Exudativ pleurisy - behandling af sygdommen - Halsbetændelse\nUnder ekssudatet forstår væsken, der frigives fra kapillærerne under betændelse. Exudativ pleurisy er en sygdom i åndedrætssystemet med symptomer på udstødning, det vil sige dannelsen og ophobningen af effusion i pleurhulen. Patologi udvikler sig ofte mod baggrunden af andre sygdomme. Behandling af pleurisyre afhænger af årsagen til ophobning af effusion.\nÅrsager til udstødning\nHydrothorax eller exudativ pleurisy er en farlig sygdom, der påvirker mennesker i alle aldre. I de fleste tilfælde bidrager forskellige sygdomme i lungerne og andre organer til dens udvikling. Hovedårsagerne til effusion i pleuralhulen:\nbrystskade, ledsaget af blødning i pleura\ncarcinomatose, mesotheliom og andre lungetumorer;\nbetændelse i bugspytkirtlen (kan forårsage venstre sidet eksudativ pleuris).\nDe vigtigste retninger af hydrothorax terapi er evakueringen af exudatet fra pleurale hulrum og eliminering af årsagen til dets ophobning. Den generelle behandlingsplan omfatter:\nPunktering eller dræning af pleurhulrummet, hvorigennem de fjerner væske, reducerer åndenød, hjælper med at rette den forspændte lunge.\nTager medicin afhængig af årsagen til sygdommen: tuberkulostatisk, antibakteriel, cytostatisk, glucocorticoid.\nSymptomatisk terapi med antitussive, desensibiliserende, antiinflammatoriske og diuretiske lægemidler. Dette omfatter også transfusion af plasmasubstitutionsopløsninger.\nBrystmassage, åndedrætsøvelser, iltterapi, fysioterapi.\nFlere specialister er involveret i hydrothorax terapi. Årsagen er, at sygdommen kan opstå som følge af forskellige patologiske processer i kroppen. Så overvåger følgende læger patientens tilstand:\nHvis en masse exudat ophobes i pleura, ordineres patienten dræning. Dette er en procedure, hvor et specielt drænrør indsættes i pleurhulen gennem et lille kirurgisk snit. En punktering foretages i 7-9-interkostalrummet. Efter dræning reduceres volumenet af pleuralhulen og trykket på lungerne. Som følge heraf letter patientens tilstand.\nDen vigtigste behandling af pleurisy er at eliminere årsagen til ophobning af exudat. Med dette i betragtning er forskellige lægemidler ordineret. Fælles for alle typer hydrothorax er symptomatisk behandling af lægemidler. Disse stoffer omfatter:\nMed tuberkuløs form\nBehandling af tuberkuløs pleurisy udføres kun permanent. Patienten er vist bedstøtte og ernæring med væske- og saltrestriktion. En stor mængde protein og vitaminer tilsættes til kosten. Uanset den kliniske variant af tuberkuløs pleurisy indeholder behandlingen 3-4 anti-tuberkulosemediciner. De tages i mindst 9 måneder. Eksempler på anti-tuberkulosemediciner:\nMed lungebetændelse på baggrund af hydrothorax, lader halvdelen af brystet falde under vejrtrækning. Ukompliceret parapneumonisk pleurisy kan løses på baggrund af antibakteriel terapi, som er ordineret til behandling af lungebetændelse. Følgende antibiotika anvendes ofte:\nI tumor-neoplasmer kan metastatisk hydrothorax udvikle sig. Inflammation af pleura udvikler sig ofte på baggrund af maligne læsioner af indre organer, herunder lungerne, æggestokke, lymfoidvæv, brystkirtler.\nVed 3-4 stadier af onkologi er pleura involveret i den patologiske proces. Det bliver betændt, når kroppen er udtømt, og kompensationsmekanismerne er udmattede. Cytostatika hjælper med at reducere mængden af væske:\nEn tidlig manifestation af primær reumatisme kan være hydrothorax. For at eliminere effusion i pleurale hulrum behandler de den underliggende sygdom. For rheumatisk pleurisy er glucocorticoide lægemidler obligatoriske:\nMetoder til forbedring af effektiviteten af behandlingen\nVenstre og højre sidet pleural effusion kræver ikke kun medicin. Terapi kan omfatte yderligere foranstaltninger, der øger effektiviteten af behandlingen:\nPleurodesis. Dette er en introduktion til hulrummet af specielle præparater baseret på talkum, som ikke tillader pleurale blade at holde sammen.\nFysioterapi. Udpeget i mangel af tegn på akutte inflammatoriske ændringer. Elektroforese, parafinbehandling, ozokeritoterapi, UHF-terapi anses for at være effektive.\nBrystmassage, vibrationsmassage. De ordineres efter pleural punktering med henblik på anæstesi, resorption og fjernelse af inflammation.\nKomplekse åndedrætsøvelser. Det er indikeret på tidspunktet for ekssudat resorption for at forbedre åndedræt.\nExudativ pleurisy er en sygdom i åndedrætssystemet, hvoraf følger, at pleurhulrummet er fyldt med overdreven væskevolumen, og alt dette foregår på baggrund af inflammatoriske processer. I de fleste tilfælde er inflammation i pleura en bivirkning efter den vigtigste patologiske proces.\nUnder den sygdom, der opstår med nederlaget i den serøse membran, mister cellernes funktioner deres egenskaber og kan ikke absorbere den udskårne væske. Derudover forekommer processen med udseende af væske mere intensivt, hvilket skyldes ændringer i kroppen. Og cirklen forbinder, hvilket fører til en overdreven mængde pleural ekssudat mellem bladene i pleura.\nUnder mikroskopisk observation i en del af pleura kan vi undersøge hævelsen og ophobningen af leukocytter.\nDu bør ikke starte sygdommen, fordi ekssudat opsamles mellem pleura ark, i form af farveløst, purulent, snavset eller blodigt indhold. Over tid absorberes den farveløse, og den fibrinøse forvandles til ar.\nSygdommen er opdelt i to typer: ikke-smitsom og smitsom, det hele afhænger af, hvad der forårsager sygdommen. Den ekspanderende pleurisy af den smitsomme type stammer i de fleste tilfælde fra forværringen af lungens patologier, tilstødende væv og organer og også komplicerede kroniske sygdomme. Denne form opstår på baggrund af sådanne processer:\npurulent betændelse i lungevæv;\nnekrose af kroppen;\nI sådanne tilfælde er årsagerne til pleurisy infektiøse bakterier, der kommer ind i pleurhulen. Derudover kan "gerningsmændene" trænge ind i lymfesystemet og kredsløbssystemerne. Årsagerne til ikke-infektiøse former kaldes:\nblå mærker, brystvæv sår, hvilket resulterer i blødning i pleurale hulrum;\nlungeinfarkt, hvilket forårsager venstre sidet pleur\nmaligne tumorer i åndedrætssystemet;\nblod- og lymfesygdomme\nFokus på betændelse i bugspytkirtlen;\nPersistens af de manifesterede symptomer er direkte indbyrdes forbundet med det patologiske forløb af udvikling, volumen og træk af exudat. De vigtigste symptomer på exudativ pleurisy:\nsmerte og pres i brystet;\nFølelse af åndenød, hæsende ånde;\nSymptomer omfatter ømhed i brystbenet, som er forårsaget af en krænkelse af pleuraen, og kan være enten tolerabel eller nogle gange smertefuld. På de øjeblikke, hvor ekssudatet ophobes, går smerten næsten væk eller overgår til åndenød.\nappetitten var væk, der var sved.\nDifferentiel dyspnø karakteriseres af blandede symptomer. Dens intensitet afhænger direkte af mængden af exudat i pleura, dens akkumulationsgrad, niveauet af lungeventil lidelse.\nHoste vises som regel i de tidlige stadier, nogle gange er det tørt, hvis sygdommen forværres - væske.\nNår man observerer brystet, er der hurtigt hurtigt, lavt vejrtrækning, dets udseende er asymmetrisk, fordi væksten af den berørte halvdel af lungen opstår, og den ligger bag i vejrtrækningen. På palpation opstår der smerter.\nDiagnose af sygdommen involverer røntgenstråler og fysisk undersøgelse, og væskepunktur i pleurhulen tages.\nFysiske indeks er kendetegnet ved, at brystcelleens betændte side er ved at trække vejret, percussionslyden er sløvet, vejrtrækningen bliver mere afslappet, hostestøj, de interkostale rum udvider og udsender. I blodprøven for biokemi er der konstateret en overtrædelse af forholdet mellem forskellige blodproteinfraktioner, niveauet af sialinsyre, fibrin øges.\nEn nøjagtig diagnose er kun etableret efter at have bekræftet lungens røntgen- eller fluoroskopiske procedure, som nøjagtigt afslører intens homogen mørkning, der flytter hjertet til en sund side. Nogle gange udføres en ultralyd for at bestemme mængden af exudat i pleura. Med en for stor mængde af effusion fjernes den ved punktering - en punktering i brystet.\nParietalpleuraens punktering hæves til de obligatoriske procedurer til diagnosticering af sygdommen for at udtrække effusion til yderligere undersøgelse i laboratoriet, som har en differentiel værdi. I en række situationer, hvor klinikken med eksudativ pleurisy er tung, udføres magnetisk resonansbilleddannelse af åndedrætssystemet.\nTyper af exudativ pleurisy behandling\nBehandling af exudativ pleurisy begynder med fjernelse af den dannede væske i pleurhulen, og effekten af medicinen på hovedprocessen, som forårsager reaktionen af pleura, påvirker. I de hyppigste tilfælde forekommer eksudativ pleurisy til højre, men i mere alvorlige tilfælde kan den være i bilateral form.\nKirurgi udføres med følgende symptomer:\nmængden af væske når den anden ribbe;\nder er pres gennem ekssudatet på de omgivende organer;\nder er risiko for pleural suppuration.\nMed en overdreven mængde exudat udføres processen med pleural punktering, dvs. pleurhulrummet er punkteret. Denne begivenhed giver dig mulighed for at slippe af med overskydende væske i pleura, rette den transformerede lunge, reducere temperaturen, fjern eller reducer åndenød og mere.\nVed hjælp af en sådan procedure suges det patologiske indhold af pleurhulen ud ved hjælp af en kanyle, det døses og de nødvendige medicinske stoffer injiceres. For eksempel antiseptiske, antibiotika, proteolytiske enzymer, hormonelle, antitumor og fibrinolytiske midler.\nPunktering af pleura udføres i overensstemmelse med alle regler for sterilitet, som regel brug lokalbedøvelse. Det produceres i det syvende eller ottende intercostalrum - til sugning af væske i pleura; det andet og tredje intercostalrum er luftsugning. Fjernelse af store mængder væske og luft udføres langsomt for at forhindre hurtig forskydning af mediastinum. Væskeprøver sendes til laboratorietest.\nNår differentialdiagnosen blev udført, blev de faktorer, der påvirker problemet, fundet, faktorer, medicin-specifikke lægemidler anvendes:\ntuberkulostatiske midler (med tuberkuløs type, når eksudativ pleurisy er til venstre);\nantibakterielle lægemidler (med pneumatisk form);\ncytostatisk (udseende af tumorer, metastase);\ndiuretisk behandling forårsaget af levercirrhose.\nAfhængigt af sygdommens differentierede forløb kan der endvidere foreskrives antiinflammatoriske lægemidler, analgetika, antispasmodika, antitussiver.\nPå scenen, når der er tegn på eksudatresorption, tilsættes sådanne handlinger til hovedterapien:\ninfusion af plasma-substituerende komplekser;\nelektrovibrerende massage på brystet for at lette vejrtrækningen;\nfysioterapi behandling procedurer.\nExudativ pleurisy, der optrådte som følge af maligne tumorer, behandles på basis af kemisk terapi og kemisk pleurodesis.\nSuccesen for kur for pleurisyre afhænger af hastigheden af at bestemme sygdommen på et tidligt stadium og korrekt valg af behandling af lægemidler og fysioterapi under hensyntagen til patientens følsomhed overfor sådanne foranstaltninger.\nRegler for pleje af patienter med exudativ pleurisy\nOmsorg for patienten begynder med indførelsen af en brøkdel af højt kalorieindhold i kosten med rigeligt at drikke. Et roligt regime og pasning af plejehjælp til patienten er foreskrevet. Også alle anbefalinger og råd fra en læge skal følges, ikke fra tid til anden, men regelmæssigt.\nHvis du har svær smerte, som lægen har ordineret, kan du bruge smerterapi. Tag kontrol med vejrtrækning, blodtryk og pulsfrekvens.\nFor at undgå gentagelse af sygdommen ordinerer lægen særlige aktive vejrtrækninger i form af dybe vejrtrækninger. De skal udføres 25 gange i løbet af hver time.\nSelvfølgelig er det umuligt at vide præcis, hvordan den menneskelige krop vil reagere på denne eller den omstændighed. Enhver person kan dog følge enkle forebyggende foranstaltninger:\nStart ikke akutte åndedrætsinfektioner. Så at infektiøse organismer ikke trænger ind i slimhinden i åndedrætsorganerne, og så og ind i pleurhulen, bør du hurtigt reagere på enhver kulde;\nVed de første tegn på lungebetændelse bør du ikke udsætte en røntgenstråle;\nmed hyppige og alvorlige luftvejsinfektioner anbefales det at ændre klimaet i en kort periode. Det er længe blevet fastslået, at havluften er forebyggelse af mange sygdomme, herunder pleurisy;\nat styrke immunforsvaret. Brug mere tid i frisk luft, hold en mobil og aktiv livsstil, i varme perioder kan du gå i hårdgørelsen af kroppen;\nopgive eller minimere dårlige vaner. Rygning er synderen i pulmonal tuberkulose, som kan provokere foki for betændelse i pleuraen, og komplicerer også åndedrætsprocessen.\nI de mest almindelige situationer er selv den mest komplicerede og forsømte exudative pleurisy acceptabel for en vellykket behandling og fuldstændig patientgendannelse.\nDet er værd at vide, at efter fuldstændig opsving fra pleurisy, efter et halvt år er det nødvendigt at gå gennem røntgenkontrol. Og vigtigst af alt, må du ikke glemme, at en sygdom er bedre at forhindre end at behandle den lang og hårdt. Pas på dig selv!\nExudativ pleurisy er en inflammatorisk læsion i pleura med dannelse og ophobning af effusion i pleurale hulrum (exudat). Andre navne på sygdommen - hydrothorax, effusion pleurisy. Ofte påvirker det folk i den erhvervsaktive alder. Exudativ pleurisy er mulig både som en uafhængig sygdom og som en komplikation af lungesygdomme. Ca. 80% af tilfældene med hydrothorax forekommer hos patienter med lungetuberkulose. Årlig patologi diagnosticeres hos 1 million mennesker.\nDen pleurale hulhed er et lukket mellemrum mellem de ydre og indre pleurale plader, der streger lungerne og indersiden af brystet. Dette hulrum indeholder normalt op til 10 ml væske, hvilket er nødvendigt for at glide bladene under vejrtrækning og til adhæsion af deres overflader. Den parientale (ydre) pleura producerer 100 ml væske pr. Time og absorberes af kapillærerne og lymfekarrene i pleuralpladerne. På grund af dette er der i pleurhulen ikke nogen overskydende væske. Men med eksudativ pleurisy er udslippet meget større end pleura kan absorbere, og ekssudatet begynder at akkumulere i pleurhulen.\nNogle gange er hydrothorax et uafhængigt fænomen, men oftere er det en komplikation af patologiske lungeprocesser, som lungtubberkulose. Lungebetændelse, bronchiectasis, lungeabcesser, subdiaphragmatiske abscesser, der foregår tørt pleurisy kan også være baggrunden. Baseret på årsagen kan eksudativ pleurisy tilskrives en af nedenstående former.\nInfektion. Det skyldes hovedsageligt mycobacterium tuberculosis. Sommetider er patogener bakterielle infektioner, vira, rickettsia, svampe, parasitter, protozoer, mycoplasma og andre mikroorganismer.\nAseptisk. Udvikler på baggrund af lunge- og ekstrapulmonale tilstande. Dette kan være en komplikation af narkotikaallergi, postinfarction autoallergic perikarditis, reumatoid arthritis, reumatisme, scleroderma, systemisk lupus erythematosus og andre autoimmune patologier.\nPosttraumatisk. Synes med lukket brystskade, ribfrakturer, elektriske forbrændinger, strålebehandling, spontan pneumothorax, samt med forskellige tumorer (lungekræft, pleuralkræft, metastaser af onkologiske sygdomme i fjerne organer).\nStillestående. Det er en komplikation af hjertesvigt, pulmonal tromboembolisme.\nDisproteinemichesky. Forekommer med nefrotisk syndrom, levercirrhose, myxedem.\nFermentogenny. Det er en komplikation af pancreatitis.\nBlødende. Konsekvensen af beriberi, blodsygdomme, hæmoragisk diatese.\nDer lægges særlig vægt på hydrothorax af tuberkuløs oprindelse. Det udvikler sig med en stigning i kroppens følsomhed over for mykobakterier. Når en lille mængde Koch-pinde ind i pleurhulen, accelererer akkumuleringen af eksudativ effusion flere gange. En sådan komplikation kan være dødelig. Tuberkuløs hydrothorax observeres normalt hos voksne patienter.\nUdbruddet af sygdommen er forbundet med ændringer i permeabiliteten af vaskulærvæggen og en stigning i intravaskulært tryk. Derefter mister den viscerale pleura sin barrierefunktion, og parenteret mister sin evne til at absorbere væske. Som følge af denne ubalance ankommer ekssudatet, men har ikke tid til at blive absorberet af lymfekarrene og kapillærerne. Den akkumulerende væske i pleuralhulen klemmer lungen, forhindrer den i at åbne helt. Når effusionsvolumenet er stort nok, skifter mediastinumet til en sund side, hvilket resulterer i, at respiratoriske og hæmodynamiske lidelser udvikler sig. Patologisk exudatvolumen kan nå 4 liter eller mere.\nPå grund af ekssudatets art kan pleurisy være serøs, serøs-fibrinøs, hæmoragisk, eosinofil, kolesterol, chylous, purulent, skæv eller blandet. Ifølge det kliniske billede kan patologien tage en akut, subakut eller kronisk form.\nEkssudatet kan lokaliseres afgrænset (ved forstand) eller fraværende i hele hulrummet (diffus). Ifølge typen af exudatlokalisering kan den akkumulerede hydrothorax være apikal, parietal, costodiaphragmatisk, membran, interlobar eller paramediastinal.\nSymptomer på exudativ pleurisy udtrykkes jo lysere, desto større er effusionsvolumenet og jo højere er dens akkumulering. Det kliniske billede afhænger af sværhedsgraden af den underliggende sygdom.\nI fasen med ophobning af effusion oplever patienten brystsmerter, men når væsken bliver rigelig, kommer pleurarkene ikke længere i kontakt, og smerten falder i stedet for, de oplever en følelse af tunghed i det ramte område, en reflekshoste, åndenød. Relief bringer position på siden, og patienten er tvunget til at være i det hele tiden. Med dyb vejrtrækning, hoste og bevægelse forværres tilstanden.\nÅndedrætssvigt øges gradvist, slimhinderne bliver blå, huden bliver blege og får derefter en blålig tone. Blodtrykket falder, hjertet tilpasser sig forandringer og slår i en hurtigere rytme.\nSymptomer på exudativ pleurisy kan være forbundet med feber, sved og svaghed. Hvis pleurisy er af infektiøs oprindelse, så er remitterende feber, hovedpine, kuldegysninger, mangel på appetit, tegn på forgiftning noteret.\nNogle gange er det muligt at spontan eliminere sygdommen, i dette tilfælde er der pleurale adhæsioner, som begrænser lungfeltens mobilitet og forhindrer lungernes ventilation. Ved exudat suppuration udvikler pleural empyema.\nDiagnose af eksudativ pleurisy begynder med en inspektion. Med en udpræget patologisk proces lider den berørte side af brystet bag ved indånding, der høres en kedelig percussion. Ved fremspringet af ekssudatakkumulering svækkes vejrtrækningen, når der hostes en støjstøj, bliver de mellemliggende rum udvidet og udstødt. Stemme tremor over ekssudatområdet svækket eller fraværende.\nBiokemisk analyse af blod i hydrothorax viser dysproteinæmi, øget koncentration af sialinsyrer, seromucoid, fibrin, haptoglobin, og tilstedeværelsen af C-reaktivt protein indikerer akut inflammation. Røntgen lunge viser en intens homogen mørkning og fortrængning af hjertet på en sund måde. Mængden af effusion kan estimeres ved ultralyd af pleurhulrummet.\nMed bekræftet eksudativ pleurisy udføres pleural punktering (thoracocentese), og eksudat opsamles til undersøgelse og afklaring af oprindelse. Nogle gange efter evakueringen af væsken udføres en computertomografi af lungerne for at afklare billedet. Den vedvarende strøm af hydrothorax og et stort volumen af effusion tjener som en indikation for pleuroskopi og pleuralbiopsi.\nTerapi til exudativ pleurisy har to mål - eliminering af væske fra pleurale hulrum og eliminering af den patologiske proces, der forårsagede hydrothorax.\nMed en betydelig mængde exudat er dræning af pleurhulrummet. Efter fjernelse af væsken glattes den forspændte lunge ud, åndenød falder og kroppstemperaturen falder. Næste er den primære terapi rettet mod at eliminere årsagen til sygdommen. I tilfælde af tuberkuløs pleurisy er dette tuberkulostatisk terapi, i parapneumonisk pleurisy - antibiotikabehandling, i tumorprocesser - cytostatiske lægemidler i sygdommens allergiske natur - glukokortikoider.\nSom en symptomatisk behandling af exudativ pleurisy af enhver type er foreskrevet antipyretisk, antiinflammatorisk, antitussiv, desensibiliserende, diuretisk medicin. Oxyterapi, transfusion af infusionsløsninger er vist. Evakuering af exudat bidrager til åndedrætsøvelser, brystmassage og vibrationsmassage.\nMed ophobning af pus udføres rehabilitering af pleurale hulrum ved indførelse af antibiotika og antiseptika. Hvis den purulente proces er blevet kronisk, udføres behandlingen ved kirurgi. Onkopatologi viser kemoterapi, fjernelse af parietalpleura med tumorer, udslettelse af pleurhulrummet med kemoterapeutiske lægemidler for at forhindre gentagelse.\nPrognosen for sygdommen afhænger af årsagen. Hvis det er en uspecifik lungesygdom, så er resultatet normalt positivt. Hos nogle patienter dannes flere adhæsioner i pleurhulen, hvilket resulterer i respirationssvigt. I tilfælde af tuberkulose udføres behandling i en dispensarstilling, det tager meget tid og kræver konstant overvågning af en fisiolog. Ved patologiens tumoroprindelse er prognosen dårlig.\n4-6 måneder efter afslutningen af pleurisymprocessen tages en kontrolrøntgenbillede. For at undgå eksudativ pleurisy i fremtiden er det nødvendigt at behandle alle sygdomme i åndedrætssystemet i tide, undgå hypotermi og skade og styrke immunforsvaret.\nExudativ pleurisy er en sygdom i åndedrætssystemet, som er karakteriseret ved læsioner af pleura af en infektiøs, tumorøs eller anden natur. Oftest virker denne lidelse som en sekundær faktor i enhver patologisk forandring. Pleurisy manifesterer sig med ensidig smerte i brystet, som, som væske akkumuleres, erstattes af en følelse af tyngde og tryk.\nHvad er exudativ pleurisy?\nExudativ pleurisy er en patologi, hvor der er betændelse i lungens pleural lag med væskeakkumulering i den kale og diafragmatiske sinus. Ca. 80% af tilfældene med hydrothorax forekommer hos patienter med lungetuberkulose. Årlig patologi diagnosticeres hos 1 million mennesker.\nVed sin ætiologi ligner eksudativ pleurisy som tør pleurisy, skelnes det af, at det ofte udvikler sig med pancreatitis, cirrose eller levertumorer, subfreniske processer og ledsager også nogle systemiske sygdomme.\nEkssudatet er en væske frigivet i pleurhulen fra kapillærerne under inflammation.\nVæske i pleurhulrummet kan akkumuleres diffust eller afgrænset. I tilfælde af en begrænset ophobning af effusion dannes en akkumuleret pleurisy (supraphrenic, paracostal, paramediastinal), der er resultatet af adhæsioner i pleuraen.\nVed deres ætiologi er eksudativ pleurisy opdelt i infektiøs og aseptisk. Under hensyntagen til ekssudationens karakter kan pleurisy være serøs, serøs-fibrinøs, hæmoragisk, eosinofil, kolesterol, chylous (chylothorax), purulent (pleural empyema), forklet, blandet.\nUnder hensyntagen til placeringen kan det være:\nBaseret på graden af flow er der:\nI mange tilfælde er sygdommen lokaliseret til højre, men mere alvorlige former for strømmen er sandsynligvis - venstre sidet og dobbeltsidet pleurisy.\nDen infektiøse form af exudativ pleurisy fremgår af baggrunden for følgende processer i lungerne:\nÅrsagen til sygdommen er i dette tilfælde indkomsten af infektiøse stimuli fra disse sygdomme ind i pleurhulen.\nAseptisk type ledsager som regel alle mulige pulmonale og ekstrapulmonale patologiske processer, der forværrer udviklingen af sådanne sygdomme som:\npost-farvning autoallergisk perikarditis;\noverfølsom interstitiel pneumonitis;\nSamtidig diagnosticeres ca. 75 procent af tilfældene med effusion-pleurisy hos patienter med tuberkulose.\nTegn og symptomer på eksudativ pleurisy afhænge af volumen, natur og intensitet af væskeakkumulering.\npatienter klager over markeret åndenød og ubehag i brystet, når man trækker vejret,\nhacking hoste med svært sputum,\nkortsigtet stigning i kropstemperaturen til høje tal.\nSværhedsgraden af sygdommens manifestationer afhænger af hastigheden af ophobning af effusion, volumen, sværhedsgrad af hovedbetændelsen. Med den intense ophobning af væske opstår smerte.\nNår ekssudatet akkumuleres, bliver brochurerne befugtede, hvilket reducerer sværhedsgraden af smertesyndromet. Når du forsøger at trykke på de mellemliggende rum over placeringen af det inflammatoriske fokus, opstår akut smerte på grund af irritation af nerve receptorer.\nPatientens generelle tilstand er alvorlig, især med den purulente form af exudativ pleurisy, som ledsages af:\nVenstre sidet eksudativ pleurisy fører til en acceleration af hjerterytmen, arytmi kan udvikle sig. Manglen på luft forårsager en mærkbar hævelse af venerne i nakken. Pulsen på samme tid forøger og når hundrede og tyve slag per minut.\nOftere er eksudativ pleurisy ensidig, men med metastaserende tumorprocesser kan SLE, lymfom, bilateralt pleural effusion bestemmes. Volumenet af væske i pleurhulen med eksudativ pleurisy kan nå 2-4 eller flere liter.\nI de fleste patienter efter resorption af exudat, især hvis det var signifikant, forbliver pigge (fortøjninger). I nogle tilfælde er adhæsioner så mange og massive, at de forringer lungernes ventilation.\nEfter at have lider exudativ pleurisy, kan patienter føle brystsmerter, forværres af vejrskift, skiftende vejrforhold. Dette er især udtalt med udviklingen af adhæsioner.\nFysisk. Når man gennemfører det, læger lægerne opmærksom på forsinkelsen af den berørte side af brystet under åndedrættet, dets svækkelse, dulling af percussion lyd under perkussion, stænkestøj under auskultation;\nRøntgenundersøgelse (metoder til diagnosticering af hydrothorax af ethiologi, herunder tuberkulose). I de nedre dele af lungerne er der en markant mørkning;\nThoracentesis. Denne procedure udføres af alle patienter med mistænkt exudativ pleuris. Derefter får lægerne noget af effusionet, som derefter anvendes til cytologiske, bakteriologiske og biokemiske undersøgelser;\nExudativ pleuris, forårsaget af ikke-specifikke lungesygdomme, selv ved længerevarende forløb har normalt et positivt resultat.\nHovedprincipperne for behandling af exudativ pleurisy er evakuering af akkumuleret væske fra pleurhulen og virkningen på den vigtigste patologiske proces, der forårsagede pleura-reaktionen.\nUnder hensyntagen til årsagen til pleurisy, er lægemiddelbehandling ordineret:\nTuberkulostatiske lægemidler (med tuberkuløs form af exudativ pleuris)\nAntibakterielle midler (til pneumatisk pleurstof);\nCytostatika (til tumorer og metastaser);\nGlukokortikoidlægemidler (til lupus erythematosus og reumatoid arthritis)\nDiuretisk behandling af pleuris forårsaget af levercirrhose (normalt påvirker lungen, placeret til højre).\nUanset sygdommens ætiologi er foreskrevet smertestillende midler, antiinflammatoriske, antitussive og desensibiliserende midler.\nFor at forbedre effektiviteten af behandlingen efter pleural punktering anbefales fysioterapi:\nDen kroniske form af empyema fjernes ved kirurgisk indgreb udført under thoracostomi eller lungedekortikation. En af de vigtigste diagnostiske og behandlingsaktiviteter er en pleural punktering.\nPatienten sidder på en stol med ryggen til lægen, og lægen efter indledende bedøvelse gør en punktering med en speciel nål med et skråt snit i det sjette mellemrum mellem skulaen.\nNår en nål kommer ind i pleurhulen, begynder exudat at skille sig ud fra det.\nVæsken fjernes langsomt og i små mængder for at forhindre en skarp forskydning af mediastinum og forekomsten af akut hjertesvigt.\nAfløb af pleurale hulrum og vaske det med antiseptika udføres, og det er også muligt at indføre antibiotika intrapleuralt.\nMed den præsenterede omfattende tilgang til genoprettelsen af helbred med en sygdom vil det være muligt at udelukke udviklingen af komplikationer og negative effekter af lungerne. Sygdommens historie i dette tilfælde vil være den mest positive.\nDen eksudative form af pleurisy er en farlig, men ikke kritisk sygdom, til genopretning, hvor genoprettelsesprocessen og profylaksen skal startes i tide. Dette vil forlade staten med minimal tab, selv om en tør subtype af sygdommen er blevet identificeret.\nI fremtiden anbefales det at undgå minimal provokerende faktorer.\nPilen på billedet indikerer ekssudatet.\nExudativ pleurisy kaldes den inflammatoriske proces i lungenes lining - pleura, der ledsages af dannelsen af pleural effusion. Pleurale effusion er en samling af overskydende væske i foringen af lungenes foring. I eksudativ pleurisy kaldes denne væske exudat. Også denne type pleurisy kan kaldes sved. Det kan fortsætte tørt pleurisy.\nI en sundhedstilstand har en person en lille mængde serøs væske i pleurhulen, som forhindrer overdreven friktion mellem lagnens liner under vejrtrækningen. Imidlertid er mængden af væske i pleurhulrummet med pleural effusion mange gange højere end normalt.\nDesuden adskiller ekssudatet sig fra det normale serøse fluid i dets sammensætning, hvilket kan være forskelligt afhængigt af den primære sygdom, hvis komplikation var pleurisy. Behandling bør kombinere virkningerne af både den inflammatoriske proces i lungenes foring og grunden til denne proces.\nHvornår og hvorfor opstår pleural effusion?\nExudativ pleurisy ledsager en række sygdomme af infektiøs og ikke-infektiøs oprindelse og har sine egne symptomer, der supplerer billedet af den underliggende sygdom, hvor klinikken ofte er lysere. De mest almindelige større sygdomme bør anerkendes:\nBakterielle, virale eller svampeinfektioner.\nSygdomme præget af uorganisering af bindevæv. Disse indbefatter for eksempel reumatisme, systemisk lupus erythematosus, dermatomyositis og scleroderma.\nLukkede kiste skader.\nUremisk pleurstof. Det sker, når uremi er en tilstand, hvor metabolisme af nitrogen og dets forbindelser i kroppen forstyrres, normalt under nyresvigt.\nKredsløbssygdomme. I dette tilfælde er pleural effusion oftest en konsekvens af hjertesvigt.\nÅrsagen til dannelsen af exudat er en krænkelse af mikrocirkulationen - blodcirkulationen i de mindste skibe, hvilket ikke tillader, at indersiden af lungenes foring suger op for det overskydende væske udgivet af den ydre folder i pleurhulen. Derudover forhindrer stoffet fibrin, som hurtigt dækker overfladen af pleuralpladerne, også absorption.\nDiagnose og differentialdiagnose af sygdommens eksudative form er baseret på det kliniske billede: klinikken indbefatter ikke blot almindelig, men også symptomer, der er typiske for effusionspleur, samt laboratorie- og instrumentelle metoder valgt af lægen under diagnostisk søgning.\nOftest har exudativ pleurisy ikke så lyse symptomer som svær smerte i sygdommens tørre form, for eksempel. Det er karakteriseret ved en stigning i patientens kropstemperatur til 37-38 grader ledsaget af kulderystelser, øget svedtendens, svaghed, sløvhed og døsighed hos patienten, som skyldes forgiftning, dvs. frigivelse af giftige produkter i blodet. På den del af læsionen oplever patienten normalt en følelse af tunghed, der opstår som følge af kompression af lungevæv med exudat. For eksempel vil eksudativ pleurisy til venstre give symptomer på ubehag og tyngde i venstre halvdel af brystet og til højre i højre halvdel af brystet. Senere, når effusionen bliver ret stor, viser patienten tegn på åndedrætssvigt: han kan ikke længere trække vejret normalt, han har symptomer på åndenød og manglende evne til at udøve fysisk aktivitet på grund af vejrtrækningsbesvær. Nogle gange kan der være en stærk refleks tør hoste. Tør hoste skyldes forskydningen af luftrøret og nederlaget i pleura selv, som er rig på forskellige nerveender.\nEn mere detaljeret undersøgelse af patienten vil give nye symptomer på sygdommen. Ved undersøgelse kan det bemærkes, at patienten har tendens til at indtage en halv-siddestilling og vippe kroppen lidt til den ømme side, og sommetider falder på en sund side. Dette giver dig mulighed for at øge åndedrætsbevægelsen af en sund lunge og strømmen af ilt ind i kroppen gennem det, hvilket letter patientens lidelse.\nDa en tilstrækkelig mængde ilt ikke kommer ind i patientens krop, kan hans hud påtage sig en grålig eller endog blålig farvetone. Disse symptomer kaldes cyanose. Den halvdel af thoraxen, hvori ekssudatet er placeret, er sædvanligvis noget mere visuelt end den sunde. Hun ligger også bag hastigheden af åndedrætsbevægelser fra anden halvdel af brystet.\nHvis perkussion, det vil sige at begynde at tappe brystet, så over det område, hvor effusionen er placeret, vil der opstå en kedelig lyd i modsætning til lyden over sundt lungevæv.\nDet vigtige punkt er, at dannelsen af en stor mængde exudat, mere end 4 liter, kan føre til en forskydning af mediastinum - hjertet med de omgivende anatomiske strukturer, som også vil give karakteristiske symptomer. For eksempel vil en venstre-sidet proces medføre, at mediastinum skifter til højre, hvis processen kombineres med lungebetændelse, det vil sige at den er smitsom. Hvis den inflammatoriske proces i lungerne med lungebetændelse er til højre, så vil en klinik med mediastinal forskydning til venstre blive detekteret.\nI tilfælde af en venstre sidet læsion vil mediastinum forskydes, når effusionen skyldes en tumorproces og kombineres med et fald i lungevæv fra læsionens del. Desuden kan eksudativ pleurisy til venstre genkendes af forsvindingen af den sonorøse, såkaldte tympaniske lyd, hvis du perforerer overfladen af underlivet til venstre for navlen lige under costalbuen. Også en eksudativ pleurisy til venstre vil give en svækkelse og oftere fraværet af åndedrætsstøj i fremspring af væske i det venstre pleurale hulrum. Sådanne tegn og symptomer gør det muligt at diagnosticere fordrivning af mediastinum næsten med fuld tillid.\nTørt pleurisy vil ikke forårsage forskydning af mediastinum, så med den inflammatoriske proces i pleura er ikke ledsaget af eksudation.\nLaboratoriediagnosticering af effusion pleurisy er hovedsagelig baseret på blodprøver. En stigning i antallet af hvide blodlegemer - leukocytter involveret i inflammatoriske reaktioner vil blive bestemt i blodet. Erythrocytsedimenteringshastigheden vil også blive forøget. Biokemisk analyse af blod vil afspejle udseendet af inflammatoriske proteinforbindelser, såsom f.eks. C-reaktivt protein.\nInstrumentdiagnostik af den eksudative form af pleural inflammation indbefatter en række teknikker. Den enkleste, men ret informative, af dem er en røntgenstråle.\nRadiograf, lysområde - placeringen af exudat.\nPå radiografien kan du bestemme forekomsten af effusion og dets omtrentlige niveau, dvs. for at få en grov ide om mængden af exudat.\nHvis det inflammatoriske væske i pleurhulen er lille, det vil sige, at mængden ikke overstiger 150-200 ml, anvendes metoden for såkaldt laterografi til at afklare dets tilstedeværelse.\nBilledet viser patientens relative position med røntgenmaskine under senereografi.\nSidstnævnte er at foretage en røntgenundersøgelse af patienten på patientens side. Hvis inflammatorisk ekssudat finder sted, vil en smal båndlignende skygge blive detekteret på røntgenbilledet.\nNederst på billedet bestemmes af mørkningen (lysområde) - dette er strimlen af exudat.\nEn sådan diagnose mindsker fejlfrekvensen, som ofte er fyldt med en sygdomshistorie.\nDiagnose af effusion pleurisy skal nødvendigvis omfatte undersøgelsen af selve effusionen, hvis evakuering tilvejebringes af thoracocentesen, det vil sige punkteringen af pleurhulen.\nThoracocentese kaldes en punktering, det vil sige en punktering, af pleurale hulrum med den efterfølgende fjernelse af ekssudatet akkumuleret der.\nKorrekt position af patienten og injektionsstedet.\nDette gør det muligt at lindre patientens tilstand ved at rette det tidligere pressede lungevæv og gør det også muligt at undersøge det inflammatoriske væske fra pleurhulen.\nFjern væske under punktering skal være langsom for at undgå et kraftigt trykfald i en patient.\nKirurgisk indgrebsproces kan være kompliceret af følgende fænomener:\nPneumothorax er indblæsningen af luft i pleurhulrummet, som kræver hasteforanstaltninger for at fjerne det, hvoraf den første er dræning af pleurhulen.\nEt kraftigt fald i blodtrykket hos en patient.\nNår punkteringen udføres, og væsken fra pleurhulrummet opnås, er det nødvendigt at sikre, at det er exsudatet. Væsken kan være et såkaldt transudat, et ikke-inflammatorisk effusion, der dannes på grund af ændringer i blodets fysiske egenskaber i lungekarrene, normalt ved hjertesvigt eller nyresvigt. Transudat er en klar gullig væske, sædvanligvis lugtfri.\nAltid, hvis effusionen genkendes som et eksudat, bør det undersøges bakteriologisk for at identificere sygdommens infektiøse natur og vælge den rigtige antibakterielle behandling i overensstemmelse med de patogene mikroorganismer isoleret fra effusionen.\nDifferentiel diagnose i den eksudative form af betændelse i lungens foring skal udføres på to måder. For det første den faktiske bekræftelse af læsionen af lungenes lining, hvilket normalt tillader klinikken, herunder tegn på sygdommen. For det andet er en anden fysisk tilstand af exudatet såvel som dets sammensætning karakteristisk for forskellige grundårsager. En beskrivelse af alle differentierede diagnostiske foranstaltninger bør omfatte en medicinsk historie.\nBehandling af patienter med eksudativ pleurisy bør kombinere lægemiddelkomponenten med ikke-lægemiddel samt omhyggelig plejepleje til patienten.\nIkke-medicinsk behandling kommer ned til at genoplive patienten og forbedre blodforsyningen til lungevæv. Plejekontrol er normalt tilstrækkelig for ham. Der er tapping på brystet, der bevæger sig fra side til side, højre til venstre og venstre mod højre i sengen, det vil sige enhver hindring for patientens konstante statiske stilling.\nNarkotika behandling for effusion pleurisy er ganske forskelligartet:\nAntibakteriel behandling. Udpeget til identifikation af patogener og deres følsomhed over for specifikke antibiotika. Ofte begynder antibakteriel behandling med clindamycin, tredje generationens cephalosporiner, der indbefatter cefotaxim eller imipenem. Ofte er de samme stoffer ordineret til den tørre form.\nBehandling rettet mod at korrigere forstyrrelser af proteinmetabolismen, som sædvanligvis ledsager både tør og effusionspleje. En sådan behandling består i at indgive en albuminopløsning intravenøst og administrere en diæt rig på proteinholdige produkter.\nBehandling rettet mod at øge den overordnede kropsbestandighed. Det omfatter administration af passive immuniseringsmedicin, såsom immunoglobuliner, hvis patienten har en mangel på sidstnævnte i blodet, som også er karakteristisk for sygdommens tørre form.\nAnti-inflammatorisk behandling. Det er ordineret for at reducere inflammation i pleura. Ofte ordineret medicin: voltaren, diclofenac, moval.\nLokal behandling, herunder vaskning af pleuralhulen og gentagne punkteringer, hvis ekssudatet akkumuleres igen, og der er behov for evakuering.\nDet er vigtigt at bemærke, at med både tør og effusion former for pleurisy skal både pleje og medicinsk overvågning af patienten udføres med al omhu. Sygdommens historie skal registrere alle manipulationer, der udføres med patienten. Det er især vigtigt, at sygdommens historie indeholdt oplysninger om thoracocentese, da sidstnævnte kan have temmelig forfærdelige komplikationer.\nSådan helbrede exudativ pleurisy\nExudativ pleurisy er en sygdom i åndedrætssystemet, som er karakteriseret ved læsioner af pleura af en infektiøs, tumorøs eller anden natur.\nBeslaget i pleurale hulrum ledsages af ophobning af en overdreven mængde exudat (effusion), hvilket fører til en følelse af tunghed i patienten, en reflekshoste, øget åndenød og en stigning i kropstemperaturen.\nDen vigtigste behandling for pleural effusion er at fjerne den akkumulerede væske fra pleurale hulrum, samt at udføre patogenetisk og symptomatisk behandling.\nHvorfor udvikler pleural effusion?\nAfhængig af sygdommens ætiologi er exudativ pleurisy opdelt i to typer: smitsom og ikke-smitsom.\nMest infektiøse exudative pleurisy er resultatet af komplikationen af lungesygdomme, nærliggende organer og væv samt svære systemiske lidelser.\nInfektiøs form for pleurisy fremkommer på baggrund af følgende processer i lungerne:\nDesuden kan mikroorganismer fra inflammationskilden cirkulere gennem lymfatisk og kredsløbssystemet.\nI tilfælde af en sygdom med tuberkuløs etiologi er der en øget reaktivitet af kroppen til virkningerne af tuberkelbaciller, som følge heraf væsken begynder at ophobes, selv med indtrængen af et lille antal patogener.\nDenne type exudativ pleurisy forekommer hovedsageligt hos voksne patienter.\nÅrsager til aseptisk (ikke-infektiøs) pleural effusion:\nTrauma, brystsår, der resulterer i blødning i pleuralområdet;\nLungeinfarkt på grund af lungeemboli;\nOndartede neoplasmer i pleura og lunger;\nSystemiske sygdomme i bindevæv (rheumatoid arthritis, collagenose);\nSygdomme i kredsløbs- og lymfesystemerne;\nLevercirrhose (fremkalder retsidet pleuris);\nOfte har eksudativ pleurisy en ensidig form, med undtagelse af metastaser, systemisk lupus erythematosus og lymfom, på grundlag af hvilket bilateralt bilateralt pleural ekssudat kan udvikle sig.\nSymptomer på exudativ pleurisy afhænge af volumen, natur og intensitet af væskeakkumulering:\nPå et tidligt stadium, når væsken netop begynder at ophobes, bliver patienten plaget af øget smerte i brystet. Med sygdomsudviklingen begynder pleurablader at adskille fra hinanden, hvilket reducerer excitering af intercostale nervefibre og lindrer smerter.\nAndre symptomer erstatter smertesyndrom: en følelse af tyngde i den berørte side af brystet, en reflekshoste og åndenød, som tvinger patienten til at tage stilling på den berørte side.\nDisse symptomer afhænger af mængden af akkumuleret effusion, svækket ventilation af patientens lunge på grund af tryk og forskydning af mediastinumorganerne. Hosten i den indledende fase er tør, med sygdommens progression bliver våd.\nKarakteriseret af bleg eller blålig hud, udseendet af cyanose og acrocyanose. Hvis væsken er ophobet ikke kun i pleuralområdet, men også i mediastinumen, er der hævelse i nakke og ansigt, hævelse af venerne og en ændring i stemmen.\nBrystets udbulning i området af akkumuleret ekssudat.\nHjælpesymptomer: febertemperatur, svedtendens, døsighed.\nFeber, kulderystelser, tegn på forgiftning, hovedpine, appetitløshed.\nDisse symptomer kan forekomme med infektiøs form af effusion pleurisy.\nEmpyema pleura. Det udvikler sig med suppuration af akkumuleret exudat.\nUndersøgelse af brystet bestemmer som regel overfladefrekvent vejrtrækning, asymmetri i brystet, patientlængden i processen med åndedrætsbevægelser.\nPalpation giver patienten smerte, der er svækkede stemme lyde på den berørte halvdel af brystet.\nEkssudationen varer op til tre uger, i hvilken periode op til 10 liter ekssudat kan ophobes.\nStabilisering, med udløbet af hvilken dannelsen af effusion stopper, men processen for dens absorption forekommer endnu ikke.\nResorption, som er karakteriseret ved exudat resorption. I de fleste svækkede patienter varer denne fase op til to til tre uger.\nFør lægen udarbejder en omfattende diagnose, der fastlægger årsagerne til sygdommen og bestemmer hovedpathologien, inden der ordineres behandling for effusion-pleurisy.\nBestemmer de stumme lyde over effusionen. Topografisk perkussion markerer forskydningen af lungernes nedre kant såvel som et fald i luftveje i luftveje.\nPå et tidligt tidspunkt bemærker et sted med svagt vesikulær respiration, såvel som støj, der skyldes friktion af pleurale ark.\nDet kan og bestemmer hovedpatologien, som er blevet fokuseret på kompleks diagnose af sygdommen, hvilket forårsager plejefri friktion, tilstedeværelse af leukocytose, neutrofili, leukocytskifte og venstre formel samt øget ESR.\nSerøs væske er karakteristisk for tuberkuløs form af pleurisy, purulent exudat dannes under lunggangren med indføring i pleurrummet.\nVæske serous-purulent natur og med et proteinindhold af fibrin karakteristisk for rheumatoid og tuberkuløs natur af pleurisy. Mikroskopisk undersøgelse afslører tilstedeværelsen af leukocytter, neutrofiler, lymfocytter og eosinofiler.\nEt højt indhold af lymfocytter bekræfter diagnosen tuberkuløs pleur Overvejelsen af eosinofiler indikerer eksemens reumatiske natur, en høj koncentration af leukocytter og neutrofiler indikerer udviklingen af purulente processer.\nDet afslører mørkningen og skiftet af organerne i mediastinumsystemet på en sund måde.\nDen vigtigste behandling af eksudativ pleurisy er at evakuere væsken fra pleurrummet samt at påvirke hovedpatologien, der fremkalder konsekvenserne.\nOftest ses pleural ekssudat til højre, men en mere alvorlig variant af udvikling er også muligt - bilateral exudativ pleurisy.\nMed en overskydende mængde af effusion udføres en punktering eller dræning af pleurhulrummet, der gør det muligt at evakuere væsken, rette den deformerede lunge, reducere åndenød, lavere kropstemperatur osv.\nKirurgisk fjernelse af væske udføres, hvis følgende symptomer observeres:\nEn stor mængde pleuralvæske, der når op til 2 ribben;\nExudate sætter pres på de omgivende organer;\nDer er risiko for pleural festering.\nHidtil anbefales det at fjerne ikke mere end en og en halv liter effusion pr. Manipulation.\nCytostatika (for tumorer og metezastaz);\nPå det stadium, hvor resorptionen af effusionen opstår, tilføjes supplerende behandling til hovedterapien:\nTransfusion af plasma-substituerende forbindelser;\nBehandling baseret på brystmassage, vibrerende massage;\nFysioterapibehandlinger, for eksempel paraffinbaserede kompresser (i mangel af kontraindikationer);\nKomplikationer på baggrund af empyema behandles med indførelsen af antiseptiske lægemidler og antibiotika i pleurhulen.\nKronisk ekssudataffald elimineres ved kirurgisk indgreb via thoracostomi, pleurektomi, hvor lungen afkendes.\nExudativ pleurisy, udløst af maligne neoplasmer, giver behandling baseret på kemoterapi, kemisk pleurodesis.\nForebyggelse af exudativ pleurisy er primært rettet mod rettidig diagnose og korrekt behandling af patologier, der forårsager dannelse af exudat i pleurhulen.\nFolk står ofte over for allergi. At finde den rigtige, der vil være effektiv i den nuværende situation, er meget vanskelig.\nSialor med adenoider: virkningen af hjælpemidler med adenoiditis\n11 grunde til smagen af blod i munden, når hoste\nNafazolin Intranasal Spray er et meget populært lægemiddel til behandling af rhinitis. Lægemidlet frigives uden recept, hvorfor det hele tiden købes af patienter i store mængder, oftere uden først at konsultere en læge.


EN AF OS opgave i Slagelse - Ida Eowyn\nJeg har ikke tal på, hvor mange gange i mit liv, jeg er gået skuffet fra en lægesamtale. Bagefter har jeg haft løst til at smide en bautasten efter lægen. Nu havde jeg mulighed for at sætte mit eget lille personlige præg på nogle forbedringer.\nFor en uge siden var jeg på opgave i Slagelse i forbindelse med EN AF OS. Jeg havde fået en generel beskrivelse af opgaven og at det var et video interview.\nJeg ville få en lille mulighed for at være med til at forbedre undervisningsmaterialet for alment medicinstuderende. Det var nok for mig at vide, så jeg kastede mig ud i det.\nDet blev til et video interview med en professor, omkring den kognitive diamant. En lille demonstration på en terapi session og jeg blev faktisk lidt klogere. Vi brugte min årlige septemberdepression at tale ud fra.\nDet var meget værdigfuldt for mig at tale med en anden person omkring det. Sidst jeg oplevede det for mange år siden i distrikt psykiatrien, husker jeg det som ubehageligt. Jeg blev stoppet i at gå i dybden og tilbage i tiden.\nLad mig forklare det ud fra den kognitive diamant, så godt jeg nu kan.\nMin halskæde, ziakoner, ikke diamant 😉\nVi har at gøre med tanker, følelse, krop og adfærd, der indvirker på hinanden i nævnte rækkefølge.\nNår jeg ender i depression, tænker jeg, at jeg ikke dur til ret meget. At jeg må slå mig til tåls resten af livet med ikke, at kunne en skid.\nSå føler jeg mig meget ked og stort set værdigløs. Sort inden i.\nJeg bliver træt, imgen energi, føler mig svag. Jeg får flere affaldsstoffer i kroppen, der ender ud i bumser og mere nældefeber. Jeg bliver hypersensitiv mht indtryk, tager alt ind, tyndhudet ad helved til.\nJeg drosler alt for meget ned på motion, det skaber ond spiral. Jeg bliver endnu mere ked, fordi jeg ikke får mine ugentlige endorfin boost. Jeg får svært ved at passe hus og hjem, indkøb, vasketøj og den slags.\nDette er et mønster, jeg ramler ind i nogle gange om året. Til gengæld er jeg velsignet og forbandet med en indre motor, der får mig ud af depressionen igen. Forbandet forklaring følger.\nJeg har i mange år set et mønster i mine tanker og adfærd, som jeg har haft et stort behov for at tale om. For år siden i distriskt psykiatrien ville jeg gerne tale om dette mønster fra min barndom. Men jeg blev stoppet i det. Min behandler ville have jeg skulle blive i nutiden.\nTil min store overeskelse og glæde, ville professoren i videointerviewet gerne gå i dybden og tilbage i tiden.\nEn strid kælling\nNår jeg har haft depression i nogle uger, så bliver jeg så træt af mig selv, at jeg bliver virkeligt strid overfor mig selv. Jeg kalder mig selv de værste ting, er meget bevidst om at jeg overdriver, og jeg går bevidst ind i de værste svinske gloser, der får dejlige sømænd til at klappe i deres små hænder.\nSå tager jeg mig sammen, gider ikke høre på det pis om mig selv, gør de ting, jeg ved der er godt for mig, og jeg kommer videre. Ud af depri.\nDet forbandede mønster har jeg haft i mange år, jeg ved det virker, jeg har selv fundet ud af, hvor det kommer fra. Jeg prøvede for flere år siden at tale med min behandler om det, men fordi mønsteret er fra min barndom, ville behandleren ikke have jeg talte om det.\nProfessoren til videointerviewet dykkede ned i barndoms mønsteret med det samme, og det er jeg hende dybt taknemmelig for. At det kan komme ud til fremtidens behandlere, at det kan være godt at gå langt tilbage i tiden, for at finde ud af hvor adfærds mønstre kommer fra… det er jeg rigtigt glad for at have bidraget til.\nJeg er strid ved mig selv, inden jeg går ud af depressionen… Er det godt at gøre på denne måde, selvom det virker for mig?\nNår jeg er i depressionen, og ikke kan se en vej hen til alle mine ideer og ønsker for livet, så kommer de svinske gloser væltende imod mig. Vred power og jeg kommer tættere på min drømme igen.\nDa jeg var barn og drømte om at skrive thrillere, fik jeg at vide af min mor og mormor, at de drømme kunne jeg lige så godt droppe. I sidste ende blev jeg så vred på dem, at jeg skrev en bog alligevel. (Der er tilbud på Anorektikeren og papvinen, 50 kr. plus porto.) Drivet var fyldt med vrede og gloser af værste skuffe, men mit mål blev nået alligevel, men det var hårdt. Vred og ked i en stor mørk blanding.\nNæste gang jeg bliver deprimeret, for det sker, så vil jeg prøve at være lidt sødere ved mig selv. Det var faktisk det som professoren i videointerviewet anbefaldede, at jeg kunne tænke lidt videre over.\nMønsteret kendte jeg jo godt, det var jo lidt spil for galleriet og de studerende, men jeg må indrømme at jeg ikke har tænkt så meget over, hvordan jeg konkret kan være mere sød ved mig selv, når jeg går ud af en depression. Jeg er også mere en “lidt militærisk kæft, trit og retning” type small. Så hvor den søde, men også lidt kontante balance ligger, det ved jeg ikke endnu. Men mens jeg går ud ad depresionen, skal jeg give mere plads til at være ked, end vred.\nNår jeg har det bedre, tænker jeg, at jeg svinger, men stille og roligt kan mere og mere år efter år. Det tager bare lang tid, det er fakta. Min vej er gennem skov og kræt, ikke den lige landevej.\nTaggeddepressionEn af osEN AF OS ambassadøren værdig psykiatri for allekognitiv behandlingKognitiv terapilægerlægesamtalelægestuderendemedicinstuderendepsykiaterpsykiatripsykiatrisk behandlingpsykologislagelse psykiatrihospitalstuderendeterapi\n16. marts 2020 21. marts 2020


Bo centralt og med stor altan! Lejligheden ligger med få minutters gang til Latinerkvarteret og gåafstand eller meget kort cykelafstand til Universitetet. Lejligheden er indrettet med dejligt køkken/alrum med spiseplads. 2 gode værelser, begge med stort vinduesparti og med udgang til dejlig og stor altan. Flot badeværelse med vaskemaskine og tørretumbler. Lejligheden egner sig perfekt til som delelejlighed.


SARS er en virusinfektion i luftvejene, der i perioden marts-juni 2003 ramte Sydøstasien. Navnet SARS er en forkortelse af det engelske udtryk ’Severe Acute Respiratory Syndrome’, som betyder ’svær akut luftvejs-syndrom’.\nSARS ramte i perioden marts-juni 2003 Sydøstasien og blev herfra ført til mange andre lande via flytrafik, dog ikke Danmark. SARS blev første gang opdaget hos mennesker i Guangdong-provinsen i Kina, hvorfra infektionen spredtes til det nærliggende Hong Kong samt Hanoi i Vietnam. Det sidste tilfælde i sygdommens egentlige udbrud blev diagnosticeret i Singapore den 8. september 2003.\nHvor udbredt er SARS?\nI alt registreredes 8.096 SARS-tilfælde (tallet er lidt usikkert) i 28 lande. 774 mennesker døde, dvs. en dødelighed 9,6%. I Danmark blev ingen ramt.\nHvad skyldes SARS?\nEt hidtil ukendt virus (SARS-corona-virus, SARS-CoV) var årsag til infektionen. Normalt forårsager corona-virus kun lettere infektioner hos mennesker såsom forkølelse eller diarré. SARS-corona-virus var helt nyopdaget i 2003. Det menes at være sprunget fra en dyreart, formentlig flagermus, over på mennesket.\nEr SARS smitsom?\nSARS smittede gennem væskedråber eller direkte kontakt. Smitten skete især ved tæt kontakt mellem mennesker. De fleste smittede var sygehuspersonale, medpatienter, eller familiemedlemmer som havde passet andre SARS-patienter. Alle aldre fra børn til ældre blev ramt, men børn fik sjældent alvorlige symptomer.\nI starten havde patienten symptomer som ved en almindelig influenza. Men tilstanden kunne 2-7 dage senere forværres af en alvorlig lungebetændelse, som i værste fald førte til døden.\nHvordan behandles SARS?\nHverken antivirus-medicin eller antibiotika kan direkte angribe SARS-virus. Så behandlingen var støttende, herunder væske sprøjtet direkte ind i kredsløbet, og i svære tilfælde respirator for at sikre vejrtrækningen. Der findes ingen vaccine mod SARS\nSARS i dag\nSARS-epidemien stoppede i 2003 efter ca. 100 dages hærgen. Spørgsmålet er, om sygdommen er udryddet, om det overhovedet er muligt, eller om infektionen på et tidspunkt bryder ud igen. Ingen kender svarene herpå.


Årsrapport 2014 - Nordic\nNår Aarhus Kommune yder drifts- og anlægstilskud til foreninger og selvejende institutioner, kan kom- munen opnå en statslig refusion af en del af tilskuddet via den såkaldte momsrefusionsordning. Derfor foreslog regeringen at oprette en pulje på 67 millioner kroner, som de almene foreninger så kunne søge i stedet for. Altså skulle spareplanen give cirka 100 millioner kroner årligt. De penge skulle bruges på mere skattekontrol, og de penge skal nu findes et andet sted, lyder det fra Lauritzen. Denne guide om dansk moms angår primært ikke-danske foreninger, fonde, sammenslutninger, universiteter mv., der afholder en konference eller tilsvarende i Danmark med et ikke-kommercielt sigte. Delvis momsrefusion af modermælkserstatning - 41.050 Delvis momsrefusion ydes til virksomheder, der er autoriseret til fremstilling af modermælkserstatninger, samt virksomheder, der erhverver eller indfører modermælkserstatninger fra udlandet Frivillig kortere afregning af moms Regeringen dropper endnu en problemsag: Foreninger undgår moms-sparekniven Regeringen har ikke flertal for sit forslag om at droppe momsrefusion til foreninger. Nu trækkes forslaget.\n“Der er rigtig mange, som er kommet ind under det skjold. Momsregistrede foreninger En forening kan godt være momsregisteret for eksempelvis salg af forretningsmæssig karakter og samtidigt være momsfri i forhold til foreningens faste aktiviteter. Nogle foreninger vælger at være momsregistrerede, hvilket kan give andre fordele f.eks. at kunne trække købsmoms fra på lige fod med private virksomheder. Kan din forening få momskompensation? Senest den 1.\nSkattestyrelsen sørger herefter for, at anmodningen videresendes til den medlemsstat, som anmodningen vedrører.\nHvis deres forslag blev stemt igennem, skulle de svinge sparekniven for 155 mio. kr.\n- Roskilde Festival har aldrig været sat i verden for, at nogle kunne tjene penge. Siden 2007 har Skatteministeriet med udgangspunkt § 8a i ligningsloven godkendt en lang række foreninger til at få delvis momsrefusion. Foreningerne kan kun få momskompensation for udgifter, som de har afholdt for at generere indtægter.\nHer et billede fra Frelsens Hærs uddeling af julehjælp i 2016. (Foto: Polfoto) Kan din forening få momskompensation?\nVores store baggrundsviden sætter os i stand til at tilføre din virksomhed værdi.\nTilskud til foreninger, selvejende institutioner mv. Når Aarhus Kommune yder drifts- og anlægstilskud til foreninger og selvejende institutioner, kan kom- munen opnå en statslig refusion af en del af tilskuddet via den såkaldte momsrefusionsordning. Derfor foreslog regeringen at oprette en pulje på 67 millioner kroner, som de almene foreninger så kunne søge i stedet for. Altså skulle spareplanen give cirka 100 millioner kroner årligt. De penge skulle bruges på mere skattekontrol, og de penge skal nu findes et andet sted, lyder det fra Lauritzen. Denne guide om dansk moms angår primært ikke-danske foreninger, fonde, sammenslutninger, universiteter mv., der afholder en konference eller tilsvarende i Danmark med et ikke-kommercielt sigte. Delvis momsrefusion af modermælkserstatning - 41.050 Delvis momsrefusion ydes til virksomheder, der er autoriseret til fremstilling af modermælkserstatninger, samt virksomheder, der erhverver eller indfører modermælkserstatninger fra udlandet Frivillig kortere afregning af moms Regeringen dropper endnu en problemsag: Foreninger undgår moms-sparekniven Regeringen har ikke flertal for sit forslag om at droppe momsrefusion til foreninger.


Projektør Guell 2/sym LED 78W 4000K Etrc grå - shopLED\nHome / Shop / Lamper / LED Projektører / Projektør Guell 2/sym LED 78W 4000K Etrc grå\nBrand: SpotlightEAN: 8021944073839 Varenummer (SKU): 5795301672720078 Kategori: LED Projektører\nEr du på jagt efter praktisk LED belysning til boligen, der falder i kategorien LED Projektører? Så er Projektør Guell 2/sym LED 78W 4000K Etrc grå fra Spotlight et oplagt bud på lige præcis det, du leder efter.\nHer får du god LED belysning, der gør nøjagtig det, det skal. I mellemtiden får du også en super energivenlig lys-løsning, der ikke slår ud på energiregningen – eller skal skiftes lige foreløbigt. Det betyder, at du med Projektør Guell 2/sym LED 78W 4000K Etrc grå, der sælges hos webshop får en langtidsholdbar løsning, der også garanterer dig de optimale lysforhold, så snart du sætter det op.\nProjektør Guell 2/sym LED 78W 4000K Etrc grå ligger i en prisklasse på omkring pris.


Væskebalance... Hvorfor og hvordan? Mette Broch Pedersen Anneli Cebrine Holm. Autentisk Liv Anneli Cebrine Holm - PDF\nDownload "Væskebalance... Hvorfor og hvordan? Mette Broch Pedersen Anneli Cebrine Holm. Autentisk Liv Anneli Cebrine Holm"\n1 Væskebalance... Hvorfor og hvordan? Mette Broch Pedersen\n2 Væskebalance... Hvorfor og hvordan? Seminarieforlaget AH Slagelsevej Sorø Omslag: Mikael Nielsen Tegninger: Mikael Nielsen ISBN Ernærings- og Husholdningsøkonom dimitteret januar 1989 Mette Broch Pedersen Ernærings- og Husholdningsøkonom dimitteret 1989 Ny opsætning til internetbrug Juli 2008 GrafikNord Tylstrupvej Hjallerup Tlf Forord På Ankerhus Seminarium uddannes Ernærings- og Husholdningsøkonomer. Uddannelsen er 3 ½ årig, og de studerende udarbejder på 6. semester et selvstændigt speciale. De valgte emner spænder vidt, og flere af disse specialer, evt. i omarbejdet stand er velegnet til udgivelse. En mindre gruppe lærere har indgået i et samarbejde med Mette Broch Pedersen og om udgivelse af deres speciale, der har fået titlen Væskebalance hvorfor og hvordan? Samarbejdet har bestået i gennemlæsning og redigering af stoffet fra lærernes side, hvorefter seminariets administration har renskrevet manuskriptet. Bogen henvender sig til alle, der udøver idræt på højt niveau. Samtidig kan alle, der arbejder bevidst med krop og motion have glæde af at læse bogen. Ankerhus Seminarium, forår 1991 Magny Andersen Hanne Christoffersen\n3 Indholdsfortegnelse Side Kapitel 1 Indledning 1 Kapitel 2 Kroppens temperaturregulering Varmebalance Varmedannelse Temperatursanser Varmeafgivelse Varmeafgivelse under aktivitet 6 Kapitel 3 Væskens betydning for konditionen Væskefordelingen i kroppen Konsekvenserne for muskelaktiviteten ved en dehydrering Nyrernes opbygning Nyrernes fysiologi Konsekvenserne for iltoptagelsen ved en dehydrering Temperaturstigning som følge af et fald i blodvolumen 17 Kapitel 4 Hvordan genetableres væskebalancen? Hvor meget væske skal der drikkes? Hvad skal der drikkes? 21 Litteraturliste 22\n4 Kapitel 1 Indledning Betingelsen for, at den menneskelige organisme rent fysisk kan fungere, bygger på en række mere eller mindre komplicerede forhold. Det er mange faktorer, der skal være i orden for at sikre optimal fysiologisk funktion, f.eks. opretholdelse af en konstant indre legemstemperatur. Reguleringen af temperaturen i kroppen bliver højt prioriteret, f.eks. højere end det at være i væskebalance. Så for at holde kernetemperaturen indenfor snævre rammer under længerevarende fysisk aktivitet, f.eks. et marathonløb, er det nødvendigt, at afgivelsen af varme er lig med den ekstra varme, der produceres. Den øgede svedproduktion, der vil komme under fysisk aktivitet, vil derfor resultere i et væsketab, ligegyldigt om organismen er i væskebalance eller ej. Et af formålene med at dyrke idræt er at vedligeholde en god fysisk form, og det er vigtigt, at idrætsudøveren ikke overhører de signaler, kroppen sender. Formålene med signalerne er, at kroppen fortæller, at der er noget galt at det er på tide at holde en pause. Overhører idrætsudøveren signalerne og fortsætter sin aktivitet, tæres på kroppens ressourcer, og risikoen for, at forskellige skader melder sig, øges. Der vil så kunne stilles spørgsmål ved, om det er sundt at dyrke idræt. Tørstfornemmelsen er et af de signaler, kroppen giver, for at idrætsudøveren skal indtage væske. Selv et ringe væskeunderskud vil få konsekvenser, f.eks. vil en nedgang i konditionen vise sig. 1 Forsøg har vist, at man ikke kan stole fuldt ud på tørstfornemmelsen. Det vil sige, at de fysiologiske behov rent faktisk ikke behøver at være dækket, når idrætsudøveren føler, at han har fået stillet sin tørst. Det er derfor utrolig vigtigt, at idrætsudøveren er opmærksom på, hvor nødvendigt det er at få rigeligt at drikke i det daglige. Formålet med denne bog er at informere om en af de faktorer, der har indflydelse på konditionen nemlig det at være i væskebalance. Vi har arbejdet ud fra spørgsmålet: Hvilke konsekvenser har en dehydrering af kroppen for idrætsudøveres kondition? Der foretages en vurdering af, hvordan den fysiske tilstand bliver påvirket ved et væskeunderskud i kroppen, og om væskeunderskuddet får konsekvenser for idrætsudøverens fysiske tilstand. Med begrebet den fysiske tilstand forstår vi den kropslige sundhedstilstand konditionen. I idrætsfysiologien bliver ordet kondition brugt med følgende definition: Organismens evne til at optage og transportere ilt til de arbejdende muskler eller udtrykt på en anden måde: Organismens maksimale iltoptagelse i milliliter per kilo legemsvægt per minut. (Klausen K. et al, 1985 s. 81) Vi vil gennemgå kroppens temperaturreguleringssystem, for på den måde at forklare, hvorfor der opstår et væskeunderskud ved længerevarende fysisk aktivitet, og nødvendigheden af, at der reetableres varmebalance i kroppen. Derefter kommer vi ind på væskefordelingen i kroppen og hvordan kroppen ved hjælp af nyrerne kan regulere væskeudskillelsen. Vi vil uddybe konsekvenserne for konditionen ved en dehydrering. Til sidst vil vi sammenfatte konsekvenserne med hvad idrætsudøveren skal sørge for, for ikke at starte sin aktivitet i en dårlig fysisk tilstand.\n5 Kapitel 2 Kroppens temperaturregulering Den menneskelige organisme har et meget effektivt system, der regulerer kropstemperaturen. Det betyder, at vi er i stand til at holde legemstemperaturen nogenlunde konstant under meget forskellige ydre temperaturforhold. Legemstemperaturen er ikke ens i hele kroppen. Der skelnes mellem legemstemperaturen i kerne og skal. Kernen består af de centrale dele af kroppen, halsen, hovedet og de øverste dele af tarmsystemet. Kernen udgør 60% af legemet. Den øvrige del af legemet betegnes skallen. Som det fremgår af figur 1, vil legemstemperaturen i skallen være meget afhængig af temperaturen i omgivelserne. Ved en temperatur i omgivelserne på 20 C vil hænder og fødder komme ned på temperaturer på omkring 30 C, mens kernen holder en temperatur på 37 C (det skraverede område). en temperatur på 37 C (det skraverede område). Kroppen kan klare store temperatursvingninger i omgivelserne, men tåler kun små svingninger i kernetemperaturen. Her kan kun tolereres en variation på få grader. Hvis kernetemperaturen stiger eller falder få grader, medfører det katastrofale ændringer. Disse ændringer viser sig som forstyrrelser i cellestrukturen eller kroppens cellulære aktiviteter, såsom nerveledningshastighed, muskelkontraktionshastighed, intern og ekstern sekretionsaktivitet og kroppens forskellige enzymsystemers aktivitet. Kernetemperaturen skal ligge mellem 37 C og 38 C, også selvom de ydre betingelser for organismens afgivelse eller dannelse af varme ændres betydeligt. Ved en temperatur i omgivelserne på 34 C vil en større del af kroppen have Figur 1 Lufttemperaturens indflydelse på legemstemperaturen 2\n6 2.1 Varmebalance For at kroppen kan holde kernetemperaturen konstant er det nødvendigt, at der er balance mellem den varme, der produceres og den, der afgives, uanset ydre forhold. Kroppens varmebalance kan stilles op i formelen: P + - K + - S F = + - Æ hvor P repræsenterer varmeproduktion i kroppen. K repræsenterer varmeudvekslingen i form af konvektion (se side 5). S repræsenterer varmeudvekslingen i form af stråling (se side 5). F repræsenterer varmeudvekslingen i form af fordampning (se side 5.) Æ er den mængde varme, som mistes eller oplagres i kroppen med en sænkning eller stigning af kropstemperaturen. Er Æ lig nul, vil der være varmebalance. Er Æ negativ, vil kropstemperaturen falde, og enten på P stige, eller K, S eller F må formindskes. Er Æ positiv, vil kropstemperaturen stige, og en eller flere af de afgivende faktorer K, S eller F må forøges i positiv retning, så Æ nær nul tilstræbes. Er legemstemperaturen konstant, og produceres og afgives der varme med en konstant og identisk hastighed, er man i det, der (teoretisk) betegnes som termisk steady state (ligevægt). Med udgangspunkt i det teoretiske ligevægtsbegreb beskrives i det følgende de faktorer, der er bestemmende for størrelsen af kernetemperaturen: Varmedannelsen i organismen Betingelserne for varmeudviklingen mellem legemsoverfladen og omgivelserne Betingelserne for varmetransport mellem legemets kerne og skallen 2.2 Varmedannelse Når kroppen er i hvile, vil stofskiftets energiomsætning opretholde varmeproduktionen og sikre legemstemperaturen ved 37 C. En mand på 75 kilo vil i hvile have en varmeproduktion på 300 KJ/time. Den producerede varme bruges til at holde kernetemperaturen på 37 C. Når hvile ændres til muskelaktivitet, vil der blive produceret mere varme. Ved muskelaktivitet øges stofskiftets energiomsætning, d.v.s. den kemiske energiomsætning øges. Af den kemiske energi, der bliver frigjort, vil der højst være en nyttevirkning på 25% til muskelarbejde. De resterende 75% af energien vil blive varmeenergi. 3\n7 Figur 2 Temperaturer i spiserøret Kilde: Åstrand og Rodahl, 1977 s 537 Figur 2 viser temperaturen i spiserøret (= temperaturen i kernen) som funktion af iltoptagelsen i % af den maximale iltoptagelse. Her ses forskellen på kernetemperaturen ved en iltoptagelse på 25% og op til 57% af den maksimale iltoptagelse. To løbere med forskellig kondition, der løber samme tur med samme hastighed og under samme forhold, vil ikke komme op på samme procentdel af deres maksimale iltoptagelse. Løberen med en bedre kondition vil ikke udnytte så stor en procentdel af sin kapacitet som løberen med en dårligere kondition og en lille maksimal iltoptagelse, hvilket vil betyde, at deres kropstemperatur ikke vil stige lige meget på samme løbetur. Man siger, at de ikke har løbet med samme intensitet. Jo højere intensitet, jo højere kropstemperaturstigning. Ved længerevarende aktivitet med høj intensitet vil der produceres mere varmeenergi, end der er nødvendig for at holde kropstemperaturen. Den overskydende varmeenergi må kroppen forsøge at afgive for at holde kernetemperaturen konstant Temperatursanser Varmereguleringen kan styres på to måder over hypotalamus. 1. Varmeregulering via termoreceptorer ved påvirkninger fra omgivelserne. I huden og de fleste slimhinder findes sanseceller, termoreceptorer, der opfatter temperatur. Påvirkninger som f.eks. høj lufttemperatur vil iværksætte impulser fra receptorerne i huden til motoriske nervetråde i rygmarven og videre til det sensoriske område i hjernen, det temperaturregulerende center i hypotalamus. Herfra sendes nerveimpulser til svedkirtlerne, som sætter en svedproduktion i gang. 2. Varmeregulering via blodets temperaturpåvirkning (legemstemperaturen) Det temperaturregulerende center i hypotalamus bliver påvirket af temperaturen i det blod, der gennemstrømmer centret. Varmereguleringen styres af blodets oplysninger om legemets gennemsnitstemperatur.\n8 2.4 Varmeafgivelse I hvile vil dannelsen af varme overvejende ske i organismens kerne. Det er derfor nødvendigt at kunne få transporteret varme væk fra kernen. Blodet foretager transporten af varme fra legemets indre og ud til hudoverfladen. Stiger kernetemperaturen, vil det temperaturregulerende center registrere en stigning i blodtemperaturen. Det vil bevirke, at der sendes impulser ud til huden, så arteriolerne i huden vil åbne sig mere, og blodgennemstrømningen ud i huden øges. Blodet vil på den måde kunne afgive mere varme ud til hudoverfladen, men varmeudvekslingen mellem hudoverfladen og omgivelserne afhænger af temperaturforskellen. Når hudoverfladens temperatur er høj og rumtemperaturen lav sker varmeudvekslingen fra hud til rum. Når rumtemperaturen overstiger hudtemperaturen, sker varmeudvekslingen fra rum til hud. Varmeafgivelsen fra huden til omgivelserne kan ske ved stråling, konvektion og fordampning, som det fremgår af figur 3. Ved stråling sker varmeafgivelsen til de kolde genstande i omgivelserne via luften. Varmestråling er elektromagnetisk stråling, f.eks. infrarød stråling. Den ændres i takt med hudens blodgennemstrømning, luftens temperatur og omgivende genstandes temperatur. Sker varmeudveksling ved konvektion, går varmestrømmen mellem huden og henholdsvis luft og vand. Ved konvektion vil der være en bevægelse mellem huden og det medium, varmen afgives til. Svømmere kommer sjældent til at svede, da vandet vil afkøle kroppen i takt med den øgede varmeproduktion. Blæser det, vil det også øge varmeafgivelsen, f.eks. vil roeren let blive afkølet, hvis det blæser meget ude på søen. På den måde vil varmeafgivelsen kunne blive større, end hvis luften var stillestående. Ved en fordampning af væske fra hudoverfladen vil der frigives energi, da det kræver energi for at få en væske over i dampform. For at fordampe en liter vand forbruges 2426 KJ. Svedfordampning kan fjerne store mængder energi. Figur 3 Varmeafgivelse til omgivelserne 5\n9 2.5 Varmeafgivelse under aktivitet Ved en stigning i arbejdsintensiteten sker der også en stigning i den totale varmeproduktion. For at undgå overophedning er det, som før nævnt, nødvendigt at varmen fjernes, så der igen er varmebalance. Figur 4 viser et forsøg, hvor der er arbejdet en time med forskellige belastninger i en rumtemperatur på 21 C. Det ses, at der både sker en stigende produktion af energi og en stigende produktion af varmen med stigende arbejdsintensitet. Trækkes varmeproduktionen fra energiproduktionen, fås nyttevirkningen, der ligger på cirka 23%. Forskellen mellem varmeproduktionen og det totale varmetab stiger også, hvilket viser, at kropstemperaturen stiger med stigende arbejdsintensitet. Mængden af afgivet varme ved de forskellige varmeafgivelsesmuligheder er forskellig ved de forskellige belastninger. Således ses det, at den stigende varmeproduktion ved stigende belastninger primært afgives ved fordampning. Fordampning er den måde, hvorpå mennesket kan afgive mest varme. Med den stigende varmeproduktion er det altså mest effektivt at afgive varme gennem fordampning ved hjælp af en svedproduktion. Det lille fald, der er til sidst i varmetab gennem stråling og konvektion skyldes, at hudens temperatur falder ved fordampningen og muligheden for at afgive varme på de to måder mindskes. Den mindskes, fordi temperaturforskellen mellem rummet og huden øges, og huden vil absorbere varme fra rummet. Figur 4 Varmeproduktion ved forskellig arbejdsintensitet Kilde: Åstrand og Rodahl, 1977 s\n10 Figur 5 Varmeproduktion ved konstant belastning og rumtemperatur Kilde: Åstrand og Rodahl, 1977 s Figur 5 viser et forsøg, hvor der er arbejdet med en konstant belastning på 150 watt i varierende rumtemperatur fra 5 C - 36 C. Efter minutters arbejde vil der ikke kunne registreres nogen særlig stigning i kernetemperaturen; variationen vil kun være på 0,11 C. Den samlede varmeafgivelse fra kernen er lig med den varmeproduktion, der sker ved arbejdet. Rumtemperaturen har ikke en direkte indvirkning på legemets kernetemperatur, men på hudens temperatur og dermed på, hvilken varmeafgivelsesform kroppen vil benytte. Ved de lave rumtemperaturer foregår 70% af skallens varmeafgivelse ved hjælp af stråling og konvektion, og 30% ved fordampning. Det ses af figur 5, at stråling og konvektion vil falde i takt med temperaturstigningen. Dette skyldes, at kroppen lettere kan komme af med varmen til omgivelserne, jo lavere rumtemperaturen er. I kulde (5 C) fordamper der 150 gram sved, men i varme (36 C) fordamper der 700 gram. Det er fordi fordampning er den eneste form for varmeafgivelse, der virker, når rumtemperaturen er blevet så høj, at huden begynder at absorbere 7 varme. Denne varmeabsorbering viser sig ved at stråling og konvektion bliver negativ. Vi kan derfor konstatere, at rumtemperaturen har direkte indflydelse på, om kroppens varmeafgivelse vil ske i form af fordampning. Fysisk aktivitet i temperaturer over 20 C vil medføre et væsketab; hvor stort dette bliver, vil være meget forskelligt fra person til person. Varmeudviklingen i kroppen er i sig selv en god ting, da den er med til at sætte enzymaktiviteten op, hvilket gør, at musklerne bedre kan arbejde. Men når den optimale kernetemperatur er opnået, er det nødvendigt at afgive den resterende varmeenergi, der produceres. Idrætsudøvere kan ikke undgå væsketab under fysisk aktivitet, da fordampning er den mest effektive måde, hvorpå kroppen kan komme af med den overskydende varme. Den enkelte idrætsudøver må derfor sørge for at være i væskebalance, så det at miste væske under aktivitet ikke vil få konsekvenser for den fysiske tilstand.\n11 Kapitel 3 Væskens betydning for konditionen Vi har været inde på vigtigheden af, at kroppens temperaturreguleringssystem virker, sådan at kernetemperaturen kan holdes konstant. Kroppen vil således prioritere temperaturreguleringen højere end det at holde på kropsvæsken. Der er lavet undersøgelser, der viser, at mennesket let kan tabe 1-2 liter væske per time ved f.eks. løb eller ved ophold i sauna. Væsketabet vil få konsekvenser for muskelaktiviteten, iltoptagelsen og kernetemperaturen. Tre ting, der alle vil forringe konditionen, og dermed nedsætte idrætsudøverens muligheder for at yde en optimal præstation. Kvinder består i gennemsnit af mindre væske end mænd, da fedt binder mindre vand end muskler. Med alderen sker der et fald i kroppens væskeindhold på grund af mindre muskelmasse. Væsken i kroppen opdeles i følgende: ICV = Den intracellulære væske i cellerne ECV= Den ekstracellulære væske udenfor cellerne, som omfatter en intravaskulær del og en ekstravaskulær del, (der kaldes interstitialfasen) Væskefordelingen i kroppen Det menneskelige legeme består af 45-65% væske. Tabel 1 Væskens procentfordeling i kroppen Kilde: Abrahamson et al, 1984 s\n12 3.2 Konsekvenserne for muskelaktiviteten ved en dehydrering Konditionsnedgangen ved en dehydrering kan ikke undgås. Idrætsudøveren må derfor sørge for at være i væskebalance før sine aktiviteter for at undgå de følger, som et stort væskeunderskud vil få for muskelaktiviteten. Vores kropsceller er afhængige af miljøet i og omkring dem. Ud fra diagrammet (figur 6) ses det, at hverken ECV eller ICV er homogene, men derimod består af et antal underfaser, hver med deres specielle sammensætning. I ECV er det Na + (og Cl - ) den dominerende elektrolyt, og i ICV er det K +, der er den dominerende. Koncentrationen af elektrolytter (= milliækvivalenter per liter) er større i ICV end ECV, hvilket skyldes ICV s store indhold af protein. Hvert proteinmolekyle besidder mange ladninger, men tæller kun som én osmotisk partikel. Selvom der således er flere milliækvivalenter intracellulært end ekstracellulært, er den osmolære koncentration i de to væskefaser praktisk taget ens, idet proteinmolekylerne ikke bidrager nævneværdigt til den totale osmolære koncentration. Af de mange negative ladninger i proteinmolekylerne er der en tendens til, at positivt ladede ioner, specielt Na +, søger at diffundere ind i cellerne. Denne tendens modvirkes af Na-Kpumpen, der i de fleste celletyper pumper Na + ud og K + ind, hvorved membranpotentialet opretholdes. Figur 6 Sammensætningen af organismens væskefaser Kilde: Djurup, 1979 s\n13 Figur 7 Na-K-pumpen Kilde: Abrahamson et al, 1984 s. 83. Na-K-pumpen bevirker altså en nettoudpumpning af osmotisk aktive partikler fra cellerne. Standses Na-Kpumpen, vil de fleste celletyper derfor optage osmotisk aktive partikler (væsentligst Na + og Cl - ). Derfor vil vand diffundere ind i cellerne, der vil svulme op. Hvis der sker forstyrrelser i elektrolytbalancen, f.eks. i forholdet mellem intra- og ekstracellulære koncentrationer af Na + og K +, vil det kunne føre til en forringelse af overførslen af impulser fra nerve- og muskelceller, hvilket medfører en nedsat kontraktion i muskelcellerne. Årsagerne til nedgangen i konditionen ved en dehydrering skal derfor bl.a. søges i elektrolytbalancen. En af forudsætningerne for, at energifrigørelsen i musklerne kan begynde og fortsat kan reguleres, er nemlig centralnervesystemets evne til at udsende virksomme motorisk nerveimpulser. Forringes muskelcellens evne til at kontrahere sig, mister idrætsudøveren sin mulighed for at udføre sin aktivitet, da muskelaktiviteten bliver hæmmet. En anden ting, der vil hæmme muskelaktiviteten, er den opkoncentration af mælkesyre, der vil ske ved et væskeunderskud i musklerne. 10\n14 3.3 Nyrernes opbygning Nyrernes betydning for organismen er knyttet til deres evne til at udskille urinstof, deres produktion af hormoner og deres regulering af vand- og elektrolytbalancen. Hver nyre i mennesket er opbygget af cirka en million nephroner. Et nephron består af talrige små kugleformede nøgler af arterielle kapillærer, kaldet glomerulus. Hver glomerulus er omgivet af en dobbeltmembran af flade celler, den Bowman ske kapsel. Den Bowman ske kapsel fortsætter i lange kirtelrør, der begynder med de proksimale tubuli, som fortsætter i Henle s slynge (bestående af en Figur 8 Et nephron Kilde: Kehler, 1984 s nedadgående og en opadstigende del) og videre i den distrale tubuli og samlerør. Efter at den tilførende arteriole har dannet et arterielt kapillærnet, glomerulus, går den fraførende arteriole over i et almindeligt arteriovenøst kapillærnet omkring tubuli i nyrebarken og et langsøjlet kapillærnet ned langs med og omkring Henle s slynge i nyremarven. Fra dette langstrakte kapillærnet samles blodet i stadig større vener, der til sidst samles i vena renalis, som fører blodet tilbage til hjertet.\n15 3.3.1 Nyrernes fysiologi Nyrernes funktion er blandt andet at regulere organismens vand- og elektrolytindhold via nedenstående mekanismer: 1. Glomerulusfiltration 2. Tubulær tilbageresorption 3. Tubulær sekretion Ved den første proces sker der en filtrering af plasmaet gennem glomeruluskapillærernes vægge ind i den Bowman ske kapsel, hvorfra glomerulusfiltratet fortsætter i nyrernes tubuli og samlerør. Da det kun er plasmaets store molekyler, som proteinstoffer, der holdes tilbage, vil filtratet indeholde vand, næringsstoffer og salte samt affaldsstoffer og giftstoffer i samme koncentration som plasmaet. Den tubulære tilbageresorption sker under glomerulusfiltratets passage ned gennem tubuli og samlerør. Af de 180 liter filtrat, der i løbet af et døgn dannes fra det cirkulerende blod, er det kun 1,5 liter, der udskilles som urin. Det er altså tydeligt, at der er tale om en kraftig resorption. I de proksimale tubuli tilbageresorberes 80% af glomerulusfiltratet, dog afhængig af dets koncentration i blodet, sammen med næringsstoffer og elektrolytter ved aktiv celletransport. Ved lav stofkoncentration i blodet vil hele eller store dele af den filtrerede mængde resorberes, mens en koncentration i blodet over det normale for det pågældende stof vil medføre ophævet eller nedsat tilbageresorption i nyretubuli. Udveksling af NaCl og vand med de omgivende kapillærer foregår i Henle s slynge i nyremarven. I distale tubuli og samlerør sker den regulerbare del af vandabsorptionen. Først og fremmest reguleret af det diuresehæmmende hormon ADH, som syntetiseres i hypotalamus. Men i nogen grad også af binyrebarkhormonet aldosteron. ADH fremmer tilbageresorptionen af vand fra distale tubuli og samlerør. Aldosteron fremmer tilbageresorptionen af Na + (og sekundært også af Cl - og H 2 O) og hæmmer tilbageresorptionen af (K + ) gennem tubuli. Den tubulære sekretion er en aktiv udskillelse af visse stoffer fra kapillærerne ud i nyrernes tubuli. Enkelte affaldsstoffer og salte samt mange giftstoffer og flere medikamenter sekreteres på denne måde. Figur 9 Regulering af organismens vandindhold i nyrerne Kilde: Kehler A, 1984 s\n16 3.4 Konsekvenserne for iltoptagelsen ved en dehydrering Når idrætsudøveren udsættes for varme eller udfører et fysisk arbejde, øges væsketabet i form af svedafgivelse. Dette væsketab sker i første omgang fra den ekstracellulære fase, væsken uden for cellerne. Hvis ikke der bliver tilført tilstrækkeligt væske efter fordampning ved fysisk aktivitet, vil kroppen forsøge at skabe balance i væskefordelingen. Dette vil ske ved hjælp af et samspil af nervøse og hormonelle mekanismer. Som figuren viser, vil et fald i EVC og dermed et fald i blodplasmavolumen give et forbigående fald i blodtrykket (=BT). Da det kan true vævenes eksistens, vil organismen forsøge at begrænse dette fald via centralnervesystemets regulering. Kroppen vil hindre et yderligere væsketab fra organismen ved at nedsætte produktionen af væsken til et minimum. Når EVC og dermed blodplasmavolumen falder, øges afgivelsen af renin fra nyrerne. Renin er et proteolytisk enzym, der dannes i juxtaglomerulære celler (juxta = ved siden af) i nyrerne. Renin omdanner et i blodet cirkulerende polypeptid, angiotensinogen, til angiotensin I. Angiotensin I omdannes dernæst af et andet enzym til angiotensin II, som har to virkninger i organismen: 1. Det øger kontraktionen af arteriolerne, hvorved blodtrykket øges til det normale. 2. Det stimulerer binyrebarken til en afgivelse af Aldosteron. Aldosterons funktion i nyrerne er primært at øge resorptionen af NaCl og sekundært at øge vandabsorptionen. Tilsammen bevirker dette, at ECV ikke nedsættes mere end højst nødvendigt i starten af svedtabet, idet urinens udskillelse af NaCl, og dermed af vand, mindskes. Da cellemembranerne er permeable for vand, vil der efterhånden ske en vandring af vand fra ICV til ECV for at udligne forskelle i koncentrationen på de to faser. Svedtabet bliver ligeligt fordelt mellem de to faser, og der vil fremkomme en stigning i den osmolære koncentration i begge faser. Figur 10 Genetablering af balancevæskefordelingen Kilde: Djurup, 1979 s\n17 Denne stigning registreres af særlige osmoreceptorer i hypotalamus, som giver besked til storhjernen om, at organismen mangler vand: Personen føler tørst. Hvis der ikke tilføres væske, afgives der øgede mængder ADH = Antidiuretiske hormon. ADH bevirker en nedsat vandudskillelse med urinen. ADH syntetiseres i hypotalamus og vandrer videre til neurohypofysen, hvorfra det frigøres ved passende stimuli. Disse stimuli er bl.a. øget osmolaritet af plasma og nedsat ECV. ADH s funktionsområde er epithelet i nyrernes distale snoede samlerør, hvor det bevirker en øget permabilitet for vand. Ved en stigende dehydrering kan et fald i blodplasmavolumen dog ikke undgås, og det vil få konsekvenser for organismen. Når kroppen forsøger at genoprette faldet, vil der ske en bevægelse af proteinmolekyler fra det interstitielle rum til det vaskulære rum, d.v.s. væsken i blodårerne. Stigningen i plasmaproteinkoncentrationen vil øge plasmaets osmotiske tryk; vand vil diffundere ind i det vaskulære rum og genoprette noget af væsketabet i plasmaet. Det fald, der trods alt vil ske i blodvolumen, vil få konsekvenser for hjertets slagvolumen. Mængden af blod, som hjertet pumper ud per minut, betegnes som hjertets minutvolumen: Minutvolumen = hjertefrekvensen x slagvolumen Hjertets effektivitet afhænger af, hvor stort blodvolumen, der kommer tilbage til hjertet. Jo større blodmængden er, jo mere effektivt vil hjertet blive fyldt under afslapningen. Det fald, der vil komme i slagvolumen ved tabet af væske fra plasmaet, vil medføre en stigning i hjertefrekvensen under submaksimalt arbejde. Denne stigning er nødvendig, for at hjertet stadig kan pumpe samme mængde blod ud per minut. Figur 11 Ændring af den osmolære koncentration Kilde: Djurup, 1979 s\n18 Figur 12 Væsketabets indflydelse på hjertefrekvensen Kilde: Åstrand og Rodahl, 1977 s. 558 Ud fra figur 12 kan det ses, at forsøgspersonen, der har arbejdet uden at drikke, får en højere hjertefrekvens og dermed risiko for hurtigere at blive udmattet. Hjertet vil ikke kunne opretholde så høj frekvens over længere tid, at det kan udligne faldet i slagvolumen. 15 Når hjertefrekvensen falder, vil der ikke blive pumpet nok blod ud til de arbejdende muskler, og intensiteten kan ikke opretholdes. Det skyldes, at den mængde ilt, blodet transporterer fra lungerne ud til de forskellige væv og muskler, ikke er tilstrækkelig.\n19 Figur 13 Nedgang i muskelaktivitet p.g.a. manglende ilttilførsel Kilde: Åstrand og Rodahl, 1977 s. 559 Under maksimalt arbejde med svedtab op til 5% af kropsvægten ændres hverken oxygenoptagelsen, minutvolumen eller slagvolumen, men evnen til at arbejde i længere tid med den maksimale iltoptagelse falder (figur 13). Konsekvenserne vil i sidste instans være en nedgang i muskelaktiviteten p.g.a. manglende ilttilførsel og mælkesyreophobninger. Figur 14 viser et forsøg, hvor to personer har arbejdet med den samme arbejdsbelastning. Arbejdstiden bliver nedsat for den dehydrerede person i forhold til den person, der er i væskebalance (normalt velhydreret). For at kunne udføre længerevarende muskelarbejde skal der blod ud til musklerne. Blodet skal transportere ilt ud til de arbejdende muskler, da det er aerobt muskelarbejde. Når f.eks. roere føler træthed i musklerne, er det på grund af nedsat evne til at frigøre kemisk energi til mekanisk energi. Det, der rent kemisk sker, når ilttransporten til musklerne falder, er, at pyrovat ikke bliver omdannet til acetyl-coa, men dannes til lactat (mælkesyre). Figur 14 Dehydreringens indflydelse på arbejdstiden Kilde: Dansk Idræts-Forbunds Emnehæfte: Ernæring, 1981 s\n20 Figur 15 Dehydreringens betydning for temperaturstigning i kernen Kilde: Åstrand og Rodahl, 1977 s Temperaturstigning som følge af et fald i blodvolumen Udover at faldet i blodplasmavolumen har indflydelse på den mængde ilt, der kan transporteres, har det også konsekvenser for blodets transport af varme. Det vil bevirke en nedsættelse af varmetransporten fra de arbejdende muskler ud til de perifere væv, og der sker en reduktion i varmeafgivelsen gennem sved og fordampning. Dette er årsagen til temperaturstigningen i kernen. Figur 15 viser to forsøgspersoner, der har arbejdet med 70% af deres maksimale iltoptagelse, hvor den ene er i væskebalance. Temperaturstigningen i kernen hos personen, der ikke har fået vand, er større end hos den, der har fået vand. Risikoen for, at temperaturen hos personen uden væskeindtagelse hurtigere vil nå op over 40 C, er større. Ved et forsøg (figur 16), hvor tre grupper udfører det samme arbejde, henholdsvis uden væske, med fri væskeindtagelse og med væskeindtag Figur 16 Temperaturstigning i kernen, ved varierende grader af dehydrering Kilde: Haskell et al (red.), 1981 s


Cykleunion sætter sig over doping-dom | Information\nHvordan kan Danmarks Cykle Union udelukke en rytter på livstid for noget, han er frifundet for, Jesper Worre?\n»Ja, det er et godt spørgsmål. Og så har jeg ikke flere kommentarer,« sagde direktøren i DCU, Danmarks Cykle Union.\nDermed var sagen Bo Hamburger lukket af direktøren og det DCU-forretningsudvalg, »der vil se bort fra Bo Hamburger i landsholdsregi for altid,« som det hed i en lakonisk meddelelse fra unionen, der går ind for rene linjer.\nFemten linjer blev der sent tirsdag aften brugt på at forklare, at den 31-årige danske eks-mester i landevejscykling er landsforvist. Udelukket fra at repræsentere Danmark i verdensmesterskaber og Olympiske Lege  for tid og evighed.\nDanmarks Cykle Unions ledelse sætter sig dermed over den dom i Danmarks Idræts-Forbunds dopingnævn, der i starten af august frifandt Bo Hamburger for EPO-misbrug.\n»Dommen i i DIFs dopingnævn frikender Bo Hamburger af juridiske, men frikender ikke Hamburger for EPO-misbrug,« begrunder DCU bandlysningen.\nAndre steder kaldes den slags justitsmord og magtmisbrug.\nFor selvom DCU baserer sin beslutning på, at Hamburger har underskrevet DCUs anti-doping-kontrakt, som indrammer cykleunionens etiske regler, bomber cykle-lederne dansk idræts ny-renoverede og samfundstilpassede retssystem tilbage til stenalderen.\nDet er endnu værre, at ingen herefter kan vide sig sikker, når en frifindelse kan gradbøjes politisk og blive til en landsholds-udelukkelse på livstid.\nDCU henviser til de olympiske idealer, hvori det hedder, at en idrætsudøver, der udtages til landshold også skal vurderes på »sin evne til at tjene som eksempel for sit lands ungdom«.\nDet er meget smukt, men som præmis for vurderingen af Bo Hamburger er den helt gal. Dermed bliver konklusionen forkert.\nHamburger er ikke dømt for doping. Han har været sigtet i en sag, men er blevet frikendt i erkendelse af, at doping-analyse-systemet ikke overbeviste om sin absolutte ufejlbarlighed. Det stemte med en andet grundlæggende demokratisk princip:\nAl tvivl skal komme den mistænkte til gode.\nDet har DCU tilsidesat  og dermed har unionen tilsidesat demokratiet. Det er skidt, og det burde ikke accepteres, selvom forbund er suveræne i udtagelse af landshold.\nDCU havde gjort klogt i at klappe hesten, sætte Hamburger på vent i forhold til VM i oktober og afvente om frifindelsen blev appelleret internationalt.\nNu har man nærmest opfordret Hamburger til at starte en ny sag. Landsforvisningen hører ingen steder hjemme.


PBJ A/S - activebusinesscare PBJ A/S - activebusinesscare\nDa PBJ A/S i efteråret 2007 på grund af stor succes på markedet stod for at skulle ekspandere, krævede dette mere plads til vores medarbejdere, nuværende som kommende. Ved en sådan flytning måtte vi konstatere, at det at drive en sådan proces, samtidig med at skulle drive vores daglige forretning, nær havde taget pusten fra os.\nVi tog derfor kontakt til Active-Business Care for at trække på deres ekspertise vedrørende projektledelse i og omkring disse opgaver, der skulle løses i samme sekund, som vi fik nyt firmadomicil på Kornmarksvej i Brøndby. Set i bakspejlet må vi sige, at det var vores held, at Active-Business Care kunne træde til og overtage en del af de projekter, vi selv havde sat i søen. PBJ kunne så koncentrere sig om det væsentlige, nemlig den daglige forretning.\nActive-Business Cares hjælp var effektiv og meget værdsat i den stressede periode. Rengøring, alarm og sikkerhed, rygekabiner samt hygiejne, blot for at nævne nogle af de områder, som Active-Business Care havde som arbejdsområder hos os i denne periode, blev varetaget med akkuratesse og professionalisme.\nSamarbejdet har været så givende, at vi efterfølgende har sat flere skibe i søen, hvor Active-Business Cares ekspertise kan komme os til gode, og hvor vi samtidig får frigivet en masse ressourcer.\nDet, vi har været allermest glade for i dette samarbejde, ud over den kæmpe økonomiske gevinst det naturligvis har været, er de kritiske spørgsmål, som Active-Business Care har stillet – ikke mindst til os, men også til vores leverandører, således vi hver gang er blevet tilsikret den helt rigtige løsning.\nVi vil klart anbefale et samarbejde med Active-Business Care, ligesom vi selv til hver en tid vil bruge dem til optimering af vores indkøb.\nPBJ er et konsulenthus med ekspertise i HR og løn, som har eksisteret siden 1986 og dækker hele HR-spektret på alle niveauer – ledelse, udvikling og administration. PBJ forestår processer og systemer, der skaber udvikling og vækst.\nPBJ udvikler og implementerer it-systemer, der styrker HR-processerne. Samtidig fungerer PBJ som aktiv sparringspartner, hvor vi hjælper vores kunder med at gøre HR til en synlig og konkret del af den enkelte medarbejders hverdag. PBJ er med andre ord virksomhedens strategiske samarbejdspartner.\nIben Pallesen, Økonomidirektør


Flere ledige ryger ned i matchkategori 3\nKommunerne har i løbet af det sidste år erklæret 10.000 flere kontanthjælpsmodtagere helt udenfor arbejdsmarkedet\nKORT NYT25. MAJ 2011 11.23\nDet har de gjort ved at flytte 55 pct. flere kontantshjælpsmodragere i over i den såkaldte match-kategori 3. Kategorien for de svageste ledige, som hverken kan klare et arbejde eller klare at komme i aktivering.\nDet viser en endnu ikke offentliggjort undersøgelse, som Orientering på P1 har fået lov at se nærmere på. Men undersøgelsen viser også, at der i realiteten formentlig ikke er kommet flere svage ledige. Når tallet papiret alligevel er steget så markant, skyldes det blandt andet, at kommunerne som noget nyt kan spare penge ved at erklære de svageste ledige helt udenfor nummer.\nPå den måde kan kommunerne undgå udgifter til aktivering af f.eks. hjemløse alkoholikere og andre misbrugere, som det koster både mange penge og lang tid at få i arbejde igen, forklarer afdelingsleder Jørgen Haunstrup i Jobcenter Randers.\nRanders er en af de kommuner, der af økonomiske årsager har lagt hundrevis af kontanthjælpsmodtagere over i bunken med ledige, som hverken skal stå til rådighed for arbejdsmarkedet eller for aktivering.


Spionromanens mester | Ballerup Bibliotekerne\nJulen er ovre, temperaturen daler og det er ved at være tid til en iskold spionroman. I dén genre er der simpelthen ingen over den britiske mesterforfatter John Le Carré - som du heldigvis kan finde både på eReolen og Filmstriben!\nCarré, hvis virkelige navn var David John Moore Cornwell, fik sit egentlige forfattergennembrud i 1963 med ”Spionen der kom ind fra kulden”, og denne ikoniske koldkrigsroman om spioner og kontraspioner blev startskuddet til en lang række af romaner om netop spioner og koldkrigslandenes efterretningstjenester.\nCarré var inden sin forfatterkarriere ansat ved det britiske efterretningsvæsen, MI5, og hans kæmpe insiderviden giver sig tydeligt til udtryk i hans mange romaner, og Carré var altid i sine bøger optaget af det enkelte menneskes kamp med samfundets magtfulde institutioner.\nJohn Le Carrés spionromaner er næsten blevet en genre for sig selv. De er ikke blot spion-thrillers, men stor litteratur på allerhøjeste niveau, altid med overraskende plots og et interessant og menneskeklogt persongalleri - og så er de fleste af dem blevet filmatiseret.\nFilmstriben viser flere af Carrés filmatiserede romaner, bl.a. ”Det russiske hus” med Sean Connery i hovedrollen samt ”Natportieren”, en nervepirrende god serie, instrueret af vores helt egen Susanne Bier, der får mine varmeste anbefalinger - og det heldige er, at du som Ballerup-borger har ubegrænset adgang til Filmstriben hele december måned. Derudover er der en stor samling på eReolen - både som ebøger og lydbøger.\nVil du vide mere om John Le Carrés karriere og bøger, så er forfatterweb stedet:


Mød nogle af vores dygtige medarbejdere her | Randstad Danmark\nhome / bliv vores kollega / mød et par medarbejdere\nman kan komme langt i livet ved at starte det rigtige sted.\nBare spørg de her tre medarbejdere. De er alle beviset på, at man kan drive det vidt, hvis man har vilje, talent, arbejdsomhed … og held til at arbejde i en virksomhed, der giver én chancen.\nAnne er egentlig revisor, men startede i Randstad som intern salgskoordinator. Siden har hun været igennem en hæsblæsende udvikling, som har budt på alt fra marketing, projekt- og processtyring til IT. I dag er hun vores Sr. Project Manager.\nNaja begyndte som studentermedhjælper. Men allerede efter få måneder fik hun ansvar for sine første kunder. Og da hun afsluttede sit studie, overtog hun ansvaret for en af vores største inhousekunder. Siden har hun varetaget rollen som team-leder på vores kontor i København, og hun er nu manager for Randstad Large Account i hele Danmark\nmød naja på linkedin\nNima er i dag CEO for hele Randstad Danmark, men hans første job var faktisk i kundeservice, hvorfra han arbejdede sig op gennem rækkerne. Først til personalekonsulent og derefter til afdelingschef, regionschef og Operational Director.