«Fes el que et diuen, menja el que et donen i procura no fer-te mal»: l'esclavitud a l'antiga Roma (I) - Ab Origine Magazine\nBatlle Baró, Sabina (2017) "«Fes el que et diuen, menja el que et donen i procura no fer-te mal»: l'esclavitud a l'antiga Roma (I)", Ab Origine Magazine, 18(gener) [en línia].\nCivilització romana, Edat Antiga, Esclaus, Esclavitud, Roma, Vida quotidiana\n«Fes el que et diuen, menja el que et donen i procura no fer-te mal»: l’esclavitud a l’antiga Roma (I)\nA la comèdia Els bessons (Manaechmi), de Plaute, un dels protagonistes amonesta l’excés de desvergonyiment del seu esclau amb aquestes paraules «Fes el que et diuen, menja el que et donen i procura no fer-te mal», a les quals el servent respon, resignat, «Entès: no sóc més que un esclau. No ho podries haver dit més clar ni en més poques paraules». Això era el que significava l’esclavitud en època romana sense anar més lluny; l’esclau era una propietat de l’amo, subjugat completament a la voluntat d’aquest. Tota la seva persona pertanyia al senyor i la seva única responsabilitat era creure i complir la funció que li era atorgada.\nEstàtua que representa un esclau d’origen africà, lligat, possiblement preparat per a la seva venda. Museu del Louvre, París. Font: Wikimedia commons\nI és que, efectivament, la societat romana era esclavista. No és pas una novetat, això. De fet, aquesta era una pràctica comuna a totes les civilitzacions de l’antiguitat, i no es pot considerar una característica distintiva de Roma. Grecs, ibers, gals, bretons, etruscs, egipcis, siris… tots els pobles del moment tenien esclaus i vivien amb la certesa que, en un moment o altre, podien veure’s rebaixats, al seu torn, a la condició servil. Es tracta d’una concepció que ens pot semblar estranya, però cal que ens desprenguem de les idees preconcebudes que ens han arribat pels models esclavistes més recents; el model d’esclavitud antic no és comparable amb el medieval o modern. Tot i que hi havia certs pensadors que defensaven la igualtat dels esclaus i advocaven per un tracte més humà, en cap moment, fins a l’arribada del cristianisme, ni tan sols es va plantejar la possibilitat d’abolir-la. En època antiga, l’esclavitud no era vista com un aspecte negatiu, formava part de la normalitat: era una part imprescindible del sistema econòmic, que es basava en l’explotació d’una gran massa servil, i social, ja que la situació d’esclavitud d’una part de la població era la que feia possible, de fet, la llibertat de la resta. Les classes servils i les lliures mantenien una relació de simbiosi, ja que es necessitaven una a l’altra per a continuar existint; la vida de Roma estava, de fet, en mans dels esclaus. I és que la gran massa d’esclaus romans no eren els dedicats al servei domèstic, com podríem pensar a priori, influïts, potser, per models esclavistes posteriors. No, el gruix de la població servil desenvolupava una tasca de vital importància per a la societat romana, treballant per a l’estat, com a mà d’obra o en els principals serveis públics, o formant part de la familia imperial, el cos d’esclaus al servei de l’emperador. Resulta impossible calcular amb exactitud quants esclaus hi havia a l’Imperi romà, però totes les fonts, tant documentals com arqueològiques, fan pensar que el nombre d’aquests era força elevat i que constituïen un alt percentatge de la població total. Malgrat tot, no és del tot correcte parlar d’una “classe servil” ja que les variades feines i posicions impedien que es pogués englobar la població esclava dins una sola classe social; segons el lloc que ocupessin i l’estatus social dels seus amos, per exemple, els esclaus estaven més ben considerats o menys. Aquests, a més a més, tenien la possibilitat d’escalar posicions dins l’estructura social i en alguns casos, sobretot els esclaus imperials, arribar a tenir més poder que alguns homes lliures. Tot i que es tractava d’una part important de la societat romana, tant pel seu paper com nombre, la població servil ha restat força invisibilitzada. Les fonts escrites ens en parlen de trascantó, sense parar esment a un aspecte tan familiar de la realitat romana que no presentava cap mena d’interès literari. Poca cosa ens en pot dir l’arqueologia: per llei, als esclaus els era prohibit de tenir cap mena de propietat i, per tant, resulta impossible associar-los a una cultura material concreta. Sovint, és casualment l’epigrafia que ens n’aporta més informació; les esteles funeràries dedicades a esclaus morts i, sobretot, lliberts que recorden el seu passat servil, són de les poques traces que ens n’han quedat.\n«més com a animals que com a homes» Com denuncia i fa evident Sèneca a les seves Lletres a Lucili (XLVII, 5), l’esclau, en la societat romana, era considerat poc més que un objecte; no era un fet estrany que es tingués més estima al bou, animal identificat com a fidel company de treballs de l’home, que no pas als esclaus. Legalment, aquests darrers eren una propietat, un instrument, i en escasses situacions eren considerats “homes” (i sempre, evidentment, inferiors als lliures). Els esclaus, per la seva condició, no tenien drets, propietats o família; no eren reconeguts com a persones, sinó més aviat una part més del mobiliari de la casa. Eren una propietat i l’amo podia disposar-ne de la manera que volgués.\nEls esclaus solien dur un collar que evidenciava la seva condició servil i donava informació dels seus amos per si s’escapaven. Aquest, trobat a les termes de Dioclecià, diu: “He fugit, agafa’m; quan em tornis, rebràs una moneda de part de Zoní”. Font: Flickr\nLes condicions de vida dels esclaus i el seu tractament dins la societat romana van evolucionar al llarg dels segles. Es pot considerar que la situació dels esclaus va millorar notablement durant els primers segles de l’Imperi en comparació amb l’època de la República, sobretot gràcies a la creixent influència del pensament estoic, que defensava la igualtat natural de tots els éssers humans. Posteriorment aquest fet es veié, a més a més, afavorit per l’expansió del cristianisme, que no veia amb bons ulls la pràctica de l’esclavatge. Se sap, per exemple, que a finals de la república ja els admetien entre els ciutadans lliures en certes cerimònies de culte públiques i aquest dret es féu més extens amb l’Imperi. De la mateixa manera, se’ls permeté assistir als espectacles d’oci com les representacions teatrals, les lluites de gladiadors, les celebracions de curses, etc. També els era permès associar-se en collegia (sempre amb el vistiplau dels seus amos), on eren tractats d’igual a igual per homes lliures, així com en col·legis funeraris, que els asseguraven un bon tractament funerari. Amb els anys es van anar desenvolupant lleis que milloraren les condicions de vida dels esclaus i en defensaren els drets. Així, a principis de l’Imperi, la condemna d’un esclau a morir a les feres sense haver tingut abans un judici just fou prohibida per la Lex Petronia. Més endavant, diversos emperadors vetllaren per la millora del benestar de la població esclava, dictant lleis que els protegien davant la inclemència i els maltractaments dels seus senyors, que els elevaven a l’estatus de persones, que en prohibien la castració i la venda a entrenadors de gladiadors i proxenetes i, fins i tot, que en condemnaven l’assassinat. «I els esclavets nats a la casa, eixam de finca adinerada…» La societat romana necessitava un flux constant d’esclaus per a poder funcionar, ja que eren la base del seu sistema productiu. D’on provenien, però, aquests? En època d’expansió territorial, les guerres eren la principal font d’esclaus, però aquest procediment es veié durament afectat amb l’adveniment, a principis de l’imperi, de la Pax Romana, i s’hagueren de buscar solucions paral·leles per cobrir la demanda de població servil. Els captius de guerra eren els enemics de Roma vençuts, tant els supervivents de les batalles com la població civil. Entre aquests no tots corrien la mateixa sort; en certs casos eren utilitzats com a hostatges o retornats als seus pobles com a moneda d’intercanvi per presos romans i, si eren prou rics, els captius podien fins i tot pagar-se la llibertat. Només una petita part dels captius es quedava com a botí de les tropes, la resta de presos passava al servei de l’exèrcit (a les galeres o a les fàbriques d’armes), quedava en mans de l’Estat, formant part de la familia publica, o eren venuts als venedors d’esclaus, que al seu torn els revenien als marxants. Durant l’imperi, la reproducció de la pròpia població esclava augmentà en volum i importància, fins a esdevenir el principal mode de subministrament d’esclaus per a la societat romana. Com que als esclaus els estava vetat el dret de matrimoni, qualsevol fill d’esclava (servus natus o verna) heretava l’estatus de la seva mare, fos qui fos el pare. Els fills d’esclaus solien tenir una millor posició dins la familia que els altres; eren valorats perquè acostumaven a ser més dòcils, ja que només havien conegut l’esclavitud i la seva relació amb l’amo solia ser més estreta. Als seus epigrames, Marcial diferencia clarament els esclaus comprats d’aquells criats a casa, pràcticament part de la família. Pel que es pot extreure dels seus poemes, estar envoltat d’una bona tropa de verna ajuda certament a dur una vida tranquil·la i feliç, visió reflectida també al famós Beatus ille d’Horaci (Epode II), com demostra el vers que obria aquestes línies, on els esclaus nascuts a casa es consideren sinònim de riquesa. Col·lumela (Re Rustica, I, VIII, 9) aconsella recompensar les esclaves per tal de fomentar-ne la reproducció (partus ancillae) i fins i tot assegura haver premiat amb la llibertat aquelles que havien donat a llum més de quatre fills; és molt probable que també a l’Imperi es duguessin a terme pràctiques d’aquest estil. No obstant, la criança dels esclaus-nens també comportava problemes i, tenint en compte l’alta mortalitat infantil que hi havia, es pot dir que es tractava d’una inversió a llarg termini i força arriscada. Una altra pràctica força comuna que contribuïa a l’augment de la població esclava era l’abandó de criatures, sovint per causa de la pobresa. Aquells que les trobaven –existien vertaders “buscadors d’esclaus” (alumni threpoi) que havien convertit aquesta pràctica en un negoci– en podien fer el que volguessin, i la majoria eren, doncs, convertides en esclaus. La pobresa sovint també portava els integrants de les classes més baixes a la submissió voluntària a l’esclavatge o a la venda dels seus fills. A vegades podia semblar avantatjós vendre’s la llibertat i suportar uns anys d’esclavitud per aconseguir, després d’un temps, la manumissió i, amb aquesta, una situació social més favorable, ja que els lliberts podien arribar a obtenir durant el procés d’afranquiment la ciutadania romana o llatina. Així doncs, el fet d’esdevenir un esclau podia resultar en una millora en l’estatus social i en algun cas s’utilitzava com una maniobra per escalar posicions dins la societat.\nEls captius de guerra eren sovint reduïts a l’esclavitud. esclaus eren sovint encadenats per evitar fugues. Relleu d’Esmirna, Turquia. Font: Wikimedia commons\n«un d’aquests efebus de color rosa que venen els mercaders de Mitilene» El poeta Marcial, àcid cronista de la societat romana del segle I, expressa en diversos dels seus epigrames les seves preferències en el tema dels esclaus. Un bon obsequi, com versa la frase que llegim més amunt, per regalar a un amic és, sens dubte, un noiet grec, que pugui servir el vi en un banquet i alegrar la vista al seu amo i als convidats (Marcial, VII, 80). Hem parlat ja de les diferents causes que podien portar una persona lliure a la servitud. Els esclaus, doncs, tenien procedències diverses, tant de dins com de fora l’imperi, ja fossin procedents de pobles subjugats en guerres exteriors o civils, segrestats per pirates, nens comprats o abandonats o nascuts d’esclaves. També en el cas dels esclaus, com amb la resta de mercaderies, els territoris “productors” gaudien de més o menys anomenada. Pot sonar del tot deshumanitzat, però el fet és que ens trobem davant de vertaderes «denominacions d’origen». Així, segons la zona d’on provenien, els esclaus es consideraven més adequats per realitzar un tipus de feina o un altre. Per exemple, els esclaus dedicats a feines més cultes eren sovint procedents de països orientals, de tradició més antiga, com Grècia, Àsia menor, Síria i Egipte. Aquests territoris, pels quals els romans sentien una admiració evident i consideraven culturalment superiors, fornien la societat romana de pedagogs, metges i cuiners. No hi havia família romana rica que no tingués un preceptor grec per als seus fills, de la mateixa manera que ara es lloguen cangurs anglesos perquè els nens aprenguin l’idioma de ben petits. Per altra banda, els europeus en general eren més aviat destinats als serveis de vigilància i guàrdia. Sembla, però, que la pell blanca i cabells i ulls clars feien dels jovencells europeus uns copers excel·lents per lluir als banquets. Pel que fa als mediterranis i africans, sembla que eren apreciats, per la seva corpulència, com a porters i portadors de lliteres (Marcial, per exemple, els preferia siris). En el cas de les dones, les esclaves gregues, egípcies i síries eren les preferides a l’hora de convertir-les en prostitutes i cortesanes, ja que els romans valoraven molt la seva bellesa oriental. Conclusions Per poder entendre la situació dels esclaus en època romana cal comprendre primer quin paper tenien dins la societat, què significava, exactament, l’esclavitud, ser esclau. Per a una societat com la nostra en la qual aquest sistema ha estat abolit, resulta difícil imaginar-nos l’abast que tenia i què suposava realment. D’altra banda, hem de tenir en compte que l’esclavitud antiga era diferent al sistema esclavista del món modern, que ens és la referència més propera. En aquest article hem procurat remarcar aquest fet, ja que és imprescindible per poder comprendre la complexitat de la societat romana i el paper que hi jugaven els esclaus. No eren un mer complement a la civilització romana, ni tan sols un tret característic d’aquesta; eren un dels pilars sobre els quals s’assentaven els fonaments de la societat. Presoners de guerra vençuts, esclaus nascuts a casa, la mal anomenada classe servil era d’allò més variada ja des dels orígens, i aquest fet marcava fortament tant el seu tractament com la seva ocupació i situació, tant fora com dins de casa. I és que, així com els esclaus eren la peça imprescindible que permetia el bon funcionament de la societat, el seu paper era també bàsic, com veurem més endavant, dins la familia romana.\n«Braveheart»: la història romàntica de William Wallace, per Mel Gibson\nProjecte Synco: cibernètica i socialisme xilè més enllà de la Guerra Freda


Ortega Smith vomita odi contra "tevetrés y la rac" i rep d'una estrella de RAC1\nBarcelona. Dijous, 18 de febrer de 2021. 16:26\nActualitzat Dijous, 18 de febrer de 2021. 16:33\nJavier Ortega Smith és una paròdia d'ell mateix. Aquest dimecres atacava la proposta d'ERC de fer un referèndum pactat a Catalunya i el de Vox es disfressava amb una mascareta de l'Exèrcit autodedicada: verd militar, rojigualda i el seu cognom compost, serigrafiat.\nOrtega Smith amb mascareta on cus "Ortega Smith", EFE\nA banda de l'atrezzo, el discurs era ple d'odi en general i contra dos mitjans catalans en particular: "Ustedes amenazan la convivencia, qué respeto ha habido, qué libertad de expresión hay en esa maquinaria de propaganda que es la tevetrés y la rac (sic)". Minut 3:40 del vídeo:\nAixí paga Vox a TV3 i RAC1, ràdio a qui anomenen despectivament la rac. Són dos mitjans, públic i privat, que van donar peixet al candidat ultradretà català, entrevistant-lo o convidant-lo als debats. Josep Cuní va ser l'únic que s'hi va negar. Qui ha respost a Ortega Smith no és Jordi Basté sinó un altre de RAC1. Marc Giró, del programa Vostè primer: "Ortega Smith es pensa que els espectadors de TV3 i els oients de 'la rac' són idiotes, que s'adoctrinen a la mínima de canto. Sembla que els catalans no tinguessin criteri propi, que fossin borregos. Ortega desde aquí te lo digo cariño: nosaltres fem la nostra feina. Aquesta equació 'los medios adoctrinan'... què es pensa?".


Campanyes | Joventut\nArchive for the ‘Campanyes’ Category\nDEBAT JOVE: un espai per joves\nPosted: 4 Setembre, 2012 in Campanyes\nArrel de les Jornades de delegats dels Centres de Secundària organitzades per la regidoria de Joventut i Ciutadania durant els darrers anys i l’experiència del Consell Municipal de Joventut, es va plantejar la planificació d’un programa destinat a joves de Ripollet on poguessin aportar idees, suggerir noves propostes, unificar necessitats, participar com a ciutadans del seu propi municipi. Així es presenta el Debat Jove.\nDebat Jove és un programa de la Regidoria de Joventut i Ciutadania de l’Ajuntament de Ripollet que té com a objectiu potenciar la participació dels joves en les accions municipals tot creant un espai de reflexió i debat. Es tracta, en definitiva, que els joves de Ripollet tinguin un lloc on trobar-se presencial o virtualment i expossar les seves opinions, idees, propostes d’una manera dialogada, respectuosa, positiva i constructiva.\nTots els joves interessats podeu demanar més informació a joventut@ripollet.cat , al 93 5046024 o passar pel Casal de Joves, a la rambla de sant Jordi 6.\nLa primera trobada presencial serà el dimecres 24 d’octubre a les 19:00 al Casal de Joves. Aquí podeu veure el video promocional:\n(música: Move in the right direction de Gossip)\nDia Mundial de la Lluita Contra la SIDA. 1 de desembre.\nPosted: 22 Novembre, 2011 in Campanyes\nCom cada any, per aquestes dates, des de la regidoria de joventut fem èmfasi entre els i les joves per la prevenció, el coneixement i la lluita contra la sida.\nLes xifres no enganyen, i enguany, el nombre de persones infectades ha incrementat, però tanmateix, la de morts ha disminuït. Tot i que costa, poc a poc es troben mesures per frenar els afectes que produeix el virus, però són costosos tant els medicaments com els processos d’investigació.\nAixí doncs, encara no hi ha la recepta màgica que curi aquesta malaltia infecciosa, però sí tenim les eines per prevenir-les.\nPer recordar-les i veure què en sabeu de la SIDA, amb un petit jocs, dilluns 28 de novembre a les hores del pati, ens trobarem als INS Sant Gabriel i Lluís Companys. Dimarts 29, serem a Can Mas i Palau Ausit.\nDivendres 2 de desembre, davant del Cercle Cultural, seguirem amb la difusió a partir de les 18.00. Trobareu tota la informació que necessiteu, el joc comentat i les frases que ens feu arribar des d’avui mateix sobre què en penseu de la Sida.\nAquestes han de fer referència al que sapigueu sobre aquesta malaltia, que us provoca quan en sentiu a parlar, què heu descobert, un crit d’alarma, un eslògan…\nLes vostres frases les podeu deixar aquí mateix com a comentari o bé a la nostra eventualitat del facebook:\nEl futur no és un joc!\nEsports als parcs\nPosted: 6 Juny, 2011 in Campanyes\nAquest és un programa del PAME que cerca potenciar la pràctica esportiva als parcs públics del municipi. Els parcs son: Maria Lluïsa Galobart (Carrer Maragall) els dilluns a la tarda, els dimecres al parc Norbert Fuster i al parc Massot el divendres.\nA partir de les 18:00 podreu trobar als dos tècnics esportius que condueixen les activitats i participar en les propostes esportives.\nAquesta activitat és gratuïta i està adreçada a joves a partir de 12 anys.\nSexualitat sense riscos!\nPosted: 10 Desembre, 2010 in Campanyes\nDurant dues setmanes la Regidoria de Joventut ha portat a terme diferents activitats que han girat entorn al dia mundial de la lluita contra la Sida. El darrer acte es va dur a terme el divendres 3 de desembre, amb una carpa informativa sobre VIH, sexualitat i prevenció i la darrera actuació de l’animació teatral “L’Espectacleria” i que es van instal·lar davant el Casal de Joves.\nLes activitats han estat organitzades per la Regidoria de Joventut, amb la col·laboració de la Regidoria de Salut Pública. Sota el lema ‘Prou riscos. El teu futur no és un joc’, l’objectiu principal ha estat informar i promoure actituds saludables entre els joves pel que fa al sexe, basades en la prevenció de les malalties de transmissió sexual i els embarassos no desitjats.\nCom cada any s’han repartit preservatius com a mètode de prevenció més segur per a les malalties de transmissió sexual i els embarassos no desitjats.\nPer més informació durant tot l’any us podeu apropar a:\n– PIDCES, punts d’informació juvenil als INS de Ripollet a l’hora del pati\n– Casal de Joves de Ripollet\n– CAP II, a la tarda joves dels divendres, amb condultes i assessorament online http://www.sexejoves.gencat.cat/ics_webjove/AppPHP/index.php o al telèfon 93 594 21 99.\nPodeu veure el recull de fotografies en el següent video. Gràcies a tots els joves per la vostra participació\nPosted: 17 Novembre, 2010 in Campanyes\nEls joves de KFTÍ del Casal de Joves i Can Mas van assitir el divendres 12 de novembre a una obra de teatre a càrrec de l’entitat IMPACTE TEATRE. L’obra consistia en una representació on uns personatges interactuen entre ells i en aquesta convivència sorgien uns conflictes com a conseqüència de la poca confiança que una noia marroquina inspira.\nEls professionals que van dinamitzar l’obra van fer qüestionar algunes conductes de la representació tractant de generar entre els joves unes reflexions directes sobre els prejudicis racials.\nAquesta activitat ha estat organitzada desde la regidoria de Polítiques d’Igulatat de l’Ajuntament de Ripollet.\nPROU RISCOS, EL TEU FUTUR NO ÉS UN JOC.\nPosted: 15 Novembre, 2010 in Campanyes\nAvui dilluns 15 de novembre, la regidoria de Joventut ha presentat la campanya “prou riscos, el futur no és un joc“, centrada, principalment, en la lluita contra les enfermetats de transmissió sexual i embarassos no desitjats i que compta amb la col·laboració de la regidoria de Salut Pública.\nL’objectiu principal és promoure i informar als i les joves sobre les actituds saludables vers la sexualitat, potenciant així, l’utilització del preservatiu com a mètode més eficaç per evitar les conductes de risc.\nLa campanya té com a actes principals:\n-una xerrada per a joves sobre la prevenció i la sexualtiat–> 26 de novembre d’11h a 12h a l’auditori\n-Grup d’animació que actuarà a les portes dels INS i el mercat.\n– Dinamització en els instituts des del punt d’informació setmanal, on ja es duu a terme l’activitat: ” una frase, una piruleta”, al KFTÍ i al Casal de Joves.\nAmb aquesta campanya i amb el material que es facilitarà a tots i totes les joves (una bossa amb informació i un preservatiu) que s’acostin al Casal de joves pretenem aconseguir que les xifres referents a enfermetats de transmissió sexual i embarrassos no desitjats disminueixin.\nPerquè el teu futur no és un joc, informa’t i gaudeix.\nLA JORNADA DE DELEGATS DELS INSTITUTS DE RIPOLLET ACABA AMB UN GRAN SOMRIURE\nLa regidoria de Joventut ha realitzat una valoració molt positiva de la Jornada de delegats realitzada el passat dimecres 10 de novembre amb la participació dels Instituts de Ripollet.\n57 d’alumnes dels IES de Ripollet es van reunir al Centre Cultural per compartir experiències, dubtes i recollir noves propostes de participació.\nLa jornada va començar, amb la rebuda institucional del regidor de Joventut, senyor Ferran Tornel, realitzant tot seguit una xerrada sobre “la participació juvenil”, a càrrec de Mar anguita.\nPosteriorment, els joves de 1r, 2n i 3r d’ESO, van realitzar un taller sobre “com perdre la vergonya” i els de 4t d’ESo, batxillerat i cicles formatius, un taller sobre “Com trencar amb els esterotips”.\nAixí mateix, els professors acompanyants van rebre una formació específica sobre mediació, a càrrec del responsable de l’Oficina de Mediació Municipal.\nEn acabar, els representants dels IES Can Mas, Lluís Companys i Palau Ausit van compartir una sessió de Risoteràpia.\nEls joves delegats van valorar de forma molt positiva la experiència que ara els toca explicar als seu companys de classe.\nReverendo Brown seran els teloners de Love of Lesbian per Festa Major\nPosted: 23 Agost, 2010 in Campanyes\nD’entre les set formacions presentades al Certamen de Grups Locals, de la festa de la Gibrelleta, Reverendo Brown ha estat el grup seleccionat per fer de teloners de Love of Lesbian i Mishima la nit de dissabte, 28 d’agost, al parc dels Pinetons. El passat dilluns, 5 de juliol, es va reunir el jurat del certamen, organitzat per la Regidoria de Relacions Institucionals i Comunicació i Joventut, per escollir també els tres finalistes que actuaran diumenge. Aquesta activitat té com a objectiu la promoció de grups de música novells del municipi de Ripollet, i està encabida dins de les activitats de la programació de la Festa de la Gibrelleta 2010, la qual tindrà lloc els dies 27, 28, 29 i 30 d’agost. Pel que fa als grups seleccionats per al concert del diumenge, 29 d’agost, el cartell del concert serà El Rey de Espaldas, Son Canalla i Jeldn.\nSegona edició de l’Urban Day\nPosted: 31 Juliol, 2010 in Campanyes\nRipollet va acollir el passat 24 de juliol la 2a edició de l’Urban Day, organitzat per la Regidoria de Joventut, la Ripollet Associació d’Skaters i Skamarlà Crew. La valoració general d’aquesta jornada de cultura urbana ha estat positiva. Les activitats es van desenvolupar amb normalitat, des de les 6 de la tarda i fins la mitjanit. La música, els skates, el break dance, els graffittis i d’altres manifestacions d’art urbà van omplir de gent de totes les edats la plaça del Molí.\nDurant tota la jornada va haver-hi actuacions de grups de hip-hop; servei de barra; un llit elàstic; exhibició de cotxes d’època i mòduls on patinar, fets per l’Associació d’Skaters. La festa també va comptar amb l’actuació de Rithm ‘N’ Moyo, que van fer una xaranga des de la zona de Can Mas i fins la rambla de Sant Jordi. Pel que fa a la mostra de graffittis, aquesta es va realitzar a la planta 0 del pàrquing del Molí, on hi havia un dj punxant i, amb la col·laboració de la Regidoria de Comerç, diversos artistes van pintar el cub central de l’aparcament, al voltant d’un tema comú: l’amor.\nArriba l’Urban Day\nPosted: 21 Juliol, 2010 in Campanyes\nDissabte 24 de juliol, la plaça del Molí acollirà la 2a edició de l’Urban Day, organitzat per la Regidoria de Joventut, la Ripollet Associació d’Skaters i Skamarlà Crew. La trobada, que s’iniciarà a les 6 de la tarda i s’allargarà fins a les 12 de la nit, comptarà amb concerts, exhibició de graffitis i break dance, zona per a skaters, exposició de panscrapers i malabars entre d’altres. També hi haurà servei de bar durant la tarda i a la nit es podrà degustar menjar mexicà.\nPel que fa a la mostra de graffittis, s’iniciarà al matí i consistirà en pintar una part del pàrquing del Mercat Municipal, cosa que serà possible gràcies a la col·laboració de la Regidoria de Comerç. Així, quatre persones desenvoluparan el seu art al voltant d’un tema comú: l’amor.\nDes de la Regidoria de Joventut, s’ha intentat donar el màxim de llibertat per tal que aquesta mostra d’art urbà es desenvolupi de la manera més natural possible. És per això que en un mateix espai, la plaça del Molí, i temps, de 6 de la tarda a 12 de la nit, conviuran tota una sèrie de disciplines incloses en el denominat art urbà.\nSegons les entitats impulsores, l’objectiu principal és passar un dia divertit al poble i ensenyar la cultura urbana a tothom, sense límit d’edat. Per animar la festa, a les 5 de la tarda s’iniciarà una xaranga a la zona de Can Mas, que recorrerà la rambla de Sant Jordi, recollint gent que es vulgui apuntar a la festa.


Ascensor eléctric ACTIUM a Sitges - Barcelona - Válida Lift\nAscensor de 5 parades amb motor Gearless\nAscensor elèctric ACTIUM instal·lat en un edifici d'habitatges a Sitges - Barcelona. Es tracta d'una solució vertical amb 5 parades, muntat a l'interior d'un bloc de pisos. En tractar-se d'un recorregut llarg, s'ha optat per un model d'ascensor ACTIUM, amb tracció elèctrica i una velocitat de 1m/s.\nPer instal·lar-ho, ha estat necessari construir un forat d'obra nou. S'ha aprofitat un projecte d'obra major a l'edifici, aconseguint així integrar totalment l'ascensor en l'estructura. L'ascensor consta d'un motor Gearless, no sent necessari la construcció d'una sala de màquines.\nCom a característiques, consta de doble embarcament a 90º i portes automàtiques en cada planta. Tot i la complexitat, s'ha pogut oferir una solució a mesura per a aquesta comunitat de veïns.\nA nivell d'acabats, aquest ascensor disposa de cabina skinplate (xapa d'acer inox) i sòl de pedra, fàcils de netejar. La botonera principal compta amb display digital, on és possible veure el temps, ubicació o un vídeo animat amb el contingut que desitgem.\nACTIUM és un model d'ascensor elèctric versàtil i d'alta qualitat. El seu ampli ventall d'opcionals i acabats fa d'aquest model un dels millors del mercat… i un dels quals ofereix major capacitat d'adaptació. Pot transportar càrregues des de 300 fins a 800kg. A més, és una solució eficient en aprofitar millor l'energia que els ascensors hidràulics.\nD'altra banda, ACTIUM és una solució recomanable per a comunitats de veïns i edificis d'habitatges. La seva mecànica, segura i fiable, garanteixen una llarga vida útil a l'ascensor. Així mateix, la cabina pot personalitzar-se entre un ampli ventall d'acabats.\nEn Válida Lift comptem amb un ampli ventall de solucions verticals per a tot tipus d'espais. Gestionem manteniment, reparació i recanvis d'ascensors, els hàgim instal·lat nosaltres o no. Truca'ns i informa't: 935 221 199.


Forever Hotel Oludeniz Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nForever HotelOvacık mah, 93. sok oludeniz/Fethiye, Ölüdeniz Centre, Oludeniz, Turquia, 48340 - Veure al mapaExcel·lent8,6Basada en47comentarisForever HotelVeure més fotosVestíbulVeure més fotosVeure totes les 40 fotosMolt bona ubicació 8,0Veure al mapa8,0UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionat\nSobre l'allotjamentDescripcióPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Oludeniz, Forever Hotel és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Vall de Papallones són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Forever Hotel és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de recepció 24 hores, transport hotel/aeroport, instal.lacions de barbacoa, restaurant, visites turístiques. L'ambient de Forever Hotel es reflexa en cada habitació. aire condicionat, balcó/terrassa, caixa forta a l'habitació, articles de tocador, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses piscina exterior, ping pong, jardí, karaoke, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Forever Hotel és una selecció idònia per a la vostra estada a Oludeniz.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatempolles d'aigua de cortesia assecador de cabellplat de dutxa Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


L'evolució de la viticultura a la Conca de Barberà ha anat molt lligada a l'evolució històrica de la comarca. Els seus antecedents més remots es remunten als temps dels romans i, possiblement, fins i tot més enrere.\nPerò no és fins a la baixa edat mitjana quan el cultiu de la vinya jugarà un paper molt important a la comarca, on dues institucions, l'ordre dels monjos cistercencs de l'abadia de Santa Maria de Poblet i l'ordre dels monjos-guerrers dels Templers establerts a Barberà, van transmetre als agricultors els seus coneixements i experiències sobre la manera més profitosa i adequada de conrear la vinya per extreure'n els millors vins.\nEl cultiu de la vinya a la Conca de Barberà va avançar un altre pas de gegant a partir de finals del segle XVIII i sobretot a mitjans del segle XIX, on l'exportació de vi i aiguardent cap al nord d'Europa i el continent americà va convertir la vinya en el cultiu gairebé exclusiu de la comarca. Va ser l'època de la construcció de marges i bancals a les muntanyes per aconseguir una bona quantitat de sòl cultivable, així com els anys de la construcció de la línia ferroviària Reus-Montblanc per traslladar més ràpidament i econòmicament els vins de la Conca de Barberà als ports del litoral tarragoní.\nNo obstant això, la plaga de la fil·loxera per la comarca a finals del segle XIX va aniquilar gairebé completament aquella època d'esplendor, però de nou, l'agricultura de la comarca, fent un enorme esforç, va saber ressorgir amb un renovada empenta, sobretot per la forta demanda de vins base per a l'elaboració de Caves al Penedès.\nLa DO Conca de Barberà es troba al nord-est d'Espanya, a de la Comunitat Autònoma de Catalunya, al nord de la província de Tarragona. La zona de producció vitícola es concentra bàsicament en la regió que deu la seva formació geològica a l'acció erosiva del riu Francolí i del seu afluent, l'Anguera. L'acció combinada d'aquests dos rius al llarg dels mil·lennis ha configurat la fisonomia d'aquesta part de la comarca com la d'una vall fluvial envoltada de cadenes muntanyoses: a l'est, les serres de Miramar i del Cogulló; a l'oest, les serres del Tallat i de Vilobí; al nord, les serres de Montclar, Codony i Comalats; i al sud, les muntanyes de Prades.\nLes vinyes emparades per la DO s'estenen pel territori que integren els termes municipals de Barberà de la Conca, Blancafort, Conesa, l'Espluga de Francolí, Forès, Montblanc, Pira, Rocafort de Queralt, Sarral, Senan, Solivella, Vallclara, Vilaverd i Vimbodí. La DO Conca de Barberà aglutina unes 6.000 hectàrees de vinya inscrita, que treballen uns 860 viticultors i elaboren 27 cellers.\nRecentment la DO Conca de Barberà ha posat en circulació el distintiu "TRE PAT", un nou segell que només podran lluir els vins elaborats exclusivament amb la varietat Trepat. L'objectiu d'aquest distintiu és fer conèixer i impulsar aquesta varietat autòctona i explicar al món que el Trepat és un vi que representa fidelment aquesta terra, un clima i un territori, i, sobretot, que sigui un referent diferenciador pel consumidor.\nEn general es pot parlar d'un clima mediterrani de transició entre la suavitat de les comarques tarragonines del litoral, donada la relativa proximitat al mar, i la continentalitat pròpia de les comarques lleidatanes. La modesta altitud de la serra de Miramar i l'estret de la Riba permeten una certa influència dels vents humits i temperats de la costa, però d'altra banda, les marcades inversions tèrmiques hivernals accentuen les gelades en les parts baixes. No obstant això, l'acció combinada del relleu i l'altitud contribueixen a l'aparició de microclimes amb notables particularitats.\nEls sòls són en la seva gran majoria de naturalesa calcària i pobres en contingut de matèria orgànica. Poden ser argilosos, amb un característic color vermellós o d'una textura més lleugera i coloració bruna. Al fons de la conca hi ha terrasses fluvials. A l'extrem sud-oest de la comarca i a la falda de les muntanyes de Prades també hi són presents els sòls de pissarra (llicorella).\nLa DO Conca de Barberà autoritza un nombre considerable de varietats. En blanques destaquen la Macabeu, Chardonnay, Garnatxa Blanca, Chenin, Moscatell d'Alexandria, Parellada i Sauvignon Blanc, mentre que en tintes sobresurten la Trepat, Samsó, Garnatxa Negra, Monastrell, Ull de Llebre o Tempranillo, Cabernet Franc, Cabernet Sauvignon, Merlot, Pinot Noir i la Syrah, encara que també es troben plantacions de Garró i Garrut, entre d'altres.\nMalgrat tot, malgrat la quantitat de varietats conreades és un "territori Trepat", ja que es considera la varietat autòctona de la Conca de Barberà, encara que també es pot trobar a Costers del Sergre, a la subzona del Riu Corb, la Baixa Segarra i també una petita proporció a la Conca de Tremp. És una varietat sensible a les gelades de primavera, i també presenta sensibilitat a l'excoriosi (fong que pot causar danys a les fulles, els sarments i les baies). En canvi és molt resistent a la Botrytis, però també tem la sequera, pel que els sòls una mica frescos resulten ser els més adequats. S'adapta bé a la majoria de portaempelts utilitzats i funciona bé amb poda curta, però també emet molts rebrots de fusta vella, fet que obliga a practicar la poda en verd.\nQuan la Trepat s'elabora com a rosat s'obté un vi destacable, lleuger, fresc i afruitat, de color rosa gerd, net i lluminós. En l'elaboració de negres, el color, l'aroma i el paladar els fan únics, ja que s'obté un vi fresc i lleuger amb un color entre cirera i robí i rivet violaci, mentre que en boca sobresurten notes de fruites vermelles i regalèssia fusionades per un toc especiat de pebre i fulla de llorer.\nVi i cellers de la DO Conca de Barberà\nEl 1997 alguns cellers de la comarca van fundar l'Associació d'Embotelladors de Vins i Caves de la Conca de Barberà per tal de promocionar els vins de la DO Conca de Barberà i els caves com a productes d'alta qualitat i amb el segell de garantia que suposa la denominació d'origen. Actualment aquesta entitat compta amb 22 cellers associats, entre cooperatives i cellers particulars.\nAbadia de Poblet neix del desig del monestir de recuperar la tradició vitivinícola tan pròpia de l'orde del Cister, que es va iniciar a la Borgonya i ha estat lligada sempre a una sola varietat de raïm: la Pinot Noir. Tot va començar en els anys 80, quan Codorníu va acordar amb la comunitat monacal de Poblet l'explotació futura de la seva vinya i va iniciar una profunda remodelació de l'espai intramurs, que va culminar l'any 2000 amb la construcció del celler. Actualment elabora quatre vins: Abadia de Poblet, un negre varietal de pinot noir amb una criança de 12 mesos en bóta; Intramurs de Poblet Negre, el vi jove amb un cupatge d'Ull de Llebre, Merlot i Cabernet Sauvignon; Intramurs de Poblet Blanc, varietal de Chardonnay amb treball de lies; i el Masies de Poblet, l'altre monovarietal de Pinot Noir amb 15 mesos en bótes de roure (20% bóta nova, 80% bóta d'un any), i una producció limitada a unes 2000 ampolles a l'any.\nCeller Escoda-Sanahuja, a Prenafeta, neix el 1997 sota la filosofia de respectar al màxim la fruita, pel que van començar practicant una agricultura ecològica i des de 2003 van passar a la biodinàmica, mentre que al celler només utilitzen llevats autòctons i no realitzen cap tipus de filtratge, clarificació o estabilització dels vins, i actualment, i des de la collita 2007, elaboren sense sulfurós afegit, pel que es consideren vins naturals procedents d'una viticultura biodinàmica. Elabora mitja dotzena de vins, 4 negres i 2 blancs sota les etiquetes Coll de Sabater, amb Merlot i Cabernet Franc, Les Paradetes, amb Sumoll, Samsó i Garnatxa, La llopetera, un varietal de Pinot Noir i Nas de Gegant, amb Merlot, Garnatxa , Carinyena, Cabernet Franc, mentre que en blancs destaquen els seus dos varietals de Chenin Blanc amb les etiquetes els Bassots i els Bassotets.\nCara Nord neix el 2012 de la mà de Tomàs Cusiné i Xavier Cepero, tots dos amb una llarga experiència en el sector vinícola, que van sentir la crida de la "viticultura de muntanya" i es van llançar a la creació d'aquest projecte amb la intenció clara de vinificar, dins del petit celler del Monestir de Poblet, les vinyes plantades a altitud, a la cara nord de les Muntanyes de Prades. Elaboren dos vins amb l'etiqueta Cara Nord, un blanc a força de Macabeu i Chardonnay, i un negre amb 42% Garnatxa, el 38% Syrah i 20% Garrut, i 6 mesos en fustes de roure francès seleccionat.\nBodegas Miguel Torres va triar la zona de la Conca de Barberà, concretament al terme de Vimbodí, per elaborar dos dels millors vins del seu catàleg: el blanc Milmanda i el negre Grans Muralles. El Milmanda és un vi de clos únic al peu d'un castell propietat de la família Torres on conrea la varietat Chardonnay, fermentat i criat en bóta de roure francès. Posseeix un nas de gran intensitat en què destaquen les notes de flors i fruita fresca (pinya i cítrics), amb un fons torrat i especiat de la seva especial criança en bóta; amb bona estructura i gran complexitat, noble, elegant i de llarg postgust. El Grans Muralles deu el seu nom a les muralles que protegien el monestir de Poblet. La identitat inconfusible de Grans Muralles es troba en els pedregosos sòls de pissarra (llicorella), però també en les varietats que la família Torres va aconseguir recuperar, com el Garró i el Samsó, utilitzant modernes tècniques de viticultura. Aquestes varietats unides a la Garnatxa Negra, Carinyena i la Monastrell conformen l'esperit d'aquest vi d'aroma intens i complex, en el qual apareixen notes florals, combinades amb notes de fruita madura (magrana) i fulla verda; amb un paladar de bona estructura i fresca acidesa, amb poder i nervi, i llarg final de boca.\nVins de Pedra és el projecte personal de Marta Pedra, enòloga i fundadora al costat del seu marit del celler La Vinyeta a l'Empordà. Elabora quatre vins molt personals i de perfil molt ben definit. La Musa és un vi negre, cupatge de Cabernet Sauvignon i Merlot, elaborat amb vinyes de fins a 30 anys, conreades en sòls argilo-calcaris i pobres, a uns 400 m d'alçada, i amb una criança de 10-12 mesos de bótes noves de roure francès. Nas molt expressiu, on destaquen les aromes de cacau i xocolata, i la fruita vermella madura, amb aromes balsàmiques, torrades i alguna nota especiada de pebre negre. Trempat és el seu vi monovarietal de Trepat, i el Negre de Folls és el vi jove elaborat amb un puzle de varietats autòctones, amb aromes intenses de gerds i altres fruites del bosc amb un punt especiat de regalèssia i pebre; fresc, carnós, amb tanins madurs molt ben integrats, i final balsàmic; fàcil de beure. I l'Orni és el seu vi blanc monovarietal de Chardonnay procedent de vinyes de 15 anys cultivades a uns 350 m d'alçada, sobre sòls calcaris i pobres, amb un interessant treball de battonage sobre lies.\nClos de Peguera de Vilosell, a les Garrigues, és un jove projecte dirigit per Xavier Nogué, que elabora els seus vins, al costat d'altres 5 productors, a la Cooperativa de Barberà de la Conca amb vinyes plantades a una alçada d'uns 700 metres sobre el nivell del mar a les localitats de Vimbodí i Poblet, a diverses finques que sumen unes 50 hectàrees amb sòl de llicorella i tenen prop de 20 anys d'edat. Un dels majors èxits de Clos de Peguera va ser quan va aconseguir que el seu vi Vermell de Peguera, un varietal jove de Monastrell, es fes amb el guardó Gran Vinari d'Or al millor vi català en el certamen dels premis Vinari 2015. També elabora el 8 Dies, un negre jove a força de Cabernet Franc, Merlot, Garnatxa i Garrut; el blanc 3 Ceps, un cupatge de Chardonnay, Macabeu i Albariño; i un rosat.\nSituación de la D.O. Conca de Barberà\nVi blanc Envellit en fusta. 6 mesos en bóta de roure francès. Celler: Molí dels Capellans. D.O. Conca de Barberà. (Catalunya) Varietat: Chardonnay\nVi blanc Envellit en fusta Agricultura respectuosa. 6 mesos en bóta de roure francès. Celler: Mas Foraster. D.O. Conca de Barberà. (Catalunya) Varietat: Chardonnay, Garnacha Blanca i Macabeo.\nVi negre Envellit en fusta. 5 mesos en bóta de roure francès. Celler: Mas Foraster. D.O. Conca de Barberà. (Catalunya) Varietat: Syrah i Garnacha Tinta.\nSituació del D.O. Conca de Barberà


Crida a la gent gran de Sant Feliu que encara no ha rebut la trucada de l’Ajuntament - Actualitat - Àncora\nCrida a la gent gran de Sant Feliu que encara no ha rebut la trucada de l’Ajuntament\nTEMAS ha gran sant feliu l’ajuntament gent\n21/04/2020 18:30 h. Radio Sant Feliu\nL’Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols va iniciar fa unes setmanes una iniciativa solidària per mitjà de la qual telefona a totes i cadascuna de les persones majors de 70 anys de la ciutat guixolenca. Malauradament, però, encara no s’ha pogut arribar a la totalitat de persones que conformen aquest col·lectiu, una circumstància derivada de diversos factors:\nLa persona en qüestió no agafa el telèfon. Bé perquè no arriba a temps de despenjar l’aparell, bé perquè desconfia del fet que aparegui en pantalla un “número ocult”. En aquest segon cas no ha de sorgir cap mena de preocupació: si es truca des d’un número ocult és per tal de garantir la privacitat dels empleats de l’Ajuntament que estan realitzant aquesta tasca des dels seus telèfons personals.\nNo consta cap número de telèfon al padró municipal.\nNúmero de telèfon erroni o obsolet.\nAmb tots aquests supòsits, si encara no heu rebut la trucada en qüestió truqueu directament al número d’atenció de l’Ajuntament 972 32 70 00, disponible cada dia (de dilluns a diumenge) entre les 9h del matí i les 19h del vespre. Informeu de la vostra situació i així podrem incloure-us al llistat de números de telèfon.\nL’objectiu d’aquesta iniciativa és atendre les necessitats del col·lectiu de gent gran, especialment vulnerable als efectes de la COVID-19. A cada trucada se’ls pregunta pel seu estat de salut, si tenen qualsevol tipus de necessitat o si requereixen d’informació relacionada amb el context actual.


Amisol barreja els seus anys d'història i receptes dolces - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nAmisol barreja els seus anys d'història i receptes dolces\nLa publicació «Dolços Moments» dóna a conèixer el dia a dia de l'entitat\nMontse Giralt és coordinadora d´Amisol al bar del casal arxiu particular\nL'entitat solsonina Amisol ha creat un llibre de la seva història, acompanyat d'un recull de receptes de postres creades per pastissers, adreçades a totes les persones. Amb el títol Dolços Moments, serà presentat aquest dissabte, 7 d'abril, a les sis de la tarda a la Sala Polivalent de Solsona.\nEl llibre consta de fotografies del dia a dia d'Amisol, per tal de donar a conèixer les tasques que desenvolupa l'entitat, a més de receptes de pastissers del Solsonès, de Cardona i d'arreu del territori català. «Han col·laborat amb nosaltres pastissers de Solsona i Cardona, cadascú aportant una recepta diferent. A més a més, també hem tingut aportacions de mestres de la pastisseria reconeguts internacionalment, com ara el Joan de Can Roca», segons han explicat membres treballadores de l'associació.\n«És precisament aquesta dolçor de les postres que ha inspirat el llibre solidari d'Amisol. La dolçor que representa treballar amb els nostres nois i noies, aquestes persones tan especials que són el nostre dia a dia», es llegeix a la carta de presentació de Dolços Moments, que a la vegada constitueix una invitació a l'acte de dissabte.\nEs tracta de la primera vegada que l'organització sense ànim de lucre crea un llibre d'aquestes característiques. «Abans havíem fet un recull per al vint-i-cinquè aniversari, però va ser més aviat per tenir un record a escala interna i per a les famílies», ha afegit l'entitat, que enguany compleix quaranta-dos anys d'història.\nAmisol va ser creada l'any 1976 per iniciativa d'un grup de persones conscienciades amb la necessitat de serveis d'atenció pedagògica i social per a persones amb discapacitats psíquiques de la comarca.\nEl primer pas de l'associació va ser la creació d'un taller, que en aquells moments era un taller d'iniciació productiva. Actualment, i entre altres serveis, Amisol també s'encarrega de la gestió del bar del Casal de Cultura i Joventut de Solsona.


Teatre Principal - Propostes Artístiques\nPer fer-nos arribar les vostres propostes artístiques, podeu preparar la documentació i enviar-les amb aquests formularis. Així estareu segurs que les hem rebudes i seran tingudes en compte de cara a la futura programació. Les propostes de producció i coproducció per a la temporada 2022-23 poden enviar-se fins dia 21 de gener de 2022. Les propostes d'exhibició poden enviar-se durant tot l'any.\nPROPOSTES DE COPRODUCCIÓ:\nEl Teatre Principal dona suport al teixit de les arts escèniques col·laborant en la coproducció d’espectacles que, pel seu interès cultural, la seva qualitat i el seu potencial artístic i de distribució, puguin tenir un recorregut en forma de gira. Aquest suport ha de permetre a les companyies o productores invertir en espectacles que puguin rodar tant a les Balears com a fora del territori.\nLa tria de les propostes de coproducció serà realitzada per una comissió composta per representants del Teatre Principal i d’altres teatres públics de les Illes Balears que vulguin participar-hi. Tendran veu i vot en la selecció aquells espais escènics que es comprometin a la contractació d'algunes de les propostes elegides. En el procés de valoració, es tendran en compte tant les qualitats artístiques de la proposta com la solidesa del pla de producció i explotació de l’espectacle.\nEs prioritzaran aquells projectes que:\n1-Tenguin una vinculació directa amb els objectius descrits al pla de direcció del Teatre Principal (2019-2023) que aprovat pel patronat de la fundació i publicat a la web del teatre.\n2-Reforcin el teixit productiu i impulsin la consolidació de les empreses d'arts escèniques de les Illes Balears.\n3-Incorporin creadors i intèrprets vinculats a les Illes Balears en el seu equip artístic.\n4-Hagin estat creats en el marc de programes de residències de creació finançats pel Teatre Principal\n5-Promoguin l'estrena d'obres d'autors vius de les Illes Balears o bé estiguin basades en el patrimoni literari i teatral propi.\n6-Emprin la llengua catalana com a vehicle d’expressió, en el cas del teatre.\n7-Hagin estat vinculats a projectes de residència a teatres públics de les Illes Balears o bé a centres de creació amb conveni amb el Teatre Principal de Palma.\n8-Tenguin altres coproductors o acords de distribució que garanteixin la projecció de l'espectacle fora de Mallorca.\n9-Presentin un pla d'explotació sòlid i realista.\nEls criteris del paràgraf anterior no són requisits indispensables perquè el projecte sigui valorat. Poden presentar-se propostes que no els compleixin tots.\nEl pressupost dels projectes ha de presentar-se amb el format del model que s'adjunta. Aquest pressupost ha de basar-se en l'acord de salaris pactat amb AAAPIB i Illescena, i podrà ser negociat posteriorment a partir de l'aportació final que estipuli el Teatre Principal.\nEl Teatre Principal aportarà, com a coproductor:\nA) APORTACIÓ ECONÒMICA\nUna dotació pressupostària (específica per a cada projecte i que inclou IVA) que ha d'incloure els costos de:\n- Part de la despesa de producció\n- Despesa d'una residència artística\n- Preestrena a un teatre de la part forana\n- Funció d'estrena al TP\nAquesta dotació no serà superior al 70% del total del cost de la producció. Descarrega el model a:\nUn període de residència tècnica que es pot dur a terme al Teatre Principal o a un dels teatres de la part forana que conclou amb mostra oberta o preestrena.\nC) APORTACIÓ EN ESPÈCIES\n- Assessoria a la producció, dins la mesura de les possibilitats del TP.\n- Materials de vestuari i escenografia de repertori que estiguin disponibles (seran cedits durant tot el període d’explotació de l’obra).\n-Materials de promoció: vídeos, fotos, seguiment a xarxes del projecte, enregistrament de l’obra un cop produïda i altres elements que pugui proveïr el departament de comunicació. Aquesta partida està cuantificada al pressupost model.\nD) EXHIBICIÓ I GIRA\nCompra de bolos addicionals (entre 1 i 3) per a exhibició al TP o als teatres de la part forana, si aquests el sol·liciten dins la gira inicial de l'espectacle. Retransmissió en streaming en directe d'una de les funcions al Teatre Principal, remunerada en concepte de drets d'imatge amb el percentatge de caixet que es pacti amb les associacions del sector.\nUn cop feta aquesta gira inicial, la distribució correrà a càrrec de la companyia coproductora, que haurà de retornar al Teatre Principal, a partir de la funció número 10, una quantitat en concepte de retorn de la coproducció, que es calcularà com un percentatge de la partida d'amortització inclosa al preu del bolo.\nE) STREAMING I DRETS AUDIOVISUALS\nEl Teatre Principal, a més d'enregistrar l'espectacle amb finalitats promocionals i d'arxiu, es reserva el dret preferent per difondre l'enregistrament de l'espectacle mitjançant la plataforma Principal a la carta. Per això, paral·lelament al contracte de coproducció escènica, es signarà un contracte de producció audiovisual entre ambdues entitats que especificarà en quines condicions i terminis es farà ús d'aquest enregistrament. La proposta de coproducció teatral ha d'incloure aquest punt com a part de l'explotació de l'espectacle amb les condicions i terminis que el sol·licitant consideri adequats al seu projecte.\nTERMINI: 21.1.2022 fins a les 15h\nPodeu consultar aquí l'acord de salaris entre Teatre Principal, AAAPIB i Illescena per a les coproduccions.\nPROPOSTES D'EXHIBICIÓ PER A SALA GRAN I SALA PETITA:\nEnviau un correu a direccio@teatreprincipal.com especificant, a més de la informació sobre l'espectacle, la seva fitxa tècnica, la disponibilitat temporal i les condicions econòmiques.


Règims d'impostos a Espanya: l'IVA i l'IRPF | #lanuevaFP\nÉs el moment de conèixer els impostos a Espanya més coneguts: l’IVA i l’IRPF. El món de l’Administració i finances ha de saber reconèixer i treballar amb tots els règims d’impostos d’Espanya. Vegem el detall de cadascun.\nDels diferents impostos a Espanya, el de sobres conegut és l’IVA. L’IVA aplica en la realització de serveis o en el lliurament de béns per empresaris o professionals dins del territori espanyol.\nHi ha diferents règims de tributació. Concretament per als autònoms:\nRègim general d’IVA: s’aplica als subjectes passius de l’IVA (persones físiques o jurídiques i entitats sense personalitat jurídica) IVA general (21%), IVA reduït (10%) o IVA súper reduït (4%), sempre que no correspongui cap règim especial, s’hagi renunciat o estigui exclòs del règim simplificat o del règim especial de l’agricultura, ramaderia o pesca. Les obligacions d’aquest règim són: expedir i lliurar factura completa als clients i conservar còpia, exigir factura dels proveïdors i conservar-la, portar els llibres de registre de factures expedides, rebudes, béns d’inversió i determinades operacions intracomunitàries.\nRègim especial d’IVA: Dins del règim especial trobem el règim simplificat. Per tributar en ell, s’ha de tributar en estimació objectiva de l’IRPF. El règim simplificat només és compatible amb el règim d’agricultura, ramaderia i pesca i amb el recàrrec d’equivalència. D’altra banda, trobem el recàrrec d’equivalència, el qual han d’aplicar la majoria de comerciants minoristes autònoms que embenen el producte final sense realitzar cap tipus de transformació del producte. L’excepció als règims especials, hauran de tributar en el règim general, agricultors i ramaders que quedin exclosos o renunciïn al règim especial de l’agricultura, ramaderia i pesca o règim simplificat, industrials que no puguin tributar en el règim simplificat, entre uns altres.\nUn altre dels impostos a Espanya és l’IRPF. Dins de l’IRPF trobem l’estimació directa sobre les activitats econòmiques o l’estimació objectiva.\nL’estimació directa es desglossa en estimació directa normal (els autònoms no acollits a la modalitat simplificada o al mètode d’estimació objectiva, si la xifra de negoci supera els 600.000€ anuals l’any immediat anterior o si es renuncia a l’estimació directa simplificada) o l’estimació directa simplificada (per a autònoms que no s’acullen a la modalitat simplificada o al mètode d’estimació objectiva, quan la xifra de negoci del conjunt de les seves activitats supera els 600.000€ anuals l’any anterior o si renuncia a l’estimació directa simplificada).\nL’estimació objectiva s’aplica a determinades activitats professionals i a empresaris que no superin els límits establerts per a cada activitat i que hagin d’incloure’s en l’Ordre anual que desenvolupa el Règim d’estimació objectiva.


Inici > Serveis > Generals > Multimèdia > MMedia Servidor Multimèdia > Informació addicional > Vídeos amb subtítols\nJa és possible inserir subtítols a un vídeo que hàgem dipositat en MMedia. En primer lloc hem de saber que necessitarem tenir en MMedia dos arxius: el vídeo a subtitular i un arxiu .SRT que contindrà els subtítols.\nAquest arxiu SRT ha de ser generat amb alguna aplicació tipus "Aegisub" o similar per a indicar correctament els textos a inserir i en quin moment del vídeo hauran d'aparèixer. Així mateix haurem d'assegurar-nos que l'arxiu que generem ha de ser un .SRT i tenir el mateix nom que el vídeo associat (a excepció de l'extensió, tal com indiquem).\nEjem. mivideo.mp4 mivideo.srt > l'arxiu srt també ha de ser Públic en MMedia\nUna vegada fet açò, es mostrarà en la part superior dreta del nostre video el plugin en ON/OFF depenent de si volem que ens mostre o no els subtítols.


Amenaçats de deportació dos veïns de Barcelona aturats en un control policial pel confinament | NacióDigital\nAmenaçats de deportació dos veïns de Barcelona aturats en un control policial pel confinament\nLa Policia Nacional espanyola, els Mossos d'Esquadra i la Guàrdia Urbana han denunciat quinze persones per sortir al carrer sense motiu justificat\nper Andreu Merino , 17 d'abril de 2020 a les 17:54 |\nQuinze denúncies per incomplir el confinament i dos expedients de deportació oberts. Aquest és el balanç de l'operatiu policial que la Policia Nacional espanyola, els Mossos d'Esquadra i la Guàrdia Urbana de Barcelona han fet aquest divendres al barri del Raval de la capital.\nFonts de la policia espanyola consultades per NacióDigital expliquen que els agents han detingut dos veïns després d'aturar-los i comprovar que no tenien papers. No disposar d'una situació administrativa irregular comporta una infracció de la llei d'estrangeria, i això dona potestat als cossos policials per iniciar expedients de deportació.\nLa Policia Nacional espanyola així ho ha fet i els ha pres declaració un cop detinguts. En condicions normals, els dos veïns haurien estat traslladats al Centre d'Internament d'Estrangers de la Zona Franca (CIE) però aquest està tancat a causa de la crisi sanitària del Covid-19.\nAixò fa que les dues persones detingudes hagin quedat en llibertat, però amb l'amenaça d'un procés de deportació que es podria posar en marxa quan acabi l'epidèmia.\nEl Centre per la Defensa dels Drets Humans Irídia ha sortit al pas de la batuda policial i ha denunciat que els agents han decidit aturar persones en funció del seu color de pell. SOS Racisme ja va denunciar un augment de les identificacions policials per perfil racial en el marc de l'estat d'alarma i va instar les administracions a investigar els "abusos policials" que es puguin produir mentre duri la crisi sanitària.\nLa policia espanyola allibera els interns del CIE de la Zona Franca\nBarcelona, Societat, Zona Franca, CIE, Raval, Barcelona, confinament, policial, control, deportació, Covid-19, coronavirus, salut


Econòmix - Josep Soler (IEF) "L'ajornament del procés formal de fusió entre CaixaBank i Bankia és absolutament normal"\nDilluns de 12.00 a 13.00 hores i de 22.00 a 23.00 hores. Dissabte de 21.00 a 22.00 hores\nEconòmix - 14 de setembre de 2020\nAvui, a l’espai d’actualitat l’economista i director general de l’Institut d’Estudis Financers Josep Soler ens ha parlat de l'estat de la fusió entre CaixaBank i Bankia, tot argumentant l'ajornament en les negociacions d'aquesta operació. Tot seguit a la tertúlia; Òscar Gorgues, gerent de la Cambra de la Propietat Urbana de Barcelona, i Lorenzo Viñas, gerent del Col·legi d'Administradors de Finques de Barcelona-Lleida han analitzat la nova llei de regulació dels lloguers, aprovada recentment pel Parlament de Catalunya sense comptar amb l'opinió dels propietaris i arrendadors. A continuació, a la secció d'humor salmó, Pere Brachfield ha tractat el fet que una menor ha presentat un concurs de creditors després que Hisenda li reclami més de 116.000€ per responsabilitat solidària fruit d'uns deutes dels seus pares. I a l’espai Reinvencions Covid-19, hem conegut el cas d’ILERDA Serveis, empresa distribuïdora de productes de neteja professional.\nveure més sobre "Econòmix - Josep Soler (IEF) "L'ajornament del procés formal de fusió entre CaixaBank i Bankia és absolutament normal"" veure menys sobre "Econòmix - Josep Soler (IEF) "L'ajornament del procés formal de fusió entre CaixaBank i Bankia és absolutament normal""\nEls últims 263 programes de Econòmix\nEconòmix - 14 de setembre de 2020 Per a descarregar: Botó dret i seleccionar l'opció "Guardar enllaç com..." o "Guardar destí com..." Completo 55:29 8% pasado lunes\nEconòmix - 14 de setembre de 2020 pasado lunes Avui, a l’espai d’actualitat l’economista i director general de l’Institut d’Estudis Financers Josep Soler ens ha parlat de l'estat de la fusió entre CaixaB...


Ramon Mirabet, cap de cartell del Sons Solers 2022 - Sons Solers 09.07.21\nUna altra de les novetats d’enguany és la col·laboració que s’inicia entre el Sons Solers i el Monocicle, el Festival de Música d'Autor/a de Sant Pere de Ribes. En aquest sentit, i amb l’objectiu de sumar sinergies per promocionar el territori i el talent emergent, el Sons Solers programarà enguany a Paunezz com a vigent guanyador del concurs de música d’autor del Monocicle 2021. Una primera col·laboració que vol esdevenir una punt de partida per a futures acciones conjuntes.\nL’anunci oficial del cartell ha coincidit també amb la posada a la venda d’un total de 50 entrades promocionals a 25€ que ja es poden adquirir AQUÍ. Un cop s’exhaureixin, el preu de les entrades anticipades serà de 30€. Cal recordar que el festival ha exhaurit la totalitat de les entrades en les tres darreres edicions.\nDes dels seus inicis, el Sons Solers ha estat sempre un festival diferent a la resta. Celebrat en l’impressionant entorn natural de Finca Mas Solers, el Sons Solers aposta per la qualitat per davant de la quantitat, una nit sense cues, ni massificacions... A més, la seva programació basada en la música de qualitat feta als països catalans unida al format i espais del festival permeten que els assistents connectin i interactuïn amb totes les bandes.\nRamon Mirabet tornarà al Sons Solers per presentar el seu quart treball discogràfic, que veurà la llum aquesta primavera. Després de dos anys de silenci, l'artista torna més fort que mai amb el que serà possiblement el seu disc més personal, madur i introspectiu, sense abandonar els sons oberts de gran festival a què ens tenia acostumats després dels seus treballs Home Is Where The Heart Is, publicat el 2016, i Begin Again (2019), tots dos sota el segell Warner Music Spain. El nou disc ha estat composat durant dos anys i després d'experiències de recerca personal com el confinament i la Gira del Mar 2021, una aventura musical en un veler centenari per la costa mediterrània i balear.\nMaria Jaume és un dels talents emergents clau en l’escena musical recent. Nascuda a Mallorca i establerta a Barcelona, atresora un estil propi que estén un pont entre les grans cantautores de l’indie i la cançó mediterrània. Aquest 2022 presenta el seu esperat segon disc, “Voltes i voltes”, produït per Lluís Cabot (Da Souza) i enregistrat per Víctor Ayuso (Renaldo & Clara). Representa un pas endavant, més pop i més lluminós, que el distingeix de la introspecció de l’aclamat debut “Fins a maig no revisc”.\nA banda de creador i músic, Miqui Puig és sobretot un fan de la música. Des de fa molts anys canalitza la seva passió seleccionant la banda sonora de moltes de les nostres nits, rebuscant en el seu imaginari de soul, guitarres pop i andròmines electròniques. Barrejant temes que podien semblar oblidats amb altres de contemporanis, les sessions del Miqui Puig impregnen de felicitat amb melodies i ritmes que només ell sap quan s'acabaran.\nPaunezz és el projecte musical del músic igualadí Carles Pauné. Guanyador del concurs de música d’autor del Monocicle 2021, arriba al Sons Solers per presentar EP#2, el seu segon treball estrenat aquesta primavera. Tot i la forta identitat d'autor que té la música de Paunezz, aquesta és sempre entesa com una cosa col·lectiva i amb voluntat d'aglutinació generacional, doncs els malestars dels quals en neixen les cançons ja ningú negarà que són simptomàtics d'una generació (la nascuda als 90) a la que, després de que se'ls digués que el futur estava a les seves mans, no han vist altre cosa que encadenar crisi rere crisi i que no els queda una altra que fer-se escoltar.


El Consell Comarcal partícip de la Campanya «No t’ho empassis», la nova campanya per lluitar contra l’estigma en salut mental. — Serveis Socials\nEl Consell Comarcal partícip de la Campanya «No t’ho empassis», la nova campanya per lluitar contra l’estigma en salut mental.\nEl Consell Comarcal partícip de la Campanya «No t’ho empassis», la nova campanya per lluitar contra l’estigma en salut mental. A l'acte de presentació de la campanya va assistir la consellera comarcal de serveis socials, igualtat i salut al Consell, Gemma Martínez. https://www.ccsegarra.cat/serveis-a-les-persones/accio-comunitaria/actualitat/noticies/el-consell-comarcal-particip-de-la-campanya-no-t2019ho-empassis-la-nova-campanya-per-lluitar-contra-l2019estigma-en-salut-mental https://www.ccsegarra.cat/serveis-a-les-persones/accio-comunitaria/actualitat/noticies/el-consell-comarcal-particip-de-la-campanya-no-t2019ho-empassis-la-nova-campanya-per-lluitar-contra-l2019estigma-en-salut-mental/@@download/image/FFdu7FLXsAYo0KA.jpg\nA l'acte de presentació de la campanya va assistir la consellera comarcal de serveis socials, igualtat i salut al Consell, Gemma Martínez.\nFont de la informació: Associació Alba\nLa Taula de Salut Mental Urgell-Segarra, formada per entitats i administracions públiques que treballen en el camp de la salut mental, i la Diputació de Lleida han presentat al restaurant El Gat de Tàrrega la campanya de sensibilització «No t’ho empassis, estovalles contra l’estigma».\nAquesta es durà a terme en una vuitantena d’establiments de restauració de la província de Lleida per donar a conèixer mites i falses creences associades a les persones amb algun diagnòstic de salut mental.\nPer la campanya s’han dissenyat 6 models d’estovalles de paper diferents amb missatges i afirmacions errònies que ens podem trobar sovint en converses del dia a dia i que contribueixen a estigmatitzar a les persones amb trastorn mental. A través d’aquestes estovalles es convida als clients a aixecar el plat i descobrir quina és la realitat que viuen aquestes persones i trencar d’aquesta manera amb els prejudicis existents.\nA l’acte de presentació hi han intervingut representants de la Taula de Salut Mental Urgell Segarra, Maite Trepat i Miracle Llorenç. Per part del Consell Comarcal de la Segarra, partícip a la campanya ha assistit la consellera comarcal de serveis socials, igualtat i salut al Consell, Gemma Martínez. Els representants han destacat la importància de la Taula per treballar conjuntament i coordinada tots els serveis i recursos que hi ha al territori amb relació a la salut mental, amb l’objectiu d’apropar-los a les persones i fer-los més eficients, i impulsar accions de sensibilització a la ciutadania.\nTambé s’ha pogut escoltar el testimoni en primera persona del Miquel Àngel Vilardell, que forma part de la comissió antiestigma de la Taula i activista en salut mental. «L’estigma per a mi és quan es posa una etiqueta a davant tan gran, que se n’obliden de la persona que hi ha al darrere. Moltes vegades la mateixa persona es fa tan seva l’etiqueta que es creu l’estigma. Cosa que fa molt més difícil la vida diària i la recuperació», ha explicat Vilardell.\nFinalment, ha tancat l’acte el president de la Diputació de Lleida, Joan Talarn que ha manifestat que a través de l’acció de les estovalles es transmeten» missatges que ens conviden a esborrar prejudicis i a entendre les persones diagnosticades amb problemes de Salut Mental com el que són: persones com nosaltres mateixes que en un moment donat pateixen una patologia que ens podria afectar a qualsevol de nosaltres mateixos. I davant d’això, només es requereix no tancar els ulls i ser solidaris».\nAquesta campanya s’ha volgut vincular a la Marató de TV3 que aquest any es destina a la salut mental. A través d’un codi QR imprès a les estovalles es convida a tots els clients a fer una donació. La campanya està prevista que duri fins al mateix dia 19 de desembre, dia de la Marató.\nLa Taula de Salut Mental (TSM) de l’Urgell i la Segarra es va iniciar l’any 2006 amb l’impuls de la Federació Salut Mental Catalunya (anteriorment FECAFAMM). Les Taules de Salut Mental són uns espais d’intercanvi d’informació, de reflexió i de debat entorn la situació de l’atenció a la salut mental i les seves necessitats de millora. Les Taules estan compostes per persones i representants d’entitats, recursos i administracions coneixedors del territori i de les necessitats de salut mental. El Consell Comarcal de la Segarra hi aprticipa amb la representació dels treballadors i treballadores de l'àrea de serveis socials al Consell Comarcal.


Inici > Acords de Govern> 20 de març de 2007 > Nou centre de recerca en ciències òptiques\nEl Govern cedeix un terreny de 1.481 metres quadrats a l'Institut de Ciències Fotòniques per a activitats de recerca, desenvolupament i innovació\nEl Govern ha aprovat cedir a la Fundació Privada Institut de Ciències Fotòniques (ICFO) un terreny a Castelldefels, situat al Campus Universitari del Baix Llobregat, que acollirà la construcció d'un edifici destinat a activitats de recerca, desenvolupament i innovació.\nLa cessió afecta a un solar de 1.481 metres quadrats de superfície, on l'Institut ja projecta la construcció del futur edifici de 4.515 metres quadrats, distribuïts en planta soterrani, planta baixa, altell, primera, segona i coberta, construcció que està previst que s'allargui els propers cinc anys.\nL'Institut de Ciències Fotòniques és una fundació creada el març de 2002 i constituïda per la Generalitat de Catalunya, a través del Departament d'Innovació, Universitats i Empresa, i per la Universitat Politècnica de Catalunya. La seva missió és la de realitzar activitats de recerca i formació de base àmplia, tant bàsica com aplicada, en les diferents branques de les ciències i tecnologies òptiques, al més alt nivell internacional.\nA l'ICFO hi treballa personal investigador en els diversos camps de les ciències fotòniques, des de les telecomunicacions òptiques fins a les biotecnologies, passant per les tècniques de detecció remota, els sensors, la informació quàntica i la fotònica industrial. Aquest institut ofereix la possibilitat d'obtenir el doctorat en ciències òptiques.


RANXO A L'ESTIL ARAGONÈS - Legumbres y platos de cuchara - Blog de OLGA CASANOVA MARTINEZ de Thermomix® Tarragona\nBlogosfera › Delegación Tarragona › Olga Casanova Martinez › Legumbres y platos de cuchara › RANXO A L'ESTIL ARAGONÈS\n#Legumbres y platos de cuchara 18 febrero 2021\nA Cookido podeu trobar receptes i col·leccions de cuina tradicional. És el cas de la que avui us parlo, ranxo a l'estil aragonès.\nJo l'he adaptat als ingredients que tenia i als que més m'agraden (són una mica diferents de la recepta original).\nEls passos d'aquesta recepta us pot servir per ajudar-vos a adaptar qualsevol recepta semblant que vosaltres prepareu a casa vostra.\n150g de ceba o una ceba mitjana\n400g de coll de corder\n200g de llonganissa fresca d'Aragón\n500g de patates esqueixades\n150g de borraines\nSal i un polsim de pebre mòlt\n1.Posem dins del got la ceba i l'all, juntament amb l'oli i ho trossegem durant 5 segons/Vel.4. Si us agrada més petit, a Vel.5.\n2.Sofregim la ceba i l'all durant 10minuts/120º/Vel.cullera.\n3.A continuació incorporem el coll de corder i continuem sofregint durant 5min/120º/gir invers/Vel.cullera.\n4.Afegim 100g de patates, la sal, el pebre mòlt, la fulla de llorer i l'aigua. Ho fem coure durant 10minuts/100º/gir invers/Vel.cullera.\n5.La resta de patates, les borraines i la llonganissa ho courem al vapor, al Varoma. El col·loquem bé sobre la tapa, el tapem i ho fem coure durant 25 min./Varoma/gir invers/Vel.cullera.\n6.Ara només ens queda coure l'arròs. Retirem el recipient Varoma, aboquem l'arròs pel bocal de la tapa, tornem a col·locar el varoma i ho acabem de coure 15minuts/Varoma/gir invers/Vel.cullera.\n7.Quan ha acabat la cocció col·loquem els ingredients del Varoma en una sopera i aboquem amb molta cura el contingut del got.\nHo presentem a taula i...a gaudir!


Els voltors de la Mariola fan un exòtic amic - Alcoi23\nEls voltors de la Mariola fan un exòtic amic\nAmb l’anellatge també es va instal•lar a l’au un sistema de geolocalització GPS, amb què es pretenen resoldre els dubtes que envolten les estranyes incursions de voltors subsaharians en territori europeu. La informació que s’obtinga amb la realització del projecte Ruppell afavorirà la preservació d’aquesta l’espècie, actualment en perill crític d’extinció.\nA l’equip científic, integrat per Alfonso Godino i Catarina Machado, ornitòlegs espanyol i portuguesa d’Acció pel Món Salvatge (AMMUS), es va sumar Àlvar Seguí Romà, tècnic de l’empresa Màquia, entitat gestora del canyet i que aporta els seus sistemes de captura i marcatge. També es comptarà amb la participació del polac Kordian Bartosku i la seua empresa Aquila, així com Heith Bildstein, responsable científic del Hawk Mountain Sactuary de Pensilvania. El projecte disposarà d’altra banda de l’assessorament veterinari de la Universitat de Murcia i del Centre de Recuperació de Fauna de Santa Faz.\nAnteriorCiudadanos Alcoy propone un plan de empleo para personas con diversidad funcional para los Presupuestos del 2018\nSiguienteCompromís presentarà un prec per millorar la Via Verda d’Alcoi


Comença la campanya 2021 d’excavacions arqueològiques a la vil·la romana del Mas dels Frares – URV Activ@\nComença la campanya 2021 d’excavacions arqueològiques a la vil·la romana del Mas dels Frares\nEstudiants del grau d'Història de l'Art i Arqueologia i del Màster en Recerca Avançada en Estudis Humanístics de la URV participen a l'excavació que lidera l'ICAC\nExcavació als terrenys adjacents al Celler Experimental de Mas dels Frares.\nL’Institut Català d’Arqueologia Clàssica (ICAC) ha reprès aquesta setmana els treballs d’excavació arqueològica a la vil·la romana del Mas dels Frares, al costat del Celler Experimental de la URV. La intervenció està programada fins al proper 30 de juliol i es duu a terme en el marc del projecte de recerca Estudi i difusió de la vil·la romana del Mas dels Frares (Constantí, Tarragonès), en la primera fase, sota la coordinació de Josep Maria Macias, cap de l’equip de recerca en Arqueologia Cristiana i de l’Antiguitat Tardana, i la direcció tècnica de Karen Fortuny i Francesc Rodríguez.\nLa campanya 2021 compta també amb la participació de 15 estudiants de diferent procedència i que s’han inscrit per a participar en les tasques d’excavació arqueològica, dibuix arqueològic, consolidació arquitectònica i estudi de materials.\nLa vil·la romana del Mas dels Frares s’ubica al terme municipal de Constantí, a 1,5 km d’aquesta localitat i al costat del Celler Experimental de la Facultat d’Enologia de la URV. Existeixen indicis arqueològics que apunten a l’existència d’una vil·la romana amb estructures productives de caire vinícola. Es tracta d’un jaciment construït durant el canvi d’Era que perdurà fins al segle VII. En les campanyes de 2019 i 2020 s’ha pogut constatar que era una vil·la senyorial i s’hi han trobat restes d’un magatzem agrícola amb grans tenalles.\nJaciment de la vil·la romana de Mas dels Frares.\nUn dels trets més destacables de l’elaboració de vi a Catalunya és precisament la seva llarga tradició, des de que fenicis i romans van arribar a les nostres costes. La recerca de l’ICAC pot aportar nous testimonis històrics d’aquesta mil·lenària tradició i demostrar que en un espai contigu al mateix celler experimental del Mas dels Frares, on avui dia es formen futurs enòlegs, ja s’hi feia el vi en l’època romana.\nArxivat a: Departament d'Història i Història de l'Art, Estudiants, Facultat de Lletres, Graus, Màsters, Recerca, Societat i cultura


Com ha de ser una vulva? (Lara Bonilla)\nLa pressió estètica arriba als genitals femenins alhora que creix la demanda de la cirurgia vaginal\n5 min. Barcelona 07/03/2020 20:24\n651x366 L’artista Jamie McCartney va utilitzar models reals de vulves de més de 400 dones per construir The great wall of vagina [El gran mur de la vagina]. / JAMIE MCCARTNEY L’artista Jamie McCartney va utilitzar models reals de vulves de més de 400 dones per construir The great wall of vagina [El gran mur de la vagina]. / JAMIE MCCARTNEY\nA ningú no li estranya que hi hagi dones altes, baixes, rosses, morenes, de pell bruna o pell més clara, més primes o més grasses. Però, en canvi, la imatge que ha transcendit de com ha de ser una vulva és la mateixa per a totes, i això si és que, amb sort, sabem descriure com són els nostres genitals. “Estem acostumades a veure només un únic tipus de genitals femenins: llavis interns que no sobresurten, llavis externs fins que no pengen i que tapen perfectament l’interior, com si fossin una cortineta que hagués de descobrir-lo”, descriu la sexòloga Elena Crespi, que fa una crida a “naturalitzar la diversitat”. També la dels genitals. “El que passa és que no estem acostumats a veure vulves”, afegeix.\nFrancisca Molero, presidenta de la Federació Espanyola de Societats de Sexologia, posa d’exemple el mural de l’artista Jamie McCartney -a la foto-, que va voler mostrar que hi ha tants tipus de vulves com de rostres. “El missatge és que en la diversitat hi ha la riquesa”, sosté Molero. Amb la seva obra, McCartney també volia cridar l’atenció sobre l’auge de la cirurgia genital.\nLa pressió dels estereotips físics existeix, i tots, en més o menys mesura, n’estem influenciats. “S’ha parlat molt de com ha de ser el cos femení perfecte, l’atractiu i el desitjable -per als homes, majoritàriament-, i aquesta pressió ha arribat també a la zona genital”, argumenta Molero. S’ha imposat un ideal de genitals perfectes que s’associa, continua Elena Crespi, als que tenim “en l’etapa infantil i adolescent”. “I d’adultes ja no tenim aquests genitals”, constata.\nCom qualsevol altra part del cos, els genitals envelleixen i passen per diferents etapes segons el moment vital en què ens trobem. “Amb l’edat, amb els embarassos i els parts, canvien, però això no vol dir que siguin millors o pitjors, són diferents”, diu Molero. Els genitals femenins han sigut fins ara els grans desconeguts, a diferència dels masculins. “Els homes cisgènere, al tenir els genitals externs, s’han vist el penis des de sempre i se’l coneixen. I quan estem familiaritzats amb alguna cosa tendeix a agradar-nos més. Les dones no ens els mirem cada dia i la tendència és que no ens agradin tant”, assenyala Crespi.\nEl porno i la depilació integral\nEl porno ha imposat aquest model hegemònic de com han de ser els genitals femenins. “La pornografia mostra uns genitals molt uniformes, de noies molt joves i amb mides molt concretes, amb els llavis sempre d’una determinada manera i sempre sense pèl púbic”, explica Molero. La moda de la depilació total, també imposada per la pornografia, ha deixat al descobert l’anatomia femenina. I què passa? Que quan els rasurem, els genitals són més visibles. “I si creus que no coincideixen amb els models desitjables això fa que hi hagi més demanda per unificar-los”, afegeix aquesta sexòloga.\nI aquí és on entra la cirurgia estètica genital. Dones que a la recerca d’un ideal genital se sotmeten a operacions merament estètiques. No hi ha dades oficials, però els professionals consultats expliquen que és una cirurgia que va en augment, especialment les labioplàsties, que consisteixen en retallar els llavis menors. “No cal saber anatomia per veure si uns genitals són bonics o lletjos, si tenen una deformació o no, i el que més molesta a la dona és tenir uns llavis menors que surten de l’estètica i la proporció, i el que fem és retallar-los”, defensa el cirurgià Ramon Vila-Rovira, que constata l’augment de la demanda. “A Espanya cada dia es fan operacions de cirurgia genital”, diu. Segons un estudi fet als EUA, el 8% de les dones se sotmetrien a cirurgia genital si el cost no fos un problema.\nPerò la fisiosexòloga Marta Torrón no creu que la solució sigui la cirurgia, ja que considera que es tracta d’una qüestió “d’autoestima” fruit de la pressió sobre el cos de la dona. “Ens hem de preguntar: per què em faig una labioplàstia? Per què em depilo? Perquè si la resposta és «per ser acceptada», darrere hi ha alguna cosa més”, diu Torrón, que aposta per treballar primer l’acceptació del propi cos i la riquesa de la variabilitat. “Parlem molt de diversitat i, en canvi, busquem sempre l’homogeneïtat, la suposada normalitat”, diu Molero, que cita un estudi de la Societat Americana d’Obstetrícia i Ginecologia que assenyala que la majoria de dones que se sotmeten a una reducció de llavis vaginals tenien una anatomia normal.\nLABIOPLÀSTIES, LA CIRURGIA MÉS DEMANDADA\nLa cirurgia genital més demandada és la labioplàstia per fer més petits els llavis menors de la vulva o per corregir una asimetria. Altres intervencions estètiques es fan per reduir el mont de Venus o excés de greix al pubis. En altres casos el que es vol corregir són els llavis majors o modificar el caputxó del clítoris. També es fan intervencions per reconstruir l’himen, així com vaginoplàsties per retensar els teixits de la vagina. El cirurgià Ramon Vila-Casas sosté que la tècnica “és molt segura”, però la sexòloga Marta Torrón explica que li arriben pacients operades amb seqüeles com ara dolor vaginal o hiper o hiposensibilitat vulvar. Un altre tipus de cirurgia més enllà de l’estètica és la reparadora, que, segons explica Francisca Molero, pot ajudar a corregir problemes de sol pelvià, d’incontinència urinària o de sequedat vaginal “que a vegades no se solucionen amb altres tractaments”. “Això són coses diferents. El prolapse o la incontinència s’han d’acompanyar i tenen solucions diferents”, afegeix Torrón.


Joan Oriol fitxa per l'Atromitos, un equip de la primera divisió grega - Revista Cambrils\nJoan Oriol fitxa per l'Atromitos, un equip de la primera divisió grega\nPublicat el Dimecres, 6 de setembre de 2017 12:25h\nFitxatge de Joan Oriol anunciat per la web de l'Atromitos\nJoan Oriol ha fitxat per lAtromitos dAtenes, un equip de primera divisió grega, per les properes dues temporades. El defensa cambrilenc ha anunciat fa pocs dies el seu fitxatge com a lateral esquerre a través de les seves xarxes socials, després dhaver abandonat el RCD Mallorca amb qui ha jugat dues temporades-. Oriol va abandonar el club balear per una manca d'acord en la renovació. "Com que jo no firmava la renovació -per temes contractuals- em van tenir apartat del joc tres mesos i mig, fins que va arribar un nou míster que sí va voler confiar en mi i em va posar altre cop dins l'onze titular. Però el club no hi estava d'acord. Quan es va acabar el contracte amb el Mallorca, ja era lliure per fitxar per un altre club", ha explicat Oriol a revistacambrils.cat.\nEl debut d'Oriol vestint la samarreta blava de l'Atromitos va ser dissabte: un amistós contra un altre equip grec, tot i que Oriol ja havia assistit a diverses sessions d'entrenament amb els de l'austríac Damir Canadi -el tècnic-.\nMillors contractes a l'estranger\nOriol ha afirmat que l'Atromitos "és un dels millors equips de Grècia, i sempre ha competit a l'Europa League. Tenia ofertes d'equips de primera divisió d'altres països, com ara Israel, Turquia o Kazakhstan, però jo, a banda de les condicions econòmiques -que en aquests països són molt millors-, valoro també l'equip i la qualitat de vida. Atenes és una ciutat molt gran, metropolita, i quan em van oferir jugar a l'Atromitos no m'ho vaig rumiar".\nLa intenció inicial d'Oriol era quedar-se a la segona divisió espanyola -i, d'ofertes, en tenia-, però, segons ell, "a Espanya no és com abans, i costa molt trobar un bon contracte. Hi ha millors ofertes laborals a l'estranger". El fitxatge d'Oriol ha estat anunciat in extremis, doncs el mercat de fitxatges de futbolistes de cara a aquesta temporada finalitzava el passat divendres. "De fet, però, hi havia interès per part de l'Atromitos des de feia mesos, però estàvem a l'espera que marxés el lateral esquerra titular".\nL'Atromitos, vuitè en la Superlliga grega\nLAtromitos, a dia davui, va setè en la classificació. Ha empatat en les dues jornades que shan disputat, de moment, en la Superlliga grega. La temporada passada, lAtromitos va finalitzar en la vuitena posició (sent el campió de Lliga lOlympiacos, el subcampió el PAOK Salònica i, el tercer, el Panathinaikos).\nAl llarg de la la seva trajectòria professional, Oriol ha vestit les samarretes del Vila-real i de lOsasuna entre daltres-, a nivell nacional, i del Blackpool (Anglaterra) i del FC Rapid Bucuresti (Romania), en el panorama internacional.


Memòria feminista a l'Argentina i a Espanya. Un mar en continu moviment – A*Desk\nAl Centro Cultural de España en Buenos Aires (CCEBA), des del 2 d’agost fins el 21 de setembre d’enguany es presenta la mostra Recuperar la memòria. Experiències Feministes des de l’Art: Argentina i Espanya. Curada per Juan Vicente Aliaga (Espanya) i María Laura Rosa (Argentina), aquesta exposició reuneix dues experiències feministes distants i properes -unides per l’Atlàntic- sobre les lluites socials de dones i el reiterat intent d’emmudiment per part dels diferents règims de govern d’ambdós països. Amb ella, el fil històric de l’esdevenir de dones actives i activades per la transformació i els canvis socials per la defensa dels seus drets i que agafen la història per les banyes, es troba avui present a Buenos Aires.\nLes històries, les memòries i les cartografies poden construir-se des de molts llocs i posicions, i encara que ja fa temps que la presència de la dona va irrompre a l’escena -tant teòrica com artística i política-, no abunden els relats d’experiències explicades per dones i de dones. L’artista espanyola Anna Navarrete i el col·lectiu argentí de Mujeres Públicas comparteixen l’espai del carrer Paraná sense discontinuïtat. A l’entrada de la instal·lació, Anna Navarrete exposa una (una altra) història espanyola -no sempre explicada- amb les obres ‘Una, Grande y libre‘ (2013) i ‘Nadie se acuerda de nosotras mientras estamos vivas. Muerte, represión y exilio (1931-1941)’, (2010). Amb la seva investigació històrica, en aquesta última obra recorda les dones republicanes silenciades pel franquisme, així com els nens apropiats, els nens de la guerra, la presó i l’exili, destacant la violació dels drets humans sofert per la barbàrie feixista i patriarcal. Si bé la seva referència és a les dones republicanes, amb aquest work in progress fa un homenatge al naixement feminista espanyol i a les dones i nens que van suportar aquell horror més enllà de la consciència de les ideologies declarades. Mentrestant, a Una, Grande y libre‘ en format de baralla espanyola de gran dimensió, denuncia homes i dones -amb nom, cognom i activitat- protagonistes i promotors de la revolta contra la II República. Simbolismes si que n’hi ha.\nContinuem pel camí proposat. En un altre to, però no per això més distès, el grup feminista Mujeres Públicas presenta ‘Assaig per a una cartografia feminista’ (2013). Les artistes activistes ens submergeixen en un recorregut per la pròpia història d’un feminisme descentrat a la ciutat de Buenos Aires. Recorregut que passa alhora a l’espai de la instal·lació i en el procés de la creació de l’obra. La cartografia comença amb una investigació centrada en les fites consumades per dones des de 1830 fins a l’actualitat, seguida per la creació d’un mapa “imaginat i desitjat” d’una cartografia feminista. Les petjades femenines prenen cos per convergir en dos vídeos que recorren aquests llocs (exposats com una videoinstal·lació). En efecte, les activistes no deixen aquesta informació immòbil i registren en un dels vídeos l’actualitat d’aquests llocs simbòlics, mentre que per a l’altre proposen una visita guiada per a dones per aquests indrets de la ciutat recitant pel megàfon a la via publica les experiències passades per altres dones -documentat el dia 4 de maig de 2013. Empremtes de dones que recorren un mapa més subjectiu que cartogràfic, on la història viva recupera la memòria –re-significada- del feminisme actual.\nLa reflexió és imminent. L’experiència de les dones en lluita per l’opressió, la conquesta dels seus drets i la seva veu en la vida pública uneix aquestes històries dispars, on el dret a la memòria històrica torna a bifurcar les seves semblances. La memòria i el record flueix pels carrers i les institucions portenyes, mentre que a Espanya certs fantasmes es resisteixen a l’exhumació de la seva pròpia memòria. És hivern a Buenos Aires, el refugi sembla que és mantenir la memòria activa, i en aquest cas té cos de dona.


Home » El catàleg » FORA DE COL·LECCIÓ\nPilar Abad / Antoni Clapés: Heimat\nHeimat (suite helvètica) és un llibre de vint-i-quatre dibuixos a l’aiguada de Pilar Abad que il·lustren el mateix nombre de poemes d’Antoni Clapés. Víctor Sunyol ha escrit un afinat epíleg.\nEl nom del llibre, heimat, és una paraula alemanya difícil de traduir, però que podríem imaginar com el país natal o el lloc —real o imaginat— on ens sentim com a casa, on és possible escoltar el silenci del “pur fremir entre dos instants”. Heimat és l’oposat al desarrelament. Lluny de les consideracions polítiques que al segle dinou se li van poder donar, heimats’acostaria a la idea de paísque Pla va descriure de l’Empordanet des del Pedró de Pals. Els vint-i-quatre dibuixos i poemes tracten de reflectir el sentiment de pertinença en un llocon encara és possible la felicitat personal.\nEl llibre ha estat imprès per marc castells artgrafia, de Sabadell, sobre paper biotip de 160 grs i coberta amb cartolina plan llis de 540 grs Harvest. És una edició de cent exemplars, numerats i signats pels autors.\nAntoni Clapés / Alícia Casadesús: Allí on la llum.\nLlibre de vint-i-quatre poemes d’Antoni Clapés i 24 imatges d’Alícia Casadesús, amb un afinat epíleg de Corina Oproae. Un diàleg entre entre aquests creadors, que constitueixen una meditació sobre la bellesa.\nEl llibre, ha estat imprès per marc castells artgrafia de Sabadell i se n’ha fet un tiratge de 200 exemplars, numerats i signats.\nBenet Rossell, Antoni Clapés, Carles Hac Mor, Joaquim Sala-Sanahuja, Ester Xargay: A fum de sabatots\nVíctor Sunyol (i altres): Passejos (petges, passeres)\nAndrés Morales: Visión del oráculo\nAndrés Morales: Romper los ojos\nDaniel Calabrese: Futura ceniza\nJuan-Eduardo Cirlot: Inger


Aqualia torna a cobrar el cànon de sanejament de l'aigua a Alcoi | ARA Multimèdia\nAqualia torna a cobrar el cànon de sanejament de l'aigua a Alcoi després de l'Estat d'Alarma\nAigua / Pixabay\nEn les sis pròximes factures, els clients que tinguen la factura domiciliada rebran dos càrrecs, un per la factura del període comptabilitzat i altra per la quota de l'ajornament del pagament.\nAqualia ha començat a cobrar, a través de la factura de l'aigua, el cànon de sanejament que va quedar suspés durant els mesos d'abril, maig i juny a Alcoi a causa de l'Estat d'Alarma.\nD'aquesta manera, en les sis pròximes factures, els clients que tinguen la factura domiciliada rebran dos càrrecs, un per la factura del període comptabilitzat i altra per la quota de l'ajornament del pagament. En cas de no tenir domiciliat el pagament, el client rebrà juntament amb el rebut una carta amb un codi de barres per fer efectiu el pagament de la factura com del venciment de l'ajornament.\nAqualia, l'empresa concessionària del servei de proveïment d'aigua potable a Alcoi, ha informat que, després de la finalització de l'Estat d'Alarma, ha reiniciat el cobrament del cànon i els mesos ajornats de la taxa de sanejament de l'EPSAR (Empresa Pública de Sanejament d'Aigües Residuals), destinada al manteniment de les xarxes de sanejament i depuració supramunicipals.\nEls imports ajornats, que es van generar de manera automàtica durant l'Estat d'Alarma, afectaven la factura emesa a la fi de juny, han començat a aplicar-se, d'acord amb la norma establida des de Generalitat, Decret llei 4/2020 17/04/2020. Així mateix, qui ho desitge podrà realitzar l'abonament del total del deute de l'EPSAR del segon trimestre de 2020, desestimant el període habilitat de 18 mesos i fent efectiu l'import total de la quantitat ajornada.


Associació d’Alumnes | CEPA Camp Rodó\nL’associació d’alumnes del CEPA CAMP RODÓ ofereix diverses activitats obertes a tota la comunitat, tant alumnes com a externs al centre\nOferim als socis les següents activitats:\nDivertides i fàcils coreografies al ritme de la bona música pop i llatina.\nBeneficis: millorar el sistema cardiovascular, cremar calories, tonificar la musculatura a més de millorar la coordinació, l’estat d’ànim i combatre l’estrès.\nAquesta disciplina, procedent de l’Índia, ens ajuda a recordar com respirar de forma correcta, corregir postures corporals, augmentar la flexibilitat i tants d’altres beneficis físics, mentals i espirituals.\nJotes, copeos, boleros… la tradició de la nostra música i els nostres balls que ens permeten participar de forma activa a les festes de Mallorca. La integració dels nouvinguts, la recuperació de l’estima per les tradicions a través de la festa, el ritme, l’alegria del ball i de les complicitats que genera.\nTreball localitzat de tonificació (tren superior, inferior i abdominals). Encalentiment aeròbic i articular. Utilització de pesos, pilotes, bandes, etc. Treball lúdic en parelles i en equips. Circuits. Estiraments.\nObjectius: millorar la resistència i la condició física, tonificar els músculs, cremar calories, protegir el cos de malalties, millorar l’autoestima i crear hàbits de vida saludables.\nTreball a consciència damunt estoreta amb l’objectiu de tonificar la musculatura, adquirir flexibilitat, millorar l’alineació postural i enfortir l’abdomen mitjançant la respiració.\nCompletam la feina amb diferents materials com bandes elàstiques, cercles, pilotes grosses i petites.\nObservació: no s’ha de dur l’estoreta ja que l’associació disposa de tot el material.\nActiva el teu anglès a través d’aquesta activitat oral que et permetrà conservar i augmentar el teu nivell d’anglès en una situació distesa.\nDirigida per una professora nadiua, la conversa incrementa el nivell de comprensió i expressió oral, millora la pronúncia i augmenta el vocabulari.\nEdició i retoc fotogràfic. Aprèn a fer bones fotos, tècniques, i retoc. No necessites tenir un gran equip per treure fotos vistoses. Pots aconseguir-les només amb el mòbil si saps com fer i editar les fotos.\nItineraris culturals per descubrir els valors del nostre territori i donar a coneixer el nostre patrimoni natural.\nAprèn a ballar innovadores coreografies amb diferents ritmes i estils. La possibilitat de gaudir del ball sense necessitat de parella.\nEntretengudes i variades classes d’informàtica amb eines senzilles però potents. Internet, ofimàtica, correu electrònic, xarxes socials, comerç electrònic… Lleva’t la por de fer compres per Internet i aprèn a fer-ne per tu mateix sense dependre de ningú! També hi ensenyam a treure tot el suc al nostre company inseparable avui en dia, el mòbil.\nAnglès Conversa A i B\nGrup A: dimarts i dijous 11:40 h a 12:35 h\nGrup B: dimarts i divendres 17:55 h a 18:50 h\nBall Mallorquí I\nDimarts i dijous 18:00 a 18:50 h\nBall Mallorquí II\nDimarts i dijous 19:00 a 19:50 h\nBall Mallorquí III\nBall en Línia I\nDimecres 19.00 a 20.50 h\nDimecres 20:00 a 20:50 h\nDilluns i dimecres: 18:00 a 18:50 h\nDilluns 17:55 a 20:05 h\nDimecres 17:55 a 20:05 h\nDilluns, dimecres i divendres 18:00 a18:50 h\nDimarts i dijous 17:00 a 17:50 h\nDimarts i dijous 09:30 a 10:30 h\nDilluns i Dimecres 19:00 a 19:50 h


Reobren els Banys Vells de Banyoles!\nBones notícies. El proper divendres 11 d’agost, coincidint amb l’inici de les Festes d’Agost de Banyoles, els Banys Vells reobren les seves portes. I, per celebrar- ho, dissabte a les sis de la tarda, hi haurà una copa de cava de benvinguda per a tothom.\nEl nou equip, encapçalat per Salvador Avellana i Narcís Castellà, ha renovat tota la imatge del local a través d’un projecte dissenyat per l’estudi d’arquitectura interior de Banyoles, Maite Prats. El projecte ha volgut potenciar la màgia de l’entorn paisatgístic, a partir de la creació d’ambients de caràcter diferenciat, connectats per un disseny comú.\nA més, s’ha dissenyat un espai Chill Out, una barra alta amb tamborets i un balcó mirador sobre la passarel·la, que permeten apreciar la bellesa d’aquest indret des de diferents perspectives. L’ombreig s’ha resolt amb unes lones amb un disseny que reprodueixen les fulles dels arbres. La il·luminació projectada és amb bombetes embolcallades entre els arbres i unes estructures de subjecció.\nAl capdavant de la cuina hi haurà en Gopal Martínez, també propietari i cuiner del restaurant d’Olot, UMAMI. Amb una proposta culinària original, amb personalitat i de qualitat, s’oferiran amanides, tapes, hamburgueses i teules d’embotits i formatges. Com sempre, el local mantindrà la zona de bany gratuïta per a tots els seus clients.


Llagostera Ràdio - Els Mossos detenen 3 conductors durant el cap de setmana per excés de velocitat a l'AP-7 al Gironès\nEls Mossos detenen 3 conductors durant el cap de setmana per excés de velocitat a l'AP-7 al Gironès\nFoto d'un dels vehicles circulant quasi al doble de la velocitat permesa a l'AP-7 al Gironès. / Foto: Mossos d'Esquadra\nArticle Anterior Els animalistes denuncien que el centre d'animals de Mas Xirgu segueix obert i que un brot ha matat 4 gats\nSegüent Article Els veïns de Sils ja poden tornar a beure i cuinar amb aigua de l'aixeta\nEls Mossos d’Esquadra han detingut durant el cap de setmana del 5 i 6 de gener dos homes i una dona, d'entre 22 i 47 anys, per conduir amb excés de velocitat per carreteres del Gironès.\nEl primer cas va ser el 5 de gener quan, durant un control de velocitat situat a l'autopista AP-7 a Sant Julià de Ramis, el radar va caçar un cotxe anant a 232 km/h en un punt on la velocitat màxima permesa és de 120.\nEls mossos van aturar el vehicle i van detenir el conductor per un delicte contra la seguretat del trànsit. A més, quan van fer les comprovacions, van descobrir que la placa de matrícula no era la del turisme. Per això, també li atribueixen un delicte de falsificació de document públic.