3. ELABORACIÓ DE PRESSUPOSTOS PER A PROJECTES\nEl càlcul del pressupost d’un projecte ha de respondre a uns criteris que serviran per determinar el preu de les diferents tasques i activitats que s’incloguin. Per fer-ho, cal tenir en compte una sèrie d’elements relacionats amb el tipus de projecte que es porta a terme, el tipus de client i els marges que en volem obtenir, entre d’altres.\nAquest curs facilita algunes de les eines més importants tant per disposar de criteris per a calcular preus, com per a l'elaboració de pressupostos i la seva gestió.\nTambé s'introduiran algunes estratègies per presentar-ho i negociar-ho amb el client.\nConèixer els conceptes bàsics per a elaborar un pressupost\nDisposar de criteris per a calcular preus\nConstruir un full de càlcul per elaborar pressupostos\nNegociar un pressupost amb el client\nConceptes bàsics per al càlcul de pressupostos\nActivitat i tasca\nMarge i tipus de marge\nImpostos imputables a l'activitat professional\nLímits administratius a la contractació externa\nEines per a l'elaboració de pressupostos\nFull de càlcul per a la elaboració d'un pressupost\nCriteris bàsics per prendre decisions\nFixació d'un preu hora\nReserves pressupostàries (imprevistos, imputació de despeses, etc.)\nCàlcul de pressupostos (casos pràctics)\nPresentació al client i negociació\n-Tècnics/ques especialitzats en la redacció d'informes, projectes...\n-Personal de qualsevol entitats vinculada amb diferents projectes socials\nClàudia Vallvé. Sociòloga i consultora a Xarxa Consultors\nFins el 04 desembre de 2012\n11 desembre de 2012 18 desembre de 2012\nDimarts i dijous de 18 a 21 hores\nc/Roger de Llúria 155-157, entrl 1a


RAMONA SOLÉ: PRIMER FESTIVAL DE NOVEL·LA NEGRA A LLEIDA "EL SEGRE DE NEGRE"\nPRIMER FESTIVAL DE NOVEL·LA NEGRA A LLEIDA "EL SEGRE DE NEGRE"\n(podeu clicar les fotos per veure-les més grans)\nEl festival començava divendres amb al parlament de les autoritats al pati de l'IEI. A fora, el gremi de llibreters hi va instal·lar una taula amb tots els llibres dels escriptors i les editorials que hi participaven. A dins, els escriptors de Ponent es preparaven per la primera xerrada.\nL'acte de divendres va ser protagonitzat per autors de Ponent, on es va parlar de Lleida com a escenari de novel·la negra, i on es va parlar sobre les diverses maneres d'escriure, la inspiració i la novel·la criminal en general. Una xerrada molt interessant amb alguns moments força divertits.\nPer acabar de fer tertúlia vam anar a sopar amb alguns escriptors, Núria Serrate (Escola d'escriptura de Lleida), parelles, i amics.\nEl dissabte, la festa va començar pels més joves, amb contacontes i activitats per a petits, seguits de la lectura de diferents novel·les policíaques clàssiques a càrrec d'alumnes de diferents instituts i escoles de Lleida.\nDesprés, una alguns escriptors han presentat les seves novetats de maneres molt diferents, i van contestar les preguntes dels periodistes encarregats d'extreure alguns petits secrets sobre els seus personatges, i la seva manera de crear.\nAl restaurant ROMEU vam dinar amb molt bona companyia: editors, autors, escola d'escriptura, lectors, periodistes...\nPer la tarda vam poder escoltar com es debatia sobre el paper i l'evolució del personatge del detectiu al llarg de la història.\nPer acabar vam tenir el plaer d'aprendre moltes coses amb l'Andreu Martín.\nEl Festival es va tancar amb l'actuació de la cantautora Meritxell Gené.\nVa ser un plaer escoltar i aprendre de tots els escriptors. Des dels més novells, fins al mės veterà. Espero que El Segre de Negre tingui una llarga vida!\nEtiquetes de comentaris: ALTRES ACTES, PRESENTACIONS


Conèixer Catalunya: EL CACAHUERO. EL MAS DE BARBERANS. EL MONTSIÀ. TARRAGONA\nEL CACAHUERO. EL MAS DE BARBERANS. EL MONTSIÀ. TARRAGONA\nJosep Ramon Roig (Tortosa, 1956) retratava el 01/12/1984, la Casa coneguda al Mas de Barberans, a la comarca del Montsià com “El Cacahuero”`.\nÉs un edifici de planta trapezoïdal amb dues façanes, una orientada al carrer Major i l'altre al de Santa Teresa. Està fet de maçoneria amb carreus escairats als angles i arrebossat a la planta baixa de la façana principal. Aquesta consta de planta baixa, dos pisos i golfes i la posterior només d'un pis, donat el desnivell dels carrers. La coberta és a doble vessant amb un ràfec d'ample volada. La façana principal, que dóna al carrer major, presenta a la planta baixa una porta central amb els brancals i l'arc de mig punt rebaixat adovellat fets de pedra. Les finestres es distribueixen de manera irregular i presenten tipologies diverses. Algunes es cobreixen amb arc rebaixat i altres amb llinda. A les golfes es disposa d'una finestra allargada amb altres dues petites a cada costat, una d'elles tapiada. La façana posterior consta d'una porta amb llinda i dues finestres, una d'elles també tapiada.\nAquest habitatge disposava antigament d'un molí d'oli a la planta baixa. Actualment està en desús i a la llinda de la porta posterior es pot veure la inscripció "1862".\nTinc vincles familiars al Mas de Barberans, amb “ els morotos” i “ els paraigües” , i enyoro moltíssim la possibilitat de sortir d’aquesta “ presó municipal RENOVABLE,” i degustar entre altres exquisideses les baldanes i els pastissets.\nQue Sant Marc , Excel patró de Mas de Barberans, intercedeixi davant l’Altíssim, perquè s’aturi aquesta sindèmia que s’acarnissa amb les persones grans, els malalts crònics, els que pateixen limitacions físiques i/o psíquiques, i aquells que no tenen una bona situació econòmica.\nEviteu l’aplicació a Catalunya de les polítiques sanitàries del trifachito, a la Comunidad Autonóma de Madrid superen ja les 21.000 víctimes per la Covid. 19


COVID-19 situación de la enfermedad en la Marina Alta\nEl Observatori Marina Alta monitoriza la evolución de la Covid-19 en nuestra comarca\nL'Observatori Marina Alta informa i analitza les dades diàries sobre la pandèmia de COVID-19, a nivell estatal, autonòmic, provincial i comarcal, que emet el Ministeri de Sanitat juntament amb la Conselleria de Sanitat, amb l'objectiu de mantindre informada a la ciutadania sobre les seues xifres i evolució.\nEn la mesura dels possible s'anirà actualitzant diàriament les dades del coronavirus, així com la inclusió de gràfics i taules que aporten més informació del nou virus COVID- 19.\nContagiats a Espanya (PCR+)\nEls casos confirmats hui dia en coronavirus\nNuevos: 3.933 (+0,1%)\nMorts fins hui que han donat positiu en coronavirus\nRecuperats a Espanya\nRecuperats de coronavirus fins al 18 de maig\nContagiats en la Comunitat Valenciana (PCR+)\nNuevos: 119 (+0,0%)\nMorts a la Comunitat Valenciana\nNuevos: 5 (+0,1%)\nRecuperats en la Comunitat Valenciana\nRecuperats de coronavirus fins al moment\nNuevos: 478 (+0,1%)\nContagiats a la Marina Alta (PCR+)\nLa Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública ofereix a partir del 28 de maig les dades per municipis de la incidència de coronavirus en la Comunitat Valenciana. D'aquesta manera, es pretén oferir una anàlisi més detallada, amb les dades acumulades des de l'inici de la pandèmia, així com la visualització de la incidència del coronavirus en l'actualitat en cada municipi.\nCoincidint amb la declaració de l'estat d'alarma el Govern i les comunitats autònomes van aprovar un pla d'actuació contra el coronavirus en el qual s'inclou el conegut com a «Semàfor covid», que és un sistema que estableix cinc nivells de risc en funció de la situació epidemiològica de cada regió o municipi: nova normalitat, baix, mitjà, alt o extrem, en aquest cas el seu nivell de risc s'estableix sobre la base de la Incidència Acumulada (IA) en els últims 14, amb els positius detectats en realitzar les PCR.\nPer a conéixer l'avanç del coronavirus per comarques de la Comunitat Valenciana, es pot observar els casos comptabilitzats per Departament de Salut, on es pot accedir a la informació sobre la pandèmia per registres censats per Departament de Salut. La Marina Alta és el quart territori amb menys contagis de tota la Comunitat.\nA través del registre de mobilitat, per mitjà de la localització dels mòbils dels ciutadans, es contribueix en la presa de decisions per a pal·liar l'evolució de la pandèmia. A continuació es mostra les dades anonimizats dels desplaçaments dels habitants de la Marina Alta desagregats per territori o zona de mobilitat durant els diferents fases de l'estat d'alarma.\nTotes les Comunitats Autònomes, a més de Ceuta i Melilla, registren casos de persones contagiades. Madrid és el gran centre de l'epidèmia a Espanya seguida de Catalunya. La Comunitat Valenciana se situa en quart lloc en valors absoluts.\nEl 25 de febrer es va detectar el primer cas de COVID-19 en la Comunitat Valenciana. Conéixer la situació en la Comunitat permet conéixer millor com es comporta i evoluciona la infecció en els nostres territoris.\nEl nombre de professionals infectats per coronavirus Covid-19 a Espanya no deixa de créixer dia rere dia. A la província d'Alacant se supera el mig miler. Aquesta xifra de casos confirmats de coronavirus Covid-19 entre els professionals sanitaris és desigual entre les CCAA i els propis hospitals.\nLa societat espanyola s'ha vist assotada pel nou coronavirus SARS-Cov2 identificat com la causa de la malaltia per coronavirus de 2019 (COVID-19) que va començar en Wuhan, la Xina, a fins de 2019 i s'ha disseminat per tot el món. A final de gener es va comptabilitzar el primer cas a Espanya. Des de la declaració de l'estat d'alarma el passat 14/03/2020 fins a l'arribada a la seua fi (21/06/2020), es van comptabilitzar una mica més de dos-cents mil contagis. Davant l'entrada en la segona ona de contagis acabat l'estiu, l'estat espanyol s'ha vist obligat a declarar de nou l'estat d'alarma el passat 25 d'octubre davant la ràpida expansió del virus.


COMENTARI DE TEXT. PAU: d’octubre 2013\nEnric Valor 1911-2011\nComencem l’estudi d’ Enric Valor.\nCom heu fet fins ara, haureu de desenvolupar la pregunta per a selectivitat, vosaltres. El text no pot ser inferior a 250 paraules.\nAcí us deixe els enllaços que em semblen més interessant per conèixer l’home i l’obra. No us deixarà indiferents, n’estic segura, si mostreu una mínima sensibilitat al treball ben fet, a la composició literària, a l’estudi lingüístic i a l’amor per la llengua i el seu país.\nEl seu facebook:http://www.facebook.com/album.php?aid=43971&id=35453991837#!/pages/Enric-Valor-i-Vives/35453991837\nDe tota manera us deixe una sel·lecció perquè pugueu elaborar l'ítem 2:\nExplica les característiques més importants de l'obra literària d'Enric Valor.\nPublicat per Mercè Durà a 12:24\nTEMA, PARTS I RESUM\nLes dues primeres preguntes del comentari de text són molt importants i tenen una puntuació més elevada que la resta de les preguntes que es refereixen a l’anàlisi textual. L’explicació és que son qüestions molt importants per demostrar que realment has entés el text. Actualment l’ordre en què les torbareu és el següent: en primer lloc el tema i les parts significatives del text i en segon lloc el resum. Tots tres aspectes, tema, parts significatives i resum estan ben relacionats perquè pertanyen a la coherència del text i no podem endinsar-nos en l’anàlisi semàntic del text sense resoldre aquestos tres punts.\n1. Per començar és obvi que hem de llegir el text, podeu fer una lectura ràpida si veieu que ja des de la primera línia us costa entendre’l o, si us és de fàcil comprensió, podeu ja fer una lectura ben comprensiva. Quan arribeu a aquest punt d’enteniment, bé en una primera lectura, bé en una segona, s’ha de subratllar. Encara que parega molt senzill, no ho és. De vegades us poseu a ratllar tot l’enunciat i quan acabeu està tot destacat i no es veu res que siga més important , perquè d’això es tracta quan subratllem, fer veure les idees més significatives del text.\nUna tècnica que em sembla fàcil d’usar és fixar-se primer en la classe de text que hem d’analitzar, és a dir, si és un text narratiu ens fixarem en l’acció, el temps, l’espai i el punt de vista (qui conta la història). Podem subratllar l’acció, fer unes fletxetes als personatges i encerclar el temps i l’espai (si són importants). Si es tracta d’un text argumentatiu mirarem de trobar quina idea està volent defensar l’autor i els arguments que hi utilitza per seduir el lector. Es podrien subratllar les idees que li valen d’arguments (no estimaríem important dades, exemples, comparacions...) i enquadrar la tesi que es vol justificar, a més de posar unes claus marcant la introducció, el cos argumentatiu i la conclusió. Si observem que es tracta d’un text expositiu anem fixant-nos en les idees que va desenvolupant, les subratllem, i també podem marcar la introducció, el cos expositiu i la conclusió. Si ens trobàrem amb un text dialogat, posem per cas, un fragment teatral, observaríem els personatges, subratllaríem les paraules que ens ajuden a situar l’acció i posaríem una fletxeta o un cercle a les acotacions importants per al devenir dels fets.\n2. Quan acabem de guixar el text hem de veure amb claredat la seqüència en què han anat apareixent les idees, el seu ordre o la jerarquia en l’exposició. D’aquesta forma percebrem l’estructura i farem un esquema, que si tenim temps el podem escriure en el mateix full i sinó ens l’imaginarem mentalment.\n3. El tercer pas que us propose, abans de posar-se a escriure, és un minut per a resoldre aquestes tres qüestions: 1. De què parla (tema); 2. A partir de què ha desenvolupat aquest enunciat (problemàtica) i 3. Què vol exactament que el lector sàpiga (intenció comunicativa)\n4. Ens posem a escriure.\nComencem a redactar el tema i ens preparem una oració introductòria del tipus el tema que dóna coherència al text, el tema de què tracta el text, el tema que es desenvolupa o bé, l’autor (diem el nom) exposa el tema...\nContinuem explicant les parts i també podem tindre preparada una forma per començar del tipus: les parts significatives del text són en primer lloc..., el text està dividit en les següents parts, respecte a l’estructura del significat cal dividir el text en tres parts (o les que siguen)... És important no fer un resum sinó “explicar” com es va desenvolupant la informació. Vindrà bé saber el tipus de text que és, si és narratiu ens fixarem en una estructura temporal i en l’evolució de l’acció; si és argumentatiu veurem quina és la tesi i on s’hi troba, així resultarà:\ndeductiva Va del general al particular, analitzant (tesi, argumentació, conclusió)\ninductiva Va del particular al general, sintetitzant (partint d’unes hipòtesis s’arriba a la tesi.)\nparal•lela (successió d’idees amb igual valor, les lleis)\ncircular (la mateixa idea o tesi al principi i al final)\ncontraargumentativa (tesi contrària, arguments que la rebaten i la pròpia tesi o conclusió)determinarem quins són els tipus d’arguments i com estan disposats. Si fos un text expositiu tractarem d’esclarir el recursos per exposar les idees (exemples, dades, informació objectiva...) i la seua ordenació o jerarquització.\nArribats a escriure el resum fem una ullada a allò que hem ratllat al text i a l’esquema escrit o mental de les idees. És important tenir en compte\n1. L‘emissor del text ets tu però no elabores un text original sinó que ha de ser fidel al text inicial.\n2. No usaràs expressions del tipus l’autor diu..., el text explica..., com a conclusió exposa...\n3. Relacionaràs les idees subratllades mitjançant connectors lògics per obtenir un text cohesionat.\n4. No has d’afegir informació que no s’hi trobe al text inicial i no has de deixar ninguna part per resumir.\n5. No copies mai les paraules o expressions del text inicial a no ser que siga un terme científic, un nom propi, etc.\n6. El to del teu text ha de ser neutre i objectiu, totalment expositiu i fidel al tarannà del text inicial i a la jerarquització de les idees. No comences pel final ni oblides exposar ninguna idea principal en el lloc en què hi apareix.\nPublicat per Mercè Durà a 12:23\n  Enric Valor 1911-2011 Comencem l’estu...


Rivera demana a Sánchez que "respecti" la sentncia del judici del 'proces' i no "canvi indults a canvi d'escons"\nPublicat 02/02/2019 14:07CET\nPAMPLONA, 2 febr. (EUROPA PRESS) -\nEl president de Ciutadans, Albert Rivera, ha reclamat el president del Govern d'Espanya, Pedro Sánchez, que "respecti" la sentncia del judici pel 'proces' "sigui la que sigui" i que es comprometi a no canviar "indults a canvi d'escons".\nEn la seva intervenció al Campus Jove del partit taronja, que se celebra aquest dissabte a Pamplona, Rivera ha reclamat "justícia, no venjana ni privilegis" i ha demanat a Sánchez que no indulti als ara processats, en el cas que siguin condemnats, "per seguir a la Moncloa".\nEn la seva opinió, la qual cosa ha de fer el Govern d'Espanya una vegada finalitzat el judici del 'procés' és "dir, surti el que surti, que respecta la sentncia i es compliran les penes". Així, ha advertit que els espanyols "no toleraran" que "un senyor s la Moncloa, per seguir, intercanvi indults a canvi d'escons".\nPer la seva banda, Rivera ha assegurat que "respectaré el que digui un jutge". "Si el jutge absol el senyor Junqueras o a qualsevol dels seus consellers, tindré la meva opinió per respectaré la sentncia", ha incidit.\nEl president de Ciutadans ha destacat que "en un país democrtic les lleis es respecten" i "si hi ha un senyors que han pogut prevaricar, malversar fons amb diners públics, organitzar un cop d'estat, el problema ho tenen ells".\nHa criticat, a més, "el victimisme d'aquells que ens han trencat el cor, famílies i amistats" perqu "fugin per la porta l'esperana, el respecte i la convivncia", i els ha demanat que "tinguin la valentia d'afrontar la justícia".\nAlbert Rivera ha manifestat que "ens encantaria governar a Catalunya perqu guanyem les eleccions per tenim un sistema electoral que, malgrat la victria de Ciutadans i d'una majoria no separatista, va atorgar la majoria als nacionalistes".\nPer aquest motiu, ha demanat al PP i al PSOE "a veure si algun dia canviem la Llei Electoral d'una vegada perqu, per exemple a Catalunya hagués estat presidenta Inés Arrimadas i no el senyor Torra".\nRivera ha assegurat que li "dóna tristesa veure el que est succeint" a Catalunya perqu "s'ha enverinat a la societat, s'ha trencat la convivncia" i "han convertit Catalunya en un lloc d'huída d'empreses, de trencament de la convivncia, d'agressions".\n"Aquesta no és la Catalunya en la qual jo crec", ha continuat Rivera que ha recalcat que "caldr tornar a guanyar en les urnes per caldr canviar el sistema electoral per poder governar".


Rubalcaba i Rajoy comencen la campanya presentant-se com la millor opció contra la crisi\nEls dos principals candidats a presidir el govern espanyol després de les eleccions del 20 de novembre, Alfredo Pérez Rubalcaba i Mariano Rajoy, han coincidit a presentar-se davant l'electorat com la millor opció per fer front a la crisi en els seus respectius mítings d'inici de campanya.\nAlcalá de Henares / Castelldefels\n04/11/2011 - 00.49 Actualitzat 04/11/2011 - 13.06\nEl candidat socialista ha triat la població madrilenya d'Alcalá de Henares per obrir la campanya electoral. Amb l'objectiu de capgirar els sondejos que pronostiquen una victòria del PP per àmplia majoria, Alfredo Pérez Rubalcaba ha triat el lema "Lluita pel que vols" i, davant de 3.000 persones, ha anunciat que durant aquests quinze dies parlarà clar, sense embuts ni mentides.\nRubalcaba ha assegurat que caldrà esforçar-se per crear llocs de treball, que ha considerat l'única manera de sortir de la crisi, i, durant el seu discurs, ha posat èmfasi a distingir el model socialista de "solidaritat" amb l'"egoisme social" que propugna el PP, i a defensar encesament la salut i l'ensenyament públics.\nEl candidat del PSOE ha fet una crida als militants i els simpatitzants socialistes per "córrer més que el PP en la recta final" de la campanya: "Hem entrat en la recta final i no us enganyaré, anem per darrere, però tots sabem que l'important no és com s'entra a la recta sinó a la meta i que per guanyar cal córrer més en la recta".\nPer la seva banda, el candidat del PP ha començat la campanya a Castelldefels donant suport al candidat per Barcelona, Jorge Fernández Díaz. Rajoy, que ha estat rebut amb crits de "president" per part dels simpatitzants, s'ha definit com a bon coneixedor de Catalunya i s'ha mostrat convençut que el Partit Popular hi obtindrà els millors resultats de la seva història.\nRajoy, gran favorit de cara al 20-N, ha proclamat el PP com el canvi "urgent" de persones i de polítiques que necessita Espanya per afrontar la recuperació econòmica i crear riquesa i feina. El candidat popular creu que, davant de la situació "d'urgència nacional" que travessa Espanya, cal un govern fort, que no divideixi, que actuï amb valentia i digui la veritat.\nEn un pavelló on s'han concentrat uns 2.000 simpatitzants, Rajoy ha advertit que en aquestes eleccions el que està en joc és si Espanya segueix com fins ara o, al contrari, obté un govern amb uns objectius marcats que ajudi "a veure la llum al final del túnel". El candidat del PP ha retret al PSOE que "no ha dit la veritat als espanyols, no ha sabut gestionar l'economia i no es mereix una nova oportunitat", i també ha lamentat que a l'actual govern li faltés patriotisme per acceptar les propostes de l'oposició.


“I tu d’on ets?”\nAquesta és una de les discriminacions que han d’afrontar molts catalans i catalanes, els i les protagonistes d’aquest documental.\n“I tu d’on ets?” Aquesta és una de les discriminacions que han d’afrontar molts catalans i catalanes, els i les protagonistes d’aquest documental. Un qüestionament constant, tant a nivell institucional com social, que les converteix en les creadores de la seva pròpia identitat.\nSón descendents, fills i filles de persones migrants africanes, asiàtiques, llatinoamericanes que van venir a Catalunya i que ara en formen part.\nEl proper 1 de febrer de 2022, sobre les 23.15 hores, TV3 emetrà el documental “Descendents”, d’Entrepobles i SICOM, Solidaritat i Comunicació, al programa “Sense ficció”\nL’Alícia, un model de superació a través de la cultura del teatre comunitari\nLa protagonista d’aquesta trama del documental va patir assetjament escolar durant la primària, fet que, segons la seva història, li va generar part de la inseguretat, timidesa i desconfiança que encara avui dia treballa per superar.\nEn el canvi de la primària a la secundària, deixa l’escola concertada per passar a una pública on coneix, d’una banda, a companys i companyes d’origen i cultures diverses, i d’altre, el teatre. Gràcies a la formació que duen a terme la Constanza Brnčić i l’Albert Tola al seu insitut, l’Alicia troba un camí per deixar enrere el seu “monstre del passat” i continuar la seva participació al teatre comunitari amb l’obra Oi Néoi.\nBen aviat actualitzarem aquesta entrada amb l’entrevista complerta a l’Alícia, tampoc us podeu perdre l’entrada “Fragment de l’obra comunitària Oi Néoi”.\nAssemblea de Catàrsia, reflexions del què significa créixer racialitzada a Catalunya\nTres membres de Catàrsia es reuneixen per reflexionar sobre les situacions racistes que han viscut. Situacions que han enfrontat i visibilitat a través de l’obra en format de teatre-fòrum ‘8M – feminisme interseccional?’.\nJa fa més d’un any que porten a diversos escenaris aquest format de teatre, permeant innevitablement en el públic i removent consciències. La culminació de l’obra és la reinterpretació d’aquestes situacions racistes per trobar-hi solucions a través de la creativitat.\nCatàrisa és un col·lectiu d’asiaticdescendents feministes, anticapitalistes i antiracistes que al 2018 van començar a organitzar-se per “acompanyar-nos, per estimar-nos, abraçar-nos. Per aprendre i créixer, però també per actuar i transformar el nostre entorn. A la nostra manera, al nostre ritme, amb els nostres passos”.\nBen aviat actualitzarem l’entrada amb aquesta assemblea complerta.\nLa Fàtima, un exemple de perseverança enfront l’assetjament racista\nLa Fàtima va néixer i ha viscut tota la vida al discricte de Nou Barris de Barcelona.\nEn entrar a l’insitut el seu cognom la “delatava” entre els seus companys i els primers anys va patir assetjament escolar. Amb l’arribada de persones migrants al barri van entrar companyes a l’escola amb qui es sentia identificada i juntes es van sentir més fortes per afrontar les situacions racistes que patien.\nAnys després d’acabar l’institut aquestes situacions racistes persisteixen a la seva vida. Des de la pregunta de “I tu, d’on ets?” a les entrevistes de feina, a pèrdua d’oportunitats laborals i amistats, fins als discursos racistes en l’ambit laboral.\nPerò lluny de caure en el patiment que generen aquestes situacions les afronta amb caràcter i orgull, segura de qui és. Ha construit una identitat forta rodejada de persones que l’estimen i assegura que no es deixarà trepitjar.\nBen aviat actualitzarem aquesta entrada i podreu gaudir de l’entrevista complerta a la Fàtima.\nMoviment Afrobanyolí Social al programa de Ràdio Banyoles ‘MAS Enllà’\nMAS (Moviment Afrobanyolí Social) “és una entitat que vol convertir-se en un pont entre la societat d’acollida i la societat africana. Busca afavorir la inclusió del col·lectiu i crear un vincle amb els joves per enfortir el coneixement mutu i agermanar les diverses cultures que conviuen a Banyoles”.\nGran part d’aquesta tasca la duen a terme de forma mensual al programa de ràdio MAS enllà, a través d’aquest tracten les diverses preocupacions que els envolten com a joves afrobanyolins, a més de donar a conèixer la cultura africana.\nEn aquest programa especial dedicat al documental tracten temes tan essencials com el racisme a l’escola i el fracàs escolar, la relació amb el país d’origen dels pares o el racisme institucional. Fent un repàs de com afecten totes aquestes situacions a la construcció d’una identitat pròpia.\nBen aviat actualitzarem l’entrada amb el programa especial dedicat al documental ‘Descendents’.\nRepresentació d’un fragment de l’obra comunitària ‘Oi Néoi’ -Els Nouvinguts- al teatre Tantarantana\nAquest fragment pertany a l’obra ‘Oi Néoi’ del projecte PI(È)CE, que dirigeix la coreògrafa Constanza Brnčić conjuntament amb el dramaturg Albert Tola gràcies a l’impuls del Teatre Tantarantana.\nEl projecte PI(È)CE és un projecte intergeneracional que es desenvolupa al Raval i Poble Sec. Gràcies a aquest, una gran diversitat de persones han pogut gaudir de l’experiència d’expressar-se a dalt dels escenaris.\nL’Alicia, protagonista al documental ‘Descendents’ és un clar exemple de superació gràcies a la cultura i l’art comunitari que es converteixen en autèntiques vies d’empoderament.\nBen aviat actualitzarem aquesta entrada amb el vídeo del fragment de l’obra ‘Oi Néoi’.\nL’obra ‘8M – feminisme interseccional?’ de Catàrsia representada especialment per a les protagonistes del documental\nCatàrsia va accedir a compartir la seva obra de teatre fòrum ‘8M – feminisme interseccional?’ en el documental ‘Descedents’.\nAquesta peça, que recull les vivències de les persones que formen el col·lectiu, va generar un ambient de complicitat i respecte en el que les protagonistes es van sentir segures per compartir algunes de les vivències racistes més violentes.\nAquest escenari es va convertir tant en l’esquelet com la culminació del documental fent palesa la importància de la comunitat. Aquest comunitat és la que obre els ulls, fins i tot, de les mateixes persones racialitzades sobre la normalització de l’hegemonia euro-blanca i les estructures racistes de la nostra societat.\nBen aviat obrirem aquesta obra especial pel documental: ‘8M -feminisme interseccional?’ del col·lectiu Catàrsia.\nEn Trimon, un jove del barri del Raval de Barcelona\nEn Trimon és del barri del Raval. Allà va créixer envoltat de la diversitat que omple aquest barri de Barcelona, naturalitzant la convivència entre la multitud de cultures que identifiquen al veïnat i als seus amics i amigues.\nAquesta pluralitat i energia amb la que defineix casa seva es palpa en el seu caràcter jove, alegre i optimista. A més, en Trimon és amant de la música i treballa al Casal dels Infants, donant recolzament a moltes altres persones joves del barri.\nTota aquesta vitalitat, no l’ha deixat exemptde viure situacions racistes, però sí que li ha donat la força per enfrontar-les amb ironia.\nBen aviat actualitzarem aquesta entrada amb l’entrevista complerta del Trimon.\nUn projecte impulsat per


l'ARFA: de desembre 2017\n1a participació al Consell Municipal de Benestar Social\nVàrem demanar formar part del Consell, es va acceptar la nostra demanda, i demà dimecres estrenem participació. La Lea (presidenta de l'ARFA) com a membre, i el Pep com a suplent.\nAvui dimecres 13, la Lea com a presidenta de l’ARFA i en Pep com a suplent, hem assistit al nostre primer Consell.\nPresidia el Joan Vinzo, amb la colaboració de 2 tècnics municipals, 1 representant de grups polítics (PP) i 12 membres representants, d’organitzacions i associacions.\nEl total de membres sembla ser d'una quarantena. Al darrer Consell, a l'abril, hi participaren 8 representants d'organitzacions i associacions, més 2 responsables municipals i la presidenta d'aleshores, Isabel Martínez.\nDesprés d’una presentació sorpresa dels Principis ètics i socials i una Guia per a la contractació municipal de serveis, s’han anat desenvolupant els punts previstos. Molt extensament el Pla Local de Inclusió Social, amb un powerpoint resumint el context, les problemàtiques i els eixos/àmbits d’actuació. Després, qüestions operatives referents al Pacte del Tercer Sector.\nBuscarem documentació per anar entrant en la dinàmica del Consell ...\nEn acabar, nosaltres hem pogut presentar l’ARFA i el nostre recent constituït Consell de Participació, distribuint els dos tríptics, explicant les ganes de compartir l’experiència i, sobretot, de promoure iniciatives semblants en altres Residències per enriquir i empoderar les nostres actuacions. Hem suggerit que l’Ajuntament liderés alguna iniciativa per conèixer el panorama de les residències a la ciutat, i per animar possibles actuacions conjuntes.\nEn acabar, la tècnica municipal Asun Muñoz, cap del Servei de Benestar Social, ens ha acollit molt bé, oberta i interessada, i ens ha convidat a seure plegats, passat festes, per estudiar aquestes possibles actuacions.\nAnem teixint complicitats poquet a poquet !\nAlgunes dades sobre les residències a España\nLa Vanguardia publica avui un article que pot ser interessant, amb algunes dades significatives.\nEl pengem per anar veient per on bufen els vents !\nMireu el requadre de baix: és una mica angoixant veure com els "buitres" capitalistes compren i venen com fèiem nosaltres, de petits, jugant al MONOPOLY. Ara, però, aposten sobre el benestar de la gent gran discapacitada i/o dependent.\nPer als més interessats, la web de l'ACRA, l'Associació Catalana de Recursos Assistencials ...\n1a participació al Consell Municipal de Benestar S...


Comencen les obres de consolidació de l'escullera - Montgat\nComencen les obres de consolidació de l'escullera\nDiumenge, 13.5.2018 21:15h\nLes nostres platges pateixen des de fa anys una constant regressió, agreujada pel temporal del març passat. Com és sabut la competència en aquesta matèria és del Ministerio de Agricultura y Pesca, Alimentación y Medioambiente. Per això, fa mesos que es mantenen contactes amb la Demarcación de Costas en Catalunya, la més recent la mateixa setmana del temporal quan es va fer arribar un informe exhaustiu dels danys produïts.\nFinalment, després de les múltiples gestions realitzades per part de l’alcaldessa, Rosa Funtané, i pel regidor d’Ordenació del Territori, David Sànchez, el Ministeri assumirà la reparació dels danys produïts pel temporal del passat 1 de març i destinarà 1,4 milions d'euros a una actuació conjunta a Montgat, el Masnou, Premià de Mar, Vilassar de Mar, Cabrera de Mar i Gavà, per tal de recuperar les platges i les esculleres.\nLes obres de consolidació de l'escullera començaran el 14 de maig i es preveu que finalitzin la primera setmana de juny. Durant la seva execució les zones afectades del passeig marítim restaran tancades a pas dels vianants.


Sessions de quarantena: una playlist de Zulabard | Qualsevol Nit\nSessions de quarantena: una playlist de Zulabard\nLa playlist de Zulabard és la protagonista d’una nova sessió de quarantena de Qualsevol Nit. Es tracta d’una selecció molt personal amb aquelles cançons que l’inspiren, el transporten a altres racons i li fan posar la pell de gallina.\nQuan necessitem animar-nos, sempre recorrem a la música. I aquests dies anem en falta d’una motivació extra. És per això que els hem demanat a alguns/es artistes que ens seleccionessin un conjunt de cançons importants per a ells/es. El resultat ha estat màgic: cada sessió és tan única com la personalitat de qui l’ha fet. Avui és la playlist de Zulabard, el projecte artístic de Ruben Campo, l’encarregada de posar música a les nostres cases per impregnar-nos de nous i vells descobriments.\nEn aquesta quarantena, hi ha dos tipus de perfils musicals. Els que l’estan passant donant repetidament al play als seus temes preferits; i els que estan aprofitant aquesta “pausa” per introduir-se en les sonoritats de nous artistes. Sigueu quin perfil sigueu, la playlist de Zulabard és la vostra.\nEn Ruben ens ha preparat una llista musical de 13 cançons dividides entre aquelles que tenen una estreta relació amb la seva experiència personal i artística; aquelles que són més que adients per aquests dies de donar voltes per casa; i aquelles que l’han marcat i han deixat petjada en els seus nous projectes.\nEntre els temes vinculats a moments molt especials que ha viscut l’artista podem trobar Firesmoke de l’aclamat àlbum The Book of Traps and Lessons de la britànica Kate Tempest. Un treball del qual Zulabard va poder conèixer el seu enginyer de so, Christian Right, qui li va recomanar personalment l’àlbum. També va tenir el plaer de trobar-se amb Ryley Walker, un artista que barreja folk i jazz i del qual ens recomana Primrose Green. O Home to You, de la gal·lesa Cate le Bon. L’artista responsable “d’un dels millors concerts que he vist últimament”, explica en Ruben.\nUna cullera que cau, el so d’una tassa de cafè. També trobem temes que són casa, com from de l’àlbum abysskiss d’Adrianne Lenker: un recull de cançons gravades en lo fi que ens transporten a casa de l’artista americana. O Cel clar, de Ferran Palau, també gravada a casa, “brutal, simple i maquíssima”. Però Zulabard també ha inclòs temes que, des de casa, ens fan viatjar a altres llocs com The Bug Collector d’Haley Heynderickx, amb una línia de guitarra preciosa, o Not del quartet de Brooklyn Big Thief, que “sempre ens donen ganes de sortir de casa, de viure”.\nI per últim, alguns temes que han marcat Zulabard a nivell sonor com Another One de Mac DeMarco, un artista que, com explica el nostre protagonista, és un dels seus músics més influents en el tipus de música que fa. I altres cançons que l’han captivat com Cola d’Arlo Parks, d’un “patró rítmic brutal” que el té enganxat, o temes com The Magician, una cançó que obre l’àlbum The Party d’Andy Shauf i que ha escoltat mil vegades. Ara us toca a vosaltres enganxar-vos a aquests temassus!\n#yomequedoencasa, Folk, Indie, Playlist, Pop, Raúl Covisa, Savina Muros, Sesiones de cuarentena\nPrevArtículo anteriorSesiones de cuarentena: una playlist de Alavedra\nSiguiente artículoSessions de quarantena: una playlist de Meritxell NeddermannSiguiente


Acció al carrer ‘Aquesta és una lluita de classe’ | UGT Catalunya\nLa UGT del Barcelonès Nord convoca un acte reivindicatiu amb motiu del Dia Internacional de la Dona Treballadora\nEn el context del Dia Internacional de la Dona Treballadora, la UGT del Barcelonès Nord farà una acció de sensibilització, visualització i denúncia de les desigualtats que afecten especialment les dones el pròxim dilluns 5 de març a Badalona. En l’acció, que porta per lema “Aquesta és una lluita de classe”, hi participaran cinc treballadores provinents de diferents sectors laborals que exemplificaran les condicions de desigualtat i les lluites que avui dia s’enfronten en milers d’empreses.\nTambé hi intervindran la secretària comarcal de la UGT del Barcelonès Nord, Reyes Solaz, i el secretari general de la UGT de Catalunya, Camil Ros.\nEs tracta d’un acte obert a tothom, especialment als delegats i delegades, afiliats i afiliades de la UGT de Catalunya, que tindrà lloc a la plaça de Pompeu Fabra, a Badalona, des de les 11.30 del matí fins a les 13 h del migdia.\nAquesta entrada ha estat publicada a Dona i igualtat amb els tags 8M, ACCIÓ, Badalona, Camil Ros, desigualtat, Dia internacional de la Dona Treballadora, lluita de classe, Reyes Solaz, sensibilització, UGT Barcelonès Nord . Guarda a marcadors permalink.


EL BLOG DE L'ARXIU HISTÒRIC DE ROQUETES-NOU BARRIS: L'Arxiu organitza visites guiades al castell de Torre Baró amb motiu del 7è aniversari de la seva obertura\nEl passat diumenge dia 14 van tenir lloc les activitats festives amb motiu del 7è aniversari de la rehabilitació i obertura al públic del castell de Torre Baró com a mirador, punt d'informació del Parc de Collserola, punt de recuperació de la memòria històrica de NouBarris i centre d'activitats ambientals i culturals.\nDe 10.00 h del matí a 12.00 h del migdia es va organitzar una caminada popular que incloïa una recollida col·lectiva de residus pels voltants del castell. De 12.00 h a 12.30 h del migdia es va fer un sorteig de regals entre els participants de la caminada i de 12.30 h a 14.00 h es van organitzar tallers infantils.\nD'altra banda, una vegada més, l'Arxiu Històric de Roquetes-Nou Barris va participar amb l'organització de visites guiades tant pels voltants com a l'interior de l'edifici. Entre les 12.30 h i les 14.00 h del migdia els companys Arnaldo Gil i Montse Argente es van encarregar d'explicar la història d'aquest indret que, des del 1970, és la icona del districte de Nou Barris. Sempre cal recordar que l'entitat va tenir un paper fonamental, destacat i decisiu en la recuperació del castell, una llarga lluita que va durar dues dècades.\nEl resultat va ser positiu, amb força visitants de totes les edats que van passar un agradable matí de diumenge i van conèixer aspectes poc coneguts de la història del castell. Com a curiositat, esmentar que va assistir el net de Manuel Maria de Sivatte i Llopart, un dels membres del Consell d'Administració de la societat Compañía de Urbanización de las Alturas del Noreste de Horta "Las Roquetas", destinada a urbanitzar la muntanya amb una ciutat-jardí.\nMalgrat que, des de l'11 de novembre de 2014 el castell va obrir les seves portes al públic, les reivindicacions encara no s'han acabat. Des de l'Arxiu es demana que es condicionin les plantes intermèdies de l'edifici i es facin servir per a usos culturals diversos. Queda també pendent la instal·lació de l'ascensor i l'adequació del camí forestal comprès entre la parada de l'autobús i el castell.\nPublicado por Arxiu Històric de Roquetes-Nou Barris en 12:09


Monedes i fitxes | 2019\nMonedes i fitxes\nBitcoinBlockchainEthereumProva de treballFitxa\nEls nouvinguts a la indústria de la criptomoneda es troben amb fortes barreres educatives per comprendre fins i tot els components més bàsics de la tecnologia. Tot i ser només una indústria de deu anys, hi ha hagut milers de criptocurrencies alternatives (altcoins) creades i milers de milions de dòlars invertits en projectes basats en blockchain. La tecnologia està creixent ràpidament i, per tant, la barrera a l’entrada augmenta.\nPer a la meva sorpresa, fins i tot "experts" i "gurus" autoclamats no entenen les distincions entre monedes i fitxes. En aquest article explicaré les diferències tant des del punt de vista tècnic com econòmic. Anem a fora\nEn primer lloc, és important comprendre un parell de dades bàsiques sobre xarxes descentralitzades, que és on brilla el blockchain.\nLes xarxes descentralitzades (com ara la missatgeria LAN o l’encaminament de cebes) han existit des de la dècada de 1980, però no van créixer en popularitat, perquè hi ha un cost per a cada usuari que contribueixi a la xarxa. Sense cap incentiu financer, la majoria de la gent no tindrà importància d’executar un programari al fons del seu ordinador per unir-se a una xarxa descentralitzada. S’ho cregui o no, contribuir a aquestes xarxes realment pot augmentar la factura d’electricitat.\nPerò, quines xarxes descentralitzades han prosperat? Ah! Llocs de cerca, on la gent guanya valor mitjançant la descàrrega de programari de forma gratuïta, per tant, amb un valor econòmic.\nAra, gràcies a la tecnologia blockchain i a les criptocurrencies que hi ha juntament, hi ha incentius de benefici real per a la quantitat massiva de persones que s’uneixin a aquestes xarxes. Comença el boom.\nEl catalitzador de la revolució de criptocurrency (descentralitzada), són les criptomonedes mateixes.\nSeguiu aquesta lògica:\n1. Per contribuir a una xarxa descentralitzada cal deixar el vostre equip en actiu i descarregar el programari adequat. En el cas de Bitcoin, sincronitzaries amb la cadena de blocs de Bitcoin mitjançant la descàrrega d'una cartera Bitcoin.\n2. De vegades, executar aquest programari (actuant com a node) pot augmentar sensiblement la factura d’electricitat, costant-vos diners.\n3. Fer que aquestes xarxes siguin altes, fiables i robustes, necessita molta potència informàtica, cosa que implica molts diners.\nAmb aquestes xarxes de criptocurrency basades en blockchain, els contribuents es veuen recompensats en criptocurrency per la seva tasca. Les criptomonedas actuen com a incentiu financer per a la participació de la gent.\nAixò obre la porta a que els geeks tecnològics, els jugadors i els inversors especulin amb diverses xarxes descentralitzades.\nEstà bé, ara al punt: què és una moneda i què és un testimoni?\nQuè és una moneda?\nUna moneda és la criptomoneda original de la xarxa.\nUtilitzem Ethereum com a exemple. Ethereum és una xarxa blockchain descentralitzada que permet als desenvolupadors crear i desplegar aplicacions descentralitzades (dApps). Des d'una perspectiva d'usuari, penseu en Ethereum com a App Store d'Apple o Google Play de la blockchain. Des d'una perspectiva tècnica, és el sistema operatiu el qual s'aplica les aplicacions.\nEthereum fins i tot té un llenguatge de programació propi anomenat Solidity, creat específicament perquè els desenvolupadors puguin crear aplicacions que puguin comunicar-se amb la xarxa descentralitzada Ethereum.\nAixò és diferent al de la blockchain de Bitcoin, centrada només en les transaccions monetàries.\nLa criptocurrency d’Ethereum s’anomena Ether (ETH), mentre que la criptocurrency de Bitcoin s’anomena naturalment Bitcoin (BTC).\nLes monedes, com ara Ether, serveixen per pagar els honoraris de transacció a la xarxa i premiar els miners per la seva tasca. Sense Ether, els miners no tindrien cap al·licient per contribuir a la xarxa Ethereum. El més probable és que la xarxa s’enfosquís i les transaccions quedessin bloquejades al limbe.\nPer aportar encara més claredat el paper integral d’una moneda, anem a desglossar el procés d’explotació minera el més simple possible.\nMoltes persones confonen nodes habituals (nodes complets o nodes lleugers) amb els miners. Els miners descarreguen un programari especial d’explotació minera que els permet desemmotllar-se en l’algorisme de la Moneda de Prova del Treball: en el cas de Bitcoin, l’algorisme de la mineria és SHA-256.\nEls miners asseguren la xarxa, validen les transaccions i resolen el hash per al bloc següent. Un hash és simplement una funció matemàtica que condensa grans quantitats de dades a una mida més petita i fixa. Cada bloc de la blockchain té un hash de referència al bloc abans que ell, però "per solucionar" el que serà el següent hash del bloc calen moltes "suposicions" o, en altres paraules, energia informàtica.\nPer a l'algorisme SHA-256, hi ha dues combinacions de 2² ... que és un gran nombre. Un milió de milions no és res comparat amb això. (En realitat és 1.1579209 * 10⁷⁷)\nCom a recompensa per la seva tasca, els miners reben la recompensa per blocs, que es troba en el codi de la base de codi de criptocurrença com un nombre de monedes fixat amb la recompensa de cada bloc. La recompensa per blocs generalment baixa en el temps, però ara és irrellevant per ara. Bitcoin té un temps de blocs de 10 minuts, cosa que significa que cada 10 minuts es troba un bloc nou i es distribueix la recompensa del bloc. La majoria dels miners no s’apaguen sols i, en canvi, assenyalen el seu poder hash cap a una piscina minera, combinant forces amb altres miners per millorar la seva oportunitat de “guanyar” (resoldre la resposta al bloc següent).\nAnem a veure això en acció.\n1. Les noves transaccions s’emeten a la xarxa\n2. Cada node de la xarxa recopila aquestes noves transaccions per incloure-les al bloc següent\n3. Cada node "gira l'esquena" i soluciona individualment l'algoritme Proof-of-Work per al següent bloc\n4. Un cop que un node resol la resposta al següent bloc, proposa el nou registre de blockchain actualitzat inclòs el nou bloc a la resta de la xarxa\n5. Si totes les transaccions del nou bloc són vàlides (no gastades per doble) i la majoria de nodes estan d’acord, tots els nodes actualitzen el seu registre actual de blockchain per incloure aquest nou bloc. S'ha registrat història.\nEl node (s) que va emetre el registre comptable actualitzat es recompensa en moneda: són els guanyadors.\n6. Mentrestant, s’envien contínuament més transaccions a la xarxa, de manera que els nodes agafen transaccions no confirmades i comencen aquest procés\nPodeu obtenir més informació sobre els conceptes bàsics llegint el llibre blanc de Bitcoin.\nNota: en un futur article explicaré què passa si dos nodes proposen diferents comptadors de blockchain al mateix temps, què és un atac del 51% i per què es defineix el temps de bloqueig en 10 minuts. Per ara, només enteneu com funciona la mineria i observeu el paper que juguen les monedes. La moneda actua com a recompensa als miners i també paga els honoraris a la xarxa. Són integrals i requerides.\nA continuació, fitxes Les monedes i fitxes sovint s’utilitzen de forma intercanviable, però això no és correcte.\nTornem a Ethereum: una plataforma blockchain que permet als projectes llançar aplicacions a la xarxa descentralitzada. Per a Ethereum, Ether és la moneda que es fa servir per pagar els honoraris de transacció i premiar els miners pel seu treball.\nEls tokens, en canvi, són criptocurrencies que els projectes utilitzen com a moneda específica de l'aplicació. Generalment són IOUs i els veiem en la vida quotidiana des de punts de milla aèria, fitxes de pòquer, fitxes de Chuck-E-Cheese i molt més. Tenen un substrat, representen alguna cosa.\nPer exemple, diguem que vaig posar en marxa una plataforma de comerç electrònic descentralitzada, com una Amazonia descentralitzada. L’anomenem D-Amazon.\nD-Amazon és el meu mercat descentralitzat i, si feu servir el meu testimoni, "DAMZ", podreu obtenir descomptes en els meus productes. També potser he finançat el desenvolupament i les operacions de D-Amazon mitjançant l’emissió de les meves fitxes DAMZ a través d’una venda multitudinària formal, coneguda habitualment com a ICO (oferta inicial de monedes).\nDoncs bé! Un testimoni és un recurs, que hauria de tenir algun tipus d’utilitat, però només és important o útil per a un dApp específic (aplicació descentralitzada).\nEl testimoni DAMZ no és important per a que s'executi Ethereum, mentre que Etherum és necessari per executar Ethereum. L’èter és el cripto màgic que incentiva (i desincentiva els actors dolents) a contribuir a la xarxa. DAMZ és només un testimoni creat per l'equip de D-Amazon i que l'utilitza per a la seva aplicació específica.\nmida del Japó vs Califòrniaprova i voluntatdigitalitzador vs lcdnitrogen urea en sang vs ureadvi vshempcrete vs formigópros i contres d’implants dentals vs pontsTomi Lahren destrueix Trevor Noah\nVEURE 'Blockchain4.0 Vs Tecnologia Blockchain existentPython Vs. Rubí: Què és millor per al desenvolupament web?Eleccions vs DecisionsTreballar en una primera empresa i treballar en una empresa gran i establerta: què esperarWakanda vs Wacoinda?BLOCKCHAIN VS. CORRUPCIÓEOS Consum Consum d'energia davant Bitcoin i EthereumUna visió ràpida de bases de dades relacionals i no relacionals


Andorra qualifica de "molt bona notícia" que Catalunya aixequi el confinament el 21 de desembre\nPublicat 19/11/2020 20:58CET\nEl cap de Govern agraeix la decisió a les autoritats de la Generalitat\nANDORRA LA VELLA (ANDORRA), 19 nov. (EUROPA PRESS) -\nEl cap de Govern d'Andorra, Xavier Espot, ha qualificat de "molt bona notícia" per a l'economia i les famílies l'anunci de l'aixecament del confinament perimetral de Catalunya pel 21 de desembre.\nHo ha dit en declaracions a la premsa, en les quals ha afirmant que la mesura és positiva des d'una perspectiva econòmica però també "des d'un punt de vista emocional i sentimental", ja que hi ha moltes relacions familiars i d'amistat entre els dos territoris.\nEspot ha explicat que des que es va filtrar l'esborrany del pla de desescalada català s'han intensificat els contactes per part de l'Executiu andorrà, i ha expressat l'agraïment a les autoritats de la Generalitat de Catalunya per la "receptivitat i per la decisió que finalment han adoptat".\nEl cap de Govern també ha agraït les gestions realitzades per part de l'Ajuntament de la Seu d'Urgell i el Consell Comarcal de l'Alt Urgell, així com les de l'ambaixador d'Espanya a Andorra, Àngel Ros.\nLa decisió d'aixecar el confinament perimetral català el 21 de desembre és "transcendental" des del punt de vista andorrà, ja que el 40% del PIB prové del turisme, tal com ha recordat Espot.\nDe totes maneres, "perdem una part significativa del mes de desembre, que des del punt de vista de l'economia és molt important a la nostra casa", ha manifestat el cap de Govern assegurant que es farà un esforç important durant aquest mes per ajudar el teixit empresarial i a les famílies.\nAlhora, Espot ha valorat que el fet que no es restableixi la mobilitat amb Catalunya fins al 21 de desembre també és "un salt endavant" per afrontar el Nadal amb garanties i amb una bona marxa de l'economia i dels llocs de treball.\nEl líder de l'Executiu andorrà ha qualificat la decisió del govern català de "molt afortunada des de la perspectiva dels interessos del nostre país", i considera que s'ha arribat a un bon equilibri a nivell de seguretat sanitària.\nD'obrir la mobilitat el 21 de desembre a fer-ho el 18 de gener com es preveia en l'esborrany de pla de desescalada català "hem assegurat 15 dies que són absolutament essencials", ha manifestat Espot.\nSi s'hagués mantingut el 18 de gener per a l'aixecament del confinament perimetral de Catalunya, les decisions a prendre per part del Govern andorrà s'haurien assemblat a les preses en un escenari similar al del confinament en el que a ajudes econòmiques es refereix.\nBONES RELACIONS DE VEÏNATGE I GESTIÓ SANITÀRIA\nSegons Espot, els arguments presentats i que, al seu semblar, han influenciat en la decisió són les "excel·lents" relacions de veïnatge, com demostren les 1.800 proves de TMA practicades a residents a la comarca de l'Alt Urgell o els ERTE andorrans que beneficien habitants de la comarca veïna.\n"Però, sobretot, i fins i tot més important que això" és la gestió sanitària i l'estratègia definida de cara a la temporada d'hivern, per la qual es cribarà prop de la meitat de la població andorrana setmanalment.\nSegons el cap de Govern, aquesta estratègia permet donar "garanties absolutes" als visitants que no es contagiessin de Covid-19 durant la seva estada al Principat.\nMés enllà, Espot ha exposat que les converses no han acabat i que damunt de la taula hi ha la proposta perquè s'inclogui Andorra a la regió sanitària fronterera, amb el que es podrien rebre visitants catalans dues setmanes abans.\nEn el que respecta el costat francès, el cap de Govern ha explicat que també s'està en converses i pendents del que pugui anunciar el president de França i copríncipe d'Andorra, Emmanuel Macron, la setmana que ve.


Luis Miguel Llanes, nou director de l’EUETIB i delegat per al Campus Diagonal-Besòs — Sala de Premsa - Universitat Politècnica de Catalunya (UPC)\nEsteu aquí: Inici > Més notícies > Luis Miguel Llanes, nou director de l’EUETIB i delegat per al Campus Diagonal-Besòs\nLuis Miguel Llanes, nou director de l’EUETIB i delegat per al Campus Diagonal-Besòs\nEl professor i catedràtic d’universitat Luis Miguel Llanes és el nou delegat del rector per al Campus UPC Diagonal-Besòs i el director de l’Escola Universitària d'Enginyeria Tècnica Industrial de Barcelona (EUETIB). Llanes pren relleu a Xavier Gil, que ha estat nomenat recentment rector de la Universitat Internacional de Catalunya (UIC).\nLuis Miguel Llanes, doctor en Ciència i Enginyeria de Materials per la Universitat de Pensilvania i catedràtic d’universitat a l’ETSEIB, serà nomenat el 16 d’octubre nou director de l’EUETIB a proposta del Consorci Escola Industrial de Barcelona (CEIB), i nou delegat del rector per al Campus UPC Diagonal-Besòs liderarà el trasllat de l’EUETIB i dels grups de recerca i ensenyaments de l’entorn de l’Escola Tècnica Superior d’Enginyeria Industrial de Barcelona (ETSEIB).\nFins ara, Luis Miguel Llanes ha dirigit el Departament de Ciència dels Materials i Enginyeria Metal·lúrgica, el qual a partir d’ara passa a estar encapçalat per la professora Maria Lluïsa Maspoch, alhora directora del Centre Català del Plàstic. Llanes també ha estat cap d’estudis d’enginyeria de materials i membre de la comissió gestora del Centre de Recerca en Nanoenginyeria (CRnE) de la UPC.\nLa seva àrea d’expertesa està relacionada amb la integritat mecànica i la fiabilitat de materials estructurals. Ha desenvolupat la seva activitat de recerca al Centre d’Integritat Estructural i Fiabilitat dels Materials (CIEFMA), grup consolidat de la Generalitat de Catalunya i de la xarxa TECNIO, que forma part del centre d’Innovació i Tecnologia (CIT UPC).


Europa es blinda contra el repunt dels contagis - À Punt\nMembre d'un comité electoral de Praga amb el vestuari de protecció durant els comicis locals / David W Cerny (Reuters)\n30 de setembre 2020 - 11:09\nAmb la corba de contagis a l'alça en el conjunt del continent europeu, els països s'afanyen a activar noves mesures per a contindre la pandèmia.\nProhibida la prostitució a Brussel·les\nA Bèlgica, que acaba de sobrepassar les 10.000 víctimes mortals de Covid-19 s'ha prohibit temporalment la prostitució en alguns districtes de la capital. La mesura tracta de frenar l'alta taxa de contagis de Brussel·les, on un de cada deu dels tests per coronavirus ix positiu, un registre que duplica la mitjana nacional. Les prostitutes consideren que amb la mesura no podran guanyar-se la vida i asseguren que la majoria haurà de continuar treballant en la clandestinitat per a sobreviure.\nDos Nobel proposen confinar França abans de Nadal\nA la veïna França, on es van registra 8.051 nous positius aquest dimarts, dos premis Nobel d'Economia, Esther Duflo i Abhijit Banerjee, han plantejat una solució dràstica per a frenar el repunt de casos: confinar la població entre l'1 i el 20 de desembre per a salvar el Nadal. O millor dir la campanya nadalenca a les botigues i comerços, que té un gran impacte en l'economia del país. Des del Ministeri de Sanitat s'ha descartat aplicar confinament preventius però no activar restriccions a la mobilitat en el pròxim pont de Tots Sants per a evitar desplaçaments i aglomeracions multitudinàries.\nTests ràpids a les escoles italianes\nEl govern italià, amb 1.648 nous positius en l'últim registre, ha donat llum verda a l'ús de tests ràpids per al cribratge massiu de l'alumnat als centres educatius on s'ha produït un positiu per coronavirus o hi ha casos sospitosos. L'executiu vol garantir la normalitat del curs i evitar al màxim les quarantenes preventives d'aules i grups. Aquestes proves ràpides, que són paregudes a les que ja es fan als aeroports, tenen un però: la sensibilitat és del 80-85%, en comparació amb la PCR. En conseqüència, una persona amb una quantitat baixa de virus podria esdevindre un fals negatiu.\nBerlín imposa la mascareta a l'oficina\nA Alemanya el repunt progressiu en els contagis, 2.100 positius en les últimes hores, ha motivat la imposició de noves limitacions a les reunions a les regions amb la incidència del virus més gran: les festes no podran superar els 50 assistents i les trobades de caràcter privat, els 25 participants. A Berlín, el govern regional ha fet un pas més i farà obligatori l'ús de la mascareta a l'oficina a partir d'aquest dissabte. Fins ara la mascareta només era imperativa en el transport públic, els comerços, les sales de concerts i els recintes escolars, encara que no a l'interior de les aules.\nMoscou tanca les escoles dues setmanes\nFora de la Unió Europea, la preocupació pel coronavirus també continua a l'alça a Rússia, que supera el milió de positius i és el quart país amb més casos confirmats del món. L'alcalde de Moscou ha ordenat el tancament de tots els centres educatius durant dues setmanes, del 5 al 18 d'octubre, amb l'excepció de les guarderies, després que la corba de contagis ha passat de 900 casos diaris a més de 2.000 en una setmana. Les autoritats locals atribueixen aquest repunt en bona part a l'inici del curs, ara fa cinc setmanes, per la possible infecció d'adults a través d'escolars asimptomàtics.


«L'ús de l'energia nuclear ("Homo sapiens"?)», de Vicent Martínez Sancho - Revista Mètode\n«L’ús de l’energia nuclear (“Homo sapiens”?)», de Vicent Martínez Sancho\nEl problema del canvi climàtic és ben real segons l’informe del Panell Internacional pel Canvi Climàtic. L’escalfament global causat per l’excés de diòxid de carboni no ha parat de créixer des dels inicis de la revolució industrial, i és, per tant, d’origen antropogènic. L’única solució al canvi global, diu l’informe, és substituir les fonts d’energia fòssil per fonts no contaminants com ara les renovables o l’energia nuclear.\nI en aquesta afirmació s’han basat els membres del lobby Foro Nuclear per propagar la bondat de les centrals nuclears, amb l’argument que no emeten diòxid de carboni a l’atmosfera.\nTanmateix aquesta innocuïtat és una fal·làcia, ja que el procés d’extracció del combustible nuclear i del transport, des de la mina de pechblenda, a l’Àfrica, fins a l’obtenció de l’isòtop urani 235, útil per a la central nuclear, és llarg, costós i emet gran quantitat de gasos d’efecte hivernacle.\nA més a més els greus accidents de Txernòbil i Fukushima demostren que les centrals són molt vulnerables als errors humans i als desastres naturals.\nL’emmagatzematge dels residus, que seran radioactius durant milers d’anys, no s’ha resolt satisfactòriament i l’única solució ha estat guardar-los temporalment en un lloc tancat, a prova de terratrèmols, tsunamis o d’atacs terroristes. I qui ens assegura que això és possible? Deixem una herència als nostres fills que no es pot desactivar, als nostres néts i molt més enllà.\nA L’ús de l’energia nuclear (Homo sapiens?) –del físic Vicent Martínez Sancho, al qual entrevistem en aquest número de Mètode– el lector hi trobarà explicats, de manera senzilla però rigorosa, els fonaments de l’energia nuclear i del seu ús. El llibre és una eina molt útil, especialment per als activistes mediambientals.\nPer a la humanitat, l’ús de l’energia nuclear ha estat un mal negoci. No solament començàrem malament amb l’alliberament explosiu d’energia en les bombes de Hiroshima i Nagasaki, sinó que el seu ús pacífic ha estat un bon engany, ja que ni les centrals han resultat segures ni s’ha sabut solucionar el problema dels residus i és per això que s’ajorna per a les generacions futures.\nEl canvi climàtic pot ser un desastre, però probablement la vida no desapareixerà per la seua causa. Tot i això, molts pensem que la vida al nostre planeta està clarament compromesa i amenaçada amb l’ús de l’energia nuclear.\nEnric Marco i Soler. Departament d’Astronomia i Astrofísica (UV)\nL’ús de l’energia nuclear\nEdicions del Bullent. Picanya, 2011.\nDoctor en Física Solar. Tècnic superior d’investigació del Departament d’Astronomia i Astrofísica de la Universitat de València. Col·laborador dels projectes IMaX (Imaging Magnetograph eXperiment) i SO/PHI (Solar Orbiter Polarimetric and Helioseismic Imager).\nDades sobre el coronavirus per a combatre l’alarmisme\nLes relacions entre ciència i periodisme, a debat


L’Ajuntament de Barcelona es compromet a què en les properes adjudicacions dels equipaments culturals el salari de referència dels treballadors sigui el del conveni del lleure | UGT Catalunya\nA la reunió celebrada ahir amb els responsables de l’ICUB, els sindicats i les empreses de gestió cultural, l’Ajuntament s’ha compromès a prendre com a referència per a les noves licitacions el salari del Conveni del Lleure.\nA la vegada, l’ Ajuntament prendrà com a base de treball per l’ elaboració d’un Codi de Bones pràctiques del Sector el document que han realitzat conjuntament sindicats i empreses. L’Ajuntament ens ha traslladat la seva intenció d’aplicar al més aviat possible un Codi de Bones Pràctiques de la Cultura o integrar-lo a un acord general de tota la contractació pública que inclogui les especificitats del sector.\nLa taula de treball establerta entre treballadors i empreses continuarà treballant en la definició de categories professionals i de tasques, amb la finalitat d’incorporar-les al Conveni del Lleure, que en un futur immediat es convertirà en el marc de referència de les condicions laborals del Sector (subrogació, taules salarials, permisos…) fins que no existeixi un Conveni específic del Sector.\nDes de la UGT veiem molt positiva aquesta disposició de l’Ajuntament, que pot ser l’inici de la regulació d’un sector tant castigat laboralment. Seguirem treballant des de la Plataforma de la Cultura per acabar amb la precarietat i vulnerabilitat en les condicions de treball i dignificar la professió.\nAquesta entrada ha estat publicada a Acció sindical amb els tags ajuntament, Barcelona, bones pràctiques, Codi, conveni, cultura, FESMC, ICUB, lleure . Guarda a marcadors permalink.


El bloc de la Laia Gomis: de juny 2009\nLes noves tecnologies s’han incorporat a les nostres vides, el llenguatge és el primer testimoni d’aquesta realitat perquè si analitzem el nostre vocabulari constatem que hem incorporat tota una sèrie de termes que unes dècades endarrere no existien. No podem oblidar l’exercici còmode que consisteix en el fet de manllevar mots d’altres llengües perquè nosaltres no disposàvem de la paraula escaient per definir i expressar la realitat en qüestió. Tanmateix, una situació curiosa enmig d’aquest entramat lingüístic consisteix en la mutació de les interpretacions gramaticals de diverses expressions.\nL’exemple que millor s’ajusta a la realitat descrita a les línies precedents és l’expressió “enviar un correu”. Aquesta frase pronunciada trenta anys endarrere, hagués tingut un significat clar, concret i específic, concretament fent referència a l’acció de fer arribar una carta o un comunicat a través del servei postal de correus.\nAra bé, avui en dia, quan algú pronuncia aquesta expressió, automàticament tots pensem en el món virtual, donem per fet que es tracta d’enviar un correu electrònic ja que l’ús del correu tradicional va perdent pes i força. Un exercici senzill però revelador d’aquesta realitat consisteix en fer una activitat per fer exercitar la memòria, recordeu quina va ser la darrera carta que vau enviar per correu postal? És probable que faci força temps mentre que amb total seguretat en la darrera setmana segur que heu enviat algun que altre correu electrònic.\nAquest canvi de tendència no té marxa endarrere, la immediatesa i la instantaneïtat de les noves tecnologies impulsen a milions de ciutadans d’aquest planeta a esdevenir consumidors d’aquests productes. Els temps d’espera desapareixen, en qüestió de segons pots rebre informacions sobre fets que estan succeint a l’altre banda del món i esdevenir un coneixedor dels mateixos abans que els mitjans de comunicació se’n facin ressò.\nPrecisament, en aquests moments a l’Iran s’ha posat de manifest el pes i la influència que tenen les noves tecnologies, especialment internet ja que el govern sense pensar-s’ho dues vegades ha procedit a així evita la difusió d’informació que contradigui la versió oficial que manté el govern iranià. Els curiosos hem cercat espais de referència per conèixer de més a prop les opinions i les constatacions d’aquelles persones i internet ens ho ha permès.\nUn element estretament lligat i vinculat amb les noves tecnologies és el correu electrònic. Un instrument pràctic, senzill, còmode i ràpid, atributs que els converteixen en un gran reclam tant per un ús personal com professional. Som molts els que amb una major o menor freqüència l’emprem en el nostre dia a dia, supòsits, exemples i usos ben diversos però el fet més proper és l’article que en aquests moments esteu llegint, aquest arriba a la redacció del diari a través d’un correu electrònic.\nAra bé, estic convençuda que molts dels que emprem aquest virtuosíssim instrument no haguéssim estat capaços d’identificar l’artífex d’aquesta gran idea, Ray Tomlinson, Premi Príncep d'Astúries d'investigació científica i tècnica. Sense el seu invent les pràctiques i els costums inherents que de manera lenta però progressiva s’han anat incorporant a la nostra societat de la mà del correu electrònic amb tota seguretat haguessin adoptat un caire molt diferent. Tanmateix, estic convençuda que mentre escric aquestes paraules, en algun racó del nostre planeta, hi ha una ment il·lustre que està dissenyant un projecte que potser d’aquí alguns anys serà el punt de partida d’una nova revolució tecnològica.\nArticle publicat al Diari del Baix Penedès, 19/06/09\nposted by Laia Gomis @ 5:55 p. m. 2 comments\nEls comentaris s’acumulen en diverses entrades d’aquest espai, llegeixo totes i cadascunes de les opinions que a través dels comentaris realitzen tots els lectors que desitgen que la seva opinió consti en aquest espai. El meu compromís és donar resposta a totes opinions i si feu un cop d’ull podeu constatar com sempre he intentat exposar el meu parer sobre les reflexions que molts lectors realitzen sobre els articles que publico.\nNo obstant, en els darrers dies, l’activitat en aquest espai és pràcticament nul·la, un fet que desitjo explicar perquè tinc moltes ganes d’escriure però el temps és escàs i en plena època d’exàmens centro tota la meva atenció en l’estudi de manuals, llibres, apunts, codis...Aquests són instruments que acaparen tot el meu temps i els moments lliures són pràcticament inexistents en la recta final dels exàmens.\nAquest és el fet que provoca que no doni resposta a totes les qüestions que em plantegeu, tan aviat com acabi els meus exàmens, em comprometo a contestar els comentaris. De totes maneres, volia fer saber quin era el fet que motivava el meu silenci vers els nombrosos comentaris que vaig rebent, crec que és la millor manera d’acabar amb les especulacions infundades, les confusions i les males interpretacions.\nDesprés d’aquest petit parèntesis, retorno a l’estudi, un fet que comença a ésser feixuc perquè el cansament està present, el nivell de concentració amb el pas dels dies es va reduint i no ens enganyem perquè la intensa calor no és el millor alicient per emprendre l’estudi. Tanmateix, els dies passen molt ràpid, massa i tot, ben mirat, el 30 de juny tampoc està tant lluny!\nposted by Laia Gomis @ 8:21 p. m. 2 comments\nAquesta tarda es dóna el tret de sortida a la segona edició de les Jornades de la Penedesfera. Aquesta paraula s’ha introduït en el nostre llenguatge i tots aquells que l’emprem amb una certa freqüència ens hem adonat que si bé fa un any havíem de concretar i especificar la realitat que s’amagava darrera d’aquest terme, avui en dia, tothom relaciona amb certa facilitat Penedesfera amb l’espai que aglutina tots aquells blocaires que tenen un vincle amb les comarques de l’Anoia, l’Alt i Baix Penedès i el Garraf.\nL’any passat va tenir lloc la celebració de les primeres jornades, Gelida va acollir aquest esdeveniment i enguany tots els blocaires penedesencs es traslladaran fins al Vendrell. Concretament, les jornades es desenvoluparan en un indret amb un encant molt especial del nostre municipi com és Vil.·la Casals.\nHi ha qui tendeix a pensar que aquestes jornades són un cercle concèntric i tancat on només tenen cabuda aquelles persones que disposen d’un bloc a la xarxa o bé tenen un mínim contacte amb el món de les noves tecnologies. Ara bé, el títol de les jornades: Presència a la xarxa, evidencia que la percepció anterior és senzillament un mite perquè un dels objectius de les jornades consisteix en fer extensiu al conjunt de la ciutadania el món de les noves tecnologies, a través dels blocs, videoblocs, el món 2.0 sense oblidar les xarxes socials com twitter o facebook.\nEl programa d’aquestes jornades es troba replet d’interessants propostes, la política, la comunicació, la música, el món vitivinícola són només algunes de les propostes que els organitzadors de les segones jornades de la Penedesfera ens presenten en aquesta ocasió. Concretament, tindran lloc quatre taules rodones, un taller de videoblogs i l’acte de cloenda anirà a càrrec d’un petit concert musical.\nHe tingut l’oportunitat de conèixer el projecte embrionari de les segones jornades de la Penedesfera i seguir l’evolució de l’organització fins arribar a la cloenda d’un programa molt interessant i atractiu. M’hagués agradat participar activament en l’organització però m’ha resultat materialment impossible arrel de nombrosos compromisos i responsabilitats que em coincidien plenament en els moments i les trobades que els membres de l’organització realitzaven per tirar endavant aquest ambiciós projecte.\nAra bé, us puc assegurar que tots els membres de l’organització han posat moltes ganes, empemta i energia per tirar endavant aquestes segones jornades de la Penedesfera, sense el seu treball i dedicació aquestes jornades no serien una realitat.\nDes d’aquest espai voldria animar a participar activament aquestes jornades, estic convençuda que totes les taules rodones ens ajudaran a endinsar-nos en matèries que potser només coneixem de passada i segur que podrem adquirir nous coneixements. A més, tindrem l’oportunitat i el luxe d’escoltar en viu i en directe experts i grans coneixedors de la realitat que s’abordarà en les successives taules rodones. I tot això, sense haver-nos de desplaçar centenars de quilòmetres sinó a casa nostra, a l’emblemàtic espai de Vil·la Casals, divendres a la tarda i dissabte teniu una cita, no us perdeu les segones jornades de la Penedesfera!\nArticle publicat al Diari del Baix Penedès, 12/06/09\nposted by Laia Gomis @ 1:51 a. m. 2 comments\nUna jornada que ha començat a les set del matí i a quarts de dues de la nit encara no ha acabat. Aquestes hores el cansament comença a passar factura però encara conservo un xic d’energia per plasmar les meves impressions i valoracions abans d’anar a dormir. L’abstenció, em preocupa molt seriosament, el passat divendres en el meu article setmanal al Diari del Baix Penedès, ho escrivia i no em tremolava el pols, quan afirmava el següent: tots els partits polítics en són responsables directes que la desafecció i la indiferència regni quan arriba el moment d’escollir els nostres diputats al Parlament Europeu. Avui, hi insisteixo de nou, tots plegats hi hem de reflexionar, no n’hi ha prou amb destacar-ho avui en totes les valoracions polítiques sinó treballar decididament i a fons vers aquesta qüestió.\nEn un principi, l’escrutini l’havia de viure al local del PSC del Vendrell, recollint les xifres que els nostres interventors i apoderats desplegats per les 37 meses electorals del nostre municipi ens feien arribar. No obstant, en el darrer moment arrel d’uns problemes sobrevinguts m’he desplaçat fins a un col·legi electoral per desenvolupar les funcions pròpies d’apoderada i seguir l’escrutini. Aquest ha estat ràpid i senzill, poc abans de les nou ja sabíem que a les tres taules del col·legi electoral havíem guanyat. Una bona sensació, normalment no acostumem a guanyar en aquest col·legi, tot i així, aquesta victòria inicial la mesuro amb prudència i moderació perquè desconec com van les coses a la resta de col·legis del Vendrell.\nQuan arribo al partit constato que la victòria al meu col·legi electoral no és un fet aïllat ni puntual sinó més aviat la tònica que es repeteix en 36 meses electorals sobre un total de 37. Els socialistes som la primera força política al Vendrell amb 3.277 vots seguits de lluny del Partit Popular que compta amb 1769 vots mentre que CiU s’ha de conformar en ésser la tercera força política amb 1636 vots, després trobem a ERC, 642 vost i ICV-EUiA 240.\nEl triomf socialista al Vendrell és una realitat, un motiu de felicitat i alegria, els socialistes vendrellencs hem treballat aquests dies explicant el projecte europeu, vam realitzar un butlletí monotemàtic explicant i fent pedagogia en clau europea i els electors del Vendrell no s’ho han pensat dues vegades i han apostat clarament pel projecte europeista i progressista que presentem els socialistes.\nImagino que aquest resultat incomodarà a CiU i ràpidament cercarà rocambolesques explicacions per treure importància a una victòria aclaparadora. Els números parlen 3.277 vots pel PSC mentre que CiU 1636, a més CiU es col·loca en tercera força política, un fet que convé no oblidar.\nEn clau comarcal, els resultats que els socialistes hem obtingut el Baix Penedès també han estat molt positius, hem guanyat a 11 dels 14 municipis, especialment significatiu ha estat el triomf a Albinyana, L’Arboç, La Bisbal del Penedès, el Montmell i Santa Oliva. En el sentit contrari, Masllorenç, Llorenç i Bonastre són els tres únics municipis del Baix Penedès en els quals ha guanyat CiU les eleccions. La victòria socialista al Baix Penedès s¡ha traduït en 9397 vots mentre que CiU n’ha obtingut 4.912, PP 4.884, ERC 1802 i ICV 855.\nAquesta és una mirada en clau local i comarcal, xifres que he tingut oportunitat d’analitzar durant bona part de la nit i ràpidament apunto el triomf que el PSC ha obtingut en el conjunt de Catalunya, superant en més de tretze punts a CiU. Ara bé, la felicitat no és completa perquè quan realitzem l’agregat i mirem els resultats del conjunt de l’estat, els socialistes hem perdut les eleccions. Sense pudor i sense contemplacions cal reconèixer la victòria del PP, ara aquest és un triomf tímid, només d’un 2.4%. Ara bé, el triomf de la dreta no és una exclusiva d’Espanya sinó que es reprodueix a Alemanya, França i Itàlia.\nAquestes són ràpides pinzellades sobre el que ha donat de si el dia d’avui amb els resultats que ens proporciona una jornada electoral. En aquests dies tindrem l’oportunitat d’analitzar més a fons aquests resultats, demà llegiré detingudament la premsa, columnistes i analistes, ara bé sense cap pretensió i essent conscient de l’absència del rigor científic, aquestes són les meves valoracions.\nposted by Laia Gomis @ 1:41 a. m. 17 comments\nAvui a les dotze de la nit es posa punt i final a la campanya de les eleccions al Parlament Europeu. Els partits polítics aprofiten la jornada del divendres per acabar de perfilar els seus discursos i animar als ciutadans a acudir a les urnes el proper diumenge 7 de juny. L’ombra de l’abstenció és projecta de nou, hi ha molts indicis que ens condueixen a pensar que les urnes no estaran massa plenes, les bones temperatures poden provocar que els ciutadans prioritzin altres activitats i situïn en un segon pla el fet d’acudir a votar i si a més aquest fet li sumem la indiferència que per a la majoria de ciutadans els hi avoca la realitat europea, doncs l’escenari no és massa engrescador.\nAquest darrer element mereix una consideració especial perquè tots els partits polítics en són responsables directes que la desafecció i la indiferència regni quan arriba el moment d’escollir els nostres diputats al Parlament Europeu. Cal treballar a fons aquesta realitat i no posposar la tasca divulgativa i explicativa de la importància del marc europeu durant els quinze dies de campanya.\nNo obstant, hi ha determinades formacions polítiques que els interessa aquesta indiferència perquè elles són les primeres en concorre a les eleccions europees sense un projecte, en els seus actes i mítings tan sols es dediquen analitzat elements propis de la política en clau interna. Els projectes i les propostes europees brillen per la seva absència.\nAquest és el perfil que el Partit Popular ha adoptat durant aquesta campanya, reconeixen que el triomf d’aquestes eleccions els permetrà avançar vers a la Moncloa. En el mateix sentit, Convergència i Unió planteja aquestes eleccions com un preescalfament a les properes eleccions autonòmiques. Aquesta actitud ens demostra que cap dels dos partits té cap interès en l’àmbit europeu i les similituds no acaben aquí perquè curiosament també comparteixen lema de campanya, tots dos aposten per l’eslògan que inclou el terme “Ara”.\nHe de reconèixer que sóc una europeista convençuda i durant aquesta campanya he notat a faltar molts arguments en clau europea, les pica-baralles polítiques han ocupat massa espai i la pedagogia en clau europea ha quedat reduïda fins a la mínima expressió.\nEl proper diumenge escollirem els diputats que ens representaran al Parlament Europeu, una cambra integrada per més de set-cents diputats. L’activitat parlamentaria que es duu a terme a l’interior d’aquest Parlament no resulta aliena a les nostres vides. Per a molts Europa els pot semblar una realitat dispersa i un xic llunyana però quan descobreixes que més del 70% de les lleis que ens afecten s’aproven al Parlament Europeu aleshores te n’adones de la importància d’aquestes eleccions. Totes les decisions que es prenen en el marc comunitari són clau i afecten en el nostre dia a dia. Aquest és un argument més per acudir a les urnes el proper diumenge 7 de juny.\nA més, aquesta és la primera vegada que podré escollir els meus representants al Parlament Europeu i no vull deixar en mans de ningú aquesta elecció. Aquesta cita gaudeix d’una transcendència i importància en majúscules. Diumenge no valen les excuses, abans d’anar a la platja, d’excursió o a dinar amb els amics, podem passar pel col·legi electoral, tot plegat anar a votar són dos minuts, jo hi aniré!\nArticle publicat al Diari del Baix Penedès, 05/06/09\n*Recomano la lectura d’aquest article: El segundo rapto de Europa una reflexió en clau europea des d’una perspectiva diferent, un text molt interessant escrit per la professora de Dret Internacional Privat de la UAB, Blanca Vilà. Després de llegir-lo a la premsa el passat dimarts 2 de juny, vaig pensar en publicar un enllaç però la manca de temps m’ho ha impedit i aprofitant l’avinentesa, l’adjunto en aquesta ocasió.


Feina per fer... - Sies.tv\nFeina per fer…\nDenis Pereta Comunicador 360º 24/12/2013\nEl diumenge 15 de desembre va ser un gran dia pel Principat i la Catalunya Nord. El tren d’alta velocitat enllaçava per primera vegada Barcelona a Perpinyà amb un trajecte d’una hora i vint minuts. Un autèntic progrés que permetrà sense cap mena de dubte a la capital del Rosselló trobar cap al sud unes vies de desenvolupament tan al nivell econòmic, com cultural o bé turístic.\nPerò mirant les notícies el mateix dia a la televisió catalana, notava com un sentiment de vergonya quan s’ensenyava el mapa del traçat entre Barcelona i París i que veia encara aquest tram entre Perpinyà i Montpeller que no s’havia adaptat a l’alta velocitat. Com si, els nord catalans no haguéssim fet els deures!\nAfirmar com ho va fer el ministre dels transports francès, que es tornaria a estudiar els beneficis d’acabar aquest tram, és una provocació més de com el poder centralitzador francès ha tractat durant molts anys els habitants de la Catalunya Nord. Però clar, considero que si els que decideixen ens tracten d’aquesta manera serà també perquè no hauran trobat mai cap mena de pressió social per tal de que les coses canviïn. Com voler que les coses evolucionin si no hi hagut mai cap moviment social per empènyer els polítics locals i nacionals a decidir un altre futur per les terres rosselloneses? Com a català, sóc content de poder viatjar cap al sud sense haver de canviar de tren, però sóc també una persona que pensa que una societat que avança pel bon camí és una societat que connecta el més fàcilment els pols de coneixement.\nMés opinions de Denis Pereta\nEn el vintè aniversari del Memorial Passatges de Portbou. Elogi del contramonument.


Empresa distribuidora d'Equips d'Energies Renovables\nPer un futur energètic\nEl motor de la vida és el vincle, tot està enllaçat, i res és autosuficient. El nostre planeta es sustenta en un equilibri en el que cada ésser té el seu lloc i que només existeix per la presència de l’altre. Un equilibri fràgil que pot trencar-se fàcilment.\nEn els darrers temps, aquest equilibri s’ha trencat. La societat ha sotmès el medi ambient maltractant-lo i adaptant-lo a les seves necessitats. Amb l’ús desenfrenat dels recursos fòssils i el creixement exponencial de la població mundial i de les seves necessitats, ha arribat el moment de fer un canvi de mentalitat en referència al consum de certs recursos i a la nostre manera d’entendre la vida i el món, pel bé del nostre planeta i de la nostra espècie.\nAra és el moment de les energies renovables, energies netes i segures que no generen cap mena de residus, amb un gran potencial i que poden suplir les nostres necessitats energètiques. Elles ens marquen el camí, ara només cal que nosaltres despertem la nostre consciència i ens unim per a fer un planeta millor, més net, perquè ja és massa tard per a ser pessimistes.\nEl progrés és un dret de la humanitat. És el dret a la seguretat, a la salut i el confort.\nEl progrés és el benestar de les persones, però també és el seu futur, perquè cal un progrés que respecti els recursos naturals i asseguri un futur sostenible. Aquest futur és el que dóna sentit al nostre treball, un compromís permanent amb el progrés de les persones i amb la preservació de l’entorn natural.\nDes de Domini Ambiental t’estenem la mà per anar plegats cap al progrés i cap a un futur energètic net i sostenible. Perquè l’important no és el que hem perdut, sinó el que encara ens queda i mirar cap al futur amb un somriure.


Autonòmic de relleus | Sense Límits Aventura\nHome » NOTICIES TRIATLO » Autonòmic de relleus\nEscrit Per Rafa Mora en Feb 2, 2018\nEl Campionat de la Comunitat se celebra diumenge a Villanueva de Castellón\nEl duatló de Vila-real animarà un cap de setmana on queda ajornat el Duatló a Crevillent\nEls duatlons continuen el seu camí durant l’hivern. I arriba el Campionat Autonòmic de relleus. Una prova explosiva, un altre títol en joc dels molts que hi haurà aquesta temporada 2018. L’altre front obert a la Comunitat serà el Circuit de Castelló, que tindrà la seua segona cita, a Vila-real, i ens quedem amb les ganes del Duatló de Crevillent No Drafting.\nVillanueva de Castelló acull el seu duatló, realment ràpid i curt, amb 2,5km a peu, 10 de ciclisme i 1,25km de carrera a peu per acabar. Serà una prova que, a més de ser Autonòmic de l’especialitat, formarà part del Circuit de Duatlons de la Ribera del Xúquer.\nCada equip estarà format per tres corredors o corredores. Cadascú farà un dels tres sectors. El centre neuràlgic estarà al parc de l’Estació de la localitat de la Ribera.\nMés de 60 equips\nHi ha apuntats més de 60 equips a la prova, que es preveu realment atractiva per la seva velocitat. En total, més de 180 duatletes. També hi haurà, paral·lelament durant el cap de setmana, però el dia abans, dissabte, la fase provincial dels Duatlons Escolars.\nCastelló: 2ª cita\nL’altre punt de mira del duatló és a Castelló. El Circuit de Duatlons de la província rep la segona prova després de la disputada a Almenara. Ara toca Vila-real. La prova serà el dissabte dia 3 amb la distància sprint (5/20/2,5), que a més serà Copa Provincial de Castelló.\nAjornat el NDS Duatló Crevillent\nEste cap de setmana havia de viure’s a Crevillent el Duatló Crevillent, inici de la No Drafting Series. La prova però ha estat ajornada fins pròxim 11 de novembre per qüestions administratives, una vegada part del seu recorregut coincidia amb el recorregut que l’etapa de la Volta Ciclista a la Comunitat Valenciana farà dissabte 3 de febrer per terres alacantines.\nL’inici de la No Drafting Series haurà d’esperar al pròxim 4 de març a Orihuela.\nClub Trail de Morvedre\nCap de setmana en ebullició\n‘Joelettes’ altruistes a Ibi\nUna setmana d’aventura | Sense Límits Aventura - […] Autonòmic de relleus […]\nResultats del cap de setmana: Trail May 1, 2017\nAlmedíjar, espases en alt Feb 13, 2018\nUn debut “Top” Sep 21, 2015


#OpiniónAP Aigua va, per Clara Giner (@clginer) - Valencia Plaza\nMar i Muntanya (111) / OPINIÓN\n‘L’aigua és bona quan hi ha eixut, si n’hi ha massa, tururut’\n‘Mai plou a gust de tothom’\nAlerta roja per pluges fortes. Sembla mentida com encara ens afecten els esdeveniments atmosfèrics. En plena era digital la naturalesa torna a guanyar i ens posa a la mida de les nostres circumstàncies. Aquest cop per una ciclogènesi o macroborrasca que altera el nostre dia. Per començar carrers anegats, carreteres tallades i cotxes i garatges plens d’aigua. Després, els xiquets a casa, ahir -almenys a molts pobles de la Marina- no van anar a l’escola amb tots els malsdecaps que això genera pels progenitors afectats que sí que van haver d’anar a treballar. S’activa llavors el protocol iaia, que sempre queda aprop. I el fenòmen paraigües trencat.\nA d’altres aquesta conjunció de masses d’aire fred que genera baixades de temperatura, inestabilitat i ruixats ens permet en canvi una jornada de pijama, sopeta i calefacció. No convida el temps a eixir al carrer. Només i de presseta fem cas a un consell dels de sempre. Treure les plantes a regar a la terrassa i retirar les macetes que pengen al balcó no siga cas que caiguen al carrer pel vent. Així ens estalviem sobresalts i aigua, que tot i que quan plou plou, quan no plou tenim períodes llargs de sequera. I això no és cosa d’ara. Ve de lluny.\nA la terreta tradicional, tan catòlica i llauradora, han sigut sempre benvingudes les processons i pregàries a les verges i als sants per tal que ploguera i no es fes malbé la collita. Ara aquesta litúrgia es veu cada cop menys tot i que la devoció dels grans i els costums dels pobles encara fan que estiguen arraigades quan arriben les festes patronals.\n‘Novembre humit, et farà ric’.\nI és que per molt que ho intentem no ens acabem d’acostumar. Som carn de secà i quan plou tots són imprevistos. Amb l’aigua a mansalva mai se sap. Hem d’anar amb cura amb els barrancs i són habituals els desprendiments en les carreteres i camins, els arbres caiguts, sense oblidar els rius…\nEncara que ens quedem embadalits davant la finestra mirant l’aigua o ens arriben imatges de catarates a la cala del Moraig (El Poble Nou de Benitatxell) acceptem que el que prima aquests dies és la comoditat. El Sol sempre és el nostre aliat. L’aigua ens deixa en remull.\nTot i que la terra respire agraïda i la collita futura també. I mentrestant la mar desvanida amb les seues ones torna a reclamar allò que antany era seu. Platges desaparegudes la de les Deveses a Dénia on l’aigua arriba a tocar la paret d’alguns xalets.\nEns pensem que ho sabem tot però al final qui mana és el temps, l’oratge. Potser hauríem de tornar a consultar els almanacs, aquells calendaris d’abans que incloïen dades astronòmiques, pronòstics metereològics, festes dels pobles i saviesa popular. Un llibret que oferia consells pràctics lligats al camp. Jo us recomane el ‘Calendari dels Brillants’, que ja porta trenta anys.\nEncara tenim reminiscències llauradores.\n‘Pluges de novembre omplen barrals i curen tots els mals’.


Desallotgen un edifici ocupat a Olot - Diari de Girona\nDesallotgen un edifici ocupat a Olot\nDesallotgen un edifici ocupat a Olot Diari de Girona\nUna empresa especialitzada va desallotjar ahir un edifici ocupat al nucli antic d'Olot. L'immoble, de tres plantes, està situat al número 5 del carrer de l'Aigua, a tocar de la plaça del Conill d'Olot. L'edifici va ser ocupat a la seva totalitat l'any 2017, just després de ser reformat, i feia dos anys que un grup s'havia instal·lat a l'edifici i que, segons els veïns, eren responsables de cert malestar i conflictivitat a la zona, segons informava ahir Ràdio Olot.\nAquest dijous al matí una empresa especialitzada de Barcelona va entrar a l'edifici per efectuar el desallotjament a instància de la propietat després de rebre un requeriment de l'Ajuntament.\nDurant una hora, una desena de persones van fer fora els ocupes que estaven a l'interior de l'immoble, i algunes persones es van concentrar a l'exterior de l'edifici per protestar contra el desallotjament. L'expulsió, però, es va fer sense incidents i amb total normalitat per part de les persones que vivien a l'immoble ocupat. De fet, segons avançava Ràdio Olot, alguns d'ells haurien arribat a un tracte econòmic amb la propietat de fins a 1.000 euros per tal d'abandonar l'edifici.\nEl desallotjament va fer evident el mal estat de l'immoble. De fet, la mateixa empresa va retirar desenes d'objectes i mobles que s'acumulaven a l'interior dels habitatges.


recomana.cat - Crítica de l'obra: Akelarre | «El vermell està de moda» per Andreu Sotorra\nDe broma n’hi ha molta. De bon humor, també. D’ironia, un tros llarg. De riure’s del ridícul dels hàbits socials, un cistell ple. Però, en un moment donat, sembla que tot això s’esvaeixi, més aviat es glaci, i quan apareix la Caputxeta —“el vermell està de moda”, diu— el seu monòleg sobre el conte popular que tothom coneix es converteix en una clara denúncia sobre la violència de gènere amb xifres incloses de dones assassinades pel masclisme que el comptador del guió, malauradament, potser haurà de tenir la cruel missió d’anar actualitzant a manera que avanci l’espectacle.\nComenço per aquesta peça de la Caputxeta que interpreta l’actriu Laia Alsina, dins del xou d’aires de cabaret «Akelarre. Dones que fumen i canten», de la companyia The Feliuettes, perquè sembla que totes les altres, en un evident i no gens dissimulat acte de feminisme militant però també d’autocrítica sobre la mateixa reivindicació, convergeixein en el de la Caputxeta, un personatge que més que mai ha recuperat el seu protagonisme com a dissortada icona del que la versió original ja va preveure segles enrere. L’«Akelarre» deixa per uns minuts de ser «akelarre de cabaret» i, amb una atmosfera tintada de vermell, es transforma en un clam que, disfressat de dolcesa i ingenuïtat, diu «ni una més!».\nThe Feliuettes ha creat un espectacle a múltiples mans —la fitxa artística ho deixa ben clar— que enriqueix el resultat en contingut sense que es noti la procedència diversa de l’autoria. Unitat d’acció amb un objectiu molt predeterminat que és el de retratar i esgarrapar en algunes de les etapes de la vida de les dones de la mà de tres personatges femenins que enganyen els espectadors fent evidents els seus desitjos d’empatitzar amb segons quins privilegis i costums atribuïts tradicionalment als homes. He dit tres personatges femenins (les actrius i cantants Laia Alsina, Maria Cirici i Laura Pau) però aquesta vegada també Gerard Sesé —pianista— aconsegueix tenir un relleu especial amb el seu estat i posat vulnerable, precisament perquè és home, i el seu desig amagat de passar per alguns dels períodes exclusius de les dones.\nLa dona embarassada, la dona i el part, la dona i el dilema del tàmpax, la copa menstrual o la vella compresa —una de les peces més ben rebudes per l’auditori—, les febleses de les princeses Disney o l’ús i abús del porno són alguns dels arguments més sonats —a més del ja esmentat de la Caputxeta— de les peces d’aquest muntatge que també fa picades d’ullet al cuplet casolà i, fugaçment, en un dels exquetxos, a tres pseudoTeresines a la catalana i de tota la vida.\nI tot això, sempre amb el fil de les intervencions musicals, solistes o en trio, la companyia combina un seguit de registres: el cuplet, el jazz, el rap, el pop..., registres que es barregen amb el joc del cabaret més enllà del cabaret, amb subtils canvis de peces de vestuari i en un macrohomenatge «vaginal» que s’empara en la imaginació escenogràfica de grans cortinatges i la fantasia de la veu en off de la veterana actriu Vicky Peña, una Madame Big Lips, que reparteix carnets de dona com cal amb dret a entrar en el seu món. The Feliuettes han crescut per dins i s'expandeixen per fora amb menys ingenuïtat i més dards a la diana de tot el que hi ha per dir i que, ni que sovint potser s’hagi dit, sembla que no tothom ho hagi encara escoltat prou. (...)


La Pedrera - "Casa Milà" - La Torre de Barcelona\nLa Pedrera – “Casa Milà”\nA. Asensio 20 novembre, 2019\n1 La Casa Milá, coneguda per tots com La Pedrera pel seu aspecte petri, és un sorprenent edifici modernista creat per Gaudí entre 1906 i 1912.\n1.2 La Pedrera per dins\nLa Casa Milá, coneguda per tots com La Pedrera pel seu aspecte petri, és un sorprenent edifici modernista creat per Gaudí entre 1906 i 1912.\nLa Pedrera, situat en el Passeig de Gràcia 92, reflecteix la plenitud artística de Gaudí en un moment en el qual treballava en diferents projectes de la ciutat comtal.\nEn 1900 el Passeig de Gràcia era l’avinguda més important de la ciutat, on es van començar a construir edificis emblemàtics, es van instal·lar els millors teatres i cinemes i les botigues, restaurants i cafeteries més exclusives.\nVa ser també on els burgesos amb més diners i amb més embranzida van decidir edificar les seves cases i, en una carrera de gosadia i exhibicionisme, van encarregar els projectes als arquitectes més prestigiosos del moment.\nLa construcció de l’edifici va ser complexa, amb problemes financers i legals.\nL’arquitecte va ser molt més allà de l’estimació pressupostària prevista i no va respectar els reglaments de l’Ajuntament: l’edifici era il·legal en el volum construït.\nLa part de la golfa i el terrat excedien el màxim permès i un dels pilars de la façana ocupava una part de la vorera del Passeig de Gràcia.\nFinalment, la Comissió de l’Eixample va certificar que l’edifici tenia caràcter monumental i no havia d’ajustar-se estrictament a les ordenances municipals.\nLa Pedrera per dins\nAl principi, accedeixes a la planta principal, en la qual van tenir la seva residència els senyors Milá. En l’actualitat alberga un gran espai d’exposicions.\nEndinsant-se una mica més en l’edifici, recorres un pis en el qual es pot veure la “simulació” d’un habitatge pertanyent a una família burgesa de Barcelona a principis del segle XX.\nLa part més peculiar de la Pedrera és el terrat. En aquesta original zona les torres de ventilació i les xemeneies es converteixen en sorprenents escultures de guerrers petrificats.\nÉs la millor zona sens dubte, on també és possible contemplar el centre de Barcelona des de les altures.\nSi voleu evitar les llargues cues per a comprar les entrades, podeu comprar-les de forma anticipada en la web oficial de la Pedrera:\nRespecte als preus, podem veure que hi ha 3 tipus d’entrades,\n– La Pedrera Essencial (amb un cost general de 22€)\n– La Pedrera Premium (amb un cost general de 29€)\n– La Pedrera Night Experience (amb un cost general de 34€)\nDes de novembre fins a febrer: (Dilluns a diumenge: de 9.00 a 18.30 hores).\nDes de març fins a octubre: (Dilluns a diumenge: de 9.00 a 20.30 hores).\nA. Asensio 21 novembre, 2019