Brandfolkenes Organisation nr.5 / oktober 2004 / årgang 82 - PDF\nBrandfolkenes Organisation nr.5 / oktober 2004 / årgang 82\nDownload "Brandfolkenes Organisation nr.5 / oktober 2004 / årgang 82"\n1 Brandfolkenes Organisation nr.5 / oktober 2004 / årgang 82\n2 INDHOLD: På vagt med Akutbil NBS Götebrog LEDER Lønkaos Af: Bo A. Jensen Formand Brandfolkenes Organisation Gennem de sidste fire måneder, har der hersket et stort kaos i forbindelse med lønudbetalingen i Københavns Kommune. Jeg vil ikke bruge så meget tid på, at beskrive forholdene her, men blot konsatere, at sagen selvfølgelig er indbragt af FOA både i Arbejdsretten og i tjenestemandsretten. Til gengæld er det værd at tænke lidt over, at politikerne på Københavns Rådhus, nærmest står i kø for at fortælle, at det ikke er deres ansvar. Hvis politikerne ikke er valgt til at tage ansvar, hvad er det så vi vælger dem til??? At man i borgerrepræsentationen vælger at udlicitere lønanvisningen til et privat firma, fritager ikke for ansvar, det er kun opgaven, ikke ansvaret, som udliciteres og det er vigtigt at fastholde. Men på trods af alt det kaotiske så er hele sagen et skoleeksempel på, hvad det er vi som fagforening forsøger at advare imod, når vi taler imod udlicitering. Man kan så i sit stille sind håbe på, at dette eksempel vil være i frisk erindring ved et kommende valg, således at offentligt ansatte ikke stemmer på partier, som har udlicitering som fremtidsideologi. Hvad venter De på? Gasudslip station T Ny Brandchef på Vestegnen...9 Paramediciner, del Trykkammerbehandling Læserbrev BI-NEWS Senior-nyt Udgivet af: Brandfolkenes Organisation Vilhelm Thomsens Alle Valby Tlf Fax Ansvarlig efter Medieansvarsloven: Bo A. Jensen Formand for Brandfolkenes Organisation Redaktør: Brian Vittrup Telefon Mail adr: Fotograf: Gert Jensen (PF/DJ) Mobiltelefon: Økonomiansvarlig: Søren Tipsmark Næstformand Brandfolkenes Organisation Administration & abonnement: Sanne Henriksen Telefon Mail adr.: Design, produktion og tryk: Datagraf Auning A/S ISSN Forside: Ildløs på RGS 90 d. 14/9 Foto: Gert Jensen nr. 5 /oktober 2004 / Løssalg kr. 30,00 Abonnement kr. 166,00 Deadline: Næste nummer 25/ Næste nummer udkommer 20/\n3 På vagt med Akutbil. Af: redaktør Brian Vittrup Klokken er Der er vagtskifte på akutbilen i Græsted. De næste 24 timer er det akutredder Peter Madvig, som har vagten. Brandmandens redaktør er med som observatør. Akutbilen i Græsted har base på præstegården, hvor der er indrettet opholdsfaciliteter til redderen. Enheden i Græsted betjener et areal, som har indbyggere; i sommerperioden stiger tallet til Frederiksborg Amt råder over 6 døgnbemandede akutbiler, som er strategisk placeret rundt om i amtet. Den første akutbil så dagens lys i 1996 og blev oprettet med henblik på at få nedsat den daværende responstid. I dag har akutbilerne fortsat til opgave at komme hurtigt frem for at kunne yde en basal førsteindsats inden ambulancens ankomst. Men i takt med udviklingen på det præhospitale område, har amtets præhospitale ledelse indført øgede kompetencer til akutredderne, således at akutredderen i dag er i stand til at iværksætte behandlinger, som i andre amter ellers kræver lægelig tilstedeværelse. Således løser akutbilerne i Frederiksborg Amt opgaver, som normalt udføres af lægeambulancer i andre amter. De 6 akutbiler kører ture om måneden. Fakta om larynxmasker Larynxmasken består af et rør med en oppustelig vulst. Den oppustelige vulst lukker af for oesophagus således at patienten ikke kan aspirere og er derved med til at skabe større sikkerhed for frie og beskyttede luftveje. Sikkerhedsmæssigt er larynxmasken placeret mellem en almindelig ansigtsmaske og endotracheal intubation. Akutredder Peter Madvig modtager overlevering fra den afgående vagt, akutredder Lars Christensen. Efter endt overlevering er det tid til at foretage kontrol af køretøj og udstyr. Dette kan af naturlige årsager være en længerevarende opgave, da man jo ikke som på en almindelig ambulance er to mand, men kun én, til at kontrollere udstyr og køretøj. Akutbilen medbringer samme udstyr som en almindelig ambulance. Derudover medbringer den udstyr til brug for de øgede kompetencer, som akutredderne i Frederiksborg Amt er uddannet i blandt andet larynxmasker (se Fakta om larynxmasker ). Efter endt morgenkontrol og morgenkaffe er det tid til dagens gøremål. Da akutgruppen i Frederiksborg Amt er en selvstyrende enhed, har mandskabet en række opgaver, de skal udføre på deres vagter mellem turene. En af opgaverne er til stadighed at holde sig ajour med nye tiltag og retningslinjer inden for faget og amtet. Alle akutreddere i Frederiksborg Amt kommer årligt til en række test, som er en forudsætning for at kunne fortsætte i gruppen. Derfor bliver en del af tiden mellem turene brugt til at læse fagligt lærestof. Fortsættes side 4 og 5 nr. 5 / oktober 2004 / 3 På vagt med Akutbil\n4 Fortsat fra side 3 - På vagt med Akutbil Kommunikation: Alle oplysninger om ture og meldinger om patienttilstand vises på en skærm i bilen. Adresseoplysninger kan overføres direkte til bilens GPS, som derfor øjeblikkeligt kan starte vejvisning, uden at chaufføren behøver at indtaste oplysninger. Skærmen til højre i billedet indeholder oplysninger om turens art; den lille skærm til venstre er bilens GPS. Af øvrigt kommunikationsudstyr medbringes en mobilradio til vagtcentralen, mobiltelefon og skadestedsradio. En anden opgave, der bruges meget tid på, er samarbejdet med offentlige myndigheder, heriblandt politiet, og specielt politiets alarmcentral. Man har, for at give politiet en større forståelse for akutbilens funktion, indført en ordning, som betyder, at hver gang der ansættes nye medarbejdere til politiets 112-modtagelse, så kommer disse nye medarbejdere med ud på en vagt med akutbilen, så de kan se og opleve akutbilens funktion. Denne ordning har været til stor gavn for begge parter og ikke mindst til stor gavn for amtets borgere, da dette har medvirket til en mere hensigtsmæssig brug af akutbilerne. Klokken cirka kommer dagens første tur. Meldingen er bevidstløs mand på gaden. Akutbilen er fremme i løbet af 4 minutter. Ved ankomsten kan Peter konstatere, at der er tale om en beruset mand, som er faldet på gaden og har slået hovedet, men er vågen. Ambulancen ankommer og transporterer patienten til skadestuen. Akutbilen er herefter klar til nye opgaver. Klokken cirka kommer dagens anden tur. Meldingen er brystsmerter. Da Peter Madvig modtager adresseoplysninger, gør han vagtcentralen opmærksom på, at det oplyste gadenavn kan være to forskellige steder i kommunen, men oplysningerne fra alarmcentralen er sparsomme, så Peter må sætte sin lid til, at det er den adresse, som ligger tættest på det oplyste bynavn. Ved ankomsten til den oplyste adresse må Peter desværre konstatere, at det ikke er her patienten forefindes. Vagtcentralen har i mellemtiden modtaget yderligere oplysninger, og akutbilen kan nu sætte kursen mod den korrekte adresse. Vi ankommer til patienten sammen med ambulancen. Grundet de forkerte adresseoplysninger nåede akutbilen ikke frem før ambulancen denne gang. Men da akutbilen nu alligevel er her, og Peter har en højere kompetence end de tilstedeværende ambulancefolk, foretager Peter en undersøgelse af patienten, mens ambulancemandskabet giver ilt og påsætter 12-afledet EKG. Efter endt undersøgelse og behandling beslutter Peter, at ambulancen kan transportere patienten til hospitalet uden ledsagelse af akutredderen. Da der ikke er behov for at følge denne patient til hospitalet, bruger Peter noget tid, efter at ambulancen er kørt, med at forklare de pårørende, hvor patienten køres hen, og hvordan de kan komme i kontakt på den pågældende hospitalsafdeling. Også her kan akutbilen yde en service ud over den sædvanlige. ADVOKAT KELD PEDERSEN Telefon Telefax Valhøjvej 12, 2500 Valby Retsager/Straffesager, Erstatningssager, Køb/Salg af fast ejendom Testamenter og Ægtepagter, Dødsbobehandling 4 nr. 5 / oktober 2004 / På vagt med Akutbil\n5 Almindelige ambulancer har sjældent tid nok til at sætte de pårørende ind i situationen, da det har højere prioritet at få patienten kørt på hospitalet. Men i de situationer, hvor akutredderen ikke følger patienten, har denne mulighed for at underrette og vejlede de pårørende. Tur-antallet på denne vagt skal vise sig at være et stykke under gennemsnittet. Således køres vagtens tredje og sidste tur først klokken Meldingen er endnu engang brystsmerter, men som andre steder i landet så er meldingerne ikke altid lig med de faktiske forhold. Den pågældende patient visiteres, efter nærmere undersøgelser, til lægevagten. 24 timer er gået. 24 timer med en akutbil i et amt, som har store visioner for fremtidens ambulancefolk. Visioner, som allerede nu med øgede kompetencer på akutbilerne er ved at blive indført. Visioner, som man kunne ønske ville vinde større indpas i resten af landet. Visioner, som kan være medvirkende til, at fremtidens patienter hurtigt kan få hjælp af relevant uddannet personale, og som samtidig er bæredygtige samfundsøkonomisk. Til sammenligning kan nævnes, at en akutbil med en paramediciner koster under en femtedel af en lægeambulance. Læs mere på: Fakta om akutbiler og akutreddere En akutbil er en enmandsbetjent enhed, som betjenes af en specialuddannet ambulancebehandler. Bilen medbringer som minimum udstyr af samme omfang som en ambulance det vil sige ilt, defibrillator, EKG, sug, spineboard, frigørelsesværktøj, håndslukkere, et udvalg af medicin, udstyr til anlæggelse af intravenøs adgang, væske til IV, samt hvad der ellers forefindes på en ambulance. Akutbilen er dog ikke udstyret med en patientbåre, da den ikke har til formål at transportere patienter, men alene har til opgave at kunne bringe en akutredder (speciel ambulancebehandler) til patienten. Grundet længere køreafstande vil en almindelig ambulance således ankomme efter akutbilen og deltage i den videre behandling samt transport af patienten. Såfremt der er tale om en kritisk patientsituation, vil akutredderen følge patienten under ambulancetransporten for at kunne behandle undervejs. En akutredder er en specialuddannet ambulancebehandler, som ud over sin ambulancebehandleruddannelse på niveau II har gennemgået en supplerende uddannelse udarbejdet af den præhospitale leder i amtet en uddannelse, som blandt andet sætter ham i stand til at anlægge larynxmasker. Alle akutreddere i Frederiksborg Amt kører udelukkende akutbil. Årsagen er den, at man fra den præhospitale ledelse ønsker, at akutredderne, der oftest alene skal iværksætte den indledende og som regel livreddende hjælp, også skal være dem med højest kompetence og erfaringsgrundlag, hvilket bedst opnås ved fasttilknytning til akutgruppen. Akutgruppen i Frederiksborg Amt har ca. 25 akutreddere fordelt på amtets 6 akutbiler. nr. 5 / oktober 2004 / På vagt med Akutbil 5\n6 Göteborg var i år vært for Nordiske Brandfolks Studiedage (NBS), værterne have arrangeret et bredt program som jeg her i det efterfølgende vil give en kort beskrivelse af. Nordiske Brandfolks Studiedage nr. Årets NBS (Nordiske Brandfolks Studiedage) løb af stablen i uge 22 fra den 24. til den 28. maj. Traditionen tro bød programmet på både faglige og sociale arrangementer. Af faglige arrangementer kan blandt andet nævnes en meget grundig gennemgang af den nye svenske brandmandsuddannelse en uddannelse, som tager cirka 2 år, og som kræver en gymnasial baggrund. Sigtet med uddannelsen er at sætte brandmanden i stand til at kunne udføre en lang række forebyggende opgaver. Netop forebyggelse er en stor del af den nye svenske brandmandsuddannelse. Som man lidt populært forklarede ved gennemgangen, så har man flyttet fokus fra indsats til forebyggelse ud fra devisen om, at det er bedre at forebygge end at helbrede. Man måtte dog indrømme, at selv om man satser meget på forebyggelse, så er man fortsat nødsaget til at kunne foretage indsats, da det jo er praktisk umuligt at forebygge alt. Kort fortalt er det hensigten, at det forebyggende arbejde skal foretages af den lokale sprøjte, som kører på tilsyn, men fortsat ligger til udrykning. Som ved tidligere NBS-arrangementer bød også dette på en række oplysninger om løn og arbejdsvilkår i blandt andet værtslandet, men det kan være svært at sammenligne to landes lønninger, grundet forskellige skattesystemer og forskelle i afgifter. Til gengæld kan man som brandmand i Danmark godt misunde deres pensionssystem, som betyder, at en brandmand med 30 års anciennitet kan gå på pension som 58-årig med 73 % af sin slutløn i pension. Men man har jo lov at håbe på, at de kommende overenskomstforhandlinger vil bringe os et stykke af vejen. Göteborg er hjemsted for Volvos lastvognsfabrik, og da Volvo er leverandør af ildløskøretøjer, havde værterne indlagt et besøg på fabrikken. Besøget startede i et større auditorium, hvor der var en gennemgang af Volvos lastvognsprogram, og i den forbindelse havde man kørt en Volvo-sprøjte ind i auditoriet, således at alle kunne studere dette køretøj nærmere. Besøget hos Volvo bød også på en gennemgang af produktionslinjen, hvor man så tilblivelsen af en lastbil fra start til slut. Sidst men ikke mindst var der lejlighed til at prøvekøre et bredt udsnit af Volvos nyeste lastbiler. Jeg tror, jeg taler på de flestes vegne, når jeg siger, at dette absolut ikke var kedeligt. Traditionen tro bød årets NBS på en lang række sociale arrangementer. Deltagerne kom således på en spændende havnerundfart, som bød på indslag om Göteborgs historie. Som indledning til denne rundfart var NBS inviteret til en let frokost med Göteborgs borgmester som vært. Af andre hyggelige arrangementer kan nævnes venskabsaften, men det vil være for omstændeligt at beskrive denne her, så derfor bringer vi i stedet et par billeder derfra (se fotos). Nordiske Brandfolks Studiedage afholdes på Færøerne i Hør i din lokale klub, hvordan du kommer med. Af: redaktør Brian Vittrup Foto: Gert Jensen 5 / oktober 2004 /\n7 Hvad mon de venter på? Skal der tilskadekomne eller døde brandfolk til, før politikerne vågner op til deres ansvar? Dette spørgsmål står brandfolkene i Odensen tilbage med, efter flere voldelige episoder. Af redaktør Brian Vittrup Vollsmose er et boligområde i Odense, som er kendt for de fleste i Danmark kendt fra medierne for deres integrationsproblemer. Der har igennem flere år været tilbagevendende beretninger i pressen om, hvordan disse integrationsproblemer fra til tid til anden har resulteret i voldelige sammenstød mellem politiet og andengenerationsindvandrere. Både lands- og kommunalpolitikere har stået frem med udsagn om, at man agtede at gøre alt, hvad der skulle til for at løse denne konflikt, og det seneste billede, vi har set fra området, er da også noget så fredeligt som et kongeligt besøg; nemlig da det nygifte kronprinsepar, i forbindelse med deres rundrejse i Danmark, aflagde Vollsmose et besøg. Mediernes fremstilling af dette besøg gav indtryk af, at tidligere tiders voldelige konflikter i Vollsmose-området var ved at være en saga blot, eller måske ønskede man at vise, at de politiske tiltag i området var slået igennem og havde haft en positiv virkning på integrationsproblemerne. Men virkeligheden er desværre en anden. Så sent som i august måned måtte brandfolk fra Odense Brandvæsen afbryde deres arbejde, i forbindelse med en bilbrand, da de blev mødt af aggressive unge; unge med anden etnisk baggrund, som kastede med sten og brandbomber. Situationen var som følger: Det er efter midnat. Alarmen lyder hos Odense Brandvæsen. Meldingen er ild i bil på parkeringsplads i Vollsmose-området. Ved ankomst til stedet trækkes der en højtryksslange ud fra sprøjten til brug for slukning. Med er desuden 3-4 patruljevogne. Idet brandmandskabet skal begynde slukningen, dukker der pludselig unge mennesker frem fra et nærliggende buskads, hvor de åbenbart havde gemt sig. Disse unge mennesker, alle af anden etnisk herkomst, påbegynder en massiv stenkastning mod både brand- og politifolk. Der bliver desuden kastet indtil flere brandbomber. En af disse brandbomber lander blot få meter fra en af brandfolkene. På dette tidspunkt har brandfolkene søgt tilflugt bag sprøjten, som bliver ramt af flere sten. Grundet den udtrukne højtryksslange er det ikke umiddelbart muligt for brandfolkene at forlade området. De tilstedeværende politifolk er desværre ikke opmærksomme på, at brandfolkene ikke kan komme væk, idet de selv forlader stedet. Det lykkes dog heldigvis brandfolkene i dækning af sprøjten at undgå at blive ramt af sten og samtidig få rullet højtryksslangen op, hvorefter de kan forlade stedet. Umiddelbart uden for boligområdet mødes man med politiet. Her drøfter brandfolkene og politiet, om man igen skal forsøge at slukke den pågældende brand, men det går dog hurtigt op for mandskabet, at de stenkastende unge har forfulgt dem ud af området, hvor de igen kaster med sten. Brandfolkene beslutter herefter at lade ildebrand være ildebrand og returnere til brandstationen. I dag sidder brandfolkene i Odense tilbage med en række frustrationer. Frustrationer, som handler om, hvorfor disse unge har et så stort had til brandvæsenet, hvorfor er politikerne blevet så tavse, hvornår sker det igen, og hvornår ender det med, at brandfolk kommer alvorligt til skade under disse angreb. Odense Brandvæsen har i dag truffet en række foranstaltninger for at beskytte mandskabet samt mindske risikoen for lignende hændelser. Blandt andet er alle ruder i brandvæsenets køretøjer blevet udstyret med en sikkerhedsfilm, som skal forhindre, at sten kan kastes igennem ruderne. Der køres ikke længere med reduceret udrykning til Vollsmoseområdet uanset meldingens art. Nærpolitiet i Vollsmose vurderer sikkerhedsniveauet fra dag til dag, hvilket betyder, at når nærpolitistationen i Vollsmose lukker om eftermiddagen, så går der en situationsmelding til alarmcentralen. En situationsmelding, som fortæller, om brandvæsenet kan køre i området uden politibeskyttelse. Men alle disse foranstaltninger ændrer ikke ved den utryghed, som brandfolkene nærer, for som de udtrykker det: Ikke nok med at vores arbejde i sig selv til tider kan være farligt, men i Vollsmose skal man også kigge sig over skulderen af frygt for udefrakommende angreb. Denne beretning er blot én blandt mange hændelser, som brandfolkene i Odense har oplevet. Andre beretninger fortæller om: Brandmand ramt i hovedet af sten kastet igennem åbent vindue på sprøjten, en halv fortovsflise smidt ud fra etageejendom landet 2 meter fra brandmand, og endelig chikane-kørsel, hvor man kører meget tæt på brandfolkene samt på køretøjerne under udrykning. Tillidsmand for brandfolkene i Odense siger: Vores ledelse har været meget lydhør, og vi har haft en god dialog, blandt andet i relation til de trufne sikkerhedsforanstaltninger. Værre er det dog med de ansvarlige politikere, som tilsyneladende har valgt at lukke øjnene og lade, som om intet er hændt. Hvad mon de venter på? Skal der tilskadekomne eller døde brandfolk til, før de vågner op til deres ansvar? nr. 5 / oktober 2004 / 7\n8 Gasudslip på Tomsgården Af: redaktør Brian Vittrup At jobbet som brandmand til tider kan være farligt, er alle brandmænd klar over. Men at det pludselig gik hen og blev livsfarligt blot at opholde sig på brandstationen, var en grim overraskelse for brandfolkene i Københavns Brandvæsen på Tomsgårdens Brandstation. Onsdag den 18. august klokken ca blev Tomsgårdens mandskab kaldt til området Hulgårdsplads ved Frederikssundsvej (cirka 200 meter fra brandstationen), hvor nogle beboere havde lugtet gas. Der blev foretaget udluftning på adressen, og brandvæsenet tilkaldte gasværkerne (Københavns Energi), som overtog det videre forløb. Herefter returnerede brandfolkene til Tomsgårdens Brandstation på Frederikssundsvej. I løbet af natten udviklede flere af brandfolkene symptomer som hovedpine og svimmelhed. Omkring klokken cirka oplevede en af de involverede brandmænd, at han pludselig ikke kunne kontrollere sin motorik. Det lykkedes ham dog at få tilkaldt en kollega. På dette tidspunkt havde ingen mistanke om forgiftning. Flere brandfolk havde da godt nok kunnet konstatere gaslugt, men man slog det hen med, at lugten sikkert stammede fra aftenens tidligere udrykning. Så da en brandmand pludselig ikke kunne kontrollere sine bevægelser, frygtede man, at han havde fået en hjerneblødning, og det var da også med denne mistanke, at han med ambulance blev indbragt til Bispebjerg Skadestue. Bispebjerg Skadestue kan konstatere, at den pågældende brandmand er kulilteforgiftet. På dette tidspunkt tror man, at forgiftningen stammer fra udrykningen til Hulgårdsplads tidligere på aftenen. Vagthavende brandinspektør foranlediger derefter, at alt personel, som har deltaget i denne udrykning indbringes til Bispebjerg Skadestue for nærmere 8undersøgelse. På dette tidspunkt nr. 5/ oktober 2004 / konstaterer lægerne på Bispebjerg Skadestue, at den først indbragte brandmand har en så stor koncentration af kulilte i blodet, at han er i livsfare. Han overføres herefter til Rigshospitalet for behandling i trykkammer. Det viser sig dog, at det udelukkende er mandskab fra Tomsgårdens Brandstation, som er forgiftet. Herefter iværksætter vagthavende brandinspektør i samarbejde med Københavns Energi en undersøgelse med gasmålingsudstyr på Tomsgårdens Brandstation. Disse målinger viser, at der i dele af brandstationens opholdsrum er en stor koncentration af kulilte, stammende fra bygas. Koncentrationen er så stor, at brandstationen evakueres, og vagtcentralen informeres om, at der ikke kan afsendes køretøjer fra Tomsgården. Imens søger medarbejdere fra Københavns Energi efter årsagen til den høje koncentration af bygas. I mellemtiden (omkring klokken 05.00) overflyttes yderligere 6 mand fra Bispebjerg Skadestue til Rigshospitalet for behandling i trykkammer for kulilteforgiftning, således at der i alt er sendt 7 mand til trykkammer-behandling. Københavns Energi konstaterer, at gassen stammer fra det brud på gasledningen, som man tidligere på vagten havde været kaldt ud til på Hulgårdsplads (cirka 200 meter derfra). Den udsivede gas havde i forbindelse med bruddet ophobet sig i en større mængde i en luftlomme under vejen, hvorfra den havde løbet i de kabelbrønde, som fremfører brandvæsenets telekabler, de 200 meter, og på den måde fundet vej ind på selve brandstationen. Der er ingen tvivl om, at havde tidsforløbet været længere, så havde vi i dag manglet mindst én kollega, men heldigvis gik det ikke så galt. Men hvordan kunne det komme sig så vidt? Det spørgsmål har mange af de involverede brandmænd stillet sig selv, og de kommer alle til samme konklusion: Selvom vi jo lugtede gas på stationen, så slog vi det hen med, at lugten sikkert bare sad i vores tøj, ligesom man oplever efter ildløs. Vi havde nok også lidt den opfattelse, at på brandstationen har man helle, her sker os ikke noget, for havde vi haft den samme lugtfornemmelse på en udrykning, så havde vi jo reageret helt anderledes. Men tanken om, at det kunne være på brandstationen, strejfede os aldrig. Klokken cirka torsdag den 19. august kunne den sidste brandmand forlade trykkammeret på Rigshospitalet. Alle er i dag ved godt mod og tilbage i tjeneste. Efterfølgende er de pågældende kabelkasser blevet tætnet, og man har opsat gasalarmer på stationen. Samtidig har alle lært, at uheld ikke kun kan opstå i forbindelse med udrykning. Læs desuden afdelingslæge Henrik Rottenstens artikel om behandling i trykkammer. Side 14\n9 Ny Brandchef Den 24. august fik Vestegnens Brandvæsen ny brandchef. Fagbladet har mødt brandchefen til en snak om fortid og fremtid. Af redaktør Brian Vittrup Baggrund Vestegnens nye brandchef, Poul A. Poulsen, er 44 år og kommer fra en stilling i Falcks redningskorps, hvor han har været i 17 år. Poul startede i 1987 som redder hos Falck i Lyngby, hvor han både fungerede som ambulancebehandler, ildløsmand og erhvervsdykker. I 1997 blev Poul A. Poulsen udrykningsleder (brandmester) på Falcks station i Tåstrup. I år 2000 blev han udnævnt til stationsleder for samme station en stilling, som han bestred frem til starten på sit nye job som brandchef i Vestegnens Brandvæsen. Fortid I sin tid som stationsleder har Poul A. Poulsen deltaget i og iværksat mange forskellige tiltag. Blandt andet har han været iværksætter af et sikkerhedskursus til private virksomheder. Kurset havde til hensigt at uddanne en slags lokal indsatsleder på større virksomheder. Ideen kendes i dag lidt fra hjælperøgdykker-konceptet, som findes i Københavns Brandvæsen. Fælles for begge kurser er, at de tilsigter, at der på en given arbejdsplads findes en eller flere personer, som i tilfælde af brand kan hjælpe brandvæsnerne med vejvisning til brandsted m.m. Social ansvarlighed Et andet projekt, som Poul A. Poulsen brugte meget tid på som stationsleder, var det, som man kan kalde social ansvarlighed over for lokalområdet og medarbejderen. Taler man om social ansvarlighed i lokalområdet, taler man f.eks. om at gå i dialog med utilpassede unge i nærområdet og eventuelt forsøge at give jobtræning. Det er et projekt, der blandt andet har resulteret i, at Poul A. Poulsen blev formand for bestyrelsen i et partnerskabsprojekt i Tåstrupgård et område, som har haft mange integrationsproblemer. En anden del af social ansvarlighed er i relation til medarbejderne i virksomheden: Tager virksomheden hånd om sine medarbejdere, hvis disse kommer ud i fysiske eller psykiske problemer? Hvad gør virksomheden for at fastholde medarbejderen på arbejdsmarkedet, hvis vedkommende ikke længere kan passe sit nuværende arbejde eventuelt grundet en arbejdsskade? Kan virksomheden så hjælpe den pågældende medarbejder med at finde nyt arbejde? Hertil fortæller Poul A. Poulsen om et netværksprojekt i Tåstrup, som han var initiativtager til. Det var et projekt, som gik ud på, at de lokale virksomhedsledere fik større kendskab til hinanden og derigennem bedre kunne hjælpe, hvis en af dem stod med en medarbejder, som havde behov for en anden type arbejde, eller man kunne benytte netværket til at udveksle erfaringer med integration af indvandrere på arbejdspladsen. Alt dette resulterede i, at Falck i Tåstrup i 2004 modtog virksomhedsprisen for at være den mest rummelige virksomhed i Tåstrup. Fremtid Men hvilke planer har Poul A. Poulsen så for Vestegnens Brandvæsens fremtid? Jo, først og fremmest er der en del administrative processer, der skal ryddes op i og bringes i orden, udtaler den nye brandchef. Derudover skal brandvæsenet have langt større fokus på medarbejderens trivsel på arbejdspladsen; vi skal have indført regelmæssige personaleog udviklingssamtaler, som har til hensigt at afdække, om medarbejderen trives i sit job, eller om han/hun skal have nye opgaver; eller måske har medarbejderen ideer, som kan bruges til udvikling af arbejdspladsen. Og netop når snakken falder på udvikling, så er det vigtigt for den nye brandchef at understrege, at fremtiden i Vestegnens Brandvæsen byder på udvikling frem for afvikling. Vestegnens Brandvæsen skal være blandt landets bedste brandvæsener, udtaler den nye chef, og her tænker jeg ikke på slangeudlægninger og hurtige responstider, men snarere på brandvæsenet som virksomhed en virksomhed, som bygger på medarbejdernes engagement. For selv om vi ikke har svært ved at rekruttere nye medarbejdere, så har jeg et stort ønske om at kunne fastholde dem, vi har, med baggrund i, at den enkelte er tilfreds med brandvæsenet som arbejdsplads. Vi skal have en arbejdsplads, som har plads til medarbejderen igennem hele livet. I den forbindelse nævner brandchefen, at han er imponeret over det engagement, brandfolkene i Vestegnen lægger for dagen, og at det er mit ansvar som chef at kunne leve op til dette engagement, samt fastholde og motivere vores medarbejdere, så disse bliver endnu gladere for deres arbejde i væsenet, udtaler Poul A. Poulsen. Handlingsplan Poul A. Poulsen har mange visioner for Vestegnens fremtid, men først og fremmest skal der udarbejdes en handlingsplan. Den vil blive fuldt tilgængelig for den enkelte medarbejder, så alle kan se, hvor Vestegnens Brandvæsen er på vej hen. Det er hensigten, at handlingsplanen skal gælde for en periode på et år og have baggrund i den kontrakt, som bestyrelsen for Vestegnens Brandvæsen udarbejder. Handlingsplanen for 2005 kommer til at ligge klar i december måned, og det er så meningen, at der hvert år udarbejdes en handlingsplan for det kommende år. Sidst men ikke mindst så mener den nye brandchef, at: Succes kommer gennem årelangt arbejde, med en vis kontinuitet i ledelsen. Jeg er derfor ikke enig med mange andre ledere, som mener, at chefer skal skiftes ud med 3-4 års interval. Sagt på en anden måde så regner jeg med at skulle være her i Vestegnens Brandvæsen mange år ud i fremtiden. nr. 5 / oktober 2004 / 9\n10 Paramediciner, del 3. Af: Kim Dalgaard, 677 Københavns Brandvæsen Opsummering: Jeg har i dette blad tidligere skrevet to artikler omhandlende prøveuddannelsen for ambulancebehandlere med særlig kompetence - niveau 3, hvorpå jeg selv har deltaget. Uddannelsen er afviklet henover foråret og sommeren 2004, med deltagelse af 12 elever. I den første artikel beskrev jeg forløbet frem til uddannelsesstart, herunder modtagelse af pensum mv. I den anden artikel beskrev jeg så selve uddannelsesforløbet. I denne artikel vil jeg beskrive den tid, der er gået fra vi var til eksamen og frem til i dag. For oplysningens skyld, er det nødvendigt at nævne, at man i de faglige organisationer FOA og SID s fælles organ, Dansk Ambulanceråd, er blevet enige om i fremtiden at benævne disse ambulancebehandlere; paramedicinere. Dette har der været meget debat om, bl.a. i lægekredse. Undertegnede vil ikke gå meget dybere ind i denne, men blot erindre om, at der ikke er en entydig definition på titlen paramediciner. I de lande, hvor titlen bruges, er det en benævnelse, der påhæftes de ambulancefolk, der har det 0 nr. 5 / oktober 2004 / højeste uddannelsesniveau. Disse uddannelsesniveauer varierer meget, og det er ikke svært at finde ambulancetjenester, hvor der er meget tæt sammenlignelighed i de kompetencer, den enkelte paramediciner har i forhold til den danske niveau 3 uddannelse. Eksamen: Torsdag d. 3. juni oprandt dagen så, hvor vi elever skulle bevise, at vi havde formået at tilegne os den viden, som uddannelsesbeskrivelsen lagde op til. Vi var alle utrolig spændte, som det hører sig til, når man skal til eksamen. Styregruppen, der var nedsat af skolen, og som havde lavet et større arbejde i forbindelse med uddannelsen, var selvklart også spændte. Vi var alle aftenen før mødt frem på hotellet i Silkeborg, hvor vi tidligere havde været indkvarteret, under selve teoridelen. Her fik vi ridset op hvorledes eksamensdagen ville blive afviklet. Vi blev delt op i to hold, således at det ene hold blev eksamineret mundtligt om formiddagen, mens det andet hold afviklede skriftlig eksamen, og vice versa om eftermiddagen. Censor ved den mundtlige eksamen, var den præhospitale leder i H:S, overlæge Freddy Lippert. Eksaminatorer var lederne af lægeambulancen i Århus og Ålborg, overlæge Troels M. Hansen og overlæge Poul Hansen. Desuden medvirkede supervisor Hans Lumholdt, fra Falck. Sidstnævnte var med som elevernes garant for at de ikke blev stillet spørgsmål om ting, som ikke var gennemgået i undervisningen. Hans Lumholdt havde fulgt hele teoridelen fra sidelinien i klassen, som medlem af styregruppen, og desuden fungeret som praktisk gris og bindeled. Hans var fuldkommen neutral under hele uddannelsesforløbet i forhold til sin ansættelse. Jeg selv lagde ud med den mundtlige eksamen. Til den mundtlige eksamen trak man en opgave, og derefter fik man 20 minutters forberedelse, og så 20 minutter til fremlæggelse, uden brug af hjælpemidler, opslagsværk mv. Da den primære del af uddannelsen beskæftigede sig med de medicinske patienter, som vi ambulancefolk typisk møder, blev jeg noget klam i håndfladerne, da jeg trak en case, hvor jeg skulle beskrive, hvorledes jeg ville behandle en ca. 40-årig lystfisker, som var hevet op af Limfjorden, i bevidstløs tilstand med en kropstemperatur på 27 C. Min opgave var at beskrive behandling fra start til aflevering på lokal skadestue - herunder melding til skadestuen. Jeg fik at vide, at patienten havde asystoli, når man opkoblede defibrillatoren. Behandlingen inkluderede basal ambulancebehandling med hypotermi-indpakning mv. Derudover, vigtigst af alt, den medicinske hjertestopbehandling. Der var nogle underspørgsmål af anatomisk og fysiologisk art, der ligeledes skulle besvares. Jeg skulle endvidere forestille mig at patienten senere skulle overflyttes til et mere avanceret behandlingssted, for hypotermi-patienter, og igen fik patienten hjertestop, men nu ventrikelflimmer. Igen skulle behandlingen beskrives fra start til ankomst hospital. Lige pludseligt føltes 20 minutter som meget kort tid. Jeg havde jo ventet en helt anden type case i retning af et hjertetilfælde, astmatilfælde eller en sukkersygepatient. Men ak, det skulle være en opgave, som ikke just er dagligdag for\n11 os københavnere, hvilket jeg da også indledte med at fortælle de herrer ved det grønne bord, med et noget anstrengt smil. De første minutter efter jeg fik opgaven, bankede mit hjerte så hurtigt og kraftigt, at jeg var bange for selv at ende som patient. For første gang til en eksamen af ambulancemæssig karakter troede jeg, at jeg skulle dumpe, ikke forstået sådan, at jeg aldrig har været nervøs ved eksamen, ej heller at opgaven var umulig at beskrive, men tidspresset var enormt, set i lyset af de ting, der skulle beskrives og fremlægges. Det gik dog godt, ikke til 13 - eller 11 for den sags skyld, men ok. Her var det ganske enkelt bare et spørgsmål om at bestå! Til den skriftlige prøve havde man 2 timer, og heller ikke her blev der tilladt brug af hjælpemidler, andet end blyant og papir. Der var 8 hovedspørgsmål af essay-typen, som alle havde 3-5 underspørgsmål. Altså ikke multiple choice, som vi ambulancefolk ellers er vant til. 15 minutter til hvert hovedspørgsmål var for al for lidt tid. De fleste af opgaverne gik på medicinske patienter, hvor man skulle beskrive behandling; hvilke medikamenter man ville inddrage i sin behandling, samt en beskrivelse af indikationer, kontraindikationer og bivirkninger. Man blev spurgt om udstyr, der skulle anvendes til intubation, da uddannelsen jo blandt andet sætter paramedicineren i stand til at fungere som lægeassistent. Desuden nogle spørgsmål til udstyr, der bruges til længere overflytninger af patienter fra et hospital til et andet. Uddannelsen sigter, jf. bekendtgørelsen, også mod at anvende paramedicinere til at observere patienter under disse overflytninger, for at friholde læger og sygeplejersker, på de i forvejen tyndt besatte sygehuse, rundt omkring i det ganske land. Nogle spørgsmål omkring farmakologi generelt blev det også til Aldrig har jeg skrevet så meget, så hurtigt og så grimt, som til denne eksamen. Men det må alligevel være lykkedes, at gøre mig forståelig på de 13 tætskrevne sider jeg afleverede. Desværre blev der dryppet lidt malurt i bægeret på denne forløsningens dag, for os elever, som havde været i gang siden slutningen af januar. To elever bestod ikke den skriftlige eksamen, og to andre bestod ikke den mundtlige. En lidt kedelig beståelsesprocent, som desværre manede visses fordomme i jorden, der spåede at vi, der deltog på prøveforløbet, ikke kunne dumpe. Det skal dog lykkeligvis siges, at alle fire nu er reeksamineret, og alle er kommet igennem uddannelsesforløbet med et eksamensbevis i hånden. Evalueringen af prøveuddannelsen: Som tidligere nævnt i anden artikel, er uddannelsen blevet evalueret af det eksterne konsulentfirma Cue Consult. Denne evaluering foregik ved hjælp af udleverede testskemaer, som vi elever skulle afkrydse før starten på den teoretiske del og efter denne. Samme skema blev udleveret, da vi returnerede til skolen for at blive eksamineret. Således blev skemaet udfyldt før og efter den teoretiske del på skolen og endvidere efter vi havde haft lejlighed til at søge supervision på lægeambulancerne og hospitalerne, hvor vi var i praktik. Disse skemaer skulle afdække, hvor meget vi som elever havde rykket os under hele forløbet. Et generelt evalueringsskema, med mulighed for at skrive mere generelle kommentarer blev ligeledes udleveret. Jeg må tilstå, at mit første indtryk af evalueringsformen var præget af skepsis. Dette fordi jeg mener en evaluering, af en prøveuddannelse som denne, også bør følges op med nogle mundtlige interviews. Jeg må dog konstatere, at de ting som evalueringsrapporten fra Cue Consult afdækker, stemmer overens med de ting vi elever har påpeget som værende uhensigtsmæssige. Evaluering i H:S Den præhospitale leder i H:S fremsatte meget tidligt krav om at få evalueret de nye kompetencer i praksis. Dette for at belyse, hvorledes vi to fra Københavns Brandvæsen handlede og udnyttede kompetencerne i konkrete patientsituationer. Opgaven blev pålagt korpslægen, som udarbejdede instrukser, evalueringsskemaer og disponeringsvejledning mv. Det blev meddelt at evalueringsforløbet, som blev tidsfastsat til 3 måneder, skulle afvikles omkostningsfrit for H:S. Brandvæsenet, som entreprenør, ønskede ej heller at stille økonomiske ressourcer til rådighed. Derfor blev der tale om det muliges kunst, idet man udstationerede Kenneth Lübcke og undertegnede, på henholdsvis 2. og 4. rode på Hovedbrandstationens ambulance (der er kun én døgnambulance på stationen). På de dage, hvor vi var på vagt, omdøbtes ambulancen fra H2 til H1. Dette for at lette arbejdet med at disponere fra vagtcentralens side. Meningen med forløbet var så at vi kun skulle disponeres til niveau 3 relevante ture i alle distrikter, undtaget Dæmningen og Tomsgården. Niveau 3 relevant vil sige ture, hvor vi kunne anvende vores medicinske kompetencer, dette især ved hjertetilfælde, astma, lungeødem, sukkersyge, kramper, overdoser af narkotika / medicin og smertestilling generelt. På hver tur, hvor ambulance H1 blev sendt, blev lægeambulancen medsendt. Lægens primære funktion var at evaluere undertegnede og Kenneth, og kun skride ind, hvis det var lægefagligt uforsvarligt. Dette var ligeledes en del af kravet fra den præhospitale leder. Jeg må tilstå, at jeg første gang, jeg blev bekendt med planerne for forløbet rynkede noget på øjenbrynene da jeg jo mente at vi allerede var eksamineret én gang. For så- nr. 5 / oktober 2004 / 11 Fortsættes side 12\n12 Af: Tom Mikkelsen 235, Københavns Brandvæsen Udskiftning af defibrillatorer. I 2009 skal alle ambulancer være udstyret med medikoteknisk udstyr, som kan foretage 12-afledet EKG samt transmittere dette til f.eks. en kardiologisk afdeling for vurdering med henblik på visitation. I Københavns Brandvæsen er det Ambulancebrugergruppen, som tager sig af den slags projekter. Man har fra ledelsens side besluttet, at man vil udskifte alle defibrillatorerne i årsskiftet 2004/2005. Redningsskolen har afsat tid på næste års vedligeholdelses-kurser til en omskoling. Så med det praktiske på plads mangler vi jo bare at finde den rette model, og så er vi køreklar i slutningen af 2005 om alt går vel. Jagten på den rette model startede ved, at vi inviterede 4 producenter til at fremvise deres produkter. Derefter valgte vi 3, som vi ville afprøve. Der blev lavet evalueringslister, og alle produkter er blevet grundigt afprøvet over en længere periode. Umiddelbart kan maskinerne det samme forskellene er af mere fysisk art såsom vægt, størrelse, samt brugervenlighed. Den endelige afløser er endnu ikke fundet. Men et par ting tør jeg godt spå om. Vi får et meget bedre hjælpemiddel til brug præhospitalt. Vi får mulighed for at tage et 12-afledet EKG, som der kan stilles en diagnose ud fra. Ved hjælp af direkte kontakt til en læge på eksempelvis Rigshospitalet kan vi køre direkte til den rigtige afdeling. I alle de afprøvede modeller er der elektronisk blodtryksmanchet og saturationsmåler. Desværre bliver vægten på vores nye defibrillator lidt højere. En afprøvning som denne kan ikke foregå uden en del goodwill, og i den forbindelse vil jeg gerne takke de tålmodige kollegaer, som har deltaget i projektet. Fortsat fra side 11 dan føltes det rent faktisk; at være til eksamen på hver eneste tur. Omvendt kunne jeg godt se at det var relevant at få belyst, hvor meget og hvorledes kompetencerne kunne bruges. Overordnet set gik det rigtig godt. Lægerne skulle efter hver tur udfylde en evaluering, med afkrydsning af en række faste overordnede rubrikker for alle ture, og så rubrikker specifikt for den pågældende patientkategori. Det kræver ikke den store fantasi, at forestille sig en interessekonflikt, da vi skulle evalueres af lægerne på den enhed, der måske kunne se os som en konkurrent overfor en stor del af patientkategorierne. Størstedelen af disse evalueringer gav dog ikke årsag til hævede øjenbryn hos hverken korpslægen eller os forsøgskaniner. Dog var der enkelte evalueringer, som medførte at vi måtte tage en faglig debat med den pågældende læge, der havde udfyldt evalueringen for at få afdækket eventuelle fejl og/ eller andre uhensigtsmæssigheder i behandlingsøjemed Vi endte op med at køre ca. 370 ture i alt i perioden, heraf er ca. 80 % skønnet som værende niveau 3 relevante. 2Jeg mener klart vi har bevist, at nr. 5 / oktober 2004 / vi i størstedelen af tilfældene, har kunnet magte opgaven, men vi har absolut også lært en del af forløbet, herunder hvornår man må erkende sine egne kompetencegrænser. Der har været få ture, hvor jeg har vendt mig om til lægen og meddelt, at jeg ikke anede, hvad patienten specifikt fejlede, men at jeg under alle omstændigheder ville indlægge denne. Her har jeg ikke mødt overlegne kommentarer, tværtimod. I evalueringsforløbet har vi fået lov at administrere en del intravenøs medicin, hvilket har været fagligt berigende at opleve effekten af. Vi har optaget 12-afledet EKG og overført pr. telemedicin til cardiologerne på Rigshospitalet. Vi har stået i komplekse behandlingssituationer og fået lov at styre forløbet helt til grænsen af, hvad vi kunne magte. Vi har generelt været bakket op af gode forstående kolleger, både på primærambulancen og på lægeambulancen. Samtidig ros til vagtcentralen for på fin vis at have løftet opgaven med at skulle disponere anderledes i perioden. Jeg er ikke tvivl om at der mangler nogle ordentlige arbejdsredskaber i det daglige for bedre at kunne disponere og henvise til anden relevant hjælp, men min generelle opfattelse er at viljen er til stede. Der skal ikke være tvivl om, at det har været nogle hårde måneder. At blive kigget over skulderen af en erfaren anæstesilæge hver gang - også om natten - har virkelig krævet nogle ressourcer. Jeg er dog også blevet en del mere erfaren på mange områder, især når vi taler de lidt mere vanskelige patienter, hvor en formodet diagnose og dermed behandling, ikke ligger lige til højrebenet. Fremtiden?: Det er nu op til H:S, at afgøre, hvilken fremtid niveau 3 har i København. H:S vil få forelagt en evalueringsrapport fra Korpslæge Henning Brinkenfeldt, som beskriver hele evalueringsforløbet på st. H. Min personlige mening er at niveau 3, som supplement til den præhospitale sektor, klart har en berettigelse set fra en samfundsøkonomisk vinkel. Har du i øvrigt spørgsmål til uddannelsen mv., er du velkommen til at kontakte mig på Christianshavns brandstation, 4.rode.\n14 TRYKKAMMERBEHANDLING I forbindelse med gasulykken på Tomsgårdens Brandstation og den efterfølgende behandling af mandskabet i trykkammer, fortæller afdelingslæge Henrik Rottensten her om baggrunden og effekten af brugen af trykkammer-behandling. Af: Afdelingslæge Henrik Rottensten Foto 2 4 nr.5 HISTORIE Behandling under forhøjet tryk har været kendt og anvendt i lang tid. Der er i et manuskript fra det 13. århundrede en tegning af Alexander den Store, der bliver nedsænket i Bosporusstrædet i en glaskiste. Der bliver dog anvendt levende lys, hvilket nok ikke kan anbefales, såfremt man har lyst til at gentage turen. I nyere tid (i det 20. århundrede) er verdens største kammer (se foto 1) med 5 etager og 60 soveværelser blevet bygget. Dette kammer blev dog aldrig rigtig anvendeligt og blev til skrotjern i I 1970 erne skete der en kraftig udbygning af beha ndlingsfaciliteterne, og HyperBar Oxygenbehandling (HBO) blev mere anvendt. Rigshospitalet begyndte fra ca. midten af 70 erne at anvende trykkammer, først et monokammer (se foto 3), men fra juni 1998 det nuværende kammer med plads til 8 siddende eller 2 liggende patienter (se foto 2). Foto 1 RATIONALE Ilt under højt tryk har siden 1937 været brugt til behandling af dykkersyge. Før dette blev der anvendt atmosfærisk luft under tryk. Men der har også været anvendt hyperbar behandling til behandling af andre sygdomme og tilstande. Kulilte-forgiftning blev første gang behandlet hos et menneske i I de følgende år blev der flere indikationer, specielt med henblik på behandling af infektioner og iltmangel. I 1956 blev der foretaget hjertekirurgi i trykkammer for at øge den periode, der kunne opereres uden blodcirkulation. / oktober 2004 / HBO-behandlingens effekter er: Perfusion kontra diffusion. Højt kapillær iltindhold, sikrer højt vævs iltindhold. Hurtig respons er vigtig, fra iskæmien er opstået. Indikationer for HBO er: Hvis man ser på effekten af HBO-behandlingen som beskrevet ovenfor, kan man omsætte dette til behandling af blandt andet følgende akutte tilfælde: CO-/CN-forgiftning (øger iltning af væv mindsker sene neurologiske følger). Ved forgiftning med kulilte ser man en blokering af iltomsætningen, specielt i de mest forbrugende væv, dvs. hjerte, hjerne, lever og nyrer. Disse effekter er ikke kun afhængige af kulilten, men også af processer der er startet af kulilten. Der ses alle de symptomer, som man kan se ved blodpropper i hjerne eller hjerte, fra diskrete til massive. Forgiftningen ses både i en akut og i en kronisk form. Den kroniske form kan opstå med samme symptomer som den akutte men indtil flere uger senere. Begge typer kan behandles effektivt med HyperBar Oxygen. Foto 3\n15 BEHANDLING De fleste elektive behandlinger i trykkammer sker ved et tryk på 2,5 ATA (svarende til 15 meters vanddybde). Der bliver typisk givet 30 behandlinger med pause på hverdage og helligdage. Ved akutte behandlinger bliver der behandlet ved 2,8 ATA (svarende til 18 meters vanddybde), og antallet af behandlinger er variabelt. Ved kulilteforgiftning bliver der behandlet 5 gange inden for de første 48 timer, og man lader sig herefter styre af kliniske fund og ikke af eventuelle målte værdier. Ved kulilte-forgiftning behandles alle, der har eller må være mistænkt for at have en sværere forgiftning. For at forebygge sene skader behandles disse personer 3 gange inden for det første døgn. Ved infektioner forsøges der behandlet 3 gange inden for de første 24 timer, skiftende med kirurgisk behandling. Dette fortsættes, indtil der ikke er aktiv infektion (billede infektioner). Dykkersyge-behandling sker efter andre retningslinjer, og behandlingsdybden kan kortvarigt være 50 m, og tiden kan variere betydeligt, idet man lader sig styre af symptomerne. Der er registreret behandlinger på op til 112 timer, hvilket dog er yderst sjældent. Tomsgårdens mandskab i trykkammer UDVIKLING Ud over de klassiske indikationer for HBObehandling er der nye områder under udvikling. Især påvirkningen af immunsystemet er et område, hvor der forskes intensivt. Der har været en del interesse for de stoffer i blodet, der kan beskytte mod udviklingen af dykkersyge, og man har talt om en pille til forebyggelse. Derudover er der store projekter i gang vedrørende sår hos sukkersyge patienter, hvor anden behandling er forsøgt, og trykkammerbehandling betragtes som sidste mulighed. Denne øgning i behandlingsindikationer kan også ses i antallet af behandlede patienter, der er stigende, og der er heller ikke udsigt til fald eller stagnation i patienttallet. nr. 5 / oktober 2004 / 15\n16 Det åbenlyse løn-røveri Af: Jesper Broneè, formand for Brandfolkenes Klub København I øjeblikket foregår et af danmarkshistoriens største røverier for åbent tæppe, nemlig røveriet af vores løn- og pensionskroner, som vores arbejdsgiver, Københavns Kommune, begår. Min påstand i denne sag er, at 90 % af alle ansatte i udrykningen ved Københavns Brandvæsen vil være offer for dette omfattende og udspekulerede røveri den dag, de afgår fra brandvæsenet. Og hvorfor så det? Jo, fordi det siden den første lønkørsel leveret af fa. Accenture har været umuligt for medarbejderne at kontrollere deres lønseddel uden hjælp fra regnskabssagkyndige, og når først der er kommet en forklaring, og eventuelle fejl i løn/tillæg/ pensionsordninger er blevet opdaget og rettet, så er pengene først til disposition hos medarbejderen EFTER månedens sidste bankdag altså FOR SENT! De penge, som her mistes i form af manglende renteindtægter (nogle personers mening er, at det drejer sig om ørebeløb), fordi Læserbrev pengene er til disposition for sent, kommer vi næppe nogensinde til at se. Det er en påstand fra min side en påstand, som jeg har fremsat fra første dag, og som jeg ikke på noget tidspunkt fraviger, med mindre jeg får sikkerhed for, at SAMTLIGE brandmænds lønsedler er blevet gennemgået af en revisor! For at få et beløb sat på disse små svindelnumre har Brandfolkenes Klub København nu sat en revisor på sagen, og vi har bedt denne revisor gennemgå 3 brandmænds lønsedler for fejl. Ligeledes vil disse 3 brandmænd få gennemregnet deres årsopgørelser, når vi når frem til årsskiftet. Det er desværre en langvarig proces, men i mine øjne den eneste mulighed, vi har, for at få et overblik over tyveriets reelle størrelse. Jeg undrer mig over, at andre organisationer ikke har fokuseret på dette; men for de fleste andre drejer dette lønkaos sig mere om, at man vil have den rette løn til tiden, hvilket selvfølgelig også er vigtigt. MEN københavnske brandfolk SKAL også have de penge igen, som i mine øjne bliver stjålet af kommunen i øjeblikket. B.K.K. vil følge denne sag på nærmeste hold; og vi lukker ikke sagen, før ALLE vores medlemmer har fået deres penge. For at anskueliggøre problematikken i denne sag kan jeg fortælle, at på det sidste fællesmøde på Københavns Rådhus virkede kommunens embedsmænd ganske uforstående over for vores krav om løn, for som de sagde, så længe vi forsøger at løse problemet, så kan man ikke forlange mere! Jo, man kan: Vi forlanger, at vores medlemmer bliver behandlet anstændigt, og at vores medlemmer ikke alene får hele deres løn, men at de også får sikkerhed for, at den dag, de går på pension, så får de ALLE deres opsparede penge til rådighed PÅ ØREBELØBET. Af Tommy Jepsen 5061, Frederiksberg Brandvæsen Frederiksberg og Københavns Brandvæsners sundhedspolitik! At brandfolks helbred har indflydelse på brandvæsnernes økonomi, hører vi ofte specielt når vores ledelse taler om sygefraværsstatistikker. Derfor bør brandfolkenes sundhedstilstand have en interesse hos vores ledelse. Den 19. juni 2004 bragte Berlingske Tidende en artikel omhandlende mænds generelle sundhedstilstand. Det fremhæves i artiklen, at mænds sundhedstilstand bedres, såfremt arbejdspladsen tilbyder månedlige sundhedstjek i arbejdstiden. Begrundelsen var: Mænd finder det pibet at søge læge ved de første symptomer i sygdomsforløbet. Mænd kommer af denne grund ofte for sent i gang med at modtage behandling. Men hvad gør man i brandvæsnerne? Ser man historisk på det, så har man faktisk tidligere haft muligheden for at kunne komme til et årligt lægetjek i arbejdstiden. Blandt andet blev alle ansatte ved Frederiksberg Brandvæsen tidligere tilbudt en årlig undersøgelse af lungerne en ordning, som af ukendt årsag er ophørt. At en kollega så rent faktisk efter ordningens ophør døde af lungekræft, er jo sørgeligt, men ikke desto mindre sandt. Så min opfordring til vores arbejdsgiver er: Genindfør muligheden for at komme til lægetjek, i arbejdstiden. Dette kunne jo endda ligefrem resultere i et faldende sygefravær samt være et synligt tegn på, at vores arbejdsgiver interesserer sig for sine medarbejderes ve og vel. 6 nr Tommy Jepsen /oktober 2004 /\n17 DEMENS PÅ DAGSORDENEN Underviser på niveau II-uddannelserne Marianne Engel ønsker at komme i dialog med ambulancefolk omkring, hvordan de kommunikerer med demente borgere. I den anledning har Marianne Engel skrevet nedenstående oplæg. Af: Socialrådgiver og Freelancekonsulent Marianne Engel For et par år siden fik jeg mulighed for at undervise redderne om demens, og hvordan man kan tackle mødet med demente borgere. Mit oplæg om demenssygdomme og om, hvordan sygdommen besværliggør kommunikationen for den demente, gav anledning til mange spørgsmål og diskussioner. Nu skriver jeg denne artikel for at få kontakt til reddere, der har lyst og overskud til at beskrive, med få ord, hvilke oplevelser de har med borgere, der er demente. På trods af at jeg ved, at man har mange negative oplevelser, er der behov for at sætte fokus på de episoder, hvor din/jeres indsats var med til at afbøde yderligere kaos for den demente og dennes pårørende. Baggrunden for ovenstående er, at jeg er ved at beskrive et projekt, der skal fokusere på den indsats, der ydes i det daglige, men som er usynlig. For øjeblikket har jeg kontakt med redaktørerne for politiets, reddernes og brandfolkenes fagblade. Ved at beskrive det arbejde, der udføres til gavn for demente borgere, er der grundlag for en ansøgning til et projekt, som skal beskrive de metoder, man bruger, eksempelvis når man skal køre en dement borger på hospitalet eller tilkaldes af hjemmeplejen eller de pårørende. Fra 1995 og frem til 2000 var jeg projektleder på et projekt, som havde til formål at komme i dialog med målgrupper i nærmiljøet, der i det daglige kunne møde demente borgere målgrupper som politi, bankansatte, taxachauffører, frisører, viceværter med flere. Fælles for disse målgrupper var og er, at de ofte møder demente borgere i forbindelse med arbejdsopgaver. Fælles er også, at man ikke har fået undervisning i, hvordan man tackler mødet med mennesker, der er demente, eller deres pårørende. Både dengang og nu har jeg erfaret, ved min kontakt med disse målgrupper, at man klarer mange akutte situationer på en sådan måde, at den demente bevarer sin værdighed. Der bliver bare sjældent lagt mærke til det, og det er en skam. Desuden ved vi, at der vil blive flere ældre med demens, og at de samtidig bor længere i eget hjem. Nogle bor med ægtefælle, men flere og flere bor alene og med ringe eller ingen kontakt til omverdenen. Kun hjemmeplejens besøg og madudbringning bringer liv ind i stuen. Da jeg underviste redderne, talte vi om, hvordan man kunne formidle den viden, de enkelte reddere fik i forbindelse med arbejdet med demente. Dvs. hvordan man kunne give sin viden videre til nye reddere, og hvordan man beskriver det, når man fik en akut situation til at ende på en god og værdig måde både for den demente, men også i forhold til sig selv. Flere reddere, politifolk og andre har givet udtryk for, at man mangler tid og overskud til at sætte Demens på dagsordenen. Derfor forsøger jeg nu i samarbejde med neuropsykolog Steen Hilling at beskrive et projekt, der Problemer med Alkohol? -Her kan du få hjælp sætter fokus på det arbejde, der udføres hos de ovennævnte målgrupper. Der er rigelig af negativ omtale af demens, og hvordan man er magtesløs i forhold til at gøre livet tåleligt for de mennesker, der er demente. Derfor håber jeg, at du/i vil være behjælpelige med dagligdags historier fra mødet med demente mennesker. Disse historier behandles anonymt og vil blive brugt som cases i den projektansøgning, som vi er ved at skrive. Desuden er det tanken, at disse cases skal bruges som eksempler, således at kolleger nye som gamle kan få indblik i, hvordan man har tacklet episoder med demente borgere på en værdig måde. Jeg håber du/i har lyst og overskud til at kontakte undertegnede; eller er der spørgsmål til artiklen og projektet, er man også velkommen til at ringe til Marianne Engel Socialrådgiver Freelanceunderviser/konsulent tlf , mobil mail: På forhånd tak!marianne Engel Har du problemer med alkohol kan du ringe til Anonyme Alkoholikere (AA) på tfl eller til Ib Frøby på tlf Hendvendelse kan ske anomymt. Alle er velkomne Anomyme Alkoholikere har også en hjemmeside på Internettet: Husk det er ikke en skam at være alkoholiker, det er en skam ikke at gøre noget ved det! nr. 5 / oktober 2004 / 17 Artikel udskudt Den annonceret artikel omkring nyt pioner køretøj i København udgår da køretøjet ikke har kunne sættes i drift grundet leverandør svigt, vi håber at kunne bringe artiklen i december nummeret af Brandmanden. Redaktionen\n18 6. Årgang Dato: 2004 BI s hjemmeside: WPFG 2005: KUN 9 måneder tilbage Golfafdelingen 1 Cykelafdelingen 1 BI s bestyrelse 1 NM I København 1 18nr.5 /oktober 2004 / BI-news\n19 Personalia København: Afgår med udgangen af oktober: Brandmand 894 Claus Kruse Petersen Brandmand 225 Lars Hansen Brandmand 569 Thomas Frederiksen. Ansættelser: Overbrandmester 157 Vagn Rasmusssen er pr. 01. september ansat som pionérmester. Vagtcentralmester 765 Kim Madsen er pr. 01. oktober ansat som souchef på Alarmcentralen Alarmoperatør 4036 Henrik Bauer Johansen er pr. 01. oktober ansat som vagtcentralmester. Brandmand 673 Jes Øksnebjerg er pr. 01. oktober ansat som korpsambulancemester. Gentofte: Afgange: Brandmand Søren Rudow er afgået med udgangen af juni måned Vagtcentralmester Børge Haakonsson er afgået med udgangen af september måned. Taksigelser: Jeg vil gerne takke alle de kolleger og venner, som gjorde mit 40 års jubilæum d. 22. sep til noget særligt. Samtidig vil jeg benytte lejligheden til at ønske alle»god vind fremover«efter jeg har haft min sidste vagt den Det har været en dejlig tid i Brandvæsenet som jeg ikke ville have undværet! Hilsen til alle Obmr. 655 Erik Richardt Winther En stor tak til københavns brandvæsen og seniorklubben for opmærksomheden ved min 70 års fødselsdag. Venlig hilsen Fhv 619, Horsdal Tak til Københavns Brandvæsen, for opmærksomheden i anledning af min 90-års fødselsdag. Med venlig hilsen Kaj Nielsen (tidligere STT) En stor og hjertelig tak til Brandvæsenet, Seniorklubben, Stiftelsesforeningen og alle venner som har sendt opmærksomheder og venlige hilsner i anledning af min 80 års fødselsdag. Poul Petersen ( 30 ) Tusind tak for opmærksomheden på min 70 års dag, alt vel. 659 Svend J. Nielsen snakke svend Seniornyt oktober 2004 Af: Sven Præst, formand for seniorklubben Nu er vi godt i gang igen på loftet på Østerbro brandstation. Hvor vi hygger os med de gamle kollegaer og vores medbragte mad. Der er afholdt bestyrelsesmøde i forbindelse med udsendelsen af kontingentopkrævningerne for 2. halvår, og bestyrelsen har på dette møde tænkt kreative tanker. Vi har tænkt os, at lave en mindre julefrokost i forbindelse med vores mandagsmøde den 6. december, for de der kunne være interesseret i et sådan arrangement. Det bliver en julefrokost til en pris af 50 kr. uden drikkevarer, og den vil bestå af: 2 slags sild med æg og karrysalat, lune friskstegte fiskefileter med remoulade og citron, lun nystegt ribbensteg med rødkål direkte fra ovnen og 3 slags ost (Gammel ost med sky, Brie med druer og Rochefort) samt brød fedt og smør. Der vil selvfølgelig som altid kunne købes diverse drikkevarer til rimelige Seniorpriser. For de der er interesserede i et sådan arrangement kræver det bare, at de tilmelder sig hos kassereren, og det gøres naturligvis bedst ved besøget på mandagsmødet i november, men det kan selvfølgelig også gøres pr. telefon til samme person. Tlf Besøget på Nordisk Kabel og Tråd finder som tidligere meddelt sted den mandag den 25. oktober klokken 10.00, og vi kan desværre kun deltage 35 personer. Prisen som er 75 kr. betales på stedet, og vi ser frem til et meget interessant besøg. nr. 5 / oktober 2004 / 19 I NÆSTE NUMMER: - BRANDMAND I OUAGOUDOU - SENIORKLUBBEN FYLDER 25 ÅR - LANDSKONFERENCE FOR BRAND- OG AMBULANCE NÆSTE NUMMER UDKOMMER ULTIMO DECEMBER 2004\n20 Brandfolkenes Organisation Vilhelm Thomsens Allè Valby ID nr Debat: SKAL BRANDMANDEN VÆRE EN DEL AF FOA-BLADET? I forbindelse med en fusions-vision i FOA udtaler sektorformand Bent Larsen i det nyeste nummer af FOA-bladet, citat: Flere af vores medlemmer, for eksempel brandfolk, har deres eget blad og det ville være godt om vi kunne samles i et. Bent Larsen mener altså at det ville være en fordel for brandfolkene at deres nuværende fagblad blev en del af et fælles FOA-fagblad?. Hvad mener Du? Giv Din mening til kende enten på mail.: eller telefon nr. 5 / oktober 2004 /


VT 98 – Modelbane Europa\nDe enmotorende VT 95 viste sig hurtigt for svag på strækninger med stigninger. Derfor byggede man i 1953 tre af dem om med to motorer og betegnede dem VT 98.9. For at yderligere kunne rationalisere driften på sidebanerne, satte man normale puffere og koblinger på skinnebusserne, så de kunne medtage godsvogne. Serieleveringen af VT 98 begyndte i 1958 og man udstyrede dem ud over puffer og koblinger også med mulighed for mertraktion. Det blev til 329 motoriserede skinnebusser, 320 bivogne og 310 styrvogne. Med styrevognene var man ude over problematikken fra VT 95, der skulle lave omløb ved endestationer.\nI 1961/62 blev der bygget 6 skinnebusser til tandstangsstrækningen Reutlingen – Scheklingen. Den havde en 50 mm kortere akselafstand og selvfølgelig tandhjul. Herudover blev de udstyret med smøring til tandhjul/tandstand og en klinkenband klodsbremse. I 1965 blev yderligere 2 tandstangsskinnebusser bygget til strækningen mellem Passau og Wegschied. Fra 19868 kom VT 98 til at hedde 798 og VT 97.9 til at hedde 797. Efter indstilling af driften på tandstangsbanen Reutlingen – Scheklingen fir 797 fjernet tandstangsanlægget og omlitreret til 797.5 og kom derefter i normal tjeneste. Omkrig 1980 begyndte det at tynde ud i de nu over 25 år gamle skinnebusser. Nedlægning af strækninger og overgang til lokomotivtrukne tog gjorde at mange blev udtaget af tjeneste. 47 enheder blev i 1989 ombygget til at kunne betjenes af en person og kom til at hedde 796. I maj 2000 var det endeligt slut for VT 98/798, men der er masser af skinnebusser bevaret af diverse museumsbaner. Vil man se billeder af skinnebusser er det en god i de at kigge forbi www.roter-brummer.de/.\nVi har på modelbanen et sæt VT 98, med både styrevogn og bivogn. Vi havde tidligere en ældre Flesichmann model (se lille billede på forrige side), den er nu udrangeret efter mange års tro tjeneste, da den ikke længere lever op til tidens standard.\n← VT 95 / 795\nVT 11.5/VT 601 TransEuropExpress →


HVAD KAN B12 VITAMIN? - HealthJunkie\nAf Sofie Bentzen B12 vitamin, VITAMINER 3. august 2012\nB12 vitamin er en del af B vitamin-komplekset. Vitaminet er vandopløseligt, og skal derfor tilføres kroppen dagligt. B12 vitamin bruges som en betegnelse for en gruppe kemisk komplicerede tetrapyrroler. B12 vitaminet adskiller sig på en rækker punkter fra de øvrige medlemmer af B-komplekset. B12 er større og mere kompliceret opbygget. B12 vitamin forekommer kun i animalske produkter.\nØsters er en fantastisk kilde til B12 vitamin.\nDet anbefales at kvinder og mænd indtager mellem 0,3 ?g/dag og 1,5 ?g/dag. Gravide skal indtage 2,6 ?g/dag.\nKvinder indtager mellem 4 ?g/dag ? 18 ?g/dag, og hos mænd er det mellem 3 ?g/dag ? 12 ?g/dag.\nGODE KILDER TIL B12 VITAMIN\nLever, okse: 110 ?g/100 g\nØsters: 17 ?g/100 g\nLaks: 6 ?g/100 g\nÆg: 5 ?g/100 g\nOst: 2 ?g/100 g\nDer findes mange gode fødevarekilder til B12 vitamin i den danske kost ? derfor er B12 vitaminmangel også yderst sjælden. Danskerne får 43% af deres B12 vitamin fra kød, 22% fra mælk, 11% fra ost, 11% fra æg og 10% fra fisk. Det er ikke svært at leve op til de anbefalede mængder igennem en almindelig kost. Har man blot spist et æg eller ost, har man dækket den daglige anbefaling.\nForrige artikelHvad kan B6 vitamin?\nNæste artikelHVAD KAN FOLAT?\n3. august 2012 kl. 22:41\nDet er vel også værd at bemærke, at én af grundene til, at B12-vitamin er så vigtigt, er, at det er nødvendigt for korrekte celledelinger – og derved også dannelse af røde blodlegemer, hvilket også forklarer hvorfor B12-vitamin mangel kan føre til perniciøs anæmi\n7. august 2012 kl. 16:50\nWow en god blog Elsker de emner, du tager fat i.\nJeg blev lige lidt nysgerrig da jeg læste dette indlæg.. For HVAD KAN B12 så? Det synes jeg ikke rigtig jeg fik ud af indlægget, bare hvor og hvor meget man skulle have


Roman af Henning Prins: Ramsherred\nJOHS. H. CHRISTENSEN i JYLLANDSPOSTEN\nOffentliggjort 11.04.09 kl. 03:00\nHenning Prins har begået et vellykket andet bind om drengen Tobias, som både underholder og stemmer til eftertanke.\nRoman Henning Prins: Ramsherred. Forlaget Forumdanorum\n300 sider, 230 kr. Kan bestilles hos alle boghandlere, netboghandlere eller på www.forumdanorum.dk\nSom tilfældet var med Henning Prins' roman fra sidste år, ”Heksen”, står hans kone, tegneren Anne-Marie Steen Petersen, også for omslaget til den nye. Forsiden på den første viste et stråtækt bindingsværkshus, ”et gammelt snavset hus i landsbyen Tingsø”, som der står i bogens allerførste sætning. I romanens sidste sætninger er hovedpersonen, den 11-12-årige Tobias, en knægt i slægt med Mark Twains Tom Sawyer, på vej væk fra landsbyen ud i den store verden.\nHan ankommer til en stor provinsby, Godtved. Jeg vover et gæt og siger virkelighedens Helsingør. Bogens forside viser en gade med gamle borgerhuse med udhæng. Den fører op til en kirke, en stiliseret version af Grundtvigskirkens facade. Altså: Vi er i byen og i tiden omkring Napoleonskrigene, Slaget på Reden nævnes. Men netop valget af Grundtvigskirken, der er bygget langt senere (1921-40), peger frem mod det ny- og opbrud i det danske samfund, som var på vej.\nSkønt livlig og nærværende kommer Tobias til foregribende og symbolsk at inkarnere den historiske udvikling, som var nært forbundet med Grundtvigs person og virksomhed. Men foreløbig er det Oplysningstiden, som blomstrer frem i romanen.\nSom Andersen Nexøs Pelle flytter også Tobias fra land til by, samtidig med at han modnes i puberteten og vokser ud af den mytologiske barndom med dens symbolske figur, ”Heksen”, kaldet Lussemor, der henrettes i slutningen af første bind. Hun er ”klog kone” med forstand på lægeurter og sygdomme. Sin lærdom fra hende har Tobias i en stor kiste, men i løbet af handlingen internaliseres dens indhold, som han optager i sig som viden og indsigt. Her realiseres det, som han indså til sidst i første bind, »at han havde fået en arv, der enten ville blive en ubærlig byrde, hvis han ikke tog den op, eller netop ville blive lettere, når han forstod, hvor tung den var«. Tobias forstår.\nOgså ”Ramsherred” slutter med opbrud, denne gang fra provins til hovedstad. Forinden har Tobias frekventeret latinskolen, haft logi hos en fornæret madam, været gennem talrige dramatiske konflikter, fået tre venner, hvoraf den ene er noget ustabil, og tilegnet sig en lærdom, som bygger videre på den, han havde med sig fra Tingsø og Lussemor.\nByen Godtved, dens topografi og mennesker i alle klasser fra de elendigste til de rigeste og mest skurkagtige, dens bander og kriminalitet, dens stank og tilsvinede gader skildres sanseligt og farverigt og med en bevægelighed, der i passager virker næsten filmisk. De tre venners tur i sne gennem natten ud i en skov for at hente Lussemors af Tobias godt gemte kiste med urtemedicin og lægekunst affattet i kode kunne selveste Carit Etlar ikke have præsteret mere medrivende og spændende. Og det er ment som en ros.\nOgså Godtved bliver for lille og for snæver for Tobias, så til sidst er han igen på vej, nu mod København, indstillet på den lange rejse, som ikke kun går over geografiske afstande, men svarer til læreårenes udvikling mod mands modenhed.\nUnderholdende og klog\nDet er en dejlig, underholdende og klog roman, Henning Prins har begået, så man er godt underholdt og stemmes til eftertanke. Sproget er veloplagt og smidigt og fanger fint Tobias' første spæde forelskelse. Samtidig kaster bogen et forklarende lys tilbage over den første, mens Tobias' lysende bevidsthed vendes mod fremtiden.\nDet irriterer forfatteren, hvis man antyder atavismer i hans tekst. Men jeg løber risikoen. På side 35 synges der et vers af salmen ”Vi pløjed og vi såd'e”. Ganske vist er den i sin oprindelige og noget anderledes metriske form fra 1782, men den version, der her citeres er Jakob Knudsens fra 1891.\nDet skal dog ikke hindre nogen og slet ikke mig i at se frem til det tredje bind af unge Tobias'eventyr.


Dan er bidt af ekstrem sportsgren: - Man leder efter enhver tænkelig undskyldning for at stå af | TV MIDTVEST\n"At kunne køre hjem imod vinden"\nUltracykling er en konstant kamp mod sin egen psyke. At få kroppen til at fortsætte langt ud over de punkter, hvor hovedet har sagt stop.\nquote Man leder efter enhver tænkelig undskyldning for at stå af.\nDan Nielsen stod i sit svedige cykeltøj på en støvet landevej i det østlige USA og ville ikke mere.\nAlle de mange kilometers træning derhjemme i vestjysk modvind var spildte.\nHan havde kørt de første godt 4200 km fra vestkysten i verdens hårdeste cykelløb og manglede blot de sidste 500 km for at komme i mål, men nu gad han fandeme ikke mere.\nSå trak en af hans hjælpere familiekortet.\n- Når man cykler ultracykling, så er der nogle ting, man bare lukker ude. Ting man bevidst eller ubevidst glemmer. Da jeg kom i mål, havde jeg ingen erindring om, at jeg havde været ved at stå af, fortæller Dan Nielsen.\nquoteMan fokuserer på de mindste ting, der kan irritere én.\nFørst da familiekortet blev trukket, og han blev mindet om, at hans piger ville komme til at stå hjemme i skolegården i Sinding og fortælle kammeraterne, at deres far ikke kunne gennemføre, først da satte Dan Nielsen sig på cyklen igen. Og så kunne han pludselig køre stærkt igen.\nUltracykling handler om at flytte smerten rundt i kroppen og øve sig på at ignorere trætheden.\nDa den mentale blokering var fjernet, så satte han hurtigste tid af alle på de sidste segmenter og kom i mål som nummer fem. En bonderøv fra Sinding i verdens hårdeste cykelløb.\n- Det mentale betyder så ufatteligt meget i ultracykling. I løbet af de mange timer i sadlen snævrer ens verden sig betragteligt ind. Man fokuserer på de mindste ting, der kan irritere én, og man leder efter enhver tænkelig undskyldning for at stå af. Det er derfor, at dit team og deres evne til at være professionelle og holde dig inde i løbet er helt essentielt, siger Dan Nielsen.\nDan Nielsen havde familie med på holdet til Race Across America i 2018. Det var en alvorlig snak her, der fik ham til at fortsætte.\nNu som teamchef\nSindingboen kørte sit sidste ultraløb i 2018. Med femtepladsen i Race Across America var hans mission som ultrarytter opfyldt.\nNu sidder Dan selv i bilen bag en anden rytter. Han er med til at skabe de optimale betingelser, for at en anden ultrarytter kan få opfyldt sine drømme om vanvittigt lange cykelture og flotte pokaler.\n- Som teamchef så har man ansvaret for, at alt uden om rytteren bare fungerer. Det må ikke være teamet, der forhindrer rytteren i at præstere det ypperste. Og når man kommer derud hvor man har cyklet otte døgn i træk med halvanden times hvile per døgn, så er det de mindste ting, der kan vælte læsset, understreger Dan Nielsen.\nSe reportage fra dengang Dan Nielsen kørte sit sidste og bedste Race Across America.\nNetop i disse dage er han teamchef for Jakob Olsen, der skal deltage i Race Around Denmark. Løbet er på godt 1600 km rundt i det danske landskab, og en del af ruten går ned langs vestkysten fra Klitmøller til syd for Ringkøbing Fjord. Dan M. Nielsen vandt selv løbet i 2017, og nu bliver det hans opgave at guide Jakob og teamet godt gennem de knap 80 timer, det tager at cykle Danmark rundt.\n- Det er en kæmpe fordel, at jeg selv har erfaring med ultracykling, og at jeg selv har kørt løbene. Det betyder naturligvis, at jeg ved, hvordan man reagerer som rytter undervejs, men ikke mindst at rytteren har respekt for, hvad jeg siger, da de ved, at jeg har prøvet det selv og gennemført med gode resultater, fortæller Dan Nielsen.\nHer kører Dan Nielsen igennem Thorsminde, da han vinder Race Around Denmark i 2017.\nTeamet består af hele ni mand, der mandsopdækker Jakob Olsen døgnet rundt i treholdsskift. Der er navigatører, mekaniker, læge, sygeplejerske, fysioterapeut og mange andre funktioner, der skal udfyldes, for at en enkelt cykelrytter skal kunne præstere i en udholdenhedstest på grænsen af det menneskeligt mulige.\nOm Dan Nielsen\nNår hovedet har sagt stop\nDan M. Nielsen har selv erfaring med at skubbe til grænserne.\nHan begyndte som almindelig motionscyklist, men fik hurtigt interesse for at køre de længere distancer. I 2014 kørte han det danske Melfar24 på Fyn. Det blev til 643 kilometer på 24 timer, og dermed var han kvalificeret til Race Across America.\nquoteMan har ikke gennemgået så meget for at stå af halvvejs.\nDan M. Nielsen\nLige så stille blev turene længere og længere. De fysiske og mentale grænser flyttede rykkede med i samme takt.\n- Jeg kunne godt finde på at køre en træningstur uden at spise noget. Altså en lang tur hvor jeg skulle mærke efter, hvordan kroppen reagerede på sult og på, at der blev tæret voldsomt på depoterne. Så det blev ikke kun en træning i at sidde længe på cyklen, men også en træning i, hvad jeg kunne udholde mentalt, siger Dan M. Nielsen.\nHer kan du et portræt af Dan Nielsen, der træner til Race Across America.\nRace Across America er knap 5000 kilometer nonstop cykling på tværs af USA. En tur der burde være fysisk umulig, men som alligevel gennemføres hvert år af cykelryttere, der har formået at presse deres krop og psyke til det yderste – både i løbet og til træningen.\n- Løbet skal være motivationen til at træne, og træningen skal være motivationen til at gennemføre løbet. Man har ikke gennemgået så meget for at stå af halvvejs, understreger Dan M. Nielsen.\nHans egen træningsdisciplin har givet ham tusindvis af kilometers erfaring som ultrarytter, men som 48-årig har han valgt at stå af cyklen og lære andre, hvordan man altid kører ud i medvind på en træningstur, så man er sikker på at få mest muligt ud af modvinden som træningspartner på vej hjem.\nHer kan du se Dan Nielsen deltage i Race Across America 2016.


Udbudskonsulent Maj 2019\nUdbudskonsulent til Strategisk Indkøb i Region Nordjylland\nHar du erfaring og interesse for offentlige udbud og strategisk indkøb? Har du gode kommunikationsevner og personlig gennemslagskraft – og kunne du tænke dig at blive en del af Region Nordjyllands Strategiske Indkøbs team? Så er det måske dig, vi søger til en spændende og ansvarsfuld stilling som udbudskonsulent.\nStrategisk Indkøb er et team, som organisatorisk er placeret hos Jura, for nuværende består Jura af i alt 26 personer. Strategisk Indkøb varetager udbud og indkøb af forbrugsvarer, apparaturer samt nogle tjenesteydelser til regionens sygehuse og institutioner. Strategisk Indkøb består pt. af 15 personer.\nJura består af 4 teams, udover Strategisk Indkøb rummer kontoret; Forsikring, Offentligretligt team, Privatretligt team.\nRegion Nordjylland har en indkøbsvolumen på ca. 1,6 milliard kroner årligt, hvoraf ca. 950 millioner kroner indkøbes via Regionens indkøbssystem. Strategisk Indkøb gennemfører omkring 40 EU udbud årligt og har for nuværende ca. 170 aktive kontrakter.\nI Strategisk Indkøb har vi stort fokus på realisering og dokumentation af besparelser samt kvalitet og brugertilfredshed i forhold til vores udbudsarbejde.\nVi er i løbende udvikling omkring optimering og rationalisering af arbejdsprocesser og arbejdsopgaver.\nDe primære arbejdsopgaver vil bestå i:\nProjektleder og ansvarlig for udbudsprocesser i konkrete udbud\nDet forventes, at du har erfaring med offentligt udbud og strategisk indkøb, samt godt kendskab til udbudsreglerne. Gerne en relevant uddannelse inden for indkøb, jura eller økonomi.\nDa der er tale om en stilling med en bred kontaktflade både internt og eksternt, forventes det derfor, at du som menneske er udadvendt, god til at kommunikere og i stand til at gøre din indflydelse gældende overfor forskellige typer af faggrupper.\nEvner at planlægge og strukturere dine opgaver hensigtsmæssigt, bevare overblikket og være proaktiv, også i pressede situationer\nVi lægger i høj grad vægt på din personlighed og vores tro på, om du kan løfte eller lære at løfte opgaverne, der er ved udbudsarbejde i en top professionel sundhedsorganisation, hvor alle ønsker de bedste forhold for deres fremtidige arbejde.\nAnsættelse vil ske pr. 1. maj 2019.\nØnsker du yderligere oplysninger om stillingen, er du velkommen til at kontakte Indkøbschef Birgitte Fjeldgaard; bifj@rn.dk, Tlf. 21 59 23 26.\nSidste ansøgningsfrist er den 28. marts 2019.\nIndkaldelse til samtale forventes at ske i løbet af uge 14 2019 og ansættelsessamtaler forventes gennemført i uge 15 2019.


Merry Reading!: november 2011\nDet er vist ikke en hemmelighed her på bloggen, at jeg har en stor (nej, kæmpe) passion for skrivekunsten. Sidste år i december måned var jeg med til at skrive en roman i samarbejde med Dennis Jürgensen, Saxo og Tellerup. Bogen, De blodrøde julemænd, har været et år undervejs, men nu er den endelig klar som e-bog på Saxo's hjemmeside. Den kan købes for små 9 kr., og så er det en blodig, men underholdende historie. Læs den og få et julegys med på vejen. Jeg har skrevet kapitel 10. :D\nJeg er rigtig glad for og stolt over at blive udgivet for anden gang i mit liv. Min første udgivelse var min novelle i novellesamlingen, Hoftevrik for begyndere, som jeg skrev i forbindelse med Brønderslev Forfatterskole i år 2010. Fantasien er ligesom universet uendelig, og derfor er det altid spændende at få en bid af andre forfatteres fantasi eller udforske sin egen. Forfatterdrømmen vil florere i mit hjerte for altid, og jeg håber på i fremtiden at kunne få udgivet mine egne romaner. Indsendt af\n'Help,' yelled Rex. His father's face was within an inch of his own. Saliva spilt over his lip and ran down his chin to drip on to Rex's cheeks. And for years afterwards Rex would always recall vividly the overwhelming smell of his fishy breath. Now the pressure on his chest was so great he felt as if his eyes were about to burst. Ambrose pulled Rex's arm up to his frothing mouth, clamped his jaw around his wrist and bit down so hard he actually reached the bone. Rex's historie fik min mave til at knuge sig sammen, men jeg fik gang på gang mit håb op, især da han mødte den sære pige Hildred. Hun var ligesom et frisk pust til hans tragedie. Higgins' karakterer er altid specielle på den ene eller den anden måde, og det giver en lyst til at lære dem at kende. Rex' far, Ambrose, er for eksempel en succesrig opfinder, og Rex går i hans fodspor. Hildred kommer fra et rejsende cirkus, og det var simpelthen så hyggeligt at læse om hendes omgangskreds.\nJeg har tidligere læst Den Sorte Bog og Knoglemagi af F.E. Higgins, og med mit kendskab til forfatterinden håbede jeg at blive taget med på endnu en makaber og velskrevet rutsjebanetur. Første kapitel gav mig straks blod på tanden, så jeg lænede mig blot tilbage og\nnød bogen. Hvis jeg skal være helt ærlig, så forstår jeg ikke, hvorfor Higgins' bøger ikke er mere kendte end som så. Hvis jeg skal nævne en ting, der går mig en anelse på, er, at hovedrollen ofte er en dreng, som har en pige som sin hjælper, hvilket går igen i samtlige af hendes romaner. Bøgerne i serien Tales from the Sinister City er alle selvstændige, men karakterer, steder og så videre dækker engang imellem ind over hinanden, og det er virkelig sjovt at bemærke, mens man læser.\nI år har jeg mediefag som det eneste valgfag. Og det er herligt. Det er sådan, at vi i løbet af et skoleår skal lave tre filmproduktioner, og jeg bliver lige nødt til at dele min glæde med jer omkring denne filmproduktion (som er den anden i år). Normalt er jeg en af de typer, som bedst kan lide selv at vælge min gruppe, eftersom jeg ved, hvem jeg arbejder godt sammen med - og hvem jeg bestemt ikke gør. I de to første filmproduktioner, er vi dog blevet sat på tilfældige hold. Holdet, som jeg er sammen med denne her gang, har jeg simpelthen haft det så hyggeligt med. På trods af det er mennesker, som jeg normalt aldrig snakker med. Vi har været ude at spise efter optagelser, haft utallige grineflip og i det hele taget nydt at samarbejde om projektet.\nDet er super spændende at klippe og redigere filmen, fordi vi har så mange optagelser at vælge fra. Skal det være statisk eller håndholdt? Hvordan passer vinklen med situationen? Kryds- eller parallelklipning? Så mange valg skal tages i forbindelse med redigeringen. Næste uge skal vi begynde at sætte lyd på, og I kan tro, at jeg glæder mig som et lille barn til det endelige resultat. Vores film er en thriller. Filmen starter med, at man ser en dreng, som har begået selvmord (kravet til filmen var, at der skulle være et dødsfald). Hovedrollen (som tilfældigvis er mig, selvom jeg bedst kan lide at stå bag kameraet) står efterfølgende ved sin kærestes gravsten sammen med sin veninde. Her ser hovedrollen så en dreng stå og holde øje med dem. Drengen forfølger så hovedrollen igennem størstedelen af filmen, og det er nogle ret skumle scener, som vi har fået med. Da hovedrollen endelig konfronterer forfølgeren viser han sig at være hendes dårlige samvittighed, som forfølger hende, fordi hun har været sin afdøde kæreste utro! Og det var grunden til, at han rent faktisk begik selvmord.\nPuha, jeg var i byen i går, og dagen i dag er derfor gået med film og afslapning. Jeg håber, at I nyder jeres weekend ligeså meget, som jeg gør.\nEller måske ikke helt fail endnu. Men jeg besluttede mig jo for at gå ind i NaNoWriMo endnu en gang, og det går ikke så forfærdelig godt med at skrive på min roman. I begyndelsen havde jeg super meget på hovedet, og det har jeg sådan set stadigvæk. F.eks. har jeg en afleveringsopgave i international økonomi til i morgen kl. 23.59, og jeg er kun halvvejs med den. Sidste uge gik med skole, arbejde, træning, klipning hos frisøren, arbejde med mit filmhold, holde foredrag for skolen, lektier og m.m. Jeg vil ikke komme med en masse undskyldninger, men jeg tror simpelthen bare ikke, at jeg kan overskue projektet i år. Det kan dog godt være, at jeg får skrevet noget mere på romanen, når jeg får tid i løbet af måneden. Selvfølgelig kan jeg godt lide at presse mig selv, og det gør jeg ofte, men nogle gange skal bare droppe nogle af de ting, som jeg har i hænderne og så tage mig af resten. Jeg håber, at det går godt for alle jer andre derude. Fortæl, fortæl!


Ryanair Anklaget For Skræmmende Passagerer, Der Forsøger At Kræve Erstatning For Annullerede Flyvninger\nFall er ude for en grov start for Ryanair.\nI september meddelte lavprisflyselskabet, at det skulle aflyse op for 50-flyvninger om dagen igennem oktober måned på grund af en pilotrosteringsfejl. Det forklarede i flere udtalelser, at de, der skabte skemaerne, overset kommende pilotferier, og dermed behovet for at annullere flyvninger.\n"Vi beklager alle berørte kunder for disse aflysninger," skrev Ryanair i en erklæring på Facebook. "Vi har rodet op i planlægningen af pilotferier, og vi arbejder hårdt på at løse det."\nSom rapporteret af Business Insider vil aflysningerne påvirke 400,000-passagererne i Ryanairs Stansted-hub og i lufthavne i Bruxelles, Barcelona, Rom og Milano. Passagerer kan annullere deres fly til fuld refusion eller ændre deres fly gratis. Business Insider bemærkede også, at fejlen vil koste virksomheden et sted omkring $ 23.6 millioner.\nNu, ifølge The Telegraph, står luftfartsselskabet for retlig handling for angiveligt at forsøge at skræmme passagerer, der har forsøgt at dække omkostningerne ved deres aflyste fly via et tredjeparts juridisk selskab.\nJuridisk firma Fair Plane, der specialiserer sig i krav om flyforsinkelser, beder Ryanair for både undskyldning og kompensation, efter at flyselskabet angiveligt har sendt et brev til sine kunder. Ifølge Det Telegraf, brevet fra Ryanair bad passagerer, hvis de havde "rent faktisk aftalt" for at lade Fair Plane repræsentere deres krav. Brevet tilføjede endvidere, at passageren ville modtage 100 procent af deres billetpris, hvis de faldt i dragt og i stedet arbejdede direkte med transportøren.\nFair Plane anklager nu flyselskabet for "ærekrænkelse, chikane og ulovlig indblanding."\n"De forsøger at forstyrre klientens forhold til os," fortalte Daniel Morris, direktør for Fair Plane Det Telegraf. "I mange tilfælde er hovedårsagen til, at Ryanair betaler sig, fordi vi bliver involveret."\nFor sit vedkommende har flyselskabet afskediget påstand om ærekrænkelse og kaldt Fair Plane en "rip off".\n"Ryanair overholder fuldt ud alle EU261-regler og behandler hvert krav fra sag til sag. Mange af disse "hævder chaser" -firmaer ripper forbrugerne ved at opkræve op til 50 procent af deres kompensation, "sagde en talsmand for flyselskabet til det uafhængige. "Vi opfordrer alle kunder med gyldige EU261 erstatningskrav til at indgive deres krav direkte til Ryanair. Kunder med gyldige krav, der hævder direkte fra Ryanair, modtager 100 procent af deres EU261-kompensationsrettigheder uden fradrag af disse overdrevne "claims chaser" gebyrer. "


3F-boss dumper lønnedgang som kriseløsning - Avisen.dk\n3F-boss dumper lønnedgang som kriseløsning\nPer Christensen lægger vægt på, at lønniveauet i overenskomsterne er noget, der indgås mellem arbejdsgivere og lønmodtagere i fællesskab. (Foto: Foto: FALS SIMON )\nDen nye 3F-formand vil ikke støtte lønaftaler som på Danish Crown. Lønnedgang løser ikke krisen, siger han.\n18. september 2013 09:58\n- Lønnedgang er ikke en kriseløsning. Jeg har aldrig set eksempler på, at virksomheder er overleveret med aftaler af den karakter, siger han.\nDen nyvalgte formand for 3F lægger vægt på, at lønniveauet i overenskomsterne er noget, der indgås mellem arbejdsgivere og lønmodtagere i fællesskab.\n- Overenskomster bliver ikke indgået med en pistol for panden af arbejdsgiveren. Det er vigtigt at understrege, at overenskomster indgås med respekt for konjunkturer og for branchens tilstand, og det er på den måde, vi finder lønniveauets størrelse.\n- Sådan skal det være. Det har vi levet rigtig godt med i over 100 år, og det kan vi også leve rigtig godt med de næste 100 år, siger Per Christensen.\nHan respekterer dog, at tillidsfolkene på Danish Crown har fundet frem til løsningen om kollektiv lønnedgang til investering i arbejdspladsen. En løsning, som de ansatte dog stemte nej til onsdag.\nDen nyvalgte 3F-formand sætter sig i spidsen for en organisation, hvor medlemmerne svinder. Forbundet har mistet 100.000 medlemmer de sidste 10 år og det er en af de største udfordringer, lyder det fra Per Christensen.\nEn del af løsningen er, at 3F skal blive langt bedre til at prale af sine resultater.\n- Der er nogle ting, jeg har undret mig over, at vi ikke er bedre til at fortælle.\n- For eksempel når en af vores tillidsfolk redder en medarbejder fra at blive fyret, når en arbejdsmiljø repræsentant sørger for et tåleligt arbejdsmiljø, eller at vi på arbejdspladserne skubber folk kærligt i ryggen i retning af uddannelse, siger formanden.\nDer skal også være en meget tættere dialog med medlemmerne ude på de enkelte virksomheder, siger formanden, som også selv vil møde medlemmerne der, hvor de er.\n- Jeg vil komme ud alle de steder, de beder om, at jeg skal komme, så ofte min kalender overhovedet tillader det. Jeg lægger rigtig meget vægt på dialogen, siger Per Christensen.


Scarlet Valve: Struck By Bottle - GFR\nHome Anmeldelser - Albums & EPer Albums & EPer Scarlet Valve: Struck By Bottle\nJuni 2012 - U&R\nHvad ville der mon ske hvis Beth Hart og Slash fik et barn? Så ville det måske lyde som århusianske Scarlet Valve? I hvert tilfælde var det den første tanke, der strejfede mig da jeg hørte åbningsnummeret på Scarlet Valve’s debutplade Struck By Bottle. Det, eller en jysk pendant til måske/måske ikke opløste Velvet Revolver, med en bag mikrofonen, der lyder knap så fimset og plagiat liderlig som Scott Weiland.\nAlt dette ment som den størst mulige kompliment, for det her rykker så man bliver helt øm, og rykker samtidig ved mindst to fordomme – 1) Kvindelige vokalister har ingen ting at gøre i ægte rockmusik 2) Og slet ikke som frontfigurer i et dansk band. Det er hvad vi har med at gøre er klassisk rock ‘n roll, med to guitarer, bas, trommer og en kvindelig vokal i front, og den klassiske opstilling er hverken noget de lægger skjul på, eller skammer sig over. Det her er skamløs rock af den amerikanske skole – store riffs, fuld skrald på rytmesektionen og et tempo lige til at give den gas på the highway… eller de jyske motorveje.\n“My Mysterious Ways” er nok egentlig hovedårsagen til Beth Hart sammenligningen, her synger Camilla Wedel Olsen nemlig lidt som den amerikanske furie, bare med selvkontrollen indtakt og uden at forsøge at skrige hovedet af lytteren. Dermed ikke sagt at der ikke er smæk på, men det er i fine doser, det samme kan siges om musikken, der viser tænder og bider i tilpasse mængder. Arven og inspirationen efter Velvet Revolver er også tydeligt at høre, uden at det kammer over i kopi og plagiat. Fedt åbningsnummer!\nHerefter suser de følgende 10 numre ud af højtalerne uden særligt mange dikkedarer og pusterum, afleveret af et kompetent og teknisk velfunderet band, hvor guitarerne er i centrum, som genrekonventionerne forskriver det. Dermed ikke sagt at bas og trommer bliver begravet, men de får bare ikke lov til at sole sig i spotlyset på samme måde, det her ER spade rock with a female touch. Det skal lige nævnes, at jeg har hørt numrene på min computer, så eventuel brok over lyd/produktion kan skyldes mine ringe højtalere (ja, jeg har haft akut hifi sammenbrud, så pc’en er mit anlæg!).\nSkal man lave en grovsortering i sangene, og det har jeg valgt at man skal, basta, så er der nogle generelle træk der går igen hele vejen igennem, og andre der gør at man kan opdele dem lidt i “kategorier”. Helt overordnet sagt, så er der god energi fra start til slut, der spilles med overbevisning og man kan mærke at det bliver svedt ud af folk der virkelig brænder for rockmusik.\nDykker vi længere ned i rockdynget, så har vi et par numre, “Social Skills”, “Courier” og No Way In Hell”, der alle lyder lidt 90er agtige, uden at det skal lyde negativt, jeg elsker 90erne for pokker – jeg var ung! Muligvis også derfor jeg synes, at jeg hører 90er tendenser i lyden på disse numre, det er ikke sikkert det er noget bandet selv er bevidste om? Fælles for dem er det gode tempo i sangene, hvor især “Courier” markerer sig ved, at lyde meget in your face, med en rå vokal i front, en vokal jeg visse steder i nummeret egentlig godt kunne tænke mig at høre rigtig whisky og Cecil hærget. “No Way In Hell” har også nogle 80er tendenser gemt i sig, med et hidsigt riff lige før sidste omkvæd – i det hele taget vises der fin alsidighed indenfor den sleazy rock ‘n rolls grænser, uden at det bliver vildt dirty.\nFørnævnte Velvet Revolver’s spøgelse hjemsøger “Six String Circus”, “Borderline og “This Is The Cigarette Club”, Velvet der på mange måder var Slash’s Guns N’ Roses version 2.0, men alligevel havde sin egen karakteristiske lyd. Den går igen her, men Scarlet Valve gør det alligevel til deres eget, selvom inspirationskilden er tydelig at høre. Det er de store og beskidte riffs der dominerer, tilsat en usentimental kvindestemme og et konsekvent melodisk drive, der afviges ikke meget fra “formlen”, men den fungerer også glimrende. “This Is The Cigarette Club” er nok min favorit i denne trio af numre, et nummer der eksploderer ud af starthullerne, forsætter med big riffing og en hæsblæsende og lettere febrilsk stemning.\nDet hele er dog ikke hovedet under armen og af sted tempo, “Leaving” sætter den et hak ned, med mere melodiske riffs frem for salverne der fyres af på andre numre, og Camilla Wedel Olsen’s vokal præsenterer sig i et mere sårbart og nøgent leje, kontra den rå rockchick, klædeligt, og godt at høre at Scarlet Valve også formår dette.\nI den modsatte ende af skalaen har vi “Baggage”, der gennemsyres af et tungt metallisk guitarriff, en mere atmosfærisk stemning – et nummer med en god opbygning, der løftes et trin op i den flotte afslutning.\nEneste nummer der ikke helt overbeviser mig er den Led Zeppelin blues’ede “What You Want”, jeg kan høre ideen i det, men udførelsen måtte efter min smag gerne være endnu mere gennemført blues storladent og groovy, og med meget mere markant smæk på trommerne, det lyder lidt ordinært her – men det kan skyldes mit omtalte højtaler problem, der er muligvis mere bund i produktionen og swung i nummeret under bedre lytteforhold!?\n“Fleur De Lys” lukker Struck By Bottle for fuld udblæsning, som en hvirvelvind i øregangene, og pludselig slår det mig at Wedel Olsen’s vokal måske også minder en lille smule om Hayley Williams fra Paramore, bare tilsat a whola lotta woman i stedet for emo lillepige attitiude. Godt punktum for pladen.\nDet er ikke skide indviklet eller nyskabende det Scarlet Valve har gang i, men det er bundsolidt, energisk og virker ikke mindst ærligt, hvilket er en befrielse. Der mangler måske lige den helt store sang, som kunne løfte dem det sidste niveau op, og nogle af numrene flyder lidt sammen og bliver til en samlet masse. Man kan ikke sige at pladen mangler variation som sådan, for den er der, men der måtte måske i virkeligheden gerne flirtes endnu mere med forskellige ideer som bryder skabelonen – og så må det for min skyld gerne blive ENDNU mere beskidt og råt. Indtil da er det en skarpskåret og flot skabelon bandet opererer i, et band der måske rummer endnu mere end de selv har opdaget, og har evnerne til at sprænge de rammer de selv har sat op?\nDet her er et album man sagtens kunne forestille sig være soundtrack til en tur ned af Århus’s Sunset Strip, Skolegade, hvor numrene banker ud fra en beværtning imens luften er tyk af røg, fadøl og rocket lir.\nBandet består udover Camilla Wedel Olsen af Mikkel Wedel Olsen, Martin Kielland-Brandt, Johan Overlade og Søren Skovgaard.\nDu kan lytte til hele Struck By Bottle pladen på Scarlet Valve’s Facebook side under Bandpage https://www.facebook.com/scarletvalve\nHer (på Facebook) kan pladen endvidere bestilles i fysisk form ved at kontakte bandet på mail.\nAnmeldt af Kodi (giver ikke stjerner til upcoming & demoer m.m.)\nFind og “like” GF Rock på Facebook HER\nStruck By Bottle anmeldelse\nPrevious articleGFR Live: Everlast, Voxhall, 20/6: **** (4/6)\nNext articleGFR Fokus: Roskilde Festival 2012 – Orange Scene del 1, store og små tanker om The Orange Feeling


Forside Byggeri Pihl vinder totalentrepriser for tæt på to milliarder kroner\nPihl-konsortiet vinder sin tredje, store totalentreprise siden maj 2020. Den seneste entreprise har en samlet værdi på 700 millioner kroner, hvilket sammen med to andre vundne projekter, bl.a. Sjællands Universitetshospital i Køge, bringer Pihls samlede ordre-indtægt under corona tæt på to milliarder kroner.\nTilbage i midten af maj, kunne Pihl-konsortiet offentliggøre, at de havde underskrevet kontrakten på PFA’s kontorbygning Spidsen på Redmolen. I midten af juni var det totalentreprisen på Sjællands nye Universitetshospital i Køge. Nu kan Pihl løfte sløret for den tredje totalentreprise i rækken af store prestigebyggerier. Der er tale om det resterende byggeri på Redmolen i Nordhavn til en værdi af 700 millioner kroner.\nDe tre totalentrepriser løber tilsammen op i en ordreindgang på 1,9 milliarder kroner hvoraf Pihl & Søn A/S andel er på knapt 1,4 milliarder, hvilket samtidigt bringer Pihl op i ny liga med de største danske entreprenører. Det har været nogle historisk gode måneder for Pihl & Søn A/S. Mens landet har været ramt af corona, og mange projekter har været på pause eller kørt på nedsat styrke, er vækstrejsen fortsat for den traditionsrige, danske entreprenørvirksomhed.\n”2019 var et særdeles godt år for Pihl & Søn A/S, hvor vi også brugte mange ressourcer på at rekruttere stærke kræfter til at løfte os til næste niveau. De investeringer kan vi nu se bærer frugt. På mange måder tror jeg, at de seneste tre totalentrepriser er en blåstempling fra branchen om, at Pihl & Søn A/S og vores konsortium tankegang kan tilbyde noget unikt, der gør, vi nu kan blande os med og vinde over selv de største entreprenører“, siger Halldór P. Ragnarsson, CEO i Pihl & Søn A/S.\nDet nye samarbejde om byggerier på Redmolen af både erhverv- og boliger har også PFA Ejendomme som bygherre. Projektet bygger derfor videre på det allerede igangværende samarbejde mellem Pihl og PFA Ejendomme, der i sidste måned underskrev en kontrakt på 800 millioner kroner om den nye kontorbygning Spidsen for enden af Redmolen.\n”Vi er meget tilfredse med, at vi også er blevet enige med Pihl om en aftale angående totalentreprise for de resterende huse på vores attraktive grund på Redmolen i Københavns Nordhavn. Vi ser frem til samarbejdet og glæder os over, at vi nu er kommet endnu et skridt nærmere, at vi kan slå dørene op helt unikke boliger, hotel og kontorejendom på en af Københavns fineste adresser,” siger ejendomsdirektør i PFA, Michael Bruhn.\n”Pihlkonsortiet er etableret for at gøre os konkurrencedygtige, på store totalentrepriser af selv de mest komplicerede opgaver inden for nybyggeri angår. Vi er stolte over, at PFA har valgt os som totalentreprenør på alle deres byggerier på Redmolen. Det vidner om tillid, men det viser også, at branchen anerkender de fordele, vi tilbyder i vores specielle sammensætning,” siger grundlægger, Carsten Mindegaard\nTidligere artikelTrods corona. LM Byg A/S vinder opgaver for over en halv milliard\nNæste artikelDebat af advisor Henry Høitbjerg, V2C: Lader du din økonomiske snusfornuft vinde?