Entendre com hem arribat fins aquí: el camí a la crisi | Des de la Mediterrània\nPàgina d'inici › Cultura i Societat › Entendre com hem arribat fins aquí: el camí a la crisi\nMentre la crisi econòmica obre informatius cada dia, molt pocs analitzen el procés que ens ha portat a aquesta situació de recessió i atur brutal. D’això en parla José García Montalvoal seu llibre De la quimera inmobiliaria alcolapso financiero. Un anàlisi crític, molt crític, contra els polítics i els empresaris que ens han portat a aquest punt.\nEntendre com hem arribat fins aquí. Comprendre com, què i qui ens ha portat a una situació tan extrema. Volia saber-ho. Ara que més o menys ho entenc, encara em sento més indignada, més impotent. Em pregunto com determinats polítics i empresaris van tenir la sang freda d’ocultar les dades que apuntaven a la creació d’una bombolla immobiliària, aquelles dades que eren la premonició d’un desastre anunciat. Uns personatges que, per cert, ara viuen amb la impunitat total mentre els altres treballem de valent per aixecar allò que ells van ensorrar.\nUna dada que cal destacar. Entre 1980 i 2001, el preu de la vivenda a Espanya va créixer un 124%. A la resta de països, la mitjana estava en el 19%. Sobren els comentaris.\nAra toca recollir les llavors mal sembrades per plantar-ne de noves i començar a créixer de nou. Però, aquesta vegada, de forma més sana, natural i productiva. Deixar enrere l’època en què el preu de la vivenda a Espanya no podia baixar i en la qual pagar una hipoteca era millor que pagar un lloguer, ja que, al final, l’habitatge és la teva propietat. No ho dubto: ens en sortirem. Millor o pitjor, però tirarem endavant. Ara, l’efecte pèndol està en contra nostra, però ens l’acabarem posant a favor.\nSegurament, aquells que es van carregar el sistema són molt pocs en comparació amb aquells qui l’hem d’aixecar de nou. Sí, es van cometre molts errors en el passat, la majoria dels quals han quedat impunes. D’aquells errors que, en el fons, se’t fiquen dins el cos i se’t mengen de ràbia. Però és hora de caminar endavant amb el passat present per un motiu: no cometre els mateixos errors. Endavant, sempre endavant.\n‹ Un viatge (inter)galàctic a través del catàleg de Charles Messier: M25, un cúmul obert de 90 milions d’anys d’antiguitat\nUaiomini: tu points ›\n5 comments on “Entendre com hem arribat fins aquí: el camí a la crisi”\n24/05/2012 a les 20:39\nVeure com l’Estat va regalant a la Banca els diners públics, els diners que haurien de ser de tots, els que eren per a l’Educació, la Sanitat i les Pensions, em treu de polleguera.\n25/05/2012 a les 23:50\nQui va cometre errors? No pas jo. Ni el veí que ha perdut la feina, malgrat l’abnegació que hi posava. No ‘es van cometre errors’. Això, disculpa, no és cert. Sí que és cert que alguns no van fer la feina (no hem d’utilitzar formes reflexives ni impersonals) i molts se n’han aprofitat. No puc estar d”acord en socialitzar les cagades d’uns quants. Potser sí que haurem d’aixecar-nos, però m’agradaria veure a la presó un munt de personatges que ara per ara surten per la tele obsequiant consells per salvar el món: a la merda! (Perdó)\n27/05/2012 a les 17:55\nRecordem com des del Govern del PSOE es deia (una vegada ja havia explotat la bombolla immobiliària), que ho havien d’haver aturat des del Govern i haver-ho fet molt abans.\nRecordem com al 90’s a Espanya es construïen més vivendes que a França i Anglaterra juntes.\nRecordem quan no hi havia prou grues de la construcció i es compraven a l’exterior.\nRecordem com els grans Bancs i les Caixes (amb el PSOE i amb el PP), no han declarat la veritable magnitud dels seus comptes (atrapats pel valor del sol i dels pisos que tenen en propietat, i de les hipoteques que no arribaran a cobrar mai).\nRecordem com el Banc d’Espanya ho ha permès.\nRecordem quan a cada cantonada hi havia una tenda de venda de pisos.\nHi ha tants culpables polítics i del sector econòmic que els compradors particulars de vivendes (per compres no especulatives), no em semblen gens culpables.\nAnima veure que creus fermament en que ens en sortirem. Tant de bo tinguis raó.\n27/05/2012 a les 21:41\nAntoni, en cap moment volia dir que els “errors” (i poso entre cometes perquè, òbviament, molts es van portar a terme conscientment) fossin errors comesos per tothom. Rellegint l’article veig que es poden malinterpretar les meves paraules. Moltes disculpes, ja que veig que d’aquestes frases se’n pot extreure una informació que no era la que volia transmetre. Comparteixo totalment la teva opinió Antoni, totalment. De fet, aquest text volia reflectir això que transmets amb les teves paraules. Perdó, si no s’ha entès així.


Les fotos de Ferran Torres confirmant la seva relació amb la filla de Luis Enrique - XCatalunya.cat\nFerran Torres i Sira Martínez, la nova parella de moda\nSira Martínez reacciona a la publicació de Ferran Torres\nFerran Torres s’ha convertit en jugador del FC Barcelona. Després de molts dubtes i molts de mal de caps, el futbolista valencià ha pogut ser inscrit com a membre del primer equip. La sortida de Philippe Coutinho i la renovació de Samuel Umtiti han ajudat a alliberar la massa salarial i a fer-ho realitat. Torres ja vesteix la samarreta blaugrana i ja l’hem pogut veure tocar pilota.\nL’extrem valencià va arribar al Barça com a petició expressa de Xavi Hernàndez. L’entrenador terrassenc estava enamorat del jugador del Manchester City i no va parar d’insistir fins que Joan Laporta va aconseguir tancar el seu fitxatge. Ara, després d’unes setmanes a Barcelona, hem conegut que manté una relació amb Sira Martínez, la filla gran de Luis Enrique. Ells mateixos ho han confirmat amb imatges publicades a Instagram.\nTorres ha estat present en un torneig de Martínez en el Real Club de Polo de Barcelona. La Sira sempre ha estat una amant dels cavalls i competeix fent de geneta. La seva parella no la va voler deixar sola i ambdós van voler compartir aquest moment a xarxes socials.\nEls fills de Luis Enrique i, especialment la Sira, fan vida a Barcelona, ja que viuen amb la seva mare, amb la catalana Elena Culell. És probable, doncs, que aquesta relació hagi acostat Ferran Torres al FC Barcelona i a Catalunya. Les relacions a distància no sempre són bones, així que l’ex del City i del València hauria volgut estar a prop de la seva parella.\nA més, el tècnic va avalar aquest traspàs. L’exjugador del FC Barcelona i del Reial Madrid, ara entrenador de la Selección Española, va recomanar al Barça fer-se amb Ferran Torres. El coneix bé, confia en ell i considera que aporta molt de gol i moltes assistències a l’equip.\nTags: Ferran Torres, Luis Enrique\n8 pensamientos sobre “Les fotos de Ferran Torres confirmant la seva relació amb la filla de Luis Enrique”\nRetroenllaç: Aquest equip de la lliga espanyola s'interessa per la cessió d'Óscar Mingueza - XCatalunya.cat\nRetroenllaç: Cop d'efecte d'aquests dos laterals per fitxar pel Barça el més aviat possible - XCatalunya.cat\nRetroenllaç: El Barça té Adama a tocar: Els detalls de la jugada de Mateu Alemany per poder inscriure'l - XCatalunya.cat\nRetroenllaç: Signatura imminent: Aubameyang caçat a Barcelona a punt de fer això - XCatalunya.cat\nRetroenllaç: El Barça vol "robar" aquesta jove perla al Liverpool - XCatalunya.cat\nRetroenllaç: La primera foto de Ferran Torres amb la seva parella, Sira Martínez - XCatalunya.cat\nRetroenllaç: El Barça ja sap què fer amb els diners de Ronald Araújo si finalment marxa al Chelsea - XCatalunya.cat\nRetroenllaç: El possible destí de Ferran Jutglà a final de temporada - XCatalunya.cat


EL BLOG DE L'ARXIU HISTÒRIC DE ROQUETES-NOU BARRIS: La BODEGA MUNICH de Can Peguera\nLa BODEGA MUNICH de Can Peguera\nA les cases barates de Can Peguera, durant la dècada de 1930 hi havia la bodega Munich. Ubicada al número 37 del carrer d’Espinauga, era punt de reunió d’activistes, principalment anarquistes. La raó d’això es degué a què en aquest barri obrer, la CNT tenia gran influència, fet pel qual el va convertir en el nucli urbà de tot Barcelona i el segon de Catalunya de major d’implantació obrera amb afinitat a la ideologia anarcosindicalista.\nUn client força habitual era en Manuel Molin, “Juanele”, secretari general de la FAI i director de la revista “Tierra y libertad”. Altres clients van ser aquells veïns del barri que formaven part de l’equip de redacció del diari “Solidaridad Obrera”.\nQuan va esclatar la Guerra Civil, el local es va convertir en la seu del Comitè Local de Milícies, i després, durant els primers anys de la postguerra i sota el règim franquista, fou emprat per les noves autoritats com a local per censar la població del barri.\nPublicado por Arxiu Històric de Roquetes-Nou Barris en 16:57


El jardí de la Fundació Josep Amat\nLa Fundació Amat, es va constituir l’any 2001 amb l’objectiu de divulgar i conservar el llegat d’aquest notable pintor català, Josep Amat i Pagés (1901-1991) eminentment paisatgística que es situa entre l’expressionisme i el fauvisme.\nL’any 1988 se li concedeix la creu de Sant Jordi per la seva trajectòria pictòrica i se li dedica una petita plaça al carrer Julio Verne amb General Mitre, al costat del seu primer domicili. A conseqüència de les obres d’ampliació de la Ronda, l’any 1962 la família es trasllada al carrer Manacor 10, l’actual seu de la Fundació. La casa, situada en un terreny en pendent davant dels jardins públics del turó del Putxet, tenia un jardí esgraonat amb terrasses i escales que donaven al carrer Felip Gil. El pintor va impulsar una remodelació que va permetre guanyar un garatge i un jardí sense desnivells, a peu pla de la planta baixa de la casa.\nFaçana interior de la torre on hi ha la Fundació Joan Amat.\nA la imatge destacada, Vista general del jardí, amb l’estany central i, al fons, el fals pebrer.\nAixí doncs, aquest petit jardí situat sobre el garatge, comprèn un espai diàfan de gespa sempre verda amb dos parterres laterals on creixen diferents espècies d’arbres i arbusts. La poca insolació de l’indret, a causa dels grans edificis del voltant va determinar el caràcter ombrívol del seu disseny. Es van descartar les flors i es van prioritzar els arbres per ocultar els edificis adjacents.\nAl bell mig, un petit estany circular amb un brollador, ple de nenúfars i peixos vermells imprimeix un estil romàntic al jardí. En Joan Amat, el tercer fill, ens diu que els peixos contribueixen a eliminar els molestos mosquits que apareixen a l’estiu. Tanmateix comenta que el pare hi va plantar quatre pollancres que van haver de tallar en fer-se grans a causa de les queixes d’alguns veïns ocasionades per la dispersió de les llavors. Efectivament, la llavor d’algunes espècies de pollancre es portadora d’un plomall o borrissol de color blanc molt lleuger que es dispersa a través del vent. L’alliberament massiu d’aquest borrissol pot causar molèsties a les mucoses i produir algun tipus d’al·lèrgia. Sovint forma extenses catifes blanques en llocs molt allunyats del seu origen per la qual cosa rep el nom d’arbre blanc.\nd’Olga Sacharoff, cuit per Llorenç Artigues, dos bons amics d’Amat i tots ells artistes de la Colla\nEl conjunt d’arbres d’aquest petit jardí estan ben nodrits gràcies a les aigües que baixen del turó del Putxet i del rec del parc. La casa, com d’altres situades en aquest vessant de Collserola, té un pou inhabilitat per impediments legals, però que mostra l’evidència de la riquesa hídrica d’aquest indret. Al costat del pou un mural ceràmic d’Olga Sacharoff, cuit per Llorenç Artigues, ens mostra un delicat motiu floral.\nEls arbres destacats d’aquest jardí són dos pebres bords (Schinus Molle) d’entre 70 i 80 anys que estan situats en dos parterres entapissats per un conjunt de plantes herbàcies i arbustives com les clivies, les fulles d’acant, les heures i les falgueres. Un xiprer (Cupressus sp.) molt alt i prim una mica esclarissat a la base com a símbol d’acollida i hospitalitat i dos conjunts de llorers (Laurus nobilis) que s’enfilen força amunt aromatitzant l’espai.\namb el sortidor i els peixos vermells.\nAl final del jardí s’intueix una mena de pèrgola amb una glicina groga emparrada i en els parterres laterals trobem altres arbres més joves com dos truanes i algun arbust significatiu com el galzeran.\nFals pebrer (Schinus molle)\nEl pebrer bord o fals pebrer és un arbre originari dels altiplans de Bolivia, Xile i Perú i és molt apreciat com arbre ornamental per vestir carrers i places de moltes ciutats. La seva forma pèndula semblant al salze, l’aroma suau i agradable de les fulles, i l’ombra que projecta la seva frondosa capçada, són alguns dels trets més característics i atractius d’aquesta espècie. També és un arbre molt sofert que tolera la sequera i les altes temperatures.\nEl fruit, en forma de petites baies rosades que s’agrupen en atapeïts raïms, desprèn una olor força semblant al pebre genuí i pot confondre’s. Es pot menjar en petites quantitats però és lleugerament tòxic. No és una espècie picant, però s’utilitza com a pebre rosat per donar color i aromatitzar els plats donant-los un sabor dolç, afruitat i lleugerament àcid.\nEls corbs marins són un grup d’ocells que formen la família dels falacrocoràcids; als Països Catalans se n’observen dues espècies: el corb marí gros (Phalacrocorax carbo) com a hivernant molt comú i el corb marí emplomallat (Phalacrocorax aristotelis), espècie amenaçada però que els últims anys està en clara expansió pel litoral català. Són ocells marins, costaners, de dimensions mitjanes, d’uns 90 centímetres. Tenen el plomatge negre o molt fosc, amb taques blanques a les galtes i a la part superior del coll i una taca groga ataronjada a la base del bec, que és llarg, estret i afuat; el coll és allargat i té forma de S. Les potes són curtes i fosques; els dits estan units per una membrana, característica de tots els pelicaniformes. Són ocells pescadors: quan localitzen una presa, es capbussen amb un petit salt, perseguint-la propulsant-se amb les potes palmades, estirant el coll i, finalment, capturant-la amb el bec; aquestes immersions poden arribar fins als 30 metres i durar alguns minuts; aquesta habilitat els fa vulnerables a alguns ormejos de pesca, sobretot el tremall o les xarxes abandonades. Les seves plomes no són impermeables, per això és típic veure’ls posats en una branca, assecant-se, amb les ales esteses. Els corbs marins nien en colònies, en arbres, illots rocallosos o penya-segats. Els ous són d’un color blavós i les cries s’alimenten per regurgitació.\nLa dita: Quan l’octubre és acabat, tots els ocells d’hivern ja són arribats.


L'Ametlla també celebrarà una consulta el 25-A - somVallès\nMollet Decideix es presentarà oficialment el dimarts 2 de febrer a La Marineta\nDimecres, 27 de gener de 2010 | 05:00h\nAmetlla del Vallès, Bigues i Riells, Llinars del Vallès, Mollet del Vallès, Roca del Vallès, la\nL'Ametlla del Vallès se suma al llarg llistat de municipis del Vallès Oriental que celebraran una consulta popular sobre la independència de Catalunya el diumenge 25 d'abril, juntament amb Granollers, Mollet, la Garriga, la Roca, Bigues i Riells o Vilanova. Aquest dilluns 25 de gener al vespre es va constituir la plataforma cívica l'Ametlla del Vallès Decideix, que serà l'encarregada d'impulsar la campanya pel dret a decidir i el referèndum del 25-A. A l'acte hi van assistir una cinquantena de persones que buscaran la màxima participació possible, tant d'entitats i associacions del poble com de particulars, amb el compromís "que no prengui protagonisme cap formació ni partit polític".\nA pocs quilòmetres de l'Ametlla, a Bigues i Riells, el mateix dilluns al vespre es celebrava la primera assemblea de la plataforma que impulsa -tal i com va avançar AraVallès- una consulta popular al municipi. A la trobada hi van assistir una seixantena de persones, que aquest mateix dimecres es reuniran de nou per crear oficialment Bigues i Riells Decideix. Els impulsors del referèndum, entre els quals hi ha militants tant de CiU com d'ERC, ja s'han posat en contacte amb l'Ajuntament per veure si aquest està disposat a donar un cop de mà a la iniciativa. El dijous 28 es celebra a l'Ajuntament un ple ordinari en el qual, si no passa res estrany, es presentarà una moció d'urgència per recolzar o no la consulta. El PSC i el PP no hi donaran suport; CiU i ERC sí. Per tant, amb empat a sis regidors, tot dependrà del representant d'ICV i regidor de Medi Ambient Jordi Clua.\nMollet Decideix es presenta en societat\nPer la seva banda, Mollet Decideix -plataforma que va començar a caminar el passat 13 de desembre- ha convocat per al proper diumenge 31 de desembre, a les set de la tarda al Casal Cultural de Mollet, la segona assemblea general de voluntaris, on es prendran les decisions prèvies a la presentació pública de dos dies després. És a dir, que el 2 de febrer a les vuit del vespre a La Marineta la comissió ciutadana que organitza la consulta es presentarà en societat. Aquell dia es donaran a conèixer els portaveus, el calendari d'actes, el logotip de la plataforma i el manifest de la comissió, que subratlla que "el debat legítim sobre la independència està cada cop més present en la societat catalana, i apareix com una alternativa possible a l'actual situació". A més, el dia 2 es convidarà a les entitats molletanes a participar. I el dissabte 6 de febrer a la una del migdia es farà una calçotada solidària per una Mollet amb dret a decidir.\nA la Roca hi haurà tres urnes\nA la Roca del Vallès també preparen la consulta del 25-A. El passat 15 de gener es va constituir la plataforma, i aquest dilluns ja es van reunir al Centre Cultural del municipi una vintena de persones per començar a treballar en l'organització. La Roca del Vallès Decideix organitzarà actes informatius tant al centre del poble, com a la Torreta i Sant Agnès -de fet, el dia de la consulta es col·locaran tres urnes. L'objectiu, sigui quin sigui el vot, és fomentar la participació.\nLlinars Decideix ja penja pancartes\nAmb la penjada de pancartes en els principals punts del municipi, Llinars del Vallès Decideix dóna per iniciat el compte enrere fins al 28 de febrer, dia de la consulta al municipi, i també a Caldes de Montbui, Sant Feliu de Codines i Castellterçol. Durant els propers dies la plataforma organitzadora celebrarà quatre conferències sobre la viabilitat d'una Catalunya independent, una botifarrada, un karaoke, un concert i un ball, una taula rodona amb els polítics del municipi, unes xerrades amb els diferents col·lectius d'immigrants, una bustiada a tots el domicilis amb informació sobre la consulta i la invitació a participar-hi, una cercavila amb gegants, trabucaires, diables i xocolatada, i el pregó del carnestoltes d'enguany. Tot plegat al marge de la organització de la consulta pròpiament dita.


Caca d'ocell sobre la Casa Blanca\nNICOLÁS VALLE Actualitzada el 02/07/2011 00:00\n260x366 El president nord-americà, Barack Obama, dijous a Filadèlfia. / SAUL LOEB / AFP El president nord-americà, Barack Obama, dijous a Filadèlfia. / SAUL LOEB / AFP\nEl guano va ser el fertilitzant de moda a mitjans del segle XIX. Es va descobrir que tenia nivells alts de nitrogen i fòsfor. El guano és, bàsicament, l'acumulació massiva d'excrements de certes aus marines. Abunda a la costa del Pacífic i Llatinoamèrica. La seva explotació va crear tensions en els països productors (la guerra entre Bolívia, Perú i Xile, per exemple), però va ajudar a crear les bases de l'agricultura extensiva als EUA, França i el Regne Unit en un moment clau, quan Occident necessitava alimentar les ciutats, plenes d'obrers i artesans. No està gens malament per a una cosa que és tan sols caca d'ocell.\nEl guano va ajudar, doncs, a l'expansió de la Revolució Industrial, però també va propiciar allò que anomenen "imperialisme ianqui". El 1856 el Congrés de Washington va aprovar la Guano Islands Act, que autoritzava els ciutadans nord-americans a prendre possessió, pel morro, de qualsevol illa o escull amb dipòsits de guano. Es van reclamar més de cent illes al Pacífic i el Carib.\nL'imperialisme nord-americà té l'origen en la doctrina del Destí Manifest (segons la qual els Estats Units tenen la missió divina d'expandir-se i estendre els seus valors arreu del món), però el seu fertilitzant va ser, curiosament, la merda de les gavines. El cas és que, ja fossin inspirades per Déu o pel costat fosc de la Força, les administracions nord-americanes van apostar per l'intervencionisme, amb un exèrcit omnipresent i una política exterior basada en la defensa dels seus interessos particulars a qualsevol racó del globus.\nDes de McKinley fins a Bush, passant per Roosevelt, Nixon i Clinton, tots els presidents van seguir la mateixa política, que va culminar en la victòria en la Guerra Freda i l'assumpció del paper de gendarme planetari. I ara Obama anuncia al poble nord-americà (i al món sencer, de retruc) que ha arribat el moment d'ocupar-se de les coses de casa, de centrar-se "en la reconstrucció de la nació". "Hem gastat bilions de dòlars en una època de deute -afirma el president dels EUA-. Tenim l'obligació d'invertir en el recurs més gran d'Amèrica: la seva gent". Obama està anunciant una política menys intervencionista. Vol marxar de l'Iraq i de l'Afganistan i no vol sentir parlar de Líbia. Està convençut que és la recepta màgica per resoldre la crisi, però és una aposta arriscada.\nL'intervencionisme va ser, en certa manera, l'única sortida dels EUA un cop derrotat el bloc comunista. El vencedor experimenta una gran angoixa quan no queden més terres per conquerir. L'Amèrica victoriosa, a més, va assumir el paper de gendarme mundial amb les butxaques buides. Sense enemics de la seva alçada, els EUA han lluitat els últims temps per ser la "potència imprescindible" (ho va dir el 1998 la secretària d'estat nord-americana, Madeleine Albright).\nSovint es diu que les guerres les provoca el petroli, i és veritat, però resulta poc imaginatiu. L'intervencionisme ianqui és més complex. Amb una balança comercial deficitària, els EUA necessiten ingressar milions de dòlars diaris de l'exterior que s'inverteixen en Wall Street o en bons del tresor. Per això ha estat vital l'intervencionisme que promou una imatge de solvència i poder; una propaganda bèl·lica, sovint sanguinària i cínica, dissenyada per generar confiança en els inversors.\nEl problema ara és que el sistema financer necessita més inversió que mai i l'aïllacionisme no és atractiu per als corrents salvatges de capital que ronden el planeta. Una cosa és renunciar a la caca d'ocell i una altra, molt seriosa, renunciar a la condició de potència imprescindible.


admin | Institut Caparrella | Pàgina 3\nVisita embassament “Presa del Grado”\nPublicat el 4 abril 2018 per admin\nEls alumnes de batxillerat que cursen les assignatures de Geografia i de Tecnologia van visitar la “Presa del Grado” el dijous 22 de març. L’enginyer encarregat de la seguretat de l’embassament explica i ensenya el museu i la presa de … Continua llegint →\nSortida a Planes de Son\nPublicat el 29 març 2018 per admin\nEls dies 14, 15 i 16 de març els alumnes de 3r d’ESO han estat de crèdit de síntesi a Planes de Son (Pallars Sobirà). Ha estat una experiència molt enriquidora perquè l’alumnat ha pogut gaudir d’un entorn natural … Continua llegint →\nVisitem la terra dels chicharreros, mangos i papayas\nEls alumnes de 4t ESO han guadit del seu viatge de fi de curs que aquest any ens ha portat fins a Tenerife. Han estat uns dies increïbles en els que hem pogut disfrutar de la natura, del sol i … Continua llegint →\nPublicat el 21 març 2018 per admin\nEls joves van ser els autèntics protagonistes en aquesta nova edició del Premi Federico Mayor Zaragoza, elaborant un clipmetratge de dos minuts de durada relacionat amb els drets humans i els valors que promou la UNESCO. En total es van … Continua llegint →\nLleida, març de 2018 Hem anat al teatre: Cyrano de Bergerac i hem passejat per la Història de la literatura catalana. Quin goig el de redescobrir-nos! El Departament de Llengua catalana i literatura ha tornat a dur l’alumnat de 4t … Continua llegint →\nEl departament de Ciències Naturals va organitzar una sortida pels alumnes de 2n d’ESO a Caixafòrum de Lleida els dies 9 i 12 de març. Els alumnes van participar en un taller de “Llum i color” en el que mitjançant … Continua llegint →\nCertamen de relat breu Coca-Cola\nLleida, 10 de març de 2018 Una dotzena de nois i noies de segon curs de l’ESO seuen al meu davant, bolígraf en mà, preparats per escriure. És un orgull per a l’Institut Caparrella presentar al certamen de relat breu … Continua llegint →\nAlumnat de cicles formatius d’imatge i so assisteixen a les seccions de curtmetratges de la Mostra de cinema d’animació Animac al teatre de la Llotja. Enguany la temàtica escollida de selecció dels curts era la música, la tecnologia i l’amistat. … Continua llegint →\nCelebrem la desena Jornada de Convivència\nEl passat dimarts 20 de febrer vam celebrar la desena Jornada de Convivència entre l’alumnat de 1r d’ESO i el de 6è de Primària dels pobles adscrits a l’Institut Caparrella. A partir de les 10 del matí els alumnes de … Continua llegint →


Igualada prepara un concert-revetlla a l’Escorxador amb aforament limitat — Ajuntament d'Igualada\nSou a: Inici / Noticies / Igualada prepara un concert-revetlla a l’Escorxador amb aforament limitat\nIgualada prepara un concert-revetlla a l’Escorxador amb aforament limitat\nDesprés de les restriccions que van impedir les revetlles l’any passat aquest any es reprenen alguns actes amb mesures d’aforament\nEl concert-revetlla comptarà amb l’actuació del grup Gran Premier que interpretarà cançons de tots els temps. El concert començarà a les 20h, tindrà un aformanet limitat i el públic estarà assegut respectant les distàncies i amb mascareta, sense ballar. L’entrada és gratuïta però cal inscriure’s prèviament per reservar la localitat. Les reserves es poden fer a l’oficina de l’Associació de la Gent Gran d’Igualada al Passeig Verdaguer, 67, (Casal del Passeig) a partir del 10 de juny en horari de 10h a 13h de dilluns a dijous.\nTambé es poden fer les reserves a tiquetsigualada.cat o de forma presencial el dijous 17 de juny a la taquilla del Teatre Ateneu d’11h a 1h i de 18h a 20h.\nL’activitat està organitzada conjuntament per l’Associació de la Gent Gran d’Igualada i les regidories de Promoció Cultural i Acció Social de l’Ajuntament dins el projecte “Igualada, ciutat amiga de les persones grans. amb la voluntat d’oferir un espai de trobada segur on poder celebrar una revetlla seguint totes les normatives.\nPertany a: Gent gran, Esdeveniments


22 de novembre de 2015 – Federalistes d’Esquerres\nDaily Archives: 22 de novembre de 2015\nSeminari de Federalistes d’Esquerres al Vallès Oriental\nActualitat, NotíciesBy admin 22 de novembre de 2015\nJoan Botella, Mercè Sales, Joan Lluís Pérez Francesch i Montserrat Colldeforns van participar en la trobada per debatre sobre els models de federalisme El grup comarcal de Federalistes d’Esquerres al Vallès Oriental va cel·lebrar dissabte 14 el seu primer seminari, titulat El federalisme, avui, on 45 persones de tota la comarca van participar per debatre…\nActualitat, OpinióBy admin 22 de novembre de 2015\nLa velocitat a la qual s’ha anat desenvolupant el procés en ocasions dificulta valorar cadascun dels seus passos amb prou assossec i l’oportuna distància. Tot ha anat molt de pressa i no hi ha hagut dia en aquests anys que no comportés un nou sobresalt. Propiciar l’atordiment a la ciutadania catalana ha estat una cosa…\nEl federalisme surt de l’armari (Crònica de LV sobre la Gran trobada federalista)\n“Polítics i intel·lectuals se citen en Santa Coloma per reivindicar un nou encaix de Catalunya a Espanya”. Crònica de Maite Gutiérrez a La Vanguardia sobre la Gran trobada federalista organitzada per Federalistes d’Esquerres el dissabte 21 de novembre a Santa Coloma de Gramenet.\nInspira una gran preocupació i fins temor que una coalició tan insòlita, com la de Junts per si i la CUP, i minoritària en vots sigui capaç de desafiar a la nostra democràcia, atribuir-se la representació de tot Catalunya, cridar a la desobediència de la Constitució i lleis democràtiques com si d’un grup d’agitadors es…\nLa independència no sembla una idea bona, ni desitjable, ni viable. En què millorarà la vida de la gent? Tindrem un passaport de quatre barres? Jo no em sento oprimida, ni esclava; tinc una hipoteca, com gairebé tots els espanyols, això sí que t’esclavitza. Em sorprèn que sigui impossible sortir d’una espècie de cercle viciós…\nManuel Cruz: Petita teoria del fusible\nAnna Estany i Àngel Puyol: La solució de la covid-19 ha de ser universal i assequible\nPaola Lo Cascio: Catalunya, capital La Haia\nFrancesc Trillas: L’actualitat de la nostra missió federal\nLluís Bassets: Les amistats perdudes


Alborgí – Compromís per Paterna\nAlborgí és un dels barris de Paterna amb més història. Moltes coves estan en Alborgí, té un parc molt agradable, i a més també està molt pròxim al parc Central. És un dels barris més poblats de Paterna, amb quasi 10.000 habitants. I per a millorar la seua qualitat de vida és necessari que es realitzen dos infraestructures que depenen dels diners de l’administració autonòmica: una escoleta infantil per a xiquets i xiquetes de 0 a 3 anys i el tramvia que unirà Alborgí amb Lloma Llarga i València.\nActuacions senzilles i econòmiques que Compromís farem des de l’Ajuntament per a millorar la vida a Alborgí:\n● Pavimentarem el solar del carrer Ramón Ramia el condicionarem per a aparcament.\n● Ampliarem el carril bici i el connectarem amb la resta del municipi.\n● Posarem més elements de gimnàstica en els parcs.\n● Millorarem el manteniment de les zones verdes, especialment del parc Central.\n● Millorarem la lluminària amb faroles de baix consum i que no produïsquen contaminació lumínica.\n● Obrirem el pati dels col·legis Vicente Mortes i Ausiàs March cada dia quan acaben les classes i els caps de setmana per a aprofitar les pistes com a poliesportiu per al barri, i garantirem un bon manteniment de les instal·lacions.\n● Tindrem una programació cultural estable amb música, teatre, cinefòrum, activitats per a menuts… en l’antiga casa de la cultura, que ara està desaprofitada.


Nou curs, noves activitats! - Escola Mata de Jonc\nNou curs, noves activitats!\nAquest nou curs d’activitats extraescolars l’iniciam amb algunes novetats. Ja a final del curs passat vàrem presentar una primera oferta d’activitats, per facilitar d’aquesta manera l’organització familiar. I al setembre vàrem fer una presentació dels monitors i de cada una de les nostres propostes.\nCada curs intentam millorar la qualitat de l’oferta i introduir noves activitats. L’objectiu és presentar opcions atractives, interessants i innovadores. Un cop feta la proposta, ja depèn de l’interés de l’alumnat i de les famílies. En aquest curs s’han quedat en el camí, per falta de quòrum, activitats tan atractives com "Càmera en acció", coral i corfbol, així com tampoc s’ha pogut dur a terme una activitat/taller de ràdio per a ESO.\nLes activitats d’aquest curs són: experiments, psico, teatre, judo, handbol, dansa lliure, escacs, dibuixos animats i ball de bot. Amb tot això, amb l’energia de tots els monitors i de tots aquells que ho organitzam, vos desitjam que gaudiu molt de cada una de les activitats i que aquest curs sigui profitós per a tots.


20. La salut mental al cinema | revista\nLa salut mental al cinema\nAquí us deixem una sèrie de pel·lícules i algunes sèries que tracten diferents trastorns i malalties psicològiques per poder visualitzar els efectes d’aquestes i veure com les superen, ja que patir aquestes malalties no hauria de ser motiu d'exclusió, ni s'haurien d'ignorar, sinó tot el contrari, fer ressò per tal de normalitzar-les en la societat.\nVeien el que provoquen i com influeixen a la vida diària de les persones que les pateixen, pensem que és important que nosaltres estem sensibilitzats a aquesta realitat.\nTracta d’una jove de 20 anys pateix anorèxia i torna a casa després de haver estat un llarg temps ingresada i no haver fet cap milloria.\nLa seva madrastra la porta a un doctor que tracta trastorns alimentaris d'una manera diferent.\nLa jove està en circumstàncies molt greus ja que el doctor li troba en la columna blaus de fer abdominals per les nits, està molt prima perquè no menja absolutament res i el poc que menja ho vomita.\nEs internada en una casa amb més persones que pateixen diferents trastorns on la intenten ajudar. Allí es veu el dia a dia de la noia.\nFinalment,com la noia no millora i està en circumstàncies de morir, la mare accepta que vulgui morir però en veritat ella no vol i accepta que li doni el menjar com una nena petita.\nElla escapar de casa i té una al·lucinació on es veu reflectida on es dona conta rl mal que estava fent.\nAl despertar vol tornar al refugi perquè de veritat vol seguir amb el tractament i millorar.\n'Atypical' és una d'aquelles sèries de televisió que et fan pensar sobre el funcionament de el cervell humà i com influeix de manera tan directa en les nostres vides. La sèrie narra la vida d'un noi de 18 anys diagnosticat amb trastorn de l'espectre autista (TEA) d'altes funcionalitats i del que això suposa per a la seva família i entorn. Les seves altes capacitats el porten a voler complir un somni que alhora es torna un repte important, i fins i tot obsessiu, per a una persona amb el seu trastorn: aconseguir núvia.\nPer exemple, aquest trastorn influeix a que a la persona té dificultats per comprendre els sentiments d’altres persones i per parlar dels seus propis, té dificultats en la parla i en el llenguatge, repeteix frases o paraules i per això li costa molt poder-se relacionar.\nInocència Interrumpida (1999)\nSusanna Kaysen és una adolescent a qui diagnostiquen trastorn de la personalitat. Tant el seu metge, com els seus pares, decideixen internar-la en un prestigiós centre psiquiàtric, on coneixerà diverses noies de la seva edat amb problemes més greus que els de la pròpia Susan. L'experiència vital de les seves companyes, i els savis consells de la seva tutora, la ayudarán a superar les seves pors i a prendre les regnes de la seva vida\nAquest trastorn és un tipus de trastorn mental en el qual la persona manifesta problemes per percebre i relacionar-se amb les situacions i les persones. Això causa problemes i limitacions importants en les relacions, les activitats socials, la feina i l'escola.\nJohn Forbes Nash Jr. és un brillant alumne amb esquizofrenia, que elabora la seva teoria econòmica a la Universitat de Princeton. Al començament dels anys 1950, en resposta als seus treballs i el seu ensenyament al Massachusetts Institute of Technology, William Parcher es presenta a ell per proposar-li ajudar secretament els Estats Units. La missió de John consisteix a desxifrar a la premsa els missatges secrets d'espies russos, que consideren preparar un atemptat nuclear en el territori americà. Aquest hi consagra ràpidament tot el seu temps, en detriment de la seva vida de parella amb Alícia.\nAquesta enfermetat, per exemple, és un trastorn mental greu pel qual les persones interpreten la realitat de manera anormal. L'esquizofrènia pot provocar una combinació d'al·lucinacions, deliris i trastorns greus en el pensament i el comportament, que afecta el funcionament diari i pot ser incapacitant.\nAriadna Duran, Paula Velasco i Irune Carrillo


XURROS | CAP PLAT AMB BLAT\nIngredients per a 16 xurros aproximadament\n100 gr de farina panificable sense gluten (hacendado)\nun polsim de sal (molt poca)\n1 culleradeta de postre rasa de llevat royal sense gluten\nsucre per tirar pel damunt.\nPosem l'aigua en un cassó al foc, quan comenci a bullir retirem del foc i tirem la farina juntament amb el llevat i barregem ràpidament i amb força perquè quedi una massa homogènia i sense grumolls. Costa bastant de barrejar, si fos necessari afegir una miqueta d'aigua.\nQuan ja tenim la massa preparada la posem dins de la xurrera o màniga pastissera i que reposi uns minuts.\nMentre la massa reposa, posem un cassó a foc fort amb l'oli de gira-sol. Quan estigui calent, baixem una mica la intensitat del foc i anem tirant la massa de la xurrera i els deixem que daurin bé abans de donar la volta. Quan ja estan daurats per ambdues bandes els posem damunt de paper absorbent i els passem a un plat i tirem sucre per sobre.\nLa intensitat del foc l'haurem de controlar bé ja que si els deixem tota l'estona a foc molt fort, se'ns dauraran de fora i quedaran crus per dins. Si la intensitat del foc és massa baixa ens absorbiran molt oli i ens quedaran uns xurros oliosos en excés.\nLa meva recomanació és fer-ne un i quan ja estigui fet obrir-lo per comprovar si ha quedat cuit per dins, d'aquesta manera controlarem millor la intensitat del foc.\nÉs interessant fer-los just abans de menjar-los perquè si els fem molta estona abans se'ns quedaran tous.


Olot TV emet el programa de debat ‘Pros i contres’ des de la UVic - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a Olot TV emet el programa de debat ‘Pros i contres’ des de la UVic\nAquest dimecres, 14 de desembre, Olot TV emet el programa de debat Pros i contres des dels estudis de la Universitat de Vic. El programa que dirigeix i presenta Albert Borsa parlarà sobre la internacionalització del sistema universitari català, fent èmfasi al nou Espai Europeu d’Educació Superior i a les avantatges i inconvenients del programa d’intercanvi d’estudiants i professorat ERASMUS. Hi participaran Mercè Prat, responsable de l’oficina de relacions internacionals, Antoni Soy, degà de la Facultat d’Empresa i Comunicació; Àngels Pinyana, professora d’anglès i de continguts per a ERASMUS i Laura Masnou, estudiant de Periodisme i qui ha fet una estada a Londres. El programa, que s’emet a les 14.30, 20.30, 22.30 i 00.30 hores, ha comptat amb la participació dels estudiants de segon curs de Publicitat i Relacions Públiques de la UVic a les tasques de realització i la producció de la professora Montse Casas. Olot TV i la UVic van subscriure un acord de col·laboració el curs passat i aquest ja és el segon programa que s’ha enregistrat amb col·laboració dels estudiants dels cursos de comunicació de la UVic.\nNova crida a la solidaritat, aquest dissabte, amb la Marató de massatges\nDesprés de l'èxit de la Marató de sang, aquest dissabte tothom està convidat a participar en un altre activitat solidària, la Marató de massatges per recollir diners per finançar l'activitat d'hipoteràpia i esport adaptat amb cavalls. Aquesta activitat…


El VIII Premi Planes reivindica el periodisme esportiu | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nInici / Actualitat / El VIII Premi Planes reivindica el periodisme esportiu\nEls periodistes de SER Catalunya, Adrià Soldevila, Sergi Escudero i Sique Rodríguez, han recollit aquest diumenge el Premi Josep Maria Planes pel treball d’investigació "Barçagate”, emès al programa "Què t’hi jugues". Durant l’acte s’ha posat en valor el periodisme esportiu i els valors dels joves professionals.\nEls guanyadors del VIII Premi Planes amb l'alcalde de Manresa, Marc Aloy (al mig) i el president de la Demarcació Catalunya Central del CPC, Enric Badia (dreta).\nEls periodistes Adrià Soldevila, Sergi Escudero i Sique Rodríguez han recollit aquest diumenge el VIII Premi Josep Maria Planes pel treball d’investigació “Barçagate" o "Bartogate", al Centre Cultural de Casino de Manresa. Aquest és el primer cop que el jurat reconeix amb el guardó un treball radiofònic. Durant l’acte s’ha posat en valor el periodisme esportiu, radiofònic, “jove” i “amb inquietuds”, tal com ha destacat un dels premiats i cap d’Esports de SER Catalunya, Sique Rodríguez.\nA l'acte també hi ha assistit el degà del Col·legi de Periodistes de Catalunya, Joan Maria Morros, que ha subratllat que el premi recull la reivindicació de Planes. Els ha entregat el premi l’alcalde de Manresa, Marc Aloy, que ha remarcat que el treball guanyador és “resultat d’hores d’esforç” i que “requereix del bon fer i d’aquells que senten la professió”.\nEl periodisme d’investigació és una “necessitat democràtica”\nAbans del lliurament del premi s’ha fet una taula rodona sobre ‘Periodisme, ràdio i esport’ amb la participació de Pilar Goñi, directora del Grup Taelus – Ràdio Manresa i Canal Taronja – ; Xavier Ginesta, vicedegà de la Facultat d’Empresa i Comunicació de la UVIC-UCC i Sique Rodríguez, un dels premiats i cap d’Esports de SER Catalunya.\nEn la xerrada s’ha subratllat que cal “més periodisme d’investigació”, ha dit Pilar Goñi. El professor i periodista Xavier Ginesta ha afegit que “les facultats estan fent bé els deures, però que falten recursos” i que el periodisme d’investigació és una “necessitat democràtica”.\nPer la seva banda, Sique Rodríguez, cap d’Esports de SER Catalunya, ha posat de relleu que mai l’han coartat per publicar una informació i ha explicat que la “pressió més dura és la sentimental”. També ha destacat que el cas ‘Barçagate’ ha estat “una de les notícies més barates en la història del periodisme” en el sentit que s’hi ha destinat més “esforços i hores” que “no pas recursos econòmics”.\nEl febrer de l’any passat, es va revelar al programa “Què t’hi jugues” de Ser Catalunya que el FC Barcelona tenia contractada una empresa per incidir a les xarxes socials amb un doble objectiu: defensar la gestió de la junta directiva del club i crear arguments contra els seus teòrics opositors. La informació completa es va emetre al podcast “La llotja del Què t’hi jugues”.


Campanya contra el càncer còlon_Girona\nAquest any, es vol transmetre la importància de la prevenció i el seguiment d'una dieta equilibrada en fruites i verdures, així com la realització d'exercici físic. Per aquest motiu es durà a terme, com a acte lúdic i esportiu una Màsterclass d'spinning, dirigida per monitors experimentats.\nDIA: Dissabte 24 de març de 2012.\nHORA: de 11.00 hores a 13.00 hores.\nL'objectiu és aconseguir el màxim d'assistència possible i aconseguir una gran pedalada contra el càncer.\nEs tindrà el plaer de comptar amb l'assistència d'esportistes d'elit com: Xavi Florencio, ciclista professional Elit-UCI); Carles Torrent, ex-campió Olímpic de ciclisme en pista; Genís Zapater, subcampió del món d'ski de muntanya; Txell Figueras, campiona de Catalunya de Triatló; Pau Camón, ex-ciclista professional; i Xavi Zapater, ex-campió del món de raids i curses de muntanya.\nPodeu consultar el cartell de la campanya al document adjunt .\nJa pots fer la teva inscripció i reservar la teva bici, fent un donatiu de 5 € per inscripció i 3 € amb el Carnet Jove, contactant directament amb telèfon 972 201 306 o per correu electrònic a alexandra.pau@aecc.es o ester.obrador@aecc.es .\nCARTELL MASTERCLASS SPINNING


Messi, alba i Suárez celebrant un gol del Barça FP PHOTO / JORGE GUERRERO\nGranada (enviat especial)La història es repeteix. Per sisena vegada en els darrers vuit anys, el Barça s'ha proclamat campió de Lliga, després d'imposar el seu estil durant unes 38 jornades en què ha enamorat, ha patit i ha recuperat l'encert per tallar les ales a un Madrid que ha arribat amb vida fins a l'última jornada. A Granada, el Barça ha actuat exactament com allò que és: un campió. Tal com va aprendre de Cruyff, sempre enyorat.\nLa cita era important i el Barça s'ha vestit de gala, ben pentinat, mentalitzat per acabar com cal un treball que ha durat 3.420 minuts. Trenta-vuit partits. Mesos, setmanes i minuts picant pedra per poder guanyar la 24a Lliga del club. Més enllà d'una cursa esbojarrada d'El-Arabi, el Barça ha controlat sempre la situació, malgrat els nervis propis de la cita. Malgrat saber que Cristiano havia marcat abans que el Barça. De fet, just en el moment que el portuguès feia el 0-1 a Riazor, Piqué gairebé feia el 0-1 al Nuevo Los Carmenes, però Andrés ha tret la pilota quan ja era gairebé tota dins la porteria.\nRemata Piqué, ben desmarcat, però la pilota acaba a les mans del porter Afp Photo / Cristina Quicler


Intermodalitat amb bicicleta | Agència Municipal de la Bicicleta\nNOTA IMPORTANT: esta secció està elaborada amb la informació aportada pels proveïdors dels mitjans de transport públic. En cas de dubtes, des de l'Agència de la Bicicleta aconsellem contactar directament amb estos proveïdors.\nExisteixen diverses opcions per a combinar trajectes en bicicleta amb altres mitjans de transport. Concretament a València disposem d'estes opcions:\nBICICLETA - BUS DE LA EMT:\nPots pujar al bus amb la teua bicicleta sempre que esta siga plegable. En pujar amb la teua bici plegable als busos d'EMT València, recorda:\n- Cada passatger pot pujar amb una sola bicicleta plegable i plegada.\n- Cal mantindre ben subjecta la bicicleta durant tot el viatge.\nBICICLETA - METRO:\nDies laborables: es pot transportar la bicicleta sols en els trams de superfície, excepte si van plegades.\nDissabtes, diumenges i festius: es pot transportar la bicicleta per tota la xarxa.\nNo has d’abonar cap suplement pel transport de la bicicleta. Màxim una bicicleta per persona.\nFalles i esdeveniments: en Falles, la Nit de Sant Joan i altres esdeveniments no es permet transportar bicicletes.\nCom viatjar amb la bici: s'ha de portar subjecta i romandre al seu costat. Evitar ocupar llocs de pas.\nLímit de bicicletes: FGV pot limitar el nombre de bicis al tren, en funció de la capacitat i ocupació.\nBICICLETA - TREN (RODALIES):\nEs poden transportar bicicletes en els trens de rodalies de València baix les següents condicions específiques:\nSols s'admet una bicicleta per viatger.\nEl viatger portador de la bicicleta haurà d'estar en possessió d'un títol de transport vàlid i no abonarà quantitat alguna per aquest servei.\nSi l'ocupació del tren fóra elevada i el viatger portador de bicicleta no poguera realitzar el seu viatge, podrà optar per un altre tren o per la devolució de l'import total del seu bitllet.\nLes bicicletes seran transportades en els espais destinats per a eixa finalitat. En el cas de no existir senyalització, els espais destinats per al transport de bicicletes seran els espais d'accés dels trens autoritzats, sense envair, en qualsevol cas, els passadissos i les zones de seients no abatibles.\nBICICLETA - TREN (LLARGA I MITJA DISTÀNCIA):\nEl viatger podrà portar una bicicleta com a equipatge en tots els serveis AVE, Llarga Distància, Avant, Mitja Distància Convencional i Feve. Les condicions concretes per a fer-ho les pots trobar ací.\nBICICLETA - METROBUS (SERVEI METROPOLITÀ):\nEn MetroBus no existeix una reglamentació homogènia al respecte de l’accés en bicicleta als autobusos. Cada empresa té la seua pròpia, que és:\nS’autoritza l’accés a l’autobús amb bicicleta amb un màxim d’una bicicleta no plegable o 4 plegables per bus.\nNo s’ha d’abonar cap cost addicional per l’accés amb bicicleta.\nSols s’autoritza l’accés de bicicletes plegables, plegades i embalades (o dins de borsa) al maleter del vehicle. El transport de la bicicleta no té cap cost addicional per a l’usuari.\nEDETANIA I FERNANBÚS:\nEs pot transportar una bicicleta per viatger amb un màxim de 2 bicicletes per bus, sempre que no hi hagen ja a l’interior del vehicle cadires de rodes ni de xiquets. S’ha d’abonar un bitllet addicional per la bicicleta.\nEn el cas que la bicicleta siga plegable, si està plegada no caldrà pagar bitllet addicional per la mateixa.\nBUÑOL I HERCA:\nEs pot accedir al vehicle amb bicicleta plegable, no havent-se d’abonar cap cost addicional per part de l’usuari. Si l’autobús compta amb maleter, la bicicleta anirà en eixe espai. Si es tracta d’un vehicle sense maleter, anirà junt a l’usuari. No hi ha limitacions d’accés amb bicicletes plegables.\nEn el cas de bicicletes no plegables, resta a valoració del conductor si es pot accedir en bicicleta o no depenent de l’ocupació en eixe moment del bus. En tot cas, si s’accedeix amb eixe tipus de bicicleta, l’usuari haurà d’abonar un bitllet addicional per la bicicleta.\nMés informació sobre les línies cobertes per cada empresa ací.


No era fora de joc\n18 maig 2021 06:59\nGuillem Frontera | 06 setembre 1998\nSi ha un col·lectiu en aquest país que ens té acostumats a reaccions desconcertants "paradoxa vulgaríssima", aquest és un partit polític, el Partit Popular, i sobretot des que el senyor Jaume Matas és molt honorable. Estam acostumats, efectivament, a les arrencades de cavall i arribades d'ase "sense voler ofendre ningú" del nostre president, i les hemeroteques ens proporcionarien un bon inventari de les revinglades del seu geni polític, de les envestides per resoldre petits i grans problemes, i que després la realitat, amb les seves estanalles, ha paralitzat. Hi ha una imatge de Maiakowski que podria ser extrapolable a aquestes arrancades: s'ha estavellat la barca de l'amor contra la vida quotidiana. En la nostra política, hi ha declaracions d'un amor volcànic que la vida quotidiana dilueix irremeiablement. Però no sempre ha de ser així, i per ventura hem de demanar la lluna per arribar al sòtil de canostra. La iniciativa del president Matas per posar retxes en la cartografia actual illenca va ser rebuda amb moltes esperances, amb escepticisme per part d'uns altres i amb indissimulable estupor per part dels seus. De la reunió en la qual hem de suposar que el president Matas va fer pedagogia urbanística i poblacional, els que dies abans havien vengut a dir puja aquí i veuràs Portopí, en varen sortir suaus com l'osset de Mimosín. I és això el que desconcerta d'aquest partit: Jaume Matas agafa la pilota, dribla la defensa contrària, s'acosta a l'àrea gran i els seus es queden aturats, criden que així no val i es dirigeixen a l'àrbibre perquè li piti fora de joc. Però el crakc els fa l'ullet, i corren a fer la paret o es disposen a rebre la centrada a l'algle. Els espectadors no entenen gaire cosa. De totes formes, aquests espectadors haurien d'haver llegit amb més atenció les darreres imatges polítiques de l'estiu i preguntar-se, per exemple, per què Aznar es va embarcar amb Jaume Matas i no amb cap altre. I mira que la lectura és fàcil. L'aparell del Partido ha fet la seva tria i ha enviat un missatge clar a la resta. O sia que, al cap i a la fi, si tots els capitosts del PP d'aquí sortiren com a xotets de corda quan el President els digué per què havia pres la decisió de pactar amb el PSOE, tampoc no és tan desconcertant. Una altra cosa és que sigui tan electoralista com el Parc de les Estacions.


El teu domini vindria a ser l'adreça de casa teva, però en aquest cas per a la teva web. Per a ser més exactes, cada pàgina web té associada una adreça IP única. Però com s'expressa amb una sèrie de números i punts, resulta difícil de recordar i teclejar. Per això es van crear els noms de domini, que no són més que etiquetes llegibles connectades a l'adreça IP d'una pàgina web. Tots els dominis s'allotgen en el Sistema de Noms de Dominis (DNS, en les seves sigles en anglès), un sistema la funció del qual és traduir els noms de domini en direccions IP.\nL'estructura del 'nom de domini' està composta de dues parts: el teu nom (SLD) i l'extensió (TLD). El teu SLD serveix per a identificar la teva pàgina web i hauria d'evocar els teus serveis o productes. Si prenem com a exemple el domini acmeweb.cat el SLD seria acmeweb. El TLD: És l'últim segment del nom de domini, just després de l'últim 'punt' del teu URL.\nEls TLDs més comuns en Internet són '.com', '.net', '.edu' i '.org'.\nProbablement has sentit parlar el terme 'URL'. Es tracta de l'acrònim en anglès "Uniform Resource Locator" i és el que et permet visualitzar els recursos que conté una pàgina (textos, imatges, vídeos, etc.). La seva estructura és la següent: El protocol de transferència (Https o HTTP) + El prefix 'www.' + El domini (SLD) + L'extensió (TLD) + Les carpetes i directoris (totes i cadascuna de les pàgines de la pàgina web).\nQuè és l'allotjament web?\nPer a tenir una pàgina web completament professional no només necessites un nom de domini, també un allotjament web (hosting). Es tracta del servei que ofereix una companyia per a allotjar la teva pàgina web en un servidor web.\nGràcies a l'allotjament web, la teva pàgina web serà visible des de qualsevol racó d'Internet. És a dir, que serà accessible i visible cada vegada que algú teclegi la teva adreça en el seu navegador.\n#dominiweb #allotjamentweb #web #internet #https #url #pàginaweb #pàginesweb


#MOSMIREM – laveujovetv.cat\nLo Pati i la Fundació Pere Mata presenten #MOSMIREM, un projecte que trenca els estigmes de l’espai a través de l’art\nDiumenge s’inaugurarà aquesta proposta que cobrirà amb retrats de gran format les façanes dels dos equipaments\nMés de 200 fotografies de gran format de més d’un metre d’alçada cobriran, a partir d’aquest diumenge, 17 de març, les façanes de Lo Pati – Centre d’Art Terres de l’Ebre i el centre de salut mental de la Fundació Pere Mata Terres de l’Ebre, a Amposta. Dos equipaments veïns, que comparteixen similituds arquitectòniques, i que fins ara havien viscut bastant d’esquenes l’un de l’altre. Els retrats han estat realitzats de manera voluntària a usuaris dels dos equipaments amb l’objectiu de mesclar-los com una forma de crear connexions i a l’hora abolir prejudicis i estigmes. De fet, el projecte #MOSMIREM neix de la reflexió que els llocs són espais de subjectivitat que estigmatitzen les persones que els habiten. “Si ets en un centre hospitalari ets un malalt, en un comerç ets un client, en un centre d’art ets un espectador”, apunten els organitzadors. “Es tracta d’un projecte amb una clara voluntat pedagògica que ens convida a reflexionar sobre els estigmes, en aquest cas de les malalties mentals”, apunta Aida Boix, directora de Lo Pati.\nComissariat per l’artista ampostí Alfred Porres, #MOSMIREM, que ha comptat també amb la participació de l’Associació de Malalts Mentals de les Terres de l’Ebre i el Club Social de les Terres de l’Ebre, és la primera activitat del Programa Art Teràpia que aquest 2019 ha encetat Lo Pati, amb l’objectiu d’investigar les possibilitats terapèutiques, inclusives i transformadores de l’art i de treballar amb col·lectius tradicionalment allunyats d’un centre d’art. A més a més, #MOSMIREM forma part del projecte d’art participatiu Inside Out, una proposta d’abast mundial impulsada per l’artista parisenc, JR, -pseudònim de Jean René- que ha comptat amb la participació activa de més de 260.000 persones de 129 països diferents. Dins d’aquest projecte, retrats de gran format de milers de ciutadans i ciutadanes anònims han ocupat espais públics amb la voluntat de crear consciència, trencar tòpics i apropar les persones. Ara s’hi sumaran els retrats de Lo Pati. Concretament, es penjaran entre les dos façanes 206 retrats dels 211 que s’han realitzat en total i que són obra del fotògraf Quim Giró. Les fotografies també es documentaran, arxivaran i publicaran a la web del projecte: http://www.insideoutproject.net/.\nA partir de dimecres es començaran a penjar els retrats a les dos façanes i la inauguració del projecte tindrà lloc el proper diumenge a les 12 del migdia en el marc d’un vermut musical que comptarà amb l’actuació de Moreno Ros DJ.\nAjornat el IV Congrés de Pastorets a ... — El març passat ja es va haver de suspendre per l’inici del confinament per la pandèmia de la COVID-19, just aquell cap de setmana. La Coordinadora de Pastorets de Catalunya i els Pastorets de l’Espluga de Francolí han acordat ajornar ‘sine die’ la celebració del IV Congrés de Pastorets de Catalunya que s’havia de [...]\n#7 Vanwoow — Aprende a subsistir en la naturaleza con “Maykol García” En este episodio charlamos con Maykol García “Aborigen”. Ir a la naturaleza, vivirla, disfrutarla, pero… ¿qué ocurre si una simple excursión por el monte o el bosque se convierte en una auténtica pesadilla? Te desorientas, te pierdes… Se te acaba el agua, se hace de noche, pasas [...]\nL’Arxiu Comarcal i la Fundació J.Irla — El president de la Fundació Josep Irla i exconseller de la Generalitat Joan Manuel Tresserras visita l’Arxiu Comarcal Aquest dimarts, dia 13 d’octubre, l’exconseller de Cultura i Mitjans de Comunicació de la Generalitat de Catalunya entre 2006 i 2010, el senyor Joan Manuel Tresserras, ha visitat les dependències de l’Arxiu Comarcal de la Conca de [...]\nLa Riuada Solidària de l’Espluga. — Es tanca el 22 d’octubre el termini per justificar els ajuts i Montblanc el 22 de novembre. La plataforma concedirà pròrrogues en casos puntuals si se li demana per escrit. Per ara s’han abonat més de 96.000 euros, vora dos terços dels més de 150.000 recollits. La Riuada Solidària al Francolí ha recordat als afectats [...]\n700 reproduccions de cartells a Inter... — L’Arxiu Comarcal de la Conca de Barberà ha fet visible a la Xarxa la còpia reprogràfica digital de 734 cartells d’entre 1989 i 1999 que formen part de la Col·lecció de cartells de l’ACCB. Amb aquests, ja són 1.119 les unitats documentals d’aquesta col·lecció que són accessibles a Internet. De fet, es poden consultar els [...]


La granota saltadora, al "Dinàmiks"\nEl programa "Dinàmiks" porta nous experiments al canal Super3. Demà, a les 10.40, Dani Jiménez, el presentador, ensenyarà a fer unes granotes saltadores, descobrirà per què obrim la boca quan mirem el sostre i mostrarà com resoldre una suma impossible.\n02/12/2016 - 10.36\nAl "Dinàmiks", Dani Jiménez ensenyarà a fer unes granotes saltadores. Per fer aquest experiment, el Dani necessitarà cartró petit, retolador, un regle, cartolina verda, una goma elàstica, tisores, cinta adhesiva de doble cara, elements per decorar, cartró gran, filferro d'alumini, bastonets de fusta, paper de vàter, cola blanca i un pinzell, elements per decorar la base.\nI després d'aquest experiment, "Dinàmiks" repassarà la figura del nord-americà Charles Goodyear, que va ser l'inventor que va fer possible l'ús comercial de la goma. El 1839 va descobrir la vulcanització del cautxú, un procés amb el qual s'aconsegueix una millora en la consistència d'aquest material. Avui en dia el cautxú vulcanitzat s'utilitza per moltes coses, com per exemple per la fabricació de pneumàtics.\nA l'apartat de "La pregunta curiosa", Dani Jiménez descobrirà, amb exemples pràctics, per què obrim la boca quan mirem el sostre. "El repte" plantejarà com resoldre una suma impossible.\nClip del capítol "La granota saltadora"


Sopar d'empreses a Barcelona | Restaurant La Boqueria\nRestaurant per a sopars d’empresa\nRestaurant La Boqueria és un ampli local situat al centre de Barcelona amb experiència en l’organització de menús de grup i sopars d’empresa. Disposem d’un ampli saló interior on podem acomodar a un gran nombre de comensals i realitzar diferents muntatges de taules perquè tothom pugui cabre còmodament.\nImatge superior: una de les nostres paelles, plat perfecte per a grups\nEls sopars d’empresa són típics d’èpoques de l’any on es tanquen cicles empresarials. La gran majoria de sopars d’empresa s’organitzen abans de les dates nadalenques, quan les empreses fan balanç de l’any que s’està a punt d’acabar. No obstant això també existeixen empreses que les realitzen abans del període vacacional, ja que l’arribada de l’estiu i la calor conviden a reunir-se al voltant de taules i terrasses de restaurants. En Restaurant la Boqueria som especialistes en organitzar sopars de grup i sopars d’empresa, amb el que pots comptar amb nosaltres si vols organitzar el teu.\nL’equip tant de cuina com de sala del Restaurant la Boqueria està format per professionals amb notable experiència acostumats a treballar sota tot tipus de condicions. No importa el nombre de comensals ni el tipus de menjar que vagin a demanar, la nostra cuina està oberta tots els dies de 7:00h a 1:00h de forma ininterrompuda i sempre llesta per a atendre les necessitats dels nostres clients. En el cas de sopars d’empresa l’única cosa que necessitem és una reserva prèvia de cara a realitzar les preparacions de plats corresponents.\nEl nostre horari d’obertura és el següent:\nDilluns de 7.00h a 1.00h\nDimarts de 7.00h a 1.00h\nDimecres de 7.00h a 1.00h\nDijous de 7.00h a 1.00h\nDivendres de 7.00h a 1.00h\nDissabte de 7.00h a 1.00h\nDiumenge de 7.00h a 1.00h\nCuina mediterrània i catalana\nTots els plats per als nostres sopars d’empresa es basen en receptes de plats tradicionals catalans i menjar mediterrani. També tenim una variada carta de tapes per a tots els gustos, així que en el teu sopar d’empresa podràs degustar una gran varietat de preparacions amb ingredients de la millor qualitat.\nDecoració típica mediterrània\nEl nostre restaurant llueix una decoració típica mediterrània amb rajoles, ceràmica, vitralls i plantes naturals que aporten calidesa i atractiu al local. Les còmodes butaques de pell i fusta s’adapten a l’esquena dels comensals més exigents. No dubti a contactar amb nosaltres per a organitzar el seu sopar d’empresa en un dels locals més atractius de la ciutat de Barcelona.


Afortunadament, hi ha molts serveis avançats disponibles per facilitar el procés d’obtenció d’informes de correu electrònic. Les plataformes com MailChimp i Constant Contact són especialment expertes en mostrar mètriques que els professionals del màrqueting poden basar-se, com ara les tarifes d'obertura de correu electrònic, les taxes de clics i diverses visions sobre el comportament dels destinataris de les vostres campanyes. Aquestes estadístiques us poden ajudar a identificar els problemes de les vostres campanyes més ràpidament sense treure trossos significatius dels pressupostos de màrqueting.\netiquetes: Campaign MonitorURL de la campanyapercentatge de clicspercentatge de clics per obriroptimització de la conversióctorpúblics per correu electròniccontingut de la campanya per correu electrònicnom de la campanya per correu electrònicfont de la campanya de correu electrònictermini de campanya per correu electrònicpercentatge de clics per correu electrònictaxa de conversió de correu electrònicconversions de correu electrònicctr de correu electrònicpúblics de màrqueting per correu electrònicretorn de la inversió per màrqueting per correu electrònicroi de màrqueting per correu electrònictaxa d'obertura de correu electròniccorreu electrònic roisegmentació del correu electrònicenllaços de seguiment de correu electrònictarifa de baixa de correu electrònicfintezaquadre de comandament d’analítica de googleCreador de campanyes UTM de Google Analyticshostgatorcom codificar els enllaços de correu electròniccom fer un seguiment de les conversions de correu electròniccom fer un seguiment de les vendes per correu electrònicMailChimptaxa d'oberturaretorn de la inversió en màrquetingsemrushassessorament de programarifer un seguiment de les conversions de correu electrònicmòdul de seguiment d’eriçonsutm querystringutm trackerseguiment utmutm_campaignutm_contentutm_mediumutm_sourceutm_term\nEl seguiment i l’avaluació del rendiment del màrqueting per correu electrònic són la manera definitiva de conèixer un públic, aprofitar el que funciona, eliminar el que no i fer una estratègia el millor que pugui ser. M’encanta la forma en què proporcioneu informació en aquest article, estic segur que el públic que vindrà i llegirà això en tindrà avantatge.


Ressuscitant Garreta – Arxiu d'actualitat local\nSegons Informa El Punt Avui Informava el programa de mà que tres músics de l’Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya (OBC) –Katia Novell, Jennifer Stahl i Nabí Cabestany–, més el pianista Luís Parés, van començar a tocar junts arran de la recuperació i edició de la partitura del Quartet amb piano de Juli Garreta, l’any 2006. La peça es va tocar per primera vegada nogensmenys que per commemorar el centenari de l’autor nascut a Sant Feliu de Guíxols, a l’Ateneu Barcelonès.\nSe’n va fer un enregistrament, però no se’n van sortir de trobar ni subvenció ni editora i, per ara, dorm el son dels justos. Ara l’hem pogut tornar a escoltar al cicle de cambra de l’Auditori de Barcelona. Es tracta d’una obra transparent, apaivagadora, amb melodies clares i en què en un solo de piano sembla que sonin els carillons que podrien relacionar-se amb la professió de rellotger del compositor ganxó. És una obra apreciable però amb molts paranys per als intèrprets, com per exemple quan, en nombroses ocasions, la melodia és tocada alhora pels instruments de corda, en què el mínim desajust queda evident.\nLa segona part del recital es va dedicar a Quartet amb piano op. 25 de Johannes Brahms i els músics hi van posar tot l’apassionament que implica el fet que amb un Intermezzo deliciós passi per un complicat Andante con moto per abocar a un final alla zingarese espectacular. El públic de l’Auditori, contagiat per l’entusiasme vessat pels intèrprets, es va posar dempeus tan bon punt va concloure l’obra.\nRessuscitant Garreta added by Redacció on 24/01/2012


El FC l'Escala portarà Solidaritat SJD a la samarreta - Solidaritat Sant Joan de Déu\nEl club FC l’Escala ha signat un conveni de col·laboració amb l’Obra Social de Sant Joan de Déu per portar el logotip de Solidaritat SJD en els equipaments del primer equip i, gradualment, en la dels equips base a mesura que es vagin renovant. Es converteix, així, en el primer club de futbol amateur de Catalunya en incorporar SJD en les seves samarretes.\nEl president del club, Josep Costa, ha assegurat que amb aquest acord, el club fa un pas endavant com a entitat compromesa: “El FC l’Escala inicia així una nova etapa posicionant-se com un club compromès amb els valors solidaris i de respecte de l’esport”. A més, ho fa “amb una entitat de prestigi mundial. Portar el seu logo a la nostra samarreta és un privilegi, és per estar orgullosos”.\nPer la seva banda, el director de l’Obra Social de Sant Joan de Déu, Oriol Bota, ha valorat molt positivament aquesta col·laboració: “És molt important que un club esportiu com l’FC Escala, que inclou moltes famílies, joves i adolescents, obri les seves portes a la solidaritat”. I, a més, ha afegit que “esperem que sigui un espai de treball comú perquè les dues entitats compartim col·lectius que cuidem”. Es tracta d’un club on entrenen a més de 300 joves en 17 equips federats.\nAquest acord compta amb la col·laboració i el suport de l’Ajuntament de l’Escala, que ha estat present a través del seu alcalde, Víctor Puga.\nL’escenari on s’han signat els convenis, ha estat l’Hostal Spa Empúries, qui al mateix temps s’ha presentat com a patrocinador del FC l’Escala, i qui també ha acordat col·laborar amb l’Obra Social de Sant Joan de Déu.\nJosep Costa i Oriol Bota mostrant la samarreta de FC L’Escala.\nCanal 10 TV Empordà ha recollit la signatura de l’acord.


Tria33 - Tria literària d'Anna Guitart\nLa tria literària d'Anna Guitart ens proposa el festival Poesia i +, que se celebra del 7 al 17 de juliol a set municipis del Maresme. Des de la Fundació Palau de Caldes d'Estrac, els directors d'enguany, Martí Sales i Pere Almeda, ens expliquen una programació que acosta la poesia i altres disciplines artístiques com l'electrònica o el cinema. Entre altres, hi participaran El Niño de Elche, l'Antònia Vicens, Mario Gas, Enric Casasses, Albert serra o Toni Gomila.\nEl cap de setmana del 2 de juliol se celebra una nova edició del Fesllecat, el festival de llegendes de Catalunya. La base del festival són els contes explicats oralment, però també hi han espectacles de dansa i teatre. Ens ho expliquen Sergi Vallès, director del Festival, els actors Jordi Martínez i Meritxell Yanes i la catedràtica d'etnopoètica de la URV Carme Oriol.\nToni Puntí entrevista Lluís Homar amb motiu de l'estrena de "Les bruixes de Salem" que ell protagonitza, l'obra d'Arthur Miller que, amb direcció d'Andrés Lima, inaugura el festival Grec 2016, la 40a edició del festival. Homar, a més, parla de dos grans projectes per la temporada que ve: un "Ricard III" al TNC i la revisió d'un muntatge mític del Lliure, que també fa 40 anys, "Les noces de Figaro".\nTria33 - Fesllecat + Lluís Homar\nLa tria literària d'Anna Guitart ens proposa el festival Poesia i +, que se celebra del 7 al 17 de juliol a set municipis del Maresme. Des de la Fundació Palau de Caldes d'Estrac, els directors d'enguany, Martí Sales i Pere Almeda, ens expliquen una programació que acosta la poesia i altres disciplines artístiques com l'electrònica o el cinema. Entre altres, hi participaran El Niño de Elche, l'Antònia Vicens, Mario Gas, Enric Casasses, Albert serra o Toni Gomila. El cap de setmana del 2 de juliol se celebra una nova edició del Fesllecat, el festival de llegendes de Catalunya. La base del festival són els contes explicats oralment, però també hi han espectacles de dansa i teatre. Ens ho expliquen Sergi Vallès, director del Festival, els actors Jordi Martínez i Meritxell Yanes i la catedràtica d'etnopoètica de la URV Carme Oriol. Toni Puntí entrevista Lluís Homar amb motiu de l'estrena de "Les bruixes de Salem" que ell protagonitza, l'obra d'Arthur Miller que, amb direcció d'Andrés Lima, inaugura el festival Grec 2016, la 40a edició del festival. Homar, a més, parla de dos grans projectes per la temporada que ve: un "Ricard III" al TNC i la revisió d'un muntatge mític del Lliure, que també fa 40 anys, "Les noces de Figaro".\nReproduir. Entre llegendes\nReproduir. Tria personal literària d'Anna Guitart: Festival Poesia i +\nTria personal literària d'Anna Guitart: Festival Poesia i +\nReproduir. Vijazz Penedès 2016\nMarta Pascal (PDeCAT): "Volem fer fora Rajoy, però no per posar algú que pensa igual que ell"


Barça: Visca la gestora! | Esports | EL PAÍS Catalunya\nVisca la gestora!\nBartomeu surt airós de l'únic debat electoral al qual ha decidit anar\nBarcelona 16 JUL 2015 - 00:19\tCEST\nFreixa, Laporta, Soler (moderador), Bartomeu i Benedito, abans del debat. Vicens Giménez\nEncara que és propietat dels socis, el Camp Nou pertany als jugadors, no als directius ni als candidats del Barça. No hi va haver partit a l'estadi, sinó que es va oficiar un simulacre de debat desmanegat, sense notícies, decebedor si es té en compte les expectatives que havia despertat, sobretot per la compareixença del fugisser Bartomeu. No va haver-hi futbol ni gols i el joc brut va ser tan predictible que es va enyorar la junta gestora. El to difícilment aixecarà l'ànim del soci que no troba la manera d'enganxar-se a les eleccions i dubta sobre si val la pena anar a votar. Fins i tot pot ser que augmentin els indecisos i baixi més l'índex de participació del 18-J. El context afavoreix els que ja tenen la papereta preparada i, per tant, Bartomeu.\nAuster i rígid, inintel·ligible de vegades en l'expressió i la vocalització, Bartomeu es va omplir la boca amb el triplet i en va tenir prou per salvar la situació compromesa que es presentava majúscula davant els atacs de Laporta. Tot i ser un mal comunicador, Bartomeu va marcar el camp des de la sortida amb un atac per sorpresa a Laporta, al qual va acusar de presentar un “programa molt senzill i poc treballat” i el va qüestionar professionalment: “Sembla mentida que siguis advocat”. Es va quedar tan fresc, que va sentenciar: “El cas Neymar acabarà en res; és un tema menor”.\nMalgrat que va sortir d'escena molt eufòric, a Laporta se’l va veure apagat, com si el preocupés més guanyar-se els barcelonistes indecisos, inclosos els institucionalistes, que agitar els renovadors, molt pendent sempre de la càmera, excessivament desaparegut i romàntic, només convincent quan es va referir a l'acció de responsabilitat, obstinat a personalitzar la gegantesca obra del Barça. No va marcar les diferències que es preveien en un terreny que l’afavoria davant de Bartomeu.\nFreixa va estar més còmode i lúcid, segurament el més seductor, també el més entabanador segons el parer dels seus adversaris, i Benedito va resulta molt previsible, únicament devastador quan es va posar seriós amb Qatar. El món a l'inrevés: Freixa va neutralitzar Benedito de la mateixa manera que Bartomeu va aguantar Laporta. El futbol és un misteri, i més al Barça, que ha aconseguit que un argentí, més ahir al Camp Nou que la de Luis Enrique: “El triplet ja és història un brasiler i un uruguaià guanyessin la Lliga, la Copa i la Champions. Cap frase va ressonar, volem aconseguir el sextet”. Si s'ha de jutjar pel debat, pel combat nul, al soci el que més el preocupa és que el president que surti no ho faci malbé. I no hauria de ser així; el Barça és més que un club.


I a tu, t’agrada el que fas? – Mares de Barcelona\nI a tu, t’agrada el que fas?\nEl passat dissabte 5 de febrer vam ser convidats per Nutella al taller de fer pa del Forn Mistral amb els seus forners de tota la vida. L’experiència va ser molt divertida i enriquidora. Vam aprendre a barrejar la massa, a fer formes divertides i a saber esperar a que el forn ens regalés un sorprenent resultat final. No va faltar de res, mans expertes i amigables, una organització impecable i un ambient tradicional i bonic com pocs. Els nens s’ho van prende seriosament i el pa que ens vam endur a casa sabia a glòria, com el pa d’abans, que ara no és fàcil de trobar a molts forns on és congelat.\nNutella ens va arribar al cor perquè ens va regalar una experiència en familia educativa i divertida, un 10 per la marca i pels organitzadors. No cal dir que Nutella ja formava part dels nostres esmorzars i berenars des de fa molts anys per mèrits propis…..\nPerò a banda de la bonica activitat, voldria resaltar el missatge que ens vam endur tots, el concepte de la feina ben feta, la dels forners, feliços i entregats a una tasca que no es veu i només gaudim quan comprem el pa bo de debò. Només amb la flaire i una mossegada d’aquest pa, entra la seva sacrificada feina per les nostres papil.les gustatives per omplir-nos de goig cos i ànima al llarg de les nostres vides. I és què quan un fa allò que estima i li agrada, es nota i els notem. A tots aquests forners i al gremi en general voldria enviar un calorós missatge d’agraïment, perquè les coses petites quan estan fetes amb amor es fan grans i donen sentit a la nostra existència, ens donen vida. Com resa el missatge final d’aquest vídeo, el pa és vida. I tan que sí. No teniu gana?\nen barcelona, gastro\nbarcelona forn mistral nutella pa\nQuantes vegades no m’he plantejat això mateix: si tots féssim el que fem amb el plaer de fer-ho bé, sigui el que sigui que fem, tot plegat faria millor cara! Em va flipar que al Japó hi havia la cultura de voler ser el millor a la feina que es desenvolupa. Cas per exemple de les venedores, que volen ser la millor venedora: nena, i flipes amb l’atenció que rep el client! En fi, que sí: voto per posar-hi sempre el màxim amor a tot… això és bonic i més rodó no es pot. Petons mil!


Cal afrontar l’expansió descontrolada de la pornografia - e-Cristians\nCal afrontar l’expansió descontrolada de la pornografia\nAquesta setmana vull demanar-vos que participeu en una iniciativa molt concreta relacionada amb la pornografia i els adolescents. Tots sabem que la pornografia és un estrall per a joves i grans i una de les causes principals de construir una mentalitat favorable a la violència contra la dona. També genera una perillosa addicció entre els adults i ja no diguem quan s’hi enganxa gent molt jove. Està constatat que cada vegada més els adolescents de 13 anys o menys accedeixen de manera regular, perquè és molt fàcil, a imatges pornogràfiques que consumeixen regularment i que després d’una manera o altra traslladen a les seves immadures relacions sexuals. Al mateix temps, la pornografia és un gran negoci, un dels més importants a la xarxa i en conseqüència pels grups de pressió i aquells que veuen una font de diners en tota aquesta qüestió abunden.\nL’acció que emprèn e-Cristians es relaciona aquest cop amb la web Adolescents.cat. Sobre la mateixa formulem una declaració i demanem una rectificació del que estan fent en incitar a la pornografia i a les relacions sexuals prematures tant al grup empresarial que la promou Nació Digital, com a departament de l’Hble. Sr. Chakir El Homrani, de Treball, Afers Socials i Famílies que la subvenciona. És incomprensible que un grup empresarial promocioni l’atractiu de la seva web a través del relat pornogràfic i és una brutalitat que un departament de la Generalitat hi contribueixi econòmicament. Et convidem a que enviïs un escrit demanant tant al grup com al departament que cessin en les seves activitats, uns fomentant la pornografia i els altres pagant-ho. No es tracta de tancar la web ni molt menys, sinó senzillament fer-la normal i això és el que reclamem en un cas i altre. Per tant, contribueix amb un gest tan senzill per lluitar contra aquesta sacra que tant danya als nostres fills i néts.\nTambé et vull informar que crearem un grup de treball per tractar les actuacions a fer en aquest àmbit de la pornografia en general, i especialment amb els adolescents. Et vull convidar a que t’inscriguis i participis en la primera vídeo trobada que farem. Més endavant confirmarem la data. Com ja saps, ja funciona el grup dedicat a l’eutanàsia i les cures pal·liatives, i aquest seria un segon grup de treball per tots aquells que els hi interessa ser cristians actius i especialment en aquest àmbit. Et pots inscriure a secretaria@e-cristians.net\nResolució del Parlament Europeu sobre la pornografia i la prostitució\nReunió virtual del grup de treball Stopporno. 21 de Desembre\nApunta’t al grup de treball per actuar contra la pornografia


1/2 Marató de Formentera » CaixaBank i el running com a eix vertebrador dels valors saludables\nMitjançant el patrocini, CaixaBank fomenta el progrés cultural, social i econòmic, en línia amb els seus valors fundacionals de compromís amb la societat. Per aquest motiu, l’entitat financera manté la seva aposta per les proves populars atlètiques més representatives en l’àmbit nacional amb les que comparteix valors com l’esforç, l’esperit de superació, la perseverança i el treball en equip.\nL’entitat ha patrocinat 47 carreres populars a Espanya en l’últim any, sempre en col·laboració amb el territori d’influència. Mitjançant el suport a aquestes curses populars, CaixaBank també genera entre els seus empleats un orgull de pertinença i el foment d’uns hàbits saludables als quals ja s’han adscrit més d’11.000 empleats.\nAlhora, aquesta implicació amb l’esport de l’entitat s’ha materialitzat en la formació d’un gran nombre d’equips interns de #runnersCaixaBank. Aquests equips de #runnersCaixaBank porten a tot el territori els valors inherents a l’esport que també formen part de la cultura de CaixaBank.


El DKV Joventut jugarà els quarts de final de la FIBA Cup contra el Lokomotiv de Rostov\nEl DKV Joventut tindrà un altre desplaçament llarg en els quarts de final de la FIBA Cup. Els verd-i-negres es van classificar pels quarts de final d'aquesta competició després de superar el Khimki rus per 16 punts de diferència. Una victòria que va deixar l'equip badaloní en el segon lloc del seu grup i amb el factor camp en contra per a la següent fase. Ara la Penya s'enfrontarà el Lokomotiv de Rostov rus en una eliminatòria al millor de tres partits. El DKV jugarà el primer i el possible tercer com a visitant.\n01/02/2006 - 00.00 Actualitzat 01/02/2006 - 19.22\nEl DKV Joventut va haver de suar, però va aconseguir el seu objectiu: derrotar per més de 13 punts el Khimki i classificar-se pels quarts de final de la Copa FIBA. El seu rival serà el Lokomotiv de Rostov rus. Aquest és un dels inconvenients d'aquesta competició, perquè la majoria dels equips que la disputen són de l'est. De fet, aquesta temporada el DKV Joventut ha fet sis desplaçaments a països de l'antiga Unió Soviètica, a Xipre i a Israel.\nPer arribar a la final, la Penya haurà de superar aquesta eliminatòria al millor de tres partits, amb el factor pista en contra, segurament la fase més atractiva de la competició. Una FIBA Cup que té poc renom, tot i que Aíto la posa al nivell de la Copa ULEB.\nEn cas de superar el "play-off", el DKV Joventut es classificaria per a la Final Four d'aquesta Copa FIBA.\nEl DKV Joventut guanya el Khimki de 16 punts (83-67) i es classifica per als quarts de final


gener de 2021 – Associació Bíblica de Catalunya\ngener de 2021 archive\nPresentació de l’Evangeli de Marc\nV SETMANA DE LA BÍBLIA «Presentació de l’Evangeli de Marc» a càrrec de la Dra. Mar Pérez, des de l’Acadèmia Mariana de Lleida\nV SETMANA DE LA BÍBLIA Vetlla de pregària diocesana emesa en directe el caspvespre del dijous 28 de gener des del claustre de la capella de Sant Pau del seminari de Tarragona.\nAmb motiu de la de la celebració del «Diumenge de la Paraula» i la «V Setmana de la Bíblia», l’Associació Bíblica de Catalunya ha adaptat en format digital la carpeta de la col·lecció “Llegir la Bíblia en Grup” de l’evangeli de Marc. La podeu descarregar clicant damunt de la imatge del a carpeta. Si necessiteu …\nJa teniu disponible en línia el Butlletí 135 de l’Associació Bíblica de Catalunya. Si el voleu llegir, descarregar i compartir, només cal que cliqueu damunt de la imatge de la coberta. Podeu visitar la pàgina del «Butlletí» per consultar els números anteriors.\nNova pàgina web de la BCI\nA les portes de la celebració del «Diumenge de la Paraula» i la «V Setmana de la Bíblia», amb goig us comuniquem que ja està operativa l’actualització de la pàgina web de la BCI (Bíblia catalana, traducció interconfessional) amb un nou disseny que facilita la lectura del text bíblic i agilitza la recerca. També conté …\nAmb motiu del «Diumenge de la Paraula», la subregió de l’Europa meridional i occidental i la subregió d’Europa central de la Federació Bíblica Catòlica —de la qual l’Associació Bíblica de Catalunya n’és membre—organitzen una teleconferència sobre el tema: «La profecia de l’Evangeli per a la vida de tothom». Vers el diumenge de la Paraula de …


AMPLI: Edgar Varèse: compositor del temps present\nDes de fa més de dos anys, el bloc AMPLI té una divisa al seu frontal: "Present-day musictecarian refuses to die". Es tracta d'una adaptació bibliotecària de la frase d'Edgar Varèse, que diu, literalment "Present-day composer refuses to die". Aquesta proclama, proposa un objectiu vital, una resistència inconformista i una voluntat de ferro. I per això ens hi adherim. Aquí està, per exemple, Frank Zappa, abanderant tèxtil i artísticament aquesta fita.\nLa proclama tenia un fonament real: la banalització del concepte de composició era un fenomen imparable ja a principis del segle XX. Aquest procés, juntament amb la sacralització de la música anomenada clàssica i la seva reducció a àmbits cultes o a complement cinematogràfic, van fer que la composició deixés de ser el centre d'una necessitat artística de traslació expressiva dels estímuls presents. L'analogia musictecària és actualment vàlida.\nDediquem, per tant, aquest post al compositor Edgar Varèse (París, 1883 - Chicago, 1965).\nLa seva obra comença al 1921 -amb gairebé 40 anys- perquè ell mateix es va encarregar de destruir tota la seva producció anterior. Home de desenvolupaments artístics meticulosos, meditats, la seva obra completa es pot sentir en 2 hores. 2 hores! Un senzill disc doble. Cada tema, però, ens endinsa en un món fascinant, únic, inspirador.\nImaginem-nos que algú entra a la nostra conversa vestit com a l'Edat Mitjana. Amb armadura i cota de malla. O com a la Roma clàssica, amb túnica. Imaginem-nos que només parlés de la seva època indumentària. Pot conversar amb nosaltres, clar, però ens produiria una inevitable extranyesa. Trobaríem temes comuns, universals, emocionals... però hauríem d'evitar quasi tots els elements de la nostra vida contemporània. Els motius i l'estètica del present són uns altres. Per què els músics sempre haurien d'utuilitzar els temes ja consolidats i no tractarien de posar música a descobriments contemporanis? És que el sistema solar sí mereix música i la vida subatòmica no?\nBé, Edgar Varèse va decidir resoldre aquest dilema estètic i ho va fer de la manera que ell ho sabia fer: composant. Posem un exemple: Ionization, una obra mítica, una de les grans peces de la història de la música. Escrita té aquesta pinta:\nL'obra es proposa musicar la ionització dels àtoms: és a dir, el procés pel qual un àtom deixa de ser neutre (o sigui, tenir tants protons com electrons) perquè perd o guanya electrons.... Increiblement la natura atòmica inclou aquesta apertura: tot està organitzat amb àtoms, però els electrons poden "alliberar-se". Als nostres cables de la llum, els electrons coren en flux... No és un tema magnífic?\nL'obra es va composari al llarg de tres anys (1929-1931). Inclou 23 instruments de percussió i dos sirenes i un rugit de lleó. Es va estrenar el 6 de març del 1933.\nÉs música que val la pena escoltar, amb els ulls tancats, perquè estem formats d'àtoms i no cal estímuls externs. No obstant, hem trobat aquest vídeo amb una interpretació espectacular que val la pena veure amb les orelles ben obertes. Ionization!\nNaturalment les seves regles no són les mateixes que a l'harmonia i l'estructura clàssica. Lògic: tampoc la física cuàntica té les mateixes regles que la física newtoniana.\nVarèse va sostenir diverses vegades que no havia estat influenciat per altres compositors, sinó pels fenòmens físics: "De petit, estava profundament impresionat per la qualitat i el caràcter del granit que em trobava a Burgundy, on visitava habitualment al meu avi... Sempre he estat en contacte amb la pedra i l'estil de la seva arquitectura purament estructural, sense decoració innecessària".\nSeguim mostrant la seva música: Density 21.5, escrita per al 1936. Es tracta d'un solo per una flauta de platí. El títol aludeix a la densitat del platí, que és de 21'5 grams per centímetre cúbic. Una inspiració mineral, doncs, a través de la qual passa l'aire que emet aquesta música.\nHi ha un anàlisi preciós d'aquesta peça, aquí. Després d'aquesta partitura, Varèse no va completar cap obra sencera durant dos dècades. Tota una vida de composició que se sent en dos hores. El temps d'una pel·lícula. El temps d'un sopar relaxat. El temps d'anar a la platja i tornar. Es pot sentir 12 vegades al dia. Ja només podem saber i sentir. La resta ho facilitarà la xarxa. Sentim, per exemple:\nPoema electrònic (1957-1958), una peça en col·laboració amb Le Corbusier, presentada a un pavelló amb forma d'estòmac. Es calcula que la van sentir uns 2 milions de persones, gràcies a uns 400 altaveus. Aquests altaveus generaven l'efecte de que el so es movia a través de l'espai.\nI per últim, Equatorial (1934), per a dos theremins, cantant baix, teclat i percussió.\nEdgar Varèse està classificat al 4, noves músiques. Una classe poc popular. Exigeix un mínim deteniment. Però avui dia Internet ens facilita, gràcies a 4 minuts de navegació, les claus necessàries per omplir-nos l'ànima amb aquesta música. No deixarem que la mandra ens faci perdre plaers. Els musictecaris poden fer aquest treball perfectament, refusant morir. Les possibles exposicions temàtiques en aquest terreny són extraordinàries: física cuàntica i música!\nEls electrons giren, canvien d'òrbita, es disparen. Els àtoms es trasvassen electrons (com al procés d'oxidació que fa possible el foc). Hi ha qui ha tingut el valor d'expressar artísticament aquest fenomen. Llarga vida al compositor del temps present.\nEtiquetes de comentaris: Edgar Varèse, Ionization\nUn altra vegada ens ofereixes un article extraordinari, original i molt enrequidor. La música porta a llocs insospitats que no coneixeriem mai sense l'ajuda d'un musictecari de capçalera ! ;-)


La cirurgia de blefaroplastia, per tractar parpelles caigudes i corregir les bosses dels ulls, creix després del confinament\nEn aquest temps de pandèmia, l’expressió dels ulls han pres especial rellevància. L’ús perllongat de mascareta, degut a les mesures aplicades front la pandèmia de COVID19, ha disparat l’interès per sotmetre’s a la cirurgia de blefaroplàstia, la intervenció cosmètica de la mirada que corregeix les bosses i l’excés de pell a les parpelles.\nDesprés del confinament per la pandèmia, des de la Unitat d’Oculoplastia de Barraquer, que compta amb 20 anys d’experiència en aquest tipus d’intervencions, hem registrat un augment del 14% en la cirurgia de les quatre parpelles, que és la més demandada actualment.\nEl fet d’ocultar la mímica de la part inferior del rostre i de la boca, degut a l’ús de la mascareta, l’estat de la mirada ha guanyat pes. Així, aquelles persones que no se senten còmodes a causa del reflex del cansament, la tristesa o l’excés de pell i greix en el contorn dels ulls, estan buscant formes per a millorar el seu aspecte.\nEl coordinador de la Unitat d’Oculoplastia de Barraquer, el doctor Gorka Martínez Grau, també president de la Sociedad Española de Cirugía Plástica Ocular y Orbitaria (SECPOO), destaca que l’ús de la mascareta “ha donat major importància a l’estat de la mirada en el nostre entorn”.\nAugmenta l’interès entre els homes\nLa cirurgia de blefaroplàstia és el mètode més utilitzat per a corregir bosses i tractar les parpelles. Es tracta d’una intervenció ambulatòria -que no requereix ingrés-, ràpida i segura, sempre que es realitzi per part d’oftalmòlegs especialitzats en cirurgia plàstica ocular.\nExisteixen tres tipus d’intervencions de blefaroplàstia: la que tracta parpelles superiors, incloent o no la intervenció de la cella, amb l’objectiu d’eliminar l’excés de pell i greix per a corregir la flacciditat i la caiguda i reduir l’expressió de la tristesa o el cansament; la de parpelles inferiors, per a acabar amb les bosses prominents o les ulleres, que denoten una expressió facial fatigada; i una última que combina les dues anteriors per a rejovenir completament la mirada.\nEn general, els pacients que se sotmeten a aquest tipus de cirurgia “tenen entre 35 i 70 anys d’edat i responen a perfils socials molt diversos, encara que en la majoria de casos, esgrimeixen l’ús de la mascareta com el principal motiu que els ha dut a prendre aquesta decisió”, segons el doctor Martínez Grau.\nA més, en els últims anys, cada vegada hi ha més homes interessats en realitzar-se aquestes intervencions. Actualment, el 30% dels que se sotmeten a aquestes cirurgies són homes, en front el 70% de dones, mentre que, 5 anys enrere, la proporció era del 10% d’homes i el 90% de dones.\nLa Unitat d’Oculoplastia de Barraquer\nLa cirurgia de blefaroplàstia la realitza l’equip de la Unitat d’Oculoplastia del Centre d’Oftalmologia Barraquer, liderat pel doctor Gorka Martínez Grau, que a més de ser president de la SECPOO és membre fundador de la Sociedad Panamericana de Oculoplastia, membre de la Societat Española de Oftalmología, de la Sociedad Española de Estrabismo, de la American Academy of Ophthalmology i de la Sociedad Panamericana de Oftalmología.\nRecentment, a Barraquer hem incorporat a la doctora Sandra Planella, oftalmòloga especialista de les àrees d’Òrbita i Oculoplastia i Oncologia ocular, que compta amb una amplia experiència en l’àmbit de la cirurgia plàstica ocular.


La UBIC de Solsona engega una campanya comercial per la Fira de Sant Isidre - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa UBIC de Solsona engega una campanya comercial per la Fira de Sant Isidre\nredacció. solsona 03.05.2021 | 22:56\nLa UBIC de Solsona engega una campanya comercial per la Fira de Sant Isidre Regió7\nLa Unió de Botiguers i Comerciants de Solsona (UBIC) va engegar ahir la seva principal campanya relacionada amb la celebració de la Fira de Sant Isidre.\nFira't amb la UBIC consisteix en el sorteig de 5 vals de compra de 100 euros i 4 de 50 euros entre els clients dels establiments associats, per tal que els puguin utilitzar durant la Fira de Sant Isidre que està previst celebrar-se el cap de setmana del 15 i 16 de maig.\nMitja regió central lidera el rànquing en risc de rebrot.\nEl CTFC impulsa un projecte per produir fusta d'alta qualitat en boscos catalans.\nTurisme de Lleida gestiona un viatge de premsa per difondre la Seu.\nLa campanya va començar ahir i acabarà el proper el dimecres 12 de maig a les 13h. Per participar-hi, els clients han de guardar el tiquet de compra i anotar-hi les dades de contacte al darrera. Aquests tiquets de compra s'hauran de dipositar a la bústia de la UBIC que estarà situada a l'entrada de l'ajuntament.\nLa UBIC també col·laborarà amb 100 euros en vals de compra amb els premis del Zoom fotogràfic de la Fira de Sant Isidre, i amb 150 euros amb els premis de les escoles de l'Associació d'Empresaris Per Al Solsonès.


Senderisme al Poble Rural Puig-Arnau Pubilló | POBLE RURAL PUIG ARNAU-PUBILLÓ\nAprofita l’entorn natural excepcional que ofereix Canalda i l’arribada del bon temps per a practicar el senderisme. Des del Poble Rural Puig-Arnau Pubilló et proposem 5 rutes per la finca i els seus voltants. Tots són recorreguts correctament senyalitzats per professionals, un dels quals enllaça amb el GR-1.\nDurant el recorregut, aquests senders et descobriran diferents elements i punts d’interès, com coves, fonts, esglésies… sempre gaudint d’unes vistes panoràmiques espectaculars. Podràs escollir entre rutes de diferents nivells i durades, segons les teves necessitats.\nDescobreix la bellesa paisatgística del Solsonès amb els itineraris que et proposem a continuació i gaudeix de la comoditat de sortir des de la mateixa masia on t’allotges:\nRuta 1: Camí de Canalda\nSender d’1h 45min de durada que també es pot fer amb BTT. Durant el recorregut els caminants podran contemplar una església, una font, diversos indrets pintorescs, alguns circuits botànics i un bosc pintoresc. Pels amants de l’escalada, en el recorregut hi trobareu una via ferrada.\nRuta 2: Volta a Puig-Arnau\nAquest sender té una durada d’1h 40min i també es pot realitzar amb BTT. Durant l’excursió, descobriràs una cova, una font i dos indrets pintorescs: un pont natural i el forat dels Grapats. En aquesta ruta hi ha dos trams opcionals on practicar el barranquisme de baixa i mitjana dificultat.\nRuta 3: Camí de les Deveses a Can Reig\nSender de 2h 30min de durada. Passaràs per una font, per una roureda i per diversos indrets pintorescs, com la ribera de Canalda i la bauma de Can Reig. També hi trobaràs 3 trams opcionals per a practicar el barranquisme, de baixa, mitjana i alta dificultat.\nRuta 4: Enllaç a Coll de Jou pel GR-1\nRecorregut de 25 min que enllaça amb el GR-1. En el sender hi trobaràs una font i l’indret pintoresc Creu del Codó.\nRuta 5: Volta a la roca de Canalda\nAquest sender té una durada de 3h. Es tracta d’una ruta molt completa, on contemplaràs el cim del Tossal de l’Àliga, la cova dels Moros, nombroses fonts, diversos circuits botànics, el bosc pintoresc de la Pregona, una via ferrada i diferents indrets pintorescs: ca la Rita, ca l’Andreu, el salt de la bauma de la Granella i la vista panoràmica de Les Saleres de Casanova.\nPractica el senderisme al Poble Rural Puig-Arnau Pubilló\nAprofita les nombroses opcions d’allotjament que ofereix el Poble Rural Puig-Arnau Pubilló. Podràs escollir entre 12 allotjaments diferents, amb capacitat de 4 a fins a 16 persones. Masies rehabilitades amb tots els serveis i el confort perquè gaudeixis al màxim de la teva estada.\nDins la finca hi trobaràs diversos espais i serveis, com una piscina, zones de pícnic i parcs infantils. També podràs realitzar nombroses activitats, com caiac, tir amb arc i futbol. Ara que arriba el bon temps, aprofita les nostres instal·lacions per practicar activitats aquàtiques a l’aire lliure.\nFes ja la teva reserva a la masia que més t’agradi i vine a descobrir l’entorn natural de Canalda amb algunes de les 5 rutes de senderisme que podràs fer des de la finca del Poble Rural Puig-Arnau Pubilló.


Òrrius és un poble del Maresme que ningú diria que fos del Maresme, l'arcàdia feliç dels meus estius d'infantesa. Protegit per la muntanya de Céllecs, no veu el mar, com a màxim el clissa des de Sant Bartomeu i en un dia clar. Els participants a l'aplec a Sant Bartomeu que fan aquest diumenge les assemblees nacionals del Vallès Oriental i del Maresme potser el vegin. Però no era d'aquesta bona pensada que volia parlar, sinó d'una altra. Els Amics del Pessebre Vivent d'Òrrius s'han empescat una moguda de les gruixudes per un poble tan petit i autèntic com aquest: crear un gegant popular. Encara més: crear “un gegant d'autor amb elements històrics del poble”. D'autor? Sí, el disseny l'ha fet l'escultor i pintor Manuel Cusachs, amb taller a Òrrius, i l'ajut historiogràfic de Josep Maria Roqué i Margenat. L'altre dia van presentar la maqueta del gegant i han iniciat una campanya a Verkami per finançar el gegant definitiu, l'Andreu de Scéllecs (nom de gest màriuserrià).\nEn un temps que tot convida a tancar-se a casa i recitar planys, en un temps que allò autèntic va més buscat que mai, la creació de l'Andreu de Scéllecs és pura autenticitat. Mireu a Google: “llengua, habilitats i autenticitat en la nova economia globalitzada”, “simulació, patiment i autenticitat” aplicat a Espriu, “una filosofia de l'autenticitat”... La revista Valors li va dedicar un número i l'identificava com un dels valors que ens falten. Els primers gegants d'Òrrius es van fer en els somnis de llibertat de la represa democràtica. Ara hi ha un grapat d'anhels més enllà, a prova de tota mena de xàfecs. Si tot va bé, l'Andreu de Scéllecs estarà a punt per l'estiu. Un feix de mans i caps l'hauran creat i materialitzat l'esclopet, el barret de caçador, el fusó (eina per tallar el raïm), l'escut, el saquet de monedes (record del Tresoret d'Òrrius)... Autenticitat col·lectiva: només que la prenguéssim de xarop, no miraríem els somnis del passat amb l'aire nostàlgic d'avui ni perdríem partits abans de jugar-los\n(Article publicat el divendres 3 de maig del 2013 al diari El Punt Avui)\nPublicat per Anna Ballbona a 4:05\nEtiquetes de comentaris: Céllecs, El Punt Avui, Naps i cops, Òrrius, Sant Bartomeu