El TSJC ordena que les campanes de Sant Mori deixin de tocar durant la nit - Diari de Girona\nEl TSJC ordena que les campanes de Sant Mori deixin de tocar durant la nit\nEl veí que té un hotel a escassos metres va iniciar el litigi fa deu anys i diu que només vol que els clients puguin dormir\nsant mori | c.vilà 09.07.2011 | 03:56\nEl campanar de l´església de Sant Mori on les campanes deixaran de tocar durant la nit. conxi molons\nUna sentència del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) ordena que les campanes de l'església de Sant Mori deixin de tocar des les dotze de la nit a les vuit del matí. La resolució acaba amb un litigi que va començar fa una dècada quan un veí i empresari va fer aquesta petició a l'Ajuntament per tal que els clients de l'hotel que regenta a tocar de l'església poguessin descansar. Mentre el denunciant defensa que no "pretenc canviar costums, sinó només que els clients puguin dormir a les nits", per l'Ajuntament és una batalla que s'ha perdut i que farà que després de més d'un segle, les campanes deixin de tocar, encara que només sigui de nit.\n"Onze anys, i s'hagués pogut resoldre en cinc minuts, demanava que deixessin de tocar, però només al vespre", remarca Mariano Sanz Klein, propietari del Castell de Sant Mori, un establiment hoteler situat a escassos metres de l'església. La petició la va iniciar per la via administrativa pensant que no hi hauria cap problema, però l'Ajuntament s'hi va oposar i aquí es va iniciar un llarg litigi durant el qual per l'Ajuntament de Sant Mori hi han passat tres alcaldes. L'actual, Modesta Cucurull, defensa els mateixos arguments que els seus antecessors que han manifestat fins ara que "entenem que les campanes com a tals són un instrument de la cultura popular, és un costum ancestral dels pobles i són un mitjà de comunicació". Cucurull afegeix que també "la majoria de la població, si haguéssim de preguntar-ho, vol que sonin". L'actual rector, Joan Güell, desconeixia el litigi i manifestava que "si les hem de parar, les pararem", però constatava que "des de fa més de cent anys les campanes toquen". Més que la sentència, el rector considerava que s'ha d'acatar el que digui el poble. I l'Ajuntament, segons l'alcaldessa, respecte a la sentència, constata que "l'haurem de complir".\nPer part del tribunal, es considera que els informes pericials han permès constatar que el soroll supera els límits admesos per la llei. Per això manifesta que anteriorment el jutjat no havia de desestimar la seva petició. Deixa sense efecte la sentència anterior i ordena que durant la nit el campanar no toqui. Es dóna la circums?tància que un llamp va malmetre la part mecànica i que s'han estat reparant les campanes. Tornaran a sonar de dia, com sempre, però de dotze de la nit a vuit del matí, tal com diu el TSJC deixaran de fer-ho.\nLa polèmica dels campanars\nEl toc de les campanes ha estat motiu de denúncies a més d'una població. Olot, Calella de Palafrugell, o Mont-ras són alguns dels municipis que han viscut la problemàtica. En alguns casos els ajuntaments han optat per suspendre el toc durant la nit.


Diamants a Pere Quera 1887 - PERE QUERA\nESPECIALISTES EN DIAMANTS CERTIFICATS AMB LA MILLOR QUALITAT, ASSESSORAMENT I PREU\nCada diamant és únic i irrepetible, com únic i irrepetible és el moment de regalar-lo o comprar-lo. A Pere Quera 1887 fa més de 130anys que som especialistes en diamants, treballem amb els principals instituts gemmològics internacionals per oferir certificació oficial i la millor qualitat, assessorament i preu.\nCada diamant és únic. No hi ha pedra preciosa que es pugui comparar amb el diamant. Es troba en els llocs més remots de la terra i el sol fet que pugui crear-se ja és un miracle. Fa falta pràcticament una tona de roca i multitud de variables geològiques per poder obtenir menys de mig quirat de diamant en brut. Els diamants es formen en condicions d’alta pressió i temperatura extrema, en profunditats de més de 140 kilòmetres dins el mantell terrestre i arriben a la superfície a través de xemeneies provocades per erupcions volcàniques. Un diamant en brut té generalment forma d’octaedre, com dues piràmides unides per la base amb quatre facetes cadascuna.\nEl diamant és la pedra més dura que existeix. El seu nom prové del grec “Adamas” que vol dir invencible, inalterable, indomable. Entre altres coses, per això es diu que és una pedra “per sempre”.\nAl ser un fenomen natural cada diamant és únic. Els diamants es formen en moltes mides, formes, colors i amb diverses característiques internes. El valor que té un o altre es basa en una combinació de factors. Existeix una forma sistemàtica i consensuada internacionalment entre els professionals de la joieria per avaluar aquests factors que va desenvolupar el GIA (Gemological Institute of America). Aquest barem estableix l'ús de quatre factors coneguts en anglès com les 4C: Cut (Talla), Color, Clarity (Puresa) & Carat (Pes)\nCLAREDAT / PURESA\nCom que els diamants es formen a dins de la terra a altes temperatures, a vegades hi ha partícules d’altres minerals que resten dins, són el que anomenem les inclusions. La gemma té més qualitat quan menys visibles són aquestes inclusions.\nExisteix una taula per valorar la puresa dels diamants. Aquesta té 11 graus de claredat, que de més a menys seria:\nMoltes inclusions i defectes són massa petits per a ser vists per algú que no sigui un classificador de diamant capacitat i format. A primera vista, un diamant VS1 i un SI2 poden veure’s exactament iguals, però aquests diamants són força diferents en termes de qualitat general. És per això que l'avaluació experta i precisa de la claredat és extremadament important.\nLa qualitat del tall és crucial per a la bellesa i el valor final del diamant. Cada angle i cada faceta afecten a la quantitat de llum que retorna a l'ull humà.\nLa forma de diamant més comuna utilitzada en joieria és la rodona, que anomenem brillant. Un brillant ben tallat ha de tenir 58 facetes (57 si s’exclou la culata), independentment de la mida que tingui.\nEl tall es valora amb una taula amb 5 nivells: Excellent, Very Good, Good, Fair i Poor.\nTotes les altres formes de diamant són conegudes com a formes de fantasia. En funció de la forma en què és tallat el diamant adopta noms diferents. Si és rectangular se n’hi diu baguette, si és quadrada princesa, en forma de cor, de pera...\nEl pes del brillant es mesura amb una unitat que es diu quirat i està directament relacionada amb la mida de la pedra. 1 quirat (ct) = 6,5 mm de diàmetre.\nEl valor però no és estrictament proporcionat al seu pes. El concepte és simple, els diamants grans són més rars que els petits. Com més escassa és alguna cosa, més valuosa sol ser. Així que una pedra més gran no només costa més pels quirats que té, sinó que el percentatge per quirat és més alt. Un diamant d'1 quirat pesa el mateix que quatre diamants de 0,25 quirats. Però encara que els altres factors de qualitat siguin iguals, el diamant més gran val molt més que la suma dels quatre diamants més petits.\nCada quirat es pot subdividir en 100 punts. Això permet mesuraments molt precisos.\nEl color més valorat és el no color. Com més s'acosta un diamant a l’incolor, més gran és el seu valor. Tot i ser els que més estem acostumats a veure, els diamants incolors són extremadament rars. El color en els diamants és causat per les impureses i els defectes estructurals en la seva formació. En trobem de grocs, marrons, negres, taronges, roses, blaus...\nEls principals instituts de certificació de diamants, graduen el color amb una taula que va de la “D” a la “Z”. Cada lletra representa una gamma de colors basada en el to i la saturació d'un diamant. La “D” és la màxima expressió dins la gama de blancs i incolors, mentre que la “Z” és quan el diamant presenta un color molt marcat, la qual cosa també el fa valuós per la seva raresa. Els termes entremitjos són els més comuns.\nComprar un diamant ha de ser una decisió rigorosa, meditada, objectivable i avaluada per professionals acreditats. El valor dels diamants depèn de la combinació de diverses variables tangibles i valorables. Les súper ofertes, promocions o les gangues no existeixen en diamants d’alta qualitat. Malfiïn de diamants venuts per plataformes desconegudes o joiers sense formació ni certificació oficial. Dubtin també de certificacions pròpies i de tercers que no puguin comprovar que estiguin fetes oficialment pels 3 principals instituts gemmològics del món: el GIA, l’HRD i l’IGI.\nUn ull humà no pot detectar la majoria dels factors que alteren el valor dels diamants. Alguns diamants creats sintèticament poden semblar naturals a vista d’un no professional i fins i tot passar controls bàsics de composició química i propietats. Per això, és molt important l’assessorament, la confiança i el bagatge de professionals formats, consolidats i acreditats oficialment.\nLa qualitat en tots els materials és una premissa innegociable en totes les joies que surten de les diferents boutiques de Pere Quera 1887. Tots els diamants estan certificats i s’entreguen sempre amb la seva garantia de qualitat acreditada oficialment amb valor arreu del món.\nTots els diamants amb els que treballa el taller de joieria de Pere Quera 1887 són de qualitat mínima VVS-VS i color F-H, per garantir-ne la més alta qualitat.\nEls diamants són gemmes especials per a tota la vida i el moment de regalar-los també ho és. Per aquest motiu no es pot fallar i s’han de tenir les màximes garanties de qualitat. Pere Quera 1887 té una llarga trajectòria de més de 130 anys treballant en aquest sector.\nTotes aquestes tècniques tradicionals i el bagatge adquirit es combina a la perfecció amb els instruments de nova tecnologia que es van renovant any rere any i que ajuden a buscar la perfecció en tot tipus de detalls i acabats, així com donar al client una rapidesa i servei, dignes de la seva confiança. El nou taller de joieria disposa d’una màquina de gravat i tall làser i un software de disseny de joieria personalitzada en tres dimensions. Però hi segueixen havent parts del procés on la mà humana segueix essent única.\nPere Quera 1887 és una empresa familiar amb més de 130 anys d’història que treballa en aliança amb els principals instituts de diamants del món: el GIA, l’HRD i l’IGI. A més Mariona Quera, sisena generació de la família i responsable de joieria de Pere Quera 1887 està graduada en Gemmologia i disposa la certificació del principal centre del món d’aquest sector, el Gemological Instutite of America.\nAquesta dilatada experiència també fa que els pugui comprar pedres directament a les borses de diamants mundials, eliminant així els intermediaris. Els professionals del departament de joieria de Pere Quera 1887 estan familiaritzats amb els complexos criteris que s’utilitzen per seleccionar diamants i garanteixen la màxima qualitat a preus atractius. Les proves de selecció i classificació de diamants de Pere Quera 1887 superen les pautes més exhaustives dels instituts certificadors i van més enllà de les 4C.\nEls diamants amb què treballa Pere Quera 1887 compleixen els acords del Procés de Kimberley. Aquest és un tractat de certificació internacional que regula el comerç de diamants en brut i que pretén eliminar els diamants conflictius de la cadena de subministrament global i alhora ajuda a protegir el comerç legítim de diamants en brut. Per lluitar contra això, el KPCS ha desenvolupat un conjunt de requisits mínims que cada participant ha de complir.\nTALLER DE JOIERIA DE PERE QUERA 1887\nUn cop escollit el diamant cal trobar la millor muntura perquè llueixi amb tot el seu esplendor. En un anell, en un penjoll, en unes arracades, sol, acompanyat... Són moltes les decisions que s’han d prendre i cal saber com col·locar-les per treure la màxima llum d’aquestes gemmes tant singulars.\nEn els més de 130 anys d’història de Pere Quera 1887 en el món de la joieria s’ha anat adquirint una bagatge i una especialització que s’han transmès de generació en generació. Totes aquestes tècniques tradicionals i el bagatge adquirit combinen a la perfecció amb els instruments de nova tecnologia.\nEl taller de joieria de Pere Quera 1887 controla tots els processos de producció alhora de dissenyar i crear les seves joies úniques. Un diamant és per sempre, però per assegurar aquesta eternitat són imprescindibles les màximes garanties de qualitat i l’assessorament i les mans de professionals qualificats i experimentats.\nLa responsable de l’àrea de joieria de Pere Quera 1887 és Mariona Quera, 6a generació de la família i graduada en gemmologia per l’institut de joieria més prestigiós del món el GIA (Gemological Institute of America). El GIA és una institució sense ànim de lucre dedicada a la investigació i formació en el camp de la gemmologia i joieria, per protegir els venedors i compradors de gemmes, establint i mantenint els estàndards per avaluar la qualitat d'una gemma. Juntament amb els joiers del taller cada any es creen diverses peces noves que van des de l’alta joieria i fins a col·leccions solidàries per a entitats sense ànim de lucre.


Responsabilitat Global: 'La Marató' del 2012, la més participativa de la història\nAquest diumenge, TV3 i Catalunya Ràdio celebren la 21a edició del programa que fa de Catalunya el segon país més solidari d'Europa. Enguany, per lluitar contra el càncer, es faran 2.000 activitats arreu del territori, una xifra a la qual no s'havia arribat abans\nBarcelona | Actualitzada el 15/12/2012\nAriadna Oltra i Òscar Dalmau presentaran la 21a edició de La Marató de TV3, dedicada a la lluita contra el càncer / TV3 TVC\nAl plató de 'La Marató' està tot a punt perquè Ariadna Oltra i Òscar Dalmau condueixin 15 hores de directe aquest diumenge, en una edició que destinarà els donatius a la recerca sobre el càncer. És per això que una trentena de testimonis, incloent-hi personatges públics com Tito Vilanova o l'actor Pep Anton Muñoz, explicaran la seva història, s'emetran les crides de col·laboració que han fet artistes i treballadors de la televisió, es faran més de 40 connexions en directe pel territori i també moltes actuacions al plató. Catalunya Ràdio se sumarà al projecte des de les 8 del matí. En paraules d'Eugeni Sallent, director de TV3, "'La Marató' ha traspassat TV3 i Catalunya Ràdio i s'ha convertit en un projecte de país".\nRepte en plena crisi\nEn aquest context de crisi, l'esdeveniment solidari haurà d'aconseguir millorar la xifra de recaptació de l'any passat, que va arribar a superar els 8.900.000 euros. De fet, des que se celebra aquest programa, la quantitat que s'ha donat per part de ciutadans i empreses és de més de 106 milions d'euros. Tot i això, les expectatives dels organitzadors poden ser optimistes, ja que abans de començar el programa els números acompanyen. S'han venut més discos de 'La Marató' que mai –vora els 200.000– i també està tenint molt èxit el llibre, del qual s'ha fet una tirada d'11.000 exemplars –i que ja apareix en les llistes de més venuts a Catalunya.\nEncara que es puguin fer donatius fins al 31 de març, el dia gros és aquest diumenge. Per això, hi haurà 1.000 línies telefòniques que seran ateses per més de 2.400 voluntaris. Tot i això, les dades de participació no es queden aquí. Aquest 2012 hi haurà més de 2.000 activitats arreu de Catalunya, i també a fora, que serviran per recaptar diners, i amb les quals es connectarà des del plató del programa. El telefon per fer donatius és el 905 11 50 50, però hi ha altres vies per fer-ne. Per exemple, a través del web del programa: tv3.com/marato/donatius.


Aïllar casa, pis i habitatge - Material d'aïllant tèrmic - Claus per estalviar energia\nUna de les principals preocupacions en l'economia domèstica és l'estalvi. I quan es parla d'estalviar no podem deixar de mirar de reüll a certes coses, com les factures de la llum o del gas, subministraments que són imprescindibles però que fan que se'ns Erice la pell cada vegada que arriben. De fet, sovint són les responsables que el pressupost es vegada en perill. Pel que no és gens estrany que busquem formes de reduir en tot el possible l'energia que consumim. Des Selectra, especialistes en trobar les millors tarifes per als nostres subministraments, es donen unes claus senzilles però molt efectives que ens permeten reduir el preu d'aquestes factures.\nRevisa la potència que té el teu contracte\nPotser sembli una cosa que no és important, però a la factura de la llum es paga també la potència contractada. De fet, si fas un cop d'ull a l'última factura pots veure que la quantitat que es cobra per això és de vegades gairebé la mateixa que la del consum, sobretot si a casa només vius tu o la comparteixes amb una altra persona més.\nA més, en molts contractes la potència que hi ha és força més alta del que es necessita, de manera que estàs pagant de més per alguna cosa que no et fa falta. Així que un dels primers passos que has de donar per estalviar energia és revisar quina és la potència i veure si és possible baixar-la. El millor és que et assessori una empresa experta en el tema, que estudiï el teu cas en concret i et digui si estàs pagant de més. Encara que no ho creguis, l'estalvi en aquest punt pot ser molt notable.\nQuan fa fred fora, o al carrer el sol apreta, tendim a encendre els aparells d'aire condicionat o calefacció al màxim. Això és un error, ja que L'única cosa que s'aconsegueix és consumir energia en excés, augmentant la despesa, sense que aconseguim augmentar la sensació de confort.\nSegons alguns estudis, la temperatura ideal en un habitatge és entre 24 i 26 graus. Si a l'estiu volem baixar un sol grau aquesta temperatura, estarem gastant fins a un 8 per cent més d'electricitat, sense que notem realment una millora. En el cas de la calor, es pot dir més o menys el mateix.\nPer tant, el millor és tenir la temperatura dins de l'espectre de confort, fent que els termòstats s'encarreguin de controlar-lo.\nDe vegades tenim cert temor que sigui una altra companyia la que s'encarregui de subministrar-nos energia. Encara que no ens fa tanta por canviar d'operador telefònic. I és curiós, ja que d'alguna manera les condicions són les mateixes, ja que el mercat de l'energia es va liberalitzar fa uns anys i avui hi ha moltes opcions que et poden interessar.\nEstalvia en la factura de llum i gas utilitzant un comparador de tarifes. Aquesta eina s'ha convertit ja en un imprescindible per estalviar, ja que permet trobar la companyia que ofereix les millors condicions segons siguin les nostres necessitats. I no tinguis por, perquè no et quedaràs sense llum en cap moment.\nNo deixis els electrodomèstics en standby\nAquest és un consell que no deixa de repetir-se. I és que els electrodomèstics segueixen consumint energia si no es desenchufan. Aquest pilot vermell de la televisió quan es prem el botó del comandament fa que la pantalla s'apagui, però encara continua gastant electricitat. I el mateix es pot dir de molts altres aparells, com la vitroceràmica o el forn. És evident que alguns electrodomèstics han d'estar sempre encesos, com és el cas de la nevera, però els altres poden romandre desendollats tot el temps que no s'utilitzin. Fes servir regletes amb interruptor o desconnectar l'automàtic que alimenta la cuina si és possible. Al final de l'any fes els comptes, i veuràs l'estalvi que pots aconseguir amb aquest simple gest.\nUn altre detall relacionat amb els electrodomèstics és triar models de classe A o superiors. Són una mica més cars, però la inversió s'amortitza en poc temps gràcies al menor consum que tenen.\nSempre que puguis, evita el costum d'encendre la llum quan entres en una habitació. Moltes vegades es pot ser-hi perfectament sense haver de fer-ho, simplement usant llum natural. Només cal pujar les persianes i deixar que el sol s'encarregui de donar a llum l'estada. Fins i tot en zones en què la llum no és massa intensa, per fer algunes tasques no ens cal tenir massa llum. I per descomptat, cada vegada que surtis d'una habitació apaga la llum si l'has encès, res de deixar-la així perquè vas a tornar a entrar en un minut. És un minut menys de consum, que al final de l'any seran hores.\nVentila la casa cada dia\nA més de la llum del sol, tamb


Reality killed the video star | La Finestra Digital\nDe membre d’una boyband a bad boy del pop britànic, Robbie Williams va ascendir a l’estrellat musical aconseguint que tots els seus àlbums en solitari s’enfilessin fins al número 1 de les llistes del seu país. A bones balades o música ballable i amb lletres atrevides va afegir bons videoclips i una imatge de trapella que van enganxar milions de fans. Però després del seu últim àlbum experimental i fallit, ‘Rudebox’ va començar una peculiar odissea personal i professional. I ara amb el seu retorn tres anys més tard, la seva música intenta recuperar el seu estil, però constatem irremediablement que la força del personatge s’ha quedat en algun punt d’aquest viatge.\nLes drogues, les quantitats ingents de cafeina que prenia al dia, els kilos de més o l’afició per la observació d’ovnis són els temes que han mantingut Williams a la premsa mentre ens faltava la seva música. I més tenint en compte que el punt apart abans d’aquest lapsus de tres anys el va posar ‘Rudebox‘ un disc extrany que no va convèncer quasi ningú dels qui anys enrera havien aplaudit ‘Escapology‘ o ‘Sing when you’re winning’.\nHi havia doncs molta expectativa per sentir el nou treball de Robbie i en el que ell es nega a denominar “un retorn” ens arriben 13 nous temes sota el nom de ‘Reality killed the video star’. Un títol curiós, que per una banda homenatja el hit dels 80, ‘Video killed the radio star’, però que per altra ens diu molt sobre el seu contingut si emulem a Williams amb aquesta ‘Video star’ a qui la realitat i el pas dels anys i les vivències pròpies han anat matant. Estem doncs davant de la desaparició d’un personatge? Això sembla.\n‘Reality killed the video star’ és un disc que sonorament entra bé, però que a poc que es grati, es nota que alguna cosa greu li falla o li manca. En tot cas deixa una sensació molt ambigua. Per una banda, en la manera lenta i arrossegada, quasi desganada, d’escometre la gran majoria de cançons del disc, es troba a faltar la força, el ganxo amb que Williams entonava els seus clàssics, aquella manera descarada de divertir divertint-se mentre la seva veu cantava irrefrenable hits com ‘Hot Fudge’, ‘Radio‘ o ‘Rock DJ’. Per altra banda, les lletres, volguent ser intimistes pequen d’excés d’auto-referencialitat, arribant a extrems en què semblen excessivament auto-compassives. Però en aquest disc també es té la sensació que no tot està perdut, que hi ha esperança perquè Williams torni a oferir grans temes pop amb una producció ben cuidada, potser un cop es tregui de sobre aquesta ombra que sembla que encara el tapa i, clàssic o no, sigui capaç de tornar a divertir-se amb la seva música.\nMentrestant, amb balades amb base al piano com ‘Morning Sun’, ‘You know me‘ i ‘Blasphemy‘, el britànic sembla voler tornar als temps en què amb ‘Angels‘ entendria mig planeta. En talls com ‘Deceptacon‘, ‘Starstruck‘ i ‘Superblind‘ també balades, combina els cors amb petites notes electròniques. I el ritme del disc l’aporten el primer single ‘Bodies‘, la guitarrera ‘Do you mind‘, la discotequera ‘Difficult for weirdos’ i la influenciada pel so Pet Shop Boys ‘Last Days of disco‘.\nReixit o no, aquest resulta un intent de retornar-nos un cantant que intenta fer un salt enrera, recuperant l’essència més clàssica del seu estil abans que el remolí de la fama el convertís en el personatge que fou. El problema és que la seva vessant més clàssica ja la vam alabar en grabacions com ‘Swing when you’re winning’ i el seu costat més ràpid i atrevit va posar el llistó més amunt en treballs com ‘Escapology‘. Així que aquest últim àlbum se’ns queda en un desconcertant punt mig. Una declaració de bones intencions però que encara no sóna del tot convincent, encara que ens mantindrà atents al què vingui en el futur.\n“Bodies“, i “You Know me” són els primers senzills del disc ‘Reality killed the video star’, dels quals ja tenim videoclip:\n1.- Morning Sun\n3.- You know me\n5.- Do you mind\n6.- Last days of disco\n10.- Difficult for weirdos\n12.- Won't do that\n13.- Morning Sun Reprise


L'esquerra diu que han punxat - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 10 de Febrer de 2019. 15:45h.\nUnes 45.000 persones a la manifestació de Madrid\nL'esquerra considera que la manifestació de PP, Cs i Vox a Madrid ha punxat per protestar contra Pedro Sánchez ha punxat. Alguns dirigents del PSOE i Podem han reaccionat a través dels seus comptes de Twitter després que la delegació del Govern a Madrid hagi xifrat en 45.000 persones els assistents a la plaça de Colón de Madrid.\nLa vicesecretària general del PSOE, Adriana Lastra, ha manifestat que "Espanya li ha donat l'esquena a l'extrema dreta" i ha comparat els 45.000 assistens d'avui amb altres manifestacions convocades per la dreta a Madrid.\nEl secretario General de la Federación Socialista Asturiana, Adrián Barbón, també ha comparat l'assistència d'avui amb altres esdeveniments: "45.000 assistents, segons Delegació del Govern. La mateixa Delegació que va xifrar en 700.000 assistents el dia de l'orgull i 170.000 assistents, la manifestació del 8 de Març, per la Igualtat".\nEl Secretari d'organització i programa de Podem, Pablo Echenique, ha qualificat de "punxada" la manifestació i ha manifestat que "els que enverinen la nostra societat avui han fracassat". "Espanya és un país decent", ha defensat.\nLa portaveu adjunta de Podemos al Congrés, Ione Belarra, ha exposat que "doncs per tots els diners que tenen, la cobertura mediàtica, els autobusos gratuïts, sembla que no hi ha tanta gent disposada a defensar l'odi contra Catalunya i Espanya".\nEl diputat de Podem Juanma del Olmo també s'ha expressat en un sentit similar al de Belarra i ha dit que "sembla que convocar una manifestació per afrontar a uns contra els altres i trencar la convivència no té molt èxit" i ha recordat que "han vingut amb autocars pagats de tota Espanya".\nCiutadans, PSOE, PP, Govern espanyol, Podem, Vox, Madrid


Robatoris a Ca n'Amat\nPàgina principal >> Cartes al director >> Robatoris a Ca n'Amat\nLa setmana passada ens van robar tot el que teniem de valor, el fruit de 25 anys. Van entrar a ple dia, en el moment que vam anar al metge, aixo vol dir que ens tenien controlats.\nVull fer una crida a tots els veins perque vigilin be si veuen gent que passen per les cases picant timbres, o simplement si veuen alguna cosa que els sembli sospitosa, que truquin a la policial local, i ens podrem estalviar disgustos.\nEn un parell o tres de mesos, a la nostra urbanitzacio s'han produit robatoris estan la gent dormint, i si no s'avisa als veins, no prendran mides per evitar que els robin. I es per aquest motiu que faig aquest escrit, vigileu be les vostres llars i poseu bastanta il.luminacio exterior i alguna sistema d'alarma disuasori per precaucio, i truqueu primer, en cas de necessitat a la policia local, els mossos van trigar 40 minuts en arribar quan els vam avisar.\nVeïna Can Amat\nA nosaltres també en van obrir una finestra a la nit quan dormiem... Afortunadament hi havia massa trastos sota de la finestra i van fer soroll per treurel's per la finestra abans de poder entrar. Quan vam baixar ja hi havien coses al jardí, peró per sort van fugir. Va ser el dia abans de Sant Joan del 2009. Ja no dormim tranquils....\nAquesta nit ens ha saltat l'alarma i com ja ens habien robat hem tingut por. Hem trucat a la policia local i us asseguro que ens hem quedat sorpresos de la rapidessa en que han arribat, tot això sumat a la tranquil.litat que ens hem sentit en veurel's i amb quina eficiència han revisat tot el domicili per dintre i per fora. Era una falsa alarma, però davant el dubte ens han dit que venien i així ho han fet. Els hi volem donar les gràcies, repeteixo, per la tranquil.litat que ens han donat.\nNo podeu arribar a imaginar el que es pateix desprès d'un robatori, cada soroll et fa parar la orella per si es donés el cas que es repetis, mires cinquanta mil vegades si es tot tancat, ara que tenim alarma estem més tranquils però tot i això .... No doneu mai informació als que passen oferint alarmes de que no en teniu, val més que si en voleu posar us dirigiu per informar-vos a les seves oficines, els que passen no s'identifiquen i a saber qui son.


A judici per la mort d'un home a qui havia deixat en coma d'un cop de puny al carrer Argentina de Tortosa ~ EbreDigital.cat\nACN2020-09-24T10:14:50+02:0024 de setembre de 2020|Societat| Tortosa|Tribunals|\nLa fiscalia demana 12 anys de presó per a un jove acusat de la mort d’un home a qui va deixar en coma d’un cop de puny. Els fets van passar a les portes d’un local d’oci del carrer Argentina de Tortosa el desembre del 2016. La víctima va quedar en estat vegetatiu i va morir al cap de gairebé dos anys “per una encefalitis derivada del traumatisme inicial de l’agressió”, segons recull l’escrit d’acusació a què ha tingut accés l’ACN. El ministeri públic vol que es condemni l’acusat per un suposat delicte d’homicidi i que indemnitzi la germana de la víctima amb 50.000 euros. La secció quarta de l’Audiència de Tarragona preveu que el jurat popular es constitueixi divendres de la setmana vinent i que la vista oral arrenqui el 5 d’octubre.\nL’agressió es remunta a les dos de la matinada del 4 de desembre del 2016. Segons la fiscalia, la víctima es trobava a l’exterior d’un local d’oci i duia el seu mòbil a la mà en aparença d’estar fent fotos. Aleshores l’acusat es va dirigir cap a ell, li va donar un cop a la mà de tal forma que li va caure el mòbil i, tot seguit, va donar-li un fort cop de puny al cap i una puntada de peu a la cama. Segons la fiscalia, com a conseqüència dels cops la víctima va caure d’esquenes i es va colpejar el cap al terra. L’home va quedar inconscient i l’acusat va marxar corrent.\nL’agressor, de nacionalitat argentina, va passar 20 dies en crida i cerca fins que els Mossos el van poder detenir el 25 de desembre. El jove va passar a disposició judicial el dia de Nadal però va quedar en llibertat amb càrrecs a les poques hores. En aquell moment el van acusar d’un delicte de lesions i d’un robatori amb força perquè, en el moment del fets, també li va sostreure el telèfon mòbil a la víctima.\nEl dia dels fets, la víctima va acudir, conscient, a l’hospital Verge de la Cinta de Tortosa. A les poques hores un coàgul sanguini al cervell el va fer entrar en estat crític i va ser traslladat al servei de neurocirurgia de l’hospital Joan XXIII de Tarragona, on el van operar. La víctima va passar a l’UCI fins el 10 de gener i després el van traslladar a planta. El 9 de febrer del 2017 va quedar ingressat a l’hospital de Jesús amb un estat de paràlisi i un estat vegetatiu persistent –coma vígil.\nEl 28 de setembre del 2018, quan tenia 40 anys, va morir “per una encefalitis derivada del traumatisme inicial de l’agressió”, segons la fiscalia. Posteriorment, el 10 de juny del 2019, l’Audiència de Tarragona va acordar presó provisional per a l’acusat, que acumulava nombrosos antecedents per robatoris, agressions, intimidació i atemptat contra els agents de l’autoritat, entre altres.


La CUP Olot proposa aplicar el porta a porta i disminuir les bosses de plàstic - Garrotxa Digital\nOlot - Publicat a les 14:44\nComentaris tancats a La CUP Olot proposa aplicar el porta a porta i disminuir les bosses de plàstic\nLa Candidatura d’Unitat Popular a Olot ha presentat aquest matí les seves propostes en matèria de residus. La CUP creu que actualment no s’està abordant amb la implicació que caldria aquesta qüestió i alerta del sobrecost que suposa el tractament de residus per la ciutat, que quantifiquen en 100.000 euros el 2018.\nAdriana Roca, N.2 CUP Olot: “És per això que la CUP proposa la implementació del model ‘porta a porta’ com a model de recollida selectiva. L’eficiència d’aquest model ja va quedar demostrada durant la prova pilot que va realitzar el Consell Comarcal”\nLligat a aquesta acció, la CUP proposa, també, un canvi substancial en el model de cobrament de les taxes de residus, fent que ja no es paguin segons el tipus d’habitatge o metres de façana sinó per generació de residus, fent que els ciutadans que no reciclin paguin més.\nRelacionat amb els residus, la CUP proposa altres actuacions, com la reutilització i circuits de reparació de productes i fomentar la disminució de les bosses de plàstic, aquesta última fruit d’una moció seva que portava per títol ‘Olot lliure de bosses de plàstic’ i que van presentar al 2013 quan encara no eren a l’ajuntament.\nAdriana Roca, N.2 CUP Olot: “Alguns van votar en contra i ara es posen la medalla que Olot serà una ciutat lliure de plàstic”


Els Pastorets tornen a la Garriga per Nadal amb un espectacle amb novetats i sorpreses | La Garriga Digital\nEls Pastorets tornen a la Garriga per Nadal amb un espectacle amb novetats i sorpreses\nDurant els últims mesos l’associació Fem Pastorets, que enguany celebrem el quinzè aniversari, hem estat treballant en un espectacle innovador que sorprendrà al públic. Al voltant de 130 persones participen en l’actuació que es podrà veure el 25, 26 i 27 de desembre i el 9 i 10 de gener\nAssaig de Els Pastorets de 2020 - Fotografia de Ramon Ferrandis\nL’associació Fem Pastorets tornem a programar aquestes festes una nova edició de l’espectacle dels Pastorets de la Garriga. L’entitat portem treballant des del mes de juny per adaptar la representació nadalenca a les circumstàncies actuals, fent compatibles les restriccions amb una de les tradicions més emblemàtiques de Nadal. El 2020 es compleixen 15 anys des de la recuperació de les representacions al municipi i, per tant, es converteix en un any especial en tots els sentits.\nEl text d’enguany és una adaptació de Els Pastorets, o l’Adveniment de l’Infant Jesús, de Josep Maria Folch i Torres, que porta per títol Els Pastorets i el misteri del bosc de Malhivern. Un guió dels directors, Joan Monells i Lluís Pérez, que repeteixen al capdavant de l’espectacle per tercer any consecutiu.\nDesprés del confinament, en plena desescalada durant el mes de juny, Fem Pastorets es comencem a plantejar de quina manera es podrà programar l’obra de teatre al Patronat. L’associació i la direcció vam optar per buscar una alternativa que faci possible que els més de 80 actors i actrius de cada any puguin participar a la representació. Finalment, tot i les restriccions d’aforament dalt de l’escenari, s’ha preparat una obra on no hi faltarà ningú.\nTots els equips de l’entitat han fet un gran esforç per portar dalt de l’escenari els Pastorets. Un grup de persones que, de manera desinteressada, han destinat hores durant els últims mesos per un espectacle diferent i sorprenent per l’espectador.\nEl president de l’associació Fem Pastorets, Jordi Roig, explica alguns dels secrets:\n“Enguany hi ha moltes sorpreses preparades i no volem explicar gaires detalls. Només us podem dir que dalt de l’escenari hi apareixeran tots els actors i que l’escenografia tornarà a deixar-nos amb la boca oberta. Si això és possible és gràcies a tots els equips de l’associació Fem Pastorets i, especialment, als directors que porten treballant-hi durant els últims 6 mesos. Volem que tothom vingui al teatre a gaudir aquestes festes perquè, tot i que semblava impossible, ho hem aconseguit”\nEl guió torna a combinar la tradició i la innovació. Per aquesta raó, tot i les referències a les circumstàncies que s’estan vivint, els Pastorets busquen convertir-se en un espai d’humor per gaudir-lo en família. L’infern i els pecats capitals volen fer la vida impossible a quatre pastors que s’han perdut mentre collien herbes al bosc de Malhivern. Serà el Cel capaç de salvar-nos dels malèfics plans de l’avern?\nEn total, uns vuitanta actors i actrius apareixeran dalt de l’escenari, als quals cal sumar-hi tots els col·laboradors de l’espectacle, fins a superar la xifra de 130 persones. Al mateix temps, cal fer un agraïment especial a aquelles famílies de la Garriga que han obert les portes de casa seva durant els últims mesos per fer realitat la representació. L’equip d’escenografia, capitanejat per en Francesc Garcia, presenta uns decorats que s’han estat preparant els últims 3 mesos. D’altra banda, continua la música en directe durant l’espectacle, un dels principals al·licients de la representació dels Pastorets.\nEls directors, Joan Monells i Lluís Pérez, defineixen l’espectacle de la següent manera:\n“Quan comencem a elaborar el guió sempre pensem en com donar un nou gir a la història d’en Lluquet i en Rovelló. Aquest any hem tingut molt material degut a l’actualitat que estem vivint. L’hem agafat i hem fet una adaptació on la rialla està assegurada. Hem fet uns Pastorets perquè puguin agradar de la persona més petita a la més gran. L’espectacle està assegurat: músics en directe, un elenc actoral immillorable i uns equips tècnics que poden ser l’enveja de moltes companyies de teatre professional”\n“Els directors hem procurat coordinar-ho tot perquè el dia de l’estrena tot sigui al seu lloc gràcies al genial equip humà que hi ha al darrere. De distància interpersonal n’hi ha hagut molta però no ens ha faltat l’escalf necessari. Tothom ha treballat en equip i de forma molt compactaa. Els assajos han estat durs per respectar mesures de seguretat però tothom hi ha posat el millor de la seva part per fer que aquests pastorets siguin molt GRANS”\nL’entitat vol dedicar l’obra a tot la Garriga, però especialment als que ens han deixat aquest any. Un dels actors més ‘grans’ i estimats de l’entitat, que sempre tenia marcats al calendari els mesos d’octubre a desembre pels Pastorets, en Salvador Solà i Dachs, ens va deixar el passat mes de març. Durant el 2020 també hem perdut una de les pioneres del teatre amateur a la Garriga, i durant molts anys, vinculada amb els Pastorets durant els anys 50 i 70, la Salut Miró Boatella. Aquesta representació va especialment dedicada per tots dos i per aquelles persones que avui tampoc hi són. El seu record ens ha de convidar a seguir defensant els Pastorets i la cultura popular.\nL’espectacle dels Pastorets de la Garriga compta amb un total de 7 representacions: 25 i 26 de desembre a les 19h; 27 de desembre a les 11:30 h i a les 18 h; 9 de gener a les 19 h; i 10 de gener a les 11:30 h i a les 18h. S’han programat més sessions per aconseguir que tothom pugui venir al Patronat, malgrat les restriccions d’aforament que han limitat el públic que pot assistir al teatre.\nLes entrades es poden comprar a través del web teatrelagarriga.cat\nAssociació cultural Fem Pastorets de la Garriga\nArticle anteriorLa Garriga, la teva millor botiga\nArticle següentJosep Marata assumeix la presidència d’ERC la Garriga


Mil·lenarisme - Wikisofia\nEn una primera accepció el terme «mil·lenarisme» designa la creença segons la qual l'any 1000 seria l'any de la fi del món. Però com a doctrina, el mil·lenarisme o quiliasme és una creença escatològica que sosté la creença en una renovació radical de la humanitat, que conduirà a una veritable edat d'or abans del judici universal. Llavors, la humanitat s'instal·larà en la perfecció presidida pel regne mil·lenari en el qual el Messies regnarà de nou.\nAquesta doctrina estava vinculada al judaisme, i concretament a algunes de les proclames dels profetes de l'Antic Testament. En elles, alguns profetes havien afirmat que després d'una catàstrofe còsmica sorgiria una nova Palestina, un nou Edèn o paradís recobrat, en la qual regnaria el Messies, el nou Emperador dels últims temps, o el Lleó de Judà. Va penetrar en el cristianisme a partir de l'Apocalipsi de Sant Joan, que de manera semblant a aquelles antigues profecies, anuncia una «nova Jerusalem» i estableix el període de mil anys de regnat de Crist retornat a la terra, en el qual no serà possible l'acció del dimoni perquè Satanàs estarà encadenat. Al final del mil·lenni, i abans del judici universal que posi fi definitivament a la història, es reprendran els conflictes i camparà novament el mal i l'anticrist. Durant els primers segles de la nostra era, aquesta doctrina va ser difosa per autors com Sant Ireneu, Tertul·lià o Lactanci. No obstant això, Orígenes la va condemnar afirmant que el regne de Déu no esdevé a la terra, i Sant Agustí, a la Ciutat de Déu, va precisar que l'Apocalipsi ha de ser entès com una al·legoria espiritual. Malgrat això, la doctrina del quiliasme va romandre formant part de moltes creences i donant lloc a diversos moviments herètics mil·lenaristes, que van tenir molta importància durant l'edat mitjana, i sovint eren l'expressió de moviments socials revolucionaris dels camperols més pobres. Alguns d'aquests, interpretant de manera radical la promesa escatològica d'un judici final o dia de la ira, en el qual Déu condemnaria als malvats i instauraria el mil·lenni de pau i justícia en la seva Segona Vinguda, condemnaven a l'Església com a encarnació de l'anticrist que negava la Nova Vinguda de Crist, raó per la qual la combatien i propugnaven la nova vinguda del Messies per a instaurar el mil·lenni i desemmascarar als falsos sacerdots, culpables dels desordres existents i de les injustícies socials.\nEn alguns filòsofs de la història que van sostenir tesi segons les quals la humanitat es va desenvolupant segons diverses «edats» (com en Joaquim de Fiore, per exemple, que predeia la vinguda de la tercera època de la humanitat o època de l'Esperit, sent la primera l'edat del Pare o època de l'Antic Testament; la segona l'edat del Fill, o època del Nou Testament), es poden percebre influències de les doctrines del quiliasme o mil·lenarisme.\nObtingut de «https://www.wikisofia.cat/w/index.php?title=Mil·lenarisme&oldid=51935»\nDarrera modificació de la pàgina: 26 gen 2018 a les 21:58.


Noms alternatius: Lladre\nJugar a Lladre\nThief Game és un joc d'ordinador multi-plataforma, que va ser creat en el gènere d'acció i sigil. Escrigui el joc té lloc a la primera persona. Aquesta part serà considerada és la quarta d'una sèrie de projectes en tot aquest univers. El promotor és l'empresa Eidos Montreal. Cal assenyalar que aquest projecte va ser anunciat oficialment el 2009, encara que nascut recentment.\nPer començar el joc, només ha de descarregar el lladre, i després instal al seu ordinador. La trama és la història d'un lladre professional Garrett, que es dedica en relleu i moneders cofres ric món. La idea principal del joc té missions secretes que passen a través de totes les habilitats de pre-establertes. Si vostè mira el vídeo Thief, podem veure que la violència és vista com un impacte mesura extrema.\nDurant el joc, es convida constantment al personatge principal de fer una elecció. A cada nivell, Garrett ha de triar entre les possibles formes i enfocaments. També en totes les versions, no només en PC Thief, l'heroi pot utilitzar les característiques del món. Una altra addició és la capacitat de caràcters robar. Però, si algú s'adonaria que el lladre, estarà en greu risc. Com és que d'entre totes les situacions "desagradables", decidir de nou, seria un mateix jugador.\nCal tenir en compte que els caràcters d'ordinador d'intel · ligència artificial sap de disseny en tots els nivells. En relació amb aquest lladre jugarà bastant difícil, pel fet que el comportament dels algoritmes de l'ordinador pot variar d'un nivell a un altre.\nEl joc és una acció espectacular, en què tindrà el caràcter de travessar constantment en diverses portes i finestres tancades. Des Garrett lladre professional, que sens dubte té un conjunt de galeta. Al llarg del joc, robava les coses i diferents valors de les butxaques, els troncs i les portes tancades diferents persones riques.\nRequisits del sistema Thief és normal, i no hi ha necessitat de millorar l'aparell de joc a l'última configuració. Un dels principals és lladre armes cebes, que el personatge estarà en possessió de diverses fletxes, com foc, aigua, o barallant. A més, el lladre té fins i tot fletxes arsenal i de soroll. La presència de tantes armes diferents proporciona diferents maneres a través dels nivells, l'ús de tàctiques de distracció.\nHe d'afegir que és possible descarregar Thief en android, que és també un joc enorme avantatge. Tota l'acció es desenvolupa en el món de ficció de l'època victoriana, sota la influència directa de la cultura steampunk. Inicia el joc demostra que a la seva ciutat natal, el personatge principal estava absent durant molt de temps i ara en la seva pàtria governada per un tirà. Per si fos poc, una terrible plaga. De tot això, encara que sembli mentida, el personatge principal va a "esprémer" el seu propi benefici. Nou constantment mantindrà als jugadors en estat d'alerta i no deixar anar fins al final.


La nova formació s'ha presentat aquest dissabte a Barcelona amb la intenció de "trencar el règim del 78" des de l'òptica de les classes populars catalanes\nConsideren que la legislatura del dret a decidir està superada i plantegen unes eleccions al Parlament per assolir un procés constituent des de Catalunya\nLa Crida Constituent s'ha presentat aquest dissabte davant de la presó Model / @CConstituent\nBarcelona — 6 de diciembre de 2014 19:19h\nL'esquerra transformadora catalana té una nova candidatura, Crida Constituent, una nova formació presentada aquest dissabte a Barcelona que rebutja frontalment una reedició de la transició del 78 i pretén articular una majoria al voltant de la idea de la ruptura constituent. El nou espai s'ha mostrat davant de la presó Model de Barcelona i es planteja com un bloc que entén la independència com a ruptura, tant contra les elits espanyoles com contra l'oligarquia catalana.\nEn el seu acte públic diferents membres de la Crida han subratllat que és "necessari superar el marc de la Constitució espanyola i el règim polític del 78 per poder avançar en l'alliberament nacional i social del poble català". Segons afirmen, els eixos de la nova formació són tres: la ruptura de l'actual marc juridicopolític, canvis en el model econòmic, social, territorial i energètic, que han de "respondre a les necessitats de les classes populars", i, finalment , "unes noves institucions del poder popular".\n"Aquest marc", afirmen en una nota de premsa, "ha de permetre la proclamació de la República Catalana i l'obertura d'un procés constituent popular" que serveixi per posar "les riqueses del país en mans de la majoria". La Crida Constituent anuncia també una proposta sobre actuacions prioritàries i urgents "per pal·liar l'actual situació d'emergència social".\nLa nova formació neix impulsada per un manifest presentat fa un mes i signat per, entre altres, el diputat de la CUP David Fernàndez, el músic Lluís Llach, l'actor Sergi López, Julià de Jòdar, l'advocat August Gil Matamala, Antonio Baños o Lluís Cabrera, membre d'Altres Andalusos.\nSegons explica el portaveu de Crida, David Caño, consideren que la legislatura del dret a decidir està superada, per això es plantegen unes eleccions en clau constituent. Crida Constituent apel·la tant a espais ja organitzats com a persones que vulguin implicar-se en la construcció d'aquesta nova candidatura, que s'oposa frontalment a la llista conjunta independentista proposada pel president Artur Mas.\nEl pròxim 20 de desembre vestiran el naixement de la formació amb un acte en el qual estaran presents diverses de les organitzacions reunides sota la nova marca com la CUP, Els Verds-Alternativa Verda, Endavant, MDT, Arran, En Lluita, Lluita Internacionalista, l'Aurora, Comunistes de Catalunya, Corrent Roig, Col·lectiu Drassanes, Procés Constituent en qualitat d'observador i a l'espera de la posició de la seva pròpia assemblea general, a més de propostes municipalistes del territori.\n6 de diciembre de 2014 - 19:19 h


Ross Launceston Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nRossLaunceston, Launceston, Regne Unit - Veure al mapaExcel·lent8,8Basada en1comentariRossVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 16 fotosMolt bona ubicació 7,5Veure al mapa7,5UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsbanypiscina privadajardí\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Ross està situat idealment a Launceston; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Ross, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Instal.lacions de barbacoa són només algunes de les comoditats que fan que Ross sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara piscina privada, calefacció, videojocs a l'habitació, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen bany, piscina exterior, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Launceston, faci de Ross la vostra llar.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-sebanyjardípiscina [exterior]Àpats, begudes i refrigeriinstal.lacions de barbacoa Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióneverareproductor de DVD/CDcalefacciópiscina privadaVideoconsolaempolles d'aigua de cortesiaplat de dutxa estris de cuinarentadora Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


ESCOLA RELLINARS curs 2014-15 | Un altre bloc d'XTECBlocs\nESCOLA RELLINARS curs 2014-15\n9 de juny de 2015 Generalxgeis\nEstimats pares, alumnes i professors,\nDes de GLORR Fundació us agraïm la col·laboració rebuda en aquesta campanya de primavera de recollida de roba i calçat efectuada en el vostre centre educatiu.\nEns heu facilitat la tasca de difusió de la mateixa, el repartiment i la recollida de les bosses situant-les en un lloc de fàcil accés.\nMalauradament, durant aquest curs 2014 – 2015, seguim rebent moltes peticions d’ajudes a través dels Centres Educatius, Serveis Socials i altres entitats.\nDesitjaríem seguir contant amb la vostra col·laboració a la propera campanya de tardor.\nPer a més informació podeu consultar la nostra pàgina web www.glorr.org\n8 de juny de 2015 Generalxgeis\nConeixem l’autora del fenomen editorial “Wonder”\nTres anys després de publicar-se, continua sent un dels llibres més venuts a Catalunya, Espanya i els Estats Units. El llibre s’ha traduït a 43 llengües.\nSi no heu llegit el llibre, us el recomanem!\n4 de juny de 2015 Generalxgeis\nEl dimarts 2 de juny un bon grup de mares, pares i mestres (més de trenta) ens vàrem trobar a l’escola per poder preparar un esmorzar pels alumnes pel dijous, tot coincidint que ens venia a veure el Marcel Gros i ens oferia un espectacle regalat pel Bibliobús.\nEls vàrem proposar de fer MOUSE, i no va ser tasca fàcil. Hi havia dos tipus de mouse, el de maduixa i el de xocolata. D’un tipus en volien 37 persones i d’altre 63.\nLa recepta la vàrem extreure d’un vídeo del Youtube i la vàrem haver d’adaptar al nº exacte que necessitàvem. Bàscules, provetes, mesuradors, …. ens van ajudar a sortir-nos-en.\nAl final es va tenir un moment per poder parlar de la matemàtica que hi ha al darrera de l’activitat i de com incideix en el creixement i en la construcció del coneixement.\nPer cert, tothom va trobar boníssims els Mouse, fins i tot el Marcel Gros.\nENTREVISTA DEL MES DE MAIG: ALUMNES DE SISÈ\n27 de maig de 2015 Generalxgeis\nAquest mes us presentem l’entrevista que hem fet als alumnes que el proper curs aniran a l’institut.\nAmb aquesta entrevista tanquem el cicle de converses que hem fet aquest curs.\nREFLEXIÓ: FOTOS AL BLOC?\n22 de maig de 2015 Generalxgeis\nArrel de les fotografies penjades al bloc de les colònies i alguns comentaris que s’han publicat o ens han fet arribar, us volem comentar:\nL’objectiu de tots els blocs de l’escola és el de compartir el procés d’aprenentatge dels vostres fills i situar-vos en aquelles coses que passen i s’aprenen a les aules i a l’escola.\nQue els alumnes tinguin l’oportunitat de poder explicar allò important, i poder-ho fer en un llenguatge diferent pel fet de que alguns dels seus lectors segurament no estan directament vinculats a l’escola (tenim força visites de mestres)\nLes fotografies que es publiquen son per documentar allò que volem explicar.\nEn cap cas, l’objectiu dels blocs és el de “vendre l’escola” si no el de poder-la fer créixer i compartir-la, és per això, que si bé mirem de que surtin produccions i situacions de tots i amb tots els alumnes, no en portem un registre. Som conscients de que hi ha alumnes que surten molt i altres pocs, ja sigui per l’atzar o perquè l’alumne no li agrada massa sortir.\nCreiem molt en el fet de poder-nos explicar i compartir el què fem (alumnes, mestres, famílies, …). Aquest fet ens ajuda a reflexionar sobre el què fem i el què aprenem.\nEns sap greu els comentaris que donen a entendre que hi ha alumnes de primera i alumnes de segona. El nostre principal objectiu és el d’acompanyar i documentar la vida d’escola, una vida en constant canvi.\nEsperem poder haver aclarit possibles dubtes. Si no és així, esperem els vostres comentaris\n18 de maig de 2015 Generalxgeis\nEl divendres 15 de maig, els nois i les noies de la classe de grans van anar fins al teatre Kursal de Manresa a participar d’una nova edició de Cantània.\nEns ho vàrem passar molt bé, tant les mares, pares i mestres que van venir a veure’ns com nosaltres dalt de l’escenari.\nCantània 15 maig 15 (1)\nCantània 15 maig 15 (2)\nCantània 15 maig 15 (12)\nCantània 15 maig 15 (11)\nCantània 15 maig 15 (10)\nCantània 15 maig 15 (9)\nCantània 15 maig 15 (8)\nCantània 15 maig 15 (7)\nCantània 15 maig 15 (6)\nCantània 15 maig 15 (5)\nCantània 15 maig 15 (4)\nCantània 15 maig 15 (3)\n“TRAILER WORLD, EL MUSICAL”\n13 de maig de 2015 Generalxgeis\nEls alumnes de 4art d’ESO de l’institut de Vacarisses ens han fet arribar aquest vídeo promocional d’un musical que representaran per poder recollir fons pel viatge de final de curs.\nAmb la qualitat que hi ha en aquest vídeo, estem segurs que no us defraudaran si els aneu a veure!!!\n9 de maig de 2015 Generalxgeis\nEl dissabte 9 de maig, els més valents i intrèpids van anar fins als boscos de Mossèn Homs a participar d’un joc d’orientació.\nMalgrat anar amb el Xavi, no es van perdre i ho van fer molt bé!!!\nLES CARAMELLES A VILADECAVALLS\n3 de maig de 2015 Generalxgeis\nEl grup de CARAMELLAIRES de Rellinars han participat a la trobada que s’ha fet el divendres 1 de maig a Viladecavalls.\nLa revista digital La Torre se n’ha fet ressò i ha tret una fotografia dels balladors i balladores de Rellinars.\nENTREVISTA DEL MES D’ABRIL: JOAN CAMPRUBÍ\n23 d'abril de 2015 Generalxgeis\nAquest mes d’abril hem pogut gaudir de les vivències i experiències del Joan Camprubí, persona molt arrelada i compromesa amb el poble.\nus deixem l’entrevista\nlucia rodriguez reyes en VIDEO INTERESSANT\nbernat en AGRAÏMENT DE LA CAMPANYA DE RECOLLIDA DE ROBA\nElisabeth en ENTREVISTA DEL MES DE MAIG: ALUMNES DE SISÈ\nMaria Alonso Soler en JOC D’ORIENTACIÓ\nEquip de noticies (Jan, Iris, Oriol, Ivan i Irene) en CAÇADORS D’OMBRES


La ruta llarga del Circ de Colomers, Val d'Aran - Josep M Rodés, web i blog personal, Lleida\nag. 15, 2015\nEns llevem ben d’hora per a fer truites pels entrepans i un petit aperitiu de fuet tallat i despellat… ens dirigim al Circ glaciar de Colomèrs, que està ubicat a la pirinenca Val d’Aran i dins de la zona de protecció del Parc Nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici, i és un dels llocs més fascinants i preciosos dels Pirineus, un massís d’altes i escarpades muntanyes disposades en cercle que ronden els 3.000m d’alçada i envolten, com a un preciós tresor de la natura, una de les majors concentracions d’estanys del Pirineu. Alberga en el seu interior una cinquantena de llacs o estanys (enhanh en aranès) d’origen glaciar. La ruta té dues variants: una de curta i una altra de llarga. Nosaltres farem la versió llarga.\nLa ruta llarga del Circ de Colomers\nLa ruta llarga del Circ de Colomèrs transcorre per paratges naturals molt bonics i té l’al·licient de passar per llargs i estanys amb aigües blaves i rodejats de muntanyes fantàstiques per admirar. L’accés el realitzarem per la Vall del riu Aiguamòg, un magnífic paisatge granític ple de densos boscos de pi negre d’una bellesa incomparable.\nL’itinerari és apte i no requereix de cap equipament especial, pero cal tenir en compte que ens mourem per terrenys trencats i agrestos on aflora el granit. Els senders estan ben marcats i amb continuïtat, però alguns trams són exigents ja que la roca dificulta una mica la progressió.\nL’itinerari pot fer-se en menys temps, però és una ruta per a assaborir, gaudint dels paratges, les vistes, llacs i paisatges que inviten a parar i impregnar-te de la meravella de la natura.\nDes de Salardú seguim en cotxe les indicacions per arribar als Banhs de Tredós deixant la C-28 a través d’una pista asfaltada (carretera d’Aiguamòix) d’uns 8km, cal tenir en compte que en època d’hivern cal deixar-lo al poble ja que no està permès pujar-hi. Allí s’hi troba, també, un punt d’informació on poden adquirir-se tiquets de taxi públic per a pujar directament a la zona propera al refugi. Nosaltres hem optat per agafar el taxi i estalviar-nos un bon tram caminant amb unes vistes que no destaquen i que, realment, no aporta res d’especial. La pista que comentem ascendeix al llarg de la vall fluvial, però també hi ha un sender bonic que ascendeix molt suaument paral·lel en tot moment al llit del riu amb prats subalpins i boscos de pi negre (Pinus uncinata) i pi roig (Pinus sylvestris) sempre a la vora d’un idíl·lic riuet.\nEn aquest mateix punt també s’hi troba el balneari dels Bahns de Tredòs, els més alts d’Europa. Si pugem caminant trigarem unes 2 hores, i amb el taxi uns 20 minuts.\nAgafem el sender, la pista o el taxi (4 Euros/persona, comencen a les 9h del matí), arribem a les Planhòles dera Lòssa, a uns 2.045m i des d’allí triguem uns 30 minuts fins arribar a l’Estahn Major de Colomèrs a través d’una zona amb vegetació arbustiva i creuant unes passarel·les de troncs que ens permeten travessar la zona entollada. Creuem després un pont de fusta sobre l’arriu d’Aiguamòg i prenem el trencall dret, tal i com es troba marcat, ascendint suaument fins a la presa del Lac Major de Colomèrs. Es tracta d’un sender evident i fressat pel pas de tants excursionistes, ja que aquesta zona és una de les més concorregudes i assequibles de la Val d’Aran, però de gran bellesa i perspectiva alpina.\nDavant nostre s’obre, als peus d’aquest llac, el Circ de Colomèrs, un conjunt d’altes i abruptes muntanyes on destaquen la Creu de Colomèrs (2.896m), el Gran Tuc de Colomèrs (2.993m) o el Tuc de Ratèra (2.840m). El massís muntanyós es troba disposat formant un cercle, al bell mig del qual hi ha una cinquantena de llacs o estanhs, una xifra que balla molt segons la referència consultada.\nTotes les espectaculars vistes que tenim davant nostre són un testimoni de l’acció destructiva i erosiva de les últimes glaceres quaternàries, que fa uns 50.000 anys cobrien aquestes muntanyes i les impregnaren del seu valuosíssim caràcter geològic. La fortíssima pressió que les grans masses de gel exerciren sobre el terreny foradaren i arrossegaren gran quantitat de roques, generant uns forats o cubetes que restaren al descobert amb la retirada dels glacials, omplint-se de la mateixa aigua procedent del desgel.\nCreuem la presa i voregem el llac per un tram una mica incòmode fins al Refugi de Colomèrs (el vell, tancat i substituït el 2008). Passat el refugi arribarem al Refugi Vielh de Colomèrs (a 2.135m, que paradoxalment era el refugi inicial i ara és el nou, per això, en algunes referències podem trobar que el refugi nou se l’anomena vell) on podrem descansar amb bones vistes al llac i prendre un bon cafè (a preu d’or). Seguim fins trobar-nos amb un trencall des del que podem pujar al Port de la Ratera cap al Refugi de la Restanca (GR11), però seguim les indicacions dels dos circuits dels llacs (groc i vermell).\nSeguim el camí ascendint per la cubeta glacial per un pas estret i relliscós quan plou fins arribar a l’Estanh Mòrt, a 2.210m, d’aigües transparents que reflecteixen les costes que l’envolten, plàcid i lluent… les que condueixen al Port de Caldes, GR11.18 que forma part de la Ruta Carros de Foc, el Tuc deth Pòrt, el Tuc Nord de Travessani, el Tuc de Lhuçà i les Agulles de Colomers… i el voregem per l’esquerra. Després de pujar una mica més trobem un segon trencall: aquí podem triar fer el circuit curt, senyalitzat amb unes marques grogues i d’unes 2h de durada o el llarg, amb unes marques vermelles de 4-5h. En aquest cas triem el circuit llarg i, per tant, són les marques vermelles les que ens menen.\nAls pocs minuts, després de guanyar uns 100m ja arribem al Lac des Cabidornats, a 2.315m. A partir d’aquest punt el terreny es fa més pla i podem gaudir dels diversos llacs de mida menor, com els Estanyets deth Pòrt (2.375m), rierols i l’àmplia vista del Circ.\nDesprés de passar pel Llac del Port de Colomèrs, situat a 2.420m comencem a guanyar alçada ràpidament. Aquí són freqüents les plaques de neu tot i què, a l’agost, no n’hem vist cap. Pugem fins arribar a l’Estanh Gelat, a 2.590m que acostuma a estar gelat al juliol (a l’agost l’hem trobat desgelat), sempre vigilat per l’imponent i pròxim Tuc de Pòdo de 2.729m. Estem al peu de majestuoses i escarpades muntanyes que culminen el Circ, la Creu de Colomèrs, el Pic Oriental, el Tuc Blanc i el gegant Gran Tuc de Colomèrs.\nA partir d’aquest punt, el Coth de Pòdo (2.600m) comencem a descendir amb cura per una canal pedregosa però còmoda, esquivant alguna congesta que pot dificultar la baixada i arribant sense dificultats sobre l’Estanh de Pòdo, a 2.450m, amb el Tuc de Ratèra com a fons i on a l’estiu no hi acostuma a haver neu. En aquest punt cal que girem la vista enrere… és preciós! Seguim la caminada fins al Llac Obago (2.235m), un dels més característics i grans del circ, força concorregut… de bestiar, on ens aturem per dinar. Després retrobem el GR11. El recorregut a partir d’aquí es fa més relaxat i en petit descens continu i amb parts de plana.\nImatges i mapa de la ruta llarga del Circ de Colomers\nOn s’ubica el Gran Tuc de Colomèrs?\nSi vols conèixer la ruta curta del circ de Colomèrs.\nComments to La ruta llarga del Circ de Colomers, Val d’Aran\nPingback: La ruta curta del circ de Colomèrs senyalitzat amb marques grogues\nLa Porta i la tanca Miralles de Gaudí, Barcelona


Carles Puigdemont és investit president de la Generalitat per donar l'impuls definitiu al procés sobiranista | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nEl nou president de la Generalitat ha agraït el suport dels 70 diputats que l'han investit i també ha donat les gràcies als que no l'han votat\n10 de Gener de 2016, per ACN\nCarles Puigdemont i Artur Mas, presidents entrant i sortint de la Generalitat de Catalunya\nCarles Puigdemont i Casamajó ha estat investit aquest diumenge 130è president de la Generalitat de Catalunya amb els vots dels 62 diputats de Junts pel Sí i amb 8 de la CUP. Els altres dos parlamentaris cupaires s'han abstingut, Gabriela Serra i Josep Manel Busqueta, mentre que la resta de la cambra catalana hi ha votat en contra. El resultat ha estat 70 vots a favor, dues abstencions i 63 en contra. Puigdemont ha estat investit in extremis, a poc més de dues hores perquè expirés el termini legal. Si no s'hagués arribat a un acord d'última hora, el fins ara president, Artur Mas, hagués convocat unes noves eleccions anticipades aquest matei dilluns. En el seu discurs, el nou president de la Generalitat ha garantit que s'hi deixaria la pell. Ha assegurat que el full de ruta es manté intacte i que aplicaria la declaració d'inici del procés.\n"Intentaré ser digne de les vostres expectatives i de les vostres esperances. Visca Catalunya lliure!". Aquestes han estat les primeres paraules del 130è president de la Generalitat, Carles Puigdemont, que ha volgut adreçar-se breument als diputats un cop investit. Puigdemont ha donat les gràcies a tots aquells que l'han votat, els 62 diputats de JxSí i 8 de la CUP, però també als que no ho han fet. També ha recordat el ja expresident de la Generalitat Artur Mas, així com la gent que li ha fet costat la seva família, la seva dona i els seus companys de Girona. El primer que ha fet Puigdemont quan ha estat investit ha estat abraçar-se amb Mas, però després ha saludat també la cupaire Anna Gabriel, el president d'ERC, Oriol Junqueras, i el cap de llista de Junts pel Sí, Raül Romeva.\nEn el seu discurs d'investidura, Carles Puigdemont ha garantit que els compromisos sobre el full de ruta es mantenen “inalterables” després de l’acord in extremis amb la CUP i ha apostat per “començar a caminar a la llum de la declaració aprovada el 9 de novembre”. En la sessió del ple d’investidura d’aquest diumenge, Puigdemont ha refermat els passos del procés cap a la independència: culminació de la fase participativa, disseny definitiu de les estructures d’estat, tramitació al Parlament de la llei de procés constituent, tramitació de la llei de transitorietat jurídica i plena internacionalització del procés. A més, ha fixat les tres grans prioritats del seu govern: fer un país més just, amb més feina i més transparent. Puigdemont, que ha repetit en part el discurs d'investidura que va fer fa dos mesos Mas, ha garantit que "es deixarà la pell" en la seva nova responsabilitat.\nPuigdemont ha fet referència a les paraules del president de la Generalitat en funcions, Artur Mas, assegurant que s’ha de fer front a una “feina ingent que s’ha d’assumir sense dilació i sense por”. En aquest sentit, ha assegurat que els compromisos es mantenen inalterables pel que fa als passos del procés cap a la independència i ha admès que s’inicia un procés que no serà gens fàcil i gens còmode. “Hi posarem valor i coratge”, ha afegit.\nEn aquest context, Puigdemont ha apostat per “caminar a la llum del que el Parlament va aprovar en la declaració del 9 de novembre” que es basa en els següents principis: iniciar el procés per construir un estat independent, que les decisions del Parlament són sobiranes, obrir un procés constituent i oferir voluntat permanent de diàleg amb l’estat espanyol, la Unió Europea i la comunitat internacional.\nAixí mateix, el llavors candidat a la presidència de la Generalitat ha fixat les tres prioritats del seu govern, el que ha anomenat les tres “famílies”: la primera prioritat és que Catalunya sigui un país més just, més equitatiu i més saludable. En segon lloc, ha defensat que Catalunya ha d’oferir més feina, ha de ser més creativa i més oberta. Finalment, ha situat com a tercera prioritat que el país sigui més transparent i exemple de bones pràctiques.\nCompta amb Mas per l'agenda de negociació amb Europa i el món\nA l'hora de desenvolupar aquests tres grans eixos, Puigdemont ha fet especial èmfasi en el procés constituent. "Tenim l'obligació de donar compliment al mandat parlamentari, perquè està aprovat, perquè és la voluntat d'aquest Parlament, de la ciutadania", ha dit. La declaració del 9-N, ha remarcat el candidat, obria un procés constituent que "ja no es pot deixar de recórrer", i això inclou iniciar "l'agenda de negociació amb l'estat espanyol i l'agenda europea i internacional per aconseguir el reconeixement" d'una Catalunya independent. En aquest punt, ha dit que compta amb moltíssimes persones, però també amb l'expresident Artur Mas.\nPuigdemont, que ha demanat disculpes per no haver tingut més temps per preparar-se el seu discurs d'investidura, sí que ha promès que "s'hi deixarà la pell" en aquesta nova etapa, i s'ha dirigit en aquest punt als partits que votaran en contra de la seva investidura. "Els que em coneixen saben que puc fer aquesta promesa", ha apuntat.\nL'encara alcalde de Girona també ha tingut un moment per recordar la seva ciutat, i ha reconegut que deixa l'alcaldia "amb recança, però convençut que és el pas que toca fer". "No són èpoques per a covards, per a temorosos, per a fluixos de cames, ni és moment de resignar-se en la confortabilitat", ha considerat Puigdemont, que ha conclòs que ara toca assumir responsabilitats, "encara que no siguin les que un s'imaginava".\n1Gener càlid i molt sec a la majoria de comarques de Catalunya\n2El turisme industrial s'obre pas al país\n3La nova consellera d'Ensenyament afirma que la Llei d'Educació de Catalunya continuarà sent 'la referència'\n4El nou Govern comença a funcionar amb la promesa del vicepresident i els consellers\n5Ambulàncies Reus denuncia els responsables del CatSalut i el SEM per prevaricació


Del 17 de desembre 2016 al 23 de juliol 2017 Espai Cultura Fundació Sabadell 1859\nLa interacció és una característica inherent dels videojocs i la peça fonamental de la jugabilitat. És el que els diferencia d'altres expressions, de les quals n'incorporen elements (il·lustració, música, narrativa, cinema...).\nLa interacció és també el que fa de tots aquests elements un conjunt inseparable. De tal manera que el videojoc pot esdevenir no només una forma d'oci sinó també una expressió artística, un sistema d'aprenentatge, una eina comunicativa, d'integració social, etc.\nD'una banda, entès com a producció cultural, no només multimèdia sinó també transmèdia, que transcendeix la seva forma i objecte inicials.\nDe l'altra, ens proposa una mirada al seu potencial com a eina pedagògica i la seva capacitat d’innovació en aquesta àrea.\nHorari de visita: De dimarts a divendres de 17h a 20:30h; dissabte d'11h a 14h i de 17h a 21h; diumenge d'11h a 14h.\nDijous 5 de gener, a les 11.30 h\nCreació amb Makey Makey\nEdats: de 9 a 12 anys\nDissabte 25 de març, a les 11.30 h\nDEBATS OBERTS (+ informació)\nCada tercer dijous de mes, a les 19h. Sobre fenòmens, problemàtiques i reptes actuals del món dels videojocs. Conduïts per Oriol Canals.\nLa reapropiació de l’espai indie en el mercat dels videojocs\nDimecres 22 de febrer, a les 19 h\nA càrrec de José Abellán, docent expert en entorns i narratives transmèdia.\nDe l’11 al 13 d’abril, de 10 a 13 h (3 sessions)\nTaller a càrrec d’All VR Education. Cada participant desenvoluparà la seva pròpia aplicació de realitat virtual. Posteriorment, totes elles es mostraran als visitants durant els actes de celebració de la Nit dels Museus a l’Espai Cultura.\nEdats: De 12 a 16 anys / Inscripció: 50€ (+ informació)\nIndústria del videojoc a Catalunya\nConduïda per Marisol López, directora de l’Àrea de Cultura Digital de l’Institut Català de les Empreses Culturals (Generalitat de Catalunya).\nPel·lícules aptes per a tots els públics:\nDissabte 6 de maig, a les 19 h\nDiumenge 18 de juny, a les 11.30 h\nVersió doblada al català: En Ralph, el destructor\nEls tallers requereixen inscripció prèvia, podeu reservar plaça per correu o telèfon (consulteu descomptes). La resta d’activitats són gratuïtes i d’accés obert.


BiblioBlog – Una mar de lletres » 2017 » Agost\nArxiu per Agost, 2017\nL’actor californià Dustin Hoffman va celebrar ahir el seu 80è aniversari. Nascut a Los Àngeles l’any 1937, va estar vinculat al cinema des de ben petit, doncs el seu pare treballava com a decorador en Columbia Pictures i va posar al seu segon fill el nom de Dustin en honor a l’actor de cinema mut Dustin Farnum.\nHoffman es va matricular al Santa Monica College amb la intenció d’estudiar medicina, però aviat abandonà els estudis per unir-se a la Pasadena Playhouse, on va coincidir amb el també actor Gene Hackman i va participar en diverses obres teatrals.\nPoc després va posar rumb a Nova York i es va matricular a l’Actor’s Studio, on va tenir com a professors a Lee Strasberg i Stella Adler.\nDurant alguns anys, Hoffman no va tenir gaire sort i va combinar tota mena de feines amb petits papers al teatre i a sèries de televisió. El 1967, amb 30 anys, arribà la seva oportunitat. El director Mike Nichols li va oferir el paper que el faria famós, el de Benjamin Braddock a El Graduado, on sedueix a la Sra. Robinson.\nEl film va ser un gran èxit, va obtenir 7 nominacions a l’Òscar i la cançó ‘Mrs Robinson’ composta per Simon & Garfunkel es convertí en tot un clàssic.\nDes d’aleshores, Hoffman no ha parat d’actuar i demostrar la seva versatilitat en films de gènere dramàtic, en comèdies o pel·lícules de ciència-ficció i és un dels intèrprets nord-americans més admirats i prestigiosos de la seva generació. Ha estat nominat en set ocasions a l’Oscar i compta amb dues estatuetes daurades per les pel·lícules Kramer contra Kramer (1979) i Rain Man (1988).\nAl llarg de gairebé sis dècades de carrera, ha treballat a les ordres de directors tan prestigiosos com Sam Peckinpah, John Schlesinger, Arthur Penn, Steven Spielberg, Bob Fosse o Alan J. Pakula i ens ha regalat actuacions memorables.\nAmb motiu del seu aniversari a l’espai cinema repassem algunes de les més destacades d’aquest petit gran home.\nTrobareu aquestes i moltes altres pel·lícules d’aquest fantàstic actor a les Biblioteques de Vilanova: Dustin Hoffman\nDimecres 9 d'Agost de 2017 | Categoria: Espai de cinema\t| Enllaç permanent\n‘Agujas de papel’ de Marta Gracia Pons\n“En mi mesita de noche acumulaba revistas de moda llegadas de la capital francesa e incluso bocetos que yo misma me atrevía a dibujar sobre diseños que causaban furor en todo el mundo.Desde que había abandonado la niñez y me habían permitido vestirme como una mujer hecha y derecha, mi entusiasmo por el modelaje me había llevado a imaginar-me a mí misma retratada en las portadas de las revistas que tan cuidadosamente guardaba, vestida con las prendas y los accesorios más lujosos y exclusivos”.\nAquest és el gran somnni d’Amelia Rovira, filla d’una de les famílies més pròsperes de la burgesia catalana tradicional, vol esdevenir model d’alta costura i treballar per als modistes parisencs de més renom.\nEn una època de grans transformacions socials, el seu desig de ser una dona independent mostrarà l’evidència de dos mons ben diferents, antagònics i enfrontats, el de la classe alta amb els seus privilegis i el dels més desafavorits, disposats a qualsevol cosa per tal d’aconseguir la llibertat i la justícia. L’Amelia s’enfronta a l’oposició de la seva família i comença una nova vida lluny de casa seva per aconseguir el seu propi destí.\nAquest és el fil argumental d’Agujas de papel, la primera novel·la de Marta Gracia Pons, nascuda a Terrassa l’any 1988 i llicenciada en història, especialitzada en època contemporània.\nActualment es dedica a la docència i l’escriptura i des de sempre ha mostrat el seu interès pel paper canviant de les dones al llarg del temps.\nA aquesta novel·la aconsegueix traslladar-nos a la Barcelona, París, Cuba, Tampa, Nova York…és un viatge no solament pels ideals d’una fémina liberal en ple segle XIX sinó de llarg a llarg d’aquestes impressionants ciutats.\nMalgrat la joventut de l’autora, Marta Garcia Pons té un objectiu molt clar: lluitar pels seus somnis, i la protagonista només podia ser una dona que nedés a contracorrent.\nDes que va tenir la primera idea i fins a veure la novel.la publicada han passat dos anys, tot i que ara ja ha començat a escriure els primers capítols del seu nou projecte literari.\nUs deixem amb el booktràiler de la novel·la.\nDilluns 7 d'Agost de 2017 | Categoria: Llibresfera,NOVETATS\t| Enllaç permanent\nSpeak Up. La teoria del todo\nSpeak Up és una revista en anglès pensada i dissenyada per aprendre l’idioma, però és molt més que això: es tracta d’un magazine amb opinions, informacions, crítica i totes les novetats imaginables sobre el món del cinema i l’espectacle. La revista porta entrevistes i articles, uns d’un nivell més avançat que d’altres, de caràcter variat, però que normalment giren al voltant de algun aspecte de la cultura britànica o nord-americà. Sempre vénen acompanyats d’un glossari on es tradueixen les paraules més complicades, a més d’algunes explicacions més extenses pel que fa a algun terme o expressió.\nLa revista inclou un CD multimèdia per escoltar els àudios que reprodueixen alguns dels articles i entrevistes (i fins i tot per poder descarregar-los com a arxiu mp3 per dur-amb tu còmodament), la qual cosa sol ser molt útil a causa de les diferències que es fan pel que fa als diversos accents. A més, al CD vénen alguns exercicis de listening.\nPerò a més a més inclou una pel·lícula d’actualitat en versió original en anglès que inclou subtítols en anglès amb la reproducció exacta dels diàlegs, subtítols en castellà, versió original sense subtítols i la versió doblada al castellà.\nTotes les pel·lícules incorporen un llibret on es detalla la fitxa tècnica de la pel·lícula, així com informació sobre la trama i els actors. A més, presenta una sèrie de glossaris amb una gran quantitat de vocabulari, molt útils tota vegada que estan organitzats segons la part de la pel·lícula en la qual apareixen, per la qual cosa podràs guiar-te segons el numeret que aparegui en una cantonada de la pantalla.\nA la Xarxa de Biblioteques Municipals de Vilanova i la Geltrú trobareu més de 160 referències de pel·lícules de la col·lecció Speak Up en aquest format.\nAvui us presentem com a novetat l’última incorporació d’aquesta col·lecció, La teoria del todo, dirigida per James Marsh i interpretada per Eddie Redmayne, Emily Watson i Felicity Jones. El guió és de Anthony McCarten a partir del llibre de memòries de Jane Hawking.\nLa pel·lícula La teoria del todo narra la relació entre el cèlebre astrofísic Stephen Hawking i la seva primera dona, Jane, des que tots dos es van conèixer sent estudiants a la Universitat de Cambridge a principis dels 60 i al llarg de 25 anys, especialment en la seva lluita junts contra la malaltia degenerativa que va postrar al famós científic en una cadira de rodes.\nEl punt de vista de la pel·lícula ve marcat per la mirada de Jane, al capdavall són les seves memòries les adaptades. Això explica que determinats aspectes en la vida de Stephen, sobretot en el pla professional, quedin una mica desdibuixats: el que importa als responsables de la pel·lícula és aquesta transformació de Jane, la dona que hi ha darrera del geni, part indissociable dels èxits teòrics del seu marit, qui sense la seva ajuda potser no hauria aconseguit ni sobreviure a la malaltia.\nDivendres 4 d'Agost de 2017 | Categoria: English Book Club,Espai de cinema\t| Enllaç permanent\n“Carretera i manta” la quarta entrega cinematogràfica del Diari d’en Greg\n‘Un dia seré famós, però ara, de moment, m’he quedat encallat en una classe de secundària amb un grup d’idiotes”.\nAmb aquesta frase es presentava fa uns anys en Greg, el personatge creat pel dibuixant Jeff Kinney i avui parlem d’èxit ja que basant-se en unes històries originals, iròniques, directes i molt divertides, ens presenta al protagonista com un antiheroi que els lectors aniran descobrint gràcies a les anotacions que fa en el seu diari personal.\nSi bé la lectura està dirigida a un públic infantil i juvenil, també és recomanable per a adults que tenen al seu entorn joves d’edat preadolescent. Amb un llenguatge senzill, directe i humorístic, on en cada pàgina hi podem trobar aventures i acció, busca entretenir i mostrar sense academicismes la nostra moderna societat actual, mofant-se amb acidesa de la família i de l’escola.\nJeff Kinney, l’autor nascut l’any 1971 a Estats Units, de petit volia ser dibuixant de còmics, però a l’acabar els seus estudis treballà com a dissenyador en un diari i com a programador informàtic. Va començar a publicar aquest diari a internet a l’any 2004. L’èxit d’aquella pàgina web i les bones crítiques el van animar a adaptar aquelles històries a format llibre. Actualment es dedica al disseny i desenvolupament de jocs en línia.\nAra en Greg ja és famós i el seus diaris s’han convertit en tot un fenomen mundial amb més de 90 milions d’exemplars venuts arreu del món.\nLa sèrie ha tingut tant d’exit que el divendres passat es va estrenar la quarta història del Greg, adaptada al cinema. Diario de Greg: Carretera y manta.\nEncara no coneixes a en Greg? A les biblioteques hi podràs trobar tots els seus diaris: Un pringat total, En Roderick mana, La crua realitat, Mala sort!, Quina calda!, Això és massa, Tot o res, SOS! Atrapat en família, Ruta infernal, Vella escola i El tercer en discòrdia.\nI en format DVD podràs veure El diario de Greg i El diario de Greg 2: la ley de Roderick.\nUs deixem amb el tràiler d’aquesta nova entrega de la saga.\nDijous 3 d'Agost de 2017 | Categoria: BiblioJunior\t| Enllaç permanent\nAhir ens deixava a l’edat de 73 anys el dramaturg, actor i director nord-americà Sam Shepard a causa de les complicacions de l’ELA (Esclerosi Lateral Amiotrofica) que patia des de fa anys.\nAutor de més de 40 obres de teatre, Shepard va obtenir el Premi Pulitzer en 1979 amb El niño enterrado, primera part de la seva celebrada Trilogia de la família.\nEl cinema també va tenir un paper important en la seva vida; va ser nominat a un Premi Òscar com a millor actor de repartiment pel seu paper en Elegidos para la gloria, de Philip Kaufman,. També va treballar a Dias de cielo amb Terrence Malick, Volker Schlondorff, i Ridley Scott, entre molts altres.\nShepard va néixer a Forth Sheridan, Illinois i posteriorment la família es va traslladar a Califòrnia, on a viure a una granja. Durant la seva infància en aquesta granja, va viure moltes de les experiències que després van marcar la seva obra. La seva joventut va estar marcada per la caiguda del seu pare en l’alcoholisme i la consegüent deterioració familiar.\nA l’Institut va començar a escriure poesia i actuar però la seva passió per la natura i els animals el va portar a començar a estudiar agricultura, però aviat es va enrolar a una companyia de teatre, es traslladà a Nova York i va deixar els estudis per l’escriptura i va començar a estrenar obres als teatres de l’Off Broadway.\nVa aconseguir diverses beques que li van permetre dedicar-se a escriure a temps complet i a guanyar alguns premis que van impulsar la seva carrera definitivament.\nL’any 1978 va començar a treballar al cinema. Va debutar a la pel·lícula Frances, on va conèixer la que seria la seva parella durant trenta anys, l’actriu Jessica Lange amb qui va tenir dos fills.\nAnteriorment, havia estat casat amb l’actriu O-Lan Jones. També és coneguda la seva relació extra-matrimonial amb la cantant i poetissa Patti Smith, amb qui va escriure al cèlebre Chelsea Hotel de Nova York l’obra ‘Cowboy mouth’.\nUna de les seves contribucions més celebrades al cinema va ser el seu treball com co-guionista de Paris, Texas, dirigida per Wim Wenders en 1984 i que va guanyar la Palma d’Or al Festival de Cannes. Shepard també va treballar amb Antonioni com a guionista de Zabriskie Point.\nLes seves obres es caracteritzen per la seva franquesa, per l’aparició freqüent de l’absurd, i per captar perfectament l’estil i la sensibilitat de l’oest dels Estats Units. També és habitual que plantegin complexos problemes familiars. Aborda els problemes de la societat moderna, l’alienació individual i els destructius efectes de les relacions familiars.\nEls seus personatges solen ser perdedors. Han renunciat als seus somnis i les seves vides no tenen sentit de la continuïtat. Les obres expressen un sentit de pèrdua, de nostàlgia pel món rural i els mites populars destruïts pel pragmatisme, els diners i el poder. Tot el que ens queda, en les seves pròpies paraules, són «idees que no diuen gens en absolut al nostre jo interior».\nA l’espai cinema de la Biblioteca li volem fer un homenatge i trobareu les seves pel·lícules i també algun dels seus textos: Sam Sheperd\nUs deixem amb el tràiler d’una de les seves darreres pel·lícules com a actor, Blackthorn, dirigida per Mateo Gil i co-protagonitzada per Eduardo Noriega.\nDimarts 1 d'Agost de 2017 | Categoria: Espai de cinema\t| Enllaç permanent


Viatge introspectiu a Mart – Les Rades Grises\nÒxid sobre òxids, de Maria Hernández. Pagès Editors, col. Ciència-Ficció, núm. 31, 2019. 197 pàg.\nAquesta setmana s’ha fet oficial el traspàs de carteres a la col·lecció Ciència-Ficció de Pagès Editors, tot i que la notícia ja era coneguda des de la darrera Cat-Con, al novembre de 2018. Daniel Genís, filòleg, professor, creador i director d’El Biblionauta, gran especialista en ciència-ficció, i impulsor d’incomptables iniciatives per promoure els gèneres fantàstics, substitueix Antoni Munné-Jordà, un nom de referència de la ciència-ficció catalana, en la direcció d’aquesta col·lecció. El primer llibre d’aquesta nova etapa, el número 31, és Òxid sobre òxids, de Maria Hernández (Barcelona, 1975), que va merèixer el XVII Premi de narrativa de ciència-ficció Manuel de Pedrolo Ciutat de Mataró, 2018.\nÒxid sobre òxids és la primera novel·la de Maria Hernández, fruit del seu treball com a alumna de l’Escola d’Escriptura de l’Ateneu Barcelonès. D’entrada, l’enhorabona perquè és tot un què debutar amb premi. D’altres guardons de renom no me’n refiaria gaire (o gens) però en aquest cas podeu confiar plenament en la vàlua del jurat, i segur que l’edició professional que ha passat el text l’ha millorat ostensiblement.\nEstem davant d’una història clàssica de ciència-ficció. L’argument és diàfan: el protagonista troba una feina en una companyia aeroespacial que cerca fonts energètiques alternatives i ha de viatjar a Mart sol en una missió de dos anys de durada que té per objectiu fer prospeccions a la recerca, principalment, de gas metà. Però això no és la NASA, ni ens trobem en un estat perdut de l’interior dels EUA. No. El personatge principal és un enginyer català, es diu Iuri, té 41 anys i viu en un apartament ínfim al Raval, a Barcelona. Som a l’any 2024 en plena crisi econòmica. Després de trencar amb la seva parella, en Iuri passa per una època complicada, aïllat i apàtic. Gairebé sense proposar-s’ho troba una feina que li suposarà un canvi radical en la seva existència.\nL’escriptora afirma que no pretenia escriure un llibre de ciència-ficció, sinó que per raons personals necessitava que el seu personatge se n’anés molt lluny. I així ho fa. És molt meritori com Hernández aconsegueix transmetre la vivència de la soledat d’en Iuri, atès que en la major part de la novel·la assistim al viatge del protagonista i la seva estada al planeta vermell. Les descripcions de l’espai físic situen el lector en un silenci còsmic aclaparador, trencat només per violentes tempestes que sacsegen la superfície de Mart. Però més important encara és el monòleg interior del personatge. Com en tot viatge, en Iuri fa una evolució personal. El protagonista arrossega fantasmes de difícil digestió psicològica, principalment l’abandó per part del seu pare quan ell tenia tretze anys. Això, un llast enorme en la seva memòria vital, més el trencament amorós, la dispersió laboral, el sentit de la vida… són elements que l’aboquen a una situació límit. I Maria Hernández construeix molt bé el dia a dia dels seus pensaments, les seves pors i anhels, que troben un cert alleujament en la relació virtual que estableix amb una noia a través d’un web de cites. Aquest aspecte ja no és pas de ciència-ficció! Però és remarcable com aquesta veu femenina actua com un suport emocional que ajuda en Iuri a sobreviure en una situació de soledat extrema. D’altra banda, la rapidesa del procés de selecció i les dificultats de la missió de seguida fan sospitar al protagonista si pot haver estat un conillet d’índies, víctima d’un engany, i vet aquí que el lector haurà d’estar molt atent a les pistes que dona l’autora.\nÒxid sobre òxids és una bona novel·la, rodona i ben estructurada, fresca i profunda alhora, lleugera (es pot llegir en un dia) però emocionalment intensa, amb un crescendo vibrant. Entronca perfectament amb l’esperit de la col·lecció i aporta una nova veu a la ciència-ficció en llengua catalana, fet que sempre s’ha de celebrar. Per esmentar algun aspecte millorable, em sembla que el títol, malgrat que lliga molt bé amb el contingut de l’obra, és poc atractiu per al lector potencial.\nSegur que en Daniel Genís farà una gran feina al capdavant d’aquest nou repte! De moment, els que coneixeu aquesta històrica col·lecció nascuda l’any 2000 –quan Pagès publicava el Premi Juli Verne andorrà– notareu de seguida el canvi en el disseny de la coberta, amb el porpra i plata fundacional però amb un nou aire del tot encertat i necessari en aquesta nova etapa. Felicitats, Daniel, i moltes gràcies, Antoni, per la feinada de tots aquests anys. Estem en bones mans.\nAquí podeu veure la presentació de l’obra a la llibreria Gigamesh, el 18 de juny de 2019:\nPublicat a Aventura espacial, Català, Ciència-ficció, Novel·la, PremisEtiquetat Antoni Munné-Jordà, Òxid sobre òxids, Ciència-ficció, cificat, Daniel Genís, Maria Hernández, Mart, Pagès Editors, Premi Manuel de Pedrolo3 comentaris\n3 pensaments sobre “Viatge introspectiu a Mart”\n26 de Juliol de 2019 a les 15:30\nDoncs a mi el títol m’agrada! Trobo que és sonor i amb carisma, esperem que faci que la gent s’hi fixi a les llibreries!\n26 de Juliol de 2019 a les 14:52\nGràcies pel teu comentari, Anna! Jo també espero que tingui èxit a les llibreries! 😉\nRetroenllaç: Paranoia virtual – Les Rades Grises\n← Pors ancestrals\nL’esperança és africana →


kilometre0.cat - Calamars a la romana\nCalamars a la romana\tCalamars a la romana\tINGREDIENTS (Aperitiu per a 4 persones)\n2 calamars mitjanets 1 ou1 culleradeta de llevat tipus royal2 cullerades de conyac200 ml de lletFarinaSal PREPARACIÓDemanem a la peixateria que ens netegin els calamars. Reservem els tentacles per fer altres preparacions (fideus a la cassola). Els tallem a rodelles fines i els posem a secar a sobre d'un drap de cuina. Els salem i enfarinem una mica. Recomanem fer-ho tal com us expliquem a PER SABER-NE MÉS. Preparem la pasta per arrebossar. En un bol deixatem un ou, afegim la llet i el conyac. Anirem afegint la farina que ens admeti a poc a poc i el llevat. Ha que quedar una papilla no massa espessa; si cal afegirem més farina per donar-li la consistència que volem. Posarem els calamars a dins del bol per arrebossar-los amb la massa i els fregirem a la fregidora o en una paella amb força oli calent.\nPER SABER-NE MÉSPer enfarinar el calamars va bé posar-los en una bossa de plàstic amb una mica de farina, afegir unes quantes rodelles de calamars, deixar que la bossa agafi aire, tancar-la i remenar bé. D'aquesta manera els calamars queden enfarinats amb una capa fina. No cal posar tot el calamar de cop, perqué ens quedaria pastós. Aquest pas és important per tal que no ens esquitxem al fregir-los.\nLa recepta d'aquests calamars és de la tia Rosita.\nRESULTATUn clàssic. Boníssims servits acabats de fer i amb un tall de llimona al costat.\tInici\nCalamars a la romana\tSegueix-nos a les xarxes\tRECEPTES


Play Archetypes: Arquetips i gènere de Shrek\nShrek és un ogre solitari que viu en un pantà. Tota la gent del poble li ténen por, per ser ogre. Sempre volen evitar-lo o atacar-lo, quan en realitat Shrek, és inofensiu i bo.\nConeix al Asno, un ase parlant, en el moment, en què, està a punt de ser comprat, juntament amb altres personatges d'altres contes , per Lord Farquaad, rei de Duloc (que, encara, no es pot considerar rei, ja que, no està casat amb cap princesa).\nL’Shrek protegeix al Asno dels guàrdies. El ruc, considera que poden ser bons amics (tot i que l'ogre l’evita) sense tenir en compte la seva aparença i el que altres diuen.\nEn arribar al pantà, mentre que l’ogre està sopant, es començen a instal.lar personatges de contes de fades, com Blancaneus i els set nans, el llop de la Caputxeta Vermella, els ratolins del Flautista d'Hamelin... i expliquen que hi són per ordre de Lord Farquaad i que el seu pantà, es troba en ordre de desallotjament( però, en realitat, s’amaguen d’en Lord).\nTant Shrek com el ruc, van decidir anar a veure a en Lord Farquaad, per a què, s’anèssin del pantà i quedar-se’l.\nLord Farquaad, demana al mirall màgic (versió moderna del mirall de Blancaneus) si era el millor rei que hi havia i que si el seu regne era el millor. El mirall va contestar que, primer, no era rei i que havia de casar-se amb una princesa per aconseguir-ho. El mirall li diu que hi ha encara, tres princesses que no es troben compromesses: la Ventafocs, Blancaneus i la princesa Fiona. Va triar a Fiona, que es trobava en una alta torrre envoltada de laba i custodiada per un drac ferotge. Volia buscar un caballer que fós a buscar-la, encara que, no sabia el que li passava a la princesa, en pondre’s el Sol.\nShrek i Asno, van arribar al castell, però, no van veure a ningú i entren en el torneig sense saber-ho.\nLord Farquaad, està seleccionant al caballer afortunat per anar a rescatar a la princesa, però, al veure als intrussos, ordena atacar-los. Shrek i Asno lluiten i guanyen, llavors, Lord Farquaad fa un canvi de pla: si compleix la missió de rescatar a la princesa, li tornaria el pantà. Van aceptar la missió.\nEn arribar-hi, Shrek i Ase, es separen per a buscar la princessa. Shrek la troba i, mentre estant, el ruc, es troba atrapat per la dragona, que no se’l menja, perquè, està enamorada.\nShrek es possa un casc i la princessa es troba estessa. Ella espera que li donès un petò, però, ell, la sacseja de les espatlles i baixen les escales per a salvar el ruc. Ella s’espera que, sortís per la finestra de la torre i que li recitès un poema, però, no va ser així.\nAconsegueixen salvar a en Asno i surten.\nFiona demana poder veure la cara del seu salvador i no s’espera veure un ogre.\nEn Shrek li explica, que va ser enviat per Lord Farquaad. Ella no es vol moure d’allà i l’Shrek l’agafa i continuen el seu camí de tornada.\nLa princesa vol acampar per evitar ser vista transformada i s’instal·la dins d'una roca.\nL'endemà, es troben amb Robin Hood i Fiona lluita contra ells amb moviments caratecas. Shrek i el ruc es sorprenen. Asno, descobreix a Fiona en ogresa.\nLi explica que quan era petita, una malvada bruixa li va fer un encanteri i al vespre es transforma. Nomès es trencaria amb el primer petò d’amor.\nShrek escolta una part de la conversa: “ ogre lleig” i s’enfada.\nA l’endemà, Lord Farquaad va a buscar a Fiona i aquella mateixa tarda es casarien. Fiona, tambés està enfadada, perquè, no li ha explicat el seu problema.\nShrek i l’Asno, arriben al pantà i el ruc, li explica que, aquelles paraules no éren per a ell, i decideixen tronar per evitar l’enllaç, ja que, l’ogre, està enamorat de la princesa.\nEn arribar a Duloc, Sherk i Asno eviten el casament. Shrek li diu a Fiona, que nomès es casa amb ella per interès i Shrek li dóna un petò. Llavors Fiona es transforma en ogressa i es queda així per sempre.\nEs casen al pantà.\nEls personatges principals son:\n- Sherk ( ogre valent).\n- Asno ( ruc parlant, poruc, amigable, inocent, sensible).\n- Princesa Fiona ( valenta, lluitadora)\n- El rei Lord Farquaad ( malvat, possesiu)\nEls personatges secundaris son :\n- La dragona ( que aguarda el castell on es troba Fiona i desprès s’ enamora del Asno)\n- La galeta parlant ( que li falta una cama, perquè, li va tallar en Lord Farquaad, quan li volia extreure informació sobre on estàven els altres personatges de contes).\n- Pinocho, el llop, els tres ratolins cecs, els tres porquets i la resta de personatges ( es van escapar de la venta de personatges de contes ).\n- El mirrall màgic ( versió moderna del mirall de Blancaneus).\n- Els guardies ( de Lord Farquaad).\n- Monsieur Robin Hood ( va ser golpejat per Fiona, quan volia acabar amb Shrek en el bosc amb altres companys).\nPodem veure com Shrek és un ogre inofensiu, sinó es molesta, és protector i tendre. Se li considera un monstre, perquè, té l’estereotip de malvat i cruel, per això, tots els del poble, no el volíen per por i perquè, no el coneixen. De manera que, no es volia relacionar, al principi, amb ningú i vivia sol.\nEl Asno, és un ruc que parla. Com és una pel.lícula de contes, és normal que parli, però, si no fós tan fantàstica, simplement, pastaria pel bosc. Es presenta un estereotip esperat. Un ruc que li dóna por moltes coses, molt insegur i capgròs.\nLa dragona, s’espera més un grac ferotge, sense escrúpols, i no, una dragona\nenamorada d’un ruc.\nLord Farquaad, s’espera un rei més alt, perquè és força petit d’estatura i més encantador, però, això fa, que sigui més divertit.\nLa princesa Fiona. El seu estereotip seria el de una princessa inofensiva, dependent, que no sabria defensar-se davant alguna persona que l’ataqués, però, camvia. Veiem una princesa, tossuda ( quan no vol anar al castell, perquè, s’esperaba a Lord Farquaad, i Shrek l’agafa i se la possa per l’esquena).També rota quan ho fa Shrek i ell es sorprèn. Que sàpiga càrate, quan lluita amb Monsieur Robin Hood, tota sola, i véncen als altres homes( s’espera més per un home que per una dona princesa o en aquest cas, per Shrek). També menja rates, sense ser escrupulosa amb Srek ( s’esperaria que mengés una altre cosa o que, una vegada va saber que éren rates, rebutjar-les, però, no ho va fer). I que una princesa, finalmet sigui una ogresa, és diferent ( sempre s’espera un príncep molt guapo i una princesa bonica).\nEls estereopits de gènere, no s’espera per l’audiència, ja que, hi ha un camvi en el rols de gènere, que fan que, una història de contes de fades que sempre hi ha la mateixa trama, sigui innovador i diferent als contes clàssics.\nPodem dir que, l’arc i les fletxes supossen objectes de poder en temes arquetipics.( els guardiants del rei i Robin Hood). Mentre que l’espasa, és un símbol fàl.lic i masculí. L’arc i la fletxa, és un símbol ambivalent: la seva forma recorda a les formes arrodonides dels malucs femenins, d’on nèixen els fills i filles com fletxes.\nLa lluna, com a símbol de fertilitat i naixement.\nHi ha moments que, surten escenes que estàn relacionades amb contes clàssics com ara:\nEl moment en què, Lord Farquaad, li pregunta al mirall, com la reina de Blanacaneus. Quan Fiona canta amb els ocells com la Bella Durmiente, però aquí, l’ocell expolta quan hi arriba a una nota massa alta. També, quan Shrek i Fiona es casen i pugen a una carrossa, com la de la Cenicienta, però en aquest cas, és una ceba.\nEn aquesta història, podem dir que, s’amaguen valors masculins ( per part de la princesa), i a vegades, cadascun fa el seu rol de gènere.\nDomenec Mendez January 8, 2013 at 2:08 AM\nhas fet un gran treball describint l'argument del conte, pero no calia fil.lar tan prim, el teu analisi tambe esta be, m'ha agradat la simbologia de la lluna per exemple, pero hagues calgut mes interpretacio personal:\nShrek es una parodia de tots els contes tradicionals, de la mateixa manera i tal com ho comentes, es una parodia dels estereotips i rols de genere:\nFiona sembla al principi que segueixi el seu estereotip de dona passiva que espera ser rescatada, en canvi lluita contra robin hood amb la destresa d'una campiona mostrant un rol d'home.\nShreck sembla seguir un estereotip d'ogre i d'home, malvat, enfadat... resulta que es un ser viu sociable, intel.ligent i generos; qualitats mes relacionades amb les noies.\nel drac sembla ser igualment malvat i masculi en el seu rol inicial de lluita, pero sorprenentment es tracta d'una dragona delicada en el seu rol d'amant entregada.