescrutable i, per tant, impossible de sintetitzar en el laboratori. L'historiador Jesús Català i jo ho vam presentar com un preludi prematur de l'efervescència actual en un article que titulàrem The Renaissance of Synthetic Biology. Ara, quan hi ha un entusiasme col·lectiu vers la possibilitat de redissenyar els circuits metabòlics i reguladors de les cèl·lules, observem que una cosa són les intencions i els anhels i un altra de ben diferent, la realitat, crua i dura, de la complexitat cel·lular. D'aquesta encara avui arrapem una fina capa superficial i intuïm que la naturalesa intrínsecament fluïda i molla de la bioquímica, fa molt més difícil d'assolir un ideal enginyeril de la modificació de la cèl·lula. Amb el company Manuel Porcar hem discutit recentment fins a quin punt els discursos de la biologia sintètica estan sent confirmats pels fets tangibles dels resultats publicats. En l'article Are We Doing Synthetic Biology? proposem restringir molt més l'ús d'aquest terme que fins ara i convidem a un bany de realisme respecte als avenços produïts en els darrers anys. No tot el que s'etiqueta com biologia sintètica ho és realment. En la majoria dels casos continua sent una enginyeria metabòlica, molt refinada això sí, però mancada dels ideals del redissseny programable, fiable i previsible, que esperen els enginyers entrenats amb màquines artificials. Les cèl·lules tenen els seus capricis, modelats per la selecció natural, que les fan robustes però tremendament flexibles. Això que sembla una contradicció és la clau més decisiva de la supervivència i alhora un mal de cap fabulós i un fracàs assegurat per a l'enginyer que ho ignore. Afegir-hi un comentari La princesa Letizia i el negoci de la pseudociència\ndiumenge, 2 de desembre de 2012 | 10:49h\nL'apunt més visitat d'aquest bloc és El príncep ha de triar, on criticava que el príncep hereu de la monarquia espanyola lluïa fa un temps un d'aquells braçalets màgics que foren condemnats per publicitat enganyosa ací amb una multa gairebé simbòlica (però completament afonats als Estats Units).Ara veig que la seua dona, la senyora Letizia, compra productes "bio" a una tenda de Madrid que també ofereix, segons la revista Lecturas d'on trec la informació confirmada en la web de la botiga, "conferències, seminaris i tallers de creixement personal i esoterisme, com l'astrologia científica [sic], anàlisis d'àuries i txakra o tècniques de gimnàstica arribades del Mèxic antic".El número 3.165 del 21 de novembre de Lecturas conté un reportatge de Mariángel Alcázar que remarca el caràcter de "dona normal" de la princesa per la seua preocupació pels "aliments sans" i descriu que la senyora Letizia fullejà llibres (podem estar segurs que no eren de ciència) i s'interessà per unes làmines que ajuden els xiquets a estudiar (preferesc no imaginar què hi ensenyen aquestes làmines) tot això acompanyat d'una sèrie de fotografies explícites i eloqüents signades per 'Smart' (a la imatge, un detall de la portada de l'esmentat setmanari).És conscient aquesta dona de l'impacte que pot tenir que ella avale amb la seua presència un negoci que s'aprofita de la ignorància de la gent? N'és ella consumidora d'aquesta pseudociència? No és capaç de trobar els productes "bio" que tant li agraden en botigues que no estafen al personal tan descaradament i impune? Potser la solució seria anar-se'n ja d'una vegada d'aquesta monarquia contaminada d'esoterisme abans que aquest parell d'impresentables substituesquen la creacionista i el caçador d'elefants.\ndissabte, 1 de desembre de 2012 | 21:33h\nEl proper dimarts 4 de desembre es reunirà el ministre Wert amb els consellers d'educació per presentar la nova proposta de reforma educativa. Tracta el ministre de convèncer almenys als consellers del seu partit (amb els qui ha passat aquest cap de setmana d'exercicis espirituals a Toledo) que tampoc abraçaren entusiasmats la versió anterior de la Lomce (Llei orgànica per a la millora de la qualitat educativa).És normal que tot el món es posicione davant de les intencions explícites del govern de Rajoy de recentralitzar (també) l'educació. Vaja, allò d'espanyolitzar (sinònim d'homogeneitzar) tots els xiquets. També és normal que el govern de dretes tracte d'aprofitar per esborrar les suposades petjades ideològiques dels executius socialdemòcrates. Perquè aquestes són terres on l'educació no és un tema de política d'estat amb majúscula sinó objecte de desig de manipulació partidista i d'adoctrinament.M'assabente, confesse que per casualitat, parlant amb una professora d'ESO que fa d'amfitriona de la meua xerrada a un institut per la Setmana de la Ciència, que l'assignatura Ciències per al Món Contemporani (CMC) que actualment cursen els joves de primer de batxillerat (tots, incloent-hi els que han triat les humanitats) desapareix per art de la reforma Wert. Bussege per la xarxa i em sembla que estem davant d'un despropòsit descomunal que, fins i tot, potser no siga del tot aliè a l'enorme i barroera manipulació política que hi ha darrere d'aquesta reforma.Per començar em trobe amb la legítima mobilització dels filòsofs que s'escandalitzen pel retrocés de l'ensenyament de les seues matèries, com ara la desaparició de l'assignatura d'ètica. Però resulta que la Red Española de Filosofía (REF) recentment constituïda per acadèmics de la universitat i del CSIC, troba "fonamental" la supressió de la CMC per fer-li lloc a l'ensenyament de la filosofia en primer de batxillerat (vegeu punt número 3 de la carta pública enviada al ministre). Els arguments i la lògica de la demanda són totalment indignes d'uns professionals de la filosofia i potser amaguen altres raons inconfessables en un món on resulta evident que l'analfabetisme científic de la societat pot ser catastròfic. De fet, en una tribuna publicada a El País el 25 de novembre es guarden molt de fer explícita eixa insòlita demanda de supressió de CMC. S'equivoquen rotundament aquests filòsofs si creuen que CMC equival a una filosofia o història de la ciència o la simple exposició d'això conegut com "ciència-tecnologia-societat". O si realment pensen que ells estan capacitats plenament per impartir els continguts de l'actual CMC. Alguns pensen que la filosofia està moribunda en el món actual. I els filòsofs de la REF pensen que la solució al seu problema d'irrellevància en l'ensenyament passa per matar l'educació científica? No anem bé.La manca de continguts científics entre les matèries comuns del batxillerat ha estat denunciada (per exemple: Un bachillerato científicamente analfabeto i ¿Un país de espaldas a la ciencia?) i resulta sorprenent que l'encarregada de liderar el projecte de reforma siga una científica: Montserrat Gomendio, membre del CSIC que va ser directora del Museu nacional de ciències naturals de Madrid. Però al final trobe l'entrellat de tot plegat: resulta que la principal associació de pares catòlics ha denunciat des de la seua delegació andalusa que CMC és més perjudicial que la famosa Educació per a la ciutadania "pels seus posicionaments bioètics molt definits" (sic). I el diputat del PP Eugenio Nasarre considera que CMC és "una assignatura extravagant". La fal·làcia és dir que els seus continguts ja s'impartiran en les assignatures específiques quan aquestes (totes: la física, la química, la biologia o la geologia) desapareixen de la formació general i fonamental i quan CMC presenta uns continguts bàsics (amb totes les limitacions que vulgueu) per a tots els estudiants, siguen de ciències o de lletres. Eixe ha estat el principal mèrit d'aquest intent modest (i fugaç si no hi ha una reacció urgent i eficaç) d'incrementar la cultura científica.En resum, la dreta catòlica retrògrada considera que ensenyar ciència és perillós. Uns filòsofs pensen que poden salvar la seua disciplina eliminant l'educació científica general. I el ministre Wert i la secretària d'estat Gomendio estan fent-los els deures molt bé. Un ridícul mundial més a afegir al ja espès currículum de la marca España.\ndissabte, 10 de novembre de 2012 | 17:14h\nAfegir-hi un comentari Recordant Lynn Margulis a València\ndissabte, 6 d'octubre de 2012 | 18:21h\nLa Societat Catalana de Biologia (SCB-IEC) celebra el seu centenari. Amb aquest motiu la darrera setmana d'octubre, en el marc dels 41 Premis Octubre, recordarem Lynn Margulis. El programa complet es pot veure ací: un bar de ciències el dijous 25, una conferència el divendres 26 i un matinal de l'evolució el dissabte 27. El fil conductor de les jornades seran els microorganismes i la seua extraordinària capacitat d'establir relacions entre ells i amb altres organismes. Aquestes interaccions i els llaços més o menys amistosos que en resulten són, i han estat, una font incessant d'innovació evolutiva.La fotografia que acompanya aquest apunt la veig fer el 1994. Amb motiu del centenari d'Oparin férem un curs internacional on participaren científics carismàtics, entre altres (i d'esquerra a dreta en primera fila), Joan Oró, Lynn Margulis i Stanley Miller. En segon terme veiem Antonio Lazcano, catedràtic d'origen de la vida a la UNAM (Mèxic). Precisament, ell serà l'encarregat de fer un repàs a la biografia intel·lectual de Margulis durant la conferència al Botànic, el divendres 26 a partir de les 19h. Amic personal i gran coneixedor de la seua obra científica, ell és un inmillorable glossador de l'impacte de les idees evolutives de Lynn en la biologia contemporània. I com que la Lynn era dona de molts impactes, més enllà de la ciència, l'acte del Botànic estarà presentat i conduït per dos periodistes que conegueren la Lynn i que l'admiren: Reis Juan i Emili Piera. Serà, sens dubte, una vetllada memorable en honor de la dona fascinant que fou Lynn, la científica i l'amiga.\nVida parlant a l'iGEM\ndiumenge, 30 de setembre de 2012 | 11:38h\nLa biologia sintètica passa per ser una de les disciplines actuals amb més atractiu i potencial. En molts països hi ha programes de finançament de projectes en aquesta àrea que persegueix el redisseny i la fabricació de sistemes biològics amb funcions noves. Des de fa uns anys, l'Institut Tecnològic de Massachusetts (MIT) organitza un concurs internacional (iGEM) adreçat als estudiants per tal de promoure el seu interès en la recerca innovadora i creativa. Enguany, un equip de dotze estudiants de les dues universitats públiques de la ciutat de València (UV i UPV), presentaran un projecte molt ambiciós en el qual es combina el modelatge matemàtic, els experiments de laboratori (amb bacteris i llevats) i un exercici de reflexió sobre les implicacions socials i ètiques d'aquesta recerca. Són l'equip València-Biocampus que el proper dissabte 6 d'octubre competiran a la fase europea del concurs a Àmsterdam.L'equip de joves promeses científiques (que va des d'estudiants de primer curs fins aquells acabats de graduar, en àrees com la biologia, la bioquímica, la biotecnolgia, i les enginyeries industrial i informàtica) va imaginar un món on els humans podríem interaccionar amb les cèl·lules a través de la veu. Una autèntica conversa en les dues direccions: li preguntem a un cultiu bacterià si té gana o fred i els bacteris responen en funció de les seues necessitats. Reflexionant sobre quines situacions es podrien donar en eixe món, els estudiants han creat Talking Life, un film de deu minuts on es planteja la possibilitat d'usar aquesta tecnologia en l'atenció de persones grans. Aquest curt s'ha projectat i debatut amb una diversitat de públics.El resultat tràgic de la història té un rerefons biològic fonamental: malgrat els nostres esforços per domesticar la vida, hi ha sempre el potencial irreflenable, inevitable del canvi i l'evolució. La vida és canvi i aquest ens pot sorpendre sempre. I si els bacteris un dia comencen a dir mentides? I si no responen allò per al qual havien estat dissenyats originalment? L'emergència de la mentida en una població sincera s'esdevindrà sempre i, com en la pel·lícula de ficció, els estudiants han acabat trobant-se, entre els seus matrassos de cultius, amb aquests bacteris de malfiar. Aquest és, fora de tot dubte, un dels resultats més espectaculars del projecte ja que tanca tot un cercle d'interacció entre els experiments i les idees madurades per un grup molt divers de gent.Un treball com aquest seria impossible sense la col·laboració desinteressada d'un bon grapat de gent, començant pels entusiastes estudiants i seguint pels supervisors i instructors, a més del suport incondicional d'una diversitat d'institucions públiques i privades (les universitats de València i Politècnica de València, membres amb el CSIC del consorici VLC/Campus, la universitat de Bergen, la companyia Biópolis, etc.). A més, qualsevol ciutadà pot també ajudar els estudiants a través d'una campanya de micromecenatge.Ací es pot llegir la nota de premsa de la Universitat de València. A la foto, l'actor Alfred Picó, que es va oferir a col·laborar amb els estudiants en el seu curtmetratge.\nAfegir-hi un comentari La vida arsènica i els IgNobel\ndissabte, 22 de setembre de 2012 | 21:09h\nUn any més, els premis IgNobel ens anuncien la tardor i, en clau d'humor, el principi d'un nou curs. Els guardons d'enguany no desmereixen els d'edicions anteriors: des de l'activitat cerebral del salmó mort fins la capacitat de reconeixement dels ximpanzés només mirant-se el cul, una llista de deu recerques que compleixen el requisit de primer fer riure i, després, pensar. Convertir vell armament rus en diamants, estudiar la dinàmica del café mentre caminem amb la tassa a la mà o com evitar que el metà i l'hidrogen intestinals causen una explosió durant una colonoscòpia...L'espectacle de lliurament a Harvard es complementa amb tota una sèrie d'actuacions hilarants. Les petites que marquen el ritme dels discurs amb el seu insuportable please, stop I am bored, les actuacions musicals, com la mini-òpera sobre la dissenyadora (sic) intel·ligent i (Mr.) univers, o les lliçons 24/7 (és a dir, s'explica un tema en 24 segons i es resumeix amb 7 paraules). Enguany el premi Nobel de fisiologia o medicina de 1993 Rich Roberts ha fet una d'aquestes sobre la vida basada en l'arsènic. I el resum que n'ha fet és impagable: Only As-holes believe arsenic can support life. La podeu escoltar ací.En la fotografia es veuen premis Nobel autèntics fent la demostració del premi Ignobel de psicologia d'enguany.\nAfegir-hi un comentari Neil Armstrong (1930-2012)\ndiumenge, 26 d'agost de 2012 | 17:11h\nNeil Armstrong, el primer home que trepitjà la Lluna, ha mort. Alguns recordem el moment de l’arribada a la Lluna en imatges borroses en blanc i negre, tal i com ho veiérem en aquelles primeres televisions que teníem a casa. Per als Estats Units representava un triomf tecnològic remarcable sobre els seus competidors més immediats, els soviètics. És interessant observar com la propaganda de la URSS alimentava fins el darrer moment la idea que ells arribarien primer, tal i com es pot llegir en els portades del New York Times. Després els americans repetirien la proesa unes quantes vegades més, fins el 1972. Mai més un ésser humà a posat els peus en altre lloc del sistema solar. Ara mateix Curiosity, un robot dotat de les més altes prestacions tecnològiques, es passeja per Mart en nom de tots nosaltres.\nQue siguen màquines i no humans els que fan els viatges ara és per alguns un símptoma de derrota, d’haver iniciat fa quaranta anys un procés que no ha acabat com ells somniaven: aquell petit pas per a l’home no ha estat tan gran per a la humanitat. Això em sembla una exageració pessimista. Pensem, no obstant, el que suposa de recerca i desenvolupament tecnològic tenir aquestes sofisticades màquines que ens subministren informacions molt valuoses sobre l’origen i l’evolució dels planetes. Diuen que els americans volen enviar astronautes a Mart pel 2020. No ho veig gens fàcil. Ara, si algú altre pot tenir la capacitat de portar humans a altres llocs del sistema solar no seran els russos sinó els xinesos. Una de les moltes conseqüències de la fi de la bipolaritat de la guerra freda, de la decadència generalitzada de l’occident i de l’ascens científic oriental.\ndiumenge, 24 de juny de 2012 | 13:04h\nDesprés de vuit mesos de polèmica, els dos articles que donen detalls sobre l'evolució del temible virus de la grip aviària H5N1 cap a formes transmissibles en mamífers, han vist la llum. A principi de maig la revista Nature publicava el treball del grup de Kawaoka (vegeu ací l'especial sobre grip de Nature). Divendres passat Science feia el mateix amb l'article del grup de Fouchier (que els ha donat temps, mentrestant, de fer un segon article sobre models evolutius predictius) embolcallat també d'un esplèndid recull d'articles i comentaris: com a servei a la comunitat l'AAAS fa lliurement accessibles al públic aquests articles, adverteix l'entradeta. Així que encara que no sigueu subscriptors, podeu passejar-se per tots els textos.A la introducció, Bruce Alberts, màxim responsable de Science, es congratula d'haver aconseguit fer pública aquesta informació per a tots: tot el món és més conscient així del perill potencial d'aquest virus per a la humanitat. És la manera, afirma Alberts, que els polítics i els científics puguen orientar millor el seu treball per a reduir la probabilitat de pandèmia, per fer un món més segur. Alberts aprofite també per fer una crida per desenvolupar millor els mecanismes de control del que s'anomena DURC (de l'anglès: dual-use research of concern, és a dir, aquella recerca biológica que tot i tenir uns objectius científics legítims, pot ser també un risc per a la salut o la seguretat si cau en mans de bioterroristes). Aquests mecanismes de control ds'haurien d'establir a escala planetària, al meu parer un objectiu, ara per ara, quasi impossible d'assolir (penseu només en les enormes dificultats de controlar la recerca en matèria d'armament nuclear). Quasi tots els textos d'aquest dossier analitzen què fer davant d'una DURC, d'una recerca de doble tall, des de prohibir-la (sic) fins l'aplicació de mesures efectives de control i seguiment. L'assumpte no s'ha de plantejar, com ha estat en el cas dels treballs sobre la transmissibilitat del virus de la grip aviària, quan la recerca està fet i els resultats, òbviament, no es poden mantenir en secret. Els responsables dels NIH, per exemple, porposen mecanismes de regulació prèvia que aconsellen o no el finançament i l'execució de determinades recerques. Siga com siga, estem davant d'un dels debats més apassionants i importants que podem tenir sobre la investigació científica i l'impacte del coneixement sobre el benestar humà. Ens cal, en resum, un contracte social sobre la ciència, com reclamen Anthony S. Fauci i Francis S. Collins. Imatge: M. Kemp/Rubberball/Getty Images.


11h de voleibol d'hivern al Balmes (3/3/2018) - Institut Jaume Balmes\nPosted at 11:06h in Activitats esportives, Extraescolars\tby\tf8d2f24d33 0 Comments\n– Sabem que ja teníeu “mono” de voleibol, i és per això que us presentem les 11 hores de voleibol del Balmes!\n– Després dels campionats d’hivern i d’estiu del curs passat arriben les 11 hores d’hivern del 2018 amb més partits que mai.\n– Ja teniu parella per participar a l’apassionant 2 x 2?\n– Inscripcions fins el 15 de febrer!!\n– Us animem a que feu algun equip i que animeu també a tothom a participar-hi.\n– Volem més equips de famílies i exalumnes!\n– Al llarg de tot el dia tindrem servei de bar, rifes i moltes altres activitats.\n– El torneig serà una competició 6 x 6 i tindrem 3 pistes de joc. Es farà una primera fase de grups classificatòria i després una segona fase de grups (categoria OR i PLATA). Finalment es faran eliminatòries fins a les finals.\n– Al mateix temps s’organitzarà un torneig 2 x 2 al gimnàs en 2 camps petits amb sistema d’eliminatòries tipus Copa després d’una primera fase de grups de 3 equips.\n– Cada equip del 6×6 haurà de decidir un nom, un color de samarreta i un responsable d’equip per tal de poder estar en contacte i informar de les novetats que vagin sorgint, i omplir el link d’inscripció. El nom dels equips de 2×2 estaran formats pels cognoms dels dos integrants.\n– Uns dies abans de les 10 hores, us enviarem les normes de competició, reglament i horaris dels partits.\n– El màxim d’equips que s’hi podran apuntar serà de 36 al 6 x 6, i ho farem per ordre d’inscripció, per això us recomanem que ho feu el més aviat possible! Pel bon funcionament del torneig no es podrà acceptar cap equip més quan arribem a 36 inscrits!\n– La inscripció a cada torneig té un cost de 10€ per quip al 6×6 i 2€/equip al 2×2. El nombre mínim de jugadors/es per equip és de 7!\n– Només s’accepten equips amb un màxim de 2 jugadors/es que no tinguin vincle directe amb l’institut Jaume Balmes en el 6 x 6 i d’1 jugador en el 2 x 2!


Marxen a la Garrotxa els premis a millor carrossa i comparsa de la rua de Platja d'Aro\nLa Gran Rua de Carrosses i Comparses del Carnaval de Platja d’Aro 2020 va aplegar un total de 79 colles de 16 poblacions de les comarques de Girona amb gairebé 5.000 figurants i desenes de milers d’espectadors als carrers. Un cop tancada la rua el jurat va donar el seu veridicte repartint els guardons valorats en 8.000 euros.\nAmb 500 punts, La Carnavalesca d'Olot i Castell Follit de la Roca es va endur el premi a la millor Carrossa amb la seva temàtica titulada Flors de Lotus, i també el premi a millor disfressa. Darrere del primer lloc s'hi han situat La Santjoanenca de Sant Joan les Fonts (2a-409), Mar i Muntanya de Santa Cristina d’Aro (3a-407), Penya Carnavalia La Garrotxa d’Olot (4a-401) i Penya G de Sant Feliu de Guíxols (5a-390)\nEl premi a la Carrossa petita va ser per Els IV Gats de Sant Feliu de Guíxols. Segueixen a la guanyadora Els Esperits de Sant Feliu de Guíxols (2a-394), Uhhhhh Que Xungo de Sant Feliu de Guíxols (3a-381 punts), I a tu què t’importa de Castell-Platja d’Aro (4a-380) i Sense Vàlvules de La Bisbal d’Empordà (5è-357).\nPel que fa el guardó en la modelitat de Comparsa, els guanyadors van ser la colla Les Tremendes-Casa Cultural d'Andalusia d'Olot amb Faunlandia, i un total de 246 punts. També en comparsa Els Emmaskarats d’Olot (2a- 235), Colla Tramuntana de Sant Feliu de Guíxols (3a-231), Trapelles de La Bisbal d’Empordà (4a-221) i Petard@s de Sant Feliu de Guíxols (5a-216)\nEls guardonats en la modelitat de les colles locals van ser les colles I a tu què t'importa i Qui ens ha enredat? empatats amb 380 punts. En segona posició Somos los que Somos (2a-374), seguits pels Els Pimpons (3a-359), La Xalana del Port (4a-332) i Descarrilats (5a-295).\nMolt repartit també el premi a la millor Disfressa per La Carnavalesca d’Olot i Castellfollit de la Roca (1a-50 punts), ex aequo Blaus i Cia. de Santa Cristina d’Aro, Somos los que Somos de Castell-Platja d’Aro i Gínjols d’en Bas d’Olot (2a-44), La Santjoanenca de Sant Joan les Fonts (3a-43), ex aequo Petard@s de Sant Feliu de Guíxols i Kinbedeball de Salt (4a-42), i ex aequo Mar i Muntanya de Santa Cristina d’Aro, Els Al·lots d’Olot i Tramuntana de Sant Feliu de Guíxols (5a-41 punts).\nFinalment el premi a la Millor colla participant per primera vegada al Carnaval de Platja d’Aro (guardó únic): Associació Amics del Carnaval Mar i Muntanya de Santa Cristina d’Aro\nTots els guardons es van lliurar el dissabte a la nit en el transcurs del ball popular al Palau d’Esports i Congressos.


Enquestes - Pàgina 3 - Revista Cambrils\n31.08.2018 - 12:08 h\nEt consideres mariner o vilero?\nCap de les dues coses\nLes dues coses a la vegada\nEn absolut 17%, 13 vots\nUna mica 35%, 27 vots\nExcessivament 48%, 37 vots\n31.07.2018 - 18:07 h\nQuina nota sobre 10 li posaries al nou pont sobre la riera d'Alforja?\nEntre 0 i 3 54%, 89 vots\nEntre 0 i 3\nEntre 3 i 5 19%, 31 vots\nEntre 3 i 5\nEntre 5 i 7 16%, 26 vots\nEntre 5 i 7\nEntre 7 i 9 8%, 13 vots\nEntre 7 i 9\nEntre 9 i 10 3%, 5 vots\nEntre 9 i 10\n18.07.2018 - 20:07 h\nEstaries d'acord en la col·locació d'un llaç groc a la façana de l'Ajuntament?\nNo, en cap cas 65%, 124 vots\nNo, en cap cas\nSí 31%, 59 vots\nSí, sempre que ho aprovi el plenari 4%, 7 vots\nSí, sempre que ho aprovi el plenari\n02.07.2018 - 10:07 h\nS'ha de permetre l'ocupació de l'antiga residència Montemar?\nSí 18%, 18 vots\nNo 82%, 84 vots\n23.06.2018 - 12:06 h\nQuin és el teu interès pels Jocs del Mediterrani?\nPoc o cap 72%, 50 vots\nPoc o cap\nSeguiré algun esport per la TV o altres mitjans de comunicació 25%, 17 vots\nSeguiré algun esport per la TV o altres mitjans de comunicació\nEls segueixo i assistiré a alguna competició 3%, 2 vots\nEls segueixo i assistiré a alguna competició\n08.06.2018 - 18:06 h\nEls gossos han de poder anar sense lligar per la riera?\nSí 24%, 23 vots\nNo 76%, 74 vots\n21.05.2018 - 10:05 h\nEstàs d'acord amb que es retiri la pancarta "Llibertat presos polítics" de la façana de l'ajuntament?\nSí 84%, 571 vots\nNo 16%, 105 vots\nSí 25%, 31 vots\nNo 75%, 95 vots\n17.04.2018 - 17:04 h\nEn quin àmbit t'agradaria que s'invertissin els 100.000 euros del pressupost participatiu?\nLa renovació o creació d’equipaments municipals 16%, 14 vots\nLa renovació o creació d’equipaments municipals\nLa millora d’espais públics (carrers, vials, senyalització, enllumenat, zones verdes, clavegueram, etc.) 44%, 39 vots\nLa millora d’espais públics (carrers, vials, senyalització, enllumenat, zones verdes, clavegueram, etc.)\nL’adquisició i instal·lació de mobiliari urbà (bancs, fonts, jocs infantils, papereres, etc.) 27%, 24 vots\nL’adquisició i instal·lació de mobiliari urbà (bancs, fonts, jocs infantils, papereres, etc.)\nL’adquisició i instal·lació de tecnologies d’ús públic 13%, 11 vots\nL’adquisició i instal·lació de tecnologies d’ús públic


Per a activar el teu usuari en Cl@ve Permanente és necessari el codi d'activació que s'inclou al justificant que s'obté després de registrar-se en Cl@ve .\nSi no conserves este codi, pots regenerar-lo de forma immediata des del servei "Regenerar codi d'activació de Cl@ve Permanent", dins dels tràmits de "Registro Cl@ve" en la pàgina web accedint a "totes les gestones" o en l'aplicació per a dispositius mòbils " Cl@ve PIN" entrant en la categoria "Gestions", situada en el marge inferior de la pantalla.\nDesprés d'identificar-te amb Cl@ve PIN o amb firma digital (certificat electrònic o DNI electrònic) llig amb deteniment el text explicatiu i prem "Accepte".\n"Accés al servici d'activació de l'usuari": enllaça directament amb l'activació de l'usuari de Cl@ve Permanent, dins del portal Cl@ve .\n"Accés al servici d'oblit de contrasenya":polsa esta opció si ja has activat Cl@ve Permanent però has oblidat la contrasenya o desitges modificar-la.\nEn polsar les opcions 2 i 3 es mostrarà un avís informant de la necessitat de descarregar prèviament el PDF amb el codi d'activació.No obstant això, si no vas generar el PDF o no vas anotar el codi, pots tornar a accedir al servici i generar un nou codi.\nTambé obtindràs un nou codi d'activació si utilitzes el tràmit "Obtindre un nivell de seguretat superior en Cl@ve amb certificat o DNI electrònic" per a modificar el teu registre en Cl@ve a nivell alt.\nLa regeneració del Codi d'Activació per a Cl@ve Permanent a tráves de l'aplicació " Cl@ve PIN" requerix identificació mitjançant un PIN.Una vegada activat l'usuari al dispositiu, prem l'opció "Gestions" situat en el marge inferior de la pantalla, després "Regenerar Codi d'Activació.De Cl@ve Permanent".\nSi no disposes d'un PIN vàlid obtingut en els últims 10 minuts la app et demanarà que t'identifiques introduint la dada de contrast:la data de validesa per a un DNI (data d'expedició si és un DNI permanent) o el número de suport per a un NIE;després de prémer "CONTINUAR" s'inclourà el PIN de forma automàtica a la casella corresponent.Prem "ACCEDIR" per a continuar.\nLlig amb deteniment el text explicatiu i prem "Accepte".A la següent finestra obtindràs el codi d'activació (que pots copiar o anotar), confirma que les dades de registre són correctes i prem "Visualitzar PDF".Es descarregarà un justificant en un PDF amb el codi d'activació al teu dispositiu.


Dean Ii Liznjan Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Dean Ii és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Liznjan. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Liznjan. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, aparell de televisió, nevera, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior, jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Dean Ii és una selecció idònia per a la vostra estada a Liznjan.


Veterans som tots!: Tornem a Malgrat de Mar\nAquesta nit, els veterans del C.P. Calafell visitem la difícil pista del C.P. Malgrat, en partit ajornat de la jornada 4 del campionat. La coneixem prou bé, ja que hi hem disputat dues edicions de les 24 hores de veterans. En la primera, ens vam enfrontar al Malgrat B, equip format per jugadors molt joves i que ens van guanyar per 2-1. En la segona, vam jugar contra el Malgrat A, l'equip que va aconseguir l'ascens en la temporada passada, quedant campió de la lliga B de veterans.\nTot i no comptar amb Ramon Benito, el C.P. Malgrat té un equip plagat d'històrics de l'hoquei que el fan ser un equip temible. El seu joc dur i fort és la seva principal arma. La porteria, diuen, és la seva debilitat. Roura, Treserres, Riera, Cassola, Pérez, Esteve i Girons en són els seus components. El Malgrat té sis punts, igual que nosaltres. Esperem que, aquest cop, puguem aconseguir un bon resultat pels nostres interessos!\nEtiquetas: desplaçaments, lliga A veterans, Malgrat


Paràbola sobre la recerca d’un mateix, de les seves creences i ideals quan romanen enterrats sota la capa del convencionalisme social. La sinceritat contra la pèrdua.\nTessa Julià Dinarès va néixer a Matadepera el 1952. És llicenciada en Pedagogia i en Arts Dramàtiques per la Universitat de Barcelona.\nDins el món de la docència, ha publicat diversos llibres, entre els quals destaquen Encetar l’escriure; Avaluació a parvulari; Propostes pràctiques per analitzar materials curriculars i Educación Primaria. Área de Lengua castellana.\nTambé ha publicat obres de literatura infantil: Em vaig casar amb els meus pares (2013), Un secret a les butxaques (2013), No sense tu (2016) i Refugiada (2017). El 2014 va publicar la seva primera novel·la per adults, El cosidor d’errades, amb l’Editorial Gregal, obra que el 2011 va rebre un accèssit del Premi Fiter i Rossell de novel·la atorgat pel Govern d’Andorra.\nNotícies d'activitats i de premsa sobre La pell girada\nLa pell girada a Ràdio Móra la Nova\nParlen de l'obra La pell girada, junt amb l'autora Tessa Julià, a Ràdio Móra la Nova, al programa Cafè literari.\nPer sentir-ho, a partir del minut 7.20, aquí.\nCanal Terrassa es fa ressò de la presentació de La pell girada a Synusia\nEl dijous 23 de maig Tessa Julià conversarà sobre La pell girada a la llibreria Synusia de Terassa amb els seus lectors. El programa El Submarí, de Canal Terrassa, es fa ressò de l'activitat.\nPodeu recuperar l'entrevista en aquest enllaç (programa del 23 de maig de 2019).\nTessa Julià participarà en una conversa amena i informal a la llibreria Synusia per parlar sobre la seva darrera novel·la, La pell girada. L'activitat serà el 23 de maig a 2/4 de 8 del vespre.\nCugat.cat entrevista Tessa Julià\nAmb motiu de la presentació de La pell girada que a finals de març es va fer a Sant Cugat del Vallès, el mitjà local Cugat.cat va entrevistar l'autora per parlar de l'obra.\nPodeu llegir l'entrevista i escoltar-ne alguns fragments si feu clic en aquest enllaç.\nPresentació de La pell girada a Sant Cugat del Vallès\nLa pell girada es presenta a Alexandria Llibres el 28 de març a 2/4 de 8 del vespre. L'acte serà conduït per Tessa Julià, autora, i l'escriptora Gemma Armengol.\nPresentació de La pell girada a La Garriga\nLa pell girada es presenta a la Garriga el 9 de febrer a les 18.30 h. L'acte serà a la llibreria Strogoff i anirà a càrrec de Tessa Julià i Mercè Company, escriptora.\nEl Punt 7 es fa ressò de La pell girada.\nSílvia Romero comenta La pell girada, de Tessa Julià, al programa "Cafís de lletres" de Punt 7 Ràdio. Després de fer un repàs de la biografia de l'autora i de la seva trajectòria literària, dedica una minuts a la novel·la.\nPodeu escoltar el comentari en aquest enllaç.\nPresentació de La pell girada a Castellar del Vallès\nLa Centraleta de Castellar del Vallès acull la presentació de La pell girada, de Tessa Julià, el 23 de gener a les 7 del vespre. L'acte estarà conduït per l'autora i per la mestra de català Teresa Tort.\nTessa Julià és entrevistada a Ràdio Terrassa\nL'autora de La pell girada va ser entrevistada al programa El Submarí de Ràdio Municipal Terrassa. Tessa Julià, que és d'aquest municipi, va parlar de la novel·la el dia que la presentava als Amics de les Arts.\nPresentació de La pell girada a Matadepera\nTessa Julià, autora de La pell girada, i Josep Giralt, escriptor, presentaran la novel·la al Casal de Cultura de Matadepera el 17 de desembre a les 7 de la tarda\nLa pell girada és notícia a Canal Terrassa\nTessa Julià, autora de La pell girada, és notícia al Canal Terrassa amb motiu de la publicació. Tristesa i melancolia tenyeixen els records de la protagonista, l'Eulàlia, que després de la mort d'una exparella reflexiona sobre la seva vida.\nLa pell girada es presenta a Terrassa l'11 de desembre a les 7 de la tarda als Amics de les Arts i Joventuts Musicals. En l'acte hi intervindran Tessa Julià, autora, i Jaume Closa, professor de llengua i literatura catalanes.\nPresentació de La pell girada a Barcelona\nTessa Julià, autora de La pell girada, i Sílvia Romero, escriptora, presentaran la novel·la a La Impossible de Barcelona. L'acte serà el 10 de desembre a les 7 de la tarda.\nPresentació de La pell girada a Els Banys de Sant Vicenç\nEl Balneari Sant Vicenç (a prop de la Seu d'Urgell) acull la primera presentació de la novel·la La pell girada, de Tessa Julià. L'acte serà el dilluns 26 de novembre a les 7 de la tarda.


Davant l’increment del perill d’incendi forestal per temperatures superiors als 40 graus a l’interior i humitats relatives per sota del 20%, a partir d’avui divendres, 9 d’agost, el Departament d’Agricultura ha activat el Nivell 3 del Pla Alfa a 71 municipis de les comarques de l’Alt Camp, l’Anoia, el Bages, el Baix Ebre, la Conca de Barberà, les Garrigues, la Noguera, el Montsià, el Priorat, la Ribera d’Ebre, el Segrià, el Solsonès i la Terra Alta. A més, també es restringeixen els accessos al Parc Natural de la Serra de Montsant. La situació es pot perllongar fins demà dissabte, 10 de juliol. El Departament d’Agricultura demana a tothom que extremi les precaucions per reduir al màxim les possibilitats que comenci un incendi.\nTal com preveu l’activació del Nivell 3 del Pla Alfa, han quedat suspeses 1.126 autoritzacions per a la realització d’activitats que podrien ser generadores de perill d’incendi forestal als termes municipals afectats, que es poden consultar mitjançant aquest enllaç. Els Agents Rurals, les Agrupacions de Defensa Forestal i els Mossos d’Esquadra s’encarreguen de la vigilància als espais on el Pla Alfa 3 està activat. Es farà un control pel molt alt risc d’incendi forestal i en aquestes zones han quedat suspeses totes les activitats que poden generar perill d’incendi.\nDe cara al proper dilluns, 12 d’agost, l’entrada a primera hora del matí de tramuntana al nord de l’Alt Empordà i de mestral a les comarques de Terres de l’Ebre que indiquen les previsions meteorològiques podria motivar l’activació del Nivell 3 del Pla Alfa a una quarantena de municipis de les comarques del Montsià, el Baix Ebre, el Baix Camp, la Ribera d’Ebre i l’Alt Empordà. Si es confirmés aquest pronòstic, també s’activaria la restricció d’accessos als massissos forestals del Cap de Creus, la Serra del Montsià, la Serra de Cardó-Boix, i al perímetre de protecció prioritària de Tivissa, Llaberia, Vandellòs i Pradell, una situació que es mantindria fins el proper dimarts, 13 d’agost.


Destaquem la victòria de l'equip sènior +45 masculí en les semifinals del campionat de Catalunya al guanyar al RCT Barcelona per 4 a 3. La final es jugarà el proper diumenge a partir de les 10h contra el guanyador del Barcino vs Belulla.\nCal destacar també la classificació de l'equip cadet masculí per disputar les semifinals del campionat de Catalunya. Van guanyar al CT Lleida per 5 a 0 i al CE Sanchez-Casal també per 5 a 0. Aquest dissabte disputen les semis a casa contra el CN Sant Cugat, a partir de les 9h.\nL'equip cadet femení manté la categoria or en el campionat de Catalunya. Dissabte van perdre contra el Cercle Sabadellès per 3 a 2 i diumenge van guanyar al CT La Salut per 3 a 1.\nEl sènior +40 masculí també manté la categoria or del campionat de Catalunya. Van guanyar al RCT Polo per 4 a 3 i diumenge va perdre per 4 a 3 contra el RCT Barcelona.\nResultats de lliga catalana:\nL'equip infantil masculí A va guanyar al CT Montblanc per 5 a 0\nL'equip aleví masculí A va guanyar al CS Cunit per 5 a 0\nL'equip aleví masculí B va perdre amb el CT Reus Monterols A per 5 a 0\nL'equip aleví femení A va perdre amb el CN Lleida per 3 a 1\nL'equip aleví femení B va guanyar al CT Lleida per 4 a 0\nL'equip sènior +50 masculí va perdre contra el CT Reus Monterols per 5 a 0\nResultats de la lliga de Terrassa:\n- L'equip de la lliga de Terrassa va guanyar al CT Canet per 2 a 1\nPol del Castillo es va proclamar campió absolut masculí en el torneig de la Copa Catalunya del CT Reus Monterols en guanyar a la final a Adria Fochs per 1/6 7/6 6/3