recomana.cat - Crítica de l'obra: Reservoir Cats | Poca-soltada sense pretensions per Jordi Bordes\nPoca-soltada sense pretensions\nRicard Reguant, Carolina Corvillo\nLaura Pau, Queralt Albinyana, Yolanda Sikara, Geni Sánchez, Patricia Paisal, Cristina Murillo\nSis dones es reuneixen per fer un atracament. Algunes ho han fet ja altres vegades, per a altres aquesta serà la primera. No es coneixen més enllà dels àlies que se’ls assignen en cada “missió”, i tenen prohibit compartir informació personal. Un atracament, un botí, un setge, un mètode (el mètode “Reservoir”) i una tancada femení on arquetips, filosofies feministes, philies i fòbies, violència i acció es veuran augmentada per la necessitat d’alliberar-se. De alliberar-se de què exactament?\nCrítica: Reservoir Cats\nQuè passaria si les actituds primàries de Reservoir dogs, de Quentin Tarantino, les fessin unes dones, d'insult fàcil, frases curtes i opinions cridades? Aquest és el repte d'una espectacle còmic, sense pretensions, buscant explotar el tòpic i fent una crítica frontal a les formes de reivindicació feminista. Com a Akelarre, per sortir-ne indemnes, prefereixen passar-se als cànons masculins i abandonar la mesura. Si Pepa Plana i Noël Olivé aconsegueixen feminitzar les entrades clàssiques de pallassos a Veus que no veus, és perquè hi posen una sensibilitat, també sorneguera, però matisada. A Reservoir Cats, no hi ha matís per enlloc. Tot va pel broc gros.\nEn aquest cas, tot passa en un lloc en què es juga a totes les expressions femenines possibles amb sis personatges caricaturitzats. Segurament la que provoca més contrast és el personatge de Laura Pau, que pretén superar la seva inseguretat natural fent-se la més salvatge, lluitant amb guants de boxa rosa i enamorant-se amb tothom, per si de cas. El personatge de Yolanda Sikara és el macho Alfa en aquell vestuari de dones, que se'l guanya enfrontant-se a totes les altres. Totes reben les ordres d'una veu masculina. Es pot imaginar aquest cap de la banda, amanyagant un gat, com aquella sèrie de Los ángeles de Charlie. Un cop enquadrat el tema, potser caldria dir que, tot i que el tòpic dissenya uns personatges tanoques, seria bo que disposessin de microfonia per poder sentir les seves rèpliques o que equilibrin el so amb la banda sonora, per poder resseguir les proclames que s'etziben. Per cert que la música estira de la filmografia tarantiniana (la sintonia de Pulp fiction, també ressona, per exemple).\nCarolina Corvillo i Ricard Reguant construeixen un gir final que situa aquestes dones que, aparentment, no tenen escrúpols per aconseguir el que faci falta (el botí o ser les que manen a les altres,) i ho transforma tot en un entreteniment. Com si fos un escape room amb molta adrenalina. De fet, aquesta és la intenció d'aquest muntatge que, lluny d'erigir-se com una reivindicació feminista o de ser el camp de batalla de guerra de sexes, en realitat, juga amb les contradiccions dels discursos carregats de conceptes que tergiversen la convenció social més conservadora. Reservoir Cats que no vol ser bandera de res, ni de ningú. És una producció mercenària, gamberra, poca-solta, que aixeca la camisa a tothom sense manies. Qui vulgui conèixer i empatitzar amb qualsevol forma de feminisme no hi trobarà cap element que li redimeixi.


Ho sento molt, m'equivoquí... (Empar Moliner)\nEMPAR MOLINER 31/07/2012 00:00\nUna de les frases més sinceres, tendres, valentes i agosarades que un rei ha dit mai (amb permís de Ricard III) ha estat pronunciada per Joan Carles I, el Cinegètic. I no em refereixo al « Lo siento mucho, 'm'equivocao' », que també passarà als annals (sempre amb dues enes) de la història. Em refereixo a la sentència que va deixar anar, no fa gaires dies, "durant una conversa informal amb periodistes a l'avió de la força aèria espanyola" mentre es traslladava a Moscou acompanyat d'empresaris espanyols. La frase és aquesta: "Un altre, al meu lloc, estaria de baixa, però jo haig de pencar".\nEls situo, per si s'han perdut amb tot això de la baixa. El monarca va anar a caçar elefants a Botswana i es va trencar la reial cama. Va ser gràcies a aquest desgraciat accident (del monarca, no pas de l'elefant) que el populatxo envejós va tenir coneixement de l'existència del viatge. I va ser també aleshores que els més malpensats vam arribar a la conclusió que, quan el monarca afirmava compungit que "la crisi no el deixava dormir", potser és que en realitat patia de jet lag . El monarca, això sí, va fer el sacrifici (glossat com cal per la premsa reial) de tornar al regne amb la cama ranca i... en classe turista! Molt fort. I al final va haver de ser operat a l'abril en dues ocasions del maluc dret.\nLa frase, doncs, és un prodigi de ciència-ficció i optimisme. Perquè no és que un altre, al seu lloc, encara estaria de baixa. És que encara estaria en llista d'espera, que és molt diferent. Però el monarca no. Davant de l'atur, les retallades sanitàries, la falta de paga extra i de vacances, el rei ens fa saber que no tothom està tan malament. Ell té feina i mútua. I és per això que trobo que, a partir d'ara, durant aquests viatges de feina (amb empresaris) o de plaer (als safaris) podria escriure manuals d'autoajuda per als súbdits, que bona falta ens fan. Salir de la crisis es fácil si sabes cómo , Aprende a pedir perdón , El campechano ligón , Como hablar en público i, fins i tot, Indignaos!


Dos antics companys d’universitat van pactar, disset anys enrere, que si en el futur un li enviava a l’altre la paraula corre (run) i l’altre contestava amb la mateixa paraula, ho deixarien tot immediatament i es trobarien a la Grand Central Station de Nova York i fugirien junts. La història comença amb l’arribada al mòbil de la Ruby de la paraula run i com ella contesta el mateix després de dubtar uns instants. Aquest és el motor magnífic per arrencar una sèrie amb dos protagonistes. Una idea senzilla, directa, emocionant i amb un component de fantasia romàntica que obre múltiples opcions a l’hora de desenvolupar la trama. El resultat pot convertir-se en un argument de gran intensitat passional o en un desastre de conseqüències irreparables. Això és Run, la nova sèrie que ha estrenat la HBO. Un total de deu capítols de mitja hora que la plataforma ens dosifica setmanalment perquè no ens els empassem de cop.\nRun té el segell de Vicky Jones i Phoebe Waller-Bridge (Fleabag) sobretot en la dimensió psicològica dels personatges, amb un cert caos emocional, vital i existencial dels protagonistes, on hi ha també el component de la sexualitat i del sentit de l’humor com a rerefons. El més interessant és la manera com juga amb els gèneres televisius. Run comença amb la Ruby angoixada dins d’un cotxe, contestant amb amabilitat forçada les peticions d’un marit egoista. I sembla que hagis d’enfrontar-te a una trama de terror. Després descobriràs el vessant de comèdia romàntica i fins i tot el component de road movie i viatge iniciàtic, perquè els protagonistes estan en un estat de desplaçament constant. A poc a poc, però, es produirà un gir que la convertirà en una mena de thriller amb ingredients de cinema negre. De fet, en el primer capítol, en Billy farà referència a la pel·lícula Estranys en un tren d’Alfred Hitchcock per fer broma sobre la seva trobada dalt d’un tren de llarg recorregut que creua els Estats Units. Les pujades i baixades dels protagonistes a les estacions afegiran un cert suspens a la relació de la parella.


Urgent: Els Mossos arresten el gendre de la dona de 65 anys morta a BCN\nDetenen el gendre de la dona de 65 anys assassinada a Barcelona com a principal sospitós\nL'home, de 45 anys i de nacionalitat romanesa, va ser arrestat ahir\nper Júlia Navarro 20/11/2020 14:56h\nEls Mossos d'Esquadra tenen la sospita que ha estat algú del seu entorn, ja que la porta no estava forçada | ACN\nEls Mossos d'Esquadra han detingut a un home, de 43 anys i de nacionalitat romanesa, com a presumpte autor del crim ocorregut el dimecres en el districte de Sant Martí de Barcelona, en el qual va morir una dona de 65 anys. El sospitós va ser detingut ahir dijous, 19 de novembre, cap a les 22 hores, tal com han explicat els Mossos d'Esquadra en un comunicat aquest divendres.\nEl dimecres a la tarda, la policia va rebre un avís de la filla de la víctima que assegurava que ja no podia contactar amb la seva mare, i, per aquest motiu, els agents de Mossos van accedir a l'habitatge des del balcó superior, una sisena planta, i van trobar a la dona morta a terra amb signes de criminalitat.\nEl cadàver presentava ferides d'arma blanca. La policia va fer les perquisicions pertinents sota secret de sumari. Així mateix, la casa en què la dona va ser assassinada era propietat d'una dona que va morir fa pocs mesos; de fet, la víctima era la filla de l'antiga propietària, i volia vendre el pis, conjuntament amb el seu germà, des de feia temps.\nCom que el pany de l'habitatge no estava forçat, la principal sospita dels Mossos d'Esquadra va ser que podria haver estat algú del seu entorn. Ara, el principal sospitós i detingut com a presumpte autor dels fets és el gendre de la víctima.\nDetinguts dos joves, un d'ells menors, per 4 robatoris amb força\nEls Mossos d'Esquadra van detenir dijous un noi de 20 anys i un menor d'edat, tots dos veïns de Torredembarra (Tarragonès), com a presumptes autors de quatre robatoris amb força.\nEn concret, se'ls acusa d'entrar a robar a l'interior d'un restaurant del passeig Colom després de forçar una finestra i d'endur-se'n diners el 14 d'octubre passat, i d'accedir a tres segones residències dels carrers la Nit, Via Làctia i l'Autora, entre el 5 i el 18 de novembre, d'on van sostreure quatre televisors, una bicicleta, diversos objectes i una gran varietat d'electrodomèstics.\nUn cop identificats els autors, els Mossos van comprovar que guardaven la majoria del botí en una casa ocupada del carrer Egara, molt propera als domicilis on havien accedit.\nUrgent: Els Mossos troben un cadàver que podria ser d'un desaparegut a Catalunya\nHeroica acció de dos agents de Mossos amb un nadó a Barcelona\nMossos d'Esquadra Homicidi Detingut


L'Institut Municipal de Serveis Socials aprova el pressupost més social de la història — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Serveis a la Persona › Notícies › Serveis a les persones › Notícies 2021 › L'Institut Municipal de Serveis Socials aprova el pressupost més social de la història\nL'Institut Municipal de Serveis Socials aprova el pressupost més social de la història\nEl Consell Rector de l'IMSST ha aprovat els pressupostos de cara l’any que ve, que preveuen un increment del 4,89% respecte l'any anterior.\nAquest dimecres al matí s'ha celebrat el Consell Rector de l’Institut Municipal de Serveis Socials de Tarragona on s’han aprovat els pressupostos de cara l’any que ve amb els vots a favor del govern municipal i l’abstenció de l’oposició.\nUn pressupost que representa un increment del 4.89% més respecte del de l’any passat. El pressupost més alt en els darrers anys.\nES tracta d'un pressupost de 12.121.970,41€, que representa prop de 600.000 € més que l’any anterior. Evidenciant i posant en valor la prioritat d’aquest govern per no deixar ningú enrere i per fer front a l’emergència social i a la cobertura dels drets bàsics i fonamentals de la ciutadania.\nLa consellera de Serveis Socials de l’Ajuntament de Tarragona i presidenta de l’IMSST, Inés Solé, ha destacat que “tan important és tenir un bon pressupost com saber-lo executar. I en aquesta línia, a dia d’avui, l’estat d’execució del pressupost del IMSST és gairebé d’un 95%. Això vol dir que pràcticament no hi haurà romanent a serveis socials, només l’estrictament necessari per salut financera”.\nEls punts claus del pressupost de l’IMSST per a 2022 són:\nUn increment en la despesa per les treballadores a partir de l’adquisició de material indispensable per oferir una atenció de qualitat i pal·liar els impactes de la pandèmia en l’atenció; així com un augment en formació i innovació social perquè les treballadores puguin garantir una atenció i uns serveis de qualitat a la ciutadania.\nUn augment en prestació de serveis corresponent al 5%, que es tradueix, entre altres coses, en dues accions claus: la posada en marxa del Punt d’Assessorament Energètic (PAE) i del Pla d’Igualtat del IMSST\nEl pressupost aprovat també fa una aposta clara per l’increment de les activitats de l’IMSST, destacant aquelles de Gent Gran Activa, les del servei d’UTIC, la teleassistència domiciliària, les targetes de transport i el monitoratge i gestió del centre obert de persones sensesostre i el pis de transició.\nEl capítol 4, destinat a convenis, subvencions i ajuts, s’incrementa un 5,41% i que representa un 8,40% més de consignació i que es refereix en la seva gran mesura als ajuts puntuals d’urgència que, segons ha expressat la consellera Solé, “malauradament, és una de les coses que en els darrers temps més es necessita”.\nFinalment, un dels increments més significatius serà en inversions, amb un augment de 110.000 € respecte al 2021 (un 430,77% més) per fer front a les mancances en algunes dependències i instal·lacions de l’IMSST. Segons ha explicat la consellera de Serveis Socials de l’Ajuntament de Tarragona i presidenta de l’IMSST, Inés Solé, “després de més de dos anys sense cap despesa en inversió, prioritzem garantir uns espais de confort, confiança i confidencialitat per poder donar una atenció qualificada als nostres usuaris”.\nEl pressupost de l’Ajuntament se situarà en 168 milions d’euros\nL’execució del pressupost de l’IMSST ve condicionat per l’aprovació del pressupost global de l’Ajuntament que se situarà en 168 milions d’euros, és a dir, 5 milions més que l’any passat (163 milions d’euros). El motiu d’aquest creixement és l’increment de l’aportació de l’Estat i els ingressos de l’IVA, entre altres coses. “Tot i això les despeses compromeses pugen de l’ordre d’11 milions d’euros. És a dir, respecte a l’any passat necessitem 11 milions d’euros més per fer tot allò que a Tarragona és habitual. En aquests moments l’increment d’ingressos és de 5 milions, per tant, per continuar donant acció a la ciutat necessitaríem 5 milions més. Per això, havíem plantejat una actualització de l’IBI i la taxa de les escombraries, però allò que finalment ha acabat sent determinant és la pèrdua de més de 3 milions de l’impost de la plusvàlua”, apunta el conseller Jordi Fortuny. “Malgrat tota aquesta situació, el pressupost és el millor possible, amb dos pilars fonamentals als quals no renunciem de cap de les maneres: el de serveis socials i el de la reactivació econòmica via inversions. Com tampoc renunciem a donar sortida de la mateixa manera que hem fet enguany -a través del romanent i els modificatius de crèdit pertinents- a aquelles partides que cal suplementar”, afegeix Fortuny.\nPel que fa a la plusvàlua, l’Ajuntament de Tarragona passarà d’ingressar 8 milions a 4.925.875,68 d’euros. Això representa una disminució de més de 3 milions d‘euros menys del previst inicialment.\nUn dels puntals del pressupost són les inversions. L’equip de Govern de l’Ajuntament de Tarragona preveu disposar de 10 milions d’euros destinats a inversions. Entre elles destaca els projectes d’il·luminació de diferents parcs i carres de la ciutat com el riu Francolí o el Parc de la Ciutat. “És una aposta per l’urbanisme feminista, dotant de més seguretat als carrers, places i parcs de la ciutat”, remarca el conseller de Territori, Xavier Puig. “Les millores en l’espai públic són claus per aquest Govern Municipal, per això és tan important disposar d’un pressupost perquè només si el tenim podrem optar als Next Generation que és un efecte multiplicador de les inversions previstes. I això significa complir amb el pla de reactivació de l’Ajuntament amb l’objectiu d’arribar a tots els carrers de la ciutat. Al capítol d’inversions també hi figura dotar de lavabos públics a la ciutat, instal·lar plaques solars als edificis municipals o “tenir la capacitat i recursos per tirar endavant el POUM”, conclou Xavier Puig.


Una empresa demanava "ser conservador" per a una oferta de feina\nDos dels webs d'internet més consultats per trobar feina, Monster i Infojobs, van publicar un anunci on, entre altres requisits, es demanava "ser d'ideologia conservadora", afegint, entre parèntesis "Afí a partits de dretes". Després d'un bon enrenou a la xarxa, l'empresa anunciant, el grup Paramax, va retirar aquest requisit de l'oferta, assegurant que li han fet una mala passada.\n22/01/2008 - 21.25 Actualitzat 22/01/2008 - 22.51\nL'oferta era per a una feina de secretària de direcció a Las Rozas, a Madrid. Entre altres condicions, es demanava "tenir vehicle propi" o "ser bilingüe espanyol-anglès". Fins aquí, tot normal. Més endavant, però, apareixia el requisit "Ser d'ideologia conservadora". Una condició que, hores després, va retirar-se de l'anunci.\nSegons l'advocat de l'empresa, es deu tractar "d'una broma pesada", i per demostrar-ho afegeix que ell mateix i l'anterior secretària del director de Paramax eren del PSOE.\nEls sindicat també troben "clarament inconstitucional" aquesta exigència, però apunten que només hauria tingut "conseqüències legals si algú denunciés que l'havien rebutjat per no complir aquests requisits".


IB3N | Estrena del documental ‘Nàufrags de l’evolució’ a Maó\nIB3 Notícies > > Estrena del documental ‘Nàufrags de l’evolució’ a Maó\nEstrena del documental ‘Nàufrags de l’evolució’ a Maó\ndel realitzador menorquí Toni Escandell.\nEls cinemes OCIMAX de Maó varen acollir ahir a la nit l’estrena del documental “Nàufrags de l’evolució“, del realitzador menorquí Toni Escandell. El film descobreix la relació existent entre la sargantana negra endèmica de l’Illa de l’Aire i la planta rapa mosquera. Un fenomen natural únic al món i desconegut fins ara per a la ciència. El documental ha estat produït per Paleártica Films, autora de l’exitosa sèrie de naturalesa “Balears Salvatge“, amb la coproducció d’IB3. El film s’estrenarà dimarts 22 de novembre al CineCiutat de Palma, i també es podrà veure a IB3.\nAna Maria Rossrlló Bovet 12/04/2019\nM’interessaria comprar el video per passar lo a unes persones que viuenra d’Espanya i no sé a on dirigir me.


Detinguts dos homes per robar en dues botigues i en una habitació d'hotel a Sant Feliu de Guíxols - Diari de Girona\nEls Mossos d'Esquadra han detingut dos homes, de 39 i 32 anys, per robar en dos establiments i una habitació d'hotel de Sant Feliu de Guíxols (Baix Empordà). Els dos primers robatoris es van produir la matinada del 14 al 15 de maig. ç\nEl primer va ser en una botiga d'alimentació i cura d'animals. El lladre va forçar la porta i es va endur 740 euros en efectiu, un equip informàtic i una caixa plena de llums. En total, els objectes estaven valorats en 1.300 euros.\nEl segon robatori l'hauria perpetrat el mateix home en una altra botiga. En aquesta ocasió, però, tot i que la porta tenia un dels vidres trencats i l'establiment estava regirat, en va marxar amb les mans buides. La policia el va detenir el 17 de maig. Just dos dies abans, els Mossos van arrestar el segon home per robar a l'hotel.\nEls fets van passar el 25 d'abril. El lladre va entrar a l'establiment, va forçar la porta a cops i una vegada dins, va sostreure documentació, diners i bosses de mà dels clients.\nEls dos detinguts, que tenen antecedents, van quedar en llibertat amb càrrecs després de passar a disposició judicial.


Camil Ros: de novembre 2007\nTots els colors tenyeixen les fulles\nfulles més clares, d’altres més fosques\nelles amb totes les tonalitats dels verds i els marrons\nunes volen per arreu com gavines\nla tramuntana les esperona a seguir viatjant\nbuscant el destí del descans\ntroben el seu descans en la terra seca i humida.\nAquella terra gelada de bon matí\naquella terra que el migdia dona escalfor\naquella terra que la tarda el sol marxant hi dóna color\naquella terra arropada per totes les fulles\naquella terra que amb les fulles et porta sensació de repòs.\nElles les fulles que onegen en llibertat\nelles les fulles que descansen en pau\nelles les fulles que tenen tots els colors\nelles les fulles que l’estiu ens aixopluguen del sol\nelles les fulles que la tardor volen perquè el sol ens faci el dia més calorós.\nEl paisatge de les fulles i els seus colors\nsempre ens acompanyen en els pensaments més profunds\nsi les fulles parlessin.\nQui no ha marxat mai de casa la mare i el pare\nQui no ha marxat mai de l’escola\nQui no ha marxat mai del poble o la comarca.\nQui no ha somiat mai anar a l’altre punta del món\nQui no ha somiat mai en un món millor\nQui no ha somiat mai viure en un altre país.\nQui no ha tingut mai una amiga d’un país enllà\nQui no ha tingut mai un amic d’un color de pell diferent\nQui no ha tingut mai un familiar nascut fora d’aquí.\nQui no ha pensat mai que potser soc jo el diferent\nQui no ha pensat mai que l’immigrant ets tu mateix\nQui no ha pensat mai que la única raça és la humana.\nQui no ha sentit mai vergonyà del veí\nQui no ha sentit mai el rebuig del proper i l’abraçada del desconegut\nQui no ha sentit mai que està més lluny de la dreta que del guineà.\nFa uns dies que no aixeca el vol, tancada a la seva habitació sense voler parlar amb ningú, tenim la mosca borbònica entre emprenyada i deprimida perquè veu que el negoci s’acaba, en menys d’un any l’amo pot provocar una suspensió de credibilitat que comporti el tancament del negoci i haver d’anar amagar-se al país natal dels borbons, que per si no fos poc, fent un google ha descobert que ara són una república i que el qui mana és un bon amic del seu gens amic Aznar.\nTot va començar quan la seva gendra va trucar allà a on sempre es posen en coses que no els i toca, l’audiència nacional, molt emprenyada perquè havia sortit sense maquillatge en una portada d’una revista que surt el dimecres, i resulta que ara els toca pagar a aquest proves ciutadans com a penitència el pressupost de maquillatge durant un any uns 6000€ aproximadament, llavors ja la mosca va enviar un mail, dient que això mai s’havia fet i que la gendra es tranquil·litzes una mica, ja que tant de sorolls podria fer que el sector crític republicà en sortís reforça’t.\nAl setembre la mosca borbònica, gironina i catòlica va voler fer una demostrar que Girona ja no era aquella que a principis dels noranta empaitava al príncep igual com les mosques als francesos fa algun segle. Però tot va acabar ben cremat i la mosca ben escaldada, ja que tot i crear la secció de la monarquia empresarial gironina, algú des de la meseta, el sector antimonàrquic madrileny encapçalat pel Dels Sants i amb suport inestimable del de les dues vies d’investigació, van crear una conspiració provocant que un altre cop l’audiència piques l’ham i acabes citant a joves que tenien fred, a Girona hi ha molta humitat, per fer una mica de foc per menjar les primeres castanyes de la temporada, fins i tot van citar a la persona que havia fet les fotos de record.\nQuan tot semblava que tornava a la tranquil·litat, l’amo va de viatge a fer les amèriques, i es troba que quatre aborígens se’ls passa pel cap criticar allò que sempre s’ha fet així, com a mínim durant els darrers 500 anys, els recursos naturals i humans d’Amèrica llatina estant per explotar-los, primer el Cristobal Colon i l’Hernan Cortes i ara les multinacionals espanyoles, i li acaba contestant a aquell del petroli que porta camisa vermella, porque no te callas, automàticament en assabentar-se de la cagada, la mosca li envia un sms a l’amo dient-li: te tengo dicho que en publico no digas nada sinó te lo he escrito. I tot va queda així.\nPerò per si no fos poc, el dimarts rep un sms de l’amo dient: la niña mayor se nos separa. Només faltava això, va pensar la mosca aquí s’ha acabat tot, i és quan entra en un estat que difícilment se’n sortirà, va intentar fer una pancarta per evitar la separació però no va tenir prou pancarta per pintar: “no al cessament temporal de la convivència conjugal sense efectes legals”. Tot s’acabat a partir d’ara tocarà treballar per cobrar, va pensa la mosca.\nUn any que donava la sensació que la inflació seria correcte , per sota del 3%, amb dos mesos els senyors del petroli més els dels productes alimentaris i tèxtil, se l’han carregat: Catalunya 3,8% i Girona 3,9%, amb uns increments de l’1,2% i un 1,5% respectivament. L’any anterior estàvem un 1 punt menys aproximadament.\nUns exemples per posar-se de mala llet o cremar alguna cosa: una capsa de llet valia 0,85 fa uns mesos ara val 1,05 i la gasolina tenim la sort que el dolar esta per terra perquè de l’inici d’any el preu del barril pràcticament s’ha doblat el gener estava a 55 el barril ara esta prop de 100 dòlars. Dos exemples més que gràfics del descontrol dels preus, i el problema es situa en qui, cobri el que cobri, no ha de posar gasolina o compra llet igualment.\nAixò se’n diu una economia descontrolada a on hi ha sectors, empreses i empresaris en concret, que fan l’agost tot l’any, en el temps que corren parlar d’intervencionisme pot quedar lleig i antiquat, però si l’administració no intervé per controlar l’inflació pot tenir junt amb la pujada de les hipoteques un impacte destructiu en les economies familiars, especialment en aquelles de menys ingressos. Els empresaris no tenen problemes si els preus pugen ells també els pugen, com mínim per guanyar igual que l’any anterior i una mica més. Res, és a dir, que mantenen el seus poder adquisitiu, a costa de la pèrdua de poder adquisitiu dels treballadors, ja que els treballadors les nostres revisions salarials en els millors dels casos és l’IPC real sense contar la pujada dels tipus d’interès. Els beneficis empresarials, legalment declarats, el 2006 a Girona van augmentar un 37% -llegiu escrit oriol puig-.\nSi no es prenen mesures decidides i no és per fer alarmisme gratuït, la bombolla immobiliària no se si farà un pet, però l’economia familiar si que la farà amb la fragmentació de la cohesió social que pot crear.\nAneu mirant la mar calma que alguns ens estan talant els arbres, i vosaltres no us n’adoneu o potser no us en voleu adonar.\nEl 17 i 18 de novembre tindrà lloc a Salt el 3r Congrés de la immigració de Catalunya, enguany amb el lema anem per feina!. Aquest Congrés està organitzat per AMIC –Associació d’Ajuda Mútua d’Immigrants a Catalunya- associació vinculada a la UGT de Catalunya.\nAquest és dels pocs congressos, jornades, seminaris, màsters i postgraus, per no dir l’únic, que la premissa fonamental és que la participació és exclusiva de persones immigrades en representació d’associacions d’immigrants o delegats sindicals immigrants. Algú pot dir que és excloent, més aviat tot el contrari, el que és excloent és organitzar activitats sempre sense l’opinió directa de les persones afectades. Grans tècnics, polítics, sindicalistes,... per decidir d’altres, primer cal tenir l’opinió d’aquests. Per això la UGT primer escoltem i assumim com a propis els acord del congrés de la immigració, i així les nostres propostes i actuacions de suport a la integració i de defensa dels drets laborals de la immigració, són més efectives perquè donem resposta als problemes reals de la immigració, fugint dels debats estèrils i semàntics sobre les essències i les pors.\nEn congressos anteriors s’havia parlat de potenciar l’associacionisme, de la integració cultural, sempre el problema laboral latent. Enguany les qüestions a debat seran sobre el treball, esperem debats sobre la incorporació de la dona i el jove immigrant al mercat de treball, la precarietat i/o explotació laborals, els impediments legals quan hi ha feina també, l’economia submergida,....\nEsperem que els debats siguin potents i les resolucions més, la millor manera d’avançar és treballar des del coneixement de la realitat del que pateix les dificultats i les injustícies, sumant a tothom sense exclusions segur que arribarem més lluny.\nSempre m’ha agradat la frase: les persones passen i els projectes queden i continuen. La humilitat és la millor consellera en tots els àmbits de la vida i per tant en el compromís polític i social també. Les JERC és un exemple de continuitat del fil roig català.\nAhir i avui ha tingut lloc el congrés nacional de les JERC a Mataró, tant ahir com sobretot avui en el acte de cloenda s’ha trobat la història recent de les JERC i sobretot el present i el futur, tots els ex-portaveus nacionals, abans secretaris generals, des de l’any 1989, hem estat presents: Joan Puigcercós, David Minoves, Camil Ros, Uriel Bertran, Pere Aragonès, i el nou portaveu nacional Gerard Coca.\nAquest fet demostra la vitalitat de les JERC com a organització política juvenil que des dels anys 30 lluita per la reunificació nacional, la independència i el socialisme dels Països Catalans. Una organització en la qual milers de joves catalans hem participat, hem treballat, hem discutit i hem disfrutat de construir una nació justa i lliure.\nEscoltant en Gerard Coca, el verb clar, potent, sense matisos, la joventut en que tot és possible. La millor píndola davant de l'apatia política que patim, un jovent que empeny que vol anar més lluny, perquè quedar-se igual és anar enrere.\nLes JERC en cada moment han fet un pas més endavant, recordo en la meva època els debats per donar contingut social a l’indepentisme, passar de l’objecció de consciència a l’insubmissió i sortir al carrer realitzant les primeres acampades com una eina de festa, formació, lluita per arribar al jovent català tot fent campanyes de retirades de símbols espanyols i tornant-los a la Moncloa: els seus legítims propietaris.\nEls millors desitjos per en Gerard i a totes les JERC, molts dels millors dies de la joventut han estat a les JERC una escola de quadres necessària per continuar transformant aquest país que el volem tant lliure com socialment just.\nLes mosques segueixen donant voltes per Girona, l’altre dia la mosca tafanera es va queda escoltant darrera la porta d’una de les sales més nobles de l’Ajuntament de Girona, allà parlaven de tot de temes econòmics de la ciutat: ordenances, pressupostos,...\nQuina la sorpresa, una taula i quatre cadires només val 4 € al centre de Girona, mirar d’amplificar el radar de la seva orella tafanera per escoltar els detalls, una oferta d’aquestes dimensions no es pot deixar passar, és més barato que Andorra i fins i tot que a l’IKEA. Després de tafanejar tots els detalls, des del mòbil va fer un enviar a todas, amb la informació privilegiada, perquè totes les mosques poguéssim tenir una taula i quatre cadires a 4€, tot convocant una assemblea extaordinària.\nTot el centre de Girona esta ple de taules i cadires, la plaça independència, la rambla, la plaça de Vi i la de l’Oli, fins i tot els carrers més estrets com el general Blas de Fournas,...\nLes mosques en assemblea, especialment el sector tafaner, ja han decidit que en posaran unes quantes, per així està més informades del que passa a Girona i tenir-ho tot controlat, les ja decidides per unanimitat són: Rambla amb el Pont de Pedra, plaça Sant Agustí amb Santa Clara, pont de Sant Felix –punt de benvinguda-, carrer de la Força amb la plaça de l’Oli i les escales de Catedral,... com a mínim amb aquestes ja tindran controlat la gent d’aquí i els turistes d’arreu, i també els que van a missa a la Catedral i els que no.\nTenen pendent una reunió amb l’Ajuntament per negociar el conveni tot controlat, ja que volen mirar d’aconseguir millor preu encara. L’objectiu és que si posar una taula i quatre cadires val 4€ al mes, segons les ordenances, mirar de negociar-ho per dies, i sobretot si redueixen a dues cadires, si el preu baixaria a la meitat, coses de l'economia d'escala.\nEn el marc dels dinars–debat contra inèrcia que organitzem la UGT de les comarques gironines, en els quals volem debatre de qüestions socials i laborals convidant a parlar gent de la societat civil gironina, avui hem parlat de l’aplicació de la llei de dependència, especialment a la gent amb disminució, amb en Joaquim Bonaventura de Mifas i en Fermí Sirera de GERD.\nLes aportacions tant d’en Quim com d’en Fermí han estat un bany de realitat i coneixement del que pot passar, ja que tot just estem a l’inici de l’aplicació de la llei. Una llei que en si mateixa és bona però que la manca de pressupost i una execució restrictiva a l’hora de definir els graus de dependència la pot convertir en dolenta i que la seva aplicació no aconsegueixi crear una nova etapa de l’estat del benestar.\nVenen temps de campanya electoral i parlar d’augmentar impostos és anti-electoral, però si volem que politiques com les de dependència siguin reals cal una dotació molt forta de recursos i ara no hi són, i tampoc els podem treure de l’educació o la sanitat, dels militars potser si, doncs el que cal és pujar els impostos per tenir els recursos suficients, pujar-los evidentment als que més tenen i més especulen.\nTambé hem parlat de l’objectiu comú de la qualitat, el servei de dependència ha de ser qualitat i per ser de qualitat l’ocupació ha de ser de qualitat, no ens agradaria que una llei d’un gran abast social fos al mateix temps generadora de més precarietat laboral en el sector, en aquest objectiu coincidim també la UGT i les associacions com MIFAS.\nFinalment una reivindicació més, la llei de dependència s’ha de fixar més amb la gent amb disminució no només a la gent gran.\nFa unes setmanes la UGT de Catalunya feia pública la seva posició davant dels traspassos dels aeroports i anunciava els perills de privatització -diari de girona,\nMentre aquí anem discutint de tants per cents, de formes jurídiques, de participació dels agents econòmics i socials, desplegament de l’estatut. Allà la dreta espanyola ho té molt clar, traspàs si però als seus amics i amigues de les empreses privades, en Rajoy així ens ho va dir la setmana passada, l’aeroport del Prat, i altres també, pels seus amics, sota l’excusa que la gestió millora la competitivitat, el que segur que millora són els comptes de resultats de les seves empreses. Antes privados que catalanes.\nEls aeroports com a elements estratègics d’un territori sempre han de ser públics, ja que han de respondre als interessos del territori no als interessos empresarials. Estem d’acord que hi han de participar tots els agents econòmics i socials, però la gestió i la direcció ha de ser pública i de l’administració més propera, és a dir la catalana.\nCal que siguin un factor clau de dinamització econòmica i territorial, per això la gestió i les inversions han de ser àgils i això si es vol no és contradictori amb la gestió pública. Els aeroports són el primer que veu la gent quan arriba a Catalunya, i per tant han de ser de qualitat, entenent per qualitat no només la competitivitat sinó també la qualitat del servei, i el servei només es pot garantir amb la qualitat de l’ocupació, i la qualitat de l’ocupació només es pot garantir amb formació, horaris conciliadors i salaris dignes. El baix cost dels bitllets d’avió no poden sortir de generar més precarietat salarial, el comerç i l’activitat econòmica dels mateixos aeroports no pot ser com fins ara que siguin amb salaris de menys de 1000 € -handling, bars, botigues, lloguer de cotxes,...-.\nEls traspassos públics de l’estat a la Generalitat mai han suposat una retallada de drets laborals dels treballadors traspassats, ans el contrari, ara els processos de privatització han suposat sempre un empitjorament del servei i la destrucció d’ocupació estable. Un exemple públic el traspàs de les polítiques actives d’ocupació, un exemple de privatització com el cas de Telefònica, que cadascú analitzi cada cas. Jo ho tinc molt clar: aeroports públics, catalans i de qualitat.\nPer tant, com que aquí no s’han de fer túnels, el traspàs dels aeroports ja, no donem temps a la dreta, i que el compromís de l’esquerra que governa sigui una realitat.\nI sinó sempre ens quedarà l’aeromodelisme.\nAvui en l’apartat La Finestra, edició en paper, del Diari de Girona , escriuen del bloc de cuina que he creat fa unes setmanes, batejat com la cuina d’en Camil. En aquest hi ha totes les receptes, i des d’aquest bloc teniu les darreres receptes.\nAquests dies de Fires i festes de Girona, és un bon moment per compartir dinars, sopars i festes amb les amistats i la família. M’agrada cuinar i anar a restaurants, per compartir menjars i paraules, la gent al voltant d’una taula de menjar en la majoria dels casos no discuteix sinó que riu, explica els seus sentiments i les seves il·lusions, de vegades les emprenyades també, i al temps mateix es comparteix els gustos i els sabors d’una bona cuina i d’un bon vi. És el millor còctel que he provat mai.\nUna primícia mundial, la propera recepta serà un suquet de lluerna amb escamarlans, però no el trobareu fins diumenge o dilluns, ja que fins diumenge no serà una realitat.\nLa intenció del bloc és escriure-hi a part de receptes, també de llibres de cuina, revistes i de restaurants. El bloc està obert a aportacions.


Dragon Quest Heroes II - Una guia per l'espectador crític\nAnàlisi en Acció,Rol el 08/05/2017 per J. Carlos Amador\nUn altre element interessant és la possibilitat de transformar-nos temporalment en un dels monstres enemics per combatre. Aquestes habilitats les aconseguim amb les medalles de monstre que deixen caure els enemics en derrotar-los. Tot això afegeix un component extra per aconseguir-les totes.\nHores i hores d’aventura\nA diferència d’altres títols del mateix estil, on la història és només una excusa per començar a colpejar enemics sense parar, aquí té major importància. Triem a un dels dos protagonistes principals, Lázaro o Teresa, els qui sense voler-ho, es veuran involucrats en una guerra entre els Set Regnes que formen part del nostre món.\nA partir d’aquí ens dirigirem a Acordia per reunir-nos amb el sobirà suprem i restaurar la pau. Pel camí coneixerem a altres personatges que ens ajudaran en aquesta gran comesa –des de Ebanisto, passant pel espedací Norris o Maribel-, cadascun amb les seves habilitats pròpies.\nEl professor Layton i la capsa de Pandora\t5/5\nSkylanders SuperChargers\t4/5


Consells per controlar l'ansietat davant les restriccions per la Covid-19\nBarcelona. Divendres, 17 de Juliol 2020. 23:02\nEl Govern ha anunciat l'aplicació d'una sèrie de mesures de restricció de la mobilitat en diferents municipis a causa de l'augment de casos de la COVID-19 dels últims dies. L'impacte d'aquestes notícies pot suposar sens dubte un augment de l'ansietat en bona part de la població, que havia vist que les mesures del confinament havien a poc a poc anat desapareixent amb la desescalada i el final de l'estat d'alarma.\nL'OMS defineix l'ansietat com un estat de preocupació exagerat, que provoca desassossec i incertesa davant d'esdeveniments presents o futurs. Es tradueix en una sèrie de símptomes físics com les palpitacions i taquicàrdies, opressió al pit, sudoració excessiva i sensació d'ofec, marejos o nàusees. Encara que sempre és present en les nostres vides cert grau d'ansietat que ens ajuda a fer front al dia a dia i compleix una funció adaptativa, es pot convertir en patològica quan la seva intensitat o durada és més gran del normal.\nEn casos més greus pot provocar trastorns obsessius compulsius, agorafòbia, trastorns d'estrès posttraumàtic, de fòbia social, de pànic o l'anomenat trastorn d'ansietat generalitzada, que consisteix a mantenir una preocupació persistent de forma desproporcionada .\nAquests són alguns consells per enfrontar-nos a ella de la millor forma possible:\nBuscar durant el dia algun moment per relaxar-se\nAjeure's en un llit o una superfície tova i anar recorrent mentalment el cos alhora que es relaxen els músculs és una de les més reconegudes. També es poden fer un altre tipus d'exercicis com|com a respiracions profundes, banys relaxants, meditació o un altre tipus d'exercicis com el ioga té els mateixos efectes.\nReemplaçar pensaments negatius per pensaments positius\nLa situació és complicada i no es pot evitar de vegades que els pensaments negatius acudeixin|vagin a la nostra ment. Però també, d'alguna manera, es poden substituir per pensaments positius. Una bona idea és fer una llista escrita amb els negatius i posar davant ells els positius.\nBuscar la conversa\nCompartir aquesta situació amb la família o els amics pot ajudar a suportar-la millor. És molt necessari. Guardar-se els pensaments que desemboquen en l'ansietat i no exterioritzar-los pot agreujar els símptomes.\nEl confinament ha demostrat que es pot fer molt a casa, inclòs exercici. Basta amb planificar-se. L'activitat física allibera substàncies químiques al cervell que estimulen les emocions positives i promouen el benestar.\nSALUT Una sola sessió de mindfulness pot reduir notablement l'ansietat El Nacional


Fins als ous de les aturades racistes – Mons i trànsits\n*Aquest text forma part de #RELATSREALS, una iniciativa de SOS Racisme i la Directa. El seu objectiu és informar i sensibilitzar a través de la difusió de casos atesos pel Servei d’Atenció i Denúncies de SOS Racisme Catalunya. S’utilitzen noms falsos per mantenir l’anonimat de la persona agredida, però és l’única dada fictícia. Tots els fets que s’hi narren són reals. Més informació a www.sosracisme.org i al twitter\n** Il·lustració de Guille Machado\nEntrada prèvia L’odi vesteix samarreta negra\nEntrada següent Nom sota sospita


Gandia commemora el centenari del naixement de Josep Camarena - Diari Serpis\n· Nahuel González: “Ha sigut un personatge molt important» que ha contribuït a la dinamització i sensibilització de la historia de La Safor”\nAixí, González ha destacat que Camarena, a més de ser un membre honorífic del CEIC, ha sigut «un personatge molt important» que ha contribuït a la dinamització i sensibilització de la historia de La Safor amb una gran «capacitat pedagògica a l’hora d’ensenyar-la». En aquest sentit, el regidor de Cultura ha emfatitzat que una de les beques d’investigació del CEIC portarà el nom de l’historiador i ha agraït desde l’Ajuntament de Gandia la tasca que està realitzant la nova executiva de l’organisme per la cultura, que, malgrat un any complicat, «serà protagonista de moltes iniciatives importants».\nPer la seua part, Mascarell també ha tingut paraules d’admiració a la figura del historiador: «Ell va ser una de les primeres persones que va traure a col·lació a Alfons el Vell i un dels primers historiadors que realment es van preocupar per la historia de Gandia i de la comarca. Una estima pel territori que va comunicar al seu alumnat». En aquesta línia, la directora de l’Institut ha subratllat la tasca del CEIC per recuperar i visibilitzar l’ impremta de Josep Camarena, així com per impulsar la investigació local i donar suport tant a l’àmbit científic com històric.\nFinalment, Gonzalez ha animat a totes les persones que han conegut a Camarena a compartir les seues experiències o anècdotes a través de les xarxes. Així, també ha afegit que des de l’entitat es contempla la possibilitat de realitzar una trobada cultural en la seua memòria quan la situació sanitària ho permeta.\nLa programació de les activitats per a la commemoració del centenari del historiador es pot consultar a través de http://alfonselvell.com/espai-camarena/\nCentenari del naixement de Josep Camarena\nArticle anteriorPresa de possessió de Jesús Alba com a nou director Campus de Gandia de la UPV\nArticle següentLes platges de Bellreguard i Piles altra vegada afectades pel nou temporal ‘Filomena’


Condemnen 3 integrants d'un grup criminal que robava a la Garrotxa | NacióGarrotxa\nCondemnen 3 integrants d'un grup criminal que robava a la Garrotxa\nper NacióGarrotxa , Girona, 15 d'abril de 2021 a les 09:38 |\nDos dels acusats d'integrar un grup criminal que va cometre una onada de robatoris. | ACN.\nL'Audiència de Girona ha jutjat aquest dimarts tres acusats d'integrar una banda que, entre el gener i el març del 2019, va provocar una onada de robatoris a les comarques de la Garrotxa, la Selva i Osona. La fiscalia demanava inicialment 6 anys de presó per a cadascun. Com que han reconegut els fets i han consignat els 5.521,42 euros d'indemnització, la fiscal i les defenses han arribat a un acord per aplicar-los les atenuants de confessió i reparació del dany.\nEl tribunal condemnarà un dels processats a 2 anys de presó i imposarà la pena de 2 anys i 3 dies als altres dos, que estaven en presó preventiva. Al llarg del dia sortiran en llibertat perquè ja han complert la pena.\nEls tres acusats han reconegut els fets que recull l'escrit d'acusació de la fiscalia i també han dit que, abans d'arribar a judici, han consignat els diners de la indemnització. Així, han admès que a finals del 2018, i juntament amb sospitosos que no s'han pogut identificar, van conformar un grup criminal amb l'objectiu de perpetrar robatoris amb força a l'interior de cases.\nEntre el 31 de gener i el 23 de març dels 2019, van arribar a cometre set robatoris. Els lladres forçaven els accessos dels habitatges i, quan aconseguien entrar-hi, arreplegaven joies, diners i aparells electrònics. Els robatoris –dos dels quals es van quedar en un intent perquè no van poder accedir a la casa o perquè no van trobar objectes que els hi interessin, van tenir lloc a Sant Feliu de Pallerols (Garrotxa), Arbúcies i Anglès (Selva), i Vic, Manlleu i Masies de Roda (Osona).\nLa fiscalia sol·licitava inicialment 6 anys de presó per a cadascun. Com que han reconegut els fets i han consignat la indemnització, la fiscal i les defenses encapçalades pels lletrats Carles Monguilod i Mònica Tarradellas han arribat a un acord per apreciar les atenuants de confessió i reparació del dany.\nEl tribunal de la secció tercera ja ha anunciat que, en base a la conformitat, condemnaran un dels processats a 2 anys de presó i els altres dos a 2 anys i 3 dies (que és el temps que porten en presó preventiva) per un delicte continuat de robatori amb força en casa habitada comè per un grup criminal.\nA l'acusat –que no ha arribat conduït pels Mossos des del centre penitenciari– li suspenen l'execució de la sentència perquè la pena és inferior a 2 anys i no té antecedents, amb la condició de no delinquir durant un període de 3 anys.\nLa sala ha acordat, també, la posada en llibertat dels altres dos processats perquè ja han complert la pena de presó.\nSuccessos, grup criminal, lladres, robatoris, Garrotxa, judici


PRIMER DE MAIG DE DESCOMPOSICIÓ ORGÀNICA.\nLa patronal i el govern celebren amb entusiasme la descomposició del moviment sindical en el Primer de Maig a Palma.\nEl sectarisme impideix una única marxa de caràcter anticapitalista i treballadors i treballadores decideixen resoldre els seus "petits problemes" prenguent el sol a la platja, anant de fira a Ses Salines o a Costitx, o practicant el zapping en el sofà.\nQuatre manifestacions a Palma són massa manifestacions i encara més si la gent que es mou és poca, però la patètica realitat d'un moviment obrer que va cap a la derrota total és aquesta. Ni els reformistes sindicals totalment subordinats a l'Europa de l'Euro tenen raons per dividirse-se en dues manifestacions (CCOO/UGT/Intersindical per un costat i USO per altra banda), ni els anticapitalistes (CGT,CNT, esquerra independentista) tenen cap raó ni una per anar separats. Per això d'aquest primer de maig decebedor per tothom val més recordar-lo com allò que és, una situació per abocar al femer. Per aquest camí no anam de cap manera, i per la versió aportada per la CGT,que va fer els esforços per la unitat, la responsabilitat és atribuïble especialment al sectarisme de la CNT.\nAquest era un bon moment de confluència anticapitalista. Però quedà aquí i tants de caps, tants de barrets.\nTot i que s'han fet més fotos, val més deixar-ho estar i no seran publicades perquè val més oblidar aquest primer de maig nefast a Palma.\nDavant aquest posicionament d'Ixent, la resposta de l'Ateneu Llibertari estel negre és la següent:\nLa unitat no és pot aconseguir a qualsevol preu.\nL'Ateneu Llibertari Estel Negre, per exemple, té vergonya i oi d'anar plegat amb gent que porta banderes roges amb la falç i el martell, símbol d'assassinat i de traïció al moviment obrer.\nUn ou no és un caragol i moltes vegades la barreja és incomestible i impaïble.\nM'imagin que els de la FAI feien la guerra amb flors, violes i romaní\nEn definitiva, la unitat i la llibertat només és accessible per als llibertaris, i només aquests poden entrar al paradís sense classes (més o menys és la mateixa filosofia dels catòlics o els talibans però amb un santoral diferent)\nI que hi fan Arran, els de la falç i el martell al darrere d'aquest personal ?\nLa patronal i el govern es deuen esbutzar de rialles.\nMor Tom Sharpe, escriptor britànic (n. 1928).\nMor Robert Fogel, historiador i economista nord-americà, premi Nobel d'economia el 1993 (n. 1926).\nMALLORQUINS I MALLORQUINES OMPLEN PALMA AMB EL CLAM PER LA LLENGUA CATALANA ENFRONT DEL GOVERN FATXA QUE PATIM\n“El Malson d’Orwell. Control social i noves tecnologies”\nEl passat dissabte dia 20 de juliol, prop d'una quarentena de persones acudiren a la\nllibreria Transitant de Palma, per assistir a la presentació del llibre "El Malson d’Orwell,\ncontrol social i noves tecnologies" escrit per Alerta Solidària.\nAquest llibre, editat per l'editorial Tigre de Paper i que conté un pròleg del diputat per la\nCUP-AE David Fernández, explica el paper que juguen les noves tecnologies en l'actual\nsituació repressiva. Concretament, comença definint el control social, per tot seguit\npassar a aprofundir en les noves tècniques de control social en mans de les Forces de\nSeguretat de l'Estat. Finalment, al llibre hi trobarem una explicació de la legislació\nestatal i europea que empara o permet aquesta situació repressiva actual.\nDurant l'acte organitzat per Alerta Solidària de Mallorca, l'organització antirepressiva de\nl'Esquerra Independentista, i de les mans del portaveu Xavi Pellicer, es va explicar el\nperquè d'aquest llibre i les necessitats de conèixer com incideixen el control social i les\nnoves tecnologies en les nostres vides.\nEl ponent explicà que el llibre introdueix el paper del sistema repressiu i alguns mètodes\nde control social vinculats a noves tecnologies que actualment utilitza. Destacà\nprincipalment la funció dels mitjans de comunicació, que amb els seus discursos regulen\nla conducta dels ciutadans, o dels telèfons mòbils, a través dels quals es realitza la\nvigilància de la gent amb militàncies polítiques, o de les xarxes socials, amb les quals es\nconeixen les relacions de les persones.\nAquesta vigilància a la llibertat individual i col·lectiva exercida per part del sistema, és\ndiferent a la ja coneguda: presó, porres i antidisturbis. Una forma de repressió més\namagada però que es va desemmascarant. L'objectiu és conèixer les armes que té el\nsistema, per tal d'assolir l'autodefensa, a més del suport mutu i la solidaritat amb la que\nresponem a la repressió.\nPer part d'Alerta Solidària, només ens queda animar a continuar la lluita per la plena\nllibertat social i nacional, perquè com recorda David Fernàndez al pròleg, "contra el\nsometent convergent, els Torquemada moderns i els maccarthys de barri salvapàtries i\ntota la seva tecnificació repressiva, allò de sempre: solidaritat, suport mutu i\nintel·ligència col·lectiva. Recursos per a l’autodefensa. Llum davant el quart fosc de la\nrepressió i la impunitat. Per deslegitimar-la, despullar-la i, finalment que és del que es\ntracta, desobeir-la a plena llum. Perquè com deia la més bella de les dites tupamares a\nl’Uruguai resistent: “companyes, si han tornat, és perquè seguim estant. Per seguir\n24 de juliol de 2013- Maria Antònia Munar ingressa a la presó


Taxis aeroport | Reserva un servei de taxi aeroport online | nomer.ru.com\nEt volem protegir durant la Covid-19\nLa teva seguretat ens importa. Des del juliol del 2020, demanem als clients que portin mascareta quan viatgen amb nosaltres. Si no la portes, pot ser que el conductor no pugui iniciar el viatge. Com que el coronavirus et pot fer canviar de plans, fes clic a sota per saber què cal tenir en compte quan reservis amb nosaltres.\nReserva un servei de taxi aeroport\nEls trànsfers entre l'aeroport i l'allotjament, més fàcils\nDropoff Details Lugar de devolución\nSeguiment del vol\nEl conductor estarà pendent del vol i t'esperarà si arriba tard\nEt confirmem el preu per avançat: no hi ha suplements ni et cal efectiu\nTreballem amb conductors professionals i oferim atenció al client cada dia les 24 hores\nEls trànsfers amb l'aeroport, més fàcils\nLa confirmació és al moment. Si canvies de plans, pots cancel·lar la reserva fins a 24 hores abans de l'hora de recollida indicada.\nTroba't amb el conductor\nEl conductor t'estarà esperant quan arribis i t'acompanyarà fins al vehicle. També estarà pendent del vol per esperar-te si arribes tard.\nArriba a la destinació\nArriba a la destinació de forma ràpida i segura. No hauràs de fer cua per agafar un taxi ni buscar com arribar-hi amb transport públic.\nRep la confirmació\nTaxis aeroport per a tot tipus de viatges\n1 - 3 passatgers\n4 - 7 passatgers\nTots els taxis\n2 maletes (mida estàndard)\nMeet & Greet inclòs\nMercedes-Benz Classe E o similar\nDescobreix més coses sobre el nostre servei de taxi aeroport\nTrobaràs més preguntes freqüents a la nostra pàgina d'ajuda\nQuè passa si el vol arriba abans o més tard?\nAmb el nostre servei Meet & Greet, si facilites el número de vol quan reserves el taxi de l'aeroport podrem seguir el vol i ajustar l'hora de recollida de forma automàtica segons l'hora que arribis. Quan aterris, el conductor t'esperarà 45 minuts perquè tinguis temps de passar el control de seguretat, recollir l'equipatge i trobar-te amb ell al vestíbul d'arribades.\nEl preu inclou tots els impostos, càrrecs, propines i peatges. Si reserves un taxi des de l'aeroport, el preu també inclou el servei Meet & Greet per defecte. Amb aquest servei farem un seguiment del teu vol i, quan aterris, t'esperarem 45 minuts. Si reserves un taxi cap a l'aeroport (o un altre trajecte que no sigui des de l'aeroport), el conductor t'esperarà durant 15 minuts a partir de l'hora acordada. Pot ser que hagis de pagar un suplement per algunes peticions especials o modificacions que vulguis fer al trajecte.\nEl taxi es paga després de reservar-lo online. Per tant, tot es confirma i es prepara amb antelació perquè no t'hagis de preocupar per res ni tenir efectiu quan arribis. Ara mateix acceptem Visa, American Express i Mastercard, així com la majoria de targetes de dèbit principals. També acceptem pagaments amb PayPal.\nPuc cancel·lar la reserva?\nSí, sempre pots cancel·lar la reserva gratis fins a 24 hores abans de l'hora de recollida prevista. Alguns dels nostres col·laboradors permeten cancel·lar gratis amb menys antelació. Mira't la confirmació de la reserva per a més informació.


Fons José Cuatrecasas Arumí - Institut Botànic de Barcelona\nJosé Cuatrecasas Arumí (Camprodon, 1903 – Washington D.C., 1996) fou un farmacèutic i botànic que va realitzar importants recerques en la flora tropical, sobretot en asteràcies del sud d’Amèrica.\nLa seva trajectòria professional el va fer passar per diverses institucions, on va tenir la oportunitat d’exercir com a docent i dur a terme la seva recerca. És per això, que el seu arxiu es troba repartit en tres institucions:\nReal Jardín Botánico de Madrid d’on va ser-ne el director durant la Guerra Civil.\nSmithsoninan Institution de Washington (EUA), on treballà al departament de botànica des de 1955 fins la seva jubilació el 1977 i on, després de la seva jubilació, va seguir investigant com a investigador honorari associat.\nInstitut Botànic de Barcelona (IBB) per la relació tant estreta amb el seu mestre i fundador de l’IBB, Pius Font i Quer.\nVa ser el mateix Cuatrecasas qui, l’any 1994 donà a l’IBB part del seu arxiu i biblioteca. El fons Cuatrecasas està format per 12 caixes plenes de documents que contenen: 86 unitats documentals simples, 106 unitats documentals compostes i una extensa col·lecció fotogràfica. Es pot consultar més informació sobre el fons al Catàleg de la Xarxa de Biblioteques i Arxius del CSIC.\nDocuments que il·lustren la seva primera època d’estudis botànics on col·laborava amb Font i Quer al Museu de Ciències Naturals de Barcelona i com a professor de la Universitat de Barcelona (1924-1931).\nDocuments de la seva etapa de professor i investigador de botànica descriptiva a la Facultad de Farmacia de Madrid (1931-1939): llibretes i diaris d’excursions botàniques per zones d’Espanya i estudis de botànica i fitogeografia.\nDocumentació administrativa del Real Jardín Botánico dels anys 1937-1939.\nEstudis de la flora de Colòmbia i documents sobre les expedicions botàniques que va realitzar com a investigador i professor durant la seva estada a la Facultad de Agronomía del Valle (Universidad de Colombia) els anys 1939-1945. Entre ells destaquen el catàleg de les exploracions per les zones amazòniques Plantae Colombianae i altres documents originals dels estudis d’espècies de Theobroma i de la família Compositae.\nCol·lecció fotogràfica de les exploracions botàniques que va realitzar per Espanya entre els anys 1927 i 1938.\nJuntament amb Pius Font i Quer i Carlos Pau, Cuatrecasas fundà la revista Cavanillesia (1928-1938). Aquesta publicació, dedicada a la botànica, forma part del fons Font i Quer que també es conserva a l’IBB.\nInés Fuentes\t/ Posted on 6 octubre 2021 / 0


Asian Dub Foundation La Haine Live Soundtrack - AU Agenda\nQuan va eixir el film La haine el 1995, va provocar un efecte d’electroxoc al públic. Per primera vegada, es mostrava amb molt de realisme el quotidià dels barris pobres de la perifèria de París i també les actuacions violentes de la policia. Anys després, el film s’ha convertit en un símbol de revolta antisistema per a moltes persones. Per això, en el context polític i social actual molt inquietant, la proposta dels músics d’Asian Dub Foundation de tornar a projectar L’odi amb música en directe és essencial. El diàleg de la música del grup amb les imatges dona una dimensió nova a aquest metratge fonamental, atemporal i universal del cinema francès. B.L.


posted in P3, P4, P5, Tardor - Castanyada\nVora el foc tinc la mainada. P5 nov.2011\nAi Maria, t’hem de dir que hem ballat pels descosits però ara ja anirem pensant en Santa Cecília i Nadal. Fins l’any que ve !.\nTags: infantil, Miqui Giménez, P5, Tardor - Castanyada\nposted in infantil, P5, Tardor - Castanyada\nAl davall del finestrot. P5 Oct.2011\nAqui teniu la colla dels Mosquits i les Abelles jugant a “al davall del finestrot”.\nTags: infantil, Miqui Giménez, P5\nposted in infantil, P5


Com curar i cuidar-se el nostre tatuatge nou - Bink Tattoo Shop\noctubre 6, 2016 novembre 25, 2019 Nika GallardoCom cuidar-se tattoo's\nCOM CURAR I CUIDAR EL MEU TATUATGE NOU?\nSabem que les persones tenen problemas quant es tracte de les cures posterios d’un tatuatge.\nQuins productes pots utilitzar? Per quant de temps?\nTEXPLIQUEM COM CUIDAR CORRECTAMENT EL TEU NOU TATUATGE IMPRESIONANT\nHas trobat el teu artista perfecte, has pagat el teu dipòsit, has esperat el teu dia, a vegades durant setmanes o mesos i després passes per el dolor i finalment pagues un munt de diners per aconseguir el tatuatge que somiaves.\nPerò no acaba aquí, el teu artista pot fer tot el que estigui al seu abast per oferir-te una experiència del tatuatge segura i neta i conseguir-te el millor tatuatge possible, però una vegada surts de l’estudi es la teva responsabilitat de seguir les instruccions de les cures posteriors exactes que l’artista t’ha indicat.\nEl proces de curació generalment tarda entre 7 i 15 dies però, depenent del tatuatge, tamany, lloc i també la capacitat de curació del teu cos, pot allargar-se o escursar-se.\nLa veritat és que el tatuatge pot tardar fins a un mes en curar-se totalment.\nNo hi ha una manera perfecte i uniforme per curar el tatuatge de cada persona. Ja que cada artista té la seva manera de curació dels seus tatuatges, has d’escoltar amb molta atenció el que et diu el teu artista i seguir els consells i en el cas de tenir qualsevol pregunta o preocupació explicar-ho directament al teu artista. Encara que després dels anys d’esperiència, investigacions i amb l’ajuda dels professionals de la medicina i productes professionals els artistas han creat l’escola principal de la curació dels tatuatges.\nLA MES MODERNA, SEGURA I EFICAÇ\nConsta d’una película autoadhesiva que protegeix el tatuatge de la fricció i evitarà que els agents patogics i contaminants externs entrin a la farida durant la fase de curació del tatuatge més crítica.\nSi, necesites tractar el teu tatuatge com una farida oberta que es el que és. Aquesta pel.lícula és transpirable, impermeable, flexible i pot ser colocada a casi qualsevol lloc del cos.\n1 opció: Netejar les mans molt i molt netes, Netejar i secar molt bé el tatuatge amb paper de cuina mai amb paper de wc ni gases ni toballoles, aplicar el primer plàstic i portar-lo de 8h a 24h depenent de si el teu cos ha expolsat molta tinta i ha fet una bossa en aquest cas no esperar les 24h i canviar-lo abans. Un cop posem el segon plàstic, l’hagim rentat correctament, aquest plàstic si que el deixarem 24h, tornarem, a repetir el proces a les 24h i posarem el 3 i últim plàstic i aquest el portarem 5 dies.\n2 opció: Posarem el primer plàstic de 8h a 24h, posariem el segon plàstic 24h mes i després un cop retirem el 2 plàstic netejar-lo ben net secar-lo ben sec i un cop això aplicarem una fina capa de crema com BALM tattoo i deixar el tatuatge amb la crema exposat a l’aire, l’accés de hidratació pot efectar negativament al tatuatge. Repeteix aquest proces 3-4 vegades al dia durant 15 dies.\n3 opció: La mes tradicional: Netejar mol be les mans i retirar el film que t’ha posat l’artista a l’estudi despres de 3h. Neteja molt bé el tatuatge amb aigua tevia i amb sabó neutre i seguidament secar-lo amb paper de cuina i aplicar una fina capa de crema BALM tattoo i deixar-lo exposat a l’aire, l’excés de hidratació pot perjudicar el tatuatge.\nCobreix el tatuatge amb el film durant les 2 primeres nits i dies .repetir aquest procés de curació durant 15 dies de 3-4 vegades al dia.\nQUÈ ES SENT AMB EL TATTOO NOU\nDurant els 2 primers dies potser descrit com una sensació similar a una cremada de sol. La zona tendeix a picar molt i es pot posar de color vermell i inflamar-se i elevar-se. Tot aixó es una part natural del procés de curació del teu tatuatge. Es pot pendre antinflamatoris com ibuprofeno per ajudar a baixar la inflamació. Durant els 2 primers dies també podràs observar exudació de liquid clar i excés de tinta es totalment normal i no ens hem de preocupar però ens hem d’assegurar de mantenir-lo net. Després d’un parell de dies, La pell del voltant pot arrivar a secar-se i la teva pell començarà a pelar-se com una cremada del sol. D’aquesta manera começaràs a sentir picor a tot el tatuatge. No el rasquis mentre s’esàa curant podria portar una baixada de color i infacció!! Després de 2 setmanes quant estigui curat aplicar crema hidratant normal habitual.\nEs fundamental que durant el procés de curació no fagis:\nMullar el tatuatge al bany, la sauna, el jacuzzi o anar a nadar al mar o piscines, estanys, llacs… Dutxar-se esta molt be 😉\nEvitar el gimnàs o fer esports de contacte durant els 2 primers dies de curació.\nNo rescar-lo o tocar-lo.\nNo exposar el nou tatuatge directa a la llum solar, pot conduir a la decoloració i podries facilment cremar la pell que no s’ha curat.\nNo utilizar cap producte no previst per el tatuatge sense l’assessorament d’un metge o del teu tatuador.\nNomés fes cas dels consells del teu tatuador o metge.\nEvitar que els animals toquin el tatuatge i evitar tocar-los tu els 2 primers dies.\nNo deixis que el tatuatge s’enganxi a la roba i si passés mollar-lo i després retirar amb compte.\nIntenta evitar el contacte directe amb aigua bruta (la de rentar els plats per exemple)\nNo utilitzis esponja per netejar el tatuatge, s’ha de donarli un massatge suaument amb les mans previament netes.\nNo aplicar molta crema, amb una capa fina ja hi ha prou. Com pots veure després de marxar de l’estudi, tot està a les teves mans.\nUn gran artista sempre farà tot el que estigui a les seves mans per aconseguir un increíble tatuatge, però la forma en que el tractis tu més endevant tindrà una influencia enorme sobre lo bé que es curarà i es veurà després de la curació. També has de recordar que el teu tatuatge canviarà una mica després de la curació, serà menys brillant i menys vibrant encara que quant es realitza correctament i en compte la diferencia no es veura tant.Així és que una vegada hagis passat per tot el dolor i pagar tot els diners, siusplau asseguret de que aquesta obra d’art a la teva pell es vegi increíble durant anys!!!


Ajuntament d'Alella - Reflexions sobre el silenci en una exposició col·lectiva a Can Manyé\nReflexions sobre el silenci en una exposició col·lectiva a Can Manyé\nL'exposició es pot visitar del 9 de juny al 3 de juliol\nCan Manyé acull del 9 de juny al 3 de juliol “Silenci/s”, una exposició col·lectiva dels artistes Félix Blume, Albert Bayona, Carme Garolera, Ricard Aymar, Ignasi Villares i Jordi Tolosa. Es tracta d’una aproximació al concepte del silenci des de les perspectives personals de sis artistes que indaguen aspectes: espais interiors, l'observació del paisatge mitjançant els seus recorreguts, la reflexió sobre el territori, el silenci com a buit en contraposició al llenguatge, i finalment el silenci individual i la reflexió sobre la mort.\nComissariada per Jordi Tolosa, la mostra està integrada per obres pictòriques, escultures, composicions i un audiovisual en format de documental que recull la singularitat d’un paisatge al bell mig dels Monegres i una sèrie de fotografies en blanc i negre de l’artista alellenc Ricard Aymar.\nExposicions itinerants de Can Manyé\nL’exposició “El cel prim” de Berta Vallribera, després d’haver estat exposada al 16è Festival Nacional de poesia de Sant Cugat, ara itinera a l’Espai Betúlia de Badalona. Produïda per Can Manyé, es podrà visitar del 12 de juny al 28 de juliol. El Departament de Cultura de la Generalitat ha demanat a Can Manyé que presenti per itinerar l’exposició “Arxivar el paisatge”, comissariada per Artur Muñoz i amb peces d’alumnes de les escoles Fabra i la Serreta d’Alella.\nInformació publicada el 8 de juny de 2017


Les organitzacions sectorials de la UGT i CCOO fan un front comú per desbloquejar la negociació col•lectiva a Catalunya | UGT Catalunya\nLes organitzacions sectorials de la UGT i CCOO fan un front comú per desbloquejar la negociació col•lectiva a Catalunya\nLes diferents federacions de la UGT de Catalunya i CCOO, conjuntament amb els seus responsables d’Acció Sindical, han mantingut una reunió de treball per analitzar conjuntament la situació de paràlisi en la negociació dels convenis col•lectius degut a la pèrdua de la ultraactivitat aprovada en la darrera reforma laboral.\n– La unitat d’acció sindical és la millor eina per fer front a aquells que volen retallar permanentment drets laboral. En aquest sentit s’acorda constituir àmbits estables de coordinació federatius per ser més efectius.\n– Exigir a la patronal Foment del Treball la urgent constitució de la mesa de seguiment de l’AIC, Acord Interprofessional de Catalunya, amb l’objectiu d’analitzar l’actual situació de la negociació col•lectiva a Catalunya.\n– Exigir la implicació del Govern de la Generalitat en els casos de bloqueig en els processos de negociació dels convenis col•lectius per part de les organitzacions empresarials. No és de rebut que qui s’omple la boca parlant del marc de relacions laborals a Catalunya no faci res per defensar-lo, privant d’aquesta forma de cobertura àmplia de la negociació col•lectiva a tots els sectors industrials i de serveis.\n– Durant el mes de maig s’articularà una resposta generalitzada a l’actual situació de la negociació col•lectiva que doni resposta a la paràlisi que pateix.


Termini mitjà de pagament a proveïdors - Portal de la Transparencia\nEn termes generals, el període mitjà de pagament es defineix com els dies que, de mitjana, tarda una empresa a pagar els seus proveïdors. Com més elevat sigui el valor d'aquesta ràtio, més es demora el pagament als proveïdors, la qual cosa revela que la companyia es finança a costa dels proveïdors.\nAquesta ràtio se sol estudiar juntament amb el període mitjà de cobrament. Si s’analitzen ambdues ràtios es pot conèixer l'estat financer d'una companyia.\nAplicat a les administracions públiques, el període mitjà de pagament global als proveïdors és l'expressió del temps de pagament del deute comercial i la manera de calcular-lo, desenvolupada per Reial decret, es regeix per la fórmula següent:\nEl període mitjà de pagament a proveïdors del Consell Insular de Mallorca es pot saber a través de la secció Període Mitjà de Pagament (PMP) de les EE.LL. (entitats locals) de la pàgina del Ministeri d'Hisenda i Funció Pública (MINHAFP).\nAixí mateix, el MINHAFP posa a disposició de la ciutadania sengles mapes interactius amb el PMP de les comunitats autònomes i els ajuntaments, accessibles des de la pàgina d'informació central sobre el PMP a Espanya.\nLa Llei Orgànica 2/2012, de 27 d'abril, d'estabilitat pressupostària i sostenibilitat financera, introdueix el concepte de període mitjà de pagament com a expressió del temps de pagament o retard en el pagament del deute comercial, de manera que totes les administracions públiques, en un exercici de transparència, han de fer públic el seu període mitjà de pagament, que han de calcular d'acord amb una metodologia comú.\nEl període mitjà de pagament definit en el Reial Decret 635/2014, de 25 de juliol, pel qual es desenvolupa la metodologia per calcular el període mitjà de pagament a proveïdors de les administracions públiques i les condicions i el procediment de retenció de recursos dels règims de finançament, que preveu la Llei Orgànica 2/2012, mesura el retard en el pagament del deute comercial en termes econòmics com indicador diferent del període legal de pagament establert en el Reial Decret Legislatiu 3/2011, de 14 de novembre, pel qual s'aprova el text refós de la Llei de contractes del sector públic, i en la Llei 3/2004, de 29 de desembre, per la qual s'estableixen mesures de lluita contra la morositat en les operacions comercials.\nAquest mesurament amb criteris estrictament econòmics pot tenir valor negatiu, tant en les operacions pagades com en les pendents de pagar, si l'Administració paga abans que hagin transcorregut trenta dies naturals des d’haver presentat les factures o els certificacions d'obra o si, al final del període per enviar la informació, encara no han transcorregut els trenta dies en les operacions pendents de pagament.\nEn la pàgina d'informació central sobre el PMP a Espanya es pot trobar el PMP del Consell Insular de Mallorca a partir del tercer trimestre de 2014.


El nou espai polivalent de l’Arnau de Vilanova ampliarà en 4.816 metres quadrats la capacitat assistencial del centre – REVISTA ONLINE MAGAZINE LLEIDA DIARIO DIARI MAGAZINE DIGITAL REVISTA DIGITAL MAGICSEO POSICIONAMENT SEO POSICIONAMIENTO ENTREVISTAS FAMOSOS ARTICULOS REVISTA ONLINE TENDENCIAS\nEl nou espai polivalent de l’Arnau de Vilanova ampliarà en 4.816 metres quadrats la capacitat assistencial del centre\nDisposarà de quatre plantes i està dissenyat com a un equipament polivalent que podrà tenir diferents usos, com consultes externes o llits d’UCI per si s’ha d’encarar una nova onada de la COVID-19 El director del Servei Català de la\nDisposarà de quatre plantes i està dissenyat com a un equipament polivalent que podrà tenir diferents usos, com consultes externes o llits d’UCI per si s’ha d’encarar una nova onada de la COVID-19\nEl director del Servei Català de la Salut, Adrià Comella, ha fet seguiment del projecte per augmentar la capacitat assistencial de l’Hospital Arnau de Vilanova de Lleida en 4.816 metres quadrats. A través d’aquest espai polivalent es permetrà donar resposta a necessitats històriques del centre, com la millora de les consultes externes, o d’altres necessitats més recents com l’augment de llits d’UCI per tal d’encarar la COVID-19.\nComella ha destacat que “aquest nou espai donarà més seguretat i una millor organització tant als professionals sanitaris com als pacients, que disposaran d’espais amplis i confortables amb totes les prestacions necessàries”. Per la seva banda, el gerent de l’Institut Català de la Salut a Lleida, Alt Pirineu i Aran, Ramon Sentís, ha afirmat que “aquest projecte permet tenir uns espais polivalents de primer nivell per poder adaptar-los ràpidament en funció de les necessitats de cada moment”.\nEl nou espai polivalent disposarà de quatre plantes (planta baixa més tres plantes) i estarà connectat internament amb l’edifici principal de l’Hospital a través d’una passarel·la que connectarà les dues edificacions per la tercera planta; cosa que facilitarà la tasca dels professionals i oferirà més confort als pacients. El nou espai hospitalari polivalent de l’Arnau de Vilanova és un dels cinc espais que el CatSalut està construint arreu de Catalunya per donar una resposta ràpida a situacions de pandèmia. Els altres quatre estan ubicats als hospitals Pere Virgili (Barcelona), Germans Trias i Pujol (Badalona), Bellvitge (Barcelona) i Moisès Broggi (Barcelona)


Ruta Ecomuseu - Badia del Fangar | Xarxa Ebre Biosfera\nRuta Ecomuseu - Badia del Fangar\nIniciem el recorregut a l'Ecomuseu. El deixem a la nostra esquerra i continuem recte durant uns 200 metres fins arribar a la rotonda principal de Deltebre. Prestant molta atenció, creuem la rotonda recte (direcció Camarles) deixant l'Alberg juvenil a la nostra dreta. Si ho desitgem, podem circular per sobre de la vorera durant uns 300 metres fins arribar al cementiri de Deltebre, on girarem a la dreta. Continuem recte per un camí de terra durant 500 metres més, fins a trobar una típica caseta d'arrossar (blanca i gris) amb una era de formigó. Girem a l'esquerra i continuem recte per un camí de terra durant 500 metres més. En aquest punt hem de creuar, amb molta precaució, una carretera asfaltada. Seguim recte pel camí asfaltat durant 1 Km més fins arribar a un Stop (no senyalitzat) i ens incorporem a la dreta continuant per un altre camí asfaltat. Continuem recte i, al cap de 300 metres el camí passa d'asfalt a terra. Veurem, davant nostre, una granja de dues plantes. Continuem recte pel camí de terra durant 1,4 km fins arribar a un Stop.\nHaurem de creuar, amb molta atenció la carretera que uneix l'Ampolla amb la platja de la Marquesa. En aquest punt, i un cop creuada la carretera, continuem recte per un camí de terra que circula paral·lel al desguàs de Florença (al principi, veurem una caseta blanca amb les bombes). Al cap de 2 km arribarem al Port d'illa de Mar, situat al centre de la badia del Fangar. En aquest punt, si giréssim a l'esquerra continuaríem direcció al Goleró, la llacuna de les Olles i l'Ampolla, (a 2,2 km, 3,7 km i 7 km respectivament). La nostra ruta, però, continua per la dreta, i circularem constantment deixant la badia del Fangar a la nostra esquerra.\nQuan s'acaba el Port d'illa de Mar (km 6,5), continuem per un camí de sorra compacta que voreja la badia (a la nostra esquerra i amb un desguàs a la nostra dreta). Al cap de 900 metres, arribem al desguàs del Rompent, que creuarem per un pont de formigó amb uns elements metàl·lics. En aquest punt podrem observar els diferents aparells, eines i embarcacions tradicionals dels pescadors. Observeu detingudament, a l'interior de la badia, les muscleres i, al fons, la punta del Fangar. Intenteu localitzar el seu far!\nSeguim cap endavant durant gairebé 500 metres més, fins a trobar un camí asfaltat que neix a la nostra dreta. És el punt de retorn a Deltebre. Agafem el camí asfaltat, deixant la badia a la nostra esquena, i continuem recte 2,2 km (passarem una granja i una caseta cohetera) fins arribar a la carretera de la Marquesa a Deltebre. En aquest punt, si giréssim a l'esquerra continuaríem direcció platja de la Marquesa, inici de la península i far del Fangar, (situats a 3,2 km, 5,2 km i 8 km respectivament). La nostra ruta, però, continua per la dreta. Girem, llavors, a la dreta, i circularem amb molta cura per la carretera de la Marquesa a Deltebre. Al cap de 500 metres, abandonem la carretera, girant a l'esquerra, al costat d'una caseta i continuarem recte per un camí asfaltat. Al cap de 200 metres, ens trobem amb una nova cruïlla. Seguim recte, sempre pel camí asfaltat, durant 1,2 km, fins arribar a una masia amb palmeres i eucaliptus. Aquí, si continuéssim recte podríem enllaçar amb l'Ecomuseu-desembocadura pel camí del Toll, situat a 3,2 km.\nLa nostra ruta continua cap a la dreta. Així abandonem el camí asfaltat, girem cap a la dreta i creuem el desguàs de Nassos per un pont de formigó seguint a l'esquerra per un camí de terra durant 1,9 km, fins arribar a una bifurcació, passada la masia de la Canyadora. Seguirem a la nostra dreta durant 500 metres més fins arribar a un Stop, on creuarem, amb molta atenció, la carretera de Deltebre a la Marquesa. En creuar la carretera, seguirem per un camí asfaltat (deixarem una granja a la nostra esquerra) durant 1,2 km fins a trobar, a la nostra esquerra, el camí de terra pel qual ja haurem circulat durant l'anada, que ens conduirà de nou a la típica caseta d'arrossar, el cementiri i l'Ecomuseu.


“N’hi ha que temen el Nadal. Com si fos més fàcil compartir el dolor que l’alegria” (Antoni Bassas)\n“N’hi ha que temen el Nadal. Com si fos més fàcil compartir el dolor que l’alegria”\nFra Mateu Sanclimens, franciscà caputxí, afirma que “antisistema vol dir anar contra corrent. El primer radical va ser Jesús”\nANTONI BASSAS Barcelona 20/12/2015 00:00\n¿Ha sentit que els polítics li parlessin a vostè, en aquesta campanya?\nNo gaire. Aquesta vegada m’he sentit molt poc interpel·lat. M’hauria agradat que fessin autocrítica de com han anat fins ara les coses. Cal foc nou. Que hi hagi honestedat a la vida social, començant pels polítics. Que hi hagi ganes de respectar el que és diferent. I que es veiés una mica més de compromís.\nSom a tocar de Nadal. Què té de nou i què de sempre aquest Nadal del 2015?\nEm sap greu que es perdi el sentit més religiós del Nadal. I, des del punt de vista familiar, em sap greuque hi hagi gent que temi el Nadal, que voldria que ja hagués passat. Hi ha gent que no està gaire disposada a compartir l’alegria. Diuen que és més fàcil compartir el dolor que l’alegria. Quan hi ha un dolor, quan es mor algú, encara hi corren. Però felicitar per un èxit costa molt.\nQuin és aquest sentit religiós que li sap greu que es perdi?\nEl sentit religiós de celebrar la proximitat de Déu d’una manera que no imaginàvem. Gairebé és desmuntar una certa idea que molts tenen de Déu. Un Déu totpoderós, a les altures, i pum, resulta que neix com un nen. Això va fer que la societat romana tractés molts cristians d’ateus perquè negaven els déus i donaven culte com a diví a un home. Un home pobre i nen. Per a mi és el que té més valor.\nPer la gent que ve a demanar ajuda al convent Pompeia, com veu la societat vostè?\nSón dues classes de gent: la gent immigrant i la gent del país. Entre la gent nouvinguda, molts han vingut enganyats perquè pensaven que aquí hi trobarien qui sap què, i no hi han trobat els mitjans de vida. I els que són d’aquí són els que han anat en decadència, els que han quedat sols a casa i no saben com viure i pagar el lloguer. Em fa patir la gent que està sola, i la gent jove per dues coses. La primera, per la falta de feina quan han acabat els estudis; pateixo per l’atur i perquè no agafen aquest ritme de treball que s’ha d’agafar de jove. I la segona, per la poca capacitat que tenen de trobar-se a si mateixos, sempre connectats, amb falta de capacitat de concentració i amb ganes de passar-s’ho bé com sigui. Sempre han d’estar en moviment i connectats. Això no és bo.\nQuin profit li fa el silenci?\nSembla que el silenci em digui el que he de fer. Jo sóc més aviat actiu, i el dia que puc tenir lliure sense feina concreta, respiro. Quan dic silenci vull dir temps lliure per reflexionar. Tampoc és allò de dir que faig net de la meva ment, no sóc d’aquests. A mi em costaria molt el que els agrada a alguns, a part dels cartoixans, que si poguessin passarien 8 dies sols en una ermita.\nHa fet vot de pobresa?\nHe fet vot de pobresa. En broma, els que vénen ens diuen que nosaltres fem vot de pobresa i ells el compleixen. Molta gent compleix la pobresa sense fer el vot. I nosaltres el fem i no ens falta de res. Una comunitat és com un comunisme: si algú em dóna o guanya alguna cosa, va a la comunitat, no tinc bossa pròpia. És la comunitat la que et dóna, amb un respecte, la teva llibertat i iniciativa perquè no et falti de res. Els vots religiosos són tres: pobresa, obediència i castedat. El vot de pobresa, segons els defineix una frase de les nostres mateixes constitucions, diu: “Acontentar-me amb el mínim necessari i no permetre’m pas el màxim permès”, o sigui, quan et donen permís per fer alguna cosa i hi renuncies per tarannà personal.\nI a algú que ha fet vot de pobresa què li sembla el concepte d’austeritat?\nAusteritat és una paraula que, com tantes altres, s’ha fet malbé. Alguns demanen austeritat potser perquè algú altre pugui tenir més. Et demanen austeritat a tu perquè els grans negocis puguin fer la seva. I això no. Penso com el González Faus, que diu: “El llenguatge és extremadament prostituïble. I com més alta sigui la realitat que intenta designar, més prostituïble. Fa quatre anys que en diem austeritat, que és el nom d’una virtut, d’una deixalla. El nom d’un dret trepitjat. Si no et donen el que et mereixes i has de viure en l’austeritat, no és el nom d’una virtut”. Si no em permeto el màxim permès sí que és virtut. Quan no m’ho puc permetre és prostituir la paraula.\nO sigui que hem manipulat conceptes nobles.\nExacte. Com caritat. Què vol dir fer caritat? És l’amor altruista al màxim, com el que Déu ens té a nosaltres. Caritat no és almoina.\nVostès, a la seva revista Catalunya Franciscana , van entrevistar l’ara exdiputat de la CUP David Fernàndez. Una mica abans, l’Antoni Puigverd, a La Vanguardia , havia parlat del “franciscanisme de la CUP”, en referència a la vida d’uns diputats que, entre altres compromisos, decideixen viure amb 1.400 euros al mes. ¿Hi veu alguna relació, entre sant Francesc i l’esquerra anticapitalista?\nEl primer radical va ser Jesucrist. Per a la seva època, la dels romans, estar a favor de la misericòrdia i de la dona era una mica antisistema. Se’n va al temple i s’enfada pel comerç de les coses santes. I sant Francesc també, a la seva època i al seu nivell. Què vol dir antisistema, al meu entendre? Vol dir anar contra corrent. Sant Francesc va anar contra corrent per mil detalls: venir d’una família rica, donar-ho tot, que el seu pare el portés a judici i ell es tragués el vestit i es quedés despullat davant la gent... Aquella vida itinerant i que es casés amb la pobresa és antisistema. Això sí, sant Francesc va ser un antisistema respectuós amb la manera de pensar i de fer dels altres. Tenim la sort de tenir un papa que vol imitar sant Francesc com a exponent de l’Evangeli com més pur millor. Veig sant Francesc i el Papa en aquesta línia. No s’inventen res, volen ser evangèlics. L’Evangeli diu moltes coses si se sap llegir. Antisistema és parar la galta quan t’han pegat. I quan tu perdones l’enemic és com posar-li foc als cabells, el desconcertes. No has de ser esclau del teu enemic, has de ser lliure. Has d’estar per sobre de la violència. La violència és una gran desgràcia. No has de voler tenir res a veure amb la violència. Pau i bé. O a qui et vol robar el mantell, dóna-li la túnica però no facis la guerra. És dintre del cor d’un mateix on un venç la guerra. Si vols ser lliure pots ser-ho. Sant Francesc deia que no volia tenir res per poder ser lliure. Si tenia possessions les hauria de defensar perquè algú les voldria robar.\n¿Haver renunciat al màxim permès l’ha fet feliç?\nFelicitat és estar bé amb tu mateix. Amb tu mateix i amb Déu. Comença per tu mateix i els que estan amb tu. L’amor és el motor de la vida, no l’austeritat. És l’amor que et fa fer això. Jo estic en una comunitat i no he de gastar més del que necessito, perquè potser ella ho necessitarà. Potser pot ajudar uns altres. I la devoció a sant Francesc i l’amor a Jesucrist, a Déu, és qui m’inspira aquest desig.\nVostè va entrar al seminari quan tenia 13 anys. Tota la vida ha viscut igual.\nSí, venia d’una família pobra i, per tant, agraeixo molt a casa meva l’austeritat obligada que teníem a la Colònia Prat de Puig-reig, El meu pare, tota la vida, durant els 50 anys que va treballar, ho va fer a la mateixa fàbrica i amb escassetat. De possibilitats d’estudiar jo en tenia poques, perquè al poble no hi havia ni escola, i molts anaven al seminari. I jo des de petit que tenia una sensibilitat que d’altres no tenen. No és cap gràcia ni cap mèrit, és com la música, a mi m’agrada i a d’altres els deu avorrir. Jo he tingut sensibilitat religiosa des de petit. Els avis resaven, la meva mare també. El meu pare no era tan practicant i creient, més aviat poc. Però, en canvi, quan vaig dir si podia anar al seminari dels frares, que m’havien dit que no s’havia de pagar, em va dir que sí, que al de la diòcesi no, perquè no el podia pagar i no volia anar a llepar ningú. Em van fer la reflexió, em van fer esperar un any a veure si me n’oblidava, si hauria estat disposat a dir que no. Va passar l’any i vaig dir que sí. Em van tenir assegut en un banc, abans de prendre la decisió, i em van dir que pensés dues coses. La primera: que amb la guerra a molts frares els van matar. I la segona: que pensés que molts capellans no són com haurien de ser. Que els sabria greu que fos dels que els maten i encara més que fos dels que no són com han de ser.\n¿I vostè què va entendre amb 13 anys?\nTot. Amb 13 anys s’entenen moltes coses. Però era un impuls. Després vaig tenir els tres anys de seminari menor, un any de noviciat a Arenys, tres anys de filosofia a Olot amb el pare Llimona, quatre anys de teologia a Sarrià i 4 anys més a Roma. Tens temps de replantejar-t’ho. I no me n’he penedit mai. De vegades t’hauria agradat organitzar-te més la vida amb el teu criteri, i no amb el que t’imposa la comunitat, com quan et demanen que canviïs de convent. A vegades penses si hauries tingut una família o uns fills. Però tant com penedir-me’n, no.


Els Castellers d'Andorra i els de París comparteixen plaça\nEls Castellers d’Andorra van actuar conjuntament ahir amb els Castellers de París, dins del marc del Correllengua, a la plaça del Consell General. Era la primera vegada que la colla francesa actuava al Principat i van aconseguir portar 50 membres.\nEls Castellers d’Andorra van fer una actuació en la línia de les últimes diades, assolint amb solvència tres castells de sis. En primera ronda van descarregar el 2 de 6, seguidament el 4 de 6 i finalment el 3 de 6 amb agulla. La jornada la van tancar amb pilars de comiat. Per la seva banda, els Castellers de París van


Èxit de la V Intarraction | CNTàrraco\nAvui al matí, el Club Natació Tàrraco ha acollit la V Trobada Aquàtica Intarraction una iniciativa generada conjuntament pel Club, el Consell Esportiu del Tarragonès, la Fundació Onada i l'Escola SOLC.\nEl matí s'ha desenvolupat molt bé, s'han dividit en grups segons els nivells de natació i, en primer lloc, tots han fet 15 minuts d'escalfament a l'aigua, nedant per relleus. A continuació, un grup ha fet iniciació al waterpolo, l'altre aquagym amb música i, el tercer grup, jocs a l'aigua. I així, s'han anat tornant per tal que tots els participants poguessin practicar les diferents activitats.\nIntarraction es tracta d'una cita consolidada al calendari i que té l'objectiu de potenciar les capacitats físiques i cognitives de persones amb necessitats especials i ajudar a facilitar la seva integració a partir de la pràctica esportiva de diferents modalitats aquàtiques. Tots els participants provenen de centres escolars i ocupacionals.\nPer al Club Natació Tàrraco, és important habituar a la pràctica de la natació i activitats aquàtiques per a les persones amb necessitats especials i per això es pretén incidir en l'ampliació de l'oferta d'esdeveniments esportius per aquest col·lectiu.\nHi ha hagut prop de 50 usuaris participants pertanyents als següents tallers i centres ocupacionals: Fundació GINAC de Valls, Aprodica de La Selva, Taller BAIX CAMP de Reus, Ventall del Vendrell, Fundació Estela, Taller SOLC i Fundació ONADA de Tarragona i ONADA de Torredembarra.


Lleida reforça el control del trànsit i la seguretat amb motiu de les festes de Nadal\nActualitzada 01/12/2021 a les 13:47\n© El Civicar de la Guardia Urbana, aparcat a la comissaria de Lleida.\nLleida reforçarà la presència policial al carrer amb motiu de les festes nadalenques amb una campanya de trànsit i seguretat ciutadana, un dispositiu que té l'objectiu d'augmentar la vigilància a les principals zones comercials de la ciutat i reforçar els serveis destinats a la regulació del trànsit, amb una major presència efectiva al carrer durant tots els dies de la campanya i, de forma especial, els dies on hi ha més presència a les àrees comercials.\nL'alcalde Miquel Pueyo ha afegit que la campanya també té l'objectiu de dissuadir i evitar "al màxim" els furts en zones comercials o major afluència de persones. L'intendent de la policia, Josep Ramon Ibarz, ha dit que volen incrementar la sensació de major seguretat al carrer. El paer en cap i l'intendent han coincidit en assenyalar que es recomanable seguir consells com primer els desplaçaments a peu i en transport públic, no acumular efectiu en les botigues o no deixar als vehicles objectes de valor a la vista, entre d'altres.\nPueyo ha agraït el treball conjunt dels cossos policials a Lleida en dies com aquests amb gran afluència de trànsit i vianants en les principals vies de la ciutat com poden ser l'Eix Comercial, l'Avinguda Catalunya, Rambla d'Aragó, Balmes, Rovira Roure, Ricard Vinyes, Prat de la Riba, Passeig de Ronda, i Príncep de Viana, entre d'altres. La campanya, que ja s'ha iniciat, s'allargarà fins al pròxim 9 de gener.


Regals exclusius per al dia de la mare | Revista Casar-se a Catalunya\nRegals exclusius per al dia de la mare\n4 mayo, 2017 Per Casar-se a Catalunya\nAra que la teva mare t’està ajudant tant amb els preparatius de la boda toca tenir un detall amb ella. El dia de la mare cada vegada està més a prop. És el moment de demostrar-li el teu afecte per tot allò que ha fet per tu. És així com a Casar-se a Catalunya t’hem volgut donar un cop de mà per inspirar-te en l’elecció del regal. Si encara no tens res pensat, estàs de sort, ja que hem escollit propostes de mil estils per tal que trobis l’elecció perfecta. Queda’t una estona amb nosaltres i et donarem les pistes que necessites.\nImatge: Koman Photography via Style Me Pretty\nJOIES PER A LA MARE\nEls complements sempre són una bona opció, ja que reuneixen feminitat i tendència en un sol detall. Pandora proporciona un peça acabada a mà i realitzada en plata de primera llei. Una aposta en forma d’anell que es converteix en un must have que irradia elegància.\nRegala uns clàssics per al dia de la mare, Diamonfire et presenta uns anells amb plata i zirconita. Aquesta proposta és ideal per a les personalitats amants dels complements subtils i de qualitat, els acabats uniformes omplen d’elegància les joies.\nPandora a l’esquerra i anells de Diamonfire a la dreta.\nSabem que cada mare és un món, per això hem volgut apropar aquestes idees tan diverses, de segur que trobeu el que esteu buscant! Si has pensat en una proposta dolça Amorino compta amb els macarons al gelato, una combinació del millor de la pastisseria francesa amb el gelato italià. Es presenten en uns elegants cofres isotèrmics, una idea genial per compartir un moment dolç amb la teva mare.\nPaul & Joe ofereix uns regals pràctics i exclusius per a la teva mare. A més a més amb la seva característica empremta, el disseny, fa dels seus productes una aposta floral, femenina i útil per a les mares més chic. Per tal d’acompanyar aquest present, què en penses sobre aquestes ulleres de sol tan lluminoses protectores al 100% d’UV? La marca Izipizi ofereix solucions divertides i juvenils, un estil que agrupa les últimes tendències.\nREGALA AROMES I BELLESA\nEns encanten les fragàncies que s’impregnen, permeten gaudir de la teva olor preferida durant hores. Per això Perfumable Lifestyle acompanya la seva colònia amb un fulard, ideal perquè acompanyi la teva mare a tots els llocs. I com que les aromes sempre són una bona opció, per això us hem seleccionat també la nova proposta de Carven, un perfum amb un toc d’espontaneïtat, una pinzellada de frescor i feminitat. A més a més ha estat elaborat amb matèries primeres naturals, com la flor de mandarina i de jacint blanc.\nFinalment, què en penses sobre regalar productes de bellesa? Nosaltres et proposem Galénic, ofereix una fórmula per a cadascuna procedent dels seus mestres. La unió del rigor farmacèutic i refinament, ajuden a la creació d’un principi que contribueix de manera eficaç i que proporciona una experiència incomparable per a la pell.\nLa Maison de champagne Veuve Clicquot presenta per a aquest dia tan especial Clicquot Flag, suavitat i frescor s’uneixen per a crear un gust intens i profund. L’ampolla va acompanyada d’un estoig únic que pertany a la col·lecció Say it with Clicquot. Aquesta proposta permet plasmar les paraules que t’agradaria regalar a la teva mare, ja que et dóna l’opció de gravar un missatge a l’estoig. Deixa de banda les targetes i passa a escalar posicions per fer d’aquest detall una solució original i única.\nUN REGAL, MIL PROPOSTES\nEncara no saps que regalar-li a la teva mare? Si tenies pensat amb un present dinàmic i juvenil, que et sembla la caixa d’edició limitada de Memory box de Cheerz i L’Occitane? Es tracta d’una caixa que es pot anar emplenant amb imatges a mesura que passa el temps gràcies al crèdit de 100 revelats. A més a més és acompanyat del bàlsam i·luminador Terre de lumière, de la nova gamma de L’Occitane en Provence. Però perquè la teva mare ho pugui portar tot amb ella, aquest regal ve acompanyat d’una bossa de roba per poder portar a totes parts. Un detall complet per a les mares més actives!\nLloguers Sarri: decorar el casament per a un ambient de somni\nFlors amb essència eco-friendly\nIdees de decoració en vermell per al teu casament\nProtegeix-te del ☀ no només a l'estiu amb @v\nFrozen Summer Collection és la nova col·lecció\nL'univers de les núvies és tot un món😍 Si et\n@zegarciaoficial presenta la seva primera línia d\nCopyright © 2021 · Més informació Wedding Media International · Avís Legal · Política de privacitat · Política de Cookies · Contacte · Anuncia´t


L’organització decideix ampliar el nombre de participants per donar cabuda al centenar d’equips que van quedar en llista d’espera.\nEs farà mitjançant un sorteig de les 27 places disponibles.\nFinalment seran 300 els equips que participaran a l’Oncotrail 2020. L’organització ha decidit ampliar de 270 a 300 la xifra d’equips que podran participar a la pròxima edició de la cursa, que se celebrarà el 3 i 4 d’octubre a Palafrugell. L’objectiu és donar cabuda almenys a una part dels 96 equips que van intentar sense èxit inscriure’s durant la matinada de dissabte a diumenge. L’adjudicació de places es farà a través d’un sorteig públic el pròxim 10 de març.\nProp de 100 equips en llista d’espera\nAixò significa que queden 26 places disponibles que l’organització ha decidit sortejar entre tots els equips que han quedat en llista d’espera. S’ha adjudicat un número a cada equip per ordre alfabètic. Així, a partir d’aquesta numeració es realitzarà el sorteig. El sorteig serà públic i es realitzarà el pròxim 10 de març a les 7 de la tarda a la seu de la Fundació Oncolliga Girona.\nPer últim, l’organització d’Oncotrail lamenta no podar donar cabuda a tots els equips interessats. No obstant això, remarca que volen seguir amb la prudència que l’ha caracteritzat fins ara. Una prudència que ha estat clau perquè l’esdeveniment s’hagi pogut desenvolupar any rere any sense incidències importants. Així doncs, enguany 300 equips participaran a l’Oncotrail 2020.\nEtiquetes Cursa solidària Fundació Oncolliga Girona Lluís Comet Oncotrail\nL'Oncotrail continua treballant en la 8a edició - Ràdio Palafrugell


Freixenet i Henkell van formalitzar divendres al vespre l’acord de compra - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\nFinalment, s’ha concretat la compra de participacions que pertanyen a dues branques de la família, els Hevia Ferrer i els Bonet Ferrer, que han venut un 29% i un 21,75%, respectivament. Josep Lluís Bonet, president de la companyia, i la branca familiar Ferrer Noguer, encapçalada per Josep Ferrer, mantenen de moment les seves accions, amb el 42% i el 7,25%, respectivament.\nHenkell, propietari a Espanya de Caves Hill, tindrà tres llocs en el consell d’administració, mentre que per part de Freixenet continuaran Josep Maria i Pere Ferrer. Pel que fa a Josep Lluís Bonet passarà a ser el nou president d’honor de la companyia.\nAmb l'acord les dues companyies pretenen ampliar la seva presència internacional en el sector del cava i dels vins escumosos. Josep Lluís Bonet Ferrer afirmava que Henkell "és un soci amb una forta visió de futur" que ajudarà a "mantenir la nostra identitat i la tradició, amb una presència internacional molt més forta en el futur". Per la seva part, Albert Christmann, soci de Dr. August Oetker KG, comentava que: "continuem amb l'expansió a les nostres àrees de negoci. Amb l'adquisició de les accions de Freixenet, reforçarem significativament la nostra posició al mercat internacional de la divisió de vins escumosos, vins i licors, alhora que construirem la base per a un creixement sostenible d'aquest negoci".\nEl grup Henkell està representat a 21 països a través de les seves filials, que exporten a més d'un centenar de mercats.