La vida d'un sociòleg al país del cacau\nMARC SERENA ·13/06/2011 - 00:16h\nXalok - A Albert Caramés li va costar adaptar-se a Costa d'Ivori, però hi tornarà. eDU bayer\nCosta d'Ivori havia estat un dels països més pròspers de l'Àfrica occidental. Però la seva convulsa situació havia impedit convocar eleccions durant deu anys. L'octubre de l'any passat, els sis milions de censats de 21 milions d'habitants van ser cridats a les urnes. Després de tant temps d'espera, van votar més del 80%. Molts van fer cues des de primera hora del matí per no perdre's l'ocasió. A la tarda els col·legis electorals estaven buits, la feina ja estava feta.\nLes Nacions Unides es van encarregar de validar els resultats. Un centenar llarg de persones van passar a ordinador les dades de 22.000 actes. Van ser uns dies tensos perquè tothom estava a l'expectativa d'un resultat. I allà, a Abidjan, recomptant partidaris de Laurent Gbagbo o de Alassane Ouattara, hi havia el sociòleg barceloní Albert Caramés.\n"És la feina més mecànica que he fet en la meva vida", assegura. "Però em sento orgullós de viure aquest moment històric. Tot i que no va ser un procés de democratització del país, només d'electoralització, de posar unes urnes. A més, va fer aflorar uns odis que s'havien esvaït des del 2002. Tots els esforços per unir el nord i el sud del país es van esfumar".\nEl guanyador va ser Ouattara, el candidat opositor, amb el 54% . Però el retard i la confusió en la proclamació de resultats va enterbolir l'ambient. Les Nacions Unides van ser acusades d'ingerència i partidisme pels partidaris de Gbagbo. La tensió va augmentar i van recomanar a l'Albert que passés dues setmanes dormint en un matalàs dins les oficines de les Nacions Unides.\n"Els dies següents vaig rebre algun insult i em van barrar el pas quan anava amb el cotxe oficial. Però no va passar d'aquí. Tot i que sempre em pregunto fins a quin punt puc banalitzar les situacions. Aquí, si fem malament la feina, ens en podem anar a l'atur. A Àfrica, i en segons quin context, et pot costar la vida".\nExpert en desarmament\nL'Albert porta barba i és alt. Tenia el físic per jugar a bàsquet però es va decantar per la sociologia. Va entrar com a investigador a l'Escola de Cultura de la Pau, on va poder viatjar a diversos països, entre ells Costa d'Ivori. Primer el va contractar l'Institut Català Internacional per la Pau perquè hi organitzés un seminari, i després les Nacions Unides com a tècnic en desarmament. Ell volia conèixer el país més enllà del que en diuen els mitjans de comunicació internacionals, sobretot francesos. "No menteixen, però n'informen només parcialment".\nHa viscut sempre a Abidjan, que, tot i el clima tropical, diuen que és la ciutat més europea de l'Àfrica negra. S'hi ha trobat a gust, però mai integrat. "És una terra d'acollida però jo sempre m'he sentit un blanc. El sol fet de pagar-te el bitllet d'avió ja et converteix en un multimilionari. Per molt que t'esforcis a demostrar el contrari, sempre hi haurà aquesta diferència".\nEs va haver d'adaptar a un altre ritme. "Tot et demana més temps, ni que sigui perquè has de negociar constantment els preus. També perquè hi ha molta vida al carrer, els encanta conversar". El que trobava a faltar eren activitats d'oci. A Abidjan hi viuen cinc milions de persones i només disposen de dues sales de cinema".\nAllà va agafar una malària que el enviar al llit amb 41 de febre, es va sentir sol... però tot i això hi vol tornar. "M'he endurit, he après millor com funcionen moltes coses". Per això ara recomana a tothom que compri xocolata de Costa d'Ivori si vol, però que sigui de comerç just. "És la manera que tenim de canviar les coses. Tot i que és molt millor comprar productes locals i evitar els petroaliments". Ell preferiria que s'importessin alguns trets distintius dels ivorians. "Són menys individualistes, es preocupen molt pels altres i tenen molt respecte per la gent gran. Els vells són venerables. Quan els meus pares em van venir a visitar els van tractar d'una manera exquisida".\nHo diu sense romanticismes, ell no és dels que troben una mística especial a Àfrica. "Hi ha postes de sol a la platja i tempestes espectaculars. Però quan hi vius i descobreixes com de difícil pot arribar a ser pagar un factura... toques molt més de peus a terra que quan viatges".\nHa viscut en un altre continent, però això no li ha canviat la vida. "No m'agradaria quedar-m'hi per sempre. Hi viuria com un blanc, dins d'una bombolla, i no té cap sentit. L'altra opció és viure-hi com un ivorià... i no m'hi atreveixo".


negre i verd: RICS, VIRTUOSOS I CARNÍVORS.\nRICS, VIRTUOSOS I CARNÍVORS.\nL’elitisme de la sostenibilitat, des de la verdura orgànica a la carn ecològica.\nDes de fa ja molts anys la “moda” mana sobre les dietes de les persones, no ja d’aprimament, sinó dietes “saludables”... Proximitat, slow food... complements alimentaris diversos (i carísims), des de productes exòtics fins extractes i concentrats diversos.\nDurant un temps la moda va ser el vegetarianisme (abans la macrobiòtica) de diferents estils, fins i tot veganisme, de fet als EUA origen de la majoria de modes alimentàries el consum de carn ha anat disminuint els darrers anys...\nAra, els gurus de la moda alimentària, s’han canviat d’ona i els rics es volen tornar compulsivament carnívors ja que els pobres o s’han acostat al vegetarinisme o no l’havien abandonat mai, o consumeixen les carns industrials.\nAixí reapareixen carniceries “tradicionals”, Gourmet Shops i carnices ye-yes, són els neobutchers (els pobres compren als supermercats), es fan cursets de tallar carn i tasts per provar-les, la carn es deixa madurar durant setmanes a llocs especials i controlats, es promouen restaurants on menjar peces monstruoses de carn a preus monstruosos i es comencen a recuperar races autòctones.... Apareixen teoritzacions sobre la dieta carnívora o la paleodieta, on es fa la recreació històrica d’un passat ple de mascles caçadors de mamuts, en lloc d’una societat més intersexual, de carronyaires oportunistes, caçadors ocasionals i recol·lectors.\nQue hi ha darrera de tot això...?\nDeixant a part, però tenint-lo present, el tema de la dominació (link)... La carn és cada cop un aliment més tòxic i perillós per els seus consumidors (i per els animals afectats encara més es clar), el seu impacte global és enorme. Hi ha al mon un total de 64.856 milions de caps de bestiar (boví, oví, porquí avícola...), en total uns 9 per persona, els pollastres són les aus més abundants al planeta, n’hi han 8 per cada humà.\nLa producció de carn te un gran impacte ambiental, que no es desenvoluparà totalment en aquest text... a tall d’exemple aquest sector genera el 14,5% de les emissions de gasos d’efecte hivernacle i per produir una kcal de carn es necessiten 4.000 litres d’aigua, mentre que una Kcal de cereals en necessita sols 500.\nI, malgrat això, el seu consum no para de créixer, la carn ha esdevingut una part important en la dieta de països on abans era pràcticament inexistent o molt baixa (la Índia, Xina, alguns llocs de l’Àfrica i Àsia...). Actualment el consum mitjà de carn al mon és de 43.1kg l’any per habitant (118 grams diaris!!) i al països desenvolupats arriba als 79.3 kg (217 g diaris!!) i va en augment encara que la crisi a fet baixar una mica el consum, per exemple els EUA havien sobrepassat els 100kg i ara estan per sobre dels 75.\nA més, els països emergents, Xina, Índia i Brasil... no sols consumeixen cada cop més carn a la seva dieta, sinó que estan començant a ocupar llocs prominents en la “fabricació” mundial de carn. Per exemple la Índia és el principal productor de boví, en forma de búfals, espècie més barata de criar que les tradicionals europees i americanes.\nSembla que la carn, més enllà del seu valor alimentari, te un valor de prestigi social i que les noves classes mitjanes fan del seu consum un senyal d’estatus social, de posicionament econòmic. Per tant darrera del consum de carn hi ha una ideologia social, política, econòmica...\nLa producció de carn es pot considerar un cas semblant a la indústria automobilística: la producció ineficient d'uns “objectes” innecessaris, amb un gran impacte ambiental i social... Igual que l'automòbil es va introduir mitjançant la destrucció deliberada d'altres mitjans de transport (per exemple la Ford va acabar amb els tramvies de moltes ciutats), igual que la indústria automobilística ha condicionat l'urbanisme i condiciona el conjunt dels mercats, la indústria de la carn, ha destruït el sector agrícola.\nCada cop més terres productives es dediquen a ferratgeres, llegums i cereals per consum animal i a pastures (un 78% de les terres agrícoles es destinen a conrear pinsos, farratges o pastures), més de la meitat dels cereals es dediquen a la alimentació animal. El declinar del consum de llegums com la llentia i el cigró en son un indicador.\nEn un mon on el nombre de persones afamades o mortes per desnutrició és cada dia més gran (malgrat que en percentatge sigui més petit) l’us majoritari de la terra per la producció de carn, és, sens dubte, criminal, fins i tot des de el punt de vista capitalista.\nLa tendència és que les explotacions siguin cada cop més grans, als EUA ja hi han “fabriques” (seria més indicat parlar de camps de concentració) de 100.000 porcs, en aquestes condicions l'ambient és cada cop més tòxic, més insalubre, els animals estan cada cop més amuntegats. La lògica industrial imposa en aquest ambient l’ús massiu d’antibiòtics i de reguladors metabòlics i la introducció, de moment limitada a la piscicultura, d’animals transgènics.\nA l’Estat Espanyol s’utilitzen 249 mg d'antibiòtics per kg de biomassa animal, però a Grècia són 408 i a Itàlia 370... els sostenibilistes alemanys 211!!...\nLa indústria de la carn està cada cop més concentrada en 10 empreses (4 dels EUA, 3 del Brasil, 2 d’Europa i una del japó) aquestes empreses facturen 189.000 milions de dòlars a l’any. Una concentració semblant es produeix en el cas de la genètica animal, controlada per 7 empreses (2 dels EUA, 4 d’Europa i 1 de Tailàndia). Sols 3 empreses controlen el 95% dels pollastres d’engreix (una dels EUA, una d’Europa i una de Tailàndia).\nLa tendència general és que la producció de carn de boví i oví es mantinguin estables i creixi la producció d’aus i porcs, que són l’origen de la carn barata que consumeix la majoria. De fet cap el 2020 es calcula que un 50% de la carn que es consumirà al mon serà de pollastre.\nEls països desenvolupats subvencionen fortament la producció de carn, així les subvencions arriben als 52.000 milions de dòlars, de tot aquest diner un 35% va al boví i un 29% a la llet i un 14% al porquí, la resta es reparteix entre els ous, l’oví, la soja, les aus....\nSi els pobres, ara poden menjar carn, llavors que mengen els rics?, com es pot distingir la dieta d’un ric de la d’un pobre?\nL’exclusivisme d’una amplia capa de persones del mon desenvolupat i dels ricatxos del mon per desenvolupar a trobat una nova eina per distingir-se. Una eina molt millor que el vegetarianisme que no deixa de ser a l’imaginari històric una dieta de pobres.... I aquesta eina és.... LA CARN D’ALTA QUALITAT, PRODUÏDA PER ANIMALS DE BAIX RENDIMENT, ALIMENTATS AMB PASTURES EXTENSIVES, D’EDAT AVANÇADA (en comparació amb la carn del pobre), D’ANIMALS QUE HAGIN TREBALLAT I SERVITS PER “DIBOS I DIBES” DE L’ALTA CARNISSERIA... es a dir carn molt cara.\nQualsevol no pot ser un “neobutcher”, s’ha de ser megamodern, anar molt tatuat, portar barba i bigoti ben cuidat (sols els homes) i estar adscrits al corrent indi-orgànic de l’alimentació, tenir una luxosa botiga a la part bella de la ciutat i un aparador on les despulles dels animals s’exhibeixen com si fossin joies.\nPer internet (segura que és més econòmic que una carnisseria d’élite ) es pot comprar filet de bou per el mòdic preu de 160€ el Kg, el bou “premium” se’n va ja cap els 200 i, si pots aconseguir un bou estil Kobe europeu cap els 500 i el kobe original japonès ja ni se sap, de fet no n’exporten. El bou de kobe, és un bou amb una dieta de birra i sessions diàries de massatge per tot el cos amb sake.\nA més de posar-se al plat un menjar elitista d’alt cost, pretenen ser més virtuosos, no sols contaminen menys, no sols mengen més sa, sinó que a més donen una vida més ètica als animals... fins i tot hi ha un “neobutcher” que mata ell mateix als animals en el mateix lloc de cria, per evitar l’estrès de l’escorxador!!.\nVan en el mateix sentit, de vida virtuosa i sostenible, de ricatxos exclusius, les cases saludables. Per exemple en Leonardo di Carpio s’ha comprat una casa de 7 milions d’euros, sols te dos habitacions i dos banys, però la dutxa és ecològica i vitaminada, el sòl facilita caminar amb l’esquena dreta, l’aire està purificat i filtrat amb aromateràpia i la constructora (suposo que es deu dir Cínic Corporation) afirma ser molt solidaria, doncs per cada habitatge ecològic que construeix edifica 40 cutxitrils per els haitians!!!. A també te un pàrking on posar el seu híbrid “Fishker Karma” de més de 100.000€.\nO el cas del pocavergonya d’en Vargas Llosa, que recomana que tot el mon faci 2 setmanes de Qui Gong per aconseguir un mon equilibrat i en pau... segur que si a tots els habitants del planeta els donessin el cost dels 15 dies de Txi Kung a la clínica de luxe a Marbella on va cada any en Vargas, molts deixarien de tenir estrès i podrien viure be durant un any complert ben alimentats, això si, amb llegums i cereals, res de bou de kobe.\nEn la situació actual, per tenir un mon més just, en pau i equilibrat el millor seria devorar cada un de nosaltres a un d’aquests rics, alimentats amb carns de luxe, criats en habitatges ecològics i ben equilibrats gràcies a la pràctica del Txi Kung, segur que ells també són un aliment exclusiu i de gran qualitat!!, correu, no hi ha ric per a tots!!\nPublicat per negre verd a 12:53\nEtiquetes de comentaris: alimentació, carn, civilització, domesticació, dominació, gastronomia\nFronteres, civilització i tecno-murs...


Introduir-se al món dels castells amb un taller especial, indicat per la canalla. Això és el que ofereixen aquest dissabte durant tot el dia a la Plaça de Santa Anna els Capgrossos de Mataró, que hi faran el tradicional "megataller" per fomentar el fet casteller entre els més petits.\nEl megataller és la millor oportunitat perquè nens i nenes de tota condició física i edat s'interessin i tastin el que suposa ser casteller i experimentar de forma pràctica i divertida amb ser canalla.\nAmb actuació final\nEls blaus han preparat tot un dia d'actes que acabaran amb la segona actuació castellera d'aquesta temporada –encara pretemporada– pels de la camisa blava. Així, a partir de les deu del matí hi haurà inflables i jocs per als menuts a la mateixa plaça i a les 11.30h es farà un espectacle infantil 'Ton, Toneta i la Colla Castellera'.\nA partir de les quatre de la tarda hi tornarà a haver jocs i inflables, amb taller de castells a dos quarts de sis, una xocolatada per a tothom i actuació castellera completa, a les set.


La Llumanera de Nova York - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa Llumanera de Nova York fou una revista mensual il·lustrada, editada en català a Nova York per l'escriptor Artur Cuyàs i Armengol. En sortiren 73 números de novembre del 1874 a maig del 1881.\nTenia les característiques gràfiques típiques de les revistes il·lustrades de l'època, amb col·laboracions literàries i dibuixos. Felip Cusachs constava a la capçalera com a dibuixant de la revista Serafí Pitarra en fou corresponsal assidu des de Barcelona.\nLa Llumanera... tenia establerta la redacció al número 35 de Broadway (Nova York). Va aparèixer en un moment força delicat per les relacions entre Espanya i Cuba, amb efervescència de la Renaixença catalana.\nHi col·laboraren una bona part dels escriptors i els artistes catalans de la Renaixença, com Rossend Arús i Arderiu i Joan Almirall i Forasté, Victor Balaguer, Agna de Valldaura, etc. També hi col·laboraren catalans residents a Amèrica, com l'escultor Domingo Mora.\nFins al número 50 la capçalera portava el subtítol "Revista catalana de novas i gresca". A partir del número 51 es va denominar, simplement, La Llumanera. Al número 73 anunciava el seu comiat.\nEntre els temes tractats per La Llumanera... es poden esmentar l'exposició Universal de Filadèlfia de 1876, diverses convocatòries dels Jocs Florals, el projecte d'un monument a Cervantes a Nova York, les inauguracions del Mercat del Born a Barcelona i de la catedral de Sant Patrici a Nova York, el temple romà de Barcelona, el President dels Estats Units James Abram Garfield o Thomas Alva Edison, que va signar una dedicatòria adreçada als lectors de a revista.\nTambé va dedicar articles destacats a J.A. Clavé, Marià Fortuny, Tomàs Padró, Esmeralda Cervantes, Josep Lluís Pellicer, els germans Vallmitjana (i la venda de reprdoduccions d'obres seves en terracuita als Estats Units), etc.\nRepresenta la primera sòlida experiència periodística d'interconnexió entre Catalunya i Amèrica i aplegava la posició dels burgesos catalans a favor del manteniment de Cuba dins la dominació espanyola.\nL'any 1987 se'n va publicar una edició facsímil (a càrrec de les edicions anglocatalanes de Barcelona).\n↑ Costa, Lluís «Premsa i identitat nacional: "La Llumanera de Nova York (1874-1881)». Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, 54, 0, 2013, pàg. 545–564. ISSN: 2339-9937.\n↑ Fernández, Lluís Costa i «"La Llumanera de Nova York" (1874-1881): la veu d'una burgesia catalana a favor d'una Cuba espanyola». Treballs de Comunicació, 2005, pàg. 55–65. ISSN: 2014-0029.\nCOSTA i FERNÄNDEZ, Lluísː La Llumanera de Nova York (1874-1881). Un periòdic entre Catalunya i Amèrica. Barcelonaː Llibres de l'Índex, 2012 ISBN 9788496563728\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: La Llumanera de Nova York\nFacsímils de tots els exemplars de La Llumanera de Nova York\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=La_Llumanera_de_Nova_York&oldid=26663457»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 17 març 2021 a les 12:02.


El batec de la memòria | Diari de Tarragona\nAmposta reobre el centre de dia de la gent gran\nLes oliveres mil·lenàries. Un espai de reflexió. Un museu canviant i misteriós, que viu, ens parla i ens nodreix cos i esperit, entre les serres del Montsià i de Godall\nCONXITA JIMÉNEZ (poetessa i activista cultural)\nConxita Jiménez, amb les fotografies de Jordi Amenós, va publicar el llibre ‘El Bres de les Fargues’ el 2018. FOTO: JORDI AMENÓSUNA DE LES OLIVERES MIL·LENÀRIES DE LA GALERA. FOTO: JOAN REVILLAS\nEl frec terrible del vent de dalt remunta acanalat entre les serres del Montsià i de Godall, recorre implacable les llomes, les solanes, els costers, i bat la terra eixuta, argilosa, oberta a la seua mossegada, amb el temps enclavat en un ventre calcari que ens ofereix la llum, l’arrel viva, la força esquerpa i dolça de la saba: el pols soterrat que s’alça amb el contrast entre quietud i moviment etern.\nEl vent de dalt arrasa i esculpeix, esgalla i modela, esbutza i crea: el paisatge trencat renaix amb l’esquerda, amb el solc, amb l’embranzida, cisellat pel sol, esponjat amb la pluja, com un llarguíssim llenç inacabat. Les hores, els dies, els segles... s’eixamplen i es buiden si pretenem observar cada traç, cada instant, cada rampell d’inspiració que han generat tota aquesta immensa obra d’art: passejar entre aquestes serres és entrar en un món insòlit, aspre i poètic, un retorn a l’úter, a l’entranya, a la nuesa primigènia, a un món enigmàtic que ens convida també a la reflexió mentre ens internem.\nLa vida, la memòria, la veu i el silenci remoregen des de les escorces d’un dels arbres que ens evoca els nostres records més llunyans: la bellíssima i generosa olivera. I en aquest quadre inacabat són la peça més valuosa, esculpida en la soledat de la muntanya, l’obra mestra d’un artista sense nom, sense rostre, només la terra àrida i fetgenca, només el cel ras, el clarobscur, el calfred de la nafra, el substrat del temps...\nL’olivera farga, la més antiga i delicada d’aquestes serres, amb unes corbes tortuoses en la fusta que revela els anys gravats entre replecs, el paisatge en la pell, la carícia de l’aigua, la cruesa del fred. L’amplitud que emana quan les rames s’estenen i ens aixopluguen amb l’ombra poderosa els pensaments. Els camps oberts de la infància impregnats del sabor, de l’aroma densa de l’oliva. L’or líquid, la pau, la saviesa d’Atena. El cant de la mar entre les fulles blavoses. La fondària del record. I un intens delit de pervivència que venç estacions, albes i llunes...\nLa farga més antiga, ubicada a la finca de l’Arión (Ulldecona) té uns 1.700 anys. Imaginem-nos com ha resistit totes les inclemències, la història que ha transcorregut mentre creixia... La nostra vida és un sospir al seu costat. Però tots sabem que en pocs segons es pot arrabassar allò que tant ha costat conrear i estimar: una vida, una casa, fins i tot un bosc, una ciutat, un país... Desprotegides, sense cap norma que evités que la cobdícia humana les malmetés, han estat arrancades, mutilades i venudes durant molts anys amb total impunitat. La veu fonda, descarnada de la terra era un clam desesperat per cada paratge transformat en un desert.\nPerò emergí el cant dels poetes. Emergiren sensibilitats d’ecologistes, juristes, plataformes i, finalment, el poble mateix, i decidiren elevar la seua queixa, les seues firmes al Parlament de Catalunya.\nAquest 7 de juliol es publicà la Llei de protecció de les oliveres monumentals. Un primer pas, encara insuficient, només protegeix les que tinguin un perímetre a partir de 350 cm... però una primera llavor per preservar aquest patrimoni viu que nodreix amb la saba de l’art i de l’or líquid les nostres muntanyes. Una primera petjada en el camí que, encara hem de seguir, tots els que sabem escoltar en endinsar-nos en les seues escorces el batec de la memòria que aflora d’un bres...\nEls Fogons del Drac ya cocinanen una masía de La Riera de Gaià


Les mesures especials per continuar amb el veredicte del crim de Cambrils\nLliuren material de protecció al jurat popular perquè es tanqui a deliberar sobre el crim de Cambrils\nLa magistrada havia paralitzat el procediment fa dos dies i ara el reprèn amb mesures especials\ndimecres, 18 de març 2020 - 13:00h\nEl jurat popular del crim del carrer Elcano de Cambrils ha començat a deliberar aquest dimecres a l'Audiència de Tarragona, després que dilluns la magistrada va decidir paralitzar el procediment davant l'estat d'alarma pel coronavirus. Finalment s'ha acordat que el veredicte tiri endavant aplicant algunes mesures especials.\nCondicionen les dependències i faciliten guants als membres del jurat popular\nL'òrgan judicial ha condicionat les dependències del jurat popular, on estan incomunicats, i ha posat a la seva disposició material de protecció, com ara guants. Fonts judicials han explicat que se'ls ha recomanat extremar les precaucions, en la línia de les mesures ordenades per les autoritats sanitàries.\nCal recordar que, en condicions normals, la llei estableix que la suspensió d'un procediment de jurat popular pot durar cinc dies, però que més enllà d'aquest període s'ha de dissoldre.\nDivendres el judici va quedar vist per a veredicte després que l'acusat negués els fets en la seva declaració i les acusacions mantinguessin la petició de 20 anys de presó per assassinat amb traïdoria.\nUn assassinat a ganivetades en ple carrer l'estiu del 2018\nSegons el relat dels fets de la Fiscalia, l'acusat havia mantingut una discussió verbal al carrer de Juan Sebastián el Cano amb la víctima el 20 de juny del 2018. En el transcurs de la baralla, però, l'acusat va clavar diverses ganivetades a l'altre individu, per sorpresa, amb una navalla de tipus papallona. La víctima, de 35 anys, va morir ràpidament per un xoc hipovolèmic derivat d'una hemorràgia.\nUn home cau del seu caiac i el rescaten a un quilòmetre de la costa a Cambrils\nArriben les primeres multes per saltar-se el confinament a Cambrils i Vila-seca\nassassinat informació judicial Cambrils Coronavirus


02. Stories! | eduCAC\nCreem stories! Els éssers humans tenim una gran capacitat per explicar històries. Històries que, tant si són verdaderes com si són inventades, tenen com objectiu entretenir, interessar o ensenyar quelcom al públic.\nHi ha moltes maneres d’explicar històries. Actualment, l’audiovisual és el format per excel•lència, i no només per la capacitat de projecció que aconsegueix a través del cinema o la televisió, sinó també perquè ha arribat directament a les nostres mans gràcies a l'aparició de dispositius com els telèfons intel·ligents, les tauletes o les càmeres. Ara, doncs, hem de prendre consciència de tot allò que podem arribar a fer nosaltres gràcies al bon ús de la tecnologia i aprofitar-ho. I és que, avui en dia, tots som potencials productors d’històries audiovisuals i, gràcies a internet i a les xarxes socials, podem compartir-les amb el món. Quina història uns animeu a explicar?\nA les pestanyes de sota, trobareu la proposta d'activitats per crear un projecte audiovisual amb el vostre alumnat. Feu un cop d'ull a les diferents pestanyes per veure la proposta d'activitats de les tres sessions proposades. Trobareu els continguts relacionats i les pautes de desenvolupament de les activitats a la guia per al professorat.\nLes característiques principals del llenguatge audiovisual.\nElaboració d'una història d'stories en format audiovisual.\nExperimentació del procés de preproducció, producció i postproducció d'un projecte audiovisual.\nOrdinadors o dispositius amb accés a internet i programari d'edició de vídeo\nDispositiu mòbil que permeti l’enregistrament de vídeo i de so (càmera, telèfon intel·ligent, tauleta, etc.)\nAbans de desenvolupar la nostra història en format audiovisual, obrirem un petit debat sobre si tot allò que pengem a les xarxes, com ara les històries (conegudes com a stories) que es poden publicar a llocs com Instagram, Snapchat o Facebook, són entreteniment.\nPer dinamitzar aquesta part de la sessió, podem fer ús de les idees recollides a la introducció que trobareu a la guia per al professorat i plantejar preguntes com ara:\nEn el nostre temps lliure o quan estem avorrits, entrem a les nostres xarxes socials per mirar què han penjat els nostres amics i contactes?\nQuin és l’objectiu dels vídeos que pengem a les xarxes, per exemple a través dels stories?\nDediquem un temps a pensar què hi volem explicar i quina és la millor manera de fer-ho?\n2. Proposem el projecte: creem una història d'stories\nInspirem-nos. Per comprendre que tot allò que produïm a través dels nostres dispositius també pot ser un producte audiovisual d’entreteniment o divulgació, visualitzarem els primers 5 minuts de la pel·lícula ‘Life in a Day’. A continuació, posarem en comú les conclusions sorgides de la visualització del fragment i anirem apuntant a la pissarra les idees clau. A la guia per al professorat trobareu una proposta de preguntes per dinamitzar el debat sobre el film.\nQuè farem nosaltres? Proposarem el projecte a realitzar: una història feta d’stories! Haurem de pensar com, amb un conjunt d’stories individuals, podem crear una història més gran entre tots i totes. De la mateixa manera, nosaltres haurem de pensar què volem mostrar com a grup i quines imatges necessitem gravar individualment perquè el conjunt d'stories mostri el que volem explicar.\nI què volem mostrar nosaltres? La temàtica concreta pot estar vinculada als projectes del centre educatiu o als interessos del grup classe. També es pot vincular al treball previ de les unitats didàctiques d’eduCAC o dels itineraris transversals. O podem donar total llibertat a l'alumnat. En qualsevol dels casos, podem plantejar temes o fórmules que els serveixi com a punt de partida per als seus projectes. A la guia per al professorat trobareu alguns exemples per plantejar a l'aula.\nI això com ho expliquem a través d'stories? Doncs els stories, al cap i a la fi, són escenes que gravem, muntem i compartim a les xarxes. Per tant, si treballem en equip en la concepció d'una idea, podem definir com haurien de ser les escenes per explicar una història entre tots i totes. A la guia per al professorat trobareu un exemple.\nSi la nostra classe és de 5è o 6è de primària\nPlantejarem el repte i treballarem el tema que volem tractar a la nostra història col·lectiva. Trobareu alguns exemples de temes a la guia per al professorat.\nCom gravarem les imatges?\nDins de l’horari lectiu. Necessitarem càmeres o dispositius que ens permetin mostrar un moment de la nostra realitat del dia a dia a l’escola. Podem gravar-nos a l’hora del pati, a l’hora del menjador, durant una classe, etc. Podem fer parelles o grups per facilitar el desenvolupament de l’activitat.\nFora de l’horari lectiu. En aquest cas, si els i les alumnes encara no disposen de mòbil o de càmera, necessitarem la complicitat de les famílies, ja que necessitaran un dispositiu amb capacitat d’enregistrament de vídeo per gravar les imatges sobre la temàtica acordada del nostre dia a dia. En funció de la temàtica, també podem fer parelles o grups si no hi ha disponibilitat de càmeres per a tothom.\nSi la nostra classe és de 1r o 4t de l'ESO\nProposarem realitzar el projecte audiovisual en grups de 5. Per tant, es desenvoluparan tants productes audiovisuals com grups de treball es generin. Podem vincular el treball als projectes del centre educatiu, als continguts d’una matèria concreta o als interessos del grup classe. Es pot fer un petit debat amb tot el grup classe per consensuar un tema general o podem plantejar tants temes com grups de treball hi hagi. A partir d'aquí, haurem de decidir si gravar: individualment o en grup; dins o fora de l'horari lectiu i posar un límit de temps.\nAbans d’endinsar-nos en la fase de preproducció o de preparació del nostre projecte, veurem el vídeo següent i prendrem nota dels aspectes clau que haurem de tenir en compte en aquesta fase del procés:\n3. Reunió d'equip\nUn cop hem visualitzat el vídeo, farem una primera reunió d’equip per posar en comú les nostres conclusions sobre el vídeo que acabem de veure:\nTenim clars els diferents passos que haurem de desenvolupar durant la fase de preproducció?\nHem entès en què consisteix cada pas?\nAlgun cop ens hem fixat en els diferents plans dels que parla el vídeo quan miràvem, per exemple, una pel·lícula o sèrie? Ens ha quedat clar per què s’utilitza cadascun d’ells?\nÉrem conscients que per fer un contingut audiovisual cal tenir tot això en compte?\nDemanarem que vagin recollint en un llistat, que els servirà de guia durant la sessió següent, cada pas o element a tenir en compte i les idees clau relacionades. En l'apartat 3 de la guia per al professorat trobareu un exemple d'aquest llistat, amb el ítems necessaris per recollir la informació.\n4. Pensem i desenvolupem la nostra idea\nPer començar, farem un breu repàs dels conceptes i aspectes clau treballats en la sessió anterior. A continuació, seguirem els passos proposats per la fase de preproducció. És a dir, desenvoluparem la idea del nostre vídeo, per fer-ho haurem de tenir en compte la pluja d'idees, el nostre públic objectiu, la duració i el gènere.\nUn cop tinguem la idea, plantejarem:\nEl títol i la sinopsi (el resum de la història que volem explicar)\nDesenvolupem la nostra idea, haurem de fer el guió literari i l’storyboard per convertir la nostra idea en un projecte audiovisual.\nRealitzarem un guió esquemàtic amb els textos i idees clau i ens centrarem en l’elaboració de l’storyboard.\nEl guió literari. Partint de la sinopsi, desenvoluparem la idea fins extraure les diferents escenes de la nostra història. En trobareu un exemple a l'apartat 4.3 de la guia per al professorat.\nL'storyboard. Un cop tenim la nostra idea, ens imaginarem com es visualitzarà la nostre història, dibuixant en ordre cronològic cada pla que volem que es vegi. En trobareu algunes pautes i una petita plantilla a l'apartat 4.4 de la guia per al professorat.\n5. Finalment, preparem el rodatge\nPla de rodatgeUn cop tinguem la nostra proposta ben desenvolupada, planificarem el rodatge. Tenint en compte els següents criteris:\nEn funció de les necessitats de la història i de les imatges que ens hem imaginat, pensarem en quin ordre gravarem cada pla per tal de facilitar la feina de gravació.\nEns apuntarem tot allò necessari per al rodatge, per tal de repartir-nos les tasques entre els membres de l’equip i preparar-ho per tenir-ho tot llest per a la gravació: atrezzo, personatges i lloc.\nDesprés, traslladarem tots aquests ítems a un document anomenat pla de rodatge. En trobareu una plantilla a l'apartat 5.1 de la guia per al professorat.\nEl procés de producció. Per preparar-nos per a la gravació de les nostres imatges, visualitzarem el vídeo següent i prendrem nota dels aspectes clau de la següent fase del procés: el rodatge.\nTreball fora de l'aula:\nEn funció de la temàtica escollida, desenvoluparem aquesta part de la proposta com a treball fora de l’aula o en una sessió extra dedicada a la gravació.\n6. Primer, tenir-ho tot a punt\nAbans de començar el rodatge, farem una reunió d’equip per repassar els aspectes següents:\nEl guió, l’storyboard i el pla de rodatge.\nRecordar els rols de cadascú.\nMirar si tenim tot el material que necessitem.\nPer refrescar les recomanacions a tenir en compte, podem tornar a visualitzar el vídeo sobre el procés de producció, disponible a la web i al canal de Youtube d’eduCAC.\n7. Després, gravem!\nGravem les imatges. Sense perdre de vista el nostre guió, gravarem totes aquelles imatges previstes.\nGravem el so. Un cop hem gravat totes les imatges, si així ho hem pensat, gravarem la veu en off.\nA la guia per al professorat trobareu aquestes pautes més desenvolupades.\n8. Finalment guardem el material\nUn cop tinguem tot el material gravat, l’haurem de guardar bé per tenir-lo tot a punt per a la pròxima sessió, que dedicarem a l’edició del nostre vídeo. Necessitarem, doncs, un cable USB que ens permeti passar tot el material del dispositiu a un ordinador. També podem utilitzar una memòria externa o guardar-ho en alguna carpeta compartida al núvol, com ara Dropbox o Drive.\nPer posar en comú tot el material, recomanem que a l’hora de guardar el material gravat s’hagi fet en una carpeta compartida al núvol, sinó l'alumnat l'haurà de portar en un llapis de memòria o portar el dispositiu i el cable USB. D’aquesta manera, a l’inici de la sessió ja comptarem amb tot el material necessari per a l’edició.\nAmb tot el material preparat, engegarem el procés d’edició a l’ordinador vinculat amb el projector de l’aula. Així, farem l’edició de manera conjunta tot tenint en compte les opinions de l’alumnat i intentant que, en unir tots els vídeos, el nostre projecte tingui coherència.\nSi la nostra classe és de 1r a 4t d'ESO\nFarem l’edició per grups i, per tant, hem d’importar tot el material gravat en el dispositiu on editem (utilitzant cable USB, el núvol...).\nRecordem que l’objectiu és fer una història d’stories! Per tant, podem plantejar-nos editar cadascuna de les peces de manera individual, a més de muntar la història completa.\nPer editar les nostres imatges, necessitarem un programa o aplicació que ens permeti fer-ho. A continuació, us proposem algunes opcions gratuïtes, com ara: Windows Movie Maker, iMovie, VideoPad, FilmoraGo o Splice, entre d'altres.\nEscollim els vídeos: En primer lloc, hem de seleccionar els clips de vídeo. És important visualitzar-ho tot i fer una selecció dels plans que ens agraden més.\nTallem-los: Un cop seleccionats els clips, eliminarem del clip original les parts que no ens interessen: un moment en que se sent un so que no volem, una part on ens hem equivocat, algun moment que es veu borrós o mogut, etc.\nOrdenem els clips: Un cop escollits i tallats els clips, els ordenarem perquè el nostre vídeo tingui el sentit que li volem donar. És important tenir en compte que l’ordre que escollim determina el significat de la imatge i que la duració total del vídeo ha de ser d’entre 30 segons i 1 un minut.\nPosem-hi transicions:Una transició és el recurs que utilitzem per enllaçar dos clips, i en funció del tipus de transició que triem pot donar-li un efecte diferent del nostre vídeo. És important pensar i decidir quina és la transició més convenient en cada cas en funció del que volem transmetre.\nIntroduïm el so: Partint de les imatges que hem escollit i ordenat, introduirem tot el material extra que té a veure amb l’àudio: la veu en off, la música i els efectes de so.\nPosem els títols: Amb el suport dels programes d'edició, inclourem text per tal de complementar les imatges i el so. A més, ens pot ser útil per escriure el títol, per reforçar algun concepte o per posar-hi els crèdits, per exemple.\nPer acabar, exportem: Exportar vol dir guardar el vídeo que hem fet de manera que ja no es pugui editar, i que el puguem veure i compartir sense problemes. Els millors formats són avi, mpeg, mov i mp4. Per fer-ho, hem de clicar a 'Arxiu > Exportar' i seleccionar el format que volem. Un cop fem clic a acceptar, haurem de ser pacients i esperar els moments que triga el vídeo en estar a punt.\nA la guia per al professorat trobareu aquests punts més desenvolupats.\n11. Finalment, compartim-ho!\nUn cop tinguem tots els vídeos llestos, mirarem els resultats de la feina que hem fet tots i totes! Així, visualitzarem els vídeos i els comentarem conjuntament en un debat final amb el grup classe. Per dinamitzar-lo, podem llançar al grup les preguntes que trobareu a la guia per al professorat.\nSi ens agrada el resultat que hem obtingut podem penjar els nostres vídeos a través de xarxes com Youtube o Vimeo o, fins i tot, al Facebook i/o l’Instagram de l’escola. En el cas que ho feu, no dubteu en fer-nos-ho arribar a eduCAC!\nDocumental basat en les imatges que milers de persones van gravar de la seva vida quotidiana durant un dia.\nAplicació: Mirar el documental complet en una sessió prèvia, per entendre com es pot explicar una història a través de les imatges gravades per diferents persones.\nNivell educatiu: Tots els nivells d’ESO.\nBlog especialitzat en recursos educatius sobre la comprensió del llenguatge cinematogràfic, dirigit per Ramon Breu i Xavier Breil.\nNivell educatiu: Cicle superior d’Educació primària i tots els nivells d’ESO.


Holiday home Mellemtoften D- 2944 Glesborg Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Glesborg, no busqui més enllà de Holiday home Mellemtoften D- 2944. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Holiday home Mellemtoften D- 2944, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia són només algunes de les comoditats que fan que Holiday home Mellemtoften D- 2944 sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, forn microones, plat de dutxa, rentadora a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Holiday home Mellemtoften D- 2944 és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Glesborg.


Presentación fraccions ap by carme aymerich - issuu\nQuè treballem? La resolució de problemes a partir d’una activitat pràctica, viscuda i esmorzada! Resolem problemes amb fraccions. Les fraccions de manera manipulativa visual i divertida. Identifiquem, anomenem i escrivim fraccions equivalents. Comparem i ordenem fraccions on els denominadors són múltiples del mateix nombre. Sumem i restem fraccions amb el mateix denominador.\nUtilitzem els esmorzars com a base del treball.\nPrimer pas: Presentem i decidim quin esmorzar triar Decidim quina part de l â€˜esmorzar es volen menjar i quina part volen compartir.\nReparteix aquest esmorzar a 3 persones. QuĂ¨ els tocarĂ a cadascuna?\nBusquem solucions: Reparteix aquest esmorzar a 3 persones. Què els tocarà a cadascuna? Solució 1: 1/3 de pa i 3/9 de xocolata Solució 2: 1/3 de pa i 1/3 de xocolata Ja que 1/3 i 3/9 representen la mateixa quantitat de xocolata.\nResolem problemes: Si em menjo 1/4 de poma quina quantitat en compartiré? 4/4 -1/4 = 3/4\nSi l’Anna es menja 1/4 de poma i en Miquel 2/4 de poma. Quanta poma hauran menjat? 1/4 + 2/4 = 3/4 Quanta poma els haurà quedat? 4/4 – 3/4= 1/4\nQuè diu el currículum sobre fraccions? Cicle Inicial: Ús de les fraccions un mig i un quart en contextos significatius. Cicle Mitjà: Reconeixement de la fracció com a part d’una unitat i d’una col·lecció. Ús de diferents models de representació de les fraccions. Situació dels nombres naturals i fraccionaris més comuns (1/2, 1/3, 1/4) sobre la recta numèrica. Arrodoniment de nombres en context.\nPresentación fraccions ap


-- Cada olica es un estel fos01 Alacant: La llengua interrompuda\nTítol: Quadern de Pilota\n© del text: Rosa M. Bou Serra, Josefa López Espert, Amparo Sánchez Tárraga, 2007\n© de les il·lustracions: Rosa M. Bou Serra, Josefa López Espert, Amparo Sánchez Tárraga, 2007\nPer als mestres.\nL’estudi i pràctica de la Pilota Valenciana, modalitat esportiva de gran riquesa motriu, constitueix una part important del patrimoni cultural del nostre poble amb el qual ens retrobem. Les diverses modalitats de pilota ens permeten introduir-nos en la seua pràctica d’una forma progressiva. Per què naix el Quadern de Pilota Com a mestres d’Educació Física considerem la necessitat de crear un material curricular de suport a la pràctica motriu que ens ajude a:\n• Detectar les idees prèvies dels xiquets i les xiquetes sobre el món de la pilota valenciana.\n• Motivar amb un material curricular dinàmic, fàcil d’entendre i utilitzar, oferint un suport visual (gràfics, dibuixos, esquemes…)\n• Fomentar l’ús del valencià com a llengua vehicular, recuperant expressions i frases fetes pròpies del món de la pilota. • Individualitzar l’ensenyament amb un format accessible.\n• Permetre realitzar un seguiment dels objectius i continguts desenvolupats en la pràctica del joc de pilota.\n• Avaluar el procés d’ensenyament-aprenentatge.\nEl quadern comença amb una enquesta per a detectar les idees prèvies que els alumnes tenen sobre pilota valenciana. A partir d’ací, s’inicia el procés d’ensenyament-aprenentatge amb un treball d’investigació que els motive cap a la seua participació en aquest procés.\nTrobareu també la descripció de diferentes modalitats amb gràfics aclaridors dels espais de joc, reglamentació, tipus de colps… amb un llenguatge adaptat a les característiques de l’alumnat.\nHi ha un apartat de creació de material on us oferim una gradació que va evolucionant des de la confecció d’un guant de protecció fins a la descripció pràctica de com s’arregla la mà un pilotari.\nContinuant amb el plantejament d’implicar l’alumne en el procés d’ensenyament, li proposem un registre d’autoavaluació que ens permet als docents valorar el nivell de consecució dels objectius plantejats.\nEl quadern no és un element aïllat sinó que es desenvolupa dins d’una Unitat Didàctica* important dins del curriculum per donar a conéixer i recuperar part del nostre patrimoni cultural.\nTrobem que el quadern és adient per a treballar-lo amb alumnes de Tercer Cicle de Primària i l’ESO, encara que també l’hem utilitzat amb alumnes de Segon Cicle de Primària i amb resultats satisfactoris.


Al·là i el feminisme | VilaWeb\nPer: Berta Boter i Emma Pons\nÉs difícil establir una cronologia única per la quantitat d’interpretacions que se’n deriven. Nadia Hindi, professora universitària a la Universitat de Granada i membre de Red Musulmanas, considera que es podria establir una cronologia del feminisme islàmic a partir dels moviments reformadors i anticolonials dels segles XIX i XX en què l’Islam va acompanyar la lluita de les dones àrabs en diferents tendències ideològiques. La majoria de feministes coincideixen, però, en què és als anys 90 quan cristal·litza el moviment sota la categoria de feminisme islàmic a diferents països com Egipte, Iran, Marroc, Tunísia, Indonèsia i Malàisia. Neix com a resposta a diferents situacions de colonització i/o fonamentalisme religiós en què s’han trobat les dones. “El feminisme islàmic és el fill no desitjat de l’Islam polític”, explica l’antropòloga Ziba Mir Hosseini, en referència a les ideologies conservadores que van imposar-se en alguns països islàmics i van introduir lleis patriarcals fent servir l’Alcorà com excusa.\nEn aquest sentit, un dels eixos del feminisme islàmic és crear una estratègia pròpia des de la qual lluitar pels drets de les dones, trencant amb la narrativa colonial que imposa el feminisme eurocèntric com a únic camí vàlid per l’emancipació de la dona. Per això, té trets que el diferencien conceptualment, com “la reivindicació d’una dimensió espiritual”, explica Hindi. Des de corrents crítiques amb el feminisme religiós, com el representat per Tamzali, s’afirma que “el feminisme és una ideologia d’alliberament i l’Islam, d’obediència”. Solé apunta que aquesta crítica parteix d’una visió essencialista de la religió, que nega que les religions són construccions socials i per tant, relatives. I Hindi es pregunta: “El feminisme occidentalocèntric és alliberador per a qui?”


Recomanem: festival Volumens – Octubre Centre de Cultura Contemporània\nInici / Blog / L'Octubre recomana / 2015 / Recomanem: festival Volumens\nAl MuVIM, dies 6 i 7 de març.\nSota el nom de Festival Internacional d’Exploració Àudio & Visual VOlumens 2015 s’enceta un nou projecte a la ciutat de València. Acollit i coproduït pel Museu Valencià de la Il·lustració i la Modernitat, els dies 6 i 7 de març passaran pels seus diversos espais un conjunt d’artistes, músics i videocreadors que eleven l’experimentació i la investigació audiovisual a la categoria d’art.\nEl festival està dirigit per Antonio J. Albertos, un vell conegut de l’Octubre CCC, on va coordinar el cicle s0n1v1s10 d’experimentació audiovisual entre 2007 i 2011. A l’equip de producció l’acompanya també Rubén García, qui va dirigir al nostre centre el cicle (((vibra))) d’electrònica experimental (2006-2011).\nParticiparan més de trenta artistes i d’entre les actuacions internacionals destaca, per exemple, la que realitzaran conjuntament Novi_sad i Ryoichi Kurokawa. El primer, de nom real Thanassis Kaproulias, és un grec que explora el so com a sensació, separant les seues propietats físiques per descobrir la seua relació amb la percepció humana. El set visual anirà a càrrec de japonès Kurokawa conegut especialment per les seues actuacions a la Tate Modern, el Sónar o la Biennal de Venècia.\nL’anglès Paul Prudence és famós pels seus treballs en entorns algorítmics i generatius. Presentarà el show “Chromophore”, en el qual utilitza comunicació bidireccional entre àudio i vídeo per a crear modalitats de so, color i forma. En un altre moment del festival, Prudence realitzarà també una sessió conjunta amb el madrileny Francisco López, una de les principals figures de l’art sonor i la música experimental i director i comissari de la fonoteca SONM.\nPer la seua banda, Barbara Ellison és una artista sonora, audiovisual i compositora irlandesa que viu als Països Baixos. Fascinada pels efectes fisiològics i perceptuals del so en el cos i la ment, treballa amb artistes en viu, amb objectes amplificats, amb electrònica, amb instruments “preparats” i amb enregistraments de camp amb configuracions específiques per a cada lloc.\nQuant a la participació valenciana –i a banda de veterans de l’escena electrònica com Fran Campos, Xino Dj, Andrés Llatas o Cristian G. Martí— destaca Nacho Marco, creador del segell Loudeast, remixer de Shakira, Groove Armada i Paul Hardcastle, entre altres. Presentarà en directe la seua nova sèrie d’EPs “Warm Trax” (volums 1 i 2) que apareixeran a Ovum Recordings, el prestigiós label de Josh Wink. I, a més, ho farà estrenant el seu Live AV Show amb els també valencians Leds Visuals.\nEl festival inclou també una sèrie de tallers per a xiquets i una festa nocturna a l’ExpoHotel.


Alguns tresors de Vivian Gornick - Levante-EMV\nVivian Gornick és una escriptora extraordinària per moltes raons: pels temes al quals ha dedicat la seua literatura: el problemàtic comunisme dins de la societat nord-americana a The Romance of American Communism; el fet de ser dona, jueva, i filla d’immigrants, a Vincles ferotges; l’elecció de viure sola com a acte polític, rerefons de La dona singular i la ciutat; i l’anonimat de la vida en ciutat on la mirada i les connexions quotidianes prenen una força ben valuosa, un dels grans temes de Mirar-nos de cara, on Gornick reflexiona, a més, a propòsit d’allò que desitja escriure i ensenyar als seus alumnes. Al cap i a la fi: el preu elevat de la llibertat.\nI és sobretot aquestes capacitats de llibertat interior de Vivian Gornick a l’hora d’escriure, què gosa dir i com ho diu, allò que ens deixa bocabadats i que, com ella constata en Comptes pendents, el seu darrer llibre traduït per l’Altra editorial, són el producte de moltes reflexions, enganys, autoenganys, moments de lucidesa, altres de crisi, lectures i, sobretot, relectures. No debades en anglès aquest llibre du com a títol Unfisihed Business. Notes of a Chronic Re-reader (una re-lectora perseverant).\nI en gran part, d’això parlen els deu assajos breus que componen aquest llibre, d’allò que Vivian Gornick sent, pensa i escriu, quan rellegeix algunes obres literàries de joventut o primera maduresa que la van marcar, tot i que potser encara no sap ben bé fins a quin punt, i que ara, passat el temps, té la sensació de no haver entès bé o, almenys, de copsar molt altres matisos i sentits que tenen a veure, molt més del que ella sospità un dia, amb la seua biografia.\nÉs la conversa amb els llibres, què li van dir llavors i què li diuen ara, els vincles amb les lectures, una drecera on llibres i experiències vitals de vegades xoquen, de vegades conflueixen, de vegades es pertorben i d’altres, s’entenen i fins i tot ens ajuden a estimar més la vida. Al capdavall, un diàleg diacrònic constant entre els llibres, notablement novel·les, que ens dona pistes sobre qui és Vivian Gornick avui i quin ha estat el camí per a arribar fins ací: «a ningú li va sorprendre més que a mi que em tornés qui soc».\nGornick té una capacitat d’anàlisi literària, històrica i filosòfica que li permet aprofundir en els llibres i enllaçar-los amb les vicissituds de l’existència amb una plasticitat i una sensibilitat poc habituals. Però no només això, a més, sap expressar-ho amb claredat i elegància, amb un humor subtil, de vegades com una carícia, de vegades com un colp de puny: depèn del moment. La traducció catalana de Martí Sales –que ja va signar la versió catalana de Mirar-nos de cara– m’ha deixat, però, una mica sorpresa perquè presenta una Gornick de prosa abrupta i que –si be cal tenir en compte es tracta d’aproximaments literaris i temàtiques ben diferents– no flueix com aquella primera traducció de Vincles ferotges i La dona singular i la ciutat que ens va apropar Josefina Caball.\nAl marge d’aquest detall, les anècdotes contades per l’autora –allò que sembla una anècdota– tenen un pes transcendental en aquest llibre. Quan i com va entrar en el periodisme i de quina manera va descobrir el feminisme: aquella Vivian Gornick que s’obria pas en el periodisme als anys seixanta i envia espontàniament per correu una crònica periodística en primera persona a The Village Voice. I quan Dan Wolf, l’editor, la telefona, i li diu: «Soc l’editor del Voice, i tu qui collons ets?» Sense pensar-ho, diu: «No ho sé, digues-m’ho tu». I no és que Gornick li vacil·lés: «Ho havia dit de debò, jo, allò de no saber qui era».\nTardaria un any en tornar a l’oficina del Voice a demanar feina. I Wolf se’n refià: «només escrius un article a l’any, com vols que et doni feina?», però ella s’ho havia rumiat molt i estava decidida a fer periodisme. «Al cap de dos encàrrecs, em van donar la feina». I primer va bregar per reeixir amb un periodisme en primera persona, un periodisme que encaixés allò que passava al carrer amb com ho veia Gornick, un problema que va quedar a mig resoldre perquè a final dels setanta van irrompre els moviments d’alliberament i el Voice li va dir: «-A Bleeekcer Street hi ha unes trobades feministes. Per què no hi vas i les investigues? -Què és una feminista- vaig preguntar-li. Al cap d’una setmana , m’hi havia convertit». I aleshores «Vaig veure les vides no viscudes de les dones. [...] Vaig descobrir que durant tota la meva vida lectora m’havia identificat amb personatges que avançaven per la vida per camins totalment allunyats del que jo agafaria.»\nI aquelles trobades feministes serien un abans i un després: la paraula masclisme i les seues manifestacions més diverses entraven en escena en el món de Gornick. Ara bé, com ella mateixa diu: «no tot eren flors i violes» i ni la revelació compartida ni la companyia que sentia d’altres dones era suficient per apagar el nivell de ràbia que el moviment feminista havia provocat. I fer-se lliure era un treball constant i de llarga durada: «Gràcies a la psicoanàlisi (un tema present en l’obra de Gornick, també en aquest llibre) vaig entendre –encara que em va costar anys d’assumir– que només amb una idea no n’hi hauria mai prou. Que l’esforç que calia per obtenir alguna cosa semblant a un jo integrat seria la tasca d’una vida. Com va expressar memorablement Anton Txèkhov: «tot i que ‘altres m’havien esclavitzat’ era jo qui m’havia ‘de treure l’esclau de dins, gota a gota». I en part d’això va també aquest llibre: de traure’s de sobre tot allò que esclavitza i de trobar la nostra veu.\nPer a Gornick, que als trenta anys volia ser escriptora i concretament novel·lista, però sentia que no se’n sortia amb la ficció, Ginzburg va ser un far, una veu, un senyal: «vaig trigar a descobrir que no tenia talent per explicar una història que sortís d’un món totalment imaginat. Com escriuria la gran novel·la nord-americana si era incapaç de fer que cap ficció tingués vida? Aleshores vaig llegir l’assaig de Natalia Ginzburg La meva vocació (on descriu el seu aprenentatge com a escriptora) i vaig veure el camí a seguir».\nTrobar la seua veu, mesurar els seus límits, ensopegar amb el to i amb la manera, és fonamental per a qualsevol escriptor.


Regne Unit. Departament d'Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparència\nSi ets a Catalunya i estàs pensant de venir a treballar al Regne Unit et recomanem que t’adrecis a la teva oficina del Servei d’Ocupació de Catalunya (SOC).\nCal tenir present que el SOC, mitjançant la Xarxa EURES, té accés directe a totes les ofertes de feina publicades pel servei públic de col·locació al Regne Unit: JobCentre Plus.\nAl SOC et donaran un tracte personalitzat i t’ajudaran a cercar feina al Regne Unit des de Catalunya d’acord amb el teu perfil. A més, al web del SOC també s’hi poden trobar recomanacions per preparar el currículum, possibles entrevistes de feina i altres serveis d’interès.\nServei d'Ocupació de Catalunya Oficina Jove de Treball Web Trabajo UK Jobcentre Plus Talent Scotland\nViure al Regne Unit\nLa forma més àgil i popular per a cercar allotjament és a través dels serveis proporcionats a Internet. Hi ha un gran nombre de pàgines on tant particulars com agències immobiliàries (State Agents o letting agents) pengen els seus anuncis.\nAlgunes de les pàgines més conegudes de lloguer de pisos i habitacions són:\nAllotjament per estudiants:\nPel que fa als lloguers, és habitual que es demanin dipòsits o fiances i, fins i tot, el pagament per avançat d’un mes de lloguer. La signatura d’un contracte sempre és aconsellable per ser la manera més segura i amb més garanties a l’hora de recuperar les inversions inicials.\nAl Regne Unit, una despesa addicional a les habituals d’aigua, llum, gas i electricitat és l’anomenat Council Tax. Es tracta d’un impost recaptat per les autoritats locals a canvi dels serveis prestats a nivell de barri o districte. El seu import pot variar en funció de la mida de la casa i de la zona de residència. En el moment de llogar un habitatge, cal tenir en compte si es troba inclòs o no en l’import del lloguer\nL’atenció sanitària pels ciutadans de la UE és completament gratuïta. Per estades temporals, és recomanable tramitar la Targeta Sanitària Europea (TSE) a través de l’Institut Nacional de la Seguretat Social, ja que us permetrà rebre atenció sanitària gratuïta a qualsevol país de la Unió Europea, de l’Espai Econòmic Europeu o a Suïssa.\nDurant els primers mesos, la Targeta Sanitària Europea us donarà dret a rebre atenció sanitària del servei de salut britànic (NHS). Un cop establerts al Regne Unit, però, és recomanable registrar-se al metge de capçalera local (General Practitioner o GP) de la zona de residència per poder tenir dret a assistència sanitària en igualtat de condicions que la resta dels ciutadans residents al Regne Unit.\nAixí mateix, sempre es pot acudir als Walk-in-Centres, que són centres d’atenció mèdica ràpida oberts cada dia de la setmana a tothom, independentment de si es disposa de cobertura sanitària o no.\nEl 999 és el servei d’urgències general del Regne Unit. En cas d’emergència, qualsevol hospital del Regne Unit compta amb un Departament d’Accidents i Urgències que està obert a tothom.\nObrir un compte bancari al Regne Unit pot arribar a ser una tasca laboriosa i que pot comportar diverses gestions. En la majoria dels casos, es demana diversos tipus d’identificació (passaport, DNI) i proves de residència al Regne Unit (factures d’aigua, de llum).\nDe vegades, la presentació d’una carta de l’empresa on treballeu confirmant la vostra identitat pot facilitar-vos la tasca. Així mateix, els extractes bancaris dels últims sis mesos també us poden ser d’utilitat.\nUn cop reunida tota la documentació, el banc us donarà cita per un altre dia i, després d’haver contestat una llista de preguntes de seguretat, procedirà a obrir-vos un compte.\nAlgunes de les entitats bancàries principals:\nLes principals companyies telefòniques del país són:\nTotes elles disposen de punts de venda i contractació. Carphone Warehouse i Phones 4U són altres punts de venda i contractació telefònica però que disposen d’ofertes de les diferents companyies.\nPel que fa a les modalitats de pagament, es pot optar per contractar un servei amb pagament mensual o per la modalitat de prepagament:\nPer contracte: recomanable per a llargues estades, si es fa un ús diari i continuat i si es disposa de compte bancari al país. Les condicions de contractació varien en funció de cada companyia.\nPrepagament (pay as you go): recomanable per estades curtes. Les càrregues de saldo es poden realitzar en diferents quioscs o establiments, via on-line o telefònicament havent registrat prèviament una targeta bancària. Amb aquesta modalitat també trobareu companies que ofereixen trucades internacionals a baix cost, com Lebara o Lyca Mobile. Càrregues a partir de 5 lliures.\nArreu del país poden trobar-se oficines públiques que faciliten informació i assessoren en diferents àmbits:\nCitizens Advice Bureau: assessorament gratuït en temes laborals, d’habitatge, ajuts econòmics, taxes, immigració, etc.\nHM Revenue & Customs (HMRC): informació tributària, de recaptació d’impostos i tributacions laborals\nEl procés migratori requereix una important capacitat d’adaptació al canvi i aquest procés pot comportar un menor o major cost emocional depenent de la persona. En cas que es necessiti ajuda en aquest procés d’adaptació comptar amb professionals que comparteixin l’idioma propi i els mateixos referents culturals pot ser una avantatge.\nAlgunes companyies catalanes ofereixen serveis d’assistència on-line gestionats per professionals que poden atendre tant en català com en castellà, entre d’altres GRAP psicològic online\nComunitats catalanes al Regne Unit\nLes comunitats catalanes a l’estranger són entitats constituïdes per gent catalana o catalanòfila que tenen com a objectiu promoure Catalunya i assistir els catalans a l’estranger. Actualment, hi ha dues comunitats catalanes al Regne Unit, una basada a Londres i l’altra a Edimburg:\nTreballar al Regne Unit\nSi estàs a Catalunya i estàs pensant en venir a treballar al Regne Unit et recomanem que t'adrecis a la teva oficina del Servei d'Ocupació de Catalunya (SOC).\nAl SOC et donaran un tracte personalitzat i t'ajudaran a cercar feina al Regne Unit des de Catalunya d'acord amb el teu perfil.\nA més al portal del SOC també s'hi poden trobar recomanacions per preparar el currículum, possibles entrevistes de feina i altres serveis d'interès.\nWeb del SOC: www.oficinadetreball.cat\nTots els interessats també poden consultar directament el portal de la Xarxa EURES, on es pot consultar directament ofertes laborals, pràctiques i cursos de formació a 31 estats, pujar el currículum i accedir a informació bàsica abans de prendre la decisió de marxar a viure i treballar a un altre país.\nWeb de la Xarxa EURES: ec.europa.eu/eures\nVisiteu també, el portal Web Trabajo UK de l'ambaixada d'Espanya al Regne Unit. Aquest portal ofereix un recull de borses de treball, borses de treball en pràctiques i voluntariats, consells per preparar el currículum i entrevistes de feines així com informació bàsica per viure al Regne Unit\nWeb del portal:\nEspecíficament dirigit a joves:\nEl portal de la Direcció General de Joventut: Oficina Jove de Treball que ofereix informació dirigida a joves amb una borsa de treball i informació bàsica per anar a treballar a l'estranger.\nConvalidacions acadèmiques i professionals: el portal enic-naric.net ofereix informació sobre els processos de convalidació a països arreu del món.\nModels de currículums europeus: el portal Europass ofereix una plantilla per crear una currículum reconegut arreu d'Europa, així com altres documents per acreditar habilitats i formació com ara el passaport de llengües una eina d'autoavaluació de les habilitats i les qualificacions lingüístiques.\nEls catalans que treballin al Regne Unit, com a ciutadans europeus, poden optar a un lloc de treball sense necessitat d'obtenir un permís de feina.\nL'únic document que cal presentar per a treballar al Regne Unit és el National Insurance Number que conté un número d'identificació fiscal i de Seguretat Social, imprescindible a l'hora de treballar i de cobrar el subsidi d'atur.\nPer a sol·licitar-lo, cal trucar al 0845 600 0643 (de dilluns a divendres de 8 a 18h) a fi de concertar una entrevista, l'objectiu de la qual és comprovar la identitat del sol·licitant i assegurar-se que reuneix les condicions de ciutadà de la Unió Europea.\nRecursos per cercar feina per país\nTreballar a Gal·les\nTreballar a Escòcia\nTalent Scotland és un portal del govern d'Escòcia i de les principals organitzacions en el món empresarial a Escòcia per tal de promoure que les empreses escoceses comptin amb accés a mà d'obra qualificada.\nTalentScotland ofereix oportunitats als professionals qualificats estrangers que vulguin començar una nova etapa professional al país. TalentScotland recull ofertes laborals de diferents sectors, amb especial atenció als camps de l'enginyeria, l'energia, la ciència, els serveis financers i el videojocs.\nAixí mateix el portal ofereix informació per aquells interessats en estudiar a Escòcia, així com informació útil per qualsevol persona que decideixi anar a viure a Escòcia.\nTreballar a Irlanda del Nord\nAgències públiques d'ocupació al Regne Unit\nA tot al Regne Unit es poden trobar agències d'ocupació públiques, els anomenats JobCentre Plus, que s'ocupen de gestionar ofertes de treball i de formació. Per a localitzar l'oficina de JobCentre Plus més propera al vostre domicili, consulteu: Contact JobCentre Plus.\nAixí mateix, també es pot accedir a la base de dades d'ofertes de feina de JobCentre Plus: JobCentre Plus job search.\nEn el cas d'Escòcia hi ha, a més, la ja esmentada iniciativa del govern escocès: TalentScotland . Aquesta agència ofereix oportunitats de col·locació a estrangers qualificats.\nAgències privades de col·locació\nD'altra banda, també es pot utilitzar el servei de diferents agències privades de col·locació:\nTreball especialitzat per sector\nTop language Jops\nHotel job swop\nEn el cas de voler-se donar d'alta com a autònom, la pàgina de Citizens Advice Bureau conté diversa informació sobre els tràmits necessaris per a esdevenir self-employed al Regne Unit.\nPer a obtenir més informació sobre la possibilitat de treballar d'au-pair en una família resident al Regne Unit, podeu consultar la secció de la Direcció General de Joventut de la Generalitat de Catalunya dedicada a la feina d'au-pair a l'estranger.\nAgències catalanes que gestionen treball a l'estranger\n(Informació aportada per la Direcció General de Joventut):\nRonda General Mitre, 144, 8è 1a\nTel. 93 414 72 07\nC/ Fossos, 2, 1r\nTel. 972 503516 - 651 904495\nTel 902 884 058\nC/ Balmes 150, 2n 3r\nTel. 900 10 22 09\nC/ Bisbe Morgades, 27 despatx B\nTel. 93 885 1708 / 650 92 6006 / 630 50 1638\nC. Muntaner, 184-186\nC. Consell de Cent, 226 1r 3a\nTel. 93 453 31 71\nSHE – Herencia\nC/ Numancia, 73 2ºB\nC/ Vía Augusta 122 2n 1ª\n( Plaça Molina L6 FFCC)\nTel. 93 4140725\nRda. Sant Pere, 17, 3ª pl.\nTel. 93 301 71 81\nFax. 93 4124 433\nEmprenedoria al Regne Unit\nEsteu interessats en engegar un projecte empresarial al Regne Unit? A continuació podreu trobar la informació bàsica per establir una empresa així com consells per trobar ajuda tècnica i de finançament pel vostre projecte.\nEstablir una nova empresa al Regne Unit\nLa passa essencial per establir una empresa al Regne Unit és registrar l’empresa a Companies House, el registre mercantil oficial que coordina l’administració d’empreses al Regne Unit. Aquest procés acostuma a ser marcadament ràpid, de 24 hores en els processos més simples completats online a uns pocs dies pels processos més complexos.\nEs pot registrar una nova empresa online, amb documentació en paper o amb l’ajuda de professionals.\nDe tota manera recomanem comptar amb l’ajuda d’un advocat que us donarà una visió més àmplia i us assessorarà en temes de copyright, impostos, comptables i laborals. En cas que us interessi tant la Delegació com les oficines d’ACC1Ó a Londres poden oferir un directori de professionals que ofereixen serveis en anglès, català i castellà. Podeu sol·licitar aquests directoris via e-mail a la Delegació (unitedkingdom@gencat.cat) i la oficina d’ACC1Ó a Londres (uk@catalonia.com).\nPer les gestions bancàries –tema habitualment complicat-- hi ha dues institucions catalanes establertes al Regne Unit que us poden oferir consell i el ventall de serveis necessaris.\nPer completar el registre necessitareu les següents dades:\nNom i adreça física de la empresa. Podeu consultar la disponibilitat del nom en la plana web de Companies House.\nInformació del Director. Cal aportar el nom complet, residencia habitual, raó social, país de residencia, nacionalitat, ocupació, data de naixement.\nCapital inicial i dades dels inversors (Share Capital and Shareholder Details). S’ha de facilitar el nom i adreça dels posseïdors del capital inicial de l’empresa així com detall de les participacions (nombre, import títol, divisa, etc.)\nPagament. Haureu de fer un pagament de 15£.\nSi completeu el procés online podreu registrar totes aquestes dades a la plataforma web. Si opteu per completar el procés en paper haureu de complimentar els següents documents:\nApplication to register a company – IN01 Sol·licitud per registrar l’empresa\nMemorandum of association. Recull la raó social, capital i objecte de l’empresa.\nDepenent de les circumstàncies:\nArticles of association (estatuts). En establir una empresa nova podeu simplement adoptar els estatuts model amb el que no es requerirà nova documentació. Caldrà indicar aquesta acceptació a l’hora de registrar l’empresa (INO1). Si decidiu modificar els estatuts model haureu d’incloure una còpia dels canvis. Si decidiu crear estatuts propis haureu d’incloure una còpia en la vostra sol·licitud.\nSi us trobeu a Catalunya us recomanem que consulteu amb les oficines d’ACC1Ó a on us podran oferir informació detallada dels requisits legals, oferir consells tècnics sobre el vostre pla de negoci i posar-vos en contacte amb proveïdors i professionals d’interès.\nSi ja us trobeu al Regne Unit, també podeu consultar amb la oficina d’ACC1Ó a Londres.\nD’altra banda també hi ha diversos serveis d’ajuda de les institucions públiques britàniques.\nPel conjunt del Regne Unit hi ha diverses planes web que poden ser de molta ajuda.\nEl Govern britànic presenta una plana web amb informació detallada de les passes a seguir per establir una empresa.\nResulta especialment útil la seva aplicació web per cercar ajudes, tant per finançament com suport tècnic.\nSi us interessa específicament establir una empresa a Londres podeu contactar amb l’organització oficial de promoció de la ciutat:\nLondon & Partners A la seva plana web trobareu informació sobre ajudes per accedir a espai d’oficines, xarxes professionals i serveis tècnics.\nSi us interessa instal·lar-vos a Escòcia, Gal·les o Irlanda del Nord us recomanem que també consulteu les planes web dels departaments específics:\nEscòcia - Scottish Development International\nGal·les - Business Wales\nIrlanda del Nord - Invest Northern Ireland\nEmpreses establertes – Obrir oficines i/o exportar al Regne Unit\nSi ja teniu una empresa i us interessa obrir oficines o exportar al Regne Unit es recomanem en primer lloc els serveis d’ACC1Ó que inclouen formació per iniciar els processos d’internacionalització i ajuda financera per incorporar professionals per internacionalitzar la vostra empresa.\nSi teniu dubtes específics podeu contactar amb la oficina d’ACC1Ó a Londres a uk@catalonia.com.\nSón també recomanables els serveis de UK Trade and Investment (UKTI) on trobareu informació detallada de les passes a seguir per ampliar el vostre negoci al Regne Unit.\nEstades de pràctiques laborals al Regne Unit\nPer cercar pràctiques laborals us recomanem també que, en primer lloc, us adreceu a la vostra oficina del SOC o consulteu els seus recursos web específics sobre pràctiques laborals a l’estranger.\nA continuació trobareu una llista d’altres recursos que també us poden resultar d’interès si voleu adquirir experiència professional en aquest país.\nErasmus Pràctiques és una nova modalitat del programa Erasmus que té com a objectiu que els estudiants universitaris realitzin pràctiques amb reconeixement acadèmic en empreses o organitzacions d'altres països europeus. Les estades han de tenir una durada mínima de tres mesos i un màxim de dotze mesos i han d'estar autoritzades i supervisades per la universitat d'origen. Els ajuts estan finançats per la Unió Europea i es cobren a través de la universitat de l'estudiant.\nPer a més informació, consulteu els departaments de Relacions Internacionals de la vostra universitat:\nPràctiques Universitat - Empresa (ADE - UAB)\nEls estudiants de segon cicle de la Llicenciatura d'Administració i Direcció d'Empreses i de la Llicenciatura d'Economia poden fer pràctiques a empreses estrangeres o a delegacions d'empreses nacionals a París, Londres o Lisboa.\nL'empresa participant en el Programa acull estudiants prèviament seleccionats segons expedient acadèmic i amb el perfil adient per realitzar la tasca prevista en el pla de formació.\nEl programa IAESTE, fundat a Londres l'any 1948, té l'objectiu de fomentar l'intercanvi d'estudiants estrangers per a experiència tècnica en l'àmbit de les ciències aplicades, l'enginyeria i la tecnologia, l'agricultura i la silvicultura.\nLes beques IASTE són remunerades. El sou varia en funció de la beca escollida, però es garanteix un mínim estàndard que permeti cobrir les despeses de transport, allotjament i dietes. La duració mínima de la beca és de sis setmanes i la màxima permesa és d'un any.\nOficines a Catalunya:\nIAESTE Catalunya (UPC)\nEl programa de beques FARO Global, finançat pel Ministeri d'Educació i Ciència i pel programa Leonardo da Vinci, promou la mobilitat d'estudiants dels últims cursos de totes les universitats espanyoles (cal haver superat com a mínim el 70% de les assignatures) a través de la realització de pràctiques formatives en empreses d'Europa, Àsia, Estats Units i Canadà.\nL'edició actual de les Beques FARO comprèn el període de gener de 2010 fins al 31 de desembre de 2013 i les beques es concedeixen de manera contínua durant la vigència del programa. L'última data d'incorporació de becaris serà a principis de maig de 2013, sempre que no s'hagin adjudicat totes les beques disponibles en aquell moment. Es concediran un total de 1.050 beques.\nLa duració aproximada de cada beca és d'uns sis mesos i la dotació econòmica és de 625€ bruts per a destinacions europees.\nRealització del pràcticum de la llicenciatura en Ciències Polítiques i de l'Administració de la Universitat Pompeu Fabra a la Delegació del Govern al Regne Unit.\nEn virtut del conveni de pràctiques entre la Universitat Pompeu Fabra i la Generalitat de Catalunya, els estudiants de Ciències Polítiques d'aquesta universitat tenen l'opció de realitzar l'assignatura de pràcticum a la Delegació del Govern al Regne Unit.\nPer a estudiants o titulats universitaris\nAIESEC realitza el Programa Internacional d'Intercanvi que permet a les empreses tenir un estudiant o titulat estranger en pràctiques de formació. La majoria d'estudiants són alumnes de Ciències Econòmiques i d'Administració d'Empreses tot i que també s'admeten especialitats en Ciències Socials, Periodisme o Enginyeria.\nPer a optar a l'intercanvi professional, els estudiants han d'haver superat un 60% de les assignatures o, en cas de disposar d'una titulació universitària o d'un postgrau, no poden haver transcorregut més de dos anys des de la seva finalització.\nLes pràctiques tenen una duració mínima de sis setmanes i una duració màxima d'un any i mig.\nBeques per a estades en comunitats catalanes a l'exterior\nConcessió de beques per a estades a les comunitats catalanes a l'exterior per tal d'impulsar, implementar i fer el seguiment d'activitats culturals, participatives, associatives i de lleure, col·laborar en la seva dinamització i la de les xarxes de comunitats catalanes, promoure l'ensenyament de la llengua catalana i difondre el sistema universitari català entre les persones que resideixen a l'estranger.\nLes beques tenen una durada de 9 mesos. L'import de la beca pot oscil·lar segons el país de destinació i es compon d'una dotació econòmica (entre 700 i 1.400 euros mensuals), una dotació per allotjament (entre 500 i 800 euros/mensuals) i una dotació per al viatge (entre 430 i 1.155 euros).\nPrograma Jove Emprenedor Europeu\nLa Cambra Oficial de Comerç d'Espanya a la Gran Bretanya promou estades de pràctiques professionals a joves titulats espanyols que vulguin adquirir experiència professional al Regne Unit. Al programa hi participen empreses del sector de la banca, consultoria, importació i exportació i serveis legals.\nEl programa, de sis mesos de durada, té un cost de 2.200 lliures i les pràctiques no són remunerades. Tanmateix, els candidats rebran un import setmanal mínim de 95 lliures per a les despeses en concepte de transport i dietes. L'estada es complementa amb un curs d'anglès i també inclou 10 tallers de treball orientats a ampliar i a desenvolupar el coneixement de la cultura empresarial al Regne Unit impartits per la European Business School de Londres.\nEl programa europeu de Mobilitat Leonardo da Vinci facilita ajudes econòmiques a organitzacions que promouen estades de pràctiques en empreses de països europeus. A fi d'optar a una d'aquestes beques, cal posar-se en contacte amb una d'aquestes organitzacions que tingui projectes de mobilitat aprovats.\nAlguns organismes que gestionen el programa (llista no exhaustiva):\nServei d'Ocupació de Catalunya (SOC) - Motiva 3\nEl programa Motiva3 del Servei d'Ocupació de Catalunya ofereix la possibilitat d'adquirir experiència professional i millorar el coneixement i l'ús d'un idioma estranger mitjançant la realització d'estades de pràctiques en empreses a l'estranger.\nPer a optar a la beca, els beneficiaris han de tenir entre 18 i 35 anys i trobar-se en situació d'atur o treball precari. Cal destacar que, a banda de titulats universitaris, també s'admeten persones amb formació professional o amb experiència laboral prèvia.\nActualment, el SOC disposa de 100 beques per realitzar estades de 16 setmanes, que es duran a terme entre febrer de 2011 i maig de 2012.\nUniversitat Autònoma de Barcelona - Beques Euroacció\nEUROACCIÓ és el projecte amb què la Universitat Autònoma de Barcelona gestiona les beques del programa Leonardo da Vinci . Aquestes beques faciliten la realització d'estades de pràctiques professionals per un període de catorze setmanes als països europeus que participen al programa.\nLa beca està destinada als graduats i graduades de la UAB, de centres propis, adscrits i vinculats que hagin acabat els seus estudis durant l'any 2009, 2010 o 2011.\nFundació Empresa - Universitat de Navarra\nLa Fundació Empresa - Universitat de Navarra gestiona el projecte Leonardo da Vinci - Prograd V, que té com a objectiu l'increment de l'ocupabilitat dels participants a través d'una experiència professional estretament relacionada amb la preparació universitària prèvia del candidat. Es tracta d'un projecte d'àmbit estatal dirigit a titulats universitaris residents a Espanya que busquin millorar el seu perfil professional a nivell internacional.\nFundació Universitat Empresa - Universitat de València - Beques Bancaja Leonardo ADEIT\nBancaja i la Fundació Universitat - Empresa de la Universitat de València convoquen 200 beques Leonardo per a realitzar pràctiques en empreses europees dirigides a titulats universitaris de tot l'àmbit nacional i de qualsevol titulació.\nFundació Universitat Empresa - Regió de Múrcia\nLa Fundació Universitat Empresa de Múrcia convoca beques de pràctiques en empreses europees de fins a 26 setmanes de durada dirigides a titulats universitaris de qualsevol universitat espanyola i a titulats de Formació Professional de Grau Superior.\nMinisteri d'Educació del Govern d'Espanya - Beques Argo Global\nEl programa Argo Global, desenvolupat dins el marc del Programa Europeu Leonardo da Vinci i promogut pel Ministeri d'Educació, ofereix beques de mobilitat a titulats universitaris de qualsevol universitat pública o privada amb l'objectiu d'impulsar la formació complementària dels titulats de totes les universitats espanyoles a través de la realització de pràctiques en empreses a l'estranger.\nEntre 2009 i 2012 es concediran un total de 1100 beques per a realitzar pràctiques formatives amb una durada d'entre 3 i 12 mesos a empreses ubicades a Europa, EUA, Canadà i a empreses espanyoles amb seu a Àsia.\nLa dotació econòmica pel Regne Unit és de 700€ mensuals + 250€ de despeses de viatge.\nACC1Ó, l'agència de la Generalitat de Catalunya per a la innovació i la internacionalització de l'empresa catalana, promou dos programes de beques diferents a fi de fomentar l'adquisició d'experiència professional dels joves i contribuir a augmentar el nombre d'especialistes.\nEl primer programa permet la realització de pràctiques a empreses i institucions a l'estranger i el segon ofereix la possibilitat de realitzar pràctiques a la xarxa d'oficines a l'estranger d'ACC1Ó.\nCal destacar, però, que la convocatòria d'enguany encara està pendent de publicació.\nBeques de formació en comerç exterior convocades per l'ICEX (Institut de Comerç Exterior del Ministeri d'Economia i Hisenda) . El programa de beques, que està dirigit a joves llicenciats i té l'objectiu de formar-los en comerç exterior, consta de dues fases: una primera de formació a la xarxa d'Oficines Econòmiques i Comercials de les ambaixades d'Espanya i una segona de formació en empreses i institucions vinculades a la internacionalització, a dins i a fora d'Espanya.\nBeques per fer pràctiques als centres de promoció turística de Catalunya a l'estranger\nBeques de suport a les accions promocionals i a la comercialització de productes turístics convocades anualment durant el primer trimestre de l'any per l'Agència Catalana de Turisme.\nLes beques, dirigides a titulats universitaris, tenen l'objectiu de formar persones qualificades en aquests àmbits mitjançant la realització de pràctiques als centres de promoció turística de Turisme de Catalunya i punts d'informació turística de Catalunya a l'estranger.\nProfessorat de català a l'exterior\nL'Institut Ramon Llull organitza anualment una convocatòria pública per cobrir les places de professorat de català a les universitats i altres centres d'estudis superiors de l'exterior.\nLes persones aspirants a la plaça han d'estar en possessió d'un títol de llicenciatura, preferentment en filologia catalana.\nEl Ministeri d'Afers Exteriors i de Cooperació (MAEC) ofereix la possibilitat de realitzar un lectorat d'espanyol a diverses universitats d'arreu del món. El lectorat està destinat a joves llicenciats, preferentment en filologia hispànica.\nAuxiliar de conversa en llengua castellana a l'exterior\nEl ministeri d'Educació convoca diverses places per a treballar com a auxiliar de conversa en llengua castellana a l'estranger. Les places estan destinades a estudiants d'últim curs de carrera, llicenciats o mestres espanyols amb un bon domini de l'idioma del país on se sol·licita.\nA través de la pàgina TalentScotland.com, el govern escocès publica ofertes laborals sobretot de sectors com l’energia, l’enginyeria o les finances.\nTalentScotland és una iniciativa del govern d’Escòcia i de les principals organitzacions en el món de l’empresa a Escòcia per tal de promoure que les empreses escoceses comptin amb accés a mà d’obra qualificada. TalentScotland ofereix oportunitats als professionals qualificats estrangers que vulguin començar una nova etapa professional al país. TalentScotland recull ofertes laborals de diferents sectors, amb especial atenció als camps de l’enginyeria, l’energia, la ciència, els serveis financers i el videojocs.\nTalentScotland vol promocionar el país com a destinació no només laboral sinó també com a lloc per viure i estudiar, i en aquest sentit la pàgina recull informació que pot ser útil alhora d’instal·lar-se a Escòcia (allotjament, transports, salut, oci, tramitació de visats...). TalentScotland neix al 2001 com a joint venture de diferents organitzacions, entre les que destaquen el Govern d’Escòcia, Scottish Development International i Scottish Entreprise. Amb els anys el projecte s’ha anat desenvolupant, ampliant el ventall d’ofertes laborals i els serveis d’informació general.


Som Energia a les 3es. Jornades Tecnològiques d’Energies Renovables: Castelló s’implica | Som Energia València\n← Resum notícies 13 novembre 2012\nActe constitució Grup Local SOM ENERGIA Castelló →\nSom Energia a les 3es. Jornades Tecnològiques d’Energies Renovables: Castelló s’implica\nEl grup territorial de Som Energia València estarà present durant l’horari de matí de les 3es. Jornades Tecnològiques d’Energies Renovables Castelló es Implica, que tindran lloc el proper dissabte 17 de novembre a la Plaça de la Peixateria, amb l’objectiu de difondre el projecte de la nostra cooperativa de producció i comercialització d’energia verda.\nLes Jornades Tecnològiques d’Energies Renovables tenen com a objectiu crear un fòrum de debat, coneixement i sensibilització sobre el futur sostenible, que passa necessàriament pel foment i l’ús eficient de les energies renovables.\nPer aquesta edició es comptarà com al·licient especial amb la presència de la Universitat Jaume I de Castelló (UJI), que presentarà informació del concurs de cases solars “Solar Decathlon”. Més informació sobre la Jornada aquí.


Publicado 20/3/2018 18:39:48CET\nEl portaveu de Ciutadans (Cs) en l'Ajuntament de València, Fernando Giner, ha criticat que la imatge que ha projectat la ciutat durant les Falles "no concorda" amb la declaració com a Patrimoni Immaterial de la Humanitat per la Unesco.\nGiner, al costat de la regidora Amparo Picó, ha fet balanç aquest dimarts de les festes de València. "Compromís ha fet unes Falles al seu gust que espanten el turisme de qualitat i perjudiquen els comerciants", ha denunciat en la roda de premsa, informa la formació taronja en un comunicat.\nNo obstant açò, l'edil ha agraït als cossos i forces de seguretat, els servicis sanitaris, Protecció Civil, funcionaris i voluntaris, entre d'altres, l'esforç que han realitzat durant aquests dies.\nEl regidor ha censurat la "brutícia" i les "males olors" d'una València "víctima de la falta de planificació del seu alcalde, Joan Ribó". "La falta de gestió i coordinació entre regidories ha provocat situacions caòtiques durant aquestes Falles", ha asseverat.\nHa destacat l'Empresa Municipal de Transports (EMT) com "un servici municipal que ha funcionat de manera molt deficient durant les Falles" i ha assegurat que "els retards interminables i la falta d'informació han sigut un malson per als usuaris".\nTambé ha censurat que "fins a l'últim moment, moltes comissions no sabien si tenien llicència o no per a muntar la seua carpa". Al seu juí, és "injustificable que comerciants i hostelers s'hagen vist greument perjudicats per la venda il·legal, ja que mentre els bars retiraven les seues terrasses per a complir amb la normativa, venedors il·legals oferien begudes a la porta d'aquests comerços".\nDavant aquestes situacions, el portaveu de Cs ha exigit el primer edil que "protegisca als comerciants i hostelers, que paguen els seus impostos, enfront de la venda il·legal". Ha anunciat així que presentarà una moció per a compensar el lucre cessant que ha tingut el comerç i hoteleria estable de la ciutat durant les festes falleres.\nPer la seua banda, Amparo Picó ha posat l'accent en el "lamentable estat" de l'entorn de la Llotja, un altre Patrimoni de la Humanitat de la ciutat de València, que ha viscut "una autèntica devastació aquests dies".\nLa regidora de Ciutadans ha recordat que en eixa zona es troben edificis amb gran valor patrimonial com el Mercat Central o Les Covetes i ha posat com a exemple de les "promeses incomplides" de l'Ajuntament el pla de revitalització de la Ciutat de l'Artista Faller.


Això és el que passa quan plou al desert més sec del mon, Atacama\nTema: Això és el que passa quan plou al desert més sec del mon, Atacama\n29/10/2015, 21:55 #1\nEl desert d'Atacama a Xile és el desert no polar més sec de la Terra, però fins i tot en aquesta terra aparentment estèril hi pot esclatar la vida en les condicions adequades.\nSi el desert experimenta fortes pluges durant la primavera de l'Hemisferi Sud (octubre, novembre), les flors 'hibernades' sota de la seva superfície floreixen sobtadament amb una explosió de color, amb ganes de gaudir de la pluja.\n"La intensitat de les floracions d'aquest any no té precedents", diu Daniel Díaz, el director del Servei Nacional de Turisme, a Atacama, va dir a l'agència de notícies EFE. "I el fet que ha passat dues vegades en un mateix any no s'ha registrat en la història del país. Estem sorpresos".\n29/10/2015, 23:28 #2\nQuina passada, que bonic!!!! Sembla molt més espectacular que la Vall del Jerte, que la veritat si la enganxes a la setmana bona també és espectacular.Llastima que està una mica lluny per anar-hi\n30/10/2015, 14:03 #3\nEstà lluny el vall del jerte o atacama ?\nHome a la Vall del Jerte amb un dia de moto hi arribariem, jeje , i al desert d'atacama potser també amb un dia però amb un vehícle diferent, amb ales\n« Fotos pel nostre portal\nOsona, 1990: quan les motos es van apoderar de la via pública\nÚltim missatge: 24/07/2015, 09:03\nEL fus horari és UTC +1. L'hora actual és: 23:16.


de casa al club: ningú no és perfecte\nLa setmana passada, en un comentari a l'apunt titulat Luis Solano, l'exhumador, el Dr. Vilardekyll -a qui no ha calgut llegir la novel·la per adonar-se que alguna cosa no anava pas a l'hora- es demanava -de fet hagués volgut traslladar la pregunta a l'editor- el perquè del canvi de títol, sospitant que, amb la substitució de l'original Moonflower Vine per Quatre germanes, la cosa havia perdut simbolisme pel camí. I així és, efectivament. Al cap de poques pàgines de començar la novel·la -que arrenca, per cert, al més pur estil Memòries d'Àfrica: «El meu pare tenia una granja a l'oest de Missouri, sota el riu, allà on les muntanyes Ozark s'anivellen amb la planúria»- ja ensopeguem, per primer cop, amb les flors de lluna. I, creieu-me, no són d'attrezzo: van carregadetes de sentit.\nAl Dr. Vilardekyll, el canvi de títol no li feia el pes i es posicionava, lleialment, al costat de l'original, que considerava més poètic que «el poc subtil i obvi» i «quasi de bestseller» -deia, textualment- Quatre germanes. A mi -que també m'havia encuriosit la transformació, fins al punt de traslladar la pregunta al traductor- El jardí de la flor de lluna, que seria el resultat de traduir-lo tal qual, m'arronsa els dits dels peus. Put a Steel (si no voleu caure en l'insult, procureu fer una bona pausa entre el verb i la preposició. Gràcies). A novel·la romàntica. A sobredosi de sucre. A haiku de pacotilla. Odio aquesta mena de títols. Em fan pensar en l'Antonio Gala.\nTotal, que el meu organisme admet infinitament millor el títol consensuat per l'editor i el traductor -del tot inventat- que no pas la traducció fidel del de la Carleton, però no tinc la consciència gens tranquil·la perquè a casa m'han pujat a cops de és molt lleig potinejar les coses dels altres, així que ja tenim el dilema servit a taula. Què hagués fet jo en un cas com aquest? D'entrada, jugueu-vos-hi un pèsol, hagués anat a mirar com ho han resolt els altres.\nI la primera cosa que hagués descobert és que Moonflower Vine ja s'havia editat abans a l'estat espanyol, el 1965, un parell d'anys després de l'aparició (i l'èxit de vendes) de la novel·la als Estats Units, publicada per l'editorial Luis de Caralt, amb el títol lleugerament escurçat: Flor de luna.\nUn cop oberta la veda, la cosa ja no té aturador i em trobo buscant la recepció del títol dels trons en d'altres llengües, començant pels cosinets, és a dir, les romàniques. Resultat: dos títols tunejats (francès: Les fleurs de lune; portuguès: Damas-Da-Noite) i un de més o menys literal (italià: La pergola dei fiori di luna).\nPel que fa a les llengües germàniques, en alemany l'han titulada Wenn die Mondblumen blühen, que vindria a dir Quan floreixen les flors de lluna i en danès, Den hvide regnbue, L'arc de sant Martí blanc. El trasllat danès-català (i la resta, també; consti) és gentilesa del traductor de Google, de manera que no sé si haig d'atribuir l'acudit a l'editor, o és cosa de l'estri, que s'ha begut l'enteniment. Però llavors recordo que a la novel·la se'n parla, d'un arc de Sant Martí blanc; a la pàgina 47, per a ser exactes. Ja veieu, en això d'esmenar la plana (el títol, de fet), tot és començar.\nI hagués pogut deixar-ho aquí, si no fos que em pica la curiositat i ara, el que vull de debò, són més exemples d'aquesta mena d'audàcia descontrolada. Però no en trobo cap més de tan agosarat i m'haig de conformar amb un Księżycowe kwiaty, que en polonès de Catalunya vol dir Flors de lluna, i un parell de versions en suomi, Yökukka (Flors de lluna, també) i Kuunkukkaköynnös, la més refotudament fidel al títol original: El jardí de la flor de lluna.\nArribats en aquest punt, el meu pobre traductor de Google, tip de fatics, ha deixat anar un parell d'estossecs i, caput, s'ha mort. No m'estranya.\nLes edicions esmentades:\nLes fleurs de lune (LGF/Le livre de poche, 2011)\nLa pergola dei fiori di luna (Rizzoli, 1964)\nDamas-Da-Noite (Bertrand Brasil, 2012)\nWenn die Mondblumen blühen (Kiepenheuer & Witsch GmbH, 2009)\nDen hvide regnbue (Gyldendal, 1963)\nKsiężycowe kwiaty (Czytelnik, 1966)\nKuunkukkaköynnös: romaani (Otava, 1963)\nYökukka (Suuri suomalainen kirjakerho, 1986)\n1. No cal que us digui que la traducció correcta del títol d'aquest apunt al castellà és, inevitablement, Con flores y a lo loco. Descarteu la resta.\n2. Si em deixo anar, i considerant que Mujersitas ja està pillat, jo titularia la novel·la de la Carleton Mary Jo i les seves germanes. És broma, però no em negareu que el primer capítol porta, de pet, a la novel·la de l'Alcott. Jo hi he anat a parar, si més no.\n3. Els Soames, tampoc no hagués estat gens malament. Ho dic perquè allò del família tota.\n4. Amb això de Moonflower Vine em passa una mica com amb les cançons en anglès, que no les entenc i, d'entrada, sempre em semblen qui sap què. Per això seria partidària de deixar el títol tal qual, donant-li, encara que no ho sigui, tractament de topònim. Dic això pensant en l'Angela Channing. Vull dir que sempre va viure a Falcon Crest i ja ens enteníem tots.\n5. Si l'any passat no li haguessin publicat la segona novel·la, Moonflower Vine, s'hagués pogut dir, perfectament, La novel·la de la Carleton. Però no pot ser, que ara ja en té dues. Les hauríem de numerar, si per cas.\nLa nova, aquesta que us dic que van editar, per primer cop, l'any passat, quan ja feia catorze anys que era morta, l'han titulada, atenció, Clair de lune, amb el permís de Ludwig van, suposo. Me muero toda. Clair de lune. De fet, no sé qui és l'autor del títol, perquè el manuscrit que va deixar la Carleton es titulava The Back Alleys of Spring -Els carrerons de la primavera, o cosa per l'estil-, que tampoc no és que sigui per a tirar coets, la veritat. Bé, això dels títols no era pas el seu fort. Ni el dels hereus, tampoc.\n6. La novel·la, no sé si ho he dit mai, m'ha semblat estupenda.\n7. Dispenseu les molèsties.\nEtiquetes: jetta carleton, quatre germanes, títols i titoles, traducció\nen Girbén 25/4/13 9:26\nUna precisió: la genèrica denominació Moonflower designa fins a quatre gèneres de plantes, i aquesta flor amb la que il·lustres l'apunt és del gènere "Datura" que no té res a veure amb les Moonflower de la Carleton. Aquestes pertanyen a les enfiladisses "Ipomoea", més concretament és una Ipomoea alba.\nI una excursió sincrètica: ves per on, tant les Datures com moltes de les Ipomoees (no la de la Carleton) estan farcides d'alcaloides psicoactius. Perilloses atropines en les unes (com el nostre estramoni... Molt d'ull amb agafar-ne un pet, puc confirmar); i derivats lisèrgics en les altres. En unes cultures tan doctes en psicòtrops com ho són les mexicanes, les Ipomoees, les Moonflowers, eren un clàssic aliment de les al·lucinacions d'endevins i xamans. (Només cal observar la portada de l'àlbum Moonflower del mexicà Carlos Santana: A què ve, sinó, aquella imatge d'un vol superior?)\nSón petits detalls que vaig observar a l'hora de fer la meva portada de Moonflower.\nmatilde urbach 25/4/13 12:17\nBé, però és una flor o no és una flor? El que dèiem, Girb, ninguna no és perfecta...\nDe tota manera, convindràs amb mi que el meu subconcient se la sap llarga, que ha anat a triar la que endroga. Ah, i aprofitant l'avinentesa, jo vaig flipar molt amb el primer recull de contes d'en Ramon Erra La flor blanca de l'estramoni, es diu. L'han tornat a editar, fa cosa d'un parell d'anys, que estava exhaurit i no hi havia manera de trobar-lo blablabla.\nDr Vilardekyll 25/4/13 17:21\nMolt bo el teu repàs, Matilde ! Per què la mania d'abreujar frases en els títols ? Per tan insensibles ens prenen els editors ?\nPer no continuar amb les imprecisions - per no ser més dur - en la tergiversació dels títols dels llibres, potser una solució salomònica seria allò que fan en determinades pel.lícules - encara que no entenc gaire bé el perquè - que deixen el títol original, i amb un parèntesi a sota, utilitzant un cos de lletra més petit, hi posen la suposada traducció o un títol comercial (un cas memorable : BLOW UP (Deseo de una tarde de verano) d'Antonioni).\nI ja que esmentes el meu anterior comentari, hi citava "Les germanes Grimes", que també em va semblar una traducció mandrosa de "Easter Parade" (Desfilada ? Processó ? ...de Pasqua, crec), encara que aquí el títol original era una mica més estrany i obtús.\nmatilde urbach 26/4/13 6:38\nAquest mes m'està resultant complicat a l'hora d'alimentar el blog (astènia primaveral a banda), així que t'agraeixo, especialment, que em proporcionessis l'excusa, doctor. Gràcies.\nEm sembla bé la fórmula títol original + parèntesi.\nD'aquesta manera,Les germanes Grimes, serien, en versió lliure i vigatana:\n(La processó dels armats).


Alberic es converteix en “Municipi Amic” de la Xarxa Espanyola de Ciutats Intel·ligents – RiberaTV\nAlberic es converteix en “Municipi Amic” de la Xarxa Espanyola de Ciutats Intel·ligents\nAlberic estrena guardó. Ja és “Municipi Amic” de la Xarxa Espanyola de Ciutats Intel·ligents, SmartCity, composta actualment per 83 ciutats membres. L’Associació té per objecte promoure la gestió automàtica i eficient de les infraestructures i els serveis urbans, així com la reducció de la despesa pública i la millora de la qualitat dels serveis, aconseguint d’esta manera atraure l’activitat econòmica i generant progrés. La innovació i el coneixement, recolzats en les tecnologies de la informació i la comunicació (TIC), són les claus sobre les quals basar el progrés de les ciutats en els pròxims anys, fent més fàcil la vida dels ciutadans, aconseguint una societat més cohesionada i solidària, generant i atraient talent humà i creant un nou teixit econòmic d’alt valor afegit.\nAlberic ha sigut considerat òptim pel grup assessor de les SmartCity per la seua aposta decidida en els últims anys per plans d’acció per a fer de la localitat un referent de la intel·ligència aplicada a la innovació, amb accions en la millora de l’administració electrònica, el desenvolupament de bots per a la millor informació de la ciutadania, els canals de comunicació a través dels telèfons mòbils o l’establiment d’estacions meteorològiques per a aportar dades oficials als agricultors en dies de temporal. Segons el regidor de Noves Tecnologies de l’Ajuntament, Claudio García: “Són algunes accions que s’emmarquen en un programa més ampli que anirà desenvolupant-se en els pròxims anys. Formar part de les Ciutats SmartCity ens aporta un estímul per a seguir en el treball en xarxa, aprenent d’altres enclavaments i de múltiples experiències. permetent el desenvolupament social, cultural i urbà per a benefici dels nostres veïns i veïnes. Estem centrats en el desenvolupament sostenible, l’increment de la qualitat de vida dels ciutadans, una major eficàcia dels recursos disponibles i una participació ciutadana activa”.\nLes SmartCity busquen coalitzar-se perquè les emissions de gasos d’efecte d’hivernacle es reduïsquen en un 20%, que el consum d’energia es reduïsca un 20% mitjançant millores en l’eficiència energètica i que un 20% de la generació elèctrica siga amb energies renovables.\nAlberic es converteix en “Municipi Amic” de la Xarxa Espanyola de Ciutats Intel·ligents added by Ribera Televisió on 7 abril, 2021