2017. Referèndum i República by Poble Lliure - Issuu\n2017. Referèndum i República\n2017. REFERÈNDUM I REPÚBLICA Poble Lliure és un partit revolucionari hereu de la tradició de lluita que ha anat forjant l’independentisme combatiu des dels anys 70 i que té com a objectiu la construcció d’una República Socialista i Confederal dels Països Catalans\nPER QUÈ I COM PODEM GUANYAR REFERÈNDUM I REPÚBLICA Aquest escrit ha estat pensat i redactat només per a guanyar. El fet és que l’organització Poble Lliure, que hem elaborat i signem aquest escrit, ja va ser concebuda -i ha nascut i s’ha organitzat ella mateixa- amb aquest objectiu: la conquesta de la Independència en el període més breu possible, si més no en una part del país; i la construcció d’una República al servei del poble. En aquestes ratlles volem exposar justament que aquest objectiu és del tot possible si tot el poble català ens posem a treballar amb fermesa i tenacitat per a reforçar uns acords fonamentals i per a portar a terme les tasques que són necessàries. Comencem un any 2017 que ha de ser decisiu en el camí cap a la ruptura democràtica. Hem d’utilitzar les forces acumulades, ara o mai. I l’escenari ens és favorable: celebrar un referèndum només depèn de nosaltres, i sabem que és un marc nítidament democràtic: ho entenen tots els demòcrates tant els partidaris del sí com els del no, i tant als Països Catalans com a nivell internacional. El principal obstacle per a exercir la nostra sobirania és l’Estat espanyol i els seus aliats. Aquest Estat ens nega com a poble, com a subjecte polític, alhora que ens amenaça cada cop que fem accions encaminades a exercir democràticament l’autodeterminació. La seva acció combina la repressió (que per ara es pot considerar encara de baixa intensitat) amb la guerra psicològica. Una repressió basada en la judicialització de qualsevol acció\nper tal de demostrar qui és que mana en darrera instància; i també amb la intenció d’espantar els sectors més conservadors o indecisos de la nostra societat. Pel que fa a la guerra psicològica, combina el discurs de la por amb el menysteniment. Infondre por sobre unes (mai demostrades) conseqüències desfavorables de la independència; i fer pressió sobretot a les persones que hem d’assumir responsabilitats en aquest repte: inhabilitacions, multes o presó. I, alhora, menystenir i intentar desprestigiar qui defensa la independència intrigant amb la intenció de restar credibilitat a la nostra capacitat d’exercir la sobirania. No negarem que l’independentisme majoritari ha fet, a voltes, plantejaments ingenus sobre el que significa el repte immens de la ruptura democràtica en què estem compromesos com a poble. No negarem que també hi ha hagut dilacions innecessàries, fruit d’uns lideratges sovint erràtics. Però n’hi ha que ho han volgut aprofitar, mirant-s’ho des de fora, per a atacar l’independentisme acusant-lo d’incapaç de dur a terme la revolució que proclama. Poques d’aquestes crítiques s’han fet des de la complicitat. Moltes, des d’una intenció desmobilitzadora. És per això que els que ens proposem de guanyar la nostra independència ens hem de conjurar per ser més forts que l’Estat espanyol i transmetre aquesta credibilitat i seguretat en aquest objectiu tan engrescador per al conjunt del nostre poble. Aquesta empenta que necessitem\npassa per fer un esforç molt important de mobilització i de presència al carrer durant aquest 2017.\nSegons les nostres valoracions hi ha quatre qüestions que són fonamentals i que hem de treballar amb la màxima energia: ORGANITZACIÓ, CONTINGUTS DE LA REPÚBLICA CATALANA, CONSCIÈNCIA I MOBILITZACIÓ.\nHo exposem en els capítols següents: I. LA MÀXIMA ORGANITZACIÓ II. UNA REPÚBLICA CATALANA AL SERVEI DEL POBLE III. LA MÀXIMA CONSCIÈNCIA POLÍTICA IV. UNA MOBILITZACIÓ PERMANENT, AMB FERMESA I EFECTIVITAT\nI. LA MÀXIMA ORGANITZACIÓ Tothom ha d’estar organitzat, tothom ha d’estar connectat. L’organització i la mobilització populars han estat l’element clau del procés independentista. Sense la mobilització que venia de les manifestacions de la PDD del 2006 i de les consultes iniciades el 2009, la indignació per la sentència del Tribunal Constitucional no s’hauria manifestat amb una orientació independentista. De la mateixa manera, sense l’organització de base de les consultes, no s’haurien creat els primers nuclis territorials de l’ANC que l’estiu del 2012 van anar preparant el terreny per a la gran manifestació de l’Onze de setembre d’aquell any. Sense aquella mobilització, CiU hauria mantingut la reivindicació del pacte fiscal com a únic objectiu. I sense la manifestació de l’11 de setembre l’any següent, 2013, el govern de Mas podria haver endarrerit al màxim la celebració de la consulta a la qual s’havia compromès. Aquella consulta, que el Govern va canviar a poques setmanes per un procés participatiu rebaixant-ne el contingut, va esdevenir igualment un desafiament gràcies al caràcter massiu que va assolir (ampliant centres de votació, fent arribar la campanya a totes les cases i tots els racons del país, proporcionant voluntaris...) un altre cop gràcies a la força de l’organització popular. I així podríem anar donant més exemples de com l’empenta popular ha estat el factor que accelera els esdeveniments, que trenca el guió, que condiciona els actors polítics. Només amb aquests exemples n’hi hauria prou per\nadonar-nos que, definitivament, el que passi aquest 2017 també dependrà d’aquest mateix element. Però encara hi ha més raons. Hem de ser conscients que estem assumint un repte enorme com és exercir la nostra sobirania en oposició a un Estat que ens nega com a poble i com a nació. I que ho estem fent, fonamentalment, amb les nostres forces. Una cosa és que puguem caure bé a altres societats, estats i personalitats internacionals, però ningú no ens ajudarà a saltar la paret. L’Estat espanyol forma part d’un sistema d’aliances que, inevitablement, intentarà activar. Tenint en compte això, hem de ser més conscients que mai de la nostra necessitat de reforçar la nostra organització. L’organització i la mobilització tindran dues fases principals durant aquest 2017: en una primera fase, la promoció del referèndum i del SÍ; i en un segon moment, la defensa del resultat del referèndum. Sobre aquesta qüestió hi tornarem en el darrer apartat. És molt important mantenir la màxima vinculació organitzativa en aquest moment de grans reptes que haurem d’abordar. Cal que ens organitzem més i millor en tots els àmbits de lluita: des de l’àmbit més general de la ruptura democràtica per la independència, des de les assemblees territorials de l’ANC, com a agent essencial, passant per l’activació dels pactes locals pel dret a decidir com a espais dinamitzadors del referèndum, fins a les diferents expressions de la Unitat Popular (en les assemblees territorials de la CUP i les diferents expressions de lluita sindical, ecologista, feminista, etc.). L’organització ha de créixer i s’ha d’enfortir arreu. La confrontació\ni la mobilització dels mesos vinents portarà a la necessitat d’obrir la possibilitat d’organitzar àmbits amplis en defensa de la República Catalana Independent, tal com ho exposarem a l’apartat IV.\npaper polític (i econòmic) de l’Estat amb mecanismes que afavoreixin d’una manera efectiva la participació i el control popular de les polítiques públiques. Amb una ciutadania que posseeixi una plena igualtat de drets i una igualtat real davant la llei i l’Administració.\nII. UNA REPÚBLICA a fer possible aquesta finalitat, CATALANA AL SERVEI DEL Per caldrà disposar d’un ordenament juPOBLE rídico-polític que permeti la particiLa proclamació de la República Catalana independent és una gran oportunitat per a la construcció d’una societat realment democràtica, participativa i justa socialment. Hi ha uns objectius fonamentals que cal tenir clars. Són objectius reivindicats per la majoria de la població, però que caldrà vetllar perquè es puguin aconseguir. És important agrupar esforços al voltant d’objectius que considerem assolibles perquè representen els interessos de sectors molt amplis de les classes populars. Segons com ho ha anat definint el moviment popular per la independència, i el conjunt de les mobilitzacions socials, la República Catalana Independent s’hauria de bastir sobre tres característiques bàsiques. Ha de ser Democràtica, Popular i Federativa. Democràtica. Radicalitat Democràtica. La radicalitat democràtica ha de ser la base de la nova República: una radicalitat que ha de garantir els drets fonamentals d’expressió, de reunió, d’associació i de participació, tant en la presa de decisions sobre el futur col·lectiu com en el control de les polítiques públiques. La nova realitat política ha de representar revertir la tendència a l’allunyament progressiu dels centres de decisió. Al capdavall, ha de representar la recuperació del\npació popular en els afers públics, la revocació de càrrecs, que obligui a la transparència en la gestió administrativa i econòmica i sigui implacable amb la corrupció, que estableixi el referèndum com a forma democràtica per a dirimir les grans decisions col·lectives, que reconegui el paper de la societat civil i que articuli els mecanismes per a empoderar el poble organitzat, tot exercint un control del poder judicial. Popular. Un objectiu fonamental de la República Catalana ha de ser garantir els drets socials i laborals i unes condicions de vida dignes per al conjunt del nostre poble. Això tan sols és possible en una societat en què l’economia i el model productiu estiguin al servei dels interessos populars, expressats políticament a través de la participació democràtica. Cal trencar amb la situació actual, en què els interessos econòmics d’una minoria segresten la política i condicionen negativament les formes de vida de la majoria, per construir una democràcia popular que reverteixi la situació i garanteixi el control del poble sobre les polítiques econòmiques i socials. Això es pot aconseguir mitjançant un sector públic que garanteixi els drets socials i el desenvolupament harmònic, amb la nacionalització de l’aigua,\nl’energia, i de part de la banca i dels sectors estratègics; amb un sistema fiscal redistributiu i una lluita implacable contra l’evasió fiscal i la corrupció; amb uns sistemes totalment públics i eficients de sanitat, educació i atenció a les persones, que comptin amb una dotació pressupostària (garantida per principis constitucionals) equiparable a la dels estats socialment més avançats; amb l’expropiació dels pisos espoliats per la banca i la creació d’un mercat públic de lloguer social que garanteixi l’accés a l’habitatge. I avançant, en conjunt, cap a un sistema de renda mínima garantida que superi el sistema caritatiu i opac actual de subvencions, ajudes i adjudicacions. Federativa. La República Catalana ha de tenir com a perspectiva possible la lliure federació de tots els territoris dels Països Catalans. Entenent el fet nacional com a dinàmic i en construcció constant, la República Catalana es proclamarà inicialment allà on les condicions de consciència i organització popular ho permetin, articulant des del primer dia els mecanismes per a la construcció federativa arreu de la nació quan la voluntat popular dels diferents territoris ho faci possible, i tot organitzant la diversitat nacional (com en el cas de la Vall d’Aran, en primer terme), de manera que permeti una organització interna de tipus federatiu, que des del primer moment estableixi d’una manera clara les bases per a l’equilibri territorial del nou Estat independent. D’acord amb aquests principis, la República Catalana Independent:1\nA-Garantirà els drets bàsics de la ciutadania B-Defensarà la igualtat social C-Defensarà dels recursos, territori i patrimoni nacionals D-Promourà la participació popular E-Defensarà i promourà la llengua catalana F-Promourà la defensa estratègica i unes noves relacions euromediterrànies A. DRETS BÀSICS CIUTADANIA\nEs garantirà una vida digna, amb l’accés al treball d’acord amb les seves capacitats; i al patrimoni nacional i als serveis col·lectius d’acord amb les necessitats. Es garantirà també la integritat física, la inviolabilitat del domicili, de la intimitat i la comunicació, llibertat d’expressió, opinió, creença, manifestació, associació, sindicació i organització..., i es prohibirà la intrusió porta a porta, telefònica, etc. Amb l’objectiu de la plena ocupació, es fixaran retribucions i prestacions dignes, amb augments salarials en relació proporcional al cost de la vida, assumint un salari mínim d’uns 1.200€ i avançant cap a una jornada de 35 hores setmanals. La legislació laboral permetrà la defensa dels llocs i de les condicions justes de treball i de salut laboral de totes les persones treballadores, i afavorirà la negociació col·lectiva, la cogestió en tots els aspectes de l’activitat productiva i la\nFem una síntesi dels objectius més representatius dels interessos populars, segons les nostres anàlisis, valoracions i experiències de debat [remetem, així, al dossier “Debat C onstituent” – Col·lectiu Drassanes, febrer 2015, entre d’altres]. Exposem una simple enumeració de principis per tal de tenir un primera concreció sobre els criteris generals que considerem que han de regir la nova República Catalana Independent. 1\nparticipació en els resultats derivats de l’increment de la productivitat.\ntionats i impulsant polítiques que afavoreixin la lliure associació juvenil.\nS’establirà una renda bàsica que garanteixi uns ingressos suficients i promourà alhora el repartiment del treball, la reducció del temps del treball assalariat (jornada laboral) i l’augment del temps lliure, mitjançant el foment d’una economia al servei de les persones i de la societat, una economia social i solidària.\nDedicarà especial atenció als drets de la gent gran a gaudir d’una vida digna en tots els àmbits. Això suposarà garantir un sistema de pensions d’acord amb les necessitats de tothom i l’atenció adequada a les situacions de dependència.\nEs desenvoluparà una fiscalitat justa, es promourà el repartiment de la riquesa, i es fomentarà el crèdit perquè pugui atendre les necessitats financeres dels sectors d’activitat econòmica més descapitalitzats no sotmesos al treball assalariat, com ara la pagesia i la petita empresa, que seran objecte d’una atenció específica per a la seva subsistència. Es fomentarà el cooperativisme social i es crearà una Banca Pública al servei de la societat. La República Catalana tindrà cura d’una especial protecció al desenvolupament del camp i de la sobirania alimentària, fent que sigui una realitat poder viure de la terra. Crearà i mantindrà un sistema educatiu públic, català, laic i de qualitat per a tothom. Assumirà la lluita contra la situació de discriminació i opressió en què es troben en la nostra societat col·lectius en risc d’exclusió o marginació, bé sigui per raó de gènere, d’opció sexual, de procedència, de pertinença social o de qualsevol altre factor discriminatori. Protegirà la joventut en la vida social i laboral, dotant pobles i ciutats dels centres juvenils adequats i autoges-\nDerogarà de manera immediata totes les lleis que entrin en contradicció amb la seva Constitució, així com les legislacions repressives vigents en el moment de l’accés a la seva independència, derivades de la seva submissió a l’Estat espanyol, com ara la llei de partits, la llei mordassa, etc. La República Catalana, amb tota la seva força jurídica i institucional, garantirà la plena aplicació i la defensa dels drets humans i prohibirà i tindrà una actitud activa en contra del racisme, la pena de mort, la tortura, l’abús de poder, el maltractament físic o psíquic i el tracte humiliant, vexatori o degradant envers les persones. Es dotarà d’una policia al servei de la ciutadania, que actuarà amb responsabilitat i transparència en totes les seves accions i respectarà escrupolosament els drets i la dignitat de detinguts i presos. D’acord amb els valors republicans, democràtics i laics que inspiraran la República Catalana, vetllarà pel respecte a la llibertat individual de creences socials, polítiques i religioses. Vetllarà pel respecte als drets de ciutadania de la població immigrada, dotant-la dels recursos socials i culturals necessaris per a la seva integració amb plenitud de drets i deures.\nTreballarà contra l’oblit i el silenci i aprovarà una llei de memòria històrica homologable amb els estàndards democràtics i la legislació internacional que condemni els crims de guerra i els dels règims dictatorials i restitueixi la dignitat i el ple reconeixement a les seves víctimes, així com la de totes aquelles que s’han produït per raons polítiques al llarg del període monàrquic espanyol. B. IGUALTAT SOCIAL La República Catalana defensarà de manera general i permanent la igualtat entre totes les persones i treballarà per a aconseguir una societat que superi els condicionaments de l’estructura social dominant de tipus patriarcal que patim. Proposarà i defensarà, per tant, el desplegament de totes aquelles orientacions i lleis que tinguin com a finalitat l’eradicació de les discriminacions i desigualtats derivades dels prejudicis arrelats en aquesta societat (des dels estereotips sobre l’assignació de rols a les persones segons el seu gènere i la seva orientació sexual, fins a la negació del dret de decidir sobre el propi cos, sobre la maternitat i la natalitat, etc.). Afavorirà l’educació i els comportaments favorables al respecte mutu tot combatent la desigualtat i la violència que es pugui exercir a través del llenguatge, al si de la parella, dintre de la família, a la feina, als centres educatius i socials i, de manera general, en tots els àmbits de convivència.\nque siguin contaminants o de caràcter agressiu per al medi ambient i l’equilibri ecològic. Així, vetllarà especialment contra tota instal·lació o explotació que pugui perjudicar les condicions de vida, degradar l’entorn o destruir la natura. Legislarà en defensa del medi ambient i del patrimoni col·lectiu i impulsarà un canvi en la política d’infraestructures que posi fi a les obres de destrucció massiva i les socialment i econòmicament insostenibles. Es nacionalitzaran tots els recursos naturals, tot fent de la nostra nació un país sense nuclears i amb un model energètic alternatiu i ecològic. D. PARTICIPACIÓ POPULAR La República Catalana desenvoluparà la participació democràtica en els diferents nivells. La ciutadania\nC. DEFENSA DELS RECURSOS, TERRITORI I PATRIMONI NACIONALS La República Catalana legislarà contra les indústries i les activitats econòmiques de qualsevol mena Foto: Joan Aureli\ndecidirà el Govern i l’organització del país i es promouran òrgans de consulta i d’intervenció, de caràcter actiu, horitzontal, participatiu i directe, des de l’estructura municipal a la nacional, així com una llei electoral que garanteixi una màxima transparència en la participació pública (llistes electorals obertes, adscripció dels electes en circumscripcions territorials, capacitat de revocar càrrecs electes en casos d’incompliment, convocatòria de referèndums populars, etc.); i la transparència igualment en el funcionament i finançament dels partits polítics. S’establiran limitacions estrictes en la despesa d’aquestes organitzacions i es prohibiran les donacions d’empreses, de fundacions o de qualsevol entitat, que hauran de ser individuals i fer-se públiques, i limitades en quantitat i sotmeses a estricte\ncontrol i a severes sancions en cas que s’incompleixen les normes. La República Catalana vetllarà per la separació de poders, garantirà la total independència del poder judicial i promourà una justícia propera, imparcial, gratuïta i eficient. Vetllarà per la transparència i promourà el control en la gestió de les finances públiques. Tindrà especial cura en la finalitat última de servei públic de les seves institucions i no admetrà cap tipus d’abús, privilegi o aprofitament d’aquestes institucions per al lucre personal o el frau. Es perseguirà la corrupció exemplarment. E. DEFENSA I PROMOCIÓ DE LA LLENGUA CATALANA La República Catalana proclamarà la llengua catalana com a llengua nacional i en garantirà la seva funció social com a llengua general vehicular de relació social. En promourà internacionalment la presència, la divulgació i el prestigi. Garantirà també l’ús social hegemònic de les llengües pròpies d’àmbits territorials en el seu territori (com la llengua occitana aranesa a l’Aran). I oferirà les condicions per a la gestió del plurilingüisme amb l’ús harmònic de les diferents llengües presents al territori, que seran considerades un patrimoni de la República Catalana en la mesura que són mitjans d’expressió d’una part de la població i de relació intercultural i internacional. F. DEFENSA ESTRATÈGICA I NOVES RELACIONS EUROMEDITERRÀNIES La República Catalana farà un tractament estratègic de la mobilitat i les comunicacions terrestres, marí-\ntimes, aèries, les telecomunicacions i l’energia, i intervindrà en la concreció d’un espai comunicatiu propi com a instrument estratègic per a l’economia, la indústria i la seguretat nacionals; i com a element imprescindible per a l’articulació del nou Estat. En defensa de la seva independència nacional, la República Catalana revisarà i desenvoluparà un nou marc que superi les estructures de dominació política, econòmica i militar actual, com són la UE, l’FMI o l’OTAN. Fomentarà un marc de relacions euromediterrànies i internacionals de pobles lliures, i es comprometrà a potenciar la cultura de la pau, la cooperació, la solidaritat, la llibertat i la plena sobirania dels pobles. En general, en un món multipolar com l’actual, el paper Internacional de la nova República s’haurà de fonamentar en la multilateralitat com a principi, tot considerant la Mediterrània com a àrea estratègica. La República Catalana desenvoluparà la cooperació política i econòmica basada en el rebuig a la guerra, al militarisme i a l’imperialisme. La seguretat del nou Estat independent es basarà en el principi d’autodefensa.\nIII. LA MÀXIMA CONSCIÈNCIA POLÍTICA Com a partit de la revolució catalana per la independència i la república socialista, l’organització política Poble Lliure considera que, com a poble català, hem d’aconseguir la màxima consciència política social i nacional perquè el moment polític ens\ndemanarà prendre, amb el màxim coneixement, decisions molt importants. Hem d’estar formats i informats permanentment perquè ni l’engany ni la intoxicació ens puguin desviar de la nostra acció. Considerem que per a enfortir una consciència política màxima, cal aconseguir reforçar els fonaments següents: - Que tothom tingui clara la necessitat d’una total unitat d’acció estratègica. - Que tothom tingui clara la necessitat d’unió i de resistència contra la repressió. - Que tothom tingui capacitat de saber entendre les prioritats de cada moment, és a dir, que sàpiga tenir capacitat tàctica. La consciència política social i nacional necessària per a enfortir aquests fonaments reclama de tothom una forta voluntat de formació i preparació adequades, és a dir, d’esforç per a conèixer d’una manera prou sòlida els principis teòrics i pràctics del que és un moviment d’alliberament nacional i social com el nostre. Hem de conèixer i entendre bé les experiències que han tingut lloc en diferents moments històrics i contextos geogràfics, per tal d’aprendre dels qui ens han precedit en la lluita i han aconseguit els seus objectius, o han lluitat de manera tenaç i conseqüent per a aconseguir-los. -Unitat d’acció estratègica. És molt important la màxima cohesió de tots els agents polítics (institucionals i populars), en el sentit que hi hagi una veritable unitat d’acció estratègica, com hem apuntat. La divisió en qüestions fonamentals només crea confusió i neutralitza les nostres forces.\nQuè vol dir concretament aquest concepte d’unitat d’acció estratègica? Som conscients que dins el conjunt dels sectors polítics i socials disposats a aconseguir, defensar i construir la República Catalana Independent hi ha una important diversitat de posicions ideològiques; però la nostra obligació és treballar perquè en la conquesta d’aquest objectiu (la República Catalana Independent) aconseguim articular una ferma unitat d’acció estratègica, és a dir, una unitat en els grans passos que hem de fer per assolir l’objectiu. En primer lloc, hem d’anar a la una en la defensa del referèndum i a l’hora d’aconseguir la victòria del SÍ en aquesta consulta. I hem de portar a terme aquesta unitat d’acció estratègica en les diferents accions que ens portin a aquests objectius primordials, aconseguint els màxims acords, tant en els objectius concrets, com a l’hora de decidir les prioritats i saber copsar les oportunitats. Es tracta de fet de saber abordar la ruptura democràtica, la independència, com a objectiu col·lectiu primordial del moment actual, i ferho amb la màxima força de la nostra banda. Això vol dir acumular el màxim suport a la independència i tenir ben abordada d’una manera sòlida l’actuació de tot el món de l’Administració i de la seguretat. No ens podem permetre, ni haurem de tolerar, ni traïcions ni desviacions sobre els acords democràtics del poble català. -Unió i resistència a la repressió. Aquesta unitat ha de ser especialment forta contra la repressió. En aquest aspecte no hi poden haver fissures.\nSobretot un cop establerta la desconnexió, l’actuació de l’administració de Catalunya ha de ser unànime en la defensa dels acords aprovats democràticament pel poble català, i en defensa dels seus representants polítics i socials. L’independentisme té una llarga trajectòria de treball antirepressiu. És des d’aquesta perspectiva que definim l’enfocament que cal donar a aquest tipus de mobilitzacions: ha de prevaldre el component polític en la defensa de les persones represaliades, afirmant la legitimitat de les accions dutes a terme encara que puguin contravenir la legalitat espanyola; i s’ha de treballar amb visió unitària, incorporant el gruix de l’independentisme i sectors partidaris de l’autodeterminació. -Les prioritats i la tàctica. Hem de crear la consciència adequada per a prendre les decisions tàctiques encertades. Per això convé tenir en compte els diferents aspectes de la nostra lluita, uns aspectes que hem d’anar reforçant al mateix temps. Són principalment tres: la nostra revolució democràtica per la independència té un objectiu polític institucional; es fonamenta en la seva força social i política arrelada al territori; i té un abast nacional. L’objectiu polític institucional és l’Estat català independent, articulat per unes institucions democràtiques sobiranes. Això ho aconseguirem per mitjà de mesures establertes democràticament pel Parlament o per l’òrgan representatiu (Assemblea de Representants Electes) que construïm en cas d’inhabilitació, impediment o incapacitat d’aquest or-\nganisme representatiu autonòmic. El moment de desconnexió i de ruptura marcarà el camí concret que haurem de seguir en l’aspecte institucional. També hem de ser conscients que la revolució democràtica catalana d’alliberament té la seva força en l’arrelament en el territori amb la defensa dels drets socials i polítics de les classes populars catalanes. Sense aquesta força de base, el nostre moviment seria tan sols una mena d’afer administratiu del món institucional. El moviment popular revolucionari per la independència ha de saber agrupar totes les lluites i defensar-les en tant que totes porten el germen de la nova societat que hem de construir. Aquesta unitat de base en els interessos populars és la força política real del nostre moviment. Per això defensem la creació de plataformes de base que puguin generar les dinàmiques positives d’eixamplament, connectant amb el teixit associatiu i els moviments so-\ncials i populars. Aquestes plataformes han de ser l’embrió dels Grups de Defensa de la República dels quals parlarem en el quart i últim apartat d’aquest opuscle. I finalment, tenir consciència que l’abast nacional de la nostra lluita ve marcat per la voluntat de construir una nova societat on la nació catalana pugui viure i desenvolupar-se amb plena llibertat. És per això que la nostra acció no ha de quedar reclosa en les quatre províncies de la Catalunya autonòmica, sinó que ha d’abastar tot el territori de la nació catalana, el conjunt dels Països Catalans. Tot tenint en compte els diferents ritmes de cada regió històrica, hem de saber establir i mantenir llaços estrets de col·laboració, de manera que cada avenç d’una de les parts repercuteixi en benefici del conjunt. En cadascun dels passos que fem cap al nostre alliberament col·lectiu cal aconseguir la implicació de sectors conscients d’arreu de la nació catalana.\nSobre la consciència per mitjà de la lluita. Poble Lliure, com a organització política revolucionària per la independència i la república socialista catalana, parteix de la convicció, assumida, a partir dels principis del materialisme històric que inspiren el seu pensament i la seva acció, que la consciència política de masses és sobretot el resultat de la reflexió sobre les experiències pròpies de lluita. Serà l’arrelament dins la societat arreu del territori i arreu de la nació el que ens portarà, doncs, a una consciència social i nacional més sòlida, una consciència que ens permetrà abordar els reptes que haurem de superar fins a aconseguir la conquesta dels nostres objectius. Aquesta consciència política màxima s’aconseguirà per mitjà de la pràctica social i de l’esforç personal en la formació de cadascú, tal com hem comentat, tenint sempre present un coneixement cada dia més aprofundit de l’objectiu pel qual lluitem: la República catalana, democràtica, participativa i social. És amb aquesta perspectiva que des de Poble Lliure abordarem sense dilació les tasques immediates del debat constituent que ha de permetre que el poble català pugui participar en la definició de les bases constitucionals de la República Catalana i aconseguir així amb la màxima claredat i eficàcia una visió de quina és la societat que volem construir col·lectivament. El debat constituent s’ha de desplegar al llarg de tot el procés de conquesta i defensa de la República catalana i tindrà la seva expressió plena un cop assolida la independència política; però de la mateixa manera que en aquest opuscle hem trobat imprescindible de\npresentar unes bases generals de quin és el marc polític i social pel qual lluitem, des de Poble Lliure pensem que la defensa del referèndum i la divulgació massiva de la necessitat del SÍ en aquesta consulta s’han de fer al voltant d’aquests continguts. La defensa del SÍ al referèndum s’ha de desenvolupar de manera paral·lela a la difusió massiva, a través de la participació popular, de les bases polítiques de la República Catalana per la qual lluitem. Per mitjà del que des de Poble Lliure anomenem debat pre-constituent treballarem per a difondre unes bases constitucionals de la nova República com a instrument per a l’aprofundiment democràtic de la nostra lluita. Perquè lluitem per una nova societat que volem per al conjunt del nostre poble; que volem deixar construïda i establerta per al futur del país de les nostres filles i els nostres fills.\nIV. MOBILITZACIÓ PERMANENT AMB FERMESA I EFECTIVITAT L’objectiu de tots els esforços d’organització i de clarificació política és aconseguir una gran capacitat de mobilització, una gran capacitat d’acció contra la repressió i en la defensa de la República Catalana. D’ara fins al referèndum. La tasca fonamental que tenim ara és desenvolupar un estat de consciència i de mobilització que arrossegui masses importants del poble català a la lluita per la República Catalana Independent. Es parla molt d’ampliar la base de l’independentisme i es proposen tota mena d’estratègies per a\naconseguir-ho. Considerem que la nostra proposta és més senzilla i, al capdavall, més efectiva que aquesta mena de maquinacions: es tracta de “fer bola de neu”, de desenvolupar una mobilització de masses imparable que arrossegui el conjunt de la societat catalana a l’objectiu col·lectiu d’aquest moment històric. Només així, per la força de l’engrescament col·lectiu, podrem arrossegar els sectors indecisos o encara influïts per posicions ambigües (com les pròpies de gran part dels anomenats Comuns).\nAquest abast massiu de la mobilització no es pot abordar des de simples tacticismes de caràcter mediàtic, sinó sobretot obrint de manera efectiva la participació popular. Per això, des de Poble Lliure som partidaris de combinar, des d’un primer moment, l’articulació de la majoria pro-referèndum amb l’obertura del debat constituent sobre la República Catalana Independent, perquè la base de tot plegat és que el conjunt del poble català conegui i faci seu el marc polític i social que hem de construir col·lectivament.\nÉs així com ho ha fet el moviment independentista en episodis recents com les vigílies del 9N. Va ser la mobilització massiva, continuada i arrelada a les diferents viles i ciutats, la que va permetre que es mantingués la data i el seu caràcter massiu i pràcticament desobedient, tot i les diferències polítiques que van sorgir al si del complex bloc que hi donava suport (de CiU a la CUP, passant per ERC i ICV). Avui sabem que el referèndum i la independència tenen punts forts i febles en diferents sectors socials i diferents punts del territori. Convé especialment, per tant, que en aquells municipis on no es compti amb la complicitat institucional, l’organització de base i la mobilització siguin més intenses i es facin tenaçment, per tal de fer del tot impossible un hipotètic boicot. És així, per la força de la mobilització massiva i engrescadora, com podrem també fer front amb eficàcia i vèncer el discurs de la por. I això s’ha fet i es fa parlant el llenguatge que ens és comú: dels fets, de les realitats i de les esperances que són possibles; de la solidaritat, la constància, la llibertat i la confiança en el poble. L’empenta de la mobilització ha de convertir el compromís en irreversible.\nAmb la força de la mobilització aconseguirem guanyar el referèndum: assolir una participació massiva i una victòria clara del SÍ a la independència. L’endemà del SÍ. La mobilització prèvia, el suport institucional explícit, l’expectativa internacional i, sobretot, el caràcter vinculant, seran els principals factors que diferenciaran el referèndum de l’acció simbòlica i mobilitzadora del 9N. A partir de la nova realitat resultant, cal comptar amb el fet que es produirà una situació de dualitat de poders, entre el nou poder català autoproclamat i l’estructura de poder de l’Estat espanyol. L’única via serà aleshores afirmar, per mitjà de la mobilització, l’autoritat i la legitimitat del poder sorgit dels organismes representatius del poble català. Caldrà donar suport a la tasca institucional de controlar el que són les bases per al funcionament de la nova República Independent: la recaptació dels tributs, les cotitzacions de la Seguretat Social, l’obediència de les forces de seguretat, etc. El nivell de consciència, d’organització i de mobilització arreu del territori que haurem aconseguit, seran les claus de la nostra victòria, se-\nran els instruments que ens permetran el manteniment i el reforçament de la nostra sobirania. Aquesta situació només serà possible si comptem amb instruments adequats per a estendre i reforçar la mobilització i l’arrelament territorial. És per això que des de Poble Lliure hem proposat el desplegament arreu del territori de Grups de Defensa de la República Catalana, organitzacions territorials àmplies, que vagin més enllà de les organitzacions avui existents. Sense posar en qüestió cap de les estructures organitzatives que s’han considerat vàlides per al desplegament de l’independentisme, cal ara que totes les organitzacions amb implantació territorial ofereixin al poble català instruments d’organització i de lluita més i més amplis amb l’únic objectiu de lluitar per la República Catalana que ha de néixer i caldrà defensar.\nAquest desplegament territorial en defensa de la República Catalana Independent ha de permetre donar pas a una nova ampliació de la base popular del nostre moviment i ha de servir alhora com a marc idoni per a plantar cara al creixement previsible de la repressió, constituint-se en àmbits unitaris de solidaritat i també en àmbits\nafavoridors de la participació popular en el debat polític. La conquesta d’una nova base ampliada i reforçada del moviment independentista ens portarà a aconseguir la màxima mobilització, de tal manera que el moviment ja no es podrà aturar. ----Com hem apuntat al començament d’aquest opuscle, aquest escrit té l’objectiu de mostrar amb la màxima claredat possible que hem d’estar tots plegats disposats a encarar, amb la màxima preparació, consciència, organització i mobilització, aquest any 2017, que sabem que serà decisiu. Sabem que comptem amb la solidesa i la força de tot un poble en moviment. Amb unitat, força, mobilització i idees clares, hem de preparar unes bases sòlides per a la conquesta de la nostra República al servei del poble. Com a partit nascut de la lluita i per a la lluita del poble català, Poble Lliure parteix d’una confiança insubornable en la força del poble organitzat. Sabem què volem i el poble català en conjunt està esdevenint més i més conscient del moment històric. Si volem, i treballem amb força i amb constància, ho aconseguirem.\nC/ del TĂşria, 58 - 46008 ValĂ¨ncia C/ Elisi, 20 - 08014 Barcelona\n@Poble_Lliure www.poblelliure.cat Foto: Jordi Ventura i Plans\nLlibret editat per Poble Lliure el març del 2017 en què s'analitza l'estat del procés d'independència i es desgrana l'aposta de l'organització per al futur immediat


La Jornada busca promoure una ciutadania activa i conscient de la seua pertinença a la UE\nCartell de la Setmana Europea de la Joventud\nA Alaquàs es celebrarà el proper dijous 9 de maig de 10 a 12.30 hores la "I Jornada de programes europeus de mobilitat internacional", emmarcada dins de la Setmana Europea de la Joventut 2019. La cita que tindrà lloc a l'Auditori Nou, estarà presidida per experts i gestors dels principals programes de formació i ocupació de València.\nLa Jornada que busca promoure una ciutadania activa i conscient de la seua pertinença a la Unió Europea (UE), té com a principal objectiu proporcionar a l'alumnat i jóvens informació sobre projectes europeus múltiples que els proporcionaran eines per a créixer personal i professionalment.\nEstan cridats a participar tot l'alumnat de cada curs de 2n de batxiller, 2n cicles formatius, qualificació professional, accés a la universitat i públic major de 18 anys.\nA més, als panells informatius instal·lats als carrers del nostre municipi trobarem aquestos dies als i les protagonistes de la campanya "Aquesta és l'Europa que volem". Es tracta dels joves alaquasers que formen part del Voluntariat Europeu (Cos Europeu de Solidaritat-Erasmus Plus).


Diari de Solsona Diari de Solsona: Solsona continua avui i demà les tasques de neteja de la via pública\nSolsona continua avui i demà les tasques de neteja de la via pública\nL’alcalde es mostra satisfet dels treballs realitzats per la brigada municipal\nLa ciutat de Solsona va retornant a la normalitat després de la insòlita nevada de dilluns. Els centres educatius han reprès avui les classes i també s’ha restablert el servei de recollida d’escombraries al nucli urbà solsoní. L’Ajuntament preveu mantenir operatiu el dispositiu de neteja de neu i gel dels carrers i camins avui durant tot el dia i demà, dijous.\nS’hi dediquen des de les 6 del matí els operaris de la brigada municipal i quatre màquines llogades, a més dels treballadors de la neteja viària. Es treballa per retirar la neu dels carrers, desfer-ne el gel amb potassa i ampliar els itineraris transitables d’aquells vials on més neu es va acumular. Aquestes tasques es duen a terme al conjunt del municipi i, de forma especial, al Vinyet. També es comencen a treure els munts de neu que s’han format a la via pública per evitar que el seu desglaç creï més plaques de gel a partir del vespre.\nDe totes maneres, es prioritzen els accessos més transitats i els punts en els quals es té més cura de forma permanent són els entorns del Centre Sanitari, l’Hospital Pere Màrtir Colomés, el tanatori i els centres educatius. Així mateix, sobretot es procura treure el gel dels passos de vianants.\nEls darrers dos dies, la Policia Local de Solsona ha atès prop d’una seixantena de peticions ciutadanes demanant la neteja dels carrers i l’Ajuntament, 34. L’alcalde, David Rodríguez, agraeix les mostres de paciència de molts ciutadans i la col•laboració dels veïns que han contribuït a facilitar els treballs netejant la neu de les voreres de davant de casa. “Molta gent ha comprès que la situació ha estat excepcional, en la nevada més important dels últims 45 anys”, diu Rodríguez.\nL’alcalde admet que “tenint en compte la logística a la qual podíem recórrer, era impossible ser a tot arreu al mateix temps”, i es mostra satisfet de l’actuació de la brigada municipal i la Policia Local. El consistori preveu desactivar demà a la tarda el Pla de protecció civil.\nSolsona, 10 de març de 2010


Club Bàdminton Vilanova del Vallès: d’abril 2015\nAbril de 2015: Al-Qanar, la Qrò-nica\nEl passat dissabte 25 d'Abril es va portar a terme una nova edició del Circuit Internacional de Bàdminton, adscrit al Circuit Català, en les llunyanes terres d'Al-Qanar. Com diria l'Shrek, o millor dit, els seus guionistes, «Lluny, lluny enllà».\nEl desafiament era gran; tothom sap que aquesta competició té més estrelles que cap altra del circuit: les «estrelles» que hi competeixen, les «estrelles» que et guien pel camí fins a arribar a destí (com Al-Qanar es troba «Lluny, lluny enllà» cal sortir de nit), «l'estrella Moriente» que sonava en un «radio-cassette» d'un indígena «aparcat» a la plaça Lluís Companys d'Al-Qanar, plaça on es troba el magnífic «Al-Qanar Arena» i les «estrelles Damm» que omplien les barres dels bars de la població.\nAquest any, a diferència d'altres edicions, no es preveia gaire participació; altres entitats havien intentat boicotejar aquest torneig organitzant-ne de propis: l'Open de Tennis Banc de Sabadell - Godó i el partit de primera divisió de la Lliga Professional de Futbol d'Espanya entre el RCD Español i el FC Barcelona, per citar-ne alguns.\nTot i això, la participació no va minvar; bé, no va minvar més que d'altres vegades. De fet, ni va minvar, ni va augmentar; va ser l'habitual. Per tant, benvolgudes amigues i amics, calia arribar al lloc dels fets aviat, si es volia trobar un forat a la graderia del pavelló.\nBé, calia doncs preparar bé el torneig. Com deia aquell, ens vam aixecar ben d'hora, ben d'hora i vam posar rumb a les terres dels cítrics, dels rius, dels peatges i de les plomes. Tot i això, un grup de Terrassa va arribar començat el torneig; sembla que van acabar a Sant Carles de la Ràpita. Ens van dir que no van utilitzar cap navegador de cotxe sinó que, pel que sembla, van telefonar el dia anterior a Lord Save, que els va indicar per whatsapp com arribar a lloc a temps...\nEn qualsevol cas, la competició va començar als voltants de les 9:45 h amb molta animació a la grada.\nTanmateix, les pistes es començaven a omplir d'esportistes afamats de copes i medalles.\nFins i tot, els competidors es discutien entre ells per defensar qui havia arribat abans i tenia, doncs, dret a la millor pista.\nPerò un cop acabades les disputes, la competició va transcórrer amb tota normalitat.\nMentre anaven avançant les eliminatòries, els jugadors, entrenadors i d'altres especialistes es donaven consells els uns als altres per a seguir vius en la competició.\nI és que qualsevol consell era benvingut; hi havia partits d'una duresa increïble! Mireu sinó aquest marcador! Tots sabeu que els partits a 110 punts són llargs i pesats! Posen a prova la condició física de tothom!\nEl públic, però, vibrava amb aquests partits! No es perdia ni un detall!\nN’hi havia d'altres que «literalment» es tornaven bojos veient aquests partits d'alta intensitat i durada!\nAquests llargs partits donaven peu a «distreure's» una mica per fer un seguiment «al detall» de l'interiorisme de l'Al-Qanar Arena, interiorisme de qualitat amb acabats tan curiosos com únics i excel·lents.\nQuè dir de l'organització; atenta i impecable en tot moment. Taronjes a «dojo» per a que les forces no minvessin en cap moment.\nAh! Fins i tot i havia un servei de lents de contacte gratuït distribuït en cada una de les taules dels marcadors!\nTot això va fer que la competició fos una verdadera festa; copes per a primers i segons amb la «Regidora d'Esports» lliurant els premis inclosa! «No hase falta desir nada más».\n«Y lo breve si bueno, dos veces breve». No, no va així. «Lo bueno, si es breve, que breve es». No, no; tampoc. «Si eres bueno y eres breve, ...». Hmmmm. «Si breves, no condruzcas». Sí! Ara sí!\nAh! I si us interessa saber els resultats de la competició, us convido a mirar la pàgina web de "todostorneos.es";segur que allà els trobareu!\n«Lo riu és vida»!\nDrop de Bye Sense el diumenge, d’abril 26, 2015\nEtiquetes de comentaris: bàdminton, Circuit Català, David, Newtown-la-vallée, Save, Vilanova del Vallès, Yes Iwillbe\nDogsville, abril de 2015: un clàssic entre els clàssics\nDissabte, 11 d'abril de 2015, va tenir lloc a Dogsville la 12ena prova del Circuit Català de Bàdminton corresponent a la temporada 2014-15. Simultàniament també s'hi va celebrar un torneig TTR de la categoria absoluta, puntuable per al cobejat rànquing FESBA. El lloc va ser el de sempre: el Poliesportiu Municipal del Centre, que s'anomena així perquè és en el centre de la zona blava d'estacionament de Viladecans, on aparcar el vehicle de franc si véns de fora és un suplici. De fet, aparcar a la vora del pavelló sempre és un suplici, ni que estiguis disposat a hipotecar casa teva per a fer front a les tarifes de la zona blava, perquè trobar un espai buit a primera hora costa una barbaritat.\nL'organització, previsora, va arribar-hi a punta de dia o directament hi va instal·lar el seu domicili habitual per a tenir-ho tot preparat a l'hora d'inici dels partits, va poder aparcar bé el cotxe i va ocupar les millors localitats del pavelló, a peu de pista.\nCom que els trofeus del TTR consistien en unes enormes copes de plata de primera llei no van gosar deixar-les gaire a la vista per evitar que els competidors bavegessin massa en contemplar-les, i les van ocultar discretament en un raconet.\nTothom va poder bavejar i de gust en un altre raconet, el que oferia una suculenta mostra de pastissos i coques de tota mena per al públic i els competidors. A més, al costat mateix podies seure tranquil·lament a fer el cafè o mirar-te unes sabatilles noves, un grip, una samarreta... no hi faltava de res!\nUn esdeveniment tan important com el de Dogsville atreu els millors jugadors i els mitjans de comunicació han de cobrir adequadament l'acte des de tots els punts de vista. Alguns partits es fotografiaven molt bé directament des de la grada.\nAltres enfrontaments, en canvi, era millor seguir-los des d'un racó més protegit ja que la ferocitat dels competidors recomanava deixar una bona distància de seguretat entre la pista i l'operador de la càmera. L'organització, atenta com sempre, va instal·lar en el lloc adequat unes bastides homologades perquè la premsa gràfica pogués fer la seva feina amb seguretat i comoditat.\nLa jornada de Dogsville es va allargar molt: un cop has pogut aparcar bé el cotxe no tens ganes d'anar-lo a treure, tant com t'ha costat de trobar un forat buit, així que jugues mentre hi hagi una pista lliure. Potser per això molts partits van disputar-se a tres sets molt igualats.\nEl darrer dels nostres socis a fer acte de presència va ser, com de costum, l'Àlex (federat per Niceland), que va arribar just cinc minuts abans del seu primer partit. A més, també va perdre temps perquè un cop a la recepció l'encarregat no es creia que a aquelles hores arribés un jugador, quan ja n'hi havia algun que, eliminat, estava de camí cap a casa, i no el deixava passar.\nUn cop dins el pavelló, en canvi, el clima era l'habitual: tant si ets a la pista com a la grada, a tot arreu trobes amics i els pots demanar canvi per a la màquina de la zona blava.\nEn un torneig de bàdminton l'objectiu principal dels participants és jugar i mirar de guanyar el màxim de partits possibles, però hi ha excepcions; alguns hi van per a aprofitar els efectes aperitius de l'activitat física perquè saben que així els ve la gana i poden menjar-se un bon entrepà, mentre que el joc i la victòria són secundaris. En aquest cas, les víctimes van ser unes sardines de llauna, ben sucoses elles.\nEl pavelló de Dogsville està molt ben pensat: la grada és mòbil i pot engrandir-se quan cal si hi ha molt de públic; a més, també té uns respiradors especials per a refrigerar la zona capil·lar i la no-capil·lar.\nSi no hi ha espai a la grada llavors has d'estar-te a peu dret i esperar que quedi algun seient buit, però no és problema perquè la visibilitat és perfecta des de tot arreu.\nPer a mirar de no acabar gaire tard, l'equip organitzatiu va procurar d'escurçar el temps mort entre partit i partit. L'Olga es va apuntar entusiàsticament a aquesta política i va apressar la Judit i l'Albert perquè deixessin d'escalfar i comencessin d'una vegada el seu partit, que amb dos minuts ja n'hi ha prou.\nPer culpa de l'Olga, la Carola també va haver de córrer, però això per a ella no és cap problema.\nEls que no acostumen a tenir pressa mai són els membres dels equips tècnics de cada club. La d'anàlisi del joc és una feina que no es pot fer de qualsevol manera; cal repòs i maduració de les idees per a diagnosticar correctament la millor manera d'afrontar un partit. En Justo, per exemple, li va explicar perfectament a en Molimola com havia de jugar el seu individual i en alguns moments el va renyar i tot, però en Molimola va acceptar disciplinadament el xàfec.\nDesprés, en Molimola va enganxar per banda a en Volodymyr i li va aplicar el mateix tractament. En Volodja no va resistir dret tanta argumentació i va preferir asseure's a escoltar-lo.\nQuan els partits es presenten més complicats del que és habitual, un sol tècnic és incapaç d'abordar-ne l'anàlisi i demana l'opinió a altres entrenadors.\nEn casos més extrems i per a estudiar els enfrontaments de màxima rivalitat és habitual que es constitueixin comitès de savis, formats exclusivament per jugadors de dilatada experiència en la competició o en qualsevol altre àmbit de la vida.\nA St. Lawrence of the Gardens encara no els arriba ni l'ADSL ni la fibra, així que prenen les notes directament en una llibreta i no depenen de bateries, wifis, URL's, cobertures, tarifes planes, adreces IP, descàrregues, instal·lacions, proxys, antivirus, ports, DMZ's, actualitzacions del sistema operatiu o de la BIOS. S'ho fan tot en pAPPer.\nEn David va trobar a faltar molt la Giorgia; com que ella no hi era en Marc li va poder dedicar una mica més de temps i va posar les coses al seu lloc unes quantes vegades.\nEn Glenn es va dedicar especialment als dos nous fitxatges del seu club, que van aprofitar molt i molt els seus ensenyaments: en la primera aparició a la pista ja van guanyar la categoria d'individual.\nEn Molimola va ser un dels damnificats per les dificultats a l'hora d'estacionar el vehicle, va arribar una mica tard al primer partit i li van donar per perdut. No ens agrada aquest tractament del tema; ho hem dit sempre i no ens cansarem de repetir-ho. Tret que sigui absolutament impossible reorganitzar els partits i moure'ls en el calendari o que el jugador que sí que és present a la pista s'hi oposi, un endarreriment no t'hauria d'impedir de jugar un partit, perquè els perjudicats d'aquesta solució són els dos --o quatre-- participants i el Circuit Català, per bé que té un component competitiu innegable, també té el lúdic, i potser més accentuat. Tots hem vist més emprenyat el jugador que era present a la pista a la seva hora i no ha pogut jugar el partit (tot i que l'hagin donat guanyador) que no pas el que ha arribat tard. En certa manera, es castiga el complidor per una infracció que ell no ha comès, perquè ell ha fet el viatge (i ha pagat la inscripció) per a jugar tots els partits que pugui, i a més ha arribat a la seva hora. En segons quins nivells, vas a un torneig perquè vols jugar, i vèncer és secundari (per a en Bye Sense, a més, és una quimera). Potser hi hauria altres maneres de motivar els jugadors per arribar a l'hora sense impedir-los jugar el partit en cas de retard, en perjudici de tots els implicats; potser donar punts d'avantatge al rival complidor (un punt per cada dos minuts d'endarreriment o una fòrmula per l'estil) serviria per a estimular en tots plegats el rellotge intern.\nAmb la lliçó ben apresa, quan li va tocar el partit següent en Molimola va baixar a la pista molta estona abans i va estar escalfant en la zona habilitada per a fer-ho. En Molimola i en Justo es preparaven per als individuals i van escalfar transversalment.\nL'escalfament li va donar bons resultats a en Justo, però no suficients, perquè no va aconseguir, malgrat els seus esforços, passar de grup.\nEn canvi, l'Olga es preparava per als dobles, així que va escalfar longitudinalment.\nEn la taula de comandament es controlava fèrriament l'horari del torneig. A més, hi havia dos rellotges per si en fallava un.\nLa temperatura del pavelló feia volar molt ràpid els volants, així que estava permès de picar-los. Els de la Garriga ho van fer durant el partit però en YesIwillbe, per a no perdre temps, ja ho va fer abans de saltar a la pista.\nEl torneig de Dogsville sempre és exigent per al material i alguna raqueta no va poder suportar l'esforç.\nTambé ho és per als jugadors; en Shoutsound va sentir molèsties en el tou de la cama entre partit i partit i la seva parella va córrer a aplicar-li una crema calmant. En Shoutsound es va refer i va seguir jugant normalment (que, en el seu cas, vol dir que va exhibir el seu joc ple de vigor i punteria).\nPer no patir de mal de cames durant el partit, en Bye Sense va estirar-les una mica fent el pas de l'oca.\nL'Àlex va tirar pel dret i es va embenar el genoll (més) adolorit.\nA la Carola i la Mercè, quan van acabar el seu partit itinerant (van jugar la final, guanyada per la Carola, en dues o tres pistes diferents perquè totes eren pràcticament buides i ningú no les vigilava), també els feien força mal les cames: tres sets igualadíssims les van deixar mig esgotades.\nEl nivell de l'arbitratge va ser molt alt, com de costum. La concentració dels encarregats del marcador era màxima i no es dirigien ni la paraula entre ells, perquè tota l'atenció estava en el joc.\nAlgun àrbitre va tenir el sol de cara però això no va afectar la seva responsabilitat.\nEn YesIwillbe va fer un torneig extraordinari, amb cops autènticament increïbles. De fet, ni el seu propi company de dobles no s'ho creia quan ho veia i quedava admirat.\nPerò també en Carlos va fer coses increïbles: en la final contra en Shoutsound i l'Alexander va arribar a levitar!\nLa final de DMB-C va ser disputadíssima i fins al final del partit tot era possible. En Shoutsound va fer exactament el que cal fer en els dobles: molta atenció a la xarxa i reflexos ràpids per a rematar els volants blocats pel contrari.\nL'Alexander també ho va fer com cal: quan ets al darrera, qualsevol volant que et vingui una mica bé l'has de rematar amb tota la fúria disponible.\nL'Adrià i el Roman van eliminar Lord Gottfried i en Marc, contra pronòstic, en un partit llarguíssim a tres sets.\nEls nostres van estar fins, però potser no tant com de costum, i els de Dogsville dia rere dia juguen millor, així que Lord Gottfried va quedar fora de joc en el primer partit disputat.\nEn canvi, l'Arnau i en Billy the Kid ho van fer millor i van guanyar el seu primer partit contra els rivals de Niceland i també el segon, contra l'altra parella de Dogsville.\nEn Billy va voler passar desapercebut i va canviar-se el nom de la samarreta. Va competir emmascarat amb pseudònim ("Corbera"? Qui és en "Corbera"?) i simulava jugar per un equip britànic. Naturalment, no se'n va sortir i tothom el va reconèixer.\nEn els dobles femenins també hi va haver molta agressivitat. La Giorgia, que s'ho ensumava, va estimar-se més quedar-se a casa i plantar la Ivette, que no va tenir problemes per a reemplaçar-la per l'Abril.\nVa haver-hi alguns moments on la gent va témer per la integritat física de les noies del dobles. L'Olga va estar a punt de rebre un cop de volant i sort que es va ajupir a temps.\nPoc després, va haver-se d'ajupir encara més per a evitar un altre volant encara amb més mala bava.\nAl final la victòria va ser per a la Carola (federada per Niceland) i la Mercè, que van estar més encertades que les altres parelles. La Carola prepara la seva participació en un torneig internacional de veterans que tindrà lloc el cap de setmana de l'u de maig i sembla en bona forma, perquè va guanyar l'or en les dues categories que disputava.\nEn els masculins també va haver-hi molta agressivitat i molt encert. Un exemple: en Sergio, de Dogsville...\n... o en Khalid, de Terrace.\nEn els dobles mixtos el nostre club hi tenia dipositades moltes esperances. En una punta del quadre, en David (federat per Gardens) feia parella amb la Marina; en la contrària, Lord Gottfried feia parella amb la Sílvia. Aquesta pinça Newtown-Gardens posava la por al cos als contraris i facilitava la lluita pel pòdium.\nEn els dobles masculins també presentàvem una bona alineació, ja que érem presents en cinc de les tretze parelles en competició. Billy the Kid formava la parella clàssica amb l'Arnie, on el joc consisteix a alternar cops magnífics i retrets encara més magnífics.\nL'oli de les sardines de l'entrepà de l'Arnie li va passar factura i com que no s'havia eixugat bé les mans a mig partit d'individuals va perdre la raqueta. Li hem recomanat que en el proper torneig porti l'entrepà d'arengades.\nLes noies també van oferir un molt bon espectacle. Va guanyar la Carola (federada per Niceland), però l'Olga (federada per Bigpotters) també va fer un gran torneig.\nEn Bye Sense va tornar a decebre la seva immensa legió de seguidors. Va jugar uns individuals incolors, inodors i insípids i no va passar de la fase de grups; en els dobles, tot i estar acompanyat d'una de les millors parelles que es poden trobar avui dia, En Keith, tampoc no va superar el primer partit. El fet que ells s'inscriguin en DMD però l'organització s'entesti a posar-los a DMC potser no va contribuir gaire a fer-los desplegar tot el joc que porten a les seves raquetes\nEn canvi, en DMD en Molimola i en Volodymyr es van mostrar sòlids i segurs com sempre i van guanyar la categoria amb autoritat. La diferència d'alçada entre els dos jugadors, lluny de ser un desavantatge, és un fet que ajuda a fer d'ells una parella força compensada perquè són capaços de dominar tant el joc aeri com el terrestre.\nEls dobles mixtos van veure un enfrontament que ja és tradicional en les finals individuals entre dues grans jugadores de Gardens. Aquesta vegada s'ho van repartir molt bé, de manera que la filla va guanyar l'individual, i la mare els dobles mixtos.\nEn els individuals C, En Keith va demostrar que la seva lesió és cosa del passat. No va superar la fase de grups però en tot moment es va trobar còmode a la pista i no es va ressentir gens dels mals que li han fet perdre bona part de la temporada.\nEn YesIwillbe ho va fer encara millor. Tampoc no va superar la fase de grups, però els dos partits que va jugar van ser a tres sets i els va perdre per molt poc, contra rivals molt més joves. En cap moment va reservar forces per a guanyar els dobles, perquè a ell no li cal reservar forces, que en va sobrat.\nEn Billy the Kid no ha deixat d'entrenar durant aquests mesos d'absència de les pistes catalanes i va exhibir un bon nivell; va guanyar l'Àlex (federat per Niceland) i va perdre a tres sets els altres dos partits. Com sempre, va regalar al públic les seves legendàries piscines que tant enyoràvem.\nEn David, tot potència, tampoc no va estalviar esforços en els individuals. Malgrat això, tampoc no va superar la fase de grups, però en alguna ocasió les seves rematades van estar a punt de superar la barrera del so.\nTots confiàvem a veure una final de dobles Newtown-Newtown, però no va poder ser perquè en Shoutsound i l'Alexander van deixar fora de combat En Keith, en Bye Sense, en Billy the Kid i l'Arnie.\nEn l'altra banda del quadre, en YesIwillbe i en Carlos sí que va seguir la planificació al mil·límetre i es van plantar a la final. Són els actuals campions de Catalunya de dobles i van demostrar-ho davant d'una parella de les més sòlides que ens podem trobar en aquest nivell: l'Àlex i en Frankie 3,14.\nEn Carlos estava especialment motivat en aquest torneig, i no va deixar tocar el volant a terra, tant si venia per dalt com si venia per baix.\nI, si el volant venia a mitja alçada, senzillament s'ajupia i el deixava sortir fora per la línia de fons...\nLa victòria en els dobles de YesIwillbe i en Carlos es va basar en una defensa sólida i sense fissures, i un atac demolidor quan l'oportunitat és clara. El seu millor cop és la defensa llarga, a la línia del fons, i això fa que els atacs rivals esdevinguin, a la llarga estèrils. En Shoutsound i l'Alexander, els altres finalistes, poden donar fe que els tres sets que els van disputar van seguir aquest guió.\nPer a evitar errades, als volants al centre hi van tots dos alhora i així segur que algú el toca.\nLord Gottfried a la pista sempre és garantia de bon joc i de pòdium. A Dogsville va poder-se fer acompanyar per la Sílvia i el resultat va ser immillorable, més si tenim en compte el nivell de les parelles rivals. El primer partit, contra els joves de La Garriga, va ser complicadíssim però el van resoldre amb seguretat en el tercer set; la final, contra dos altres joves, la van assegurar des del primer moment i amb dos sets en van tenir prou per a aconseguir l'or de la categoria.\nEls trofeus eren tant alts que es va optar per posar-los estirats en una tarima, ja que drets tocaven el sostre.\nA l'hora del lliurament de premis, en Molimola ens va sorprendre amb una nova demostració de velocitat: va ser capaç de disparar la càmera, córrer a posar-se en el seu lloc amb la medalla i sortir a la foto! Senzillament impressionant!\nEn Volodymyr reconeix que no és tan ràpid, i per això les fotos les hi fa la seva cap de premsa.\nAlguns dels més grans jugadors del país es van fer una foto final. No hi estan tots els que ho són, però ho són tots els que hi estan.\nEtiquetes de comentaris: Àlex, Arnau, Billy the Kid, Bye, Carola, Circuit Català, David, Dogsville, Gottfried, Justo, Keith, Molimola, Newtown-la-vallée, Olga, Vilanova del Vallès, Yes Iwillbe\nDogsville, abril de 2015: un clàssic entre els clà...\nMarç de 2015, Campionat de Catalunya de Veterans a...


Es commemora el 350 aniversari de la Séquia Mare - Altea Digital\nEs commemora el 350 aniversari de la Séquia Mare\nAhir, dia 4 d’abril, i coincidint amb la festivitat de Sant Vicent, tenia lloc al CEM Captivador de La Nucia la commemoració del 350 aniversari de la fundació de la “Séquia Mare – Reg Major de l’Alfàs i Benidorm” amb un acte en què van participar els alcaldes dels cinc municipis (Polop, Altea, l’Alfàs del Pi, Benidorm i la Nucia) pels quals discorria aquesta “artèria d’aigua” per la comarca de la Marina Baixa. L’acte va comptar amb una xerrada, projecció de vídeo i la visita al tram de la Séquia Mare, existent al CEM Captivador. S’ha triat el Centre Educatiu Medioamabiental (CEM) perquè la Sèquia Mare travessa el Captivador i passa pel CEM, molt a prop de l’ermita de Sant Vicent. De fet el CEM compta amb un gran mural als peus de la Séquia Mare, on es representa tot el recorregut d’aquest canal de reg.\nPer commemorar aquesta efemèride es van reunir al CEM Captivador Vicente Miguel Cano, president Séquia Mare; Gabriel Fernández, alcalde de Polop; Jaume Llinares, alcalde d’Altea; Vicente Arques; alcalde de l’Alfàs del Pi; Antonio Pérez, alcalde de Benidorm i Bernabé Cano, alcalde de la Nucia. Com a record de l’acte tots els alcaldes van rebre una rèplica del mosaic del traçat de la Séquia Mare, elaborat per l’Associació 2on Centenari de l’Ermita de Sant Vicent i José Soler. A l’acte també van participar els diputats provincials Agustín Navarro i Fernando Sepulcre i el diputat nacional José Cano.\nDesprés de 8 anys d’intens treball l’1 d’abril de 1666 la Séquia Mare de La Nucia va entrar en funcionament. Va ser una gran obra per a l’època executada per Beatriu de Fajardo i va tenir el cost de 10.000 lliures de l’època. Aquesta sèquia major va comptar amb 25 quilòmetres i va arribar a tenir 12 molins fariners al llarg del seu trajecte, així com safareigs, abeuradors per al bestiar i braçals. La Sèquia Mare o Reg Major de l’Alfàs és un canal o sèquia de regadiu que va néixer el 1666 i que donava aigua per al reg i consum humà a Polop, La Nucia, l’Alfàs, Benidorm i Altea. De fet va néixer molt abans que algunes d’aquestes poblacions i va ser clau per al seu naixement, desenvolupament i creixement agrícola. Aquesta Séquia Mare neix al barranc de Polop i recull els cabals de diferents fonts naturals (Rovira, Gall, Garrofer i Torrent). Té 25 quilòmetres de xarxa entre sèquia i braçals i en l’actualitat encara està en funcionament per al reg agrícola a La Nucia i l’Alfàs del Pi. Com a curiositat arribava també al terme d’Altea a través d’un dels seus ramals denominat Foies Blanques\nL’acte ha començat amb una visita guiada a l’CEM Captivador, amb parada al mural del mosaic de la “Séquia Mare” i visita al tram de sèquia conservat encara en el Captivador, per explicar a les visites escolars al Centre Educatiu Mediambiental la importància de la mateixa. Després de la visita va continuar la conferència de José Soler sobre la “Influència de la Séquia Mare en el desenvolupament del Captivador i la Marina Baixa”. Tots els alcaldes van destacar la importància de la “Séquia Mare” per les seves poblacions i l’han qualificat com la “infraestructura hidràulica clau per al desenvolupament de la Marina Baixa i sense ella ni Benidorm, ni l’Alfàs del Pi, ni Altea, ni Polop , ni la Nucia serien el que són ara”.


L'Informatiu dels Parcs - 12 de setembre del 2017\nNúmero #65 / 12 de setembre del 2017\nTot a punt per a la Gran festa del parc al Brull\nAmb la Nit d’estels, el passat 29 de juliol engegava al poble de Montseny la 25a edició del programa Viu el parc al Parc Natural i Reserva de la Biosfera del Montseny. Ara, arriba l'hora de celebrar una nova Gran festa del parc al Brull el diumenge 17 de setembre, tot un matí d'activitats gratuïtes per gaudir amb la família d'un magnífic entorn natural.\nS'edita una guia sobre rutes de llegendes i rondalles d'arreu de la Xarxa de Parcs Naturals\nPortada de la guia. Autor: XPN\nJa està disponible la guia 'Rutes de llegendes i rondalles. Xarxa de Parcs Naturals de la Diputació de Barcelona', un conjunt de vint-i-dos itineraris pels dotze espais que formen la Xarxa de Parcs Naturals. Cadascun d’aquests itineraris ens acosta a racons, paisatges, elements de patrimoni, experiències i llegendes que, a través dels seus personatges, ens faran viatjar per indrets insòlits, singulars i plens d’història dels diferents espais protegits.\nLes dades obertes sobre patrimoni natural, tema de la 2a Jornada tècnica al castell de Montesquiu\nCastell de Montesquiu. Autor: XPN\nEl proper dimarts 3 d'octubre al matí tindrà lloc la 2a Jornada tècnica al Centre de Recursos del Castell de Montesquiu. En aquesta ocasió, la temàtica protagonista seran les ‘Dades obertes sobre patrimoni natural: com les podem oferir i aprofitar els municipis?’. La sessió és gratuïta, si bé cal preinscriure’s abans del 29 de setembre (inclòs).\nSubvencions a les despeses del transport escolar de la campanya Coneguem els nostres parcs 2018\nInfants participant al programa. Autor: XPN\nEngega la 12a edició del Viu el parc a l'Espai Natural de les Guilleries-Savassona\nEs presenta a Barcelona el 'Catàleg de la flora vascular del massís del Montseny'\nPortada del Catàleg. Autor: XPN\nL'Alguer acull una jornada de poesia, música i art\nMireia Vives i Borja Penalba. Autor: Tramoia\nÈxit de la primera sessió del 2n Concurs de Receptes de la Reserva de la Biosfera del Montseny\nLes postres guanyadores. Autor: Joan Valera\nS'amplia el termini per participar en el 9è Concurs Fotogràfic del Parc de la Serralada Litoral\nBosc misteriós (1r Premi 2016). Autor: Diego Mora\nAnellament amb rècord de captures a Montcada i Reixac\nBalquer. Autor: Quique Carballal\nLa mostra BisAurart t'espera a la Cabanya del Castell\nEs reedita el desplegable del Parc de la Serralada Litoral\nSeguiment de la migració al Parc Natural de la Serra de Collserola\nDes del turó de la Magarola. Autor: CPNSC\nPrograma d'activitats escolars 2017-2018\nJornada gratuïta sobre la millora de la seguretat dels nuclis de població davant dels incendis forestals


La Regidoria de Serveis Públics restaura els bancs modernistes del passeig marítim\nEl regidor d’Obres i Serveis, Clemente Martín, ha supervisat els treballs de reparació i restauració dels bancs d’estil modernista del passeig Pilar Coloma. Aquests treballs, com ha explicat l’edil “són l’antesala de posar totes les instal·lacions de platja a punt per a l’arribada dels primers turistes en Pasqua i que així puguen veure Benicàssim en la màxima esplendor”.\nEls treballs han consistit en el repàs de tots els ancoratges per a garantir la seua seguretat i correcte estat i la neteja i repintat dels seients i respatlers per a deixar-los en perfectes condicions. “Són bancs d’estil clàssic i són molt còmodes per la seua estructura, simplement cal tindre un rigorós manteniment perquè no deixen de tindre llustre i estar en bones condicions per a l’ús”, ha apuntat Clemente Martín.\nA més, el regidor ha informat també que aquests treballs de manteniment de la fusta també s’estan fent en la zona de la torre i l’amfiteatre Pepe Falomir, on els operaris de les brigades municipals estan reparant els llistons que per l’erosió es garsen i deterioren. Amb aquests treballs i sumats al manteniment que es va fer aquest hivern sobre la fusta de la zona de la torre de Sant Vicent, l’entorn tornarà a estar en condicions d’acollir als visitants que trien aquesta zona per a passejar i disfrutar del mar.\nL’actuació que s’ha fet en els últims mesos i en aquestes setmanes prèvies a Pasqua millorarà una superfície de 3.600 metres quadrats entre la zona de platja, de l’entorn de les instal·lacions de lavabos i informació turística i també de l’amfiteatre Pepe Falomir.\nEn el condicionament de la zona de la Torre Sant Vicent, com ha detallat el regidor d’obres, s’ha escomés la reparació, substitució d’aquelles tarimes defectuoses que impedeixen un normal desenrotllament dels treballs, així com els llistons i el caragolam que pel salnitre s’haja deteriorat i el repintat de tota la superfície.\n© AJUNTAMENT DE BENICÀSSIM 2018


Avantguarda.cat | L'espanyola Parera, nova Arrimadas anti independentista\n819 Visitas 0 Comentarios\nL'espanyola Parera, nova Arrimadas anti independentista\nL’espanyola Eva Parera (Lliga Democràtica) és la nova Inés Arrimadas (Ciudadanos) pel seu estil de dona emprenyada i anti sobiranista català.\n1. LLIGA DEMOCRÀTICA. Un nou partit espanyol s’està gestant a Catalunya per anar contra el sobiranisme/independentisme català democràtic i pacífic. El partit es denominarà Lliga Democràtica, segons Eva Parera, la seva portaveu.\n2. EVA PARERA ES LA NOVA INÉS ARRIMADAS. El mateix estil de dona emprenyada, el mateix llenguatge ofensiu, el mateix objectiu destructiu. No es coneguda com la segona d’Albert Rivera, però la segona de Manuel Valls aviat ho serà perquè comptarà amb el suport de diaris espanyols com La Vanguardia i El Periódico.\n3. PARTIT ESPANYOLISTA. Lliga Democràtica serà un partit espanyolista. Defensarà la sobirania espanyola i s’oposarà a la sobirania catalana. Rebutjarà que la relació entre les nacions d’Espanya i de Catalunya es basi en la igualtat, el mutu respecte, la democràcia, la llibertat, la solidaritat, la sobirania.\n4. PARTIT BORBÒNIC. Lliga Democràtica serà un partit monàrquic. Defensarà la monarquia de Felipe VI, fill i hereu de Juan Carlos I, rei imposat pel dictador Francisco Franco sense passar per les urnes. S’oposarà al sistema republicà, sobretot a la república catalana.\n5. NEIX DE LES CENDRES. Lliga Democràtica no neix de zero, com diu Parera. Neix embrutada de les cendres d’Unió Democràtica, que va desaparèixer després de la desastrosa gestió política i econòmica de Josep Antoni Duran Lleida i els seus amics, tan mimats per l’establishment espanyolista.\n6. VINCULACIO AMB EL 155. Lliga Democràtica també neix vinculada als creadors i impulsors del repressor 155 contra Catalunya i les seves institucions nacionals. Còmplice de PP, PSOE, Cs, Vox. Parera és la segona de la candidatura municipal barcelonina de Ciudadanos, liderada per Manuel Valls, un individu acusat a França de practicar una política racista i molt ben remunerat durant la campanya electoral pel capital espanyolista. Vall és un mercenari, segons Manuel Milián Mestre (Eva Parera i Manuel Valls en la foto)


Vampirisme II – Maria Lluïsa Latorre (metgessa i escriptora)\nVampirisme (segona part)\nTRETS DELS VAMPIRS\nTots coneixem dels vampirs, amb algunes variants, que la llum del sol els pot destruir, que no es reflecteixen al mirall ni tenen ombra i que dormen en taüts. La creu, els alls i l’aigua beneïda els fan fugir i se’ls pot matar clavant-los una estaca al cor. La sang fresca els manté al llarg dels segles sense que envelleixin. Tenen un aspecte lànguid, prim i ungles llargues. Ara bé, no són aquests trets superficials els que fan el vampir atraient i horripilant alhora. És quan s’hi aprofundeix que el personatge esdevé, merescudament, «senyor de la nit». Un ésser capaç de subjugar homes i dones i que estima la nit amb els seus vicis. El seu esperit malvat corromp tot el que toca servint-se dels altres com de meres joguines o simples vies d’alimentació. És insensible, flegmàtic, molt racional i tan indiferentment cruel com la natura, perquè és incapaç d’estimar i d’odiar. No té consciència ni moral.\nEl romanticisme li va donar aquest aire de personatge turmentat, maleït per haver volgut la immortalitat, aristocràtic, decadent i condemnat a la solitud. El vampir no ha de retre comptes a ningú, però es troba estancat en la immortalitat de la matèria i la raó, presoner d’un buit existencial que res no omple. És això el que ens fascina dels vampirs?\n—Erzsébet Báthory (1560 – 1614) era una aristòcrata hongaresa que va passar a la història com la cruel assassina de més de sis-centes donzelles. Es veu que, obsessionada per la pèrdua de la seva bellesa amb el pas dels anys, va perpetrar la tortura i mort de tantes joves per banyar-se en la seva sang —la creença que banyar-se en sang feia rejovenir ja existia a l’edat mitjana—. Va ser considerada culpable i empresonada en un habitació del seu castell de per vida. I si bé sembla que al segle XIX va inspirar alguns relats sobre vampirs, alguns historiadors contemporanis creuen que aquests crims van poder ser invencions dels seus enemics polítics per treure-se-la de sobre, i jo m’inclino més per aquesta possibilitat.\nErzsébet era una dona culta que pertanyia a una família de la noblesa molt poderosa i rica. Als quinze anys la van casar amb el comte Ferenc Nádasdy i van tenir cinc fills, Anna, Orsika, Kata, András (va morir molt petit) i Pál. Entre tots dos van reunir moltes possessions i com que Ferenc passava molt temps fora de casa per les contínues guerres, era Erzsébet qui les administrava des del castell de Čachtice. Hi ha documentat un intercanvi epistolar entre la parella on parlen de les maneres més adequades de castigar els servents, una pràctica considerada normal en aquells temps.\nL’actriu Anna Friel interpreta la comtessa Erzsébet a la pel·lícula Báthory (2008)\nL’any 1604 Ferenc va morir i Erzsébet va quedar com la senyora feudal d’uns dominis molt cobejats i sense un exèrcit per protegir-lo. A partir d’aquest moment van començar els rumors sobre les seves pràctiques sinistres al castell de Čachtice. El desembre del 1610 el rei d’Hongria, Matthias II, hi va enviar el comte palatí György Thurzó, cosí d’un gendre de la comtessa, per investigar-ho. Erzsébet no disposava d’exèrcit i Thurzó i els seus soldats no van trobar cap resistència. Els suposats còmplices d’Erzsébet —tres ancianes i un noi geperut que anomenaven Ficzkó— van ser jutjats, després d’arrencar-los confessions sota tortura, i van ser declarats culpables i executats. Thurzó va negociar amb el rei que recomanés la cadena perpètua per a Erzsébet, volia evitar el judici perquè representaria la confiscació dels seus béns i els volia preservar per als descendents (un seu cosí, Miklós Zrínyi, era casat amb Anna, la filla gran de la comtessa). Erzsébet no va poder comparèixer per defensar la seva innocència i va ser empresonada al seu castell, però les intrigues per fer-se amb el seu patrimoni van continuar. Va morir l’agost del 1614 a l’habitació on era confinada.\nCal dir que la xifra de sis-centes joves assassinades no es va provar mai, el jove Ficzkó va reconèixer la mort de trenta-set noies d’entre onze i vint-i-set anys mentre el turmentaven. Per cert, els banys de sang només són part de la llegenda. És probable que Erzsébet exercís un control ferri sobre la població local i es comportés com una opressora tal com feia qualsevol noble, o potser va anar més enllà, avui dia no ho podem saber. Algunes fonts diuen que es va afeccionar a aquestes pràctiques perquè s’avorria, però si, fins i tot amb el marit viu, era ella qui dirigia les seves propietats, com podia estar ociosa? A la Catalunya medieval hi ha molts casos documentats de dones de la noblesa que van administrar i governar el seu patrimoni mentre els seus «senyors» anaven a fer la guerra.\nPodeu llegir més a Erzsébet Báthory\n—Gilles de Rais (1404 – 1440), company d’armes de Joana d’Arc i mariscal de França, va ser acusat de torturar, violar, beure’s la sang i assassinar més de dos-cents nens i nenes. Ara bé, quan hi he aprofundit i he llegit que el judici va tenir tantes irregularitats, que va reconèixer la seva culpabilitat després de ser torturat i amenaçat amb l’excomunió, que el duc de Bretanya li va confiscar les seves propietats… Només afegir que a França, l’any 1992, un tribunal d’honor va rehabilitar la seva figura.\n—Vlad Draculea o Dràcula (1431 – 1476), príncep de Valàquia. Se’l descriu tan excessivament cruel que després de veure els casos d’Erzsébet Báthory i Gilles de Rais prefereixo no pronunciar-me.\n—Enriqueta Martí (1868 – 1913), segons la versió oficial va aterrir la Barcelona del 1912 pel segrest de nens i nenes que oferia com a objectes de plaer a clients que mai no va delatar. Posteriorment els assassinava per aprofitar-ne la sang i greix i fer les seves «potingues» —la tuberculosi era una malaltia greu i es creia que el millor remei era beure sang humana i aplicar-se cataplasmes de greix en el pit—. Però tant la historiadora Elsa Plaza com el periodista Jordi Corominas —tots dos han estudiat el cas en profunditat i n’han publicat llibres— han demostrat que és una versió plena de falsedats. Vull remarcar que Enriqueta no sols no va patir un linxament a la presó, sinó que hi va morir a causa d’un càncer d’úter i les seves companyes la van cuidar fins a l’últim moment.\nEnriqueta Martí no va ser una assassina en sèrie, però les cròniques de l’època s’hi van acarnissar\n—John George Haigh (1909 – 1949), estafador i assassí, es desfeia dels cadàvers de la seves víctimes amb un bany d’àcid sulfúric. Ell va declarar que abans els feia un tall al coll, omplia un vas amb la sang que rajava i se’l bevia. Al Tribunal li va quedar clar que aquesta pretesa faceta de vampir era un engany per fer-se passar per dement i salvar-se de la forca i va ser executat a la presó de Wandsworth, a Londres.\nLa sang sempre ha estat lligada a la força i la vitalitat, els sacrificis d’animals i éssers humans es feien amb la intenció d’extreure’n la seva essència última. La sang té un important paper en els ritus i cerimònies de moltes religions.\nAls Estats Units s’han multiplicat les «sectes de sang» que fan convencions dedicades al vampirisme, on troben nous adeptes, sobretot entre els més joves. Els seus membres creuen que la sang augmenta el vigor físic i, com els estupefaents, estimula estats alterats de consciència. Segons investigadors que s’han infiltrat en algunes d’aquestes sectes, les cerimònies de sang acaben en orgies sexuals i ingestió d’altres fluids corporals. Mai no s’ha demostrat que facin sacrificis humans en els quals les víctimes morin dessagnades.\nAnys enrere vaig sentir dir a uns parapsicòlegs que hi havia vampirs que xuclaven energia en lloc de sang i ho vaig fer servir per al fragment que he transcrit de la novel·la ELS PEONS DE L’ASSASSÍ. Opino que cal distingir els vampirs energètics d’aquelles persones absorbents, esgotadores, desconfiades, invasives i que irradien sentiments negatius, com la frustració i el desànim. Segur que molts heu experimentat un cansament sense motiu aparent després d’haver estat amb algú així; com si aquesta persona us hagués absorbit tota l’energia. Se les anomena vampirs emocionals o persones tóxiques, però en realitat pateixen un trastorn de personalitat. Són psicòpates que, igual que els suposats vampirs energètics, tenen l’habilitat de detectar les persones més susceptibles de caure en les seves maquinacions.\nPel que fa als vampirs energètics genuïns serien veritables paràsits mentals que, per mantenir-se actius, necessiten xuclar l’energia vital dels altres, preferiblement gent jove. Se suposa que si no s’autocontrolen poden anul·lar la voluntat de la víctima i fer-la emmalaltir. Si algú creu que és la víctima d’un vampir a Internet trobarà diversos consells per neutralitzar-lo, per bé que algun autor assegura que la millor manera de protegir-se de l’atac d’un vampir energètic és allunyar-se’n. Bram Stoker escriu a Dràcula: «El vampir que vol entrar i sortir d’una casa com i quan vol, ha de fer-ho la primera vegada per expressa invitació d’un familiar de la casa». Aquestes paraules equivalen a dir que ningú no et pot fer un dany psíquic si tu no li ho permets. Sovint el desgast psíquic ens el generem nosaltres mateixos —posant esforços en empreses equivocades o adoptant actituds contraproduents— i amb això podem afavorir que certes persones ens «vampiritzin».\nCONCLUSIÓ. No sé què hi ha de real darrere la llegenda dels vampirs, pel que fa a les explicacions naturals —la pesta, la ràbia, la porfíria i els enterraments prematurs— no crec que hagin contribuït a crear el mite, però sí que poden haver reforçat la creença en la seva existència. Després d’haver qüestionat la reputació d’Erzsébet Báthory, Gilles de Rais i Enriqueta Martí com a assassins sanguinaris vull recordar que Joseph Goebbels, ministre de propaganda d’Adolf Hitler, assegurava que «una mentida repetida mil vegades es converteix en una veritat». Per últim, dir que el vampir concentra símbols tan potents com la sang, la immortalitat, la nostàlgia, la nit i el mal, quin humà s’hi podria resistir?\nMaria Lluïsa Latorre (26 d’octubre de 2007; revisat el juliol del 2016)\nAutor Maria Lluïsa LatorrePublicat el 26 d'octubre de 2007 5 de novembre de 2017 Categories Fenòmens paranormals\nAnterior Entrada anterior: Boscos misteriosos\nSegüent Entrada següent: Vampirisme I


L'aparador català d'Iván Redondo - Converses a Catalunya\nL’aparador català d’Iván Redondo\nSembla que existeixi una llei històrica que faci que tots els rebotats del govern Sánchez acabin trobant acollida a Catalunya. Ha passat amb Pablo Iglesias, que s’ha refugiat com a professor de la UOC a temps parcial i com a tertulià a RAC1 del Grup Godó, i d’una manera més espectacular procedeix amb Iván Redondo, el gurú de Sánchez fins a la seva defenestració`, que disposa cada dilluns de la plataforma d’una pàgina sencera a La Vanguardia.\nCal dir que hi havia unes notables dosis de morbo per conèixer què podia escriure una persona que ha estat al rovell de l’ou del govern, que ha disposat de grans poders més enllà de l’assessoria àulica de Sánchez i que venia precedit de la fama de persona amb gran visió de la vida política.\nAra, després d’un bon nombre de pàgines escrites, ja es pot extreure un patró que és extraordinàriament reiteratiu, i que cada vegada més s’acosta a un relat ficcionat d’una anàlisi política rigorosa.\nEls seus articles setmanals es caracteritzen pels següents perfils sistemàtics:\nL’autoelogi. És imprescindible que cada article reiteri la bondat dels seus coneixements i diagnòstics, i critiqui aquells qui innominadament no ho veuen així.\nLa pedanteria, el llenguatge amb pretensions científiques que utilitza. La superioritat des de la qual pretén parlar fins a l’extrem d’usar habitualment el singular majestàtic, l’antiga fórmula en que parlaven els papes.\nFer la pilota. Si el primer article es va destacar, i era lògic, per les raspallades al personal de La Vanguardia, en els articles posteriors es ressituen en un continuat afalac a Yolanda Díaz primer, i després, associada a aquesta, al mateix Sánchez. Ara sublima tot el plantejament, afirmant que la nova solució d’èxit, el “laborisme”, té una “màtria” que és Yolanda Díaz, si bé el pare (aquí no parla de pàtria) del laborisme a Espanya és, com no podia ser d’altra manera, Pedro Sánchez que resulta que ja des del 2018 tirava endavant aquest projecte. Una afirmació ben curiosa si es recorda les anades i vingudes que van acabar petant en unes eleccions, el seu refús a pactar amb UP. Però, per a Iván Redondo la realitat no importa, el que importa és ressaltar, per això formula sense cap mena de complex, que la generació de Sánchez ha superat els marcs de la social democràcia de González i Zapatero.\nL’ús immoderat d’adjectivacions insòlites. Per exemple “electorat progressista dona suport a una socialdemocràcia d’esquerres laborista”. Aquest és el nou cavall blanc que ha descobert Redondo. Una social democràcia que és d’esquerres i que a més és laborista. Més és impossible.\nEns descobreix nous horitzons també sense massa respecte per la realitat. Per exemple, ara declara que aquest final d’any Ada Colau ha renascut electoralment i vincula aquest enlairament a la relació amb Yolanda Díaz. El que no diu és que tot això arrenca de la malaguanyada enquesta municipal que atorga una mínima victòria a Colau, després de consultar els qüestionaris amb una mostra en el qual els votants a l’alcaldessa estaven desmesuradament sobrerepresentats. El renaixement de Colau només opera en la imaginació de Redondo. I acudint a la mateixa enquesta, i malgrat el biaix, es pot constatar que ella i el seu govern són els més mal valorats de tota la sèrie d’enquestes municipals que es remunten al període de Clos.\nTambé ens descobreix que la contrareforma laboral, que ha quedat molt per sota d’una adequada valoració a l’alçada dels temps que vivim, la qualifica de “llei de lleis de l’esquerra“. Home!, potser en fa un gra massa. Reduir per exemple la temporalitat sobre el paper està bé, però fer-ho sense contemplar l’estructura productiva del país marcada per la microempresa i amb un sector agrari amb uns necessitats específiques, és sens dubte un qualificatiu exagerat.\nPerò allà on l’anàlisi de Redondo brilla amb més capacitat innovadora, és quan afirma que els que donen suport a l’acord perquè consideren que canvia poc la reforma del PP duta a terme per la ministra Fátima Ibáñez, en realitat el que volen és “aniquilar el laborisme a Espanya”. Raonament que condueix a la conclusió que l’oposició frontal del PP sigui una mirada del nou laborisme que té com a pare i mare a Sánchez i a Díaz. No ens negaran que original Iván Redondo n’és, i molt.\nIván Redondo contra el PSOE (i la Constitució)


Sessió de cloenda del Consell d’Infants\nEl Consell d’Infants de Centelles va fer la sessió de cloenda del curs 2018-2019 el dilluns 3 de juny. Els dotze membres del consell es van reunir amb l’alcalde, Miquel Arisa Coma i el primer tinent d’alcalde, Josep Paré Aregall i li van fer un resum de les propostes ...\nPresentació del llibre “Un pueblo abandonado” i del projecte Vacances en Pau\nEl proppassat diumenge 12 de maig es va fer la xerrada El conflicte sahrauí i el programa Vacances en Pau de COOOS (Osona pel Sàhara) a la sala de Vidre del casal Francesc Macià. Durant l’acte, en primer lloc es va presentar una tesina en format de llibre sota el tí ...\nEl dissabte, 11 de maig, es va fer la 8a cursa urbana Centelles amb el Sàhara, Memorial Pere Viñolas. Hi van participar 126 corredors i corredores; 54 a la cursa de 10 km i 72 a la de 5 km. La inscripció es pagava amb col·liris pels camps de refugiats de Tindouf. A ...\nSegona edició de futbol barri\nEl futbol solidari ha començat una nova edició, la segona. La primera va tenir lloc l’any passat. Els nens i nenes del poble que vulguin, jugaran a futbol per fer diners per una causa solidaria, en aquest cas, recollir material esportiu per nenes i nenes del Salvador. El camp de ...\n337 donacions a la Marató de Sang\nEl dissabte 6 d’abril es va fer una nova edició de la Marató de Sang a Centelles. Amb el lema “Viu la màgia de donar sang” es van aconseguir 337 donacions de les quals 26 van ser oferiments (persones que tot i voler-ne donar no van ser admeses per diverses raon ...\nInaugurada l’exposició "La superexperiència de donar sang"\nAmb la voluntat de fer pedagogia dels beneficis i la necessitat que hi ha de donar sang per tal d’ajudar-nos els uns als altres quan ho necessitem, una de les activitats que es fa per a preparar la Marató de donants de sang cada any, és a través de les escoles de prim&agra ...\n25 anys del Festival Centelles Contra el Càncer\nEn motiu dels 25 anys del Festival de Centelles Contra el Càncer, el proppassat dissabte 23 de març es va fer el sopar-espectacle en el qual van participar unes cent-vint persones. L’acte es va amenitzar amb un grup musical i va acabar amb un ball i amb una rifa de lots pe ...\nDimecres, 20 de febrer, es va fer al Casal Francesc Macià, la sessió informativa “L’oportunitat de comprar el Palau dels Comtes”. L’alcalde, Miquel Arisa Coma, va explicar a la vuitantena d’assistents com s’havien fet les negociacions amb la propieta ...\nAquest cap de setmana, del divendres a les 5 de la tarda a diumenge a les 2 del migdia, es va fer la recollida d’aliments als tres supermercats del municipi, en la qual van participar 125 persones voluntàries de totes les edats, des de joves estudiants d’ESO fins a gent jubilada.& ...\nTrobada participativa al parc de la “ziga-zaga”\nDes de l’Ajuntament de Centelles s’ha iniciat una experiència per redissenyar un dels espais verds del poble a partir de les necessitats dels centellencs i centellenques. L’espai triat és el conegut popularment com a parc de la ziga-zaga, situat al darrere de la pisc ...\nPresentat l’àlbum de l’esport local\nDijous 21 de juny es va fer la presentació de la campanya de l'Àlbum de l'esport de Centelles que recull imatges de tots els equips i esportistes individuals d'elit que hi ha al municipi amb títols de campionats de Catalunya o Espanya. L'alcalde Miquel Arisa Coma va fer la prese ...\nL'assetjament escolar centra el treball del Consell d'Infants\nDurant el curs 2017-2018 el nois i noies del Consell d’infants han estat treballant l’assetjament escolar. Com a resum i resultat de la feina feta van pensar i dissenyar un foto-còmic sobre l’assetjament escolar que van presentar al concurs organitzat per l’Associaci&o ...\nConstitució del Consell d’Infants del curs 2016-2017\nEl divendres 18 de novembre es va constituir el Consell d’Infants de Centelles, un òrgan de participació ciutadana format per representants de les diferents escoles del municipi. Van presidir l’acte l’alcalde, Miquel Arisa Coma, i la regidora d’ensenyament, Cris ...\nPresentat el Pla d’Acció de Responsabilitat Social Corporativa\nAmb el lema de Centelles Responsable es va presentar ahir dia 20 de novembre el pla d’acció de Responsabilitat Social Corporativa (RSC) de Centelles. El Pla, que s’ha fet conjuntament amb la Diputació de Barcelona, destaca 37 bones pràctiques que porta a terme l&rsqu ...


Política de privacitat | AME Asistencia Médica\nDomicili: C/ València, 106 - Baixos 08015 BARCELONA (Barcelona)\nDirecció de correu electrònic: ame@ameasistencia.com\nInscrita al Registre Mercantil de Barcelona, Hoja 5.494, Folio 1, Tomo 997, Libro 500\nEn AME ASISTENCIA MÉDICA COMPANÍA DE SEGUROS, reconeixem la importància de protegir la seva informació personal i estem compromesos a tractar-la amb responsabilitat i de conformitat amb les lleis de protecció de dades.\nEnviar butlletins i newletters sobre productes de AME ASISTENCIA MÉDICA COMPANÍA DE SEGUROS. Sota el consentiment de l’usuari recollim i tractem les seves dades personals per poder enviar-li informació sobre els nostres productes i serveis. Aquestes dades les conservarem mentre l’usuari no revoqui el seu consentiment al tractament d’aquestes i durant el temps establert per la llei amb una duració mínima de 3 anys.\nGestionar la targeta de fidelitat de AME ASISTENCIA MÉDICA COMPANÍA DE SEGUROS que s’ofereix als nostres clients en la nostra web. Recollim i tractem les dades personals del client per a poder emetre aquesta targeta com a part dels nostres serveis, podent-se beneficiar dels nostres descomptes i promocions. Aquestes dades les conservarem mentre duri la relació contractual i durant el temps establert per la llei amb una durada mínima de 3 anys.\nLa base de legitimació per a gestionar la targeta client/fidelitat és l’execució d’un contracte en el qual l’interessat és part. En cas que l’usuari no faciliti les seves dades personals no podrà atendre’s la seva petició i no podrem prestar-li el servei de fidelització i descomptes que ofereix la targeta de AME ASISTENCIA MÉDICA COMPANÍA DE SEGUROS\nGestionar els concursos i sortejos organitzats en la web. Recollim i tractem les dades personals de l’usuari per a poder gestionar la seva participació en els diferents sortejos o concursos organitzats per AME ASISTENCIA MÉDICA COMPANÍA DE SEGUROS, així com la posterior comunicació als guanyadors. Aquestes dades les conservarem mentre es desenvolupi el concurs o sorteig i la seva exposició posterior determinada en les bases del concurs, així com durant el temps establert per la llei amb una durada mínima de 3 anys.\nGestió i desenvolupament de la inscripció de l’usuari amb motiu de l’assistència a un esdeveniment o activitat organitzada per AME ASISTENCIA MÉDICA COMPANÍA DE SEGUROS a través de les dades recopilades en el formulari habilitat a tal efecte en la web. Aquestes dades les conservarem mentre duri l’activitat de l’esdeveniment i durant el temps establert per la llei amb una durada mínima de 3 anys.\nLa legitimació per a aquesta finalitat de tractament de les dades personals és l’execució del contracte en el qual l’usuari és part, això és, per al manteniment, compliment, desenvolupament, control i execució de la relació contractual establerta entre vostè i AME ASISTENCIA MÉDICA COMPANÍA DE SEGUROS\nSi l’usuari facilita dades de terceres persones per a qualsevol finalitat a AME ASISTENCIA MÉDICA COMPANÍA DE SEGUROS, garanteix que ha obtingut aquestes dades de forma lícita, que ha informat prèviament els afectats, obtenint el seu consentiment per a comunicar-les i que la informació facilitada és exacta i veraç.\nTé dret a accedir a les seves dades i a obtenir confirmació sobre el seu tractament, així com una còpia de les dades personals objecte de tractament. Té dret a actualitzar-les i a sol·licitar la rectificació de les dades que siguin inexactes o sol·licitar la supressió quan les dades no siguin necessàries per a les finalitats per les quals van ser recaptades. Pot sol·licitar la limitació en el tractament de les seves dades i oposar-se al tractament d’aquestes revocant el seu consentiment, així com exercir el dret a la portabilitat de les dades. De la mateixa manera, té dret a no ser objecte de decisions basades únicament en el tractament automatitzat de les seves dades personals. Pot exercir els seus drets contactant amb nosaltres C/ València, 106 Baixos - 08015 BARCELONA (Barcelona). Email: ame@ameasistencia.com\nDades de contacte del DPO: EMAIL: dpo@ameasistencia.com\nQui facilita les dades a través dels formularis d’aquesta web i accepta el seu tractament declara ser major de 14 anys, quedant prohibit l’accés i ús del portal a menors d’aquesta edat. Si en algun moment, el Responsable detecta que un menor de 14 anys ha proporcionat dades de caràcter personal, procedirem a la cancel·lació d’aquestes. Així mateix, els pares o tutors podran en qualsevol cas dirigir-se a AME ASISTENCIA MÉDICA COMPANÍA DE SEGUROS per a bloquejar el compte d’accés dels menors al seu càrrec que s’haguessin registrat falsejant la seva identitat.\nData d’Actualització: 30/10/2019