“Don Bosco és un sant molt modern” | Catalunya Religió\n“Don Bosco és un sant molt modern”\n(Eva Queralt –Estris) El salesià Emili Marcos, rector de la parròquia Sant Joan Bosco de la Meridiana a Barcelona, reconeix que avui la relació entre fe i educació en el lleure té "dificultats però també brots verds". Ho explica en l'entrevista que li dedica la revista Estris, en el marc de la celebració del bicentenari del naixement de Don Bosco. Podeu llegir-la a continuació.\nMarcos va estudiar amb els salesians des de petit i el seu sistema educatiu ja el va captivar. Després va estudiar Magisteri a Blanquerna i Pastoral Juvenil i Catequètica a la Universitat Pontifícia Salesiana de Roma. Va ser ordenat sacerdot al 1984, però ha estat animador de grups de fe i catequesi des dels 15 anys i fins encara avui. La seva trajectòria gira en torn a 3 eixos: Don Bosco, joves i fe, i de fet, ha ocupat càrrecs com Responsable Provincial d’Esplais i Centres Juvenils Salesians o Delegat Provincial de Pastoral Juvenil. També ha estat membre del Patronat de la Fundació Pere Tarrés (1994-2006).\nCom a gran coneixedor de la vida i obra de Don Juan Bosco (1815-1888) i del seu sistema educatiu, en el bicentenari del seu naixement ens apropa a la figura d’aquest sant i ens explica la seva influència en l'ensenyament, l'educació en el lleure i en la societat en general.\nDe petit, vostè va estudiar a l’escola dels Salesians de Rocafort, però com va descobrir l’estil educatiu de Don Bosco?\nEntrar als Salesians de Rocafort va fer que visqués un ambient que m’agradava. Jo havia estat en altres congregacions i podia comparar, i vaig copsar que els salesians estaven molt bolcats i presents a les nostres vides, un fet què vèiem en positiu. També veia que jugaven amb nosaltres i si calia s’arromangaven la sotana, cosa que em sorprenia. En aquell moment no entenia perquè ho feien, però és l’estil educatiu de Don Bosco. Un altre aspecte que em va enganxar era veure el bon ambient que hi havia entre ells.\nI després, de jove, què l’atreia més del seu ideari?\nDiria que més que l’ideari, de Don Bosco em va atreure el seu estil de vida i educatiu. No és tan important què pensava o què escrivia sinó què feia. És un estil que a mi em va molt: era un capellà que s’estimava molt els joves i que per ells es jugava la pell. Això és l’aspecte que sempre m’ha impactat més de Don Bosco, que sent un sacerdot del segle XIX, es va entregar als joves i especialment als més massacrats i exclosos per la societat d’aquell moment.\nPrecisament en relació als joves, com resumiria els punts clau de la filosofia de Don Bosco?\nAllò que és fonamental és l’estimació als joves per sobre de tot. És un estimar sense esperar res a canvi, és buscar sempre el bé del jove, i no un bé limitat sinó un bé per sempre, és a dir, volia que fossin feliços a la terra però també en l’eternitat. També és fonamental la seva manera de buscar allò més positiu de cadascú. Per molt que un nen semblés desestructurat o molt entremaliat, ell sabia trobar el punt positiu que feia possible engegar tot el procés educatiu. Finalment, destacaria la confiança que tenia en els joves en una societat que era fonamentalment d’adults i la importància de l’optimisme en el seu sistema educatiu: hi havia sacrifici i esforç, però mai es perdia l’alegria.\nSembla una filosofia molt actual. La importància rau en fer-ho fa 200 anys?\nÉs que jo crec que és un sant molt modern, especialment el seu estil educatiu i també el tipus de relació amb els altres. En aquest sentit, sempre he pensat que aquest punt de modernitat pot enganxar en totes les èpoques, també en l’actual, i que pot servir fins i tot per qualsevol laic.\nQuina influència va tenir Sant Francesc de Sales en la manera com Don Bosco enfoca el seu sistema educatiu?\nMoltíssima. Ja d’entrada, aconsellat pel seu director espiritual, Don Bosco inicia la seva obra sota l’advocació de Sant Francesc de Sales. Era un sant que li agradava molt per la seva dolçor i per la seva amabilitat amb el tracte. Va veure que de cara a la seva metodologia educativa enfocada a joves que necessitaven estimació i autoestima i que podien ser de tracte difícil, l’estil de Sant Francesc de Sales era molt apropiat. Curiosament, la congregació que funda jurídicament es diu Congregació Sant Francesc de Sales, i d’aquí venim els salesians, tot i la distància en segles entre Sant Francesc de Sales i Don Bosco.\nLa influència del missatge de Don Bosco va més enllà dels centres i entitats de la família salesiana. És prou coneguda o reconeguda aquesta herència per la societat en general?\nDiria que no és prou coneguda i això està en els deures i mancances que tenim com a congregació, no hem sabut fer propaganda i ens hem mogut molt en el dia a dia, la senzillesa, i tot i que per a Don Bosco van ser molt importants els mitjans de comunicació social, curiosament crec que no els hem acabat d’explotar del tot. Potser hem estat una congregació més pendent de mirar cap endintre que cap enfora. Ara s’estan fent les coses una mica diferent però el bagatge ens ha passat factura.\nLa celebració del bicentenari, ha ajudat a difondre el seu missatge?\nAquesta ha estat, almenys, la intenció. S’ha fet una aposta seriosa per conèixer millor la seva figura, tant per al públic en general com dintre de la família salesiana, ja que sovint nosaltres mateixos ens quedem amb les quatre idees principals i hauríem d’aprofundir més en el seu missatge. De fet, s’ha avançat molt en la difusió dels petits detalls del seu estil educatiu i s’estan publicant estudis i llibre seriosos sobre la seva figura i vida.\nActualment, quina és la presència de la família salesiana a Catalunya?\nDintre de la família salesiana hi ha àmbits que estan presents a Catalunya de fa molt temps, com tot el que fa referència a l’escola professional. No podem oblidar que la primera presència a Catalunya és amb els Tallers Salesians de Sarrià, a finals del segle XIX i que es poden considerar l’inici de l’escola professional. Aquest camp no l’hem perdut, però a més, hi hem sumat tot el que fa referència a escoles, esplais i centres juvenils, i també s’han desenvolupat dos àmbits més, com són les parròquies i les plataformes d’educació social, centres oberts, Unitats d’Escolarització Compartida (UECS), Centres Residencials d'Acció Educativa (CRAES)... i mantenim la secció de publicacions a través de l’editorial EDEBE. Paral·lelament, hi ha la família salesiana laica, formada per gent molt formada que ha anat assumint càrrecs de responsabilitat i que viu aquest esperit salesià i aquest estil de vida i educatiu en el dia a dia.\nEntre aquestes branques, com comenta, hi ha escoles i centres d’educació en el lleure. Com es vincula l’educació formal i la no formal?\nTenim una mica de tot, alguns esplais estan vinculats a un col·legi i tenen l’avantatge de disposar de molts més recursos materials, instal·lacions... i d’altres centres d’esplai depenen d’una parròquia o són més autònoms i tenen més precarietat. L’element més interessant seria assenyalar que l’escola pot detectar quins infants necessiten el lleure per desenvolupar- se millor o per aprendre a relacionar- se amb els altres, de manera que l’educació formal els porta a la no formal i això els aporta una experiència d’amistat, de lleure, de contacte amb la natura, que potser l’escola no li pot donar. L’estil educatiu, però, es viu tant a l’escola com a l’entitat de lleure.\nLa realitat dels infants que arriben al lleure des de l’escola i la dels que hi arriben des de la parròquia del barri, és molt diferent?\nCertament, una de les glòries de l’esplai salesià és que és un espai d’àmplia acollida i on ve la gent més senzilla del barri. En general, són espais en zones populars i els infants són de famílies amb dificultats, sobretot econòmiques... Els centres oberts fan possible també un altre tipus d’atenció, amb infants amb necessitats ja més específiques. En llocs on conviuen esplais i centres oberts és interessant la relació. Amb el triangle ‘escola, centre obert i esplai’, els infants disposen de molts recursos i mitjans per al seu desenvolupament i per millorar la seva situació.\nDe fet, Don Bosco va fomentar l’educació sobretot entre els infants i joves més pobres. Tenint en compte l’elevat índex de pobresa infantil que vivim avui, com veu la tasca dels centres diaris?\nLa veig fonamental. Crec que a nivell de la nostra institució s’ha fet una aposta molt seriosa per aquestes plataformes d’educació social que abans comentava i un esforç econòmic fins i tot amb diners propis on no arriben els ajuts públics. Potenciar aquestes plataformes és imprescindible perquè molts d’aquests infants no tenen institucions que els donin suport en horari no escolar. És una mica el que feia Don Bosco, en cada moment facilitar allò que feia falta, si era a la nit feia una escola nocturna, si era en diumenge organitzava alguna activitat, adaptava l’horari i les accions a les necessitats dels altres.\nCreu que la figura de Don Bosco ha influït en la manera de fer de l’educació en el lleure?\nNo sé si se l’ha tingut molt en compte o no, però hi ha elements del lleure que enganxen perfectament amb l’estil educatiu de Don Bosco. La seva insistència en crear un bon ambient per millorar l’experiència educativa és fonamental a l’esplai, i també el foment de les relacions personals, l’amistat, l’estimació als infants, buscar que cadascú desenvolupi els aspectes que li van més, l’alegria..., són petits detalls que apropen el món del lleure i els valors salesians.\nVostè és mestre de pastoral i ha ocupat diferents càrrecs vinculats a joves i pastoral, com delegat provincial de Pastoral Juvenil. Com creu que s’ha de treballar el transcendent amb els joves?\nÉs una pregunta complexa. No és fàcil, ni per part dels joves ni pel que implica la vivència religiosa. El jove actual té molts valors però l’ambient religiós que hi havia abans ara no es té. Potser abans aquesta religiositat era una fal·làcia, perquè era molt externa, sociològica, i no penetrava en la persona, per tant tampoc crec que sigui bo tenir nostàlgia del passat ni comparar els joves d’abans amb els d’ara. Els joves d’ara són com són i això és el que hem d’assumir. Avui, crec que és important donar-los l’oportunitat de viure experiències, potser experiències que d’entrada no són del món de la transcendència, però que poden preparar-lo, com treballar el silenci, la contemplació, o treballar la interioritat i les relacions més enllà de l’immediatisme.\nAixò serien fases prèvies per després anar a altres alternatives. Es tracta d’un procés, un itinerari d’educació en la fe, on la relació amb el transcendent ha de venir per un seguit d’experiències que t’hi apropen i no per una experiència puntual ni per grans discursos i predicacions catequètiques. Les vivències els han de fer reflexionar, pensar, que vegin que en aquest camí s’hi troben a gust, que són feliços i que comencin a entrar en contacte amb aquest món misteriós del transcendent fins a arribar a l‘experiència que per a mi és més bonica i que és pensar que aquesta vida val molt la pena perquè hi ha tot un Déu que t’estima.\nSi aquest procés ha de ser vivencial, l’educació en el lleure és un bon espai per fomentar la fe?\nÉs fonamental. Sempre he cregut molt en l’educació en el lleure com un espai d’experiències amb oportunitats per al món religiós, tot i que és molt complicat en aquests moments per com vénen els monitors i com vénen els infants. Crec que és una plataforma evangelitzadora privilegiada perquè els infants hi van lliurement, van a passar-s’ho bé, i poden viure-hi coses que poden ser mitjans per arribar a la transcendència: l’alegria, la festa, el contacte amb la natura... tot això pot formar part del camí al transcendent.\nPer què diu que ara és més complicat apropar els infants al fet religiós?\nPerquè a nosaltres, tot i ser una institució religiosa, ens vénen monitors no creients. Com a institució salesiana hem d’acollir tothom, creient i no creient, i ens pot passar que un nen que ha crescut amb nosaltres vulgui ser monitor tot i que potser no és creient. La gran glòria dels esplais és ser un espai d’acollida per a tothom, però això té contrapartides. Podem tenir grans monitors i educadors, però si no són cristians no tenen una identificació total amb el carisma d’aquell esplai i si una institució religiosa té esplais és precisament per donar una oferta de lleure amb un carisma determinat, que és el cristià.\nAquests joves sovint no veuen la importància que tenen en el sistema educatiu la fe i la religió i aquí hi poden haver conflictes. Diuen que estan “en comunió amb els valors”, però hi ha valors que tenen un nom i un cognom i el seu valor només té nom. Jo mateix faig formació de monitors i quan parlo de la part de transcendent alguns m’escolten només per respecte.\nAmb els infants també passa però és diferent. Podem tenir infants creients i no creients però si optem per una normalització religiosa dintre de l’esplai, ho acceptaran tot de bona gana. Igual com podem fer un joc que no els agradi massa, també podem fer una reflexió al final de la tarda o una celebració de la paraula... o fins i tot una missa! Crec important el concepte de normalització religiosa, ha de ser normal que el fet religiós sigui present a l’esplai.\nAixí, com definiria la relació actual entre fe i educació en el lleure?\nHi veig dificultats però també brots verds. Des de la meva experiència, aquests brots vénen quan ajuntes esplais amb grups de fe oferint als grups de fe ofertes de voluntariat en entitats de lleure. Un exemple seria proposar en grups de confirmació que facin de monitors voluntaris. Que hi hagi monitors integrats en grups de fe facilita el camí moltíssim. A nivell salesià, jo he estat defensant molt aquest apropament com a línia de pastoral de futur. Si el monitor no té un grup de fe, crec que almenys hauria de tenir obligatòriament un grup de\nD’on sorgeixen aquests grups de fe?\nDe les parròquies, de les escoles... Normalment, als nostres centres es fa l’oferta perquè vagin als grups de la parròquia. Don Bosco també va ser un propulsor de les arts.\nQuin paper creu que juguen les arts com el teatre, malabars, música... en el desenvolupament dels joves?\nEl jove s'expressa a través del cos i de mil maneres. Don Bosco ho va fer amb els mitjans que tenia, bandes de música, teatre, jocs de mans... Ara tot el món artístic s’ha desenvolupat moltíssim i ha esdevingut un repte.\nL’expressió artística hauria de ser un filó a partir del qual treballar millor als esplais i centres juvenils. Entre nosaltres, últimament s'ha desenvolupat molt el teatre, però jo no em quedaria només amb això i aprofitaria expressions més actuals com els grafitis, la música actual i d'altres que s’haurien de potenciar més. Seria una manera d’actualitzar la proposta de Don Bosco d’unir l’art i la música amb l’esplai, el lleure i la fe.\nQuin missatge creu que donaria avui Don Bosco als joves monitors i monitores que dediquen el seu temps lliure a fer de voluntaris amb infants?\nEstic convençut que els hi diria: “Estimeu molt els infants i joves de manera que se sentin realment estimats, viviu la seva vida, estigueu entre ells i no tireu mai la tovallola quan vegeu que algú no segueix el procés”.\nDon Bosco va ser un somniador. Per acabar, com es pot transmetre l’esperança d’un futur millor als joves d’avui?\nEn primer lloc, cal que recuperin l’autoestima i en això Don Bosco era un artista. El fet de donar-los l’oportunitat de desenvolupar els aspectes en què se sentien millor, més còmodes i més capacitats, és important. I d’altra banda, cal ajudar-los a concretar aquestes esperances i acompanyar-los per tal que es puguin realitzar. O sigui, posar els mitjans amb beques o buscant els llocs més adients on puguin desenvolupar millor allò que desitgen, encara que sigui removent cel i terra com feia Don Bosco. Crec que no s'ajuda gaire dient, “noi, noia, tu vals molt", i després no fer res perquè aquesta vàlua sigui efectiva.\n[Entrevista: Eva Queralt –revista Estris]\nEmili Marcos, entrevista, revista, Estris, Eva Queralt, educació en el lleure, salesià, lleure educatiu, Don Bosco, bicentenari, estil, Barcelona, Acció Social, Educació, Vida Religiosa, Clergat, Salesians


Monique Canto-Sperber | CatalunyaReligió.cat\nDij, 7/10/2010 - Francesc Torralba\nDivendres u d'octubre. L'ateneu de Barcelona està ple de gom a gom. La filòsofa francesa Monique Canto-Sperber imparteix una conferència sobre La vida humana i la fragilitat de les raons. Ha estat convidada per l'editorial Proteus a presentar els seus llibres traduïts en llengua castellana. Pensava que em trobaria quatre gats, essent un divendres a la tarda i una pensadora molt desconeguda en el nostre país, però em sorprèn l'interès que desperta la conferència. Em sorprèn gratament.\nA l'entrada em trobo amb Norbert Bilbeny, col.lega, antic professor meu i Catedràtic d'Ètica de la Universitat de Barcelona. També ens saludem amb Miquel Osset, editor de Proteus, que està fent una gran feina posant a l'abast textos d'ètica aplicada al servei de tots.\nMonique Canto-Sperber és Directora d'Investigació en el CNRS i ha ocupat llocs de responsabilitat en organismes com l'École Normale Supérieur, entre altres doctes institucions franceses. És prima, un poc distant, però, a la vegada, rigorosa i apassionada pel saber. Exposa en llengua francesa. Dóna gust sentir-la parlar, encara que parla molt fluix i cal estar molt atent. M'assec en la darrera fila perquè he de marxar abans del torn de les preguntes.\nSegueixo el seu discurs sobre el paper de les raons i de la deliberació en la vida humana. Ve a presentar-nos, sobretot, el seu llibre en castellà, Ensayo sobre la vida humana. Contra l'emotivisme postmodern i les falses dreceres de felicitats, Canto-Sperber defensa el paper de la racionalitat en la recerca d'una vida digna de ser viscuda. Es refereix a autors estimats, com Kierkegaard, també cita Albert Camus i discrepa explícitament d'ell. Té llibertat de criteri.\nEm queda gravat el darrer paràgraf de la seva conferència. Cito: "La vida que no s'examina no val la pena viure-la. Per a realitzar aquest examen, va recomenar la filosofia. Avui en dia, la reflexió sobre l'existència requereix la filosofia, no com una fortalesa erigida contra la vida o com una font de saviesa, sinó com una manera de deixar petjada en la vida. És una condició, entre altres, de la reflexió sobre l'existència".\nBenvinguda a casa nosta. ¡Tan debò tingui molts lectors!\nL'evangelització dels joves\nVida plena i vida ocupada\nEl valor del mestre


Què és el VAR i com funciona\nDilluns 25 de juny. Tercera jornada del grup B del Mundial de Rússia. A l'estadi de Kaliningrad, Espanya està perdent 1-2 contra el Marroc i està a punt de ser eliminada. En el minut 90, Marco Asensio serveix de córner i la pilota arriba als peus de Carvajal, el centre del qual és rematat d'esperó per Yago Aspas i marca un gol preciós que empata el partit. Tanmateix, el jutge de banda aixeca el banderí: és fora de joc? Després d'uns minuts d'incertesa, l'àrbitre dona validesa al gol. El partit acaba 2-2, fet que combinat amb l'1-1 en el partit entre Iran-Portugal fa que Espanya no tan sols es classifiqui per a vuitens de final, sinó que ho fa com primera de grup. (més…)\nCada quatre anys, el món s'atura durant un mes. Les millors seleccions del planeta es donen cita als camps de futbol per dirimir quina s'emporta el trofeu daurat a casa. La primera copa del Món es va celebrar el 1930 a l'Uruguai, i han canviat molt les coses des de llavors: el nombre de seleccions participants (de 13 a 32), el format del torneig, les mesures de seguretat, les retransmissions dels partits en directe, i fins i tot les regles del joc. Però potser el que més ha variat és l'impacte econòmic que genera un Mundial de futbol. (més…)


Finalitza la prova pilot de Mobilitat a la Massana i Encamp | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEl servei de Mobilitat ha donat per finalitzada la prova pilot per reduir les retencions a la CG2 i a la CG3. Han estat dos dies on s'ha suprimit un dels dos carrils de les carreteres de sortida de la Massana i Encamp en direcció a Escaldes-Engordany i Andorra la Vella. La primera conclusió que extreu l'organisme és que les retencions s'han continuat produint, però aquest cop en el lloc d'origen, quedant l'entrada de les parròquies centrals més alliberada. De la mateixa manera i a diferència de dimecres, aquest dijous Anyós no s'ha col·lapsat perquè s'ha suprimit l'agent de circulació a la rotonda d'entrada al poble, deixant que el trànsit es regulés sol.\nTot i que Mobilitat preveia allargar la prova durant tres dies, amb els dos matins que s’ha regulat el trànsit amb un sol carril ja han pogut recollir els resultats. El següent pas serà analitzar els temps de viatge dels cotxes en un informe que es presentarà durant el mes de febrer a la Taula Nacional de Mobilitat.\nPaciència i comprensió\nA través de les xarxes socials el servei de Mobilitat ha agraït la paciència i la comprensió de les conductores i conductors, que han vist com aquests dos dies han fet més cua de l'habitual. "El fet de fer cua des de l'origen ha generat molt estrès", reconeix el cap d'àrea de Mobilitat, Jaume Bonell, el que ha provocat que, al millorar el trànsit, el conductor "ja vagi estresat". Amb tot, reconeix que les franges horàries en què s'ha tallat el carril "són complicades", on s'ajunta l'entrada dels col·legis amb l'inici de la jornada laboral.\nEscrit per carrota el Dv., 01/02/2019 - 11:58 Enllaç permanent\nUna mica de cap i seny per part de tothom...i sobretot civisme.. .i tot aniria molt millor.


Estrenem nova web! | Ateneu L'Harmonia | Gestió comunitària a Sant Andreu de Palomar\nA l’Ateneu L’Harmonia estem d’estrena!\nDesprés de mesos de feina, per fi tenim nova web i nou domini!\nHem intentat que la nova web sigui moderna i dinàmica, molt més visual, intuïtiva i senzilla.\nAmb ella podrem informar-nos de tot el què es cou a L’Harmonia: les activitats de l’agenda cultural, els cursos i tallers, els mecanismes de participació, les entitats que l’habitem i molt més.\nVolem destacar-ne alguns aspectes i novetats:\nLa programació d’activitats està vinculada a Google Calendar i iCal, de manera que podràs agendar-te les que més t’interessin amb un sol clic.\nLes imatges prenen protagonisme i una presència molt major.\nBona part dels continguts es poden compartir a les principals xarxes socials, així com al Whatsapp.\nHem dedicat apartats propis i molt visuals als Espais de l’Ateneu, a les Entitats que l’habitem i als Recursos que volem compartir.\nHem volgut donar pes i importància als mecanismes de participació i presa de decisions. A la web els trobareu explicats amb detall i agendats en la programació.\nVolem aprofitar l’ocasió per agrair a l’Enric i en Ricard de gir.cat la seva dedicació i paciència en el procés de gestació d’aquesta web que avui us presentem. Gràcies per la bona feina i per facilitar-nos la nostra!\nEsperem que us agradi i us convidem a navegar-hi a fons!\nNotícia anterior Festa Major a L’Harmonia\nSegüent notícia L’Ateneu L’Harmonia és i serà Ateneu L’Harmonia


Què és un ERP? Principals característiques dels principals sistemes de planificació dels recursos - Olivia\nEts aquí: Inici / Què és un ERP? Principals característiques dels principals sistemes de planificació dels recursos / Microsoft / Què és un ERP? Principals característiques dels principals sistemes de...\nQuè és un ERP? Principals característiques dels principals sistemes de planificació dels recursos\nEl software de planificació de recursos empresarials (ERP) estandarditza, racionalitza i integra els processos empresarials en tots els departaments de finances, recursos humans, adquisicions, distribució i altres.\nCada organització gestiona a les persones, compra productes i serveis, ven (o regala) quelcom i administra els diners. La forma en què es maneja cada activitat variarà, però cada empresa realitza aquestes funcions bàsiques. En la majoria dels casos, és més efectiu gestionar aquests processos a través d’una plataforma de programari integrada que a través de múltiples aplicacions mai dissenyades per treballar juntes. Aquí és on entren en joc els sistemes de planificació de recursos empresarials (ERP). Amb aquesta filosofia Microsoft proporciona una tecnologia integrada One Microsoft.\nSi bé els ERPs van ser dissenyats originalment per a empreses manufactureres, s’han expandit a les empreses de serveis, distribució, etc. Cadascuna de les indústries té les seves pròpies peculiaritats. Hi ha certs processos comuns entre totes les empreses encara que molts directius pensin que la seva empresa necessita un projecte molt personalitzat. Cada vegada més, les empreses intenten racionalitzar els processos interns per abaratir el projecte d’implantació apropant-se a la funcionalitat estàndard del programari. Una bona ocasió per racionalitzar activitats que s’han realitzat històricament d’una manera perquè s’ha anat arrossegant la manera de treballar durant els anys sense preguntar-se per què veritablement no es pot canviar. La gestió del canvi és un altre factor important en aquests casos.\nQuè és un ERP?\nERP és un software que estandarditza, racionalitza i integra els processos de negoci en els departaments de finances, recursos humans, compres, distribució i altres departaments. En general, els sistemes ERP funcionen en una plataforma de programari integrada que utilitza definicions de dades comuns que funcionen en una sola base de dades.\nHistòria de l’ERP\nEl 1990, Gartner va crear el terme ERP per descriure l’evolució de la planificació de necessitats de materials (MRP) i la planificació de recursos de fabricació (MRP II) a mesura que s’expandien més enllà de la fabricació a altres parts de l’empresa, normalment finances i recursos humans.\nEls sistemes ERP van evolucionar ràpidament durant els anys noranta en resposta a l’efecte 2000 i de la introducció de l’euro. La majoria de les empreses consideraven que l’efecte 2000 i l’euro eren el cost de fer negocis, i els sistemes de planificació dels recursos institucionals constituïen una forma rendible de substituir múltiples sistemes antics per un paquet normalitzat que també podia abordar aquestes qüestions. En el cas de Microsoft, el 2002 va adquirir Navision, que es va convertir en Microsoft Dynamics NAV. Actualment és denominat Dynamics 365 Business Central.\nPer a què serveix un sistema ERP?\nEls sistemes ERP milloren l’eficiència i l’eficàcia de l’empresa mitjançant:\nIntegració de la informació financera. Sense un sistema integrat, els departaments individuals, com ara finances, vendes, etc., necessiten dependre de sistemes separats, cadascun dels quals probablement tindrà diferents números d’ingressos i despeses. El personal de tots els nivells acaba perdent el temps reconciliant nombres en lloc de discutir com millorar l’empresa.\nIntegració de comandes. Un ERP coordina la presa de comandes, la fabricació, l’inventari, la comptabilitat i la distribució. Això és molt més simple i menys propens a errors amb un sol sistema que amb una sèrie de sistemes separats per a cada pas del procés.\nProporcionar informació de la informació dels clients. La majoria dels ERPs inclouen eines CRM de gestió de relacions amb el client per fer un seguiment de totes les interaccions amb els clients. La combinació d’aquestes interaccions amb informació sobre comandes, lliuraments, devolucions, sol·licituds de servei, etc., proporciona informació sobre el comportament i les necessitats dels clients.\nEstandarditzar i accelerar la fabricació. Les empreses sovint troben que múltiples unitats de negoci fan funcions similars utilitzant diferents mètodes i sistemes informàtics. Els sistemes ERP poden estandarditzar i automatitzar els processos de fabricació i suport. Aquesta estandardització estalvia temps, augmenta la productivitat i redueix el nombre de persones.\nEstandardització de l’aprovisionament. A falta d’un sistema d’aprovisionament integrat, l’anàlisi i el seguiment de les compres en tota l’empresa és tot un repte. Les grans empreses sovint troben que diferents unitats de negoci compren el mateix producte però no reben el benefici dels descomptes per volum. Les eines d’adquisició d’ERP permeten als equips de compra negociar amb els proveïdors identificant als proveïdors, productes i serveis més utilitzats.\nFacilitar la presentació d’informes governamentals. Els sistemes ERP poden millorar en gran mesura la capacitat d’una organització per presentar els informes necessaris per a les normatives governamentals, en tota la cadena de subministrament, finances i recursos humans.\nQuins són els beneficis dels sistemes ERP?\nUn ERP millora el rendiment del negoci de diverses maneres. específicament:\nEficiència interna. Els sistemes ERP que funcionen correctament permeten a les empreses reduir el temps necessari per completar pràcticament tots els processos empresarials.\nMillor presa de decisions. Els ERPs promouen la col·laboració a través de dades compartides organitzats al voltant de definicions de dades comuns. Les dades compartits eliminen el temps perdut discutint sobre la qualitat de les dades i permeten als departaments dedicar el seu temps a analitzar les dades, treure conclusions i prendre millors decisions.\nMajor agilitat. L’estandardització i la simplificació resulten en menys estructures rígides. Això crea una empresa més àgil que pot adaptar-se ràpidament mentre augmenta el potencial de col·laboració.\nSeguretat millorada. Encara que una base de dades centralitzada amb dades empresarials és un objectiu important, és més fàcil de protegir que les dades que es troben dispersos en centenars de servidors en armaris o sota escriptoris. És particularment difícil, si l’equip de seguretat no és conscient del servidor o si conté dades corporatives.\n4 característiques clau dels sistemes ERP\nL’escala, l’abast i la funcionalitat dels sistemes ERP varien àmpliament. No obstant això, la majoria dels programes d’ERP tenen les següents característiques:\nIntegració en tota l’empresa. Els processos de negoci s’integren d’extrem a extrem entre departaments i unitats de negoci. Per exemple, una nova ordre s’inicia automàticament una verificació de crèdit, consulta la disponibilitat del producte i actualitza el programa de distribució. Un cop que l’ordre és enviada, la factura és enviada.\nOperacions en temps real (o gairebé en temps real). Atès que els processos de l’exemple anterior es produeixen als pocs segons de la recepció de la comanda, els problemes s’identifiquen ràpidament, el que dóna al venedor més temps per corregir la situació.\nUna base de dades comuna. Una base de dades comuna va ser un dels avantatges inicials de l’ERP. Permet que les dades es defineixin un cop per a l’empresa amb cada departament utilitzant la mateixa definició. Els diferents departaments havien de ajustar ara a les normes de dades aprovades i a les regles d’edició. Mentre que alguns ERP segueixen depenent d’una sola base de dades, altres han dividit la base de dades física per millorar el rendiment.\nAparença i tacte consistents. Els primers proveïdors d’ERP es van adonar que el programari amb una interfície d’usuari coherent redueix els costos de formació i sembla més professional. Quan un proveïdor d’ERP adquireix un altre programari, de vegades s’abandona l’aspecte comú en favor de la velocitat de llançament al mercat. A mesura que les noves versions entren al mercat, la majoria dels proveïdors d’ERP restauren la interfície d’usuari consistent. Gràcies a utilitzar tecnologia Microsoft, en totes les eines que el treballador utilitza manté el mateix look & feel i usabilitat. Això facilita l’aprenentatge i adopció per part del persona.\nEl Cloud ERP s’està tornant cada vegada més popular, però no tots els ERPs en núvol funcionen de la mateixa manera. Hi ha dos tipus principals:\nERP com a servei. Amb aquests ERPs, tots els clients operen sobre la mateixa base de codi i no tenen accés al codi font. Els usuaris poden configurar però no personalitzar el codi. Diríem que seria el model Business Central Cloud.\nERP en un núvol de IaaaS. Les empreses que depenen del codi personalitzat en el seu ERP no poden utilitzar-lo com un servei. Si desitgen operar en el núvol, l’única opció és traslladar-se a un proveïdor de IaaS, que trasllada els seus servidors a un lloc diferent. Diríem que és l’opció Business Central On Premise.\nPer a la majoria de les empreses, l’ERP com a servei ofereix tres avantatges: El cost inicial és menor, les actualitzacions a noves versions són més fàcils, i els executius reticents no poden pressionar a l’organització perquè escrigui codi personalitzat per a la seva organització.\nA Olivia hem evolucionat l’ERP en el núvol com a servei per a oferir una versió amb totes les funcionalitats bàsiques d’una PIME preconfiguradas perquè amb la modalitat d’autoservei puguis pujar les teves dades i començar a treballar. A més tindràs tota la formació online sempre accessible per a guiar-te en la implantació i posterior adopció dels processos amb el teu nou ERP, Olivia Express.\nI quina diferència hi ha amb Holded o Oddo? En aquest post, t’ho expliquem.\nI si tens més requeriments i necessites més funcionalitat, a Olivia tenim més de 20 anys d’experiència treballant amb PIMES de tots els tamanys i sectors que han millorat els seus processos de negoci amb Business Central i tota la tecnologia Microsoft 365.\nSi vols més informació, estarem encantats de poder assessorar-te per decidir el més convenient per la teva empresa\n17/05/2019 /by David Bonet\nhttps://www.olivia.cat/wp-content/uploads//queesunerp.jpg 2084 3125 David Bonet http://www.olivia.cat/wp-content/uploads//Logo-Olivia-2018-300x107.png David Bonet2019-05-17 11:14:502021-07-21 10:58:47Què és un ERP? Principals característiques dels principals sistemes de planificació dels recursos\nConsells per a la migració de dades a Dynamics 365 Business Central Claus per a una implementació exitosa d’un ERP


Vall d'Hebron realitza implants en el fèmur que permeten posar i llevar una pròtesi amb un clic. | SD Trauma\n29 gen. Vall d’Hebron realitza implants en el fèmur que permeten posar i llevar una pròtesi amb un clic.\nPosted at 15:27h in Noticies\tby\tSDtrauma 0 Comments\nVall d’Hebron realitza implants en el fèmur que permeten posar i llevar una pròtesi amb un clic.\nJose Bellart de 73 anys va ser el primer dels tres pacients operats en un programa de cirurgia de osteointegració en un sol temps de l’Hospital Vall D’Hebron impulsat pel cirurgià Dr. Pablo Corona.\nEn el cas de José, va sofrir una amputació transfemoral l’any 2007 a causa d’un accident de moto i ha estat barallant per 12 anys amb la seva pròtesi d’encaix convencional. Ens comenta com aquesta cirurgia ha canviat la seva vida: “Vaig deixar d’anar al gimnàs perquè perdia la pròtesi, estava traumatitzat. Això és una altra cosa; noto el sòl, on poso la cama, camí amb el meu fèmur, no em dol l’esquena per estar uns minuts dempeus, no em salta la pròtesi en asseure’m i em puc posar la pròtesi en segons amb un clic i un clau allen”.\nEl Dr. Pablo Corona explica: “les pròtesis han evolucionat moltíssim electrònicament, algunes fins i tot amb aplicació mòbil, però la subjecció al cos continua sent com fa segles”. El sistema de osteointegración en un sol temps consisteix a col·locar una peça de titani a la cama amputada que s’integra en el teixit ossi del fèmur. Aquesta peça surt pel monyó i té un adaptador universal que es pot encaixar amb qualsevol mena de pròtesi d’extremitat inferior.\nMalgrat haver disminuït la taxa d’infecció d’aquesta mena de cirurgia, de moment l’equip del Vall D’Hebron anirà pas a pas i solament està indicant aquesta cirurgia a pacients que no puguin viure amb l’altra pròtesi. Afirmen que de moment han fet tres casos i prefereixen tenir més experiència abans d’ampliar la indicació del procediment de osteointegració.\nLa Dra. Almudena Crespo, experta en rehabilitació, explica que el procés de rehabilitació és una part fonamental de l’èxit de la cirurgia. Diu que comença molt abans que el pacient abandoni l’hospital i que és un procés d’augment progressiu de força en el monyó fins pugui caminar amb total llibertat en sis mesos.\nPodeu accedir a la Font de la notícia en el següent enllaç:\nDescarregar Gràfic OI en PDF


Hospitals en Uğurludağ - Directori - Llistat - Guia - Hospital - Altres ciutats a çorum - Çorum - Turquia - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › Turquia › Çorum › Altres ciutats a çorum › Hospitals en uğurludağ\nHospitals en uğurludağ Altres ciutats a çorum > Çorum > Turquia\nSi heu cercat Hospitals en Uğurludağ per un hospital que visita amb freqüència, ja sigui perquè és un pacient amb una malaltia crònica o perquè treballa al centre, consulteu el número de telèfon i l'adreça de l'hospital. Si veus algun error, contacta amb nosaltres.\nNecessiteu saber el que Hospitals en Uğurludağ és a prop de casa? Aquí hi ha un directori que conté tots els hospitals Turquia, de manera que podeu trobar un hospital prop de la vostra casa. Trucada telefònica amb qualsevol consulta o persona personalitzada.\nSi ja no sap què fer quan truqueu Hospitals en Uğurludağ i ningú escolta el telèfon ràpidament, us direm què heu de fer: proveu de trucar als telèfons que oferim aquí. Són els telèfons de cites i atenció a les 7399 persones que viuen a Uğurludağ.\nHospitals en Uğurludağ per categoria\nCada any paguem centenars d'impostos amb els que paguem per la salut pública, per la qual cosa hem d'anar als serveis públics de salut per pagar el que estem pagant cada any. Aquí us mostrem una llista d'hospitals públics a Uğurludağ (Turquia)\nNo sempre un pacient pot o vol esperar a la llarga cua dels hospitals públics. En aquest cas, si les condicions financeres estan disponibles per a això, és millor anar a un hospital privat. Esteu dubtant de on dur a terme el vostre tractament o teràpia? Aquí a Hospitalsworldguide teniu a la vostra disposició una llista de tots els hospitals privats de Uğurludağ (Turquia)\nLlistat de hospitals pròxims a Uğurludağ\nVezirköpru Devlet Hastanesi- (Situat a 114.25 km)\nIskilip Devlet Hastanesi- (Situat a 31.16 km)\nT C Saglik Bakanligi Kalecik Devlet Hastanesi- (Situat a 96.31 km)\nÇankiri Devlet Hastanesi- (Situat a 73.97 km)\nAnkara Meslek Hastaliklari Hastanesi- (Situat a 143.44 km)\nT C Saglik Bakanligi Kirsehir Devlet Hastanesi- (Situat a 141.68 km)\nÇorum Devlet Hastanesi- (Situat a 45.58 km)\nAlaca Devlet Hastanesi- (Situat a 45.56 km)\nTosya Devlet Hastanesi- (Situat a 71.56 km)\nÖzel Keçiören Hastanesi- (Situat a 142.67 km)


Cap Vermell - Adéu, Pau Cateura!\nHa finat Pau Cateura, professor d'Història Medieval de la Universitat de les Illes Balears des de 1974. Va ser autor de nombroses publicacions i gran coneixedor dels esdeveniments històrics de les Illes Balears. Alt i gros, amb bigoti blanc sota el qual amagava un somriure discret de fina ironia, de vegades el veien per Palma amb un caminar alegre i joiós. Entre els seus treballs hi figura l'obra Capdepera ara fa 700 anys; aquesta breu, però interessant publicació (34 pàgines), commemora els 700 anys de la creació de Capdepera quan Jaume II, a les seves “ordinacions”, manà la construcció d’una vila fortificada o “vila-força” a l’indret on se situava una antiga torre musulmana, que aleshores ja era coneguda com a torre d’en Nunis.\nL’autor, hi explica els projectes i els plans del monarca a la Mallorca de 1300 i, sobretot, el disseny i les obres de la construcció de la fortalesa del que avui es coneix com el “castell de Capdepera”, amb una descripció dels seus elements més característics.\nCateura s'especialitzà en l'estudi de les finances, fiscalitat i crèdit en els segles XIII, XIV i XV. També formava part del departament de Ciències Històriques i Teoria de les Arts.\nEstava previst que el doctor participés aquest mes de novembre a Maó en les XXXVI Jornades d'Estudis Històrics Locals dedicades als jueus a Balears. Presència, expulsió i repressió amb la ponència "Els jueus a les Balears (Edat Mitjana)".\nDes de Cap Vermell volem fer extensible el nostre plany per la seva pèrdua a la família i tenir-lo en el record, com un treballador en majúscules per la Història i la Cultura de les Illes Balears. Adéu Pau!\n"Has finat, Pau Cateura.\nha caigut com un espasme,\nquan t'ha vist jeure.\nHas marxat de la Història,\nsense més ordenacions,\nrèquiem sense bordons\nQue hom et guardi en la glòria,\net tindrem en la memòria\ndels nostres caps de cantons!


Divendres, sisena Festa de la Música de l'AMPA Font del Roure - Notícies de l'Ajuntament de la Vila de Masquefa\nDivendres, sisena Festa de la Música de l’AMPA Font del Roure\nAquest divendres, 8 de maig, a partir de 2/4 de 6 de la tarda, tindrà lloc la sisena edició de la Festa de la Música que anualment organitza l’AMPA de l’escola Font del Roure. La festa omplirà el pati de La Fàbrica Rogelio Rojo de tallers, actuacions, activitats i sorpreses –totes relacionades amb la música- per a totes les edats.\nHi haurà un escenari amb il·luminació i so professional amb més de 6.000W. Tampoc no hi faltaran –com en els anys anteriors- una tómbola on tots els assistents tenen premi assegurat, i el servei de bar on l’AMPA servirà les seves famoses creps. Si plou, les activitats es traslladaran a la Sala Polivalent. Diferents entitats i persones vinculades al món musical col·laboraran amb la festa.\nLa celebració també està oberta a tots els infants i joves d’entre 8 i 18 anys que vulguin sortir a cantar i ballar a l’escenari que es muntarà al pati. Per poder fer-ho, només cal descarregar-se la butlleta d’inscripció que trobaran al Facebook de l’AMPA Font del Roure de Masquefa, omplir-la i enviar-la per correu electrònic a l’adreça ampafontdelroure@hotmail.com o bé deixar-la a la bústia de l’AMPA que hi ha a l’escola.


f i l o b l o C: Prohibir per garantir la igualtat\nPublicat per el pensador a 8:42 p. m.\nClarament és un atac de l'associació ultracatólica que vol difondre el sue criteri i pensament. Però ja que tenen un pensament molt radical que atempta contra la integritat d'altres persones, no és una mera opinió o expressió, es pot calificar d'atac verbal i moral.\nSense dubte les ofensives es dirigeixen contra els LGTBI que com ha persones tenen drets que s'han de respectar. Així doncs, aquest cas representa una falta contra el compliment dels drets humans i es veu justificada la seva prohibició.\nEl sexe i el gènere són qüestions que pertanyen a l'individu, ja que un mateix és qui pot desenvolupar-se i conformar-se com a tal, tenir ple coneixement de qui és o vol ser i treballar per assolir el seu caràcter i la seva persona. Així doncs, com diu Stuart Mill, tothom ha de ser lliure de ser qui és i de tenir la oportunitat de desenvolupar-se, la societat ha de protegir els individus sempre que aquests no atemptin contra el benestar dels altres.\ndissabte, 25 de març de 2017 a les 10:16:00 CET\nNatàlia Urbano Segador ha dit...\nÉs evident que la defensa de Stuart Mill sobre que la societat ha de sancionar aquells que perjudiquin els altres i se situïn en contra els drets fonamentals és clara i transparent en aquest cas.\nEls clarament perjudicats, atacats i atemptats en aquest cas són el col·lectiu LGTB que rep un atac en forma de violència per part d'aquesta associació anomenada "Hazte Oír", una violència i un atac cap al dret a la llibertat, i per tant, que ofèn i pretén cohibir la identitat d'aquest col·lectiu.\nPenso que tan el concepte de gènere com el concepte de sexualitat formen part de cada individu, és a dir, formen part dels drets d'aquests individus, és una qüestió de dret a decidir i de dret a ser.\ndimecres, 29 de març de 2017 a les 19:51:00 CET\nÉs una qüestió d'actitud i de valors. Aquesta campanya dona a veure un punt de vista catòlic i dogmàtic a la gent mitjançant un bus, de la mateixa manera que podria donar-se el cas a internet, televisió, propaganda, etc. La reflexió és que de la mateixa manera que una persona transexual pot sentir "una falta de llibertat" al veure aquest missatge rondant, en cas que fos (i ho ha estat) sancionat, seria tanmateix una falta de llibertat d'expressió, una falta de llibertat de pensament i una falta de llibertat de realització dels difusors d'aquest missatge. Si busquem el bé comú com a finalitat, trobarem que igual que hi ha molta gent en contra, també hi ha gent igual d'ignorant que hi está d'acord, per tant, quin és el bé comú? El que vull dir és que si es sanciona el missatge, s'está reprimint la llibertat (que a més recordem que és sol divulgativa) de la campanya, i els opressors serien els altres...\nEl meu punt de vista: la societat s'ha modernitzat d'una manera que tothom pensa diferent, més el fet que s'han perdut uns valors necessaris com el respecte, la llibertat d'opinió i la moderació. Això dona lloc a la societat tan constantment ofesa i infeliç d'avui en dia. El dia que la gent es preocupi de qui és ella mateixa i no pas de qui son els altres, soposo que donarem un pas cap endavant.\ndiumenge, 2 d’abril de 2017 a les 12:51:00 CET\nAlbert, fins a quin punt som lliures d'expressar-nos?\nÉs cert que avui dia podem trobar a internet i altres medis propagandístics missatges ofensius, però no són tan evidents ni tan directes com un autobús, sinó ja haguessin estat sancionats, perquè suposadament hi ha unes lleis que pretenen garantir els drets de les persones.\nEl bé comú no es complaure a tothom, es establir unes pautes generals que hem de respectar siguin o no acords amb el nostre criteri, per tant, primer hem de mirar si estem actuant dacord amb aquestes pautes, que serien els drets humans, el criteri general, i després expressar-nos, però no a l'inrevés\ndilluns, 10 d’abril de 2017 a les 9:22:00 CET\nLinda, i fins a quin punt son capaços d'oprimir-nos?\n(recordo que fas referència a la meva reflexió, no a la meva conclusió i opinió personal)\nJo explico com les dues cares surten malmeses, tant el col·lectiu LGBT com els difusors, i conclueixo en un hipotétic punt de vista, en que si la societat tingués una moral i uns valors clars i propis, no caldrien normes estupides per sancionar missatges estupids contra qualsevol col·lectiu indefens. Com no és el cas, tant la ignorància dels difusors com la falta de valors de TOTS els receptors acaben afectats negativament i això dona lloc a la sanció per part d'una institució aliena als fets, el "bé comú" que menciones.\nPer què faig aquesta crítica? Perquè em sembla massa obvi dir que si algú fa quelcom en contra d'un altre, hi ha una llei que el protegeix.\ndiumenge, 16 d’abril de 2017 a les 19:53:00 CET\nJo crec que no és legítima la prohibició de circulació del bus pel simple fet que va en contra de la dret d'expressió. Entenc perfectament perquè ho van prohibir, però així no acoseguim res més que incrementar l'odi d'aquelles persones. Trobo que aquest és un dels problemes més greus de la nostra societat avui en dia: oprimir a les persones de la nostra societat per les seves opinions. Insultar i castigar potser els fa callarse o que procurin divulgar el que pensen més discretament, però el sentiment que tenen segueix essent-hi i a mesura que passa el temps es fa més fort. El que hem de fer doncs, és tan bàsic com abrir pas a la discussió. Si parlem podem arribar a un acord pacificament. No s'ha de fer res més que analizar la sortida inesperada de Gran Bretanya de la Unió Europea, o potser encara més sorprenent, la elecció del nou president dels Estats Units Donald Trump. No és gens estrany. La gent no està contenta però no ho pot expressar en públic perquè llavors és criticada immediatamente com a "racista", "sexista"...\nCada cop hi ha més persones que pensen d'una manera més radical i això és degut al fet que no poden expressar-se i no es fa res de res per escoltar-los ni ajudar-los. És per això, doncs, que la gent ha votat a Trump, volen un canvi drastic perquè és l'única possibilitat per a ells. Lo mateix està passant a Francia, a Anglaterra, a Suecia i molts altres països, principalment pel tema dels immigrants i el terrorisme.\nProhibir doncs, que aquell autobús ultracatòlic circuli pels carrers de Barcelona és una tonteria i dels més grans. Jo no estic d'acord amb la seva filosofia però em dona igual. Pel simple fet de no estar-hi d'acord, ni jo ni cap altre pot prohibir que s'expressin.\ndilluns, 17 d’abril de 2017 a les 10:47:00 CET\nAquest bus està treien drets i llibertats a un cert col·lectiu definit, els del bus intenten imposar-se davant els altres ja que uns volen imposar-se qui té que però altres només volen ser el que són i no ho imposen a ningú. Parlant de Mill podem fins i tot arribar a la conclusió on trobem una majoria en la gent que està en contra del bus i a favor de defensar els drets de la llibertat sexual, per tant el acabar amb el bus farà feliç a una majoria que a sobre està veient-se perjudicada.\ni el simple fet de no deixar-lo circular no és no deixar de banda el dret a la lliure expressió ja que la seva expressió està oprimint i anant en contra d'un col·lectiu, la gent sempre pot expressar-se com vulgui però des del respecte. Ser racista, homòfob, xenòfob... no és ser d'ideologia diferent, és no respectar a l'altre i és crear odi cap un col·lectiu específic.\ndijous, 27 d’abril de 2017 a les 22:43:00 CET\nSegons l'article 19 de la Declaració Universal de Drets Humans,\nLlavors, està clar. Aqui l'autoritat policíaca de la Generalitat ha perjudicat un dret fonamental dels individus, en aquest cas de la Organització Ultracatòlica "Hazte Oír". Encara que, també és veritat que l'autobús perjudica a les persones del grup LGTBI perquè atempten contra la persona però el que aquí prevaleix és el que diu la llei i diu que Hazte Oír té plena llibertat d'expressió per qualsevol mitjà d'expressió. I per tant, la prohibició de circulació del bus no és legítima.\nLa sexualitat i el gènere ho decideix cadascú però tampoc es prohibeix poder expresar la teva opinió, és un dret i és vital per poder conviure en societat.\ndissabte, 29 d’abril de 2017 a les 1:34:00 CET\nNo estic d'acord amb la meva companya Natalia ja que encara que tenim dret d'expressió, aquest missatge pot ser considerat un delicte d'odi o que por incitar a la violència i per tant és perfectament sancionable i si ens mirem bé les lleis segur que hi trobarem altres causes per les quals aquesta acció no és legítima. A més està violant els drets de moltes persones i moralment és algo demigrant.\nAquest fet perjudica a les persones LGBI ja que després de lluitar molt i aconseguir que hi hagi la acceptació i la igualtat que es mereixen, no poden venir uns individus amb una mentalítat retrógrada i violar aquests drets que han costat tant d'aconseguir.\nFinalment en la meva opinió la sexualitat és una cosa individual que ningú més que un mateix té dret a decidir sobre la qual.\ndiumenge, 30 d’abril de 2017 a les 12:04:00 CET\nPer suposat, aquest fet està perjudicant a les persones LGBI, ja que la frase que aquest bus està intentant difondre és un missatge ofensiu cap aquest col·lectiu, i jo el consideraria fins i tot un missatge d'ideologia nazi.\nEn aquesta línia, des del meu punt de vista tothom és lliure de fer i dir el que vulgui, mentre que no perjudiqui a altres persones o a la societat.\nPer tant, considero totalment legítima la prohibició de la circulació d'aquest bus, ja que atempta contra la llibertat d'un col·lectiu concret i no crec que el missatge que volen transmetre és de lliure expressió, sinó el contrari. Tots aquests fets que atemptin contra les llibertats d'alguns col·lectius s'han de sancionar.\ndilluns, 1 de maig de 2017 a les 12:48:00 CET\nÉs per això, que estic en total desacord amb l'opinió lliure i legítima de la companya Natàlia.\nCrec que en aquests casos, no es pot apel·lar a la legislació, ja que a més de vulnerar els drets humans entrem en un tema de moral i ètica. Per suposat que no és ètic, insultar i menysprear algú o algunes persones, i a més, si no estic confós insultar o expressar públicament missatges ofensius és delicte penal. I en aquest sentit, crec que el terme "llibertat d'expressió" s'utilitza quan el que expresses no ofens o ataques a ningú. Per tant, estic en desacord quan utilitzes el terme "llibertat d'expressió", ja que per poder-lo utilitzar no hauria de ser ofensiu per a ningú.\ndilluns, 1 de maig de 2017 a les 12:59:00 CET\nJo estic del costat dels meus companys bruno i pau, aquest autobus esta atemptant contra persones que es senten diferents del que son, però la llibertat d'expressió per a mi acaba quan aquesta atempta contra un grup determinat de persones,aixi doncs,els pobles i ciutats que no han deixat entrar aquest autobus per a mi no estan coartant el dret d'expressió, sino que estan defensant els seus valors i lluitant per l'acceptació de que cadascú es l'amo del seu cos.\ndilluns, 1 de maig de 2017 a les 14:00:00 CET\nTinc molt clara la meva opinió , per començar en aquesta situació si s'apliqués el dret d'expresisó la mateixa llei ho diu (article 20) la llei té un límit i aquest és que no es perjudiqui la intimitat o l'honor per tant no té sentit parlar de llibertat d'expressió.Clarament els perjudicats són el col·lectiu LGTBI.La sexualitat i el génere és individual de cadascú pero ha de ser respectada per tots.Aquest Autobús és un insult per qualsevol societat mitjanament avançada-\ndijous, 4 de maig de 2017 a les 15:41:00 CET\nMartina Soler ha dit...\nStuart Mill defensa que la societat ha de sancionar aquells que perjudiquin els altres i vagin contra els seu drets fonamentals. Qui està perjudicant a qui en aquest cas?\nSegons Stuart Mill, en aquest cas s'estan perjudicant mutuament ja que ambdues ideologies xoquen.\nLa gent de l'organització d'Hazte Oír, està expressant lliurement el seu pensament, ja que hi ha llibertat d'expressió al mateix temps que està perjudicant i anant en contra dels drets de llibertat d'expressió de les persones LGTBI. Per tant, segons la filosofia d'aquest filòsof, haurien de ser sancionats.\nPassa el mateix amb les persones LGTBI. Aquestes persones tenen el dret de ser lliures i fer el que vulguin mentre no perjudiquin als demés però, malauradament, perjudica a la gent d'Hazte Oír, entre d'altres, pel que, segons Mill, insisteixo, haurien de ser sancionats també.\ndivendres, 5 de maig de 2017 a les 9:39:00 CET\nLa sexualitat i el gènere és una qüestió social o individual?\nLa sexualitat i el gènere haurien de ser una qüestió individual però, amb la societat que hi ha, és una qüestió social.\nPer a molta gent, és inevitable parlar d'algú que sap que és transexual, travesti, gay, lesbiana i jutjar el que fa o ha fet.\nEn molts casos d'adolescents trobem bullying a consecuència d'aquests temes i això és una qüestió social ja que, individualment, no hi ha cap problema perquè si ho mostra a la societat és perquè se sent bé siguent així però socialment si que ho és.\ndivendres, 5 de maig de 2017 a les 9:51:00 CET\nMill diria que ningú té el dret de criticar sempre que no perjudiqui o faci mal a algú. Amb el cas del bus Hazte Oír, crec que el missatge que transmet sí que perjudica i fa mal a part de la societat, ja que és un missatge molt ofensiu i agressiu contra el col·ectiu de transexuals. Per tant, com que aquest missatge perjudica a part de la societat, Mill estaria d'acord en criticar i en sancionar amb la llei, com s'ha fet, no deixant circular al bus amb aquest missatge. Com ja he dit, Mill diu que tothom pot fer el que vulgui si no perjudica als altres, per tant, la transexualitat o la orientació sexual de cadascú és una llibertat de cada persona inqüestionable i ningú té dret de criticar sobre el que ha de fer la resta amb la seva sexulitat.\ndissabte, 6 de maig de 2017 a les 11:03:00 CET\nFent referència al comentari del meu company Albert Navarro, crec que la llibertat no és infinita i té uns límits que no s'han de passar mai. Sí que és cert que tothom té dret de expressar la seva opinió i pot pensar que la transexualitat no hauria d'existir, però aquest tipus d'opinions no s'han d'expressar a la societat mitjançant un transport que va per les ciutats. Hi ha moltes maneres d'expressar el que es pensa sense necessitat d'ofendre i ferir a la gent i no comparteixo el que diu l'Albert que s'estan restringint les llibertats, però sí crec que donarem un pas cap endavant quan la gent es preocupi de qui és ella mateixa i no pas de qui son els altres. Per tant, crec la gent del bus Hazte Oír hauria de pensar en ells mateixos i deixar en pau la llibertat sexual dels altres que és tan respectable com la seva.\ndissabte, 6 de maig de 2017 a les 11:11:00 CET\nQuan vaig assabentar-me d'aquesta notícia no m'ho podía creure, és cert que tothom ha de teir dret d'expressió, però aquest bus fomenta la transfòbia, mostrant a la població una opinió que podría influir en els pensaments dels nens més petits que encara no tenen cap entenement i podría causar molts casos de bulling en el futur, com he llegit en anterior comentaris dels meus companys, ha d'haver un punt que delimiti la nostra llibertat ja que on acaba la meva llibertat és on comença la de l'altre, crec en la llibertat d'expressió i per això estic en contra del missatge que promociona el bus ja que gràcies a persones com les que han creat aquest missatge tant tancat, molts nens i nenes que no es senten còmodes amb el gènere en el que han nascut són maltractats física i psicològicament diàriament i no poden ser com ells realment són. Crec, sense ser molt dramàtica que el creador d'aquest missatge hauría de pagar per el mal que ha causat.\ndissabte, 6 de maig de 2017 a les 14:45:00 CET\nJo crec que tot i que és cert que els individus han de tenir llibertat (en aquest cas d'expressió), aquesta llibertat no pot ser infinita, ja que llavors passen coses com aquestes. La llibertat total pot crear cobflictes quasi tant greus con la no-llibertat individual. En aquest cas, aquesta institució està ofenent i molestant a un cert col•lectiu, difonent missatges en contra dels transexuals. Això és un acte d'odi que no només afecta als transexuals, sino que está creant un conflicte social i també està influenciant a la societat (per exemple als nens) a que creguin el que ells pensen. Per tant, crec que la llibertat ha de tenir un límit, ja que sino hi ha gent que s'aprofita i influencia i ofèn als altres.\ndissabte, 6 de maig de 2017 a les 18:23:00 CET\nA més, crec que la sexualitat hauria de ser un tema individual que no té per que afectar a la societat. Cadascu pot fer el que vulgui en la seva intimitat i els altres no tenen perquè ficar-se.\ndissabte, 6 de maig de 2017 a les 18:28:00 CET\nPenso que està bastant clara la resposta, ja que és veritat que la llibertat d'expressió és un dret fonamental per a tothom, però el que està fent l'associació ultracatòlica en aquest cas és imposar la seva opinió fent sentir malament a la gent diferenta ells o amb una mentalitat contrária, en aquest cas, als transexuals.\nPenso que estem en una época molt liberal i en la que els transexuals, encara que no són acceptats per tothom, no estàn tant mal vists con abans i són cada vegada més nombrosos. És per això que considero que encara que a ells no els agradi, haurien de respectar aquesta decisió que no els afecta en res i deixer estar el tema.\nPer altra banda, si ens anéssim a lo legal, com que tenen dret d'expressió, en teoria la policia no hauria d'haver pogut prohibit aquest autobús.\nPerò com he dit abans, penso que els ultracatólics ja que són tan bondadosos, haurien de respectar a aquestes persones.\ndissabte, 6 de maig de 2017 a les 18:29:00 CET\nLa llibertat d'expressió és un tema complicat i que cadascú ho veu d'una manera diferent. Desde el meu punt de vista, la gent hauria de poder expresar-se de manera lliure, sempre i quan no ho fes amb intenció de fer mal. De tal manera, que el bus no hauria d'estar permés degut a que clarament busca atacar a un grup social sense cap base. És veritat que un humà va associat a un sexe biològic degut al seu òrgan reproductor, però això no treu que aquest pugui sentir-se o identificar-se amb un altre sexe, o definir la seva orientaciño sexual.\nRespecte el que ha dit la Natalia Quipuzco, les autoritats policials no han perjudicat una ***** al grup "Hazte Oír", el que ha fet és evitar que aquest grup desfiles pels carrers venet una política d'adoctrinament i de caràcter fascista. "Hazte Oír" no són ningu per dir a ningu qui són o que són.\ndissabte, 6 de maig de 2017 a les 18:32:00 CET\nTenemos cada uno nuestro derecho de expresión, el autobús de 'Hazte Oír' pienso que puede ser un acto para una dicha violencia i por lo tanto puede ser sancionable y obligar a sacar ese spot y está violando el derecho de cada persona y puede llegar a hacer daño a personas anímicamente. Creo que este hecho perjudica a las personas LGBI ya que consiguieron la aceptación y creo que no puede venir una "banda" y hacerles daño sin derecho alguno. Creo que es una cosa individual aunque no hay derecho de hacer una publicidad de esta manera.\ndissabte, 6 de maig de 2017 a les 19:22:00 CET\nLaura Cavé ha dit...\nSegons Mill no s'ha de criticar ni castigar sempre i quan el que fas no perjudiqui a ningú. En aquest cas l'autobús està atacant al col·lectiu LGBT, ja que és un autobús promogut per l'esglèsia i encara a ple segle XXI per ells està malvist. Estan atacant a persones que no se senten bé amb el cos que els hi ha tocat, i crec que la sexualitat i el gènere és una cosa individual no perquè la majoria estigui a gust amb el seu cos o estimant persones del sexe oposat és el que ha de ser per tothom,no podem elegir a qui estimar ni de quin sexe sentir-nos, per tant és una cosa individual de la que ningú hauria de criticar. Així que el grup LGBT no està fent cap mal a l'esglèsia per a que ells critiquin d'aquesta manera, (principi del dany). I l'estat, les lleis i la societat no et poden limitar la teva llibertat ni la teva felicitat, i si a ells els fa feliç una operació de canvi de sexe i no et perjudica, vive y deja vivir!!\ndissabte, 6 de maig de 2017 a les 20:35:00 CET\nTambé estic molt d'acord amb el que ha dit el meu company Otto... La llibertat ha d'estar limitada, per unes lleis sino acaba passant el que ha passat, la gent faria molta més violència tant individualment a persones com a la societat. I tot i que la llibertat d'expressió sigui un dret, en aquest cas estan fent mal a persones, les estan perjudicant i això s'hauria de prohibir o castigar.\ndissabte, 6 de maig de 2017 a les 20:39:00 CET\nCom bé ha dit varis companys meus, segons MILL, no s'ha de castigar a ningú mentre l'acte no perjudiqui a ningú. Aquest autobús és un clar exemple d'atemtat en contra de una part creixent de la nostra societat, els LGBT. L'oposició que ha rebut aquest fenòmen per gran part de la societat, així com la prohibició de l'entrada d'aquest bus en algunes poblacions, és el contraatac que es mereix. Es veu clarament una oposició a una conducta de pensament basada en la biblia, un llibre escrit fa molts anys, amb ideologies d'aquell temps que s'han anat arrastrat durant tots els anys. Ara, vivim una època de llibertat d'expresió total, per sobre de tot. En el moment en que aquest associació catòlica ataca a una part de la nostra societat pel fet que s¡esxpresen lliurement, ells no tenen dret a expresar-se i han de ser castigats, perque si estan perjudicant a algú. Si per tenir llibertat d'expresió, has de atacar a la d'un altre, no existeix aquest dret.\ndissabte, 6 de maig de 2017 a les 20:49:00 CET\nEn contraposició al comentari de la meva companya Nathalia, si bé es veritat el que tu has dit, " Segons l'article 19 de la Declaració Universal de Drets Humans,\nTot individu té dret a la llibertat d'opinió i d'expressió; aquest dret inclou el de no ser molestat a causa de les seves opinions, el d'investigar i rebre informacions i opinions, i el de difondre-les, sense limitació de fronteres, per qualsevol mitjà d'expressió." , obro una pregunta: si el dret a la llibertat d'expresió, inclou no ser molestat a causa de les seves opinions (entre d'altres), el grup "hazte oír" no està molestant als LGBIT contradient al que per ells és la seva identitat personal(el sexe)? Jo cerc que la resposta és ben clara, és el grup Ultracatòlic el que ha perjudicat un dret fonamental dels individus, el dels LGBIT. És veritat però que ells també tenen llibertat d'expresió, però aquesta no és justificada si per fer-ho han d'atacar als de l'opinió oposada.\ndissabte, 6 de maig de 2017 a les 21:00:00 CET\nAlicia Pastor ha dit...\nAquest bus a mes de estar eradicant la agressió i la discriminació a les persones depenent de la seva condició sexual esta privant a la gent de la llibertat d'expressió. A més l'organització Hazte Oir intenta defendre el que ha promogut dient que l'objectiu d'aquesta campanya es denunciar les lleis que s'han aprovat per promoure la diversitat sexual entre els menors ja que aquestes vulneren la llibertat d'educació i el dret que tenen els pares a educar al seus fills. La sexualitat no es una cosa que t'hagin d'educar,tu ets com ets i et sents el que vols i això hauria d'esta clar en el segle que estem on tot a avançat i aquestes coses haurien de restar importancia i en comptes de malgastar els diners en promoure aquestes tonteries podrien haberse gastat els diners en promoure coses mes importants que pasen al mon que de veritat requereixen atenció com es el cas de Somalia un cas en els que els medis no han donat atenció.\ndissabte, 6 de maig de 2017 a les 21:39:00 CET\nGerard B ha dit...\nEl que diria Stuart Mill en aquest cas es que ningu te dret a criticar sempre que no perjudiqui o fagi mal a algu altre. En aquesta noticia ens mostra com un grup com el de "hazte oir" a utilitzat a un autobus per posar-hi un missatge en el que no respecta a un grup de persones com són els homosexuals. Penso que ha d'haver-hi llibertat d'expressió sempre i wuan i hagui un respecte. Una cosa es llibertat d'expressió i una altre es criticar el sexe de les persones. Ningú és qui per posar un cartell a l'autobus criticant als homosexuals i fent que circuli com si@res pels carrers. Si aquestes persones no els hi agraden els homosexuals s'han d'aguantar i respectar la decisióque aquestes persones prenen\ndissabte, 6 de maig de 2017 a les 22:30:00 CET\nNo estic d'acord amb la meva companya natalia. La llibertat d'expressióté un limit i en aquest cas, s'ha creuat el limit. Aquest autobus va en contra de la ètica i la moral. Penso que pel tipus de missathe és una burla contra les persones homosexuals. Pots tindre la teva opiniœ de que si t'agrada mes o menys peròno calbque la comuniquis en un autobús.\ndissabte, 6 de maig de 2017 a les 22:43:00 CET\nJo trobo molt evident i completament legítima la prohibició de la circulació de l'autobús. És molt cert que un dels drets humans és la llibertat d'expressió tal com han mencionat alguns companys, però s'han de marcar uns límits en el moment en que aquesta expressió ataca, discrimina i perjudica a tot un col·lectiu com és en aquest cas els transexuals.\nMill diria que al estar perjudicant a un col·lectiu, l'estat i les lleis tenen tot el dret a limitar la llibertat d'expressió (principi del dany). Per tant, estic completament d'acord en el que faria Mill en aquest cas.\ndissabte, 6 de maig de 2017 a les 23:08:00 CET\n"Stuart Mill defensa que la societat ha de sancionar aquells que perjudiquin els altres i vagin contra el seu dret fonamentals."\nBé, partint d'aquesta idea de Mill exposaré la meva opinió. Està clar que en aquesta vida sempre hi hauran coses que et molestaran i que mai estaràs 100% feliç amb el teu voltant (o sí, depèn de cadascú). Si algú es modifica alguna part del seu cos, no està fent mal a ningú, si a algú no li agrada és, d'alguna manera, "el seu problema", ja que la persona ho ha fet per si mateixa. Ara bé, un autobús amb una frase criticant-ho és molt diferent, ja que la crítica ja no és per un mateix sinó per algú altre, i es allà on Stuart Mill (jo crec) que defensaria que s'ha de sancionar a l'autobús, ja que té intenció de perjudicar a algú altre, i al cap i a la fi el que acaba contant és això. Per tant, que qui perjudica qui? Aquí perjudica el que té la intenció de fer-ho, que evidentment és l'autobus.\ndissabte, 6 de maig de 2017 a les 23:29:00 CET\nAra bé, he llegit en un comentari anterior que la meva companya Natàlia ha buscat un article a la Declaració Universal de Drets Humans, cosa que em sembla perfecta i necessària per aquest debat. Aquest diu que "tot individu té dret a la llibertat d'opinió i d'expressió". Bé, fins aquí es podria dir que el missatge que transmet l'autobús és totalment legal i que per tant, no pot estar prohibit, anem més enllà. L'article segueix dient: "(...) l'individu té el dret de difondre les seves opinions, sense limitació de fronteres, per qualsevol mitjà d'expressió."¿Per qualsevol mitjà d'expressió? ¿En una vida plena de subjectivitat i d'expressions de tot tipus? Espero que tots us hàgiu adonat, l'error aquí ja no és ni tan sols del bus, l'error és de tots nosaltres per acceptar aquesta declaració.\nObjectivament, segons els drets, l'autobús no estava fent res dolent. Ara bé, tots som humans i entenem de moral. Si tots hem sigut capaços de parar una llibertat d'expressió com aquesta, perquè no hem sigut capaços de prevenir-la? Doncs perquè l'hem permès.\ndissabte, 6 de maig de 2017 a les 23:58:00 CET\nAquesta campanya es un atac clarament contra la gent LGBT perquè atentat contra els drets d'uns ciutadans. Posteriorment cada persona es lliure de pensar el que volgui sempre i quan aquesta persona no afecti negativament a les altres persones i per tant l'autobus hauria d'estar prohibit i les practiques sexuals o tendencies mentres no afectin directament a una persona de forma directa haurien de ser individuals i privades.\ndiumenge, 7 de maig de 2017 a les 0:47:00 CET\nHe estat llegint uns quants comentaris i en el article es refereixen als gays, lesbianes, etc. com un col·lectiu i no com a gent normal de la societat, m'agradaria deixar una pregunta a l'aire. No creieu que el fet d'anomenarlos com a comunitat no es un primer indici de discrimació?\ndiumenge, 7 de maig de 2017 a les 0:50:00 CET\nJo penso que l'autobus esta atemptant contra la llibertat dels transexuals, perque que ells tenen la llibertat de fer amb el seu cos el que vulguin, perque no fan mal a ningú. I l'autobus si que esta fent mal a la gent, perqué vol crear un también d'odi cap a aquestes persones i això es atemptar contra els seus drets i per tant contra la seva llibertat. Pero afortunadament tenen el recolzament de la societat, i tenen tota la raó perqué hem de respectar les regles morals, i així ho esta fent la societat, protegint a les persones afectades (en aquest cas als transexuals)\ndiumenge, 7 de maig de 2017 a les 7:57:00 CET\nDes del punt de vista biològic és indiscutible que el missatge que va difondre l'autobús és objectiu; ara bé, aquest slogan atempta contra les persones transexuals, perquè una persona pot sentir-se noi o noia i aquest sentiment no ha de correpondre amb la seva biologia.\nJo crec que l'autobús és un clar atemptat contra la llibertat de tot un col·lectiu de persones i és per això que estic d'acord amb la retirada de l'autobús.\ndiumenge, 7 de maig de 2017 a les 10:02:00 CET\nÀlex Virgili ha dit...\nJo estic a favor de que hi hagi una llibertat d'expressió , però fins a un cert nivell. Tu pots opinar de com creus que haurien de ser les coses, però no fer-ne publicitat, ja que pot afectar a l'hora de el pensament d'un nen o d'algú que encara no tingui alguna idea d'aquell tema. Això podria fer que aquella persona en ves de raonar i pensar com han de ser les coses, agafes aquella idea i la difongués com si fos la "idea bona". Aixì que crec que sempre és pot opinar però mai dir si aquella opinió és la certa o no, cadascú tindrà la seva i per tant no fer-ne publicitat d'aquesta.\ndiumenge, 7 de maig de 2017 a les 12:37:00 CET\nMill opina que l'estat, les lleis, la societat poden limitar l'acció en vistes a la felicitat comú i el mateix temps defensa el principi de la llibertat individual on les lleis no tenen dret a limitar en res, només si causa dany algú.\nEn aquest cas el sexe i la seva orientació particular és un dret individual i no potser penalitzat per campanyes que provoquen racisme o xenofòbia. Canviar de sexe no és un caprici són persones que pateixen molt psicològicament i necessiten de la societat per trobar la solució clínica més adient. En aquesta situació es podria pensar que es va en contra del dret fonamental de la llibertat d'expressió però no es pot admetre que el exercir-lo es trepitgi la dignitat d'altres persones encara que siguin una minoria.\ndiumenge, 7 de maig de 2017 a les 16:34:00 CET\nPeiyu ha dit...\nEs un cas molt típic d'hipocresia. Primerament diuen que els policies són uns opressors i no deixen llibertat d'expressio quan ells prediquen en contra de la transexualitat, oprimint la llibertat dels altres. Aquesta campanya discrimina al colectiu LGTB, com si diguessin no volem els LGTB.\nPer a mi, la sexualitat i génere es un tema personal, peró que afecta a qui coneixes, pero no a tota la societat en general. Aquests ultracatólics no hauríen de protestar així. Si no volen ser amics d'aquest colectiu és desicio seva, pero tampoc es per atacarlis així.\ndiumenge, 7 de maig de 2017 a les 17:58:00 CET\nIgual que en el jutjat d'un assassinat, si es declara assassinat involuntari, la pena és menor que si és amb premeditació, els cas de l'autobús és un clar atac contra els transsexuals amb ànim d'ofendre, i per això el castic és ben merescut, ja és sabut per tots que l'església està en contra i tatxa d'escòria a tot aquell que vagi en contra de la voluntat de Déu, i per això Mill defensaria l'acte de sancionar a l'organització ultracatòlica, per intentar influir negativament en la llibertat de tot aquell grup de LGBT.\ndiumenge, 7 de maig de 2017 a les 18:21:00 CET\nEn esta situación el eslogan de este bus es una ofensa contundente y discriminatoria hacia el grupo LGTB. El grupo ultracatolico puede tener su punto de vista y opinión en referencia hacia los transexuales pero al exponerla públicamente esta vulnerando su derecho a ser respetados ya que ellos no son nadie para afirmar que ser transexual es antinatural. El hecho de que ellos sigan unos ideales cristianos que les dicen que la transexualidad será pagada con "arder en el infierno" y sean tan bobos de acortarlos no implica que la gente se sienta que ha nacido en el cuerpo erróneo busque cambiar. Por lo tanto Mill defendería la critica que el bus ha recibido ya que al hacer público ese pensamiento esta vulnerando la integridad de otras personas.\ndiumenge, 7 de maig de 2017 a les 18:33:00 CET\nOscar Rodríguez ha dit...\nEn aquest cas, l'autobús de l'organització "Hazte Oir" segurament es el que més afecta a la societat ja que, com alguns companys han dit, no és només el simple fet que estigui en contra de un col.lectiu, sinó que l'impacte en els joves podra provocar que en el futur la societat pugui estar en contra d'aquests. Així que les autonomies que no permeten la circulació de l'autobús no crec que estiguin fent un dany major que el que està provocant el bus quan la sexualitat d'una persona es un tema personal.\ndiumenge, 7 de maig de 2017 a les 18:42:00 CET\nCom molts companys han dit, en aquest cas es l'autobús "Hazte Oir" el qual està afectant més a la societat, ja que el que esta fent és una campanya discriminatoria contra els transexuals, que es poden sentir ofesos. Per aquesta raó penso que el que estan fent les Comunitats Autonomes contra aquest bus esta molt bé, ja que estan impedint que molts joves puguin pensar que la transexualitat es dolenta\ndiumenge, 7 de maig de 2017 a les 19:37:00 CET\nconsidero que la difusió per part de l'associació ultracatòlica és un atac contra la col·lectiva LGTBI, ja que per molt que tinguin dret d'expressió sempre cal tenir en compte que el pensament de cada ésser pot afectar a moltes persones. Per tant, segons Mill estaria d'acord en sancionar aquest acte, de tal amnera com s'ha fet no deixant-ho circular, ja que el defensa que la societat ha de sancinar a tot aquell que perjudiqui als altres.\nTambé m'agradaria afegir que la sexualitat i el gènere formen part d'un únic individu i per tant mentre no causin dany a altres persones tenen tot el dret de ser el que vulgui ser sense ser jutjat.\ndiumenge, 7 de maig de 2017 a les 19:57:00 CET\nQui està perjudicant a qui en aquest cas? El bus perjudica a les persones LGTBI? És legítima la prohibició de circulació del bus? La sexualitat i el gènere és una qüestió social o individual?\nClaramente los perjudicados en este caso son el colectivo LGTBI, el autobús emite un mensaje ofensivo hacia los transexuales. Para mi es legítima la prohibición ya que como perjudica directamente a algunas personas y si un municipio no ve adecuada la circulación del bus tiene todo el derecho de hacerlo.\nFinalmente para mí la sexualidad es una cuestión individual, muchas veces la sociedad puede hacer por intervenir para coaccionar a la gente pero las personas tenemos que ser libres para pensar y decidir lo que queramos.\ndiumenge, 7 de maig de 2017 a les 20:50:00 CET\nEvidentment la víctima en aquest cas és el col·lectiu LGTBI i m'agrada veure que tots pensem el mateix. La prohibició de la circulació del bus considero que ni hauria de generar debat, ja que atempta greument contra les llibertats d'una minoria i que s'ha de protegir. És si més no curiòs que aquesta gent es queixi de que no se'ls permet expressar lliurement la seva opinió quan els seus missatges i ideologies que exposen atempten contra els drets d'un sector de la població, i jo sempre he estat ferm defensor de la frase "la teva llibertat acaba on comença la dels demés".\nPer acabar considero que la sexualitat és una qüestió totalment individual ja que cadascú és lliure de decidir que vol ser i com es vol identificar.\ndiumenge, 7 de maig de 2017 a les 21:11:00 CET\nEn resposta a la Nathalia Quipuzco\nUtilitzar aquesta llei per justificar els actes realitzats per Hazte Oir és simplement demagògia i no estar gaire ben informat, perquè si que és veritat que aquesta no penalitzaria a l'organització, però gràcies a que la societat hem avançat força en la lluita per la llibertat d'expressió (no totalment ni de bon tros com diu la Bàrbara) hi ha altres lleis en contra de l'odi i l'homofòbia que condemnarien la """llibertat d'expressió""" d'Hazte Oir.\ndiumenge, 7 de maig de 2017 a les 21:19:00 CET\nEn resposta al Fabian:\nProbablement tinguis raó amb que prohibint no canviaras la forma de pensar d'aquesta gent, però del que es tracta amb aquestes mesures és que es vegi que en certa mesura estem protegits per les lleis en el cas de que algú atempti contra les nostres llibertats i fer visible que en el nostre país no es tolera l'homofòbia.\nTampoc entenc el que exposes després: què vol dir que hi ha gent que no es pot expressar? La democràcia és un model que el que permet és que a l'hora de votar, aquella persona que has votat exposarà i defensarà la teva opinió. Crec que el que volies dir és que la gent racista, homòfoba, xenòfoba etc. no pot expressar-se, però això és totalment fals ja que com tu mateix has dit molts representats polítics estan adoptant aquestes postures polítiques i qui vulgui els pot votar.\ndiumenge, 7 de maig de 2017 a les 21:42:00 CET\nJo crec que s'està atacant a la comunitat LGTBI ja que els transexuals es senten atacats per culpa d'aquest Bus d'Hazte Oir. Perque el que diuen una minoria té que ser el que es?.\nSi realment has nascut en un cos equivocat i aixo no et fa feliç, tens tot el dret a canviarte de sexe ja que no perjudiques a ningu i segons Mill, mentres no perjudiquis a ningú pots fer el que vulguis ( sempre que sigui moralment acceptable)\ndiumenge, 7 de maig de 2017 a les 22:20:00 CET\nEstic cent per cineto d'acord amb el que diu la meva companya Giulianna, ja que un dels principis de Mill és que l'ésser humà sigui feliç i gaudeixi dels seus drets sense perjudicar ningú, per tant si algú és infeliç amb el sexe amb el qual al nascut perquè no s'ha de respectar?\ndiumenge, 7 de maig de 2017 a les 23:00:00 CET\nEls clarament perjudicats, atacats i atemptats en aquest cas són el col·lectiu LGTB que rep un atac en forma de violència per part d'aquesta associació anomenada "Hazte Oír", una violència i un atac cap al dret a la llibertat, i per tant, que ofèn i pretén cohibir la identitat d'aquest col·lectiu. En aquest cas Mill diría que la societat te dret de criticar i/o intervenir amb lleis\ndilluns, 8 de maig de 2017 a les 10:10:00 CET\nLo que se ven mas afectados por la circulación de este bus en el colectivo LGTB donde se da por supuesto que en dicho autobús emiten un mensaje ofensivo y con un ataque directo y poco respetuoso a este colectivo .En mi opinión la prohibición de la circulación de este autobús si que es legitima ya que se esta produciendo un ataque directo a los derechos de dichas personas.Y para acabar la sexualidad para mi es una cuestión individual ya los gustos de una persona le afectan a ella y no a toda una sociedad\ndilluns, 8 de maig de 2017 a les 19:47:00 CET\nRespuesta a Virgili\nEstoy a favor de lo que dice ya que una derecho es la libre expresión , donde uno tenga voz y voto para decidir como queramos que sean las cosas que nos afectan a nuestro alrededor , pero siempre y cuando dichas opiniones no afecten de manera negativa a un colectivo . Como en este caso es lo que se esta consiguiendo con el eslogan de este autobús , lo que esta produciendo es una discriminación a un sector de la sociedad por sus gustos , donde se produce un ataque y como también dice Arnau la libertad de uno comienza donde empieza la de los demás\ndilluns, 8 de maig de 2017 a les 19:52:00 CET


Recuperen la memòria històrica dels infants santsencs amb una obra de teatre | EL3 - Portal de notícies de Sants-Montjuïc\nRecuperen la memòria històrica dels infants santsencs amb una obra de teatre\nEl Casinet d'Hostafrancs va acollir la representació de l'obra "Trencadís en gris. Infants d’una guerra perduda", on els alumnes de l'Institut Lluís Vives del nostre barri s'han convertit en actors i actrius. [[Vegeu fotos]]\nLa recuperació de la memòria històrica és un dels moviments socioculturals més importants dels últims anys i forma part dels esforços per fer que la història doni cabuda a tothom i no l’escriguin només aquells que es troben en posicions de poder. Per a crear un futur per a tots és necessari conèixer el nostre passat i escoltar totes les veus, especialment aquelles que van ser silenciades.\nL’Institut Lluís Vives, del barri de Sants-Badal, va idear el projecte “Donar veu a la memòria”, que recupera la memòria dels infants del passat que visqueren situacions de conflicte com la Guerra Civil i la Segona Guerra Mundial a través d’obres de teatre. Les actrius i els actors tenen la mateixa edat que tenien els autors de les cartes, diaris personals i memòries en les quals es basa el text teatral.\nGràcies a aquest projecte, que va néixer el 2004, joves de primer de l’ESO recerquen, escriuen i munten una obra teatral, tot col·laborant amb altres entitats locals. Aquestes obres han donat veu a infants que van viure la guerra civil, els que van haver de marxar exiliats, els que van viure al gueto de Terezin, i com és el cas de l’obra que van presentar el passat dimarts al centre cívic del Casinet d’Hostafrancs, als joves que van experimentar la postguerra.\nEls coordinadors del projecte són en Joan Sanromà, l’Elisenda Cartañà, en Rafel Baldoví i l’Àlvaro Conejero, amb la col·laboració de la Raquel Mora, i van ser presents a l’estrena contribuint a l’èxit de la jornada.\n“Trencadís en gris. Infants d’una guerra perduda” pretén, amb ulls d’infant, apropar a l’espectador la confusió, les vivències, i els neguits que es van viure en aquest país després de la guerra civil, com per exemple l’impacte de la guerra dins de les famílies i la buidor per l’absència dels parents i amics que no van tornar mai més. Però també com els nois i noies aconseguiren adaptar-se en un món tancat i gris que vivien.\nUna de les coordinadores, l’Elisenda Cartañà, i una selecció dels nois i noies participants (des d’actors, a tècnics, i encarregats de la web i el màrqueting) van parlar de la seva experiència. L’Elisenda va explicar la filosofia del projecte: “Tractem, a través del teatre, de recuperar la memòria, dels nens i nenes que van viure al passat conflictes com la guerra civil, la segona guerra mundial, i a través del teatre, que els nostres alumnes donin veu a aquests testimonis”. Sobre el procés de recerca, un altre dels participants va dir: “Han vingut antics alumnes del Vives, que van viure la postguerra, aquí, al Vives, i els hi van fer una entrevista i tenim un vídeo que sortirà a l’obra”. Sobre l’experiència, una de les actrius va dir: “Jo crec que és molt bonic, perquè és realment veure el que va passar amb testimonis de persones que ho van patir”.\nL’obra, dividida en quatre escenes, recorda aspectes variats de les experiències dels joves de l’època, des de la tristesa de la derrota, passant per la gana i el mercat negre, l’escola franquista, i l’esbarjo i el temps compartit amb els amics. En aquesta obra multimèdia, també van participar nois i noies d’altres classes (des de primer d’ESO fins a Batxillerat), es van compartir entrevistes amb exalumnes en vídeo, imatges de l’època, música, i els espectadors van ser convidats a participar, llegint alguns dels testimonis. Entre el públic que va omplir el teatre hostafranquí hi havia estudiants, familiars, veïnat, i també alguns dels que havien aportat els seus testimonis “Perquè la pèrdua de la memòria històrica significa deixar les víctimes en l’oblit”, com ens recorda una de les frases més emblemàtiques del projecte, i hem de fer el possible per evitar-ho.


Quart de Poblet se suma a la segona campanya de control de la natalitat felina | Valencia Extra\nLa iniciativa també pretén sensibilitzar i conscienciar a tota la població de la necessitat d’esterilitzar a les mascotes\nL’Ajuntament de Quart de Poblet ha participat en la 2a campanya de control de la natalitat felina que impulsa l’associació Connexió Felina, aprofitant el dia Internacional del Gat, que se celebra cada 20 de febrer. A través d’aquesta actuació, en la qual col·laboren altres 13 municipis valencians, s’han dut a terme més de 6.000 esterilitzacions en les colònies de gats de cada municipi.\nSota el lema “No hi haurà llar per a tots”, dins d’aquesta iniciativa també s’està desenvolupant una important campanya de sensibilització destinada a tota la població amb la qual es vol conscienciar als particulars de la necessitat d’esterilitzar a les seues mascotes.\nPer a això, s’ha posat el focus en la fàcil proliferació dels felins, que pot portar a la creació de colònies i a límits de sobrepoblació no sostenibles amb el territori. En aquest sentit, s’ha apel·lat a la responsabilitat dels veïns i veïnes per a evitar els diferents problemes que la no esterilització produeix, com l’extraviament per l’alteració de les seues hormones, l’abandó de gats no desitjats i, fins i tot, problemes de salut per als felins.\nAmb aquesta nova actuació, l’equip de govern continua impulsant les seues polítiques de benestar animal, que es recullen en la nova ordenança municipal i que ja han portat a comptar amb la protectora Modepran per a la recollida de mascotes extraviades.