Troels Engberg-Pedersen - Johannesevangeliets klarhed >> Anmeldelse\nSti til denne side: Forside / Religion & åndelighed / Troels Engberg-Pedersen – Johannesevangeliets klarhed\nMan kan være klar i mælet, sørge for, at der er klar bane, og hvis man er heldig klare frisag. Det er dog vigtigt at sikre sig, at der er klare linjer, så man kan klare sig, og af og til skal man både klare skærene og ærterne på en gang. Hvis man mener, at kysten er klar, så skal man være klar over, at der alligevel kan komme et lyn fra en klar himmel, og så må man kunne klare mosten. Man skal også være klar i hovedet, klar på, at der stilles store krav til en, når man går i gang med den fine bog, hvor klarheden netop er i centrum, og det er ”Johannesevangeliets klarhed”. Den er skrevet af Troels Engberg-Pedersen, og han behandler Johannesevangeliet eksemplarisk med sin store viden og indsigt. Det Evangelium, der har det med at skille sig ud fra de andre af forskellige grunde, som også bliver analyseret, og det pointeres, at der stilles udfordringer til læseren, fordi Johannes serverer en tekst, der er enormt betydningsfuldt, men endvidere lægger op til refleksioner om, hvorvidt der er tale om en sammenhængende tekst og flere mulige tekstlag.\nDen samlede læsning af Evangeliet og forfatterens fortolkninger gør os imidlertid meget klogere på de spørgsmål, hvorfor man efter endt læsning af bogen står med en langt større forståelse på Johannes og hans skrift i sin indre paksæk. Åbenbaringen bliver grundigt behandlet: ”Når Jesus ifølge den gnostiske forståelse af Johannesevangeliet ikke åbenbarede andet, end at han selv var åbenbareren, så var den adækvate eksistentielle reaktion herpå kun én: at tro netop dette. I og med denne tro er den moderne læser også selv frelst. Dermed har den historiske tekst nået sit moderne mål hos den aktuelle læser” (s. 21). Også vi moderne mennesker kan blive frelst ved troen alene, for det eneste, det handler om, er at tro på åbenbareren.\nFrelse til alle tider og på alle steder giver troen, men naturligvis er Johannesevangeliet historisk situeret, som det udtrykkes i bogen, i en bestemt tid og på et bestemt sted, hvilket man ikke kommer uden om at tage med i sine betragtninger, når man læser Johannes’ tekst. Det er en såkaldt narrativ tekst, der efter forfatterens mening ligefrem råber på at blive analyseret, og det råb har han hørt og efterkommet fortræffeligt. Det er lige så vigtigt at se i øjnene at ingen fortolkning er uafhængig af fortolkeren, hvorfor dennes situerede ståsted må medtænkes, så den hermeneutiske cirkel er ikke glemt. Det er ikke ensbetydende med, at man bare skal blande eksisterende paradigmer og den litteratur sammen i en pærevælling, for som det er paradigmets natur, så kan det netop ikke blandes med andre og anderledes paradigmer, men man kan fint lade sig inspirere af de gængse paradigmer og perspektiver på Johannes’ forskning på forskellig vis, når man danner sig sine egne meninger herom. Et væsentligt kendetegn ved hans tekster er desuden, at de er ganske filosofiske og viser en stor påvirkning ikke mindst fra de græske filosoffer, hvorfor en idéhistoriker som undertegnede altid finder glæde i at læse det fjerde Evangelium, som Johannes er placeret som.\nI bogen får vi både de originale Bibeltekster i små klumper, nogle tematiske betragtninger herpå, egentlige fortolkninger hertil og konklusion på de samme tekster, så intet er overladt til tilfældighederne. Man ser, at Johannesevangeliet har et klart koncept, heraf klarheden i titlen, og den særlig profil, der lægger vægt på læserens forståelse, er gennemgående i det særlige Evangelium. Endvidere har ånden, Helligånden eller pneuma’en en helt central rolle hos Johannes: ”Jesus sagde: ”Elsker I mig, så hold mine bud: og jeg vil bede Faderen, og han vil give jer en anden talsmand, som skal være hos jer til evig tid: sandhedens ånd, som verden ikke kan tage imod, fordi den hverken ser eller kender den. I kender den, for den bliver hos jer og skal være i jer. Jeg vil ikke efterlade jer faderløse; jeg kommer til jer.” (s. 160). Der er ikke tale om ånden i flasken, men en decideret sandhedsånd eller talsmand, der sikrer, at disciplene ikke står alene tilbage, når Jesus er faret til Himmels. Der er sørget for dem, taget vare på dem, og det er samtidig en åndelig fortsættelse af forkyndelsen, som Jesus ellers var den enlige talsmand for. Man kommer til at tænke på det sus, som det gav i den stue, hvor disciplene sad i Pinsen og modtog Helligånden, og den blev fra den dag for dem og alle os andre en formidler, forkynder og fortaler for kristendom.\nJohannes var den fjerde i rækken, den filosofiske af slagsen og den forklarende på vagten, og Engberg-Pedersen får det hele med. Der var én stjerne på Himlen, som nogle vise mænd for længe siden opdagede og opsporede, men her tildeles der fem stjerne, og selvom de ikke er så hellige eller lyser helt så kraftigt, så er de vel ment.\nTroels Engberg-Pedersen - Johannesevangeliets klarhed


Festuge med solskin og regnvejr: Her skal du gå hen - Aarhus Festuge\nDet regner lørdag formiddag, men det skal ikke forhindre dig i at nyde Festugen. Programmet er proppet med spændende indendørsarrangementer, hvor du kan søge ly, indtil regnen igen viger for solskinnet, og du igen kan benytte dig af alle Festugens arrangementer.\nSensommeren har fredag og lørdag vist sig fra sin våde side af, men det skal ikke forhindre dig i at gå på opdagelse i Festugens mange tilbud. Programmet er fuldt af indendørs aktiviteter for både små og store, så du kan sagtens få tiden til at gå, indtil det igen klarer op.\nHer får du en guide til hvor du kan gå hen, når solen holder en pause.\nHvad er bedre end at se film eller lytte til podcast, når det småregner lidt? Ikke meget, så derfor kan du roligt slå dig ned i lænestolene i Kuplen. Her viser Øst for Paradis hver aften film ganske gratis.\nSøndag eftermiddag kan du i Kuplen høre Radio24syv’s fem afsnit om Mahamad El-Saadi’s liv. Podcast-serien handler om den unge mands oprør mod sin far, Oussama El-Saadi, og hele det konservative muslimske miljø, som findes i Aarhus. Efterfølgende vil der være en talk med Mohamad El-Saadi og Anette Solgård fra Radio24syv.\nI Byparken kan du også søge ly, hvis dråberne skulle falde fra himlen. I Det Turkise Telt vil der både fredag og lørdag være masser af spændende musik på programmet, og når solen så igen titter frem står du på første parket til at nyde de fantastiske kunstværker, som er lavet under Aarhus Streetart Festival.\nIngen Festuge uden musik – det siger sig selv. Er du i festhumør, så lad endelig ikke gråvejret holde dig tilbage. Rundt omkring i byrummet er der nemlig store musiktelte, hvor du hver dag kan nyde masser af sprød musik, kolde fadøl og her er rig mulighed for at få varmen på dansegulvet. Så snart solen titter frem kan du trække lidt frisk september luft ved bordene ude foran teltene. Så kom du blot afsted og nyd tonerne fra Festugens mange musiktelte.\nVil du til at fordybe dig i kunsten, så er et besøg på Aros bestemt anbefalelsesværdigt. Er du interesseret i Korstogene, så er ”The Crusades and Current Stories” af Wael Shawky et must. Udstillingen vises for første gang i Danmark, og her kan du få et indblik i middelalderens korstog i Mellemøsten set ud fra en arabisk synsvinkel. Wael Shawky viser de historiske begivenheder, som ganske vist hører fortiden til, men som stadig den dag i dag påvirker forholdet mellem Vesten og Mellemøsten.\nTrænger du til at lære lidt om kønnenes kulturhistorie, så smut forbi Kvindemuseet og udforsk udstillinger, som kan både børn og voksne om kønnenes betydning i vores samfund.\nUdstillingen ”Pigernes og Drengenes historier” skildrer børneliv gennem de sidste 150 år. Her kan du få et indblik i, hvordan det var at være barn i gamle dage, og forstå hvilke forskelle der var på at være barn på landet, i byen, i rige eller fattige hjem. Der tegnes et billede af den forandring, som er sket med barndommen og med de forventninger, som der i samfundet er til drenge og piger.\nUnder Festugen byder Teatret Svalegangen på et hav af forestillinger, som både vil forundre – og måske for altid forandre – dig. Du kan blandt andet se Teater Bæst’ forestilling ”Lyst#2”, hvor skuespillerinden Eja Due næsten med sikkerhed vil udfordre dit syn på sexarbejde.\nOfficersmessen i Ridehuset\nMelder sulten sig, så fortvivl ej. I Ridehuset er der rig mulighed for at finde masser af lækkerier, og skulle det regne, så kan du også søge ly her, imens du nyder din mad. Når solen så igen skinner klart, så kan du lige ude foran Ridehuset undersøge boderne ved ”Smag på Høsten” hvor du kan lære om bæredygtighed. Ganske få meter herfra kan du også nyde synet af kunstværkerne fra nogle af verdens bedste Streetart kunstnere.\nForan Rådhuspladsen kan du finde nogle af de ni growrooms, som er lavet i anledning af Festugen. Her kan du nyde nærværet af naturen midt inde i storbyen. Mens du venter på at regnen stilner af, kan du kigge på manualen til, hvordan du laver dit helt eget growroom.\nSå på med det praktiske tøj og så afsted ud og nyd de sidste dage af Festugen!


Hvem står bag Vellev Aktivitetspark? - Vellev Aktivitetspark\nI april 2016 afholdt borgerne i Vellev borgermøde, hvor en arbejdsgruppe blev nedsat med det formål at arbejde for at udvikle aktivitetsmulighederne i Vellev – gennem projektet Vellev Aktivitetspark.\nArbejdsgruppen består af Dennis Abildgaard Sørensen, Sarah Hust og Ulla Falk Hammershøj, som alle bor i Vellev By.\nI en lang årrække har Vellev været igennem en forrygende udvikling, som vi ønsker at fortsætte. Vi har fået etableret en velfungerende friskole, børnehave og vuggestue – fyldt med glade børn.\nVi nedsatte denne Arbejdsgruppe for at holde yderligere liv i byens udvikling gennem disse spirende initiativer.\nVi vil gøre Vellev endnu mere attraktiv for både borgere og potentielle tilflyttere – ikke mindst for børnefamilierne. Projektet Vellev Aktivitetspark er dermed et naturligt udviklingstrin henimod dette mål.\nProjektet Vellev Aktivitetspark er sammen med alle øvrige initiativer med til at skabe et unikt sammenhold – på tværs af generationer – i en lille landsby. I Arbejdsgruppen har vi derfor i en lang periode arbejdet intensivt med dette projekt, efter at ideen om at udvikle området på den gamle mejerigrund blev født.\nSiden har vi modtaget støtte til projektet fra nær og fjern. Vi er taknemmelige og begejstrede for den store støtte, vi har modtaget hidtil. Tak til alle, der har bidraget til udviklingen – og muliggørelsen – af dette store projekt.


Det allermest uretfærdige – Ekstra Bladet\n9 minutter siden Eksperten overrasker: Jagter guld hos miniputten 1 time siden Omfattende svindel: Kendte og virksomheder ramt 1 time siden Mand kommet til skade i alvorlig arbejdsulykke 1 time siden Første gang nogensinde: Risikerer lang straf 48 minutter siden Nedslående nyt om Vestergaard 9 minutter siden Eksperten overrasker: Jagter guld hos miniputten\nLørdag d. 21. dec. 2019 - kl. 06:00 0\nDet allermest uretfærdige\nFREDAG skrev Ekstra Bladets nationen! om Henning P., der finansierer sit liv som flaskesamler.\nIkke alene undgår han hermed at ligge det offentlige til last, men endnu vigtigere for Henning: Det offentlige ligger heller ikke ham til last. Han er fri.\nEller det troede Henning.\nEN DAG, HAN satte 3000 kroner ind på sin konto i banken, spurgte den, om det var sorte penge, siden det af kontoen fremgik, at lejen af Hennings etværelses lejlighed betales fra pant-kontoen. Og inden han havde set sig om, fik Henning at vide, at han skulle betale skat af flaskepanten.\n’Jeg har sat pant-penge ind i de sidste otte år, og da jeg begyndte, spurgte jeg faktisk Skat. Og dengang skulle jeg ikke,’ som Henning siger.\nDEN SØRGELIGE ironi bør alle kunne se: Efter et årti, hvor milliarder af kroner i al ubemærkethed er forsvundet fra Skat i spektakulære svindelnumre, og endnu større milliardbeløb i hvidvask er fosset uantastet gennem danske banker, ser vi nu, hvor begge institutioner vågner op til dåd og trækker grænsen.\nDet gør de ved Henning. Her slår banken ned. ’3000 kroner i flaskepant, siger du, Henning, det er vist en sag for skattevæsnet.'\nMENS SPEKULANTER samvittighedsløst raner samfundet og tilmed betjenes med buk og nik undervejs, anråbes en flaskesamler, der derpå knaldes op ad væggen og får alle lommer tømt.\nFor at føje spot til skade har Henning tilmed i et brev fra Skat fået at vide, at udlændinge med midlertidigt ophold på højst seks måneder ikke skal betale skat af deres indsamlede flaskepant. Hvilket vil sige, at Hennings væsentligste konkurrenter – eksempelvis romaer – gives frit lejde.\n’Det er det allermest uretfærdige,’ siger Henning.\nSET UDEFRA er det alt sammen uretfærdigt.\nVi har som samfund folk til at løfte dyner – i fald modtagere af offentlige ydelser formaster sig til at dele soveværelse. Vi har fornærede skranke-kontorister til at plage anstændige mennesker, der forsøger at forsimple deres liv med ydmyge udgifter snarere end fine indtægter. Men vi står afmægtige og handlingslammede over for en finanssektor, der er ude af kontrol, og hvis grådighed ikke kender til grænser.\nMan forstemmes ved den karakteristik af velfærdsstaten, der opregnes her.\nMEST NEDSLÅENDE er, vi ikke belønner folk, der tager ansvar for egen tilværelse. Danmark er tydeligvis de gerrige småprokuristers dilettantforestilling.


Hagar af Fergus Hume (e-bog, epub)\n> E-bøger>Hagar: Lånekontorets hemmeligheder\nHagar: Lånekontorets hemmeligheder (e-bog, epub)\nOversætter: Reginald G. Koefoed\nHagar: Lånekontorets hemmeligheder\nSigøjnerpigen Hagar Stanley bliver efterstræbt af den grove og ubehagelige Goliath, og flygter ind til London, hvor hun indlogerer sig hos sin onkel, pantelåneren Jacob Dix. Da han nogen tid efter dør, arver hun butikken, og derefter følger ti fortællinger om de mærkværdige og til tider kostbare genstande, Hagar får i pant. Da hun er en nysgerrig og intelligent pige, involverer hun sig i genstandenes og deres ejeres historie.\nHagar er blevet kaldt "sigøjnerdetektiven", men som oftest fungerer hun mere som en slags katalysator for handlingen, og ikke som egentlig detektiv. På trods af dette, og selv om nogle af plottene kan forekomme en moderne læser noget naive, indtager Hagar en særstilling i den engelske kriminallitteratur ved at have en kvinde som hovedperson, og tilmed en kvinde af "anden etnisk herkomst", som det hedder nu om stunder.


Trivselsmålinger giver utydelige svar | Djøfbladet\nTrivselsmålinger giver utydelige svar\nMedarbejderundersøgelser skal afdække, hvordan de ansatte har det, og hjælpe med at udvikle organisationen. Men resultaterne er ofte svære at tolke, og når medarbejderne er kritiske, er det vanskeligt at tale om kritikken.\nSituationen var tydeligt ubekvem for både chefen og hendes gruppe af medarbejdere. Mødet handlede om resultaterne af virksomhedens nylige medarbejderundersøgelse, hvor chefen havde fået dårlige karakterer.\n”Det var svært for gruppen at tolke og skabe mening i resultaterne. Problemerne i teamet hang sammen med den måde, hele organisationen var bygget op på, men nu var de nødt til at sidde sammen og tale om, hvad de kunne gøre bedre inden for teamet,” genfortæller Magnus Larsson, der overværede mødet, fordi han som forsker fulgte den kvindelige chef.\n”Inden da havde jeg ingen erfaring med medarbejderundersøgelser, og jeg oplevede det som et mærkeligt, men spændende fænomen.”\nMødet satte gang i et nyt forskningsprojekt kaldet Voice of the Employee. Her har Magnus Larsson, der er lektor ved Copenhagen Business School, studeret medarbejderundersøgelser sammen med to kolleger fra Lunds Universitet. 69 ledere fra alle hierarkiske lag i seks svenske virksomheder har i interviews fortalt om deres arbejde med målingerne. Derudover har forskerne i tre af virksomhederne observeret omkring 20 møder om undersøgelserne.\nMålet var at besvare tre spørgsmål: Hvornår bidrager målingerne til udviklingen af organisationen? Hvordan kan lederne gøre dem brugbare i praksis? Og giver de medarbejderne en stemme?\nPå alle tre områder afdækker forskernes studier, at der er problemer. Dels kan resultaterne af forskellige årsager være svære at forstå og bruge for mellemlederne, som er dem, der især skal arbejde med målingerne. Dels egner undersøgelserne sig dårligt til at reagere på kritik.\nDertil kommer, at målingerne indebærer en række ekstraopgaver for især mellemlederne. Opgaver, hvis omfang hverken konsulentfirmaerne bag undersøgelserne eller virksomhedernes topledelser er klar over.\nSkemaer kan ikke rumme\nDe første udfordringer opstår, allerede inden spørgeskemaerne er sendt ud. Der er nemlig en del arbejde forbundet med at få organisationen til at passe til skemaerne.\n”Undersøgelserne bygger på en simpel organisationstænkning, hvor hver medarbejder har én chef, og hver chef har én gruppe medarbejdere. Men for nogle kan det være vanskeligt at definere, hvem der er deres chef, fordi de har flere chefer – eller måske slet ikke har en chef. Det kan spørgeskemaerne ikke rumme, fordi alle er nødt til at have én chef og være med i én gruppe. På den måde filtrerer de standardiserede skemaer organisationens kompleksitet bort,” forklarer Magnus Larsson.\nDerfor passer de ensrettede spørgerammer dårligt til de medarbejdere, der falder uden for normerne.\nMagnus Larsson giver et eksempel fra et sygehus, hvor rengøringspersonalet arbejdede på forskellige afdelinger. Her fik de hjælp og feedback af sygeplejersker og læger. Men medarbejderundersøgelsen spurgte dem, hvor tit de fik hjælp af andre fra deres egen gruppe og feedback fra deres egen chef. Det gjorde de nærmest aldrig, svarede de, og derfor fik chefen dårlige karakterer – selv om medarbejderne altså fik både hjælp og feedback i hverdagen.\nKritik er vanskelig at tale om\nDen næste arbejdsindsats for chefen kommer, når resultaterne af undersøgel-sen dukker op. Dels skal hun kunne tolke tallene og oversætte, hvad de konkret siger om hendes egen afdeling. Og dernæst skal hun finde ud af, hvordan hun og medarbejderne skal tale om resultaterne.\nPlanlægningen af den dialog stiller især store krav til cheferne, når medarbejderne er kritiske. Det er en vanskelig situation, forklarer de interviewede ledere. Ikke mindst fordi besvarelserne er anonyme. Chefen ved måske, at to af hendes 15 medarbejdere er kritiske, men hun ved ikke, hvem det er. Og selv hvis hun har en formodning, kan hun ikke afprøve den. Det gør det ikke nemmere at tage den i forvejen svære snak om det, der fungerer skidt mellem chefen og medarbejderne.\n”Dårlige karakterer opfattes som en kritik af éns person. Skal man så tale om det ved et møde, kan både lederen og medarbejderne opleve, at de kommer for tæt på hinanden. Hvordan kan man diskutere den kritik, uden at det bliver følsomt og måske endda krænkende for begge parter? Derfor prøver man at redde ansigt,” siger Magnus Larsson.\nI praksis foregår det ved, at cheferne går uden om de mest prekære spørgsmål og resultater, når de udvælger de tal og diagrammer, der skal med til feedbackmødet.\n”Dermed håndterer man samtalen og feedbacken – men man kan spørge, om det gør det nemmere at håndtere det, der er vanskeligt at tale om. Kritik er svær at spørge ind til og tale om, og man kan ikke undgå, at det bliver følsomt, ved at lave et spørgeskema,” siger Magnus Larsson.\nStatistik maskerer kritik\nVed feedbackmøderne kommer medarbejdernes mest kritiske pointer altså sjældent på bordet. Som regel kommer de heller ikke op til topledelsen. For selv om mellemlederne oplever, at dårlige karakterer udløser spørgsmål ovenfra, fortoner medarbejdernes kritik sig ofte, når topledelsen får sammendrag af undersøgelsen via gennemsnitsscorer for hele virksomheden.\n”Et problem kan være helt tydeligt i en gruppe, men det forsvinder i den større statistiske sammenhæng. Der dukker meget sjældent overraskelser op i det samlede gennemsnit, og vi har ingen eksempler på, at undersøgelserne viser topledelsen noget, den ikke allerede vidste. Forestillede man sig, at topledelsen var til stede ved et feedbackmøde, hvor der blev talt om et følsomt emne, ville de nok opdage noget nyt. Men de ting indgår ikke i de samlede resultater,” forklarer Magnus Larsson.\nKarakterer er i baghovedet\nDet betyder imidlertid ikke, at mellem-\nlederne tager let på medarbejdernes vurderinger. Tværtimod fortæller de chefer, der har fået en lav score af deres ansatte, at det presser dem.\n”De omtaler det som ’at få dårlige karakterer’ og føler sig eksponerede, og det påvirker dem emotionelt,” fortæller Magnus Larsson.\nMedarbejderundersøgelserne er ikke kun i mellemledernes bevidsthed i tiden omkring målingen. Tværtimod er de løbende opmærksomme på, at medarbejderne har mulighed for at fælde dom over dem.\n”Cheferne siger, at de tænker over, om det, de gør i rollen som chefer, gør medarbejderne mindre tilfredse, for så risikerer de lavere karakterer næste gang,” siger Magnus Larsson.\nOg netop tilfredshed er en kerneydelse, som vor tids chefer skal levere. Det er et centralt formål med trivselsmålingerne, at de skal afklare, hvorvidt de ansatte er tilfredse med deres arbejde, og det understreger, at cheferne har fået et nyt ansvar.\n”Ud fra en klassisk tankegang er chefen ansvarlig opad for sin afdelings resultater og produktivitet. Medarbejderundersøgelserne indebærer, at chefen også er ansvarlig nedad for de ansattes tilfredshed. Dermed bliver medarbejderne til forbrugere, der efterspørger tilfredshed,” forklarer han.\nDet kan gøre det kompliceret for cheferne at tage beslutninger, der er strategisk eller økonomisk nødvendige, men samtidig gør medarbejderne sure.\n”Det kan mobilisere medarbejderne til at give dårlige karakterer. Men ledelse handler jo ikke kun om at være populær. Så det rejser den problemstilling, at man som chef kan få dårlige karakterer, præcis fordi man gør det, man skal som chef,” siger Magnus Larsson.\nEr undersøgelserne nødvendige?\nSelv om de interviewede ledere peger på en række begrænsninger ved medarbejderundersøgelserne, mener mange, at de fører noget godt med sig: Selve samtalerne med medarbejdergruppen giver nemlig værdi for de fleste chefer.\nSpørgsmålet er dog, om undersøgelserne er nødvendige for at skabe den dialog, siger Magnus Larsson.\n”Hvis man skal være kritisk, kan man sige, at det er meget arbejde at gøre for at have en samtale, hvor tallene i sig selv ikke betyder så meget ifølge cheferne. Man kan jo spørge, om ikke man kunne organisere samtalerne på en billigere måde?”\nMen hvorfor har undersøgelserne så sådan en appel?\n”Det er et meget spændende spørgsmål. Vi kan ikke svare på det ud fra vores forskning, men man kan have flere forskellige tanker. For det første er det institutionaliseret: Man forventes at gennemføre en medarbejderundersøgelse for at være en god organisation. Man gør det, fordi alle gør det. Samtidig er der et pres udefra for transparens, især i offentlige organisationer. Og så er det et system, som HR-afdelingerne har. Det er en måde for HR at blive synlige og vigtige på.”\nMaster i psykologi fra Lunds Universitet, 1991.\nPh.d. i psykologi samme sted, 2001.\nLektor ved Copenhagen Business School.\nForsker i organisation og lederskab.\nHar arbejdet på Voice of the Employee-projektet siden 2009 sammen med Robert Holmberg\nog Peter Svensson.\nHvad er 2 + 7?*


Bedst i test komfur – Køkkenudstyr\nBedst i test komfur\nVi har læst tests og anmeldelser og fundet de bedste glaskeramiske komfurer med bl. Induktionskomfur Test: Top bedste komfurer med induktionbomagasinet. Vi har undersøgt test og anmeldelser for at finde de bedste komfurer med induktion.\nKomfur med masseplader, Induktionskomfur, Komfur med gas eller Keramisk komfur? Baseret på anmeldelser har vi rangeret de enkelte komfurer fra – 1 og er kommet frem til, hvilke der er de bedste på markedet. Vi har testet komfurer og fundet de bedste frem til dig, med prissammenligning, billeder og anmeldelser. Tryk dig ind på vores test og læs meget mere. Så skulle du måske læse med her… Vi har lavet en gaskomfur test og fundet de tre bedste modeller mhp.\nSe hvilke der har fundet bedst i test til køkkenet. Køb nyt glaskeramisk komfur på de3bedste. Altid gode priser på et stort udvalg af glaskeramiske komfurer.\nYour search ‘ pl glaskeramiske komfurer’ did not match any products. Showing using some of your search terms ‘ pl glaskeramiske komfurer’ . Siemens HQ738257E Fritstående 112L A Rustfrit Stål komfur og ovn. Hop til Bedste komfurer 20- Herunder kan du se en række komfurer som vi anbefaler, på baggrund af test og anmeldelser.\nKomfurer med induktionskogeplader anses for at være på højde med gaskomfurer til madlavning. Det er billigere i drift end traditionelle komfurer. Der findes en del tests foretaget omkring induktionskomfurer. Her finder du alle vores test af produkter med testskemaer, anbefalinger, anmeldelser. Dit komfur er altså en central del af køkkenet, og det er derfor smart at.\nDu kan teste om dine gryder og pander er magnetiske, ved at sætte en magnet på undersiden af dem. Stort udvalg i billige induktions og glaskeramiske komfurer fra Siemens,. På denne side finder du alle de hvidevarer der er bedst i test kåret af forbrugerrådet . Induktionskomfur – Se ovnen der er både billigst og bedst.\nSkal du have nyt komfur, overvejer du måske et induktionskomfur.\nElektronisk badevægt test


marts 2013 - 500-kr.dk\nHosting med landets bedste kundeservice\nDa min søster og jeg for 10 somre tilbage åbnede vores egen tøjbutik til børn, vidste jeg ikke, helt hvor omfattende butikken skulle blive. Jeg havde siden den tid åbnet flere butikker rundt om i hele Danmark bærende det samme butiksnavn. Men på et tidspunkt står jeg med en af de allerstørste beslutninger i vores… Read More »\nGod it drift\nDa jeg selv begyndte min helt personlige blog, så brugte undertegnede en måneds tid, på bare at kigge på Hosting firmaer inde på internettet. Jeg havde også lidt svært ved at beslutte mig helt for præcis, hvilket jeg skulle vælge. Det er virkelig betydningsfuldt for mig, at de har en effektiv It drift. Jeg mener… Read More »


Vandmelonshake med lime og mynte | Anna-Mad blog Vandmelonshake med lime og mynte – Anna-Mad blog\nDu er hermed inviteret til Breakfast Club. Med masser af kaffe, hygge og french toast med kaffe-ma\nJeg har længe haft lyst til at kaste mig ud i en hjemmelavet vandmelonshake aka. vandmelon slush ice, vandmelon smoothie, juice eller hvad du vil kalde den. Uanset hvilket navn du vælger, lover jeg, at denne vandmelonshake er lækker, læskende, frisk og utrolig nem at lave. Jeg lavede den sammen med søde og dygtige Katharina, også kendt som Rødbededronningen – hun blogger på sit fine univers Beetrootbakery. Og vi tilbragte en hyggelig dag i køkkenet og kokkererede blandt andet denne shake.\nVandmelonshake er perfekt på en varm sommerdag, når du har brug for noget til at køle dig ned. Denne består primært af vandmelon, og så er der tilsat en håndfuld jordbær, saft fra en lime og en håndfuld frisk mynte, der giver den et lækkert twist. Og så er den tilmed sund, kun sødet med en smule honning og du vil helt sikkert komme tilbage efter mere.\nVild med læskende og kølige drikke? Læs også Min bedste, cremede iskaffe / Rødbedejuice med ingefær, æble og citron / Nem og hurtig blender lemonade\nVandmelonshake med lime og mynte (til 4 glas)\n1/2 god vandmelon\n1 håndfuld frisk mynte (kan udelades)\nSå nemt er det: Start med at skære skrællen af din halve vandmelon og skære vandmelon”kødet” i mindre stykker. Blend det med resten af ingredienserne i en god blender (jeg bruger denne). Smag eventuelt til med mere lime, isterninger og honning. Drik og nyd i fine glas a la disse.\nTip: Denne shake bliver mere som vandmelonjuice end slush ice. Hvis du vil have den mere iset, kan du fryse vandmelonen ned i mindre stykker, inden du blender.\nSommerlig melonsalat med mynte og ristede cashewnødder...\nLun spidskålssalat med æble, dadler, mynte og sesamfrø...\nDu er hermed inviteret til Breakfast Club. Med masser af kaffe, hygge og french toast med kaffe-mascarpone creme. I hvert fald fald virtuelt. Jeg elsker …


Elisabeth Nøkkepige<?xml:namespace prefix = o ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:office">\nElisabeth var den smukkeste unge pige, man kunne tænke sig. Hvem, der end så hende, sagde altid: “Hvor er du dog yndig, du kan være meget stolt af at være så smuk.” Hendes forældre sagde det; hendes lærere i skolen sagde det; alle hun mødte sagde det, og derfor troede hun selvfølgelig på det.\nFordi hun altid fik at vide, hvor smuk hun var, blev hun selvfølgelig frygteligt forfængelig. Altid skulle hun tale om sig selv, og om hvor smuk hun var. Det eneste, der interesserede hende, var tøj og sko og frisurer og smykker og den slags. Hendes forældre syntes nogle gange, at det var lidt for meget; men de ville jo gerne gøre hende glad, og hun var kun glad, når hun havde smukt nyt tøj, smarte sko og al den slags pynt.\nElisabeth var selvfølgelig kæreste med grevens søn.\nGreveslottet lå lidt uden for byen. Greven var langt den rigeste mand på egnen, og hans søn kunne få næsten alt, hvad han ville have. Og han ville have Elisabeth, der jo var den kønneste pige, man kunne tænke sig. Elisabeth ville have smykker og fint tøj, og den nemmeste måde at få det på, var naturligvis at gifte sig med grevens søn. Brylluppet var allerede aftalt.\nElisabeth havde en søster, Ilse. Hun var lige så grim, som Elisabeth var smuk.\n“Ak - hvor er du dog grim. Du må være et meget ulykkeligt barn,” sagde alle, der så hende. Og derfor var Ilse meget ulykkelig. Hun havde endog fået forbud imod at se sig i spejlet. Spejlene plejede nemlig at revne, når hun kiggede i dem, så grim var hun. Hun havde nu heller ikke meget lyst til det, for det var jo ikke noget kønt syn, der mødte hende i spejlet.\nElisabeths forældre var ikke meget for at indrømme, at Ilse var deres barn.\n“Kan vi ikke sende hende væk?” sagde faren en dag. “Det kan da ikke være meningen, at vi, der har så smuk en datter som Elisabeth, skal kigge på sådan én som Ilse, der er så grim. Og hvad tror du, greven vil sige til at få hende ind i familien.”\nMoren syntes, at det lød lidt hårdt, sådan at sende Ilse væk, bare fordi hun var grim; men faren blev ved med at sige, at han ikke kunne finde sig i at se på hende længere. Til sidst gav moren sig, og de blev enige om at sende Ilse på kostskole i en anden by.\nI Elisabeths by boede også en ung gartner, der hed Per. Hans gartneri var det skønneste sted, man kunne tænke sig. Her var alle de roser, der dyrkes i hele verden. Flere hundrede forskellige slags i alle farver, former og størrelser. Nogle var dybt røde, næsten sorte, andre havde den reneste hvide farve; nogle havde kraftige, fløjlsagtige blade, andre havde blade så tynde som det fineste papir; nogle var mandshøje buske med hundredvis af blomster, andre var bittesmå stilkagtige planter, der blot bar en enkelt udsøgt blomst.\nPer var en dygtig gartner. Alle slags roser blomstrede villigt, når han havde haft dem mellem fingrene. Alligevel var Per kun fattig. Roserne var vanskelige at dyrke, krævede megen pasning og gav alligevel kun lidt, når han solgte dem på torvet. Dog - Per ville ikke bytte sit rosengartneri for kongens slot. Her, mellem sine kære blomster, var det eneste sted, han rigtig kunne være lykkelig.\nPer var, som så mange andre, dybt betaget af Elisabeths skønhed. Elisabeth var det eneste i verden, der kunne få Pers tanker væk fra hans elskede roser. Men Elisabeth var jo forlovet med grevens søn. Desuden var Per jo ikke rig, og Elisabeth mente jo, at så smuk en pige som hun, havde fortjent en rig mand.\nDer var bare det, at Per hver morgen bragte hende en rose fra sit gartneri, og at det hver dag var en ny slags. Snart var den rød, snart gul, snart lysende hvid. Elisabeth bar hver dag den rose, hun samme morgen havde fået af Per, hæftet fast på sin kjole. Det glædede jo hendes forfængelighed, og derfor holdt hun trods alt af ham. For rosens skyld.\nPer havde i hemmelighed givet Elisabeth en sølvhalskæde med en lille fin dråbeformet perle. Den bar hun altid inde under blusen, hvor den ikke kunne ses. Hendes kæreste ville næppe synes om, at hun modtog så kostbar en gave af en anden. Det kunne være slemt nok med roserne, syntes grevens søn.\n“Det er dit pant på min kærlighed,” sagde Per, da han gav hende halskæden. “Og sålænge du bærer den, ved jeg, at du holder af mig, trods alt.” Elisabeth bar altid sølvkæden om halsen. For rosens skyld.\nIlse var gal. Nej, hvor var Ilse gal, og det kan man jo godt forstå. Hun var edderspændt rasende på Elisabeth, selvom det jo egentlig var sine forældre, hun skulle være gal på. Hun gik hver dag og mumlede og skumlede og pønsede på, hvordan hun skulle få hævn over sin søster. Og en dag fandt hun på råd.\nI byen, hvor kostskolen lå, boede en heks. Det var almindeligt kendt, at heksen kunne alle mulige kunster. Man skulle bare gå til hende, hvis man havde et vanskeligt problem, så kunne hun som regel finde på en skadelig måde at løse det på. Hende opsøgte Ilse.\n“Nåh, ser man det,” sagde heksen, da Ilse havde fortalt om sit problem. “Og hvad havde du så tænkt dig, at jeg skulle gøre ved det.”\nIlse fortalte hende sin plan for, hvordan hun skulle få hævn over sin søster. Heksen skulle lade dem bytte skikkelse; så ville Ilse blive den smukke, som alle kunne lide, og Elisabeth ville blive den grimme, som ingen ville have noget med at gøre.\nDet syntes heksen lød som en rigtig udmærket løsning; men det var en vanskelig tryllekunst, så det ville blive frygteligt dyrt.\n“Bare rolig,” sagde Ilse. “Når jeg bliver forvandlet til Elisabeth, skal jeg giftes med grevens søn, hvis jeg da ikke foretrækker at blive gift med en rigtig prins. Så bliver jeg rig og kan betale dig, hvad du vil have.”\n“Det er i orden,” sagde heksen. “Jeg kan godt vente med betalingen, til du er blevet gift med en prins. Hvornår skal forvandlingen ske?”\n“I næste weekend er jeg hjemme på besøg, så det vil være et godt tidspunkt. Så er det Elisabeth, der bliver sendt på kostskole, og mig der kan blive hjemme.”\nLørdagen efter var Ilse hjemme på besøg, og nu gik hun spændt og ventede på, at forvandlingen skulle ske. Hun glemte helt at være gal på Elisabeth af bare spænding. Forældrene spurgte til, hvordan det gik, og hun svarede, at det gik udmærket. Forældrene var selvfølgelig glade for, at Ilse åbenbart trivedes så godt på kostskolen.\nForvandlingen skete, netop som Elisabeth stod og kiggede sig i spejlet. Det skyldte nu, at hun tilbragte ret meget af sin tid med at kigge sig i spejlet. Som regel var det hende en stor fornøjelse at se på sig selv; men denne gang var det anderledes. Mens hun stod og betragtede sit spejlbillede, skete der noget mærkeligt: hendes ansigt skiftede udseende; de smukke træk, hun var vant til at se, blev pludselig grovere og grovere. Det lange, bølgende gule hår, blev stridt, gråt og tjavset. Elisabeth tog sig til ansigtet og stirrede vantro ind i spejlet. På et øjeblik var hun jo kommet til at ligne sin søster, Ilse.\nDerefter skete der præcis det, Ilse havde håbet. De to søstres forældre troede, at Ilse var Elisabeth og omvendt. Da Per kom på besøg, forærede han sin rose til Ilse i den tro, at hun var Elisabeth. Da det blev søndag eftermiddag, og Ilse skulle tilbage til sin skole, var det Elisabeth, der blev sendt af sted.\nElisabeth skældte og smældte og teede sig noget så forskrækkeligt. Kunne de da ikke se, hvem hun var. Det var jo fordi, deres skikkelser var blevet byttet om på en eller hekseagtig fortryllet måde. Det måtte de da kunne forstå. Men nej, hendes forældre kunne aldeles ikke forstå, hvad hun mente. De var nær ved at tro, at Elisabeth var gået rent fra forstanden. Enhver kunne jo tydeligt se, at hun var Ilse.\nElisabeth bandede og svovlede; man skulle næppe have troet, at så smuk en pige kendte så mange og så grimme bandeord. Lige meget hjalp det. Forældrene sendte hende af sted til kostskolen. De ville under ingen omstændigheder høre på hendes heksevrøvl om ombytning og den slags sludder.\nElisabeth måtte altså af sted. Ilse stod rigtignok og godtede sig, da hun rejste. Endelig havde hun fået hævn over sin søster. Nu skulle hun få at føle, hvordan det var altid at blive overset, fordi man var grim.\nPer kom stadig hver dag med en rose. Men nu var det jo Ilse, der fik den. Han begyndte da også snart at lægge mærke til, at hun ikke opførte sig, som hun plejede. Han fik en frygtelig mistanke om, at Elisabeths beskyldninger om forbytningen måske kunne være sande. Men hvordan kunne han være sikker? Da kom han i tanke om sølvhalskæden. Hvis der var sket en forbytning, ville hun vel næppe vide noget om halskæden.\nNæste dag, da han bragte hende rosen, spurgte han, om han ikke måtte se hendes halskæde.\n“Nej,” svarede Ilse, uden at lade sig mærke af at hun ikke vidste, hvad han talte om. “Jeg har den ikke på I dag.”\n“Men du lovede jo at bære den som bevis på, at du stadig holder af mig. Betyder det, at du ikke længere bryder dig om mig, kære Elisabeth.”\nIlse tænkte sig hurtigt om; dette her havde hun ikke været forberedt på. Men hun måtte for alt i verden ikke blive afsløret.\n“Ja,” sagde hun. “Det er derfor. Kære Per, jeg har haft så svært ved at skulle sige det til dig; men jeg bryde mig ikke om dig mere. Du må finde dig en anden, du kan forære dine roser til. Halskæden kan du ikke få at se, den har jeg solgt.”\nMen Per kunne nu også være listig og tænke hurtigt:\n“Nåh,” sagde han. “Du må da have fået en skrækkelig masse penge for den. Den store diamant var jo mange penge værd.”\n“Ja,” svarede Ilse. “Det gjorde jeg skam også.”\nSe, nu vidste Per jo, at det ikke kunne være Elisabeth, der stod overfor ham. Sølvkæden bar jo ikke en diamant, men en perle. Han ville dog ikke afsløre hende lige med det samme. Der var jo heller ingen andre, der vidste noget om sølvkæden, så Ilse kunne jo bare påstå, at det var løgn. Han måtte finde den rigtige Elisabeth igen, så skulle sandheden nok komme for en dag.\nMen hvor var Elisabeth. Hun skulle jo være rejst tilbage til kostskolen, fordi de alle sammen troede, at hun var Ilse. Men Elisabeth rejste ikke til kostskolen. Hun ville ikke gå på den dumme skole. Hun ville ikke være sin søster. Hun ville være sig selv; men der var jo ingen, der troede på hende. Hvad skulle hun gøre? Hun besluttede at søge ud i bjergene. Derude, i den store ensomhed og stilhed, ville hun sikkert kunne finde ud af, hvad hun skulle gøre. Sådan tænkte Elisabeth. Selvom det allerede var sent om aftenen, besluttede hun at gå en tur i bjergene. Det havde hun så tit gjort. Der var ingenting at være bange for.\nMen tror du nu også, at det er rigtigt, at der ikke er noget at være bange for i bjergene om aftenen? Nu tænker du måske, at der kan være røvere, der gemmer sig i slugterne og overfalder fredelige rejsende om natten. Eller du tænker måske, at man kan falde ned af en skrænt og slå sig ihjel. Men Elisabeth boede i en fredelige egn af landet, så der var ingen røvere, og hun kendte stierne godt og var ikke bange for at falde.\nAlligevel - der er vel andet end røvere at være nervøs for om natten! Der findes mange slags underjordiske væsner: nisser, feer, alfer og elverfolk. Og Nøkken. Om dagen ser man dem ikke, for de gemmer sig, når menneskene kommer nær. Men om natten er de mere modige. Så kommer troldtøj og alfer frem. Elverpigerne danser, og Mosekonen brygger. Og ude i søen kan det være, at Nøkken sidder og spiller på sin violin. Jo - der er væsner nok at tage sig i agt for, når man færdes i naturen om natten. Og man kan ikke vide; selvom de måske ikke gør én noget ondt, kan det alligevel gå galt. For Elisabeth var det nær gået galt. Hør bare.\nElisabeth gik og tænkte over det, der var sket. Hvordan skulle hun dog kunne leve nu, hvor hun ikke længere havde sin skønhed. Nu kunne vel ikke engang den fattige Per længere holde af hende; hvem kunne vel holde af én, der var så grim, som hun.\nSådan tænkte Elisabeth, mens hun i Ilses skikkelse gik i de vildsomme bjerge. Hun ville aldrig mere tilbage. Ikke til sine forældre og slet ikke til kostskolen, hvor hun jo ikke kendte nogen levende sjæl. Hun ville blive herude i bjergene. Så måtte hun leve af bær og rødder. Det kunne hun vel også. Det var vel godt nok for en, der var så grim, som hun.\nMen alting er anderledes, når det er mørkt. Den ene sten ligner den anden, og ikke den, den plejer at ligne. Stien kan også være svær at genkende. Snart måtte Elisabeth indrømme for sig selv, at hun var faret vild. Det er ikke altid, man selv helt bestemmer, hvor man går hen om natten. Måske bjergenes lave kratvækster tager fat i ens fødder og leder ens skridt, uden at man mærker det.\nPludselig hørte Elisabeth en ganske svag og mærkeligt fremmedartet lyd. Fordi der er så stille om natten, bliver selv de mindste små lyde ganske tydelige: vindens sagte hvislen mellem stenene; smådyr der pusler i bevoksningen; en sagte rislen fra en kilde.\nDen lyd, Elisabeth hørte, lignede ikke noget, hun før havde kendt. Fine toner som fra en violin; men melodien var helt forskellig fra, hvad hun ellers havde hørt. Den svømmede ligesom af sted uden bestemt rytme; men var alligevel så vidunderligt smuk, at hun måtte gå nærmere for at se, hvad det var. Snart kom hun til en skrænt, hvor et lille vandfald strømmede ned over klipperne. Neden for skrænten var en lille sø.\nPå en sten ude i søen sad en mand og spillede violin. Hans spil blandede sig med vandfaldets brusen på en ganske forunderlig måde. Det var, som om han spillede sammen med vandfaldet og lod violinens toner følge vandets rislen. Elisabeth stod stum af forbavselse og beundring. Aldrig havde hun hørt så smuk en musik. Den fyldte hendes hoved på en måde, der fortrængte alle andre tanker; og inden længe var hun slet ikke bevidst om, hvor eller hvem hun var. Hun mærkede kun den flydende lyd af vandet og violinen.\nDen, der spillede, havde godt set hende. Faktisk havde han allerede længe vidst, at hun var på vej; og han havde besluttet at indfange hende. Det var Nøkken. Eller rettere, mennesker kalder ham Nøkken. Hvad han kalder sig selv, er ikke til at vide; de underjordiske har sære navne, som vi mennesker ikke kender.\nNøkken rejste sig. Han lagde violinen på stenen og gik hen til vandfaldet. Og nu omfavnede han ligesom vandet og lod sine fingre glide henover vandstrålerne som over strengene på en harpe. Og frem brusede en musik, endnu mere forunderlig end violinspillet. Det var, som om dryppende, svævende toner blandede sig med vandfaldets skummende rislen. Det var ganske umuligt at afgøre, hvor vandfaldets lyd holdt op, og Nøkkens harpespil begyndte. Det var selve flodens brusende sang.\nElisabeth stod som forstenet. Og nu var det, som om hun så ansigter inde i vandfaldet. Unge sørgmodige kvindeansigter, hvis lange hår blandede sig med vandstrålerne, på samme måde som Nøkkens musik blandede sig med vandfaldets brusen. Deres øjne var rettet mod Elisabeth, og hun følte det, som om de ville advare hende.\nNøkken stirrede Elisabeth direkte ind i øjnene, og hun blev ligesom suget fast af hans blik. Han standsede sit spil og trådte et par skridt hen imod hende. Som Nøkken stod der i vandet, syntes Elisabeth, at han var den smukkeste mand, hun havde set. Da han smilende rakte hånden frem imod hende, kunne hun ikke andet end at gå hen til ham. Hendes fødder rørte dårligt vandet, da hun gik henover søen. Uden et ord tog han hende i hånden, bøjede sig ned og tog violinen i den anden hånd. Sammen gik de ind under vandfaldet.\nEt par dage efter var Per også på vandring i bjergene. Han havde været på Ilses kostskole og spørge efter hende; men der havde man jo ikke set hende. Nu var han så draget ud i bjergene, idet han regnede med, at her måtte Elisabeth være.\n“Der findes intet bjerg så højt, intet hav så dybt, ingen kløft så bred, at det kan holde mig fra dig. Hvor du end er, jeg skal finde dig.” Sådan tænkte Per, mens han strejfede rundt i de vilde bjerge.\nHele dagen vandrede han omkring i bjergene uden at finde det mindste spor af Elisabeth. Om aftenen var han kommet til et ukendt sted. Pludselig hørte han en ubestemmelig lyd i mørket. Det var ikke en menneskestemme; men det var heller ikke en lyd, der hørte til i naturen. Det var ikke en raslen af blade, eller en vind der susede i klippesprækkerne. Ingen fugl, Per kendte til, havde sådan en stemme. Det lød nærmest som en slags musik; men der var ligesom hverken melodi eller rytme.\nPer gik efter lyden, og som du nok har regnet ud, kom han snart ned til søen, hvor Nøkken sad og spillede sammen med vandfaldet. Først troede Per, at det var et menneske; men da han havde set nærmere efter, gik det op for ham, hvem det var.\nPer betragtede Nøkken, og han betragtede vandfaldet. Da var det, som om Elisabeths ansigt viste sig i vandfaldet. Ikke i Ilses skikkelse, men i sin egen. Per så hende stirre tomt og ulykkeligt frem for sig. Hendes lange, bølgende hår var ikke til at skelne fra vandet. Så forsvandt synet igen.\n“Hej du, Nøkke,” råbte Per.\nNøkken lagde violinen fra sig og kiggede op på Per.\n“Ja, det er dig, jeg taler til. Har du ikke set Elisabeth? Hun er meget smuk med det fineste gyldne hår. Har du set hende?”\n“Meget smuk med gyldent hår. Jo - hende har jeg set. Skønt, da hun kom, var hun nu grim som en tudse. Men jeg så godt, at det bare var trylleri. Hun bor hos mig bag vandfaldet; men du får hende ikke igen.”\n“Du kan da ikke mene, at hun skal bo bag vandfaldet! Hun er jo et menneske; hun hører til blandt mennesker.”\n“Hun hører til, hvor hun helst vil være,” svarede Nøkken. “Og nu vil hun være hos mig.”\n“Det tror jeg ikke på,” sagde Per. “Jeg så jo hendes ansigt i vandfaldet. Hun så forfærdeligt ulykkelig og ensom ud. Lad mig komme ind til hende og spørge, om ikke hun vil med mig hjem. Hvis du siger, at hun hører til der, hvor hun selv helst vil være, kan du da nok lade mig spørge hende.”\n“Lad gå,” sagde Nøkken. “Du er ikke bange af dig. Ved du ikke, at den, der én gang har hørt Nøkken spille, aldrig kan glemme hans musik. At man altid må længes efter den?”\n“Ti nu bare stille, og lad mig tale med Elisabeth.” Per var utålmodig og bange for, at Nøkken skulle tale ham fra det.\nNøkken nikkede og vinkede ad ham.\n“Jeg kan da ikke bare gå ud i vandet. Søen ser dyb ud, og jeg kan ikke svømme.”\n“Kom bare!” svarede Nøkken, og Per trådte forsigtigt ud i vandet. Hvor var det mærkeligt; han sank ikke i. Hans fødder svævede ligesom på vandoverfladen, og han gik ubesværet hen over søen, som om det havde været en jævn vej. Snart var han inde bag vandfaldet.\nElisabeth sad på en sten og stirrede tomt ud i luften. Hun havde igen sin egen skikkelse. Hvor Ilses stride hår og grove ansigtstræk var blevet af, var ikke til at sige.\n“Elisabeth,” udbrød Per glad. “Hvor er det godt at se dig igen. Kom nu med mig hjem. Her kan du ikke være. Her er jo vådt og klamt. Kom med mig tilbage til den virkelige verden, til menneskenes verden.”\n“Dette er den virkelige verden,” svarede Elisabeth fraværende. “Før troede jeg, at jeg kendte verden; men nu ved jeg, at det, du kalder verden, blot er en skygge. Den virkelige verden er her, og det er Nøkkens musik, der skaber den. Din verden af sorg og bekymring er slet ikke til. Den er blot indbildning. Her, tag denne her, jeg har ikke brug for den mere.” Og hun rakte ham den fine perlesmykkede sølvkæde.\nDet var lige meget, hvad Per sagde, Elisabeth holdt fast i, at hun ville blive bag Nøkkens vandfald. Her var hun lykkelig, sagde hun. Men Per vidste jo, at det ikke var sandt. Elisabeths øjne var ganske uden det liv, der plejede at stråle fra dem.\n“Nu må det være nok,” sagde Nøkken, da Per en tid lang havde tryglet Elisabeth om at komme med ham. “Du ser jo, at hun ikke vil. Det er, som jeg siger. Min musik har ramt hende. Hun har fået udvidet sine sanser og set den sande verden. Nu kan hun ikke undvære den.”\nPer indså, at det ikke hjalp noget at plage Elisabeth. Han forlod hulen under vandfaldet og gik tilbage over søen. Nøkken lagde igen violinen tilrette under hagen og spillede en kraftfuldt tone, der fyldte luften med sitren.\nMen Per havde ikke opgivet at få Elisabeth tilbage. Han måtte overbevise hende om, at hun tog fejl. Han måtte minde hende om, hvor dejlig verden uden for vandfaldet var; så ville hun nok gå med ham. Han plukkede derfor den skønneste rose, han havde. Det var en meget sjælden blomst. Med denne sjældne rose ville han vække Elisabeths minde om menneskenes verden, så ville hun nok komme med ham tilbage.\nNæste nat vendte Per tilbage til Nøkkens sø, tilbage til Elisabeth under vandfaldet.\n“Se,” sagde Per. Og han tog den skønneste rose i verden frem og viste hende den. Han viste hende, hvordan hun skulle holde den, så hun ikke stak sig på tornene. Hun tog den forsigtigt. Da viste sig en lille tåre i hendes øjne. Hun kiggede op på Per og sagde:\n“Ja - nu husker jeg det. Du forærede mig jo hver dag en ny, smuk rose at bære på min kjole. Det var et tegn på din kærlighed. Men denne er smukkere end dem alle sammen. Dog, Nøkkens musik er smukkere endnu. Gå nu med dig, jeg vil blive her, hvor jeg er lykkelig. Rosen kan du give til en anden. Give den til én, der ikke har fået øjnene op for, hvad der virkeligt betyder noget i verden. Én, der ikke kender Nøkkens musik.”\nPer var lamslået. Hvad skulle han gøre. Han kunne åbenbart ikke overtale Elisabeth til at komme med sig. Han måtte narre Nøkken på en eller anden måde. Han fik en idé.\n“Hør du, Nøkke. Jeg giver op. Du får lov til at beholde Elisabeth. Jeg kan jo se, at du har ret. Hun vil virkelig helst være her hos dig. Skal vi ikke være venner i stedet for. Du er jo en stor musikkender, og jeg holder meget af musik. Måske kan du lære mig at spille violin.”\nNøkken kiggede mistroisk på ham. Han havde aldrig været ude for et menneske, der tilbød ham venskab.\n“Det kunne jeg måske nok,” sagde han tøvende. “Prøv at se her.” Og Nøkken viste Per, hvordan han skulle holde om violinen, hvordan han skulle holde buen, og hvordan han skulle stryge.\nDa Per prøvede at spille, lød det selvfølgelig rædselsfuldt. Det er meget svært at lære at spille violin, og endnu sværere at lære at spille på Nøkkens violin. Men han lod som om, han var meget interesseret, og Nøkken blev helt opslugt af at vise ham det og forsøge at få ham til at lære.\nPå den måde gik mange timer. Per skulede ud gennem det fine gardin, som vandfaldet dannede foran hulen. Han så, at det blege lys fra morgensolen begyndte at brede sig over himlen. Pludselig sprang han op, løb ud gennem vandfaldet, over søen og stillede sig på bredden med violinen hævet over hovedet.\n“Se, Nøkke!” råbte han. “Jeg knuser din violin, så du ikke længere kan tryllebinde Elisabeth med din falske musik.”\n“Nej!” råbte Nøkken. “Giv mig min violin! Jeg vil give dig alt det guld, du kan bære, hvis du blot ikke ødelægger violinen.” Og han løb efter Per hen over søen. Men i det samme stod solen op over bjergene, og dens stråler ramte Nøkken i ansigtet. Det kan de underjordiske ikke tåle, og med et skrig forvandledes Nøkken til en sten, der straks gik til bunds i søen.\nMed alle sine kræfter slog Per Nøkkens violin ned mod jorden, og den smadredes. Men se; i stedet for at knuses i træsplinter og uordentlige violinstrenge, som man ville forvente, viste den sig at være lavet af dele af et menneske: strengene var menneskehår; violinens bund og dække var hud og ribben; halsen var en stor knogle; skruerne, der bruges, når man stemmer strengene, var mennesketænder. Så stærk var Nøkkens trolddom, at hverken Elisabeth eller Per havde lagt mærke til det.\nElisabeth og Per skreg af forskrækkelse over det uhyggelige og overraskende syn. Per kom først til sig selv. Han greb Elisabeth og tvang hende med sig ud af hulen og ud i det fri. Han måtte slæbe hende hele vejen tilbage til landsbyen. Hjemme hos faderen måtte hun bindes til sengen for ikke at styrte ud i bjergene igen. Først efter flere dage faldt hun til ro.\nElisabeth blev aldrig helt den samme igen. Af og til måtte hun ud i naturen om natten; men hun hørte aldrig mere Nøkkens musik. Om Nøkken kom op af søen igen og fik bygget sig en ny violin, og om det lykkedes ham at lokke andre unge piger til sig, ved vi ikke noget om.\nPer og Elisabeth blev gift kort efter. De voldsomme begivenheder bag Nøkkens vandfald havde kureret hendes forfængelighed. Hvad Ilse angår, er jeg bange for, at hun fik sit sædvanlige grimme udseende igen. Og heksen, hun måtte nok undvære sin betaling, tror jeg.


Old price 533,60 €\nSuper lækkert bordtennisbord. Meget tilfreds med dette køb. Vidste ikke helt, hvorvidt jeg skulle købe netop dette eller en af de andre lignende modeller, men jeg kan i hvert fald tale godt for dette bord. Det er udfærdiget i rigtig gode og solide materialer. Bestemt ikke et af de der billigt udseende borde. Det ligner mere et professionelt bordtennisbord. Rigtig flot at have stående også og der er kræset om deltajlerne. Køber gerne flere ting fra samme mærke en anden gang, det er lækre produkter, de har.... [Read more]


Fem unge EU-modstandere fra Norge landede i går i København.\nDe har taget fri fra skole for at give Folkebevægelsen mod EU en hånd med kampagne-slutspurten før valget til EU-parlamentet på søndag.\nVi kan give de danske vælgere et andet perspektiv på EU. Norge er ikke en del\nArbejderen 2019-05-22 12:11\nIndiens premierminister, Narendra Modis, hindunationalistiske parti har vundet det nationale valg, hævder et højtstående medlem af partiet, selv om stemmeoptællingen langt fra er overstået.\n- Mange lykønskninger til premierministeren for at have skaffet en så massiv sejr for...\nFolketidende i går 08:05\nBerlingske i dag 13:26\nDer var kamp til stregen søndag d. 28. april da Danmarksmesterskaberne i Rope Skipping for hold i international række løb af stablen. I alderen 12-14 år lagde Iris, Jasmina, Karla og Mynte stærkt ud i hastighedsdisciplinerne efterfulgt af flotte og gennemarbejdede freestyle serier i både\nFolkebladet 2019-05-21 09:50\nStadig flere under 50 rammes af de to kræftformer. Tendensen er også blevet observeret i andre\nUde og Hjemme i går 07:59


Hvis du har tilføjet bogmærker i et dokument , og de er skyld i, at du har problemer, er det første fejlfindingstrin at sikre, at du kan se dem. Som standard vises de ikke i Word.\nHvis du vil have vist bogmærkerne i dokumentet, skal du følge disse trin.\nVælg Vis bogmærker under Vis dokumentindhold , og klik på OK.\nHvis du føjer et bogmærke til en tekstblok eller et billede (eller et andet element), vises bogmærket i kantede parenteser\nHvis du ikke har valgt noget, da du tilføjede bogmærket (hvilket betyder, at du lige har placeret markøren i et område), vises bogmærket som\nen I-bjælke: .\nEt element, der henviser til et bogmærke, opdateres ikke korrekt\nWord viser "fejl! Bogmærke ikke defineret. " eller "fejl! Reference kilde ikke fundet. " Når du opdaterer et felt, der har et brudt link til et bogmærke. Du kan gendanne den oprindelige tekst ved at trykke på CTRL + Z umiddelbart efter modtagelsen af fejlmeddelelsen. Du kan trykke på CTRL + SKIFT + F9 for at konvertere teksten i feltet til almindelig tekst.\nHvis du vil undersøge det brudte link, kan du prøve følgende:\nSørg for, at bogmærket stadig findes Selvom du ved et uheld kommer til at slette bogmærker, når de sletter anden tekst. Hvis du vil kontrollere dette, skal du sikre dig, at du kan se bogmærkerne i dokumentet.\nSørg for, at feltnavne er stavet korrekt Mange elementer, der bruger bogmærker – f. eks, krydshenvisninger og indeks – indsættes som felter. Hvis feltnavnet ikke er stavet korrekt, kan du få vist en fejlmeddelelse. Du kan få mere at vide om feltkoder ved at læse Feltkoder i Word.\nWord indsætter krydshenvisninger som felter. Hvis en krydshenvisning ikke afspejler de ændringer, du foretager i det bogmærke, det refererer til, skal du opdatere feltet. Højreklik på felt koden, og klik derefter på Opdater felt i genvejsmenuen.\nNår du opretter et autotekstelement, der indeholder et bogmærke, skal du sørge for at markere al teksten i bogmærket, herunder start-og slutparenteserne til bogmærket.\nHvis du gemmer tekst, der indeholder et bogmærke som et autotekstelement, gemmer Word bogmærket sammen med posten. Hvis du indsætter autotekstelementet mere end én gang i et dokument, fjerner Word bogmærket fra det forrige element og vedhæfter det til det seneste element.\nHvis du vil have mere at vide om Autotekst, skal du læse Indsæt tekst automatisk.\nDu kan klippe, kopiere og indsætte elementer, der er markeret med et bogmærke. Du kan også føje tekst til og slette tekst fra markerede elementer. Nedenfor finder du ændringer, du kan udføre i bogmærker og de resultater, du kan forvente.\nHvis du kopierer hele eller dele af en tekstblok eller et billede til en anden placering i det samme dokument , forbliver bogmærket det oprindelige element, og kopien markeres ikke.\nHvis du kopierer et helt markeret element til et andet dokument, indeholder begge dokumenter identiske elementer med identiske bogmærker.\nHvis du klipper et helt markeret element ud og derefter indsætter det i det samme dokument , flyttes elementet og bogmærket til den nye placering.\nHvis du sletter en del af et markeret element , forbliver bogmærket med den resterende tekst.\nHvis du tilføjer tekst mellem to tegn, der er omsluttet af et bogmærke , medtages den ekstra tekst i bogmærket.\nHvis du klikker umiddelbart efter et bogmærkes venstreparentes og derefter tilføjer tekst eller grafik til det element , medtages tilføjelsen i bogmærket.\nHvis du klikker umiddelbart efter et bogmærkes slutparentes og derefter tilføjer til elementet , medtages tilføjelsen ikke i bogmærket.


Videnslyd - få mere viden om vores lydproduktioner\nVidenslyd laver radio og podcasts, der formidler viden gennem originale, underholdende og fængende formater. I radioprogrammet Vildspor leder vi dig ud i den natur, mange af os kun har et nytteorienteret forhold til. I radioprogrammet Kraniebrud giver vi dig et ofte overset eller ukendt perspektiv på et nyt emne alle hverdage. Begge programmer sendes hver uge på Radio4.\nDerudover har vi produceret podcasts om Cæsar og arkæologiske udgravninger i Rom, om nye måder at læse og lytte til litteratur på og ikke mindst om unge forskere på vej frem i den kringlede universitetsverden – dem lavede vi for henholdsvis Lundbeckfonden, eReolen og Aarhus Universitets Forskningsfond.\nVidenslyd står også bag ungdomspodcasten Heads Up!, som er en del af Folkeuniversitetets sundhedsfaglige vidensfestival Hearts & Minds.\nTil trods for vores programmers store spændvidde, er deres grundsubstans den samme: Alle produktioner baserer sig på viden fra landets førende eksperter, som samtidig forstår at sende deres indsigter ud i æteren på engagerende vis. Dette faste fundament er altafgørende for både at indfri vores mål og ramme vores målgruppe. Videnslyds programmer skal tage udgangspunkt i nysgerrige og kvalitetsbevidste lytteres nære virkelighed og samtidig udvide deres horisont.\nVidenslyds redaktion består af journalister, tilrettelæggere, værter og producere samt en række fast tilknyttede freelancere. Alle redaktionelle kræfter har mange års erfaringer fra blandt andet Danmarks Radio, Danmarks Medie- og Journalisthøjskole, NorthSide, Albani og Folkekirken. Hvis du vil vide mere, kan du læse en lille præsentation af os nedenfor.\nAlle programmer optages i vores eget studie på Finlandsgade 29, hvis lokaler vi deler med den ene af vores moderorganisationer, Aarhus Universitetsforlag (Den anden er Folkeuniversitetet). Du kan også leje vores studie, hvis du mangler et professionelt lydstudie at optage i – med eller uden teknisk assistance fra en af vores dygtige producere.\nTelefon: +45 60 16 98 30\nCand.mag. i filosofi og litteraturhistorie. Som chef for Videnslyd har Anne overblikket over økonomi, langsigtet produktionsplanlægning og kommunikation. Hvis du har en idé til et nyt initiativ, Videnslyd bør kaste sig over, er det Anne, du skal have fat i. Anne har en fortid som redaktør og projektleder på Folkeuniversitetet og er desuden ansvarshavende chefredaktør for Videnslyds søsterredaktion på nyhedsmediet Vid&Sans.\nTelefon: +45 29 80 85 56\nCand.mag. i engelsk og musikkultur. Andrew er ansvarlig for Videnslyds podcastproduktioner, både som producer og redaktør. Han ynder at have fingrene helt nede i mulden, så han står ofte for hele produktioner lige fra udvikling af idé til interviews til lyddesign og færdig udgivelse. Videnslyd har produceret podcasts om alt fra fagbøger til vild natur til fodboldlandsholdet, men mest af alt ønsker Andrew en dag at producere en gribende serie om det lokale baskethold, Bakken Bears.\nTelefon: +45 31 40 07 43\nKasper er journalist med erfaring fra en række redaktioner hos DR og eget kommunikationsfirma. På Videnslyd har han fokus på programmet Kraniebrud og går næsten hver dag glad hjem fra arbejde, fordi programmet byder på ny viden, der tilfredsstiller hans store nysgerrighed og videbegær. Kasper arbejder også for det videnskabelige nyhedsmedie Vid&Sans.\nJulie skriver speciale i analytisk journalistik og er tilrettelægger på Videnslyd. Hun har tidligere arbejdet med at skabe vidensarrangementer og festivaler hos Folkeuniversitetet i Aarhus. Med en baggrund i medievidenskab er hendes yndlingsbeskæftigelse at dykke ned i et nyt serieunivers, selvom hverdagen med en søn på 1,5 år ofte byder på mere Kaj og Andrea end HBO.\nPeter Løhde Thomsen\nVÆRT PÅ KRANIEBRUD OG PRODUCER PÅ VILDSPOR\nTelefon: +45 50 91 30 05\nUddannet journalist fra Danmarks Medie- og Journalisthøjskole med en cand.public i analytisk journalistik. Peter er vært på videnskabsprogrammet Kraniebrud og bidrager også til Vildspors-redaktionen som producer. Han har en fortid hos DR og har derudover produceret podcasten “Vanvittig Verdenshistorie” i små tre år. Når han ikke er i studiet elsker han at nørde med LEGO og headbange til rockmusik fra særligt 70’erne og 80’erne.\nDitte Maj Gregersen\nVÆRT PÅ KRANIEBRUD\nTelefon: +45 21 42 98 49\nDitte er vært og tilrettelægger på Videnslyds brede videnskabsprogram, Kraniebrud, som sendes hver eftermiddag på Radio4. Som cand.mag. i dansk og dramaturgi har Ditte studeret i både København og Aarhus, og i 11 år har hun arbejdet som gymnasielærer og efterskolelærer i det fynske og jyske. Radio4’s lyttere vil dog vide, at de københavnske aner ikke lader sig skjule.\nTelefon: +45 26 99 13 56\nEmma arbejder bredt som tilrettelægger, producer og vært på Videnslyd. Hendes primære opgaver er som producer på Vildspor og vært på Kraniebrud, men hun er også tilknyttet en række podcastprojekter. Emma har en bachelor i teatervidenskab og har dernæst læst på kandidaten i Analytisk Journalistik på Danmarks Medie- og Journalisthøjskole. Ud over at interessere sig for teater og radio har Emma en særlig passion for britisk comedy og nordgrønlandsk kultur.\nPRODUCER OG LYDDESIGNER\nTelefon: +45 20 46 99 78\nSejer er lyddesigner og tilrettelægger. Han klipper Videnslyds podcasts og har særlig fokus på det mættede lydunivers. Derudover er han ansvarlig for en række programmers lydlige identitet. Hans passion for at fange den gode optagelse gør ham til den ideelle lydmand på Vildspors reportager. Sejer har en PBA i Lyddesign fra Sonic College og driver ved siden af arbejdet hos Videnslyd sit eget lydproduktions-firma.\nVÆRT PÅ VILDSPOR\nTelefon: +45 20 20 58 29\nRasmus er seniorforsker ved Institut for Bioscience med en ph.d. og 25 års forskning i Danmarks biodiversitet bag sig. Han brænder for oplysning – både opdagelsen af nye resultater og sammenhænge og formidlingen af viden til offentligheden. Sideløbende med sin karriere som forsker og rådgiver skriver han bøger, kronikker og klummer.\nLærke Sofie Glerup\nFELTREPORTER PÅ VILDSPOR\nTelefon: +45 92 44 46 52\nLærke er uddannet biolog med tilvalg i journalistisk formidling. Hun bruger størstedelen af sin arbejdstid på Folkeuniversitetet, hvor hun er festival- og projektkoordinator med særligt fokus på naturvidenskabelige arrangementer. I fritiden er hun tit at finde i felten sammen med kæresten og medreporteren Emil og deres lille søn Magnus. Sammen driver de bloggen Naturhistorier.dk, hvor du kan læse om deres naturoplevelser.\nTelefon: +45 23 36 90 47\nEmil er uddannet biolog fra Aarhus Universitet med speciale i danske dagsommerfugle. En stor del af fritiden går med at se på fugle, særligt fuglenes træk forår og efterår. Emil er ansat i rådgivningsvirksomheden WSP Danmark A/S, hvor han bl.a. laver naturkortlægninger og miljøvurderinger. Sammen med sin kæreste og medreporter på Vildspor driver han bloggen Naturhistorier.dk – og tager på eventyr i naturen med deres fælles søn Magnus.


Suk! – Venterpaavin\nSå sidder man her. I en bus. Med tømmermænd, som åbenbart er af en anden dimension, nu hvor man sådan er fyldt 30. Hvad sker der? Plejer at drikke væsenligt mere, og tømmermændene plejer, at fordampe nogenlunde i takt med min fødder rammer gulvet – med visse undtagelser, selvfølgelig.\nMen nu sidder jeg her – træt, salthungrende og mere morgengrim end hvad rimligt er.\nHåber fødselsdagens andre gæster bærer over med mig, eller der sker noget mirakuløs med mine store trætte kinder og resten af mit trediveårs-korpus ganske straks.\nVille ønske, at jeg kunne satse på, at lære noget af dette – men givet min historie er det vist ikké noget, som jeg skal sætte alt for mange penge på.\nMon der serveres cola til brunch, egentlig ? Jeg krydser fingre.\nNovember 19, 2016 at 9:50 am Reply\nDet skal der da være! Ellers er det ikke rigtig brunch (men så igen, hvis jeg skulle servere det, havde jeg nok ikke tænkt på cola…)\nVille ønske, keg kunne sige til dig, det bliver bedre med alderen, men det ville jo være løgn. Det er der til gengæld så mange andre ting, der gør 😉


Gammel Dansk Hønsehund - En dansk hunderace\nHan: 30–35 kg\nHun: 26–31 kg\nHan: 54-60 cm\nHun: 50-56 cm\nDenne artikel er en spire. Det betyder, at den formentlig kun indeholder basale og faktuelle oplysninger samt billeder af og omkring Gammel dansk hønsehund.\nEn Gammel Dansk Hønsehund er en hunderace der stammer fra Danmark. Det er en jagthund der opstod omkring 1700-tallet. Det var i 1800-tallet Danmarks absolut mest anvendte jagthund - også den dag i dag, er det en særdeles populær.\nDet er en ligevægtig og behersket hunderace, der sagtens kan fungere som familiehund - hvis man som ejer dog bruger den tid som hunden kræver. Det er en hund der som udgangspunkt sagtens kan begå sig sammen med andre hunde, som er tålmodig overfor børn og reagerer positivt på fremmede mennesker. En Gammel Dansk Hønsehund passer bedst ind i en familie der besidder et vist aktivitetsniveau.\nDet er ikke den hurtigste hunderace når det kommer til jagt. Den tager sin tid og bevæger sig forholdsvis langsomt. Det er en selvstændig hund der dog altid formår, at bevarer kontakten til jægeren. Den løser opgaven med sindsro. En Gammel Dansk Hønsehund er ikke ret tilbøjelig til, at gå egne veje.\nNår man træner en Gammel Dansk Hønsehund, så bør man træne ofte og varieret. En god idé kan også være, at træne hunden i forskellige miljøer - dette gør, at den kan håndtere nye situationer bedre. Den får samtidig stillet sin nysgerrighed. Det er en hund der er meget samarbejdsvillig og den vil meget gerne lære. Motiverende træning med hurtig belønning er vejen frem.\nEn Gammel Dansk Hønsehund har brug for rigelig af motion - netop derfor vil en familie med et højt aktivitetsniveau være at foretrække. Den elsker, at bevæge sig frit, så den kan udforske området og bruge sin fremragende lugtesans.\nDen har en kort og tæt pels der umiddelbart kan føles hård. Men den beskytter ikke ret meget mod vejret. Det anbefales, at man børster den hver dag, da de hvide hår er meget tydelige på møbler, tæpper og tøj. Den fælder en vis mængde, så derfor kan en daglig børstning også afhjælpe dette problem.\nDet er en forholdsvis stor hunderace hvor hannerne opnår en højde på 54-60 cm. Tæverne er lidt lavere med deres 50-56 cm. Man kan forvente, at en Gammel Dansk Hønsehund ender op med, at veje 26-35 kg.\nHunderacer der starter med G


Coco O - It's A Process Vinyl / Lp → Køb LP'en billigt her - Gucca.dk\nCoco O - It's A Process - Vinyl / LP\nTrackliste: LP 1 01: Unlock 02: Love Won't Win 03: Bad At All 04: Arms 05: Something Real 06: Worry 07: Sorry LP 2 01: Anxiety in Italy 02: Cruelty 03: Soldier 04: Gwen 05:... Læs mere.\n02: Love Won't Win\n03: Bad At All\n05: Something Real\n01: Anxiety in Italy\n06: Mit Sind\nVi prioriterer sikkerheden meget højt, da det er noget af det vigtigste at have styr på, når vi taler om e-handel. NETS er den grundlæggende garanti for sikker betaling på Internettet, og vores betalingsløsning er selvfølgelig NETS godkendt. Derfor er det at handle og betale hos Gucca.dk 100% sikkert.\nNår vi skriver 30 dages returret, så mener vi det naturligvis på alle vores produkter. Det betyder, at hvis du af en eller anden grund alligevel ikke måtte ønske din vare, kan du uden dårlig samvittighed sende din vare tilbage til os, herefter vil du få dine penge refunderet. Inden du sender returvaren tilbage, er det en fordel, hvis du først tager kontakt til os.\nFor Gucca er det essentielt, at du får leveret din vare så hurtigt og sikkert som muligt. Indenfor 1-2 hverdage vil du modtage din vare. Det eneste der kan udskyde leveringstiden, er, hvis den mod forventning ikke er på lager. På vores shop kan man se lagerstatus ud for det enkelte produkt, så du kan altid se, om vi er lagerførende. Er du i tvivl om lagerstatus eller leveringstiden, så er det en god ide, at du sender en e-mail eller ringer til os.\nNår du handler hos os, har du mulighed for at vælge mellem mange forskellige muligheder for betaling. Den betalingsform der passer dig bedst, er selvfølgelig den du skal gøre brug af. Du har altid garanti for en tryg og sikker handel, uanset hvilken betalingsmulighed du foretrækker at vælge. I vores FAQ kan du se alle vores betalingsmuligheder. Først når din vare bliver sendt, bliver beløbet trukket fra din konto.\nHvis der opstår problemer eller spørgsmål, når du besøger vores shop, så tag fat i os. Du kan ringe eller sende e-mail til os imellem klokken 10-15 på hverdage, og vi bestræber os altid på, ikke bare at give dig den assistance du ønsker, men også at det er i godt humør og med et smil på læben.\nNår du handler hos os, har du altid mulighed for at spore forsendelsen. Når købet er gennemført, kan du efterfølgende besøge din personlige ordreside. Fra din ordreside kan du følge med i, hvor langt pakken er kommet. Vi sender en mail med leveringsinformation til dig, i samme øjeblik vi har sendt din bestilling.\nIt's A Process, Lp\nDin anmeldelse af Coco O - It's A Process\nproduct_stock_no product_offer_no product_preorder_no\tproduct_buyable_yes product_group_vinyl / lp path__forside path__andreafdelinger path__vinyl/lp path__rnb path__lp path__rnb path__cocoo path__cocooit'saprocess\n619,95 krPrince - Emancipation - Vinyl / LP\n199,95 krSolange - When I Get Home - Vinyl / LP\n259,95 krJames Brown - Live At Home With His Bad Self - Vinyl / LP


Motorsporten.dk - Grand Prix 2 Asia Series - Ocean Racing Technology klar med kørere\nOcean Racing Technology klar med kørere\n- foreløbig dog kun til Grand Prix 2 Asia\nOcean Racing Technology har annonceret hvilke to kørere der skal køre for teamet i Grand Prix 2 Asia Series. I den udsendte pressemeddelse nævnes der ikke noget om de to kørere også skal køre i Grand Prix 2 Main Serien.\nValget er faldet på Oliver Turvey og Andrea Caldarelli. Flere iagttagere mener dog at de to kørere står med gode chancer for også at skal køre i den store serie.\nOliver Turvey og Andrea Caldarelli har fået kontrakt på at de skal køre for det Tiago Monteiro og José Guedes ejede Ocean Racing Technology team. Men foreløbig kun i Grand Prix 2 Asia Series.\nDet er dog blevet nævnt at de også skal deltage i udviklingen af de nye GP 2 racere som skal anvendes i denne og de kommende sæsoner. Det åbner op for at de også skal køre i GP2 Main Serien. Dette er dog ikke nævnt i den udsendte pressemeddelelse.\nOliver Turvey er en yderst talentfuld kører som blandt andet er en af de kørere som har været inde omkring talentudviklingen hos McLaren Formel 1 teamet.\nAndra Caldarelli var tilknyttet Toyotas nu nedlagte Formel 1 team som testkører, og har siden lukningen af dette team kørt i den italienske Formel 3 serie. Her sluttede han i sidste sæson som en samlet nummer tre blandt andet med 3 sejre og ialt 5 gange på podiet.\nTeamet og de kørere er i disse dag på Yas Marina banen i Abu Dhabi for at teste og lære de nye biler at kende. Allerede om små 14 dage køres det første løb i GP2 Asia Series - også i Abu Dhabi.


Nye spændende bærbuske - Plantesmilet\nNye spændende bærbuske\nPlanterne er sponsorerede af Lundhede Planteskole, men betragtningerne er reelle nok 🙂\nJeg udvider produktionen af bær. Den gamle trofaste solbærbusk er ved at være, ja, gammel og den ribsbusk, jeg satte for et par år siden, er endnu ikke helt oppe i gear.\nDe nye spændende bærbuske har fået plads i ex-staudebeddet, der nu indeholder alt muligt spiseligt og flerårigt.\nDet kriblede gevaldigt i mig for at plante allerede i foråret, men livet kom i vejen, og egentlig godt det samme!\nFor buske og træer har meget bedre af at blive plantet om efteråret! Her i oktober og ind i november skal de ikke holde en masse grønne blade i live i bagende sol. Til gengæld kan bruge den sidste varme i jorden til at sætte nye rødder og blive klar til næste år.\nDet samme gælder for stauder og urter. Med den ekstra bonus, at planter, der bliver sat nu, får en del måneders forspring inden sneglene for alvor begynder at gnaske i maj og juni …\nSå, det er bare om at komme igang – og det kan sagtens nås endnu! Faktisk ville jeg gerne selv have ventet lidt, men der ER en grænse for, hvor længe gravide damer orker at grave huller i jorden, så jeg ventede til efterårsregnen satte ind, og må så være god til at vande det næste stykke tid.\nLæs mere om at plante buske på Havenyt.\nSom ikke-bilejer kan indkøbet af alt større end en timianplante være lidt af en logistisk udfordring.\nSådan cirka alle andre varer får vi glad og gerne leveret – men levende planter ..?\nJeg må sige, det gik godt. Lundhede Planteskole leverede på et par dage, posten satte pakken på terrassen, og jeg kunne tøffe forbi dagen efter og befri planterne, der ikke så ud til at have lidt under indespærringen.\nSjove nye sorter\nOg hvad blev det så? Jo, når man endelig har mulighed for at sætte sig ud over den nærmeste planteskoles udvalg, kan man jo lige så godt sprælle lidt. Og hos Lundhede har de virkeligt imponerende mange sjove sorter at vælge imellem.\nen sortbladet hyld (pænt!)\nen ribs med hvide bær (sjovt!)\nen sen solbær (praktisk!)\nen boysenbær, som er en tornløs blanding af solbær og hindbær (sært!).\nNåja, og så lige en spansk kørvel, som er en lille grøn bregnelignende ting, der smager af bolsjer.


Matthias Grünewald - Wikipedia's Matthias Grünewald as translated by GramTrans\nWikipedia's Matthias Grünewald as translated by GramTrans\nNedenstående er en automatisk oversættelse af artiklen Matthias Grünewald fra den svenske Wikipedia, udført af GramTrans den 2017-08-01 12:25:58. Eventuelle ændringer i den svenske original vil blive fanget igennem regelmæssige genoversættelser. Du har mulighed for at redigere oversættelsen til brug i den originale danske Wikipedia.\nMatthias Grünewald - "Korsfästelsen", Isenheimaltret (cirka 1515). Musée d'Unterlinden, Colmar\nMatthias Grünewald (sandsynligvis Mathis Nithart), født i 1475 eller i 1480 i Würzburg , død 31 august 1528 i Halle , var en tysk maler .\nIkke meget er med sikkerhed følt om Grünewald, selvom han, ifølge kunsthistorikeren Ernst Gombrich , er "den eneste tyske kunstner som hvad angår storhed og kunstnerisk kraft kan sammenlignes med Albrecht Dürer" . Man har længe været usikker på præcist da han blev født. De første kunsthistorikere som tog sig af opgaven at skabe en kronologi flyttede fødslen til engang mellem 1455 og 1460, men siden 1970'erne har flere og flere gået over til at tro at Grünewald blev født før 1483. Navnet under hvilket han er kendt gavs ham noget vilkårligt af Joachim von Sandrart (1606-1688), som genopdagede hans værk efter næsten et helt århundrede af glemsomhed og skrev om det i sin Teutsche Academie der Edlen Bau-, Billede- und Mahlereykünste fra 1675 .\nDen første maling som med relativ sikkerhed kan dateres er Kristi begabbelse ( Alte Pinakothek, München) fra 1503 . Grünewald signerede sine malerier på forskellige måder - MGN med G i M og N på skråt, MGN med G og M oven på hinanden og MG med G i M. Dette har bidraget til forvirringen angående hans navn. Hed han Gothart, "den fromme", eller Neithart, et gammelt oprindeligt frankisk mandenavn senere tysk efternavn? Eller vær Neithart hans hustrus pigenavn? I kontrakten som han afsluttede som ingeniør med den unge ærkebisps af Mainz' hof, Albrecht av Brandenburg ( 1490 -1545), og i det med ærkebisp Uriel von Gremmingen av Aschaffenburg , kaldes han snart Gothart, snart Neithart.\n1 Billedhuggeren Mathias Grün\n2 Datering og portrætter\n4 Frankfurt og Halle\n5 Efterlämnade værker\nBilledhuggeren Mathias Grün\nDer fandtes en samtidig Mathias Grün (død 1532) som var billedhugger , og mange har ment at dette kan have været den sande Grünewald. Der findes dog ingen skulpturer som med sikkerhed kan tilskrives Grünewald. Det skulpterede stykke af Isenheimaltret blev udført af Nicolas de Haguenau og hans atelier og kommer fra 1480'erne, som fremgår tydeligt af stilen . Det er altså ikke særligt sandsynligt at Mathias Grün skulle være identisk med den kunstner som kaldes Grünewald.\nDatering og portrætter\nPortrætter af Johannes , som længe blev ment at være et selvportræt af Matthias Grünewald.\nAlle datoer som er blevet præsenteret grundlægger sig på stilanalysen, samt også på det meget indviklede spørgsmål om det formodede selvportrætter som findes i Stockholm (af en ung, ukendt kunstner), eller som måske foreligger i hans fremstilling af S:t Sebastian på Isenheimaltret. En avanceret undersøgelse viste i 1974 at de to portrætter udviste til og med større ligheder inden altret blev afsluttet. Der findes også et billede af Paulus på de samme værker som kunne komme i tvivl som selvportrætter. De overensstemmer dog ikke helt. Hvis det virkelig drejer sig om selvportrætter skulle Grünewald omkring 1515 enten hav været en brunhåret 30-årige med flad næse eller den en blond 50-årige med spids næse - hvilken er det rigtige billede? Problemet forenkles ikke af at Sandrart illustrerer sin præsentation af "Matthias Grünewald" med begge portrætter under påskuddet at de forestiller kunstneren som ung og som gammel.\nSandrart fik aldrig tilfælde at se altret i Isenheim, derimod var han kendt med i dag forsvundne værker i Frankfurt og Mainz; hans "Teutsche Academie" er desuden et meget fantasifuldt og mangelfuldt skrift, som ikke desto mindre har været kunsthistorikernes eneste kilde i løbet af flere hundrede år. Med hensyn til at Grünewalds samtidige kollega Dürer havde smag for selvportrætter har man længe forudsat at også mesteren fra Isenheim havde indføjet sit portræt, melodivare mere diskret, nogetsteds i sit værk. Efter meget søgende og spekulerende har man i vores dage almindeligt tilegnet sig Wilhelm Frängers opfattelse, dannet allerede i 1930'erne, at Grünewald ikke afbildede sig selv nogetsteds overhovedet. Tesen får støtte af at han ikke har efterladt en eneste skrevet række efter sig, ikke engang i brevform. Han var åbenbart af et andet slag end Dürer.\nOmkring 1515 fik Grünewald sin største og mest betydningsfulde bestilling af den italienske forstander for klostret i Isenheim (det sydlige Elsass), Guido Guersi. Et antal år tidligere havde altså Nicolas von Hagenau udskåret et alterskab som man nu ville have malede fløje til. Inspirationen til Isenheimaltret, som i dag befinder sig i museet Unterliden i Colmar (Frankrig), hentede Grünewald først og fremmest i de hellige Birgittas syn fra 1370'erne.\nDa Albrecht von Brandenburg var blevet elector af Mainz fik Grünewald en bestilling på hvad der skulle blive et af hans mest dyre værker, til Mötet mellan S:t Erasmus og S:t Maurice (Albrecht har lånt sine træk til Erasmus). Billedet har som tema religiøs debat, som var meget noget meget aktuelt i Tyskland i disse sidste år inden reformationen brød ud.\nGrünewald tegnede flere altertavler for katedralen i Mainz , men disse gik nedenunder med den svenske båd som var på vej hjem med krigsbytte og kæntrede i Østersøen .\nFrankfurt og Halle\nDet er muligt at det var Grünewalds sympati for bondeoprøret i 1525 som fik ham til at efterlade Albrechts job i 1526. De to sidste år af deres liv tilbragte han i Frankfurt og Halle , som var velvilligt indstillede til protestantismen . Han beskæftigede sig blandt andet med at overse Halles vandværk. Efter Grünewalds død i august 1528 fandt man luthersk traktat og tekster blandt hans efterladte papir.\nMathias Grünewalds bevarede værker er ganske få - malerierne er ikke flere end et tital og tegningerne omkring 35. Kunsthistoriker som Erwin Panofsky har studeret og kommenteret den åndelige og stilistiske forskel som synes at findes mellem Grünewald og hans samtidige landsmænd - Dürer , Albrecht Altdorfer , Hans Holbein den yngre og Lucas Cranach den ældre , for kun at nævne de vigtigste. Det går dog ikke at fornægte at kunstnere som Hans Baldung og Jörg Ratgeb er blevet inspireret af Grünewald. Men Grünewald havde ikke held med at danne skole og synes ikke at have haft nogen lærling i ordets gængse forstand. Hans værk har altid værdsættes, men han selv blev glemt bort ganske hurtigt efter sin død. Da han var den mindst lænd og forstået, ved midten af 1800-tallet, blev han anset i Tyskland som en stærk imitator af Dürer. Det var imidlertid ved slutningen at dette århundrede, da ekspressionismen kaldte til oprør mod rationalisme og naturalisme, som han på nyt fandt en beundrerskare. Han har udøvet indflydelse over et antal ekspressionister fra 1900-tallet, samt også over Maks. Begmand , Otto Dix , Picasso , det Maks.e Ernst og Francis Bacon .\nWikimedia Commons har medier som rører ved Matthias Grünewald .\nNedenstående er den originale artikel Matthias Grünewald fra den danske Wikipedia, hentet af GramTrans den 2015-03-18 06:09:14. Eventuelle ændringer i den danske original vil blive fanget igennem regelmæssige opdateringer.\nMatthias Grünewald (født mellem 1470 og 1480, levede til hen i mod 1530) var en tysk maler.\nOm hans liv ved man grumme lidt; han skal være født i Aschaffenburg, har virket i Mainz, en tid været sindssyg; selve hans kunst har i lang tid hvilet i mørke. Som sikkert værk kan først og fremmest nævnes alterværket i museum i Colmar, et af Guido Guersi for klostret Isenheim stiftet alterbillede med Skt Antonius, Skt Sebastian, Eneboerne Antonius og Paulus, Madonna omgivet af musicerende og syngende engle, samt den særlig karakteristiske fremstilling af den hellige Antonius’ fristelser, overhovedet et i kolorit og åndeligt indhold fremragende værk med ejendommelig fantastiske landskabsmotiver. Andre arbejder: Den hellige Mauritius og Erasmus i Münchens Pinakotek, bestilt af kardinal Albrecht af Brandenburg for den af ham 1518 opførte Kollegiatstiftskirke i Halle (Saale), samt alterfløjene med Skt Cyriacus og Skt Laurentius i bymuseet i Frankfurt am Main. Tilnavnet "Den tyske Correggio", som allerede Joachim von Sandrart har givet ham, antyder godt hans kunsts styrke, det fine chiaroscuro, et fortrinligt malerisk foredrag, der bredt og kraftigt gengiver tingene, medens formgivningen ofte har iøjnefaldende mangler. I hans kunst er der mægtig fantasi, stærke følelsesudtryk og bevægelsesillusion.\nMatthias Grünewald, Guido Guersi, mellem 1512 og 1514, Weimarer Stadtschloss\nMatthias Grünewald, Korsfæstelsen, mellem 1523 og 1524, Staatliche Kunsthalle Karlsruhe\nMatthias Grünewald, Kristus på korset / Isenheimer alterbillede, 1512-1516, Unterlinden Museum\nGrünewald, Matthias i Salmonsens Konversationsleksikon (2. udgave, 1920)\nOversættelsesdato: 2017-08-01 12:25:58


Fra Øster Han Herred og ud i verden | Kristeligt Dagblad\nBoganmeldelser 27.07.20 Kl. 00:00\nFra Øster Han Herred og ud i verden\nMogens S. Mogensens erindringer om emner, der kunne have givet det store verdenssus og et kig ind i dansk kirkeliv, er for pæne og anekdotiske\nMogens S. Mogensen er formand for Folkekirkens Mellemkirkelige Råd og cand.mag. i historie og kristendomskundskab. Foto: Malene Korsgaard Lauritsen\nMogens S. Mogensen, født 1950, der er formand for Folkekirkens Mellemkirkelige Råd, interreligiøs konsulent og tidligere missionær, har udgivet sine erindringer, som han kalder ”Erindringsglimt – snorene faldt mig på liflige steder”.\nSidste del af titlen er et citat fra Salmernes Bog. Den første halvdel af titlen, om erindringsglimt, funderer han over i forordet til bogen. Erindringer er ikke objektiv historieskrivning, men noget subjektivt, der beror på indlevelse i det huskede. Erindringen om en begivenhed er ikke en præcis gengivelse af det skete. Erindringen tager farver af den nuværende livssituation. Derfor kan begivenheder opleves forskelligt.\nDet er godt at have som fortegn for læsningen af de mange erindringsbøger, der kommer i disse år.\nMogens S. Mogensen er cand.mag. i historie og kristendomskundskab med speciale i mission. Han har været missionær i Nigeria og siden generalsekretær i Sudanmissionen. Det er bare et mindre felt af hans omfattende virksomhed, som har ført ham rundt i det kirkelige landskab i Danmark og ud i verden.\nHan fortæller i begyndelsen af bogen, at det var en oprydning af en del af garagen, der satte ham i gang med at skrive sine erindringsglimt. Han fandt kasser med gamle optegnelser og billeder. Fortiden kom tilbage, og minder blev levende, og nu ligger bogen der så.\nDen skildrer hans opvækst og barndom i Skovsgård i Øster Han Herred ved Brovst, hans gymnasieår i Aalborg og studieår i Aarhus, hans år i Nigeria og de sidste mange år i Christiansfeld, hvorfra hans virke går.\nJeg havde en god ældre ven, der for nogle år siden skrev sine erindringer og fik dem udgivet i 15 eksemplarer, der blev videregivet til børn og børnebørn. Det var ikke tanken, at bogen skulle videre ud. Den tanke deler Mogens S. Mogensen ikke med sine erindringer, selvom de er udgivet på eget forlag.\nMen jeg fik en fornemmelse undervejs af, at den private del af bogen burde være forbeholdt den lille kreds. Afsnittene om opvækst og uddannelsesår manglede en dybere refleksion. At komme ude fra den fjerde kartoffelrække og blive akademiker i Aarhus er en spændende rejse, også tidsmæssigt.\nDet bliver bedre i senere afsnit om årene i Nigeria, hvor han er lærer udsendt af Sudanmissionen. Det er altid spændende at høre om menneskers møde med kristendommen, men nogle gange fortæller Mogensen desværre ikke i dybden.\nFor eksempel fortæller han om eleven Yusuf, der var opdraget muslimsk. I en stil, ”Hvorfor jeg blev kristen”, skriver Yusuf om de voldsomme spændinger, det gav i hans muslimske familie. Men desværre stopper Mogensen der. ”I resten af stilen skriver Yusuf om, hvorfor han valgte at blive kristen”, skriver Mogensen. Men som læser får man det ikke at vide, hvilket ærgrer én, for her bliver det spændende.\nDa Mogensen kommer tilbage til Danmark, bliver han en vigtig spiller i den missionsorienterede del af dansk kirkeliv. Han har virkelig været rundt i manegen, og det er ganske imponerende, men jeg savnede indimellem et kritisk blik. Han er for pæn! Der er jo lidt knas rundt omkring.\nHans skildring af denne del af det danske kirkeliv er blandet op med personlige oplevelser, som har karakter af private rejseoptegnelser. For eksempel kommer der midt i to afsnit en skildring af Mogensen og konens cykeltur tværs over Jylland fra Harboøre til Hobro. Det forekommer noget malplaceret.\nUndervejs i bogen er der en del billeder, som alle mangler billedtekster. Det er irriterende, at man skal gætte, hvem der er med på dem og hvor og hvornår. Det kunne være gjort bedre.\nMogens S. Mogensen: Erindringsglimt – snorene faldt mig på liflige steder. 249 sider. 250 kroner. Inter-cultural.dk\nAgtet kirkekommentator uden præstekrave


PCB i bygninger - afhjælpning, renovering e-bog\nSBi-anvisning 268 beskriver, hvordan PCB-forurening af indeluften afhjælpes, og hvordan PCB håndteres, når man renoverer eller nedriver bygninger med PCB.\nUanset om der er tale om afhjælpning, renovering eller nedrivning, kan arbejdet generere PCB-holdigt affald. Anvisningen forklarer derfor, hvordan affaldet skal håndteres, og hvordan man beskytter mennesker og miljø under arbejdet.\nAnvisningen er baseret på byggebranchens erfaringer og den aktuelle forskningsbaserede viden om PCB i bygninger.\nSBi-anvisning 268 afløser den snart fire år gamle SBi-anvisning 242 om renovering af bygninger med PCB, som ikke behandlede spørgsmålet om affaldshåndtering.


Julen begynder i november | Danmarks Statistik\n8.12.2017 12:10 | Danmarks Statistik\nI de mest juleafhængige brancher nærmer november-salget sig decembers. November og december byder også på et højere forbrug til fx legetøj og smykker samt flere ansatte – specielt studerende - i butikkerne.\nI fem brancher inden for detailhandel har julehandelen i december stået for mere end 16 pct. af årsomsætningen i branchen siden 2009. Decembers andel af hele årets omsætning i 2016 var størst i branchen detailhandel med spil og legetøj, hvor 22,6 pct. af omsætningen lå i december. Efter spil og legetøj fulgte detailhandel med køkkenudstyr, glas mv. (21,2 pct.), detailhandel med bøger (20,0 pct.), detailhandel med drikkevarer (18,5 pct.) og detailhandel med ure, smykker, guld- og sølvvarer (18,5 pct.).\nLæs mere i denne analyse om julehandelens betydning for detailhandlen.\nKilde: Danmarks Statistik, detailomsætningsindekset\nAndelen af hele årets omsætning, som finder sted i december, er siden 2009 faldet i brancherne spil og legetøj samt køkkenudstyr, glas mv., men steget i bogbranchen og har ligget nogenlunde stabil i de brancher, der sælger ure, smykker, guld- og sølvvarer samt drikkevarer.\nNovember haler ind på december\nHvis man i stedet ser på firmaernes salg, viser det sig, at salget i december i de fem brancher samlet er faldet siden 2009, men steget i november, hvorfor forskellen på november og december er blevet mindre. Andelen af hele årets salg, som bliver lagt i november, er ligesom salget steget siden 2009.\nAnm.: Figuren dækker brancherne detailhandel med spil og legetøj, detailhandel med køkkenudstyr, glas mv., detailhandel med bøger, detailhandel med drikkevarer og detailhandel med ure, smykker, guld- og sølvvarer. Kilde: Danmarks Statistik, firmaers køb og salg, særkørsel.\nHvor firmaernes salg i de fem detailhandelsbrancher i december 2009 lå næsten 65 pct. over november samme år, var salget i december 2016 kun lidt over 25 pct. højere end i november samme år.\nOpgørelsen over firmaernes salg siger ikke noget om, hvorfor firmaerne sælger mere i november og mindre i december. Det er således ikke til at vide, om årsagen alene er øget julehandel.\nJulepynt købes i november\nMen ser man på forbrugsundersøgelsen, ligner det, at hustande i Danmark bruger flere penge på mulige gaveartikler som lego, playmobil, skateboard og løbehjul i november end resten af året, ligesom forbruget af smykker, parfume samt forklæder og grydelapper er højt i november. Disse varer er også kendetegnet ved et højt forbrug i december.\nForbrugsundersøgelsen viser således, at den gennemsnitlige hustand i december 2016 brugte fire gange så mange penge på samlesæt, lego, dublo, playmobil og byggelegetøj end i årets øvrige måneder. I forhold til november var det kun tre gange så meget. Forbruget inden for denne kategori var i december 2016 i gennemsnit ca. 70 kr. pr. hustand.\nPå samme måde brugte den gennemsnitlige hustand tre gange så meget som gennemsnittet pr. måned på smykker og tilbehør til smykker i december 2016, men kun dobbelt så meget som i november. Forbruget af smykker og tilbehør lå i december 2016 på 120 kr. i gennemsnit.\nForbruget af skjorter til mænd og babytøj var anderledes. Begge dele blev solgt i stor stil i december, men mindre end gennemsnittet pr. måned i november.\nForbruget af juletræer, dekorationer og lignende var dobbelt så højt som årsgennemsnittet i november, men var størst i december. Til gengæld brugte den gennemsnitlige hustand 90 kr. på julepynt i november 2016, hvilket var mere end i december. Her lå forbruget i gennemsnit på ca. 50 kr.\nSæsonarbejde i julen\nDet øgede salg i butikkerne betyder også flere job. I hele detailbranchen steg antallet af job med 5.000 eller 2,1 pct. fra oktober til december i 2015. Men i de fem brancher med megen julehandel steg antallet af job samlet med 12,9 pct. Stigningen i antallet af job var størst inden for detailhandel med køkkenudstyr, glas mv. (17,8 pct.) og mindst inden for ure og smykker mv. (5,1 pct.).\nLigesom omsætningen og firmaernes salg allerede stiger fra oktober til november, stiger antallet af job også fra oktober til november. I de fem brancher var væksten i antallet af job fra oktober til november 6,2 pct. i 2015 eller knap halvdelen af væksten fra oktober til december. Inden for detailhandel med køkkenudstyr, glas mv. steg antallet af job med 11,3 pct. fra oktober til november mod 17,8 pct. fra oktober til december. Inden for detailhandel med bøger var stigningen i antal job derimod størst fra november til december, da stigningen fra oktober til november blot var 5,4 pct.\nFlere skoleelever står i butik i julemåneden\nNæsten halvdelen af de flere job i december bliver udført af enten grundskole- eller gymnasieelever. Fra oktober til december 2015 steg antallet af elever, som arbejdede i en af de fem brancher med 470 til 2.130. Også studerende på erhvervsfaglige - og mellemlange uddannelser samt bachelorstuderende blev der flere af bag kasserne i detailbutikkerne. Antallet af studerende på lange videregående uddannelser, der arbejdede i de fem brancher inden for detailhandel, steg derimod ikke.\nDetailhandel: Fuldmægtig, Lina Pedersen, 39 17 36 75, lip@dst.dk\nFirmaernes salg: Fuldmægtig, Pia Cordsen, 39 17 33 65, pco@dst.dk\nForbrugsundersøgelsen: Fuldmægtig, Solange Lohmann Rasmussen, 39 17 31 56, slr@dst.dk\nBeskæftigelse i julen: Chefkonsulent, Pernille Stender, 39 16 34 04, psd@dst.dk\nMagnus Nørtoft, mnt@dst.dk, 39 17 31 98\nArtikel hos Danmarks Statistik\nBNP revisioner - hvad kan der gøres?28.11.2018 10:30 | Pressemeddelelse


Viden Assistance - Bøger og links\nwhat is cover letter with example music business dissertation topics case study chapter 67 management of patients with cerebrovascular disorders young son wedding speech essay on importance of literacy in life exercise training essay a level essay based subjects business plan for design school\nHjem/AKTUELT/Bøger og links\nBøger og linksInger Thiersen2013-06-28T20:08:04+01:00\nHer er en række bøger og links til sider, som vi finder spændende og relevante for arbejdet med processer og videndeling.\nDitte Kolbæk: Proactive Reviews (2011)\nProactive reviews handler om dialog mellem mennesker, som har løst et projekt i fællesskab og hvordan de uddrager relevante erfaringer fra et gennemført projekt.\nBogen ”Proactive Reviews” hylder de, som er bedst til at dele viden, som sammen med deres kolleger kan få stor glæde af bogen. Bogen giver masser af fif, praktiske anvisninger og gennemgang af tænkelige specifikke situationer og hvordan disse håndteres.\nPeter Holdt Christensen: Mere videndeling (2010)\nBogen giver et grundigt indblik på tre områder: Den måde, individer opfører sig på. Den struktur som individer befinder sig i. Den viden, der skal eller bør deles, og som både kan være lettilgængelig og nedskrevet. Hans Reizels Forlag.\nPeter Holdt Christensen: Motivation i videnarbejde (2007)\nPeter Holdt Christensen har skrevet en spændende bog om motivationsteorier i forhold til anvendelse på videnarbejde. Hans Reizels Forlag.\nPeter Kastberg m.fl.: Personligt Knowledge Management (2007)\nDet enkelte menneske er sin egen vigtigste ressource i arbejdet med viden. Det er den bærende idé bag PKM – personligt knowledge management. Forlaget Samfundslitteratur\nMikkel Eriksen m.fl.: God leanledelse i administration og service (2005)\nBogen giver en introduktion til at arbejde med lean og bringer lederens bud på, hvordan man skal håndtere indførelsen af lean. En god håndbog, der systematisk forklarer principperne i LEAN. Børsens Forlag.\nWormac & Jones: Lean Thinking (2003)\nDette er fortsat grundbogen indenfor lean arbejdet, trods den ældre dato. Bogen giver indblik i, hvordan man gennemfører et effektivit system og med omkostningsbesparende strategier, der er baseret på, hvad kunderne virkelig ønsker. Forfatterne skitserer en proces med at skabe værdi, forklarer hvordan man kan identificere og fjerne unødvendige skridt, og komme med forslag til, hvordan man reducerer spild. Forlag Simon & Schuster.\n• videndanmark.dk Netværk om innovation, videndeling og læring\n• advokatsamfundet.dk Lovbundet organisation, der skal sikre uafhængighed og integritet, retssikkerhed, tilsyn med advokater & advokateksamen.\n• danskeadvokater.dk Brancheorganisation for advokatvirksomheder, der indeholder Advokaternes Serviceselskab, der bl.a. står for efteruddannelse.\n• fsr.dk FSR – danske revisorer er Danmarks store interesseorganisation for revision, regnskab, skat og virksomhedsøkonomi (fusion af FSR, Dansk Revisorforening (FRR) og Revifora).\n• danskprojektledelse.dk Dansk Projektledelse satser på at fremme og forbedre brugen af kompetent ledelse af projekter og af projektbaserede virksomheder i Danmark.\n• Flexkom.dk Flexkom yder rådgivning om lean og har mange gratis leanværktøjer og tilbud på lean kurser.


Zama karburator justering – Fugtfjerner jem og fix\nZama karburatorer findes på mange forskellige typer af to-cyklus græsplæne værktøjer, fra streng trimmere til blad blæsere og edgers. Typisk som motorer begynder at bære skal en justering af karburator gøres. Denne delikate procedure, kan hvis det ikke gøres korrekt, beskadige motoren og . Denne fine procedure , hvis det ikke gøres korrekt, kan skade motoren og nødvendiggøre karburatoren erstatning.\nSkruerne regulere tilstrømningen af gas til karburatoren ved tomgang , lave og høje hastigheder.\nNår du justerer disse skruer , de åbner og lukker . Zama Kaburator, Motorsav, trimmer , buskrydder ,reservedele. Justering af karburatoren indebærer, at motoren tilpasses. Juster omdrejningstallet for tomgang med tomgangsskruen T,. Reservedele bedes bestilt via hjemmesiden til afhentning i butik eller til forsendelse. DKK 190 Varen er på lager, Læg i kurv.\nAlle priser er anført inkl. Tygon benzinslange I: 6.\nPrimerbold til Stihl Org. Benzinlåg til Stihl Org. Olielåg til Husqvarna Org. Skruetrækker til justering af karburator. Består af Membraner til.\nLad ALDRIG flammer eller gnister komme i. Lyddæmper våd af brændstof. For fed brændstofblanding. Rådspørg Echo forhandleren.\nNår man skal have justeret sin karburator ind så starter man altid med hoveddysen. Men inden man kan begynde på karburator justering er der nogle indstillin. Brug sikkerhedsfodtøj, tætsluttende tøj samt øjen-, høre- og hovedværn.\nAnvend den vibrationssikre handske. Hold savkæden skarp og sørg for god vedligeholdelse af saven, inklusive AV-systemet. Det tager længere tid at save med sløv kæde, og når den presses gennem træet, forstærkes de vibrationer . CC kinesisk ZAMA Chainsaw Karburator Carb.\nD-formede karburator justering værktøj bruges til at justere ubrydelige justeringsskrue fundet på nogle karburatoren modeller. Både værktøjet og ubrydelige. Disse værktøjer er også nævnt som . Walbro og Zama karburator modeller.