AJEC UB – El programa | AJEC\nAJEC UB – El programa\nEl pròxim dimarts 19 d’abril són les Eleccions als òrgans de govern de la Universitat de Barcelona. L’AJEC UB ens presentem a les Eleccions...\nEl pròxim dimarts 19 d’abril són les Eleccions als òrgans de govern de la Universitat de Barcelona. L’AJEC UB ens presentem a les Eleccions al Claustre per representar a tots els estudiants de les diferents facultats de la universitat. Aquest és el nostre programa, el nostre compromís. Uneix-te a la Resistència!\nLa nostra candidatura a les diferents Facultats\nCONSTRUÏM ENTRE TOTS UNA UNIVERSITAT DE BARCELONA…\n… on tothom hi pugui ser:\nMATRÍCULA I TAXES. Potenciar la flexibilitat de pagament de les taxes universitàries tot creant nous procediments per a diferents situacions econòmiques de manera que el pagament de la matrícula no pugui ser un impediment per a ningú a l’hora d’accedir a la universitat.\nLLENGUA ESTRANGERA. Potenciar el sistema de beques que ajuden als estudiants a assolir el nivell d’idiomes exigit per obtenir el títol universitari, negociades amb la Generalitat de Catalunya, responsable d’aquest nou criteri d’obtenció del graduat. Alhora, caldria repensar l’Escola d’Idiomes Moderns com a servei públic per a tots als estudiants.\nBEQUES. Cal treballar més en el sistema de beques pròpies de la Universitat de Barcelona per donar una resposta real a les creixent situacions d’impossibilitat de pagament per part d’estudiants. Cal exigir que les pràctiques universitàries siguin remunerades, i que s’incrementin els convenis de pràctiques.\nPRÀCTIQUES. Cal que totes les pràctiques universitàries siguin remunerades i cal que la Universitat de Barcelona exigeixi uns criteris laborals de qualitat, lluny de la precarietat de moltes de les pràctiques actuals.\n… que respecti el Medi Ambient:\nMOBILITAT. Proposem que la UB negocii amb ATM la creació d’una targeta de transports gratuïta per als estudiants de la Universitat de Barcelona en horari lectiu que els faciliti els trajectes de grans distàncies, per tal de què el preu del transport públic no sigui un obstacle afegit al preu de la matrícula.\nSOSTENIBILITAT. Cal que la UB desenvolupi un Pla d’Eficiència Energètica i Sostenibilitat radicalment ambiciós per fer dels seus campus i la institució en sí un referent en matèries de medi ambient.\n… participativa i amb serveis adaptats a les necessitats dels estudiants:\nBIBLIOTEQUES. Reclamem una biblioteca oberta durant tot el curs 24hores i no només en èpoques d’exàmens. A més, cal ampliar el nombre de sales d’estudi obertes en èpoques d’exàmens.\nSERVEI D’ATENCIÓ A L’ESTUDIANT. Donar a conèixer i fer del SAE un servei de referència realment útil per assessorar, orientar i guiar els estudiants durant la seva estada a la universitat, i que els ajudi trobar feina, a través de formacions i cursos gratuïts.\nREPRESENTACIÓ ESTUDIANTIL. Potenciar la participació dels estudiants en els òrgans de la Universitat de Barcelona amb la obtenció de crèdits, ja que considerem que aquestes activitats també són formatives.\n… amb sentit crític:\nBANCA ÈTICA. Reclamem que la UB inicii una migració dels seus comptes cap a entitats bancàries de base ètica..\nREFORMA HORÀRIA. Replantejar els horaris del curs vinent tenint en compte els principis que s’estan treballant al parlament en la llei de la Reforma horària.\nCENTRE D’ATENCIÓ I DETECCIÓ DE DESIGUALTATS. Creació d’una unitat que treballi per generar una situació d’igualtat a la Universitat de Barcelona. Aquest centre ha de tenir un cos de treballadors que desenvolupi tasques de detecció de desigualtats i de suport a les persones discriminades, a més de campanyes de concienciació i formació en temes de desigualtats dins dels campus universitaris.


25.01.2018 | 07:07\nJosep M. Ortega López\nAmb només quatre edicions, el Circ de Nadal de Girona s´ha consolidat com un espectacle de referència en el Nadal gironí i de la comarca. Primer amb el circ sobre gel, després amb la Màgia i l´Orient i la darrera edició del circ sobre aigua. Any rere any el Circus Arts Foundation s´ha anat superant i oferint no només uns números de categoria, sinó, a més, uns espectacles sorprenents, amb una escenografia i una il·luminació espectaculars capaces de transformar les grades de ciment del pavelló de Fontajau en les llotges de qualsevol dels millors circs europeus. Crec que cal felicitar els organitzadors i desitjar que l´èxit d´aquest espectacle nadalenc sigui el preludi del proper Festival del Circ Elefant d´Or que ha de tenir lloc a Girona del 22 al 26 del proper mes de febrer.\nSoc docent de Filosofia. Ni de broma vull ser ni assemblar-me a un «Merlí» en la vida real, i estic força d´acord amb algunes de les dures crítiques que Carles Ros fa –al seu article «Apoteosi de Merlí a TV3» (Diari de Girona, 22/1/18) – a la recentment acabada sèrie de TV3. Soc conscient que, després de tres temporades, ha tingut èxit d´audiència i un alt ressò mediàtic.\nTot i així, no m´agrada que es «dispari al pianista», imputant enmig d´una lícita crítica a la sèrie de ficció altres persones (no sé si tenen la intenció que els atribueix): diu (a) «Merlí és l´aplicació als adolescents i joves de l´ambiciós projecte cultural d´inversió dels valors», (b) «la televisió pública catalana (...) està cada vegada més implicada en la difusió d´un pensament i d´una forma de vida nihilista» i (c) TV3 difon «una forma de pensar i de viure que fomenta l´individualisme hedonista i que refusa la tradició cristiana», etc., i tot amanit amb una crida –suposo– a les nostres autoritats que l´Estat amenaça, engarjola o obliga a exiliar-se, ja que els «pianistes» semblen ser «els dirigents que lluiten per aconseguir un Estat propi».\nL´assessor filosòfic de Merlí, que ara conec personalment, em sembla una persona preparada (en els textos de contingut filosòfic acadèmic que surten a la sèrie), i la nostra TV3 (que ara voldrien posar per les braves al servei d´una ideologia unionista) té qualitat i prestigi.\nPrenc part, evidentment, per la llibertat d´expressió i –a no ser que tingui més dades o sigui delicte– les acusacions a), b) i c) no ajuden en res a millorar. Siguem crítics, però edificant.\nL´expressió «no dispareu al pianista: ho està fent el millor que sap» sembla que es va originar cap al 1860 a l´oest dels Estats Units, i que ho va difondre Oscar Wilde veient aquest avís a un saló de Leadville (Colorado) durant un dels seus viatges. No vull que – tot i compatint força tesis del Sr. Ros– se´m dispari als pianistes: i si no fossin ells els bandits?\nHem de seguir construint un món millor, a Catalunya, amb l´exemple de famílies unides, professionals que segueixen els codis ètics, adolescents madurs i ben educats, ciutadans alegres. La TV pot ajudar i alguns programes no em semblen adients. Ara bé, els sobiranistes no tenim la culpa de tot: això seria barrejar pomes amb peres.\ni els confins\nNuria Sala Vila LLORET DE MAR\nSoc de Lloret, un lloc de gent viatgera com pocs dels que conec. I potser per això aquest dies he estat atenta a quelcom que no sempre ha estat esmentat pels analistes polítics i em refereixo a la capacitat viatgera «en somnis» del procés. L´independentisme i els confins, ho titularia. Primer fou Quebec, va seguir Escòcia, encara que sectors de la CUP preferien Kurdistan. Una germana meva, militant de tots els CDR possibles i imaginats, defensava la Catalunya fenícia, com Suïssa, fora de la CE. Ara veiem el president Puigdemont emmirallant-se en les Illes Feroès i Groenlàndia. Fa temps vaig sentir Juan Gil dir, cito de memòria, que totes les utopies, que van moure la Conquesta d´Amèrica, es varen enganxar als confins. I em pregunto, no serà que l´independentisme persegueix desesperadament Moby Dick?\nAgraïment de Dolors Cumí\nAnna Ruiz Cumí Palamós\nEl passat 22 de gener de 2018 ens va deixar en Dani, un pare exemplar. Agraïm a l´hospital de Palamós i Palamós Gent Gran el tracte i la bona feina dels metges i infermeres, tant amb ell com amb la família. Moltíssimes gràcies a tots i al Palamós Futbol Club, que ell ha estimat tant.\nExpo dels dinosaures\nEl dissabte 20 de gener, a primera hora, vàrem anar a l´Expo dels Dinosaures i certament no va pas decebre sinó tot el contrari. La mainada, que eren multitud, s´ho varen pasar d´allò més bé, ja que aquesta firma, suposo que francesa per la parla d´alguns moments pels altaveus, han desenvolupat tot un model de negoci que gira sobre el món dels dinosaures. A vegades quan vas a un esdeveniment, circ, museu... penses: A veure com anirà? Què ens oferiran? I moltes vegades et trobes que el que s´havia anunciat de forma espectacular després resulta, valgui l´expressió, una «pífia monumental». Aquest no és el cas, tot el contrari, vist globalment no ha pas decebut gens.\nLes pel·lícules en pantalla gran, amb molts bons arguments, els enormes monstres que hi ha dins la ruta, les petites botigues amb venda de reproduccions d´animals fantàstics per a l´ocasió, la posibilitat de fer fotografies a tort i a dret, les cares de la mainada expressives per si soles, el sector de l´inici a l´arqueologia per als nens, una cabana amb pells i personatges de fa milers d´anys, tot plegat crea una atmosfera molt bona. Surts amb bones sensacions i t´endinsa en un món fantàstic de milions d´anys passats que fa que t´emportis un molt bon record, tot plegat és un espectacle de sensacions i sorpreses, tot molt professionalment ambientat i que es nota que els seus promotors tenen una molt bona especialització, són professionals, saben el que es fan i sobretot són uns apassionats del tema dinosaures i figures mítiques.\nSón d´aquells esdeveniments que fan ciutat. La gent oblidarà el que li diguis, la gent oblidarà el que facis... però mai oblidarà el que li has fet sentir. Realment és un espectacle de sensacions que t´apuja l´adrenalina i et fa reviure com era el nostre món fa milions d´anys. Estimem Girona, passió per Girona.


Estructuració de l’oferta de senderisme i cicloturisme a la comarca de la Ribera d’Ebre - TourisLab - Innovació i dinamització turística\nAssistència tècnica per a l’estructuració de l’oferta de senderisme i cicloturisme a la comarca de la Ribera d’Ebre. Objectius del projecte:\nEstructurar l’oferta de senderisme i cicloturisme amb una visió comarcal,\nGenerar un espai de treball integrat per agents del sector públic i privat en el marc de la taula comarcal de turisme per al consens i planificació del model de desenvolupament del senderisme i el cicloturisme a la comarca de la Ribera d’Ebre\nDisposar d’una oferta d’itineraris i propostes segmentades, per a diferents públics, de diferents temàtiques que contribueixin a la dinamització turística del territori.\nDefinir una estratègia de promoció turística de l’oferta de senderisme i cicloturisme que posicioni la destinació com un paradís per a la pràctica del senderisme i el cicloturisme\nOrientar la promoció de la destinació a productes i experiències de descoberta segmentades.\nGenerar un escenari òptim per tal de les empreses puguin crear productes turístics en el territori que s’adaptin a les característiques i tendències dels principals mercats emissors de turisme senderisme i cicloturisme.\nAmpliar la gamma de productes turístics de la destinació i la interrelació. entre actors públics i privats.


El jazz clàssic i la seva història. Dels orígens a la Segona Guerra Mundial de Jaume Carbonell i Guberna\n672 673 760\nLiteratura occitana (4)\nShow All Narrativa\nShow All Poesia\nLlibres Prada (3)\nContes Minúsculs (4)\nShow All Infantil\nEl jazz clàssic i la seva història: dels orígens a la Segona Guerra Mundial és el projecte editorial més ambiciós que s’hagi fet mai al nostre país sobre la història del jazz. Les històries del jazz que hi ha disponibles són traduccions d’obres nord-americanes de fa més de vint anys, i en castellà. Aquesta és la primera història que es fa a casa nostra, amb tota la bibliografia sobre el jazz posada al dia.\nÉs l’estudi sobre un dels fenòmens musicals més rellevants de l’època contemporània i que ha marcat més l’esdevenir de la música des de l’inici del segle XX. La seva entrada als plans d’estudis universitaris feia necessària una obra de referència que servís de visió general del fenomen i que plantegés una revisió, amb perspectiva, de les diferents lectures i aportacions historiogràfiques que han anat construint la història del jazz.\nAmb l’oferta bibliogràfica disponible fins ara, era clar que hi havia una necessitat de dotar el lector interessat d’una eina que li facilités la localització d’una bibliografia bàsica especialitzada i d’una discografia completa i seleccionada i amb un text que servís de base per a l’estudi de la història del jazz.\nLa intenció d’aquest llibre, doncs, és servir d’eina per a l’estudi de la història del jazz — tant per a l’estudiant universitari com per al públic general seguidor del fenomen —, i alhora, és una revisió crítica sobre com s’ha escrit la història del jazz fins avui.\nEl jazz que ha despertat molt d’interès i ha tingut força arrelament a Catalunya, ja des que sonaren les primeres mostres de música moderna americana a Barcelona durant els primers anys del segle XX, necessitava un llibre com aquest, escrit en català. Així, doncs, s’omple un buit endèmic que semblava irresoluble, malgrat la implantació que ha tingut i té el jazz entre nosaltres.\nFormat: 22,8 × 16,2 cm\nPàgines: 520 + 24 pàgines d’il·lustracions\nRelligat: en rústica, amb ales\n(Barcelona, 1963), es va llicenciar en història de l’art a la Universitat de Barcelona el 1987, i s’hi va doctorar el 1996 amb la tesi Josep Anselm Clavé i les societats corals a Catalunya (1850-1874). El present llibre n’és un resum. L’esmentada tesi es va poder dur a terme gràcies a la beca per a estudis de Musicologia de la Fundació Güell concedida el 1992, va merèixer la màxima qualificació i el Premi Extraordinari de Doctorat corresponent a l’any acadèmic 1995–96.\nÉs professor d’història de la música a la Universitat de Barcelona, on també desenvolupa una tasca investigadora en l’estudi de la música catalana dels segles XIX–XX i específicament en l’àmbit del cant coral a través del Grup de Recerca sobre la Història de les Associacions Corals a Espanya, en què intervenen diverses universitats de l’estat.\nÉs coordinador dels cursos de música de la Universitat Catalana d’Estiu, de Prada de Conflent.\nHa participat en diversos congressos i trobades científiques entorn el fenomen musical i específicament la història del moviment coral. I ha publicat nombrosos treballs a reculls, actes i miscel·lànies, i articles a revistes com ara L’Avenç, Revista Musical Catalana, Revista de Catalunya, Revista de Musicología, Bulletin de l’Histoire Contemporaine de l’Espagne o Catalan Review. Ha coordinat l’edició del recull Els orígens de les associacions corals a Espanya (1998) i és coautor del llibre Festa i música arran de mar (1999). És col·laborador de la Història de la música catalana, valenciana i balear d’Edicions 62, i de l’Enciclopèdia Catalana de la música, d’Enciclopèdia Catalana.\nI. L’ORIGEN I ELS ELEMENTS FORMATIUS DEL JAZZ, 9\nQuè és el jazz?, 9\nLa formació del poble negre nord-americà, 11\nLa música dels esclaus, 14\nMúsica i religiositat. L’«spiritual», 21\nLa professionalització de l’«spiritual» i el «gospel», 26\nEl blues: l’essència de la cultura negra nord-americana, 39\nLa tradició del «songster», 48 — Els estils del «country blues», 53\nEl «ragtime»: la música de moda a les ciutats i també al camp, 70\nScott Joplin (1868 - 1917) i el «ragtime» de Missouri, 75— Altres «ragmen» de Missouri, 80 — El «ragtime» popular. Bandes i altres formacions instrumentals, 84\nII. NOVA ORLEANS, 91\nLes «brass bands» i la formació del jazz, 96\nEl jazz de Nova Orleans, 104\nBuddy Bolden (1877-1931), 112 — John Robichaux (1866-1938), 119 — Bunk Johnson, la baula perduda (1889-1949), 120 — Papa Celestin (1884-1954), 130 — Freddie Keppard (1890-1933), 132 — Kid Ory (1886-1973), el trombó «tailgate», 137— Jelly Roll Morton (1890-1941), pianista de Storyville, 141— El «dixieland»: els músics blancs, 151\nNova Orleans després del 1917, 158\nGeorge Lewis i altres músics de Nova Orleans que mantingueren la tradició, 161\nIII. CHICAGO I EL JAZZ DELS ANYS VINT, 171\nEl jazz de Chicago, 174\nEl jazz de Nova Orleans triomfa a Chicago. El jazz comença a canviar, 176\nKing Oliver (1885-1938), 178— Louis Armstrong, el solista i líder (1901-1971), 187— Sidney Bechet, el rei del saxo soprano (1897-1959), 209— Jimmie Noone, la dolcesa del clarinet crioll (1895-1944), 222 — Johnny Dodds (1892-1940), 226 — Jelly Roll Morton, director d’orquestra, 228 — New Orleans Rhythm Kings (NORK), 237\nEls músics negres de Chicago, 241\nEarl Hines, el pare dels pianistes moderns (1903-1983), 242\nEls músics blancs de Chicago: els «chicagoans», 247\nBix Beiderbecke, el músic malaguanyat (1903-1931), 249 — L’Austin High School Gang, 256 — Eddie Condon (1905-1973), guitarrista, director i promotor del Chicago jazz, 257 — Pee Wee Russell (1906-1969), el clarinetista agosarat, 261 — Bud Freeman (1906-1991), 263 — Muggsy Spanier (1906-1967), 265 — Mezz Mezzrow (1899-1972), 266\nAltres músics de l’entorn de Chicago, 269\nExisteix realment un «Chicago Style»?, 273\nEl«boogie woogie», 276\nCow Cow Davenport (1894-1955), 280 — Pinetop Smith (1904-1929), 282 — Jimmy Yancey (1898-1951), 283— Montana Taylor (1903-1954), 284 — Meade Lux Lewis (1905-1964), 285— Albert Ammons (1907-1949), 287 — Pete Johnson (1904-1967), 288 — Altres pianistes de «boogie woogie», 291\nEl blues clàssic. Les dames del blues. Entre Chicago i Nova York, 291\nMamie Smith (1883-1946) i la primera fornada de cantants negres, 295 — Alberta Hunter (1895-1984), 297 — Lucille Hegamin (1894-1970), 299 — Edith Wilson (1896-1981), 300 — Trixie Smith (1895-1943), 301 — Ma Rainey (1886-1939), la mare del blues, 302 — Bessie Smith (1894-1937), l’emperadriu del blues, 307 — Ida Cox (1896-1967), la reina sense corona, 316 — Sippie Wallace (1898-1986), el Rossinyol de Texas, 318 — Victoria Spivey (1906-1976), 319 — Altres cantants de blues clàssic, 321\nLa Gran Depressió i la fi de l’hegemonia de Chicago, 324\nIV. NOVA YORK. EL PIANO, LES «BIG BANDS» I L’ERA DEL «SWING»\nEls pianistes «stride», 328\nJames P. Johnson (1894-1955), 331— Willie ‘The Lion’ Smith (1897-1973), 332 — Fats Waller (1904-1943), el pianista, compositor i «showman» més trapella, 334\nLes «big bands», 348\nEls directors i les orquestres dels anys vint, 353\nFletcher Henderson (1897-1952), 354 — Duke Ellington (1899-1974), compositor i director, 361\nL’època de les grans orquestres i l’era del swing, 381\nCab Calloway (1907-1994), el ‘Hi-de-ho Man’, 386 — Jimmie Lunceford (1902-1947), 388 — Chick Webb (1909-1939), 392\nEl swing de Kansas City, 394\nCount Basie (1904-1984), 397 — Altres representants del so de Kansas City, 404\nLes bandes blanques, 405\nBenny Goodman (1909-1986), el rei del swing, 406 — Artie Shaw (1910-2004), 417 — Els germans Dorsey, Jimmy (1904-1957) i Tommy (1905-1956), 421 — Glenn Miller (1904-1944), 427\nAltres orquestres destacables, 430\nLes veus del jazz, 433\nBillie Holiday (1915-1959), ‘Lady Day’, 438 — Ella Fitzgerald (1917-1996), la primera dama de la cançó, 450\nMés enllà del swing, 460\nLionel Hampton (1908-2002), 460 — Art Tatum (1909-1956), 465 — Lester Young (1909-1959), ‘The President’, 469\nParaules finals, 477\nÍndex onomàstic, 491\nProcedència de les il·lustracions, 513\nProduct Code: Manuals\nEx Tax: 24.04€\nConsell Assessor d'Avaluació\nDistribuïdora de llibres\nGalerada, Serveis d'Edició i Traducció, SCCL © 2021


El TSJC obliga a oferir la selectivitat a Catalunya també en castellà i aranès - El triangle\nEl TSJC obliga a oferir la selectivitat a Catalunya també en castellà i aranès\nL'idioma dels exàmens no serà per defecte el català, sinó que el triaran els alumnes individualment\nEl Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) ha estimat un recurs interposat per l’Assemblea per una Escola Bilingüe de Catalunya (AEB) i ha dictaminat que els alumnes que es presentin a les proves d’accés a la universitat han de poder triar individualment en quina de les tres llengües oficials a Catalunya fa els exàmens.\nLa secció cinquena de la sala contenciosa administrativa del TSJC, en concret, ha adoptat les mesures cautelars reclamades per l’AEB, i ha acordat la suspensió d’un paràgraf de les instruccions sobre la selectivitat, de manera que l’administració ja no podrà establir que el català sigui, per defecte, l’idioma dels exàmens.\nEls alumnes que comencen la selectivitat aquest dimarts, així doncs, podran escollir els exàmens en els tres idiomes oficials: castellà, català i aranès. Fins ara, aquells que preferien l’examen en castellà, per exemple, havien de demanar-lo expressament.\nEl TSJC, que encara no ha abordat el fons de la qüestió, ha recordat en la seva resolució, coneguda aquest dilluns al migdia, que el Tribunal Constitucional va determinar que la definició del català com a llengua pròpia “no pot justificar la imposició estatutària de l’ús preferent d’aquella llengua, en detriment del castellà” per part de les administracions públiques.\nPrevSánchez dice que hay que ser “generosos” y Aragonès afirma que escuchará “todas las propuestas”\n1 comentari a “El TSJC obliga a oferir la selectivitat a Catalunya també en castellà i aranès”\n8 de juny de 2021 a les 04:10\nHo trobo correcte\nPenseu que hi ha alumnes/as palestins, que solament entenen el castella


Taula d'Igualtat d'Oportunitats de Granollers\t| Actualitzat el 21 abril 2017 a les 10:34\nLa Taula d’Igualtat de gènere de Granollers mostrem el nostre suport a la dona que ha denunciat una agressió sexual en grup dins de la discoteca 2046 de Granollers.\nMostrem la nostra indignació i rebuig davant d'aquests fets i denunciem les agressions referides com a manifestacions d’una violència estructural que pateixen diàriament les dones en els diferents àmbits de la vida, com ara les relacions personals, els àmbits laborals o l’espai públic, entre d’altres.\nLa violència sexual és un dels pilars fonamentals d’un sistema masclista que cosifica i sexualitza el cos de les dones, i que es manifesta de diverses maneres. Denunciem els espots publicitaris, en aquest cas de discoteques on es ven el cos de la dona i es fomenten creences sexistes.\nPer desgràcia, les situacions de violència sexual no són fets ni puntuals ni recents, sinó que formen part d’un masclisme estructural que situa a les dones i el seu cos com a elements dels quals es pot disposar, i que utilitza els atacs sexuals com a forma històrica de control.\nDemanen la col·laboració de totes i tots perquè davant d'aquests fets hi hagi tolerància zero, recordant que quan una dona diu NO, sempre és NO.\nCondemnem la violació i lamentem que les dones no puguin gaudir de les festes, la nit o l’oci ni puguin anar tranquil·les pel carrer.\nSeguint algunes reaccions a les xarxes, recordem que actualment moltes de les víctimes d’atacs sexuals encara se senten jutjades per actituds, vestimenta o grau de resistència davant les agressions, minimitzant els fets amb l’excusa d’una suposada actuació de les noies que són objecte de l’agressió. Sovint, les dones encara són assenyalades i criticades com a corresponsables, alimentant el sentiment de culpa i fent que moltes de les víctimes es fonguin en el seu propi silenci o no denunciïn els fets.\nFa molts anys que Granollers treballa contra la violència vers les dones, amb diversos protocols i la Taula d’Igualtat de gènere de Granollers també ho seguirem fent, seguirem lluitant contra aquesta xacra i mantenint TOLERÀNCIA ZERO a qualsevol tipus de violència masclista.


Mou-te en bici | Puigdemont promet que subvencionarà la compra de bicicletes elèctriques\nPuigdemont promet que subvencionarà la compra de bicicletes elèctriques\nEs faran noves estacions de Girocleta a l’Eixample, plaça Europa i rambla Berenguer\nL’alcalde de Girona i candidat a la reelecció, Carles Puigdemont (CiU), es va comprometre ahir a subvencionar la compra de bicicletes elèctriques per tal de fomentar-ne l’ús. També va anunciar que, si torna a manar, es faran tres estacions més de Girocleta -a la Rambla Berenguer, plaça Europa i Eixample- i que es crearan aparcaments segurs per a bicicletes, tant en superfície com subterranis.\nPuigdemont va anunciar ahir les seves propostes en matèria de mobilitat sostenible. Una d’elles consistirà en obrir una línia de subvencions per als gironins que vulguin comprar bicicletes elèctriques, un vehicle que està essent “una revolució” a cada cop més ciutats i que Puigdemont vol fomentar a Girona. “És una alternativa molt potent a les ciutats i a curt termini tindrà un creixement exponencial”, va indicar l’alcaldable convergent.\nL’alcalde i candidat també va explicar que crearà aparcaments segurs per a les bicicletes. Alguns seran en superfície -amb un ancoratge especial que fa més difícil els robatoris- i en d’altres casos es negociarà amb les empreses d’aparcaments subterranis perquè la gent pugui aparcar-hi les bicicletes -tant elèctriques com convencionals- de forma gratuïta.\nPuigdemont, que durant la seva compareixença d’ahir va estar acompanyat pel regidor de Mobilitat i candidat a la reelecció, Joan Alcalà, també va anunciar que faran tres noves estacions de la Girocleta a l’Eixample, Rambla Berenguer i plaça Europa, una oferta que es completarà amb el creixement del nombre de carrils bici. En aquests moments ja s’està treballant en els projectes del de sota el viaducte i el que enllaçarà el carrer Nou amb Santa Eugènia. Ara mateix, la Girocleta compta amb 1.700 usuaris, pràcticament el doble que l’any 2011, i cada bicicleta fa sis viatges al dia, va explicar Alcalà.\nPel que fa a la convivència entre els vianants i el ciclistes -que en alguns casos passen per la vorera en lloc de la carretera-, Alcalà va recordar que en aquests moments ja s’està fent una campanya informativa per fomentar el civisme, però va advertir que, un cop la gent estigui informada, si se segueixen saltant les normes de circulació acabaran essent sancionats.\nFinalment, CiU també es marca com a objectiu potenciar l’ús del vehicle elèctric. Per això, a banda de continuar amb el punt de recàrrega que ja hi ha a la plaça Catalunya, també se n’instal·larà un altre -en un indret que encara està per definir- que serà de recàrrega ràpida.


El 26 d'octubre vaig anar a l'oficina del nou cap d'estudis de l'Esmuc per fer-li algunes preguntes sobre el seu nou càrrec, després de diversos anys exercint com a professor de l'Escola. Desitjant conèixer una mica més d'aquest musicòleg vingut directament des de Colònia, ciutat on es va doctorar en musicologia amb una tesi sobre la guitarra com a símbol a Espanya.\nVas néixer i estudiar en un país considerat com una de les meques de la musicologia. Per què decideixes deixar Alemanya per Barcelona?\nVa ser una casualitat. La meva mare va comprar uns apartaments a Calella quan jo tenia dos anys, he passat tots els meus estius a Catalunya. Sempre vaig tenir el desig de venir a viure aquí, però abans d'acabar els meus estudis encara tenia massa vincles personals com per anar-me'n.\nRolf és multifacètic. (Etno) musicòleg, filòleg —saps més de cinc idiomes—, guitarrista de flamenco i de música moderna. Quan et pregunten en què t'especialitzes, què respons?\nOficialment vaig fer musicologia històrica però quantitativament vaig fer fifty-fifty. Sempre he intentat evitar decidir-me entre musicologia històrica i etnomusicologia, tant epistemològicament, metodològicament com temàticament m'atrauen molt les dues coses. Sóc un fetitxista de la guitarra, quan miro la tele sempre tinc algun llibre amb guitarres obert. M'interessa molt la música hispana, portuguesa i llatinoamericana per un tema emocional, també la seva interacció amb la religió, així com la semiòtica i l'hermenèutica. A més, m'agrada especialment la docència.\nEt fa pena allunyar-te del món docent?\nSi i no. Tinc menys contacte directe amb els estudiants, però en el fons el que estic fent és per a benefici seu i em dona una gran satisfacció. Estic molt content amb el que faig ara.\nCom a gran polifacètic, quin consell li donaries als estudiants, en aquesta època d'excés d'informació disponible?\nCrec que és fonamental saber com avaluar i organitzar aquesta informació de manera crítica. Per a mi generar aquestes competències és un pilar metodològic fonamental. Això és una cosa que també es pot entrenar, per exemple en els treballs de final de grau.\nQuè fa un cap d'estudis?\nTé una part més abstracta, com poden ser l'organització en alguns processos: proves d'accés, plans d'estudi, garanties de qualitat, concert finals, etc ... I després coses molt concretes: resoldre sol·licituds de canvis de grup, assignatures, horaris i altres.\nPer què vas acceptar aquest nou càrrec?\nJo no m'ho havia plantejat, va ser una sorpresa. Quan m'ho van oferir em va atreure i després de dos mesos puc dir que ho estic gaudint molt. Crec que tinc molt bona relació tant amb professors com estudiants, cosa que és molt necessària en aquest càrrec. La nostra institució té un caràcter molt diferent a les universitats o escoles de música: hi ha moltes tasques que et permeten canviar i intervenir de manera creativa, no em sento com un funcionari que està omplint formularis tot el dia.\nQuins són els teus objectius al futur?\nLa meva preocupació principal és mantenir l'Escola funcionant, no puc pensar en grans plans per al futur, per ara em toca acostumar-me i aprendre-ho tot. Intento fer moltes preguntes, vaig observant què es pot millorar i proposo idees per fer les coses més fàcils, eficients o més econòmiques.\nAlguna cosa que t'agradaria afegir?\nAgrair als que van confiar en mi oferint-me aquest lloc. A Josep Margarit, l'anterior cap d'estudis, que em va fer sessions formatives els mesos anteriors. I als que treballen dia a dia amb mi: l'equip directiu i el secretariat, que m'ajuden amb les coses que encara no sé com van. Espero poder demostrar que això val la pena i que estic a l'altura.


La Taula del Tercer Sector es reuneix amb Munté per seguir avançant en les prioritats del Pacte contra la pobresa | Suara\nLa Taula del Tercer Sector es reuneix amb Munté per seguir avançant en les prioritats del Pacte contra la pobresa\nUna delegació de la Junta Directiva de la Taula d’entitats del Tercer Sector Social de Catalunya, que agrupa prop de 4.000 entitats socials, s’ha reunit aquest dimecres amb al consellera de Benestar Social i Família, Neus Munté per abordar les prioritats que ha d’incloure el document final del Pacte contra la pobresa.\nPer part de la Taula del Tercer Sector han assistit a la reunió: la presidenta de la institució Àngels Guiteras, Núria Valls (Fundació Catalana de l’Esplai), Enric Morist (Creu Roja Catalunya), Felisa Pérez (Federació Catalana de Drogodependències) i el director general, Toni Codina.\nLa Taula del Tercer Sector considera que aquest Pacte continua essent més necessari i urgent després de quatre anys de crisi, perquè la situació d’emergència social persisteix i el risc de fractura social és real.\nLa Taula del Tercer Sector creu oportú ressaltar que aquest haurà de servir per avançar en polítiques i programes estratègics per al combat contra la pobresa com són: la renda mínima d’inserció, les prestacions a les persones dependents, les beques menjador, els ajuts per al pagament del lloguer, un parc públic d’habitatge social, o els programes per a l’ocupació dels joves i dels col·lectius amb més dificultats d’accés al mercat de treball.\nProposta de Pacte per a la lluita contra la pobresa a Catalunya.


Compromís insta Fabra a exigir l’acta a Blasco i espera que l’exconseller acabe en la presó – Compromís\nLa diputada de Compromís en les Corts Valencianes Mireia Mollà ha destacat aquest dimecres que “la responsabilitat màxima” que té el president de la Generalitat, Alberto Fabra, en relació al diputat del PP i exconseller de Solidaritat, Rafael Blasco, és exigir-li “immediatament” l’acta de diputat. Així mateix, espera que Blasco “acabe en la presó, que és el que es mereix per aquest cas de corrupció”.\nMollà ha realitzat aquestes declaracions als mitjans de comunicació en els passadissos de les Corts -a escassos metres d’on es trobava Blasco parlant amb diverses persones-, després de conèixer que l’Advocacia de la Generalitat i Fiscalia sol·liciten entre 11 i 14 anys de presó per a ell en la peça del ‘cas Cooperació’ relativa a les ajudes a la Fundació Cyes.\nReferent a això, la parlamentària de Compromís ha assenyalat que no entén com encara avui Blasco “pot asseure’s tan tranquil·lament i amb el suport del seu companys enmig de la bancada ‘popular'”. Així mateix, ha recordat que Blasco ha dit que “no tindria problema a dimitir si el president de Fabra li demanara la dimissió”, i ha titllat la situació de “absurda, vergonyosa i indigna”.\nMireia Mollà ha recordat que la passada setmana, Fabra va dir en seu parlamentària que “no li tremolaria el pols a l’hora d’exigir les responsabilitats màximes” i, en aquest sentit, ha indicat que “la responsabilitat màxima que ha d’exigir el president a Blasco és que lliure l’acta de diputat immediatament”, ja que advertit que si no es demostrarà que al cap del Consell “li ha tremolat el pols i molt i li ha tremolat tot el cos”.\nQuant a la “presumpció d’innocència” que demana Blasco, la diputada de la coalició ha assenyalat que no la hi atorga perquè “va ser testimoni dels nombrosos documents que donaven certificació i validesa al desviament de fons públics de la cooperació per a les empreses de la seua amic Tauroni” -empresari a la presó per aquest cas- i, a més, ha afegit que “va veure els correus electrònics que relacionaven a la conselleria i al senyor Blasco amb el senyor Tauroni”.\n“No pot negar que açò existeix i açò és el que a dia d’avui li va a dur al banc dels acusats i, probablement, a la presó”, ha subratllat Mollà, qui ha dit que esperen que “la justícia seguisca el seu curs, i que tot açò derive que el senyor Blasco acabe en la presó”, perquè considera que és “el que es mereix per aquest cas de corrupció”.\n“INSULTAR” ALS VOTANTS\nPreguntat per la seua opinió respecte a les declaracions de Blasco en les quals ha dit que continua com a diputat per responsabilitat amb els votants, Mollà ha criticat que el parlamentari “es pose de bandera als votants” perquè, al seu judici, açò suposa “insultar-los”.\nReferent a això, ha manifestat que “no hi ha cap votant del PP que empare que els diners per a la gent més pobra acabara en les butxaques dels empresaris amics de Blasco”. “Absolutament ningú li va votar perquè agafara els diners de la gent pobra per a enriquir-se ell i els seus amics”, ha ressaltat la diputada autonòmica, qui ha subratllat que li dóna “pena tenir polítics de la talla moral de Blasco que utilitza als votants d’una manera tan indigna”.


Les instal·lacions culturals i esportives tancaran les seues portes fins que la situació epidemiològica millore en el municipi\nPanoràmica de Vilamarxant. / EPDA\nL'Ajuntament de Vilamarxant ha imposat noves restriccions a partir del 15 de gener amb l'objectiu de frenar la crisi sanitària davant l'agreujament de la situació epidemiològica i ha sol·licitat l'autoconfinament a la ciutadania per a evitar nous contagis.\nD'esta forma, les instal·lacions culturals i esportives tancaran les seues portes fins que la situació epidemiològica millore en el municipi de Camp de Túria. El trinquet, el poliesportiu, el gimnàs, la piscina, el pavelló i el Centre Club de Convivència estaran clausurats a partir del 15 de gener.\nD'altra banda, la Biblioteca Municipal també estarà tancada, encara que es mantindrà el servei de préstecs de llibres en l'horari habitual. En el camp de futbol, només podran entrenar i jugar sense públic els equips de Tercera Divisió i del Juvenil de Lliga Nacional, ja que es regeixen per la Real Federació Espanyola de Futbol.\nRespecte al mercat municipal, es controlarà l'accés per a reduir l'aforament i a l'Ajuntament només s'atendrà la població amb cita prèvia en el telèfon 962710032.\nDe nou, des del Consistori s'insta a la ciutadania a romandre a casa i únicament eixir per a fer tasques essencials com l'assistència al treball o al col·legi.\nselect * from banneronline where (seccion='camp_turia' or seccion='todas' or seccion='' or subseccion='vilamarxant') and fecha_ini<='2021-03-06' and fecha_fin>='2021-03-06' order by orden,idbanner limit 0,3\nselect * from banneronline where (seccion='camp_turia' or seccion='todas' or seccion='' or subseccion='vilamarxant') and fecha_ini<='2021-03-06' and fecha_fin>='2021-03-06' order by orden,idbanner limit 3,4\nselect * from banneronline where (seccion='camp_turia' or seccion='todas' or seccion='' or subseccion='vilamarxant') and fecha_ini<='2021-03-06' and fecha_fin>='2021-03-06' order by orden,idbanner limit 7,9\nselect * from banneronline where (seccion='camp_turia' or seccion='todas' or seccion='' or subseccion='vilamarxant') and fecha_ini<='2021-03-06' and fecha_fin>='2021-03-06' order by orden,idbanner limit 16,30


Noves i velles fórmules per gestionar un futur de canvi - Real Academia Europea de Doctores\nFeb 25, 2022 | Coronavirus des del coneixement, Destacat, Economia i política, Economia i política, Educació, ètica i valors\nArticles publicats al diari “La Vanguardia” el 23 i 30 de gener i 6 de febrer del 2022\nPedro Nueno, professor de l’escola de negocis IESE-Universitat de Navarra, president de l’Escola de Negocis Internacional Xina-Europa (Ceibs) i acadèmic de número i president de la Secció de Ciències Socials de la Reial Acadèmia Europea de Doctors-Barcelona 1914 (RAED), reflexiona sobre les oportunitats que ofereix la recuperació econòmica després de la pandèmia i les noves i velles formes de fer negocis, amb la correcció política com un nou llast als articles “Cargando”, “Eligiendo” i “Prestigiando”, que ha anat publicant al diari “La Vanguardia” entre els passats 23 de gener i 6 de febrer del 2022.\nA “Cargando”, l’acadèmic reflexiona sobre la realitat del cotxe elèctric, el seu futur i el pragmatisme dels fabricants davant de les mostres de bonisme i una vàcua legislació que ofereixen alguns governs. “Els cotxes duren molts anys, la mitjana és de 13 o 14. Per tant, encara que els elèctrics es vagin venent, al mercat tenen molt poca participació i per a estona. Si jo fos un fabricant de cotxes alemany, per exemple (no sé si n’hi ha algun) i tingués algunes fàbriques fora, de moment fabricaria alguns cotxes elèctrics, però fora d’Alemanya, en fàbriques que si el tema no va, pogués tancar. Si el tema anés bé ja m’enduria la fabricació a Alemanya”, assenyala amb sorna.\nPer la seva banda, a “Eligiendo” parla des de l’experiència sobre la promoció a càrrecs de responsabilitat a l’empresa a dones o representants de minories ètniques més enllà de la seva competència professional. “En el fons de capital risc que se’m va acudir crear fa més de 20 anys dins de la meva escola, l’IESE, i que la direcció em va recolzar, totes les persones que l’han dirigit han estat dones. Quan vaig llançar el programa màster al meu escola de la Xina, va ser una dona qui es va fer càrrec, i quan vam llançar un campus a Zuric, va ser una professora xinesa, molt internacional, qui va anar a viure a Zuric un bon temps, però mai no es va triar una dona per ser dona. Es va triar el millor candidat entre els disponibles. I aquesta és la meva recomanació. Ser home o dona no ha de ser un criteri per triar un directiu o un professor. El currículum és el que importa. L’experiència, la preparació, la disponibilitat a fer bé la feina amb l’esforç que requereixi”, afirma amb rotunditat.\nFinalment, a “Prestigiando”, Nueno reflexiona sobre la importància de la sinceritat i el bon fer en la gestió empresarial. Fins i tot quan les decisions que es prenguin suposin una pràctica poc comuna o un benefici per a un competidor si això comporta un benefici per a la pròpia empresa. Per això, inicia la seva argumentació amb un curiós i revelador exemple personal: “Un col·lega em recordava quan aquesta era l’última frase de les meves classes: ‘Cal fer les coses bé, per ètica, i perquè si no ho fem bé ho sabrà tot el món, perquè la confidencialitat no existeix’. Havia arribat a contractar un actor que es disfressava de guàrdia civil i quan jo deia que la confidencialitat no existeix, entrava a la classe, m’emmanillava i deia cridant: ‘Professor, ens n’hem assabentat de tot. Acabeu la classe i a la presó’. La meva idea era que si un dia els proposessin alguna cosa incorrecta recordessin aquella classe”.\nPreviousEl nou Premi Aurora Bertrana reconeixerà la millor traducció literària al català\nNextLa uniformització de les corbes de Shimura, una de les últimes fronteres matemàtiques\nMesures de prevenció davant el SARS-CoV-2


Wikiloc - SALT DEL MIR trail - Santa Maria de Besora, Catalunya (España)- GPS track\nWalking (Best Walking trails in Spain → Catalonia → Santa Maria de Besora )\n11,705 229 1702\nEl Mir - Salt del Mir- Santuari de Bellmunt - Tosca de Degotalls - Salt del Molí - Pont de Salgueda - Vidrà 2015-04-07 10:16 (Hiking)\nViewed 330 times, downloaded 23 times\nAprofitant la fantàstica ploguda d'aquests dies ens hem traslladat al Salt del Mir per veure la caiguda de l'aigua, doncs a la darrera tardor va quedar ben sec.\nSortim de la Cabana del Mir, un bon restaurant de cuina tradicional amb un servei molt casolà i agradable.\nEl camí no té cap secret és seguir la pista que baixa cap a la riera i té una distància d'un quilòmetre i escaig.\nEn arribar a la riera veurem que està tot molt ben indicat doncs una actuació de la diputació va museitzar el lloc. De bon primer trobarem la resclosa, de fusta, com sempre eren perquè quan venia una riuada es trencava i s'emportava avall tot el fang i les terres retingudes. Posteriorment refer-la era un moment, doncs el canal i els borals on s'aferrava la fusta quedaven intactes. Avui hi havia una gran quantitat d'aigua per quin motiu hem passat per la passera construïda precisament per no mullar-nos els peus.\nSeguidament arribem a la bassa, lloc que actualment no deixen visitar pel perill que hi ha; no obstant, nosaltres l'hem visitada moltes vegades. Passada la bassa arribem al primer molí, el qual encara conserva els pedres i alguna altra eina. Sortim i ens arribem al segon molí que està una mica més avall i també conserva en un túnel certes instal·lacions i el tercer molí el trobarem pràcticament al costat del riu on només hi queda un forat.\nNo obstant, l'arribada a la riera és especial per la preciositat del salt: alt, vigorós, amb una cova a sota i avui molt i molta aigua fins el punt que ens mullem des del mirador.\nL'arribada és en un petit mirador recentment restaurat pel moto club vall del ges on hi accedim a traves d'unes escales de fusta.\nLa tardor passada el rec va quedar sec i feia patir, en canvi aquesta primavera està exultant i hi heu de passar si o si, i més despres d'un bon esmorzar.\nLa tornada és desfer el camí, molt interessant per fer amb mainada en qualsevol època de l'any.\nBASSA DELS MOLINS\nFoto de la bassa\nLA CABANA DEL MIR\nFoto de la Cabana del Mir\nFoto del primer molí\nFoto del segon molí\nFoto del tercer molí\nFoto del Salt del Mir\nHi, found this interesting trail: SALT DEL MIR https://www.wikiloc.com/walking-trails/salt-del-mir-23959001 Regards, Wikiloc - Trails of the World


Ana López: “el meu projecte està basat en el compromís, la il·lusió, l’esforç i la responsabilitat” | el blog de l'Ana López | PSC Cambrils\nAna López: “el meu projecte està basat en el compromís, la il·lusió, l’esforç i la responsabilitat”\nAlcaldia, Alternativa, Ana López, Futur, Presentació, Renovació, Transparència\nAl voltant de 200 persones es van congregar dissabte passat, 28 de febrer, a l’Hotel Port Eugeni de Cambrils per acompanyar a la candidata del PSC a l’alcaldia d’aquest municipi, Ana López, en l’acte de presentació de la seva candidatura.\nEntre els assistents es trobaven Esther Niubó, portaveu del PSC, Josep F. Ballesteros, alcalde de Tarragona, i Miquel Iceta, primer secretari del PSC, els quals van mostrar el seu suport incondicional a Ana López. També van estar presents els diputats socialistes Joan Ruiz, Francesc Vallès i Xavier Sabaté, l’exprimer secretari del PSC Pere Navarro i el portaveu del grup socialista al Parlament, Maurici Lucena.\nEsther Nuibó va parlar de l’Ana López com una dona amb compromís “que sap què és tirar endavant el seu negoci, la seva família. És una persona que es preocupa i que pot mirar als ulls de la gent, que és una cosa molt important”. Per la seva part, Miquel Iceta va qualificar l’alcaldable com una persona “preparada, discreta, honesta, transparent i treballadora”.\nAna López va transmetre als assistents un projecte basat en “el compromís, la il·lusió, l’esforç i la responsabilitat”, el qual te com a clau les persones com a prioritat per sobre dels criteris purament econòmics. “Però per poder ajudar a les persones hem de treballar fermament per la recuperació económica i lluitar contra l’atur. Cada aturat ens dol, i no pararem fins a aconseguir, que cada cambrilenc o cambrilenca que ho vulgui, tingui oportunitats aquí”, va explicar l’alcaldable.\nLópez va anunciar, alhora, la creació d’una comissió de treball formada per polítics, tècnics i professionals del sector econòmic, els quals, mitjançant els seus coneixements, experiències i informació, aportaran una visió global de Cambrils que permeti estudiar noves oportunitats de creixement i creació de llocs de treball.\nPresentació candidatura Ana López


Els fets s'han produït la matinada de diumenge\ndiumenge, 24 de novembre 2019 - 13:20h\nMetrovalencia | EP\nUna baralla ha obligat a desallotjar les instal·lacions de l'estació de metro de la plaça d'Espanya de València. Els fets s'han produït cap a les 06.15 hores de la matinada d'este diumenge, segons fonts de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV).\nUn grup de jóvens que havien eixit d'una discoteca pròxima s'han vist involucrats en una baralla en l'estació. En un moment, un d'ells ha tirat gas pebre, que ha afectat algunes persones que es trobaven en l'estació. Des del lloc de comandament d'FGV han avisat als servicis d'emergència, que s'han traslladat a l'estació.\nPer a eliminar els efectes del gas pebre s'ha procedit a posar en marxa el sistema de ventilació dels túnels i s'ha desallotjat a mig centenar de persones que estaven en l'estació. Quinze minuts després, el servici de metro s'ha représ amb normalitat.\nEls servicis d'emergència han atés tres persones afectades pel gas pebre, que han sigut traslladades a un centre hospitalari. No s'ha detingut a cap persona, ja que els jóvens involucrats en la baralla ja se n'havien anat quan han arribat els agents.\nBaralla en ple carrer entre dos famílies després d'un juí en Alacant\n"Fotos: Danys per la caiguda d'una vidriera pel fort vent en Benicarló" "Un piròman torna a causar incendis en la Vall d'Uixó"


Construir una escala de fusta | Consumer\nConstruir una escala de fusta\nTriar l'espècie adequada és un factor clau per garantir un bon aspecte, desgast i estabilitat\nImatge: Mark Kobayashi-Hillary\nLes escales que es construeixen a l’interior d’un habitatge han de complir uns requisits. La seguretat és un factor prioritari i, per això, existeix una normativa específica que regula aquests detalls. Així mateix, quan es tracta d’escales de fusta, l’Associació de Recerca Tècnica de les Indústries de la Fusta, AITIM, estableix diverses qüestions que s’han de tenir en compte a l’hora de construir-les.\nLes escales conserven sempre una estructura inclinada. Encara que el pendent varia segons l’espai disponible, aquest element és fonamental per complir correctament la seva funció. Han de comptar amb una biga o zanca (inclinada, recta o corba) que suporti els esglaons perquè l’escala es mantingui estable sense risc de trencament. Aquesta biga pot construir-se en fusta massissa, laminada i microlaminada, si bé sol anar folrada del mateix material que la resta de l’estructura.\nRespecte als esglaons, formats en general per petjada (horitzontal) i contrapetja (vertical), la seva forma varia en funció del tipus d’escala. Els més comuns són rectes o amb forma corbada. Igual que la biga, no han de ser necessàriament de fusta massissa, sinó que admeten fusta laminada o contrachapada.\nHan de comptar amb una biga que suporti els esglaons, la forma dels quals varia en funció del tipus d’escala\nUn altre element de les escales és el replanell, replà o altiplà. Aquestes plataformes es construeixen “enmig de la rampa per evitar la fatiga”, explica AITIM. La seva presència aquesta determinada per les dimensions de l’escala, ja sigui enmig de trams rectes, en cantonades o transversals, “coincidint amb un canvi de sentit o gir”.\nFinalment, les baranes o quitamiedos serveixen com a element de suport per als usuaris, encara que en alguns casos la seva presència és purament decorativa. Estan rematades per un passamans lliscant, normalment de fusta, i un pilarete d’arrencada, de majors dimensions que la resta de la barana.\nTraçat i materials\nEls traçats més freqüents són corbs o rectes. En el primer cas, es distingeix entre escales circulars, helicoidades, en espiral o de caragol. A elles s’uneixen altres models, com les escales el·líptiques o ovalades. Entre les de traçat recte, destaquen les d’un sol tram, dos (de cambra i de mitja volta), tres (de tornada completa, en forma de T), quatre (de tornada sencera i de tornada incompleta) o mixts, és a dir, aquelles que alternen trams rectes i corbs.\nPer realitzar el traçat, cal desenvolupar primer el dibuix de l’escala, traslladar a la fusta la forma de la peça i calcular el nombre d’esglaons. A l’hora de triar el material, cal tenir en compte que cada espècie de fusta presenta diferències de veta, comportament i durabilitat.\nEl material es tria d’acord a la veta, el comportament de la fusta i la seva durabilitat\nEl roure és sinònim de qualitat, però quan s’empra en aquests treballs requereix eliminar la part jove o albura de la fusta, d’un color més clar. Per la seva banda, AITIM assenyala que el castanyer és una fusta tova “però útil per a l’estructura”, el freixe i l’om s’assemblen al roure, el faig és dur i resistent però manca de veteado, les coníferes com el pi són “una mica toves” i les més benvolgudes “per la seva durabilitat i aspecte” són el làrix i el pi Oregon.\nEntre les espècies tropicals, en esglaons massissos es recomanen l’iroko i el doussié, el niangón i el makoré destaquen pels seus veteados, i unes altres com la caoba d’Àfrica tenen un despiezado fàcil i ràpid. D’altra banda, en els passamans, la noguera o l’acajou “són les espècies preferides”, ja que es distingeixen “per la finura del seu gra”.\nEls cruixits en les escales de fusta apareixen quan cedeix el suport entre petjada i contrapetja (pareda). La manera d’esmenar-ho és, segons AITIM: cargolant tots dos elements des d’a dalt, col·locant noves paredes amb un galce (una ranura per encaixar una peça) en la part superior o encolant i cargolant un llistó sota el cant anterior de les petjades.\nescales factor factor clau madera-ca peldaños-ca\nUna zona de pas per a salvar un desnivell


guia de cursos d'estiu Archives - Pàgina 2 de 3 - Xarxa Vives d'Universitats\nGaudeix de la natura amb la Guia de cursos d’estiu!\nLes universitats de la Xarxa Vives t’ofereixen una sèrie de cursos que vinculen la natura amb la història, l’educació i la conciència ciutadana, a la Guia de cursos d’estiu.\nApropa’t al món de l’art amb la Guia de cursos d’estiu 2017\nLa Guia de Cursos d’Estiu aposta per l’art amb opcions de formació vinculades a diferents tècniques plàstiques. Troba la teua i no deixes passar aquesta oportunitat!\nLa Xarxa Vives d’Universitats presenta la Guia de cursos d’estiu 2017\nLa Guia inclou una oferta de 581 cursos a 85 localitats de parla catalana del 15 de maig al 15 d’octubre de 2017. Els participants trobaran propostes d’arts, humanitats, ciències, medi ambient i estudis tècnics entre d’altres.\nAprèn tècniques fotogràfiques a la Guia de cursos d’estiu 2016\nLa Guia 2016 incorpora un ampli ventall d’opcions formatives per treure el màxim profit a les nostres fotografies.\nUn estiu més per aprendre sobre els esports amb la Guia de cursos 2016\nMuntanyisme, descens, nutrició o creació i gestió d’una associació esportiva són algunes de les opcions de formació que recull la Guia de cursos d’estiu 2011 de la Xarxa Vives.\nLa fotografia al punt de mira de la Guia de cursos d’estiu\nLa Guia 2015 incorpora una variada oferta formativa en matèria de cursos de fotografia, per part de diferents marcs organitzatius.\nL’art de l’enologia a la Guia de cursos d’estiu\nLa Guia de cursos d’estiu t’apropa a una de les més antigues tradicions de la nostra terra: el cultiu del vi, oferint nombroses opcions de formació que combinen tradició amb noves tecnologies.


La solidaritat dels catalans, desapercebuda – estherdelcampo.cat\ndes. 14 2008 6 gener, 2013\nOi que permetran a una servidora que escriu des de la Meseta -i que si no fos per Internet no tindria accès a segons quines informacions- certa llicència periodística? un titular que segur que no encapçalarà cap informatiu de televisió ni cap diari més enllà d’Andorra la Vella, de Fraga i de la frontera amb Castelló de la Plana, però sí aquest bloc: Com a blaugranes que som -la majoria dels presents a la sala, vaig molt errada?-, sembla que ja n’hauríem d’estar ben servits amb la fotografia de n’Eto’o amb la boca oberta a la primera plana de tota publicació impresa. Però, la notícia de Catalunya d’avui 14 de desembre -i de ja fa 17 anys- és La Marató. I ni una paraula pronunciada al respecte enlloc. Aquest 2008 la solidaritat dels catalans és per a les malalties mentals greus (i el vallenc Jaume Pros ha escrit un molt bon article al seu bloc sobre el tema). D’altra banda, jo afegeixo a tot plegat una petita reivindicació que tant de bo pogués arribar a molta gent: ni són discapacitats ni disminuïts ni d’altres bajanades que ni vull reproduir, són persones amb discapacitat. Que jo sàpiga, no diem d’una persona amb càncer un cancerós…\nPerquè és fantàstic com a gairebé tots els indrets de la geografia catalana tothom hi posa part de la seva solidaritat cada any. El cor gegant que bategava l’any passat al Monestir de Poblet, cor de la Conca de Barberà, o la festa anual del CB Valls amb el partit de periodistes contra jugadors de l’ACB i els vallencs versus d’altres veïns vallencs per una bona causa en són alguns exemples.\nLlàstima que La Marató només sigui una vegada a l’any. I llàstima que no se’n facin ressò fora de les nostres contrades… Tanta mala fama que tenim els catalans i tan poc justificada.\n14 Desembre, 2008 a les 18:24\nI quina raó que tens!!! però et donaré un vot d’esperança, l’altre dia vaig sentir-ne parlar de la Marató en una emissora no catalana, crec que era a Ràdio 3, bon rotllo, no? jejeje\n14 Desembre, 2008 a les 18:28\nA la 1a em sembla que cada any fan allò de la FAO o no sé què, però sempre hi ha algun escàndol (o suposat rumor-escàndol) perquè algun famós que hi ha sortit s’insinua després que ha cobrat “a banda”, i demés històries.No sé, La Marató ja s’ha convertit en un fenomen històric de la Televisió de Catalunya i es veu ja com una cosa seriosa. Qui no s’ha emocionat amb alguna de les seves edicions?\n14 Desembre, 2008 a les 18:31\n14 Desembre, 2008 a les 18:33\nCada any sumem més gent solidària que fan pujar també la recaptació. Sempre hi ha algú amb qui sentir-se solidari; fa uns anys va ésser una de les malalties la de Krhon, (no se exacte com s’escriu), que ma cunyada el pateix. L’altre dia vaig parlar-ne amb una noia de Toledo i va quedar sorpresa (gratament), del que som capaços de fer aquí amb la nostra Marató. Crec que es podria fer un altra abans d les vacances d’estiu.Bona i solidaria setmana !\n14 Desembre, 2008 a les 20:51\nMoltes gràcies Esther per la teva aportació.No fa gaires anys que a les persones amb discapacitat se les anomenaven anormals, impedits,invàlids, etc.. Aquests adjectius són pejoratius i fan que la societat no superi tota clase de prejudicis. Al 1980 l’Organització Mundial de la Salut va voler acabar amb aquestes etiquetes amb la terminologia de persones amb discapacitats (físiques, psíquiques o sensorials) terme molt més neutre que hauríem de començar a emprar amb més normalitat.\n14 Desembre, 2008 a les 22:56\nFa pocs minuts han superat els 4 milions d’euros… 4.000.000€ !!! això són molts diners vinguts en petites porcions, i crec que aquesta és la màgia que ens impregna a tots i ens fa participar-hi un any més. Si n’hi ha que es neguen a veure-ho, deu ser per que no entra al seu cap que aquestes iniciatives tinguin tant èxit a Catalunya (i tant poc al seu territori).Has escollit un bon tema. Visca el Barça, visca La Marató, i sobretot que no s’aturi la crònica Esther! 😉\n15 Desembre, 2008 a les 06:31\nprimer de tot, aplaudir-te l’encertat apunt envers el nom de la malaltia. i després, felicitar la gent i a tv3 per una iniciativa excelent que ens demostra que la tele pública, a més d’una eina d’entreteniment, pot ser moltíssimes més d’altres coses. petons!\n15 Desembre, 2008 a les 09:14\nel programa tancava amb 5.500.000 € però acabo de mirar el web i ja van pels 5.569.688 €, és molta pasta això!!!! i rectifico, van parlar de La MArató a la Sexta, l’altre dia al partit del Barça, no a Radio 3 com havia dit…\n15 Desembre, 2008 a les 09:53\nTorno a ser jo, per a qui li interessi, acabo de publicar un article sobre La Marató a la meva secció del diari digiatl soitu.es (www.soitu.es/u/lamaba), per si a algú li interesa! 🙂\n15 Desembre, 2008 a les 20:37\nLaia, doncs sort dels de La Sexta! 🙂 Perquè jo avui he estat fullejant els diaris i res de res, tret de La Vanguardia -però no compta, perquè es fa a Barna i gairebé està en perill d’extinció al campus Fuenlabrada. I molt bona apromixamació a La Marató al teu article de Soitu! A veure si s’escampa la veu a Soitu, que és una bona manera de fer-ho! :DAniol, els escàndols aquests sí que fan ràbia, i sempre n’hi han. Jo crec que La Marató és història viva de TV3… i emociona. A mi, particularment, em va agradar l’anunci dels micos, però en canvi, el del peix fora de l’aigua que no podia respirar era una imatge bastant dura (que va servir per a conscienciar-nos de les malalties respiratòries, és clar).Martell de Reus, jo recordo molt vagament algun Telemaratón d’Antena 3, amb subastes, o la gala Inocente inocente, però que essent a nivell de l’Estat espanyol ni de lluny han superat el que ha recaptat la Marató en una població de 7 milions de persones. L’altre dia els 40 principales van fer una gala-concert aquí a Madrid on va actuar Beyoncé de franc per a una campanya benèfica. És clar que han passat a millor vida, la teleporqueria és el principal font d’ingressos de les privades, i recaptar diners per alguna cosa que no siguin els seus interessos… no pas. Gràcies per passar-te per aquí! :)Assumpta, és veritat, algun any sempre ens toca més a prop La Marató. I és maco veure com cada vegada sumem més! Abans de les vacances d’estiu també estaria bé de fer-ne una, en tota època menys al setembre i al gener, moments culminants de les economies familiars, hehe.anònim, aquests eren els adjectius que jo no volia escriure pas. I hi ha tantíssima gent que ho utilitza, i que ho veu tan normal dir-ne així… Crec que és culpa dels mitjans de comunicació i fins i tot de les institucions, que no tenen cura en emprar la terminologia adequada, i llavors la societat acaba pensant el que pensa. Però encara hi som a temps de posar-hi remei.Wostin, i 5.500.000 euros que diu la Laia! Podríem dir que la màgia és allò que té La Marató 🙂 I visca el Barça, és clar!P.D. La crònica continuarà sempre que tingui un momentet, és clar! :DÒscar, i tant que sí que cal felicitar a TVC! Aquesta ha de ser l’essència que mogui les televisions i els mitjans de comunicació públics: oferir un servei públic, i de qualitat, com el de la nostra marató 🙂\n16 Desembre, 2008 a les 09:48\nFantàstic post tant per la crítica de dir que són persones amb discapacitat i no discapacitats com també per haver-lo dedicat a la Marató de Tv3 que és una de les coses més belles que fa aquest canal públic. Que s’hagin recaudat tants diners és la millor notícia que es podia donar sobretot per les persones amb discapacitat. Molt bo lo de cancerosos per entendre la descalificació de dir discapacitats….saludus\n16 Desembre, 2008 a les 11:16\nnoieta, que et vas passar per soitu? és que tinc un comentari anònim d’algú que sembla català i he pensat que com t’ho vaig dir potser ets tu! ejje com a curiositat, no m’ho han publicat en portada, era d’esperar, però un andalús ha conegut la Marató i es vol comprar el cd jajaja mira, tasca aconseguida, no? un informat més!\n17 Desembre, 2008 a les 10:42\nÉs cert, a Madrid només es diu el que interessa, dels catalans, i tu ho sabràs més bé que jo, amb el temps que hi portes. Gràcies per comentar al blog! Si he dit lo del centralisme és perquè a l’acte de Reus, organitzat pel Pere Mata (que porta 100 anys d’història treballant amb malalts mentals) crec que hi faltava alguna connexió amb TV3, ja que era un dels actes centrals de la demarcació.Jo també t’aniré llegint!Salutacions!!\n17 Desembre, 2008 a les 19:01\nLaia, sí, sí, l’anónimo nº2 sóc jo :)Alba, això de dir només el que interessa i filtrar segons què passa fins i tot a les millors famílies. T’enllaço al bloc’n’roll!\n17 Desembre, 2008 a les 23:34\nCuantísima razón tienes tanto en el uso que hacemos de algunas palabras como lo de cómo son de sesgadas y malintencionadas las crónicas y críticas sobre Cataluña y lo pírricas que son otras “llamadas” a la solidaridad.¿Y por qué las cadenas de tv,radio o la prensa escrita parecen tratar al unísono unos cuantos temas? Pregúntalo,si puedes,por ahí a los profes,a tus compañeros.Es un aburrimiento y un hartazgo oír,ver y leer siempre sobre lo mismo ¡con la cantidad de sucesos y problemas que hay por el mundo!.Un abrazo


taxidriver | Diari d un drogadicte\nArxiu de l'autor: taxidriver\nPer fi, després de molt d’esforç i moltes hores de feina puc editar el llibre del Diari d’un drogadicte. Es l’historia des de que va començar el joc amb les drogues, fins que vaig començar a escriure el bloc, que … Continua llegint →\nAra començo una nova vida, a un lloc diferent, molt diferent i una feina que res te a veure amb l’anterior. El canvi m’ha anat be, ha desaperegut l’ansietat, la pressio i l’anim es diferent, amb l’ilusio del que un … Continua llegint →\nem sento acorralat, sense capacitat de reacio. M’he deixat totes les forces per el cami i ara les necesitaria. Tweet\nNormal 0 21 MicrosoftInternetExplorer4 Res mes bo, que una revetlla a casa d’uns amics fins les tantes xerrant per oblidar mals rotllos. I mes desprès de la bronca de la psicòloga per dir que viva millor quan em drogava que … Continua llegint →\nNormal 0 21 MicrosoftInternetExplorer4 Avui desprès de molt de temps sense fer-ho necessito escriure. Ja fa mes de dos anys que NO consumeixo, i no fa molt temps que tinc la sensació de que quan consumia les coses m’anaven millor. … Continua llegint →\n3er dia de marejos, cadacop menys pero encara estan. Sobretot al aixecar-me, haig de controlar iaixecar-me poc a poc per aixecar-me, desprès si aconsegueixo anar tot el diaamb la vista en alt no hi ha problema, a la que baixo … Continua llegint →\nAhir m’aixeco contentper anar a la fira, i al llit el cap em comença a rodar, em poso d’en peus irodo cap a terra, sort que tenia el llit al costat i vaig poder tirar-m’hi capa sobre. Vaig estar una … Continua llegint →\nJa ha passat el segondia sense ella, el segon dia sense missatges d’ella, i el segon dia adonant-mequan d’important es ella per a mi. Aquesta tarda he anat a veure a la golfa aquella aveure que passava pero tot el … Continua llegint →


El Col•legi Sant Antoni ofegat pels impagaments del Consell – Ràdio Pego\nEl Col•legi Sant Antoni ofegat pels impagaments del Consell\nCom ho estan tots els col•legis concertats del territori valencià. La Conselleria d’Educació els deu 22 milions d’euros. El conseller, José Císcar, va confiar dimarts poder saldar part del deute abans del pròxim 31 de gener. El gros del deute s’acumularà al pròxim exercici.\nLa cançó segur que sona. La Conselleria d’Educació deu un total de 22 milions d’euros, en aquest cas, a les empreses d’ensenyament privada concertada. Aquest fet provoca que, en el cas de les cooperatives més menudes estiga suposant la qual cosa, en el cas de les “asfíxia”, segons va denunciar la Unió de Cooperatives de l’Ensenyament en Valencià.\nEl conseller d’Educació, José Císcar es va reunir ahir per la vesprada amb els responsables de la tres patronals de centres catòlics Fere-colval, de centres d’ensenyament CECE i de cooperatives pel fet que l’Administració educativa havia promès pagar “abans del 15 de desembre” el deute contret i no ho ha fet. Els col•legis concertats porten sense cobrar des de juny.\nEl conseller els va anunciar que la intenció de la Generalitat és pagar una part del deute, en els pròxims deu dies. Però, sense fixar quantitats. El percentatge de deute a tornar està pendent de la “disponibilitat de Tresoreria” de la Generalitat, que també deu a una infinitat de proveïdors de Sanitat i d’Educació, entre els que es troben els llibrers.\nCíscar sí es va comprometre a resoldre immediatament aquells “casos puntuals” en els que les empreses estan en risc de no poder complir amb determinats pagaments com el del lloguer. El deute de la Generalitat amb les empreses d’ensenyament afecta les despeses de funcionament dels centres, que inclouen els salaris del personal d’administració i manteniment (aigua, llum, telèfon, tinta, fotocòpies, etc). La Generalitat els deu als centres el segon trimestres (juliol, agost i setembre) que haurien d’haver-se abonat a l’octubre.\nEn quant a l’últim trimestre (octubre, novembre i desembre), encara no ha vençut però les patronals dels concertats suposen que el pagament no arribarà a temps, ja que encara està pendent el trimestre anterior.\nLes patronals van demanar ahir que la conselleria planifique un calendari de pagaments per al 2012 que servisca als centres “per a organitzar-se i saber si han de demanar crèdits” per a fer front als impagaments. “La situació és molt difícil”, segons ha explicat el president de la patronal de centres d’ensenyament Feceval, José Manuel Boquet, que al novembre va insistir en el fet que, a més, “plou sobre mullat”.\nEls retards s’estenen a l’impagament dels professors de Programes de Qualificació Professional Inicial i, inclús, al xec escolar municipal que, en el cas de València, es va cobrar a penes el mes passat. Ajuntant tots els retards, les empreses s’estan ofegant, en particular les cooperatives d’ensenyament que no tenen pagament delegat docent i han d’avançar els salaris, i són el 60% de les 110 que hi ha. Per aquesta raó, el mes passat la Conselleria d’Educació els va ingressar a les cooperatives el deute corresponent al sou dels docents. Des de fa mesos, Fevecta ve denunciant que la situació és “insostenible” per al centenar de cooperatives d’ensenyament valencianes.\nLa presidenta d’Escoles Catòliques de la Comunitat Valenciana, Vicenta Rodríguez, va assegurar ahir que el Consell deu als 300 centres concertats que formen part de l’associació, entre els que es troba el Col•legi Sant Antoni de Pego, 12,5 milions d’euros corresponents a pagaments retardats del tercer trimestre d’enguany.\nEl pagament està afectant les “inversions, millores i arreglaments” dels centres, que han hagut de “paralitzar” totes les actuacions previstes, va explicar Rodríguez a Efe.\nDes de la Direcció del Col•legi Sant Antoni ens informaven que al no ser una cooperativa, tot i els impagaments del Consell, els docents sí que estan cobrant la nòmina. D’altra banda, indicava que el centre està duent a terme una política “de bones pràctiques” per a estalviar el màxim i així poder pagar, d’aqueixos estalvis, el personal d’administració i neteja i la resta de qüestions que impliquen el manteniment de les instal•lacions educatives.\nLa situació és coneguda per tota la comunitat educativa de Sant Antoni, professorat, Pares Franciscans i AMPA.\nIndicaven des de la direcció del Col•legi Sant Antoni que la intenció de la Federació d’Escoles Catòliques ha estat la de buscar la conciliació amb la Conselleria d’Educació i per això, de moment, no s’ha dut a terme cap mobilització. No obstant, informava que si abans de què finalitze l’any el Consell no compleix el pagament total o parcial del deute, a partir del dilluns 9 de gener, després de les vacances de Reis, sí que es produirien mobilitzacions, tot i que aquestes no s’han concretat per part de la Federació d’Escoles Catòliques.\n← Tercer dia de parades a CREAMA


Girona reserva tres places per a persones i hi prohibeix els gossos - El Gerió Digital\nL'Ajuntament vol garantir un lloc per a qui no li agradin els animals\nDimarts, 24 de juliol de 2018 13:00h\nLa plaça de l'Assumpció de Sant Narcís, una de les reservades a persones © ACN\n'Es prohibeix l'accés de gossos en aquest espai'. És el que posen els cartells que l'Ajuntament de Girona ha penjat als dos espais de Sant Narcís i a la plaça del barri de la Devesa. El consistori prohibeix explícitament que els animals hi passegin. Fins i tot, encara que els seus amos els portin lligats amb corretja.\nEl vicealcalde, Eduard Berloso, explica que la mesura s'ha pres després de parlar amb els veïns i veure que molts es queixaven de l'incivisme d'alguns propietaris. O bé deixaven que els gossos correguessin solts o bé no en recollien els excrements. A més, Berloso explica que tant a la plaça Miquel de Palol com a la de l'Assumpció hi ha una zona de jocs infantils, i que alguns animals molestaven els infants o bé "es posaven entre les cames" d'aquells qui descansaven als bancs.\nPer això, l'Ajuntament ha decidit crear espais públics lliures de gossos. "Crec que les persones que no són amants de les mascotes tenen tot el dret a tenir un espai on poder estar tranquils", diu el vicealcalde i regidor de Medi Ambient. A més, Berloso també explica que s'han trobat casos de propietaris de gossos perillosos que els han deixat anar. "Hem tingut algun incident per culpa d'aquests irresponsables", precisa.\nEl vicealcalde explica que, arran de les queixes, "queda més que justificat" vetar l'entrada de gossos en algunes places i espais públics. De moment, s'ha començat per aquestes tres: la Miquel de Palol, la de l'Assumpció i el Camp del Bèlit. Es tracta d'una prova pilot, que durarà fins al setembre. Però Berloso ja avança que, si funciona, la intenció és que a cada barri de la ciutat hi hagi, com a mínim, una plaça on es veti l'entrada als gossos.\nDurant l'estiu, els agents ambientals aniran alertant aquells propietaris de gossos que se saltin la prohibició. De moment, tot es quedarà en un avís. Però quan l'Ajuntament aprovi la nova ordenança de tinença d'animals –que es vol portar al ple de setembre- aquesta alerta ja es convertirà en una multa.\nSegons informen els mateixos cartells, en aquests casos la sanció serà de fins a 300 euros. "Ara s'està fent una campanya informativa; però quan l'ordenança entri en vigor, els agents denunciaran tots aquells reincidents que no hagin canviat els hàbits", concreta Eduard Berloso.\nLa nova ordenança, a més, introduirà altres novetats. Permetrà que tant la Policia Municipal com els agents ambientals puguin aturar els amos dels gossos i comprovar si l'animal porta xip, està censat i té assegurança. A més, els agents també revisaran que els propietaris portin una bossa per recollir els excrements i una ampolla d'aigua (que hauran d'abocar damunt dels pipís).\nExclusives també per als gossos\nBerloso explica que és lògic que hi hagi espais públics "exclusius per a persones" quan, precisament, la ciutat ja en té d'altres destinats només als gossos. Aquest és el cas dels tancats que hi ha a diferents parcs, on els animals poden jugar deslligats. Això sí, sempre sota control dels propietaris. Aquestes àrees es troben al parc del Migdia, a la Devesa, al Mas Masó-Can Gibert i al Mas Ramada-Vila Roja.\nEn paral·lel, a l'estiu de l'any passat, l'Ajuntament va crear cinc itineraris canins (compartits amb els vianants) on els amos de gossos els poden dur deslligats. Són recorreguts que, a peu, es triga entre deu minuts i mitja hora a fer-los. Es troben a les hortes de Santa Eugènia, a les ribes del Ter (aquí n'hi ha dos), a les ribes de l'Onyar i a la Font del Ferro.\nActualment, a Girona hi ha 3.057 gossos censats. Són un 12% més que ara fa mig any. Al desembre del 2017, hi havia 2.722 gossos inscrits al registre general d'animals de companyia de l'Ajuntament.\nA Salt, també\nCreant espais exclusius per a persones, l'Ajuntament de Girona s'afegeix al seu veí de Salt. Aquí, el consistori va prohibir la presència de gossos a tretze espais públics municipals, amb l'objectiu de garantir-ne la salubritat i la higiene i protegir els infants.\nEls amos de gossos que infringeixin la normativa, en aquest cas, s'enfronten a multes de 750 euros. L'Ajuntament de Salt va decidir implantar la prohibició després de fer nombroses campanyes per evitar la presència de caques de gos al carrer i davant la dificultat de sancionar aquells qui no recullen els excrements dels animals.


EHVO art continua\nEmmarcada en el nostre projecte ,hem posat en marxa la segona exposició amb un artista local , membre del col·lectiu Venus que ha participat, entre d’altres, en el projecte de pintura de la Plaça Joan Miró del nostre municipi.\nEn Jaime Soria Jurado es defineix com una persona que es dona als altres , que vol aportar el seu art per omplir ànimes , oferint mitjans per contribuir a la pau i felicitat personal.\nDes de ben jovenet la seva activitat està vinculada a l’art. Prové del mon del grafiti , que va abandonant més tard per una tendència en submergir-se en la meditació personal que li proporcionen els mandales. Pren com a font d’inspiració els models del monjos tibetans que ell adaptarà amb formes orgàniques i més occidentals. La seva obra va del blanc i negre, auster i elegant, en un inici , fins l’esclat del color que segons l’artista sorgeix espontàniament en els moment feliços que està vivint.\nAquesta inclinació cap a la introversió i el sentiment propi reforça el camí cap a la solidaritat . Actualment forma part de l’Associació PHEIPAS, dedicada a donar suport a malalts i familiars d’afeccions minoritàries de càncers poc freqüents ( www.pheipas.org ). Actualment el seu projecte és col·laborar amb la donació d’un llibre de mandales als hospitals Clínic i Valle Hebron de Barcelona.\nQuan algú desitja que l’artista li faci una obra és imprescindible una trobada amb en Jaime per poder compartir els sentiments que inspiraran i que es reflectiran en el resultat. L’import del quadre serà sempre una donació per l’Associació.\nMoltes gràcies Jaime !\nJaime Soria Jurado tf 699157467\nInstagram , @jsjuradoart\nActivitats pedagògiques, Notícies del sector, Novetats, Món culinariEscola d'Hostelería Valles Oriental April 5, 2019 gastronomia, catalana, cuina, xef, via veneto\nActivitats pedagògiques, Notícies del sector, Novetats, Món culinariEscola d'Hostelería Valles Oriental April 4, 2019 gastronomia, catalana, cuina, xef, via veneto


Termes i Condicions - Llibrería Baobab\n1. La Llibreria Baobab no fa enviaments, sinó que fem personalment les entregues a domicili, previ acord de dia i hora amb el client. Per això no cobrem despeses d’enviament en la seva compra, sinó que exigim una compra mínima de 20 € per a les entregues dins de Palma, i de 50 € fora de Palma.\n2. Els pagaments per transferència bancària hauran de ser justificats mitjançant rebut o resguard a través de correu electrònic (llibreriabaobab@gmail.com). Sense justificació prèvia no es realitzarà l’entrega.\n3. Si el llibre està disponible a la llibreria, garantim l’entrega en 24 – 48 hores.\n4. Per als encàrrecs de llibres que no tenim en estoc, o no apareguin a la web, els terminis d’entrega dependrà del proveïdor del llibre, intentant sempre que el temps de demora no sigui superior a 7 dies. Es demanarà uns doblers a compte (depenent de l’import de la comanda) per Targeta, Bizum o transferència bancària (que haurà de justificar com indica l’apartat 2). Un cop rebuda la comanda s’informarà el client perquè efectuï el pagament restant i es concertarà l’entrega.\n5. Les existències dels llibres són limitades i la seva aparició al web no implica disponibilitat immediata. El nostre catàleg es sincronitza amb aquesta web cada 24 hores, amb la qual cosa pot donar-se el cas que un llibre que apareix en estoc no ho estigui realment. En cas que el llibre sol·licitat no estigués disponible en breu, ens posaríem en contacte amb vostè per informar-li de la demora de la seva comanda. Hi ha la possibilitat que el llibre sol·licitat estigui exhaurit o descatalogat i sigui impossible aconseguir-ho. En aquest cas se li comunicarà immediatament i en cas d’haver realitzat algun tipus de pagament se li retornarà els doblers sense cap tipus de cost per al client.\n6. Un cop entregat el llibre, si aquest tingués algun tipus de defecte, s’efectuarà el canvi per un altre llibre o se li retornarà l’import de la mateixa, sense la necessitat per part del client de fer una nova comanda.


Reñé anuncia a Municipalia un impacte de 40 milions d’euros al territori amb el Pla de Reforç Municipal | Diputació de Lleida\nInici / Reñé anuncia a Municipalia un impacte de 40 milions d’euros al territori amb el Pla de Reforç Municipal\nReñé anuncia a Municipalia un impacte de 40 milions d’euros al territori amb el Pla de Reforç Municipal\nEl president de la Diputació destaca que prop de 500 projectes municipals s’han acollit a aquesta nova convocatòria\nEl president de la Diputació de Lleida, Joan Reñé, ha anunciat avui en el marc de la inauguració de Municipalia i Innocamping, un impacte de 40 milions d’euros al territori gràcies al Pla de Reforç Municipal que ha posat en marxa la corporació i al qual s’han acollit 500 projectes en la convocatòria que es va tancar el passat 10 d’octubre.\nEn la seva intervenció, Reñé ha explicat que la Diputació subvencionarà 20 milions d’euros d’aquests projectes i la resta anirà a càrrec dels ajuntaments, la qual cosa permetrà dinamitzar l’economia de les terres de Lleida. A aquesta xifra, Reñé ha precisat que cal afegir-hi també “dos projectes FEDER que la Diputació gestionarà en aquests propers anys, i que són d’uns 8 milions d’euros, un d’eficiència energètica en la gestió del bosc i l’aplicació de pèl·let i biomassa, i un altre consistent en la preservació i actuació a les comarques de la Plana”.\nPer tot plegat, Reñé ha afegit que “l’economia està en moviment”, i que “des de la Diputació i amb fons públics finançarem més de la meitat d’aquests prop de 50 milions d’euros que es posaran en moviment”, unes xifres que ha posat en valor coincidint amb Municipalia.\nEl Pla de Reforç Municipal (Pla Extraordinari d’Inversions Locals) és una de les accions més importants de l’actual legislatura dins la Diputació de Lleida. El seu objectiu és afavorir les inversions al món local i, a la vegada, impulsar l’economia productiva i comercial del territori. Ha estat possible gràcies a la rebaixa de l’endeutament de la institució a mínims històrics, la qual cosa permet destinar majors recursos al món local.\nLa inauguració de la 19a edició del Saló Internacional d’Equipaments i Serveis Municipals Municipalia i del 3r Saló nacional professional d’equipaments i serveis per als càmpings, allotjaments turístics i empreses esportives i de lleure, Innocamping, ha estat presidida per Octavi Bono, director general de Turisme de la Generalitat de Catalunya. També hi han participat Àngel Ros, alcalde de Lleida i president del Patronat Fundació Fira de Lleida; Juan Ávila, secretari general de la FEMP, i Miquel Buch, president de l’ACM.


L’ANC se suma a les mobilitzacions de l’1 de maig per un país “més just, pròsper i solidari” | Assemblea Nacional Catalana - VALLÈS OCCIDENTAL\n← Comunicat de l’ANC-Terrassa sobre la crema de la bandera espanyola de l’Ajuntament de Terrassa\nDijous 8 de maig a Sabadell, presentació del llibre “17:14 L’hora del poble” →\nL’ANC se suma a les mobilitzacions de l’1 de maig per un país “més just, pròsper i solidari”\nL’Assemblea Nacional Catalana (ANC) se suma a les mobilitzacions convocades aquest 1 de maig per les organitzacions socials i sindicals del país. La sectorial de Treballadors de l’ANC ha convocat un acte a les 10:00 hores a la Plaça Goya de Barcelona que comptarà amb els parlaments del Vicepresident de l’Assemblea, Jaume Marfany, i el coordinador de la sectorial, Alfredo Bienzobas. Posteriorment, els presents s’uniran a la manifestació convocada a les 11:30 hores a la Ronda de Sant Pere. Durant el recorregut de la manifestació, a més, hi haurà diverses parades informatives de l’ANC per destacar l’oportunitat que suposa la independència per construir un país més just.\nCatalunya Nou Estat d’Europa. Més just, més pròsper, més solidari\nCoincidint amb l’1 de maig, l’Assemblea Nacional Catalana (ANC) fa públic també un comunicat en què s’alerta del “devastador panorama social” actual i mostra el convenciment que “des de l’exercici de la llibertat” és possible “afrontar de millor manera els reptes d’una Catalunya més justa i socialment més pròspera”.\nAl comunicat, l’ANC afirma que “la Via Catalana cap a la Independència i la millora de les condicions socials dels ciutadans i ciutadanes de Catalunya són processos que estan estretament vinculats”. “Estem convençuts –afegeix- que la lluita pels drets laborals i les millores de les condicions socials és la mateixa lluita que la defensa dels drets nacionals per la construcció d’un nou Estat independent”. L’Assemblea conclou fent una crida a tots els associats i a la societat en general a participar a les mobilitzacions de l’1 de maig.


Mil creus per a purgar el dolor\tMil creus per a purgar el dolor\nVuit hores i prou!\tVuit hores i prou!\nFlors i cultura a la mostra Girona, Temps de Flors\tFlors i cultura a la mostra Girona, Temps de Flors\nTorna el festival BarriBrossa\tTorna el festival BarriBrossa\nVídeo: Vint drons ballen al ritme de la música al Mont Fuji\tVídeo: Vint drons ballen al ritme de la música al Mont Fuji\nCalen cinc dones per fer una Rodoreda\tCalen cinc dones per fer una Rodoreda\nLleida es converteix en la capital dels titelles\tLleida es converteix en la capital dels titelles\nPalma estrena festival de dansa contemporània i circ: 'Palma amb la Dansa'\tPalma estrena festival de dansa contemporània i circ: 'Palma amb la Dansa'\nCubelles estén la commemoració del 120è aniversari de Charlie Rivel\tCubelles estén la commemoració del 120è aniversari de Charlie Rivel\nEl Dia Mundial del Circ planta la carpa a Vilanova i la Geltrú\tEl Dia Mundial del Circ planta la carpa a Vilanova i la Geltrú\nCada primavera al barri del Cabanyal de València s’hi fa el festival Cabanyal Íntim, una cita que combina les arts escèniques més alternatives amb la lluita veïnal i patrimonial. Però la trobada d’enguany, que es fa aquest cap de setmana, té un caire més esperançador que en les altres cinc ocasions anteriors i per això el tema central és l’avenir. Tot i que el pla de rehabilitació de l’antic barri mariner no va prou de pressa, les entitats organitzadores – Francachela Teatre i la plataforma cívica Salvem el Cabanyal- es mostren molt esperançades amb el canvi polític viscut al País Valencià aquest darrer any.\nDurant deu dies el festival ofereix un itinerari artístic per diversos indrets del barri amb espectacles íntims, experimentals i contemporanis que aborden el fet teatral des de les seves múltiples variants. El teatre, la dansa, el circ, la música en directe, el cabaret underground, el mim, la performance, el vídeo art o la poesia dramatitzada s’instal·len així en dormitoris, salons, cuines i terrasses de les llars del Cabanyal. Enguany hi haurà espectacles en una trentena d’espais de la mà d’un centenar d’artistes locals i internacionals.\nTeatre social que toca temes tan d’actualitat com els desnonaments, humor cabareter de la mà de Pimentó Show, un viatge sonor amb els Versonautas, un concert de Cristina Soler… són alguns dels espectacles que s’aniran repetint al llarg de tot el cap de setmana. Però el Cabanyal es pot descobrir de moltes altres maneres, com ara en visites guiades per diversos artistes, a través d’un cinefòrum o gaudint de l’oferta gastronòmica dels bars i restaurants que encara hi ha actius al barri.\nCap de setmana 7 i 8 de maig


Inici | A Benetússer fem Ocupació\nInscriu-te al fòrum!\nInscriu-te en la jornada!\nParticipar és molt fàcil! Només has de clicar en el botó "Inscriure'm" i completar el procés de registre emplenant les teues dades personals. Una vegada t'hages registrat, podràs inscriure't a totes les ofertes de treball disponibles!\nTroba el treball que et mereixes\nPerquè hem preparat una jornada especialment pensada per a persones que, com tu, estàn buscant treball. Volem ajudar-te a trobar treball, i estem més que convençuts de que aquesta jornada t'ajudarà a trobar-lo.\nEn aquest fòrum trobaràs:\nEmpreses de la zona amb llocs de treball a Benetússer i en les localitats de voltant.\nVols descobrir quines són les vacants d'aquestes empreses? Clica al següent botó i inscriu-te!\nEls departaments de Recursos Humans de més de 30 empreses estaran presents en la jornada i podràs entrevistar-te amb ells.\nPer a obtindre una entrevista, només has de presentar la teua candidatura abans del dia 15 de maig en les següents ofertes de treball. Si compleixes amb els requisits del lloc de treball, t'assignarem una entrevista!\nPersonal sociosanitari amb certificats acreditatius: infermer/a, auxiliar d'infermeria\nPersonal de restaurant (amb certificat de discapacitat ≥33%)\nTens experiència com a cambrer/a? T'agrada treballar orientat al client? Tens disponibi...\nTècnic/a de RH\nTècnic/a de selecció (amb certificat de discapacitat ≥33%)\nProspecció de fonts de reclutament, entrevistes de selecció, sedàs curricular, selecció...\nOperari/a de magatzem (amb certificat de discapacitat ≥33%)\nActualment disposem de 3 locals i estem en ple creixement i és per això que estem busca...\nMuntador/a tècnic/a de so\nEs requereix personal responsable, per a muntatges i desmuntatges d'il·luminació i so, ...\nAquestes són les empreses participants en el fòrum d'ocupació. Podràs consultar les seues ofertes, presentar la teua candidatura i aconseguir una entrevista de treball amb:\nPavelló Poliesportiu Municipal Dr. Vicente Navarro Soler, 27 46910 Benetússer (València)


Les xarxes socials, més actives que mai! | Compartim un Futur Compartim un Futur\nLes xarxes socials, més actives que mai!\nAquest confinament ens està oferint la possibilitat de dedicar hores a qüestions que potser abans no fèiem per falta de temps: podem formar-nos, llegir, cuinar, inventar, pensar, fer exercici…\nA més, hem d’aprofitar que disposem de xarxes socials. Agafem aquesta oportunitat i explotem-la! Des del programa Compartim un Futur, volem aprofitar també aquests dies per publicar contingut que sigui interessant i útil.\nUs proposem que seguiu les xarxes del programa si voleu entretenir-vos i, alhora, aprendre. Podreu veure les nostres publicacions, històries i… vídeos en directe! Un dels nostres propòsits per aquests dies és que la sostenibilitat i l’educació ambiental no parin i, per tant, traslladarem alguns continguts i els adaptarem a les possibilitats d’internet.\n¿Quines activitats podeu consultar?\nAlgunes de les activitats virtuals que podeu trobar per fer des de casa són: Construïm un molinet?, Acolorir activitats dels parcs i les platges, Com podem allargar la vida dels aparells elèctrics i electrònics? i Residus: què hi ha després del contenidor?.\nTambé us convidem a que mireu la guia interactiva Llar eficient i el vídeo del Pla clima i energia 2030 per aprendre alguns consells sobre com reduir el consum energètic. A més, al Recull de recursos de consolidació i aprenentatge trobareu un munt de propostes educatives sobre ecologia que faran els vostres dies una mica més entretinguts.


Monika Lao presenta l'àlbum "Tretze" a la Casa Orlandai\nUn àlbum singular i intimista\nLa pianista i artista multidisciplinar catalana Monika Lao presenta aquest vespre el seu primer àlbum, Tretze, un treball singular i intimista, a l’emblemàtica Casa Orlandai de Sarrià, Barcelona, a les 19 h.\nAmb el títol Tretze, l’egarenca ens proposa viatjar pel camí de les emocions amb els enregistraments de les seves pròpies composicions per a piano, amb un estil definit, després d’anys de formació i per una personalitat desbordant. A la presentació, la interpretació pianística es fusionarà amb un petit tast de les habilitats en dansa aèria de l’artista. La prestigiosa discogràfica independent Columna Música, centrada a potenciar el patrimoni musical català, edita i publica aquest singular compacte.\nAmb una dilatada carrera a l’esquena, Lao ens suggereix reflexionar sobre la idea de “la dissort”, que l’ha acompanyada en diverses circumstàncies. Així, neix el seu primer àlbum, format per 13 composicions i que pren aquest mateix número pel títol. El tretze és una xifra que remet a la mala sort, però també a la benastrugança, a l’esperança. Els entrebancs que s’ha anat trobant al llarg de la seva carrera l’han ajudat a definir el disc, amb una complexitat emotiva i un rerefons que ensenya com és possible abraçar l’infortuni i generar-ne un interessant resultat artístic.\nLa música de Tretze no pretén ser elitista, busca connectar amb un públic popular i ser d’una fàcil escolta. Les peces, amb el piano com a protagonista únic, contenen influències de moltes èpoques diverses: des del barroc fins a la música contemporània, passant per l’impressionisme de Ravel o Debussy, i amb taques de la música per a bandes sonores i pop. Es tracta d’unes composicions inquietes, plenes de força, de contrastos, rítmiques, de poca durada i poc repetitives que s’allunyen de la popular música minimalista. Algunes peces van néixer a raig, de forma totalment inspirada i d’un impuls creatiu, d’altres són fruit d’una minuciosa feina compositiva i d’una meditació artística que arriba fins als més petits detalls. És per això que ens trobem davant d’una proposta musical difícil d’encasellar, igual que Lao com a artista, però que, ben segur, no deixarà indiferent a ningú i emocionarà el públic.\nEn la presentació Monika Lao comptarà amb el suport i intervenció de artistes amics, com Francina Jaumandreu, Joan Martínez, Laia Camps, Joaquim Villalta, Josep Jarque, entre altres.


Història de Vilamajor: de novembre 2012\nEl proper dia 1 de desembre de 2012 a les 12 hores a l’Era de Can Sauri, poetes com Anna Ballbona, Pau Gener-Galin, Esteve Plantada, Ivette Nadal i Anna Aguilar-Amat faran un homenatge en el 125è aniversari de la mort del poeta del Vallès, en Francesc Casas i Amigó.\nEl 15 de setembre de 2008 vaig publicar una petita nota sobre aquest artista literari, el qual podem veure clicant aquí . En ell es fa referència a la possibilitat que el poeta del Vallès pogués haver nascut al veïnat d’Alfou, una dada que no es podia confirma per la destrucció dels arxius parroquials durant la guerra civil.\nMiquel Comas, fill de Pere Comas i Duran del qual vaig extreure la informació de l’article esmentat, s’ha posat en contacte amb mi i m’ha demanat que es publiqués una nota seva:\n“És criós que un dels textos que indiquen que en F. Casas és fill de Vilamajor és el nomenclàtor oficial dels carrers de Barcelona. Podien haver mirat el Registre Civil, de l'any 1859 i haurien vist que en el foli 843 hi ha la inscripció del naixement de Francesc Casas i Amigó, el dia 22 d'abril de 1859, fill d'Antoni, torcedor de seda i de Serafina, ambdós de Barcelona i residents al carrer Comtal, 5, 3r. Va sr batejat el dia 24 a la parròquia de Santa Anna”.\nI ens adjunta la partida de naixement.\nDes d’aquestes pàgines agraeixo al Miquel la seva col.laboració.\nEl dissabte dia 1 de desembre de 2012 organitzo una caminada històrica pel nucli urbà de Sant Antoni de Vilamajor visitant els indrets més emblemàtics, curiosos i increïbles de la vila.\nDurant quatre hores podreu conèixer el Vilamajor visigod, romà, medieval, modern i contemporani mitjançant les restes que encara podem trobar.\nLes torres de defensa, la noblesa local, els artesans, el creixement urbà, la guerra civil, la indústria, els morts, l'església, el carrer Vell, seran alguns de temes que tractaré i que podreu conéixer per fer-vos una idea de la història general del poble.\nLES PLACES ESTAN LIMITADES A 20 PERSONES\nPer poder assistir només cal que m'envieu un email a pinatell29@hotmail.com on es confirmaré l'hora i punt de trobada.\nL'activitat no té cap cost, només cal que porteu esmorzar, aigua, un bon calçat i ganes d'escoltar, participar i aprendre.\nObrim llista d'espera per la caminada del mes de gener de 2013


22 de Novembre de 2018 9 de Febrer de 2019 redaccio@terrassanoticies.com Diari, TerrassaNo comments\nSer del Club de Lectors té premi\nElena Valdivieso Rosales és la guanyadora d’un altre sopar gratis per a dues persones sortejat entre els subscriptors del Club de Lectors i les Jornades Gastronòmiques de la Caça i el Bolet. Si encara no estàs subscrit, ets a temps i ara és gratuït.\nTerrassa Noticies s’ha afegit d’aquesta manera a la iniciativa del Gremi d’Hosteleria de Terrassa per promoure la millor gastronomia de proximitat entre les ciutadanes i ciutadans, la gastronomia típica de la tardor.\nFins el 25 de novembre, “Tardor de Caça i Bolets a Terrassa”.\nTagged: sopar gratis\nMercat de les Puces aquest dissabte a la Masia Freixa


L'acte, marcat per les mesures sanitàries, ha estat reforçat per una campanya promoguda per l'Ajuntament a les xarxes socials.\nFrancesc Mezquita ha assenyalat que “hui és un dia cabdal per a la cultura i la llengua de la ciutat de Castelló i del País Valencià”. El regidor de Plurilingüisme i Foment del Valencià ha dit que “s’ha de reconéixer la dignitat dels signants de Les Normes, la qual hem de conservar i impulsar”. Així mateix, l’edil ha animat a “reforçar l’ús social del valencià”. Mezquita ha recordat que “des de l’Ajuntament seguirem treballant perquè es complisca amb la carta lingüística de la ciutat”.\nL’acte s’ha celebrat sota les mesures sanitàries pertinents a causa de la pandèmia. Per este motiu, l’Ajuntament de Castelló ha promogut la commemoració de Les Normes del 32 amb una campanya en línia en la qual s’explica el significat d’estes regles ortogràfiques.\nDe la mateixa manera, des de Castelló per la Llengua s’ha reivindicat “la cultura, la llengua i Les Normes de Castelló” que “malgrat la pandèmia, s’han de seguir valorant i a l’any que ve esperen poder celebrar la data “amb alegria i normalitat a la plaça major”. Finalment, des de l’entitat han reconegut “la implicació de l’Ajuntament”.\nPer a l’Institut d’Estudis Catalans, representat per Vicent Pitarch, es tracta de “l’esdeveniment més trascendental del segle passat” i, per tant, “s’han de difondre i s’han d’explicar Les Normes del 32 des del punt de vista didàctic que representen”. Pitarch ha afegit que “cal reconéixer a la Societat Castellonenca de Cultura en el seu paper central de Les Normes de Castelló i a Germà Colom, un gran valedor a Europa de les normes”.\nLes Normes de Castelló, o les Normes del 32, són un total de 34 normes ortogràfiques adoptades per associacions i personalitats del món cultural i intel·lectual valencià. D’esta manera, el 1932 es van signar les regles amb la voluntat de crear una normativa per a les variants de la parla valenciana.