Eftersøgningstjenesten Archives - DCH-stoevring.dk\nHjem » Arkiv for kategorien "Eftersøgningstjenesten"\nCategory Archives: Eftersøgningstjenesten\nDcH Eftersøgnings tjeneste – julen sig nærmer.\nSendt oven på 30. august 2019 af Kent Præstgaard Udgivet i Eftersøgningstjenesten, Medlemsnyt\nMed kun 4mdr il juleaften er det på høje tide at komme ud i juletræ plantagerne og lede efter tabte genstande.\nDet var i hvert fald hvad Sanne Asmussen og Annette Rasmussen fra Støvring DcH mente, da de forleden havde inviteret Kreds 1 eftersøger til fælles træning på Storhøj juletræ plantage få km udenfor Støvring by. Glade og forventningsfulde går folk rundt med familien for at finde det helt perfekte juletræ, og pludselig opdager de, at de har tabt tegnebogen, telefonen, høreapparatet, brillerne eller bilnøglen, og så er det at de kan ringe til os. I sådan en juletræsplantage er arealet tæt og der er megen menneskefærd.\nMåske er der endda sne og frost, så hundene bliver sat på en svær opgave. Denne dag var der dog lunt let regnvejr, og næsten alle opgaver blev løst af de 8 dygtige hunde og deres førere. Ud af de 36 genstande vi havde ”tabt”, blev de 34 fundet. De 2 manglende genstande udløste selvfølgelige godmodige og kammeratlige drillerier, for sådan er det når vi samles fortæller Sanne og Annette grinende.\nDet hele sluttede med bål, grillpølser og æbleskiver i den hyggelig bål hytte, som ejer af Storhøj juletræ plantage Niels Zinck og familie, havde været så venlig at stille til rådighed.\nDe var selvfølgelig inviteret med til grill hyggen, og smilede forundret da de så, at deres bål hytte i dagens anledning var pyntet op til jul med nissetov, huer og julesokker.\nEftersøgning af tabt bilnøglebrik.\nSendt oven på 29. juli 2019 af Kent Præstgaard Udgivet i Eftersøgningstjenesten, Medlemsnyt\nSanne Asmussen og King fra Støvring DcH blev forleden kaldt ud på en eftersøgnings opgave. En fluefisker havde tabt sin nøglebrik til bilen på et areal på ca. 6000m2 ved Simested Å.\nJeg var meget udfordret fortæller Sanne idet King syntes, at han de første 15 minutter skulle fjolle rundt i åen. Men Sanne og King fandt efter et par badeture frem til deres sædvanlige gode og tætte samarbejde. Efter 2 timer koncentreret søg stoppede vi eftersøgningen. Vi fandt desværre ikke nøglebrikken, men til gengæld fandt King en æske fyldt med fluer og en rulle fiskegarn. Det blev kunden glad for, for de ting havde været efterlyst af en anden lystfisker afslutter Sanne Asmussen.\nÅrets Eftersøger(e) 2018.\nSendt oven på 3. juni 2019 af Kent Præstgaard Udgivet i Eftersøgningstjenesten, Medlemsnyt\nVi kender dem efterhånden, det faste makkerpar Sanne Asmussen med King og Annette Rasmussen med Balder og Kenya, som hjælper med at finde tabte genstande.\nI hverdagen sætter de deres pote og fodaftryk i DcH Støvring, men har nu også sat aftryk i hele landet, idet de i weekenden modtog prisen som Årets Eftersøger 2018.\nEn pris som tildeles en eftersøger, der har gjort en stor indsats for Eftersøgningstjenesten i Danmarks civile Hundeførerforenings Eftersøgningskorps.\nEftersøgnings hunde fra DcH Støvring hjælper med stort og småt.\nSendt oven på 1. april 2019 af Kent Præstgaard Udgivet i Eftersøgningstjenesten, Medlemsnyt\nDet faste makker par Sanne og Annette med deres tilsammen 3 hunde, plejer som ofte at være på opgaverne sammen. De og deres hunde er et rigtig godt team, hvor både de 2 benede og de 4 benede supplere hinanden rigtig godt. De laver fælles træning, hvor de træner i både store og små arealer, og hvor de tabte genstande er alt fra høreapparater til store bamser. Alt bliver tabt under blade, oppe i træer, gravet ned i jord og lagt i vandpytter. Kun fantasien sætter her grænser for, hvor det kan være tabt. Men indimellem er de også på opgaver hver for sig.\nSanne Asmussen med King blev således kontaktet af en kunde, som havde tabt sin nøgle brik til en bil. Opgaven var stor og svær, som kunden selv beskrev den ja nærmest uoverskuelig. For de havde netop fældet 300 m2 store grantræer i det område hvor kunden mente at nøgle brikken var tabt. Men Sanne og King siger uden tøven ja til opgaven, og selvfølgelig skal det have et forsøg. Som det tigerdyr King nu er, foregik det kravlende ind under og flyvende henover træerne. Når først King er sat i gang er han ikke til at stoppe, for han har jo fået en opgave af mor og den skal løses. Efter 1 times hårdt arbejde, indstillede vi eftersøgningen. King havde gjort det rigtig godt og helt uden tøven bare kastet sig ud i det svære terræn, men desværre fandt vi ikke det tabte fortæller Sanne Asmussen.\nAnnette Rasmussen med Balder og Kenya blev i sidste uge kontaktet af en kunde, som havde tabt et glas perle vedhæng fra hendes halskæde hjemme i haven. Balder blev sat på opgaven og der gik ikke længe inden han insisterede på at komme på den anden side af et hegn i haven. Da vi kom på den anden side af hegnet gik der få sekunder inden vi sammen med kunden fandt perlen.\nDagen forinden var vi blevet kontaktet af en kunde som spurgte om vi kunne finde hendes hund. Desværre er vores hunde ikke trænet op til at finde andre dyr, men jeg tilbød, at jeg og mine hunde kunne gå i området og så håbe på at hendes hund blev nysgerrig. Heldigvis blev hunden fundet liggende sovende derhjemme under en træ palle fortæller Annette Rasmussen.\nEndnu før artiklen var færdig skrevet, havde Sanne fået endnu et opkald fra en kunde. De havde under en træfældning mistet en jernkæde til at trække træerne ud med. Så man kan vist roligt sige, at de dygtige hunde og deres hundeførere på mere end en måde kommer ud på både små og store opgaver, og om det så er en lille glasperle eller en stor jernkæde, ja så giver de det et forsøg.\n(Øverst Balder – Nederst King)\nDcH’s Eftersøgnings tjeneste afholder Nytårskur.\nSendt oven på 25. januar 2019 af Kent Præstgaard Udgivet i Eftersøgningstjenesten, Medlemsnyt\nHvad der nærmest er blevet til en tradition, havde Sanne Asmussen og Annette Rasmussen igen i år inviteret Kreds 1 Eftersøgnings tjeneste til Nytårskur lørdag d.19.januar. Med en skøn dag i vente mødte et stærkt hold op på 10 eftersøgere og deres tilsammen 14 hunde. Vel modtaget med knus, champagne kransekage og den livlige snak som altid er til stede når de mødes, blev dages program præsenteret og eftersøgningen kunne gå i gang. Halvdelen skulle ud i byen og finde de tabte genstande, og her havde Mastruplund ældrecenter været så søde, at stille deres udenoms områder til rådighed. Her var der tabt alt fra høreapparater til telefoner. Den anden halvdel skulle være på klubbens arealer, hvor genstande var tabt på græs og i skov. Noget var gemt under træstubbe og andet hang i buske og træer. Alle hundene arbejde flot, og den store udfordring denne lørdag var den hårde frost og det vindstille vejr. Færten gemmer sig under frosten, så lidt sol til at tø op, samt lidt vind til at bære færten med sig, var hvad der stod på ønskelisten.\nEfter træningen blev hundene puttet i bilerne godt pakket ind i dækkener og på varme tæpper. Således kunne alle mand ( og kvinder ) sætte sig til bords og nyde den varme suppe, som Sannes pige Mette havde sørget for var klar. Her sænkede stilheden sig for en stund, for så at blive afløst af snak om dagens opgaver, og de godmodige drillerier som er en del af dette herlige team. Dagen sluttede med et sjovt gavefelt, hvor alle hundene på skift skulle ind i skoven og finde en pakke. Det er en sand fornøjelse, at se hundene arbejde så målrettet og koncentreret. At se glæden hos vores firbenede bedste venner, når de kommer med det, som de skal finde. Skab et tæt og nært samarbejde, læs din hund og lær dens signaler at kende så du kan hjælpe og støtte, og stol så på den afslutter Sanne Asmussen og Annette Rasmussen i munden på hinanden.\nDcH Eftersøgnings tjenesten i Fårup Sommerland.\nSendt oven på 3. september 2018 af Kent Præstgaard Udgivet i Eftersøgningstjenesten, Medlemsnyt\nDcH’s Eftersøgningstjeneste kan i år fejre 10-års jubilæum, hvilket i kreds 1 blev gjort på behørig vis d. 21. august 2018. Fårup Sommerland havde været så venlige at åbne parken i forbindelse med denne fejring. Således blev portene åbnet for 25 mennesker og 13 hunde, som derefter havde hele parken at muntre sig i.\nDet var de to gæve eftersøgningspiger fra Støvring DcH Sanne Asmussen med King og Annette Rasmussen med Balder og Kenya, der havde sørget for dette fine arrangement. Samtlige kreds 1 hundefører fik en invitation med påhæng til at møde op i Fårup Sommerland tirsdag eftermiddag kl.16.30. Derudover var stifteren af Eftersøgningstjenesten Peder Søndergaard, samt tidligere politibetjent Poul Bech, som var med til at uddanne eftersøgerne, inviteret med som gæster.\nVed ankomsten fik vi kaffe og kagemand. Mesterbageren i Støvring havde sponsoreret en lækker kagemand med flot inskription på, så ingen kunne være i tvivl om, hvorfor vi var samlet. Under kaffen blev der givet informationer om, hvad der skulle ske.\nVores påhæng fandt hurtigt ud af, at de ikke var inviteret med for ”sjov skyld”. De skulle agere kunder, der havde tabt genstande rundt omkring i parken. Så mens eftersøgerne kunne nyde kaffen i fred og ro, blev påhænget efter kortere kaffepause taget med ud til forskellige ”poster” i haven. Området som ”kunderne tabte” tingene i, var vel på ca. 3000 m2 og mærket af med milebånd, så man som eftersøger vidste, hvor man skulle få hunden til at lede.\nSanne og Annette overlader intet til tilfældigheder. Hver ”kunde” fik udleveret en pose med 6 genstande og der var selvfølgelig taget billeder af disse, så der var tjekliste på, hvad der var lagt ud. ”Kunden” skulle så selv huske, hvor han/hun havde ”tabt” tingene.\nBlandt påhænget var der en rigtig kunde. Og når jeg skriver således, er det fordi, vi som eftersøger meget ofte oplever, at kunderne slet ikke ved, hvor de i grunden har tabt deres ting. Og ”en sådan kunde” var med. Hun skulle tabe en halskæde og var overbevist om, at hun havde gået og svinget med kæden og pludselig fløj den fra hende og hun var meget overbevisende om, hvor den var fløjet fra hende. Hunden der kom til at søge efter hendes tabte halskæde ”gik helt død”. Og der blev tilkaldt assistance. Ikke mindre end 5 forskellige hunde måtte opgive at finde halskæden.\nDet viste sig så senere, at den var fløjet fra hende et helt andet sted og blev til sidst fundet helt tilfældigt af Sannes mand Jan. Heldigvis er det sådan i Eftersøgningstjenesten, at det er ligegyldigt om det er hund eller hundefører, der finder tingene. Mange gange viser hunden, at der er et eller andet, og så er det som hundefører bare med at kikke godt efter i diverse sprækker og revner.\nEfter vellykket eftersøgning blev hundene belønnet med en pose godter i form at hundeslik og en Smølfe bamse, som Sannes datter Mette sad og delte ud. Til os 2 benene var belønningen en rigtig lækker aftensmad sponsoreret af Menu i Støvring.\nEn fantastisk aften i Eftersøgningstjenestens tegn var slut alt for hurtigt, men vi var et par stykker, der havde svært ved at finde ud af haven, så det kunne være endt med en overnatning i et usædvanligt stille sommerland.\nSendt oven på 18. april 2018 af Kent Præstgaard Udgivet i Eftersøgningstjenesten, Medlemsnyt\nKagekrummer på bordet og lunken kaffe i en ensom kop. Mørket har sænket sig og lyset på træningspladsen for længst slukket. Aftryk af store som små hundepoter i mudder, som endnu ikke er helt frosset. Parkeringspladsen er tom, men hjulspor vidner om mange biler på denne træningsaften.\nMed nytårskur, hvalpehold og en januar som allerede er gået, er 2018 godt i gang. Nye hold starter op og gamle består. Godt begyndt er som bekendt halvt fuldendt.\nSæsonen er startet igen og glade hundeførere trodser både mørke og vejr. Trænings vesten hænger klar, belønningsbolden fundet frem og lommerne er fyldt med godbidder.\nEn flok forventningsfulde hundefører og deres logrende hvalpe er startet på deres første træning, hvor lydigheden leges ind. Nogle er lidt forsigtige og skal lige se de andre an, og det er svært at holde fokus på ”mor”/”far” med alt det nye der sker. Sikken en fest at se hvalpe, som næsten ikke kan holde 4 poter på græsset af bare ivrighed.\nEftersøgningstjenesten har holdt nytårskur for kreds 1 eftersøgere, hvor Rold skov var samlingspunktet. 10 hunde søgte efter tabte genstande i 2 ½ time, inden kolde næser, våde snuder og trætte poter satte kurs mod et varmt klubhus.\nKonkurrenceholdet er gået i skarp træning, en træning som de fleste har vedligeholdt julen igennem. Sådan er det at være på konkurrenceplan. Mon ikke der har sneget sig en stund ind, henslængt på sofaen med en julefilm og en skål konfekt, imens ens bedste 4 benede ven lå tilfreds med et kødben. De første konkurrencer er tilmeldte og mål for 2018 sat.\nGeneralforsamlingen er vel overstået og bestyrelsen genvalgt. En bestyrelse, som sammen med alle de andre frivillige i klubben, gør et stort arbejde for, at skabe lærerige, trygge og gode forhold for klubbens 147 medlemmer, og de gør det godt. Med træning 5 ud af ugens 7 dage må der siges, at være et godt aftryk af både poter og biler i Støvring DcH.\nEftersøgnings hunde fra Støvring DcH i aktion\nSendt oven på 21. november 2017 af Kent Præstgaard Udgivet i Eftersøgningstjenesten, Ikke kategoriseret, Medlemsnyt\nEndnu engang var der bud efter Sanne Asmussen med King, og Annette Rasmussen med Balder og Kenya.\nEn kunde havde nemlig tabt sin telefon i Rold skov søndag eftermiddag og mandag formiddag blev Sanne og Annette tilkaldt. Et par timer sener stod de klar i Rold skov med deres hunde. Efter at have søgt koncentreret i 2,5 time måtte de med beklagelse indstille eftersøgningen. Hundene var trætte efter så mange timer, og telefonen var ikke i det angivne område.\nAnnette kunne dog ikke lade tanken om den tabte telefon ligge, så hun kontaktede kunden og spurgte om hun måtte køre ud i skoven og prøve endnu engang med sine hunde.\nSå torsdag morgen startede de forfra med at afsøge området, men denne gang søgte de også i et andet område end det først angivne, og dette viste sig at være en rigtig god ide.\nEfter at have søgt i knap 2 timer var vi ved at give op, og jeg besluttede at vende om og gå tilbage til bilen. Men pludselig trak hundene og de havde tydeligt fået fært, og så var der ingen tvivl mere fortæller Annette. For der mellem blade og mos lå telefonen. Den havde ligget i skoven i 5 dage, og det havde regnet rigtig meget. Når det regner sletter det meget af færten, så det var super flot at de fandt den. Glæden var stor hos kunden, og stoltheden over sine hundene var ikke til at skjule hos Annette.


Foredragsholder på Lolland – Bestil online i dag\nForedragsholder på Lolland? Vi har dannet os et overblik over mulighederne.\nHvis du lefter efter foredragsholder i Region Sjælland, så er du kommet til det rette sted. Der er en række muligheder i Lolland, og generelt i Sjælland.\nTemmelig mange internet foretagender yder nu om dage et hav af forskellige fragttyper. En favorit iblandt mange er i øjeblikket at afsende til en pakkeshop, så du nemt selv kan hente pakken på et valgfrit tidspunkt. Fragttypen er nemlig i høj grad fremkommelig, samt endda tillige den prisbilligste fragtløsning.\nDu burde endvidere påtænke at få ordren sendt til din lejlighed eller ud på dit arbejde. Leveringstypen er mange gange en tak mindre prisbillig, men derudover ultra uproblematisk. Den mest betalelige form for levering af Foredragsholder i Lolland vil dog altid være at du selv henter pakken, men det nødvendiggør at du lever nærved Foredragsholder i Lolland internet forhandlerens hjemsted.\nFragtperioden kan være ret relevant forudsat du står og skal bruge varerne nu og her, så i det øjemed er det rigtig aktuelt at man kigger nærmere på den estimerede leveringstid ved den aktuelle vare.\nEn del Foredragsholder i Lolland internet outlets lover levering efter en enkelt hverdag på flere varenumre, hvilket står og falder med at handlen laves inden et bestemt tidspunkt, med det formål at de med sikkerhed kan nå at få Foredragsholder i Lolland på posthuset inden lagerpersonalet tager hjem.\nNogle internet shops præsterer fragt uden betaling, men typisk er det betinget af at man shopper for en bestemt pris. Desuden bør du beslutte sig for den prisbilligste fragtform, der i de fleste tilfælde – hvad end man opholder sig nær Fredericia, Holbæk eller Assens – vil være at få bragt produkterne til en pakkeshop.\nDet er efterhånden ualmindeligt nemt for købere at prissammenligne på Foredragsholder i Lolland på diverse internet selskaber, og følgelig har de fleste e-forretninger ikke kunne slippe for at formindske salgspriserne på deres varer – til børn og babyer, og ligeledes til herrer og damer – eftertrykkeligt, og endda nogle gange yde levering uden beregning.\nTil gengæld kan det trods alt vise sig tiden værd at undersøge flere internet selskaber efter Foredragsholder i Lolland rabat før du handler, så man er skudsikker på at få den mindst kostelige pris.\nDu bør lige meget hvad ikke glemme, at ifald en webbutik markedsfører Foredragsholder i Lolland for en salgspris som kan virke utrolig favorabel, så er det i nogle tilfælde være et karakteristika der viser en uægte internet butik. Kortkøb er i hvert fald omfattet af en foranstaltning, som passer på folk overfor bedrageriske forhandlere på nettet.\nVi slår generelt et slag for shopping med kort eller mobilbetaling. Som en anden løsning kan du benytte en afdragsordning fra for eksempel ViaBill, såfremt du ser en fordel i at klare betalingen over et længere tidsrum.\nInden folk handler Foredragsholder i Lolland i en e-forretning burde man ideelt set få overblik over dens regler, det er dog tit ikke særlig morsomt.\nEt nemt alternativ kunne derfor være at se om internet firmaet er medlem af e-mærket, fordi det generelt er et sympol på at e-firmaet respekterer de officielle regler, foruden at webbutikken rutinemæssigt kigges til af specialister der kender bestemmelserne på området. Desuden tilbydes du mulighed for opbakning, såfremt du oplever problemstillinger i processen med din handel.\nYdermere går vi ind for at køberen er obs på de vigtigste regler der kan spille ind i forbindelse med ordren, som for eksempel den ombytningspolitik på Foredragsholder i Lolland online butikken kører med. I den relation er det samtidig vigtigt, at man når som helst gemmer sin e-mail kvittering, således man senere vil kunne påvise sin ordre, ligegyldigt om man er på udkig efter produkter til en pige eller dreng.\nTrustpilot medfører super anstændige løsninger til at betragte en længere række eksisterende kunders evalueringer og derved er det at foretrække, at du besigtiger webshoppens Foredragsholder i Lolland ratings forud for at du køber.\nFacebook giver dig også immervæk uafhængige metoder til at få indblik i internet butikkens kundefokus. I øvrigt ser vi nogle webshops som tilbyder folk at tilkendegive en vurdering af deres købsoplevelse, som tilmed burde drages fordel af til at vurdere hvor glade kunderne er.\nVores side finansieres af annoncer. Vi arbejder sammen med en række forretninger på nettet hvori vi publicerer virksomhedernes varer, og modtager betaling når den person vi sender videre fuldfører en handel.\nViden vedrørende Foredragsholder i Lolland og e-forhandlere værnes om fra tid til anden, men vi ønsker ikke at påtage os ansvaret for korrektioner der kan være implementeret siden vi sidst opdaterede de viste oplysninger.


Støjberg uden svar på optjening\nRegeringen har intet svar på, hvilke optjeningsprincipper den går ind for.\nOnsdag d. 06. april 2011, kl. 13.30\nOpdateret onsdag d. 06. april 2011, kl. 12.48\nDet er fortsat et åbent spørgsmål, hvilke optjeningsprincipper regeringen vil indføre for nytilkomne udlændinge.\nBeskæftigelsesminister Inger Støjberg (V) har netop offentliggjort den længe ventede rapport om optjeningsprincipper, som er en større kortlægning af i alt 120 velfærdsydelser.\nMen hun giver ikke noget bud på, hvad regeringen selv vil.\n- Vi vil snarest drøfte kortlægning med vores forligspartier fra finansloven, udtaler Støjberg i en pressemeddelelse.\nBeskæftigelsesministeren konkluderer dog samtidig, at det danske samfund er udfordret på grund af den måde, velfærdssamfundet er skruet sammen på.\n- Som det er nu, kan man komme til Danmark og fra dag ét nyde godt af stort set alle vores velfærdsydelser - uden at der stilles krav om, at man også bidrager til fællesskabet. I den globaliserede verden, vi lever i, udfordrer det det danske velfærdssamfund, udtaler Inger Støjberg.\nI rapportens sammenfatning slås det på den ene side fast, at der allerede i dag er knyttet forskellige adgangskriterier til mange velfærdsydelser. "Både i form af optjeningskriterier og andre objektive kriterier, som eksempelvis har betydning for ydelsens størrelse".\nPå den anden side konkluderes det, at Danmark ikke bruger forsikringsordninger "særlig meget i forhold til lignende lande" som Norge, Sverige, Tyskland, Storbritannien og Holland.\n- I flere af de lignende lande er det eksempelvis et krav, at man har indbetalt direkte til forsikringsordninger for f.eks. sygedagpenge og barselsdagpenge for at være berettiget til dem, hedder det i sammenfatningen.\nRegeringspartierne og Dansk Folkeparti skal i den kommende tid forhandle om, hvilke optjeningsprincipper, der skal indføres. På forhånd ønsker Dansk Folkeparti så mange som muligt.\nRapporten kan findes på Beskæftigelsesministeriets hjemmeside, bm.dk


EN ROBUST KYSTHAVEN AF WILLIAM DANGAR\nLegende med skala og form og fyldt med overraskelser på hver tur, denne have på New South Wales sydkyst har en større end liv, næsten tegneserie-lignende kvalitet. "Det har en fantasifølelse, med aloe-træerne lidt som tegningerne af Dr. Seuss, " siger William Dangar fra Dangar Barin Smith, der skabte denne fantasifulde verden sammen med sin kollega Simon Howard. "Det er finurligt og eklektisk, " tilføjer Simon. I besiddelse af tre boligblokke, der nu er smeltet sammen i en, haven, der blev indledt i 2015 og afsluttet med huset i 2017, spredte sig ud over havet, endog tillader plads til en tennisbane mod syd og tæt screening fra naboerne og en offentlig gangbro, der børster sine margener.\nIndgangslandskabet består af granitblokke, der er indpakket i masseplanteringer af stjernejasmin. Træaloer, kentia palmer og tuckeroo træer bringe skala og filtrere højden af huset, designet af MCK Arkitekter.\nNord for grænsen er rådsskov, som, siger Will, behov for at blive plads til at udgøre en visuel del af haven. Ejendommen fronter også mod stranden mod øst, adskilt af en buffer med klitter, som parret ville arbejde ind i plantagerne på den side. Nærhed til stranden var et plus og et minus - mens det er en leg for de surfelskende ejere at vandre ned til sandet, ville udsættelse for salt og vind kræve robuste, robuste beplantninger.\nGenanvendt hårdttræ sveller fører til hoveddøren. Træaloer underplantet med stjernejasmin tilføjer drama.\nMens ejerne oprindeligt specificerede tropisk løv, styrede Will dem til noget mere uforudsigeligt og mangfoldigt, "som de elsker", siger han. Indfødte, såsom kystbankier ( Banksia integrifolia ), tuckeroo træer ( Cupaniopsis anacardioides ) og Lomandra longifolia græsser børster grene og fronds med tropiske kentia palmer, cycader og fugle i paradis, sammen med de subtropiske aloe træer der sætter tonen ved indgangen. I modsætning hertil afgiver en enorm Norfolk Island fyr, tilbageholdt i den nye have, en dristig erklæring på den bageste græsplæne.\nFor at oprette et link fra drevet til hoveddøren blev der tilføjet træstammer med asiatisk jasmin plantet som et jorddæksel imellem. Klumper af viburnum og ingefær blev anbragt mod huset i skala. New Zealand hør og Philodendron 'Xanadu' blev brugt til tekstur.\nFejende græsplæner til legeplads skød op mod det nordlige naturlige bushland og den østlige klitvegetation med deres skår af friske beplantninger, så nye og gamle smelter sammen i en. Ligesom Will og Simons forestillinger er løbet fri, gør også denne ejendom, der ikke har nogen grænsehegn og ebber, og flyder fra privat rum til offentlighed.\nEndemisk indfødt vegetation blev brugt på den østlige side af ejendommen til at blande sig med eksisterende klitvegetation. Planter inkluderer matrus, kystbankia og tetræ.\n"Huset var placeret mod fronten af blokken, så området var fuldt plantet som en dyb have for interesse og privatliv fra gaden uden hække, " siger Simon. "Der er ikke noget hegn, bare nøje gennemtænkt plantning, " tilføjer Will. I mellemtiden er en central gårdsplads et fristed for skyggeelskende planter, såsom kentia-palmer, der når himlen gennem åbningen ovenfor.\nDet specialdesignede brusebad er underplantet med knudt klubb-rus og indfødt violet. Granit stensten bringer skala.\nGenanvendte hårdttræ sveller danner brede trin fra vejen til den hævede indgang, mens savet tømmertræer interplanteret med et tæt tæppe af asiatisk jasmin ( Trachelospermum asiaticum ) fører besøgende ind i huset fra indkørslen. Pebret i hele, enorme granitblokke i et forfølgende sortiment af former giver en fornemmelse af det uventede og komplementerer de store plantager og lagdelte strukturer.\nDen nuværende oprindelige have i reservatet blev suppleret med klumper af kæmpe paradisfugle, cykader og brasiliansk vandringsiris.\nUdsigt gennem cabanaen til poolen og stranden. En ensom kentia-palme giver skyggedetaljer.\nAloe træer og kentia palmer udlåner højde, underplantet med tæt svir af hør og cycads på mellemniveau, mens floes af asiatisk jasmin og Casuarina 'Cousin It' giver frodighed på jordoverfladen, så øjet konstant lokkes fra det ene rum til det næste . Resultatet er en have, der udtrykker en udtryksfuld, finurlig erklæring på et sprog, der helt klart er sin egen. Will, der har været tilhænger af Dr. Seuss siden barndommen og læser bøgerne for sine børn, kunne godt inspireres af et af forfatterens mest kendte citater: "Jeg taler for træerne, for træerne har ingen tunger". dangarbarinsmith.com.au\nÆldre kentia palmer blev plantet på den østlige side af haven omkring poolen og spaen. En tømmerplanter fyldt med svigermorens tunge fungerer både som et poolhegn samt huser det udendørs tv, der kan ses fra spaen.\nTags: Udendørs & havearbejde pynter op Hjemmeture\n© Johnny team 2020 En robust kysthaven af William Dangar - https://houseofdesign.biz


Karen Alkjaer – 2017 aarhusianere\nForside / Alle erindringer / Borgere / Fritekst / Karen Alkjaer\nKaren Alkjaer blev født i 1924 og boede i sin barndom på Gården Nabelslund i Studstrup. Hver dag begav hun sig ud på en lille rejse med toget for at passe skolen i Aarhus. En tur som bød på morsomme oplevelser, og en rute som på sin vis var med til at holde det lille samfund i Skødstrup kørende.\nErindringen er skrevet af Karen Alkjær selv og indsendt af Skødstrup Sogns Egnsarkiv.\nDet opbyggede system og orden\n1935 boede jeg på gården “Nabelslund” i Studstrup, var 11 år gammel og lige kommet i 1. mellem på Katedralskolen ved siden af Domkirken i Aarhus. For at komme til skole, skulle jeg køre med toget fra Skødstrup til Aarhus Østbanegård. Tidligt om morgenen ankom et posttog til Skødstrup fra Aarhus, men skoletoget den anden vej var dagens første tog til Aarhus, og det fungerede også som posttog. Det afgik fra Skødstrup lidt over klokken 7, og var i Aarhus cirka 7.30.\nVi var vel 10–15 passagerer, der skulle med hver morgen – mest skoleelever og kontorfolk. Af eleverne husker jeg lærer Andersens søn Richard, brugsuddeler Albrechtsens søn Kaj, købmand Bruuns søn Peter og Ruth Dichmann fra “Studstrupgården”.\nOm morgenen kom Ruth og jeg asende op ad bakkerne fra Studstrup. Vi skulle lige nå at stille cyklerne ind i pakhuset, der bestod af et par gamle, sammenbyggede personvognskasser. Hvis vi var for sent på den, var “Møller på stationen” flink og satte cyklerne ind, når han havde ekspederet toget.\nInde i ventesalen sad “posten” Nedergaard og sorterede aviser og breve, inden han kørte ud – på cykel – men et par mindre pakker var han alligevel flink nok til at tage med. Hans postrute var lang: Skødstrup rundt, til Svinbo, Aastrup Strand, Studstrup, Hjelmager – vel 20 kilometer? Han skulle tilbage på stationen og fylde posttaskerne et par gange. Værst var det efterår og vinter, hvor vejene var opkørte eller tilsneede, så han undertiden måtte spadsere (hvad vejer en fyldt posttaske?) – hvis ikke en flink gårdmand gav kørelejlighed. Lønnen måtte suppleres for at strække til en børnefamilie, så efter fyraften var han skomager.\nPå Skødstrup station passede Møller stationskontoret, billetsalget og linjetelefonen, så han kunne ringe til stationerne i Løgten og Hjortshøj. Når meldeklokken lød, skulle der rulles bomme ned lige ved stationen (over vejen til Hjortshøj) og henne ved gartner Bomholdt (over vejen til Vorre). Begge dele foregik fra bomspillet på perronen – ofte assisteret af hjælpsomme drenge. Landevejsoverskæringen mellem Skødstrup og Løgten blev passet fra banevogterhuset dér.\nMed skoletoget til Aarhus\nNår toget ankom til Skødstrup, rullede Møller frem med trækvognen for at modtage og afsende breve og pakker. Det var næsten altid et damptog. De fleste vogne var sidegangsvogne med åbne endeperroner og gitterlåger – ofte teaktræsbeklædte “rystevogne”. Mere spændende var det, når der en gang imellem kom en gammel kupévogn, hvor man ikke kunne komme fra kupé til kupé. Så måtte konduktøren balancere under kørslen på det udvendige trinbræt, der løb langs hele vognen, og banke på ruderne med sin billet-tang. Når man så lukkede vinduet ned, kunne han stikke hånden ind og klippe billetterne eller se, om vi havde husket vores togkort. Hvad mon han gjorde, når det regnede eller sneede og trinbrætterne var glatte?\nDet var spændende, hvis lyset var gået ud i en 2. klasses sidegangsvogn. Så prøvede vi – to og to – at kapre en kupé for os selv, lagde os på de polstrede sæder og hyggede os i mørket. Til gengæld fik vi så ikke læst de sidste lektier, som jo ellers var forklaringen på, at der altid var stille og fredeligt i morgentoget.\nNår vi ankom til Aarhus Østbanegård, skulle vi have en halv times tid til at gå inden skoletid. Derfor satte vi os ofte ind i 2. klasses ventesalen, hvor der var røde, plys-betrukne sofaer, men tit temmelig koldt. Der stod godt nok en kæmpestor kakkelovn, men den var man ofte netop ved at fyre op i.\nDet var en ret stor flok elever, der lidt senere startede hen ad Kystvejen – vi kom jo fra de fleste stationer: Hornslet, Løgten, Skødstrup, Hjortshøj og Lystrup. Dem fra Risskov havde jo motortoget, der standsede ved Skolebakken. Når vi kom til Katedralskolen, mødtes vi med flokken fra Hovedbanegården. Det var en stor del af skolens elever, der kom udenbys fra med toget.\nNår vi fik fri klokken 14, skulle vi igen have tiden til at gå, til toget kørte hjem – lidt efter 14.30 – det vil sige spørgsmålet var, hvornår det faktisk kom afsted. Denne gang var det nemlig et “blandettog” med både person- og godsvogne. Toget skulle ofte rangere, så klokken kunne nemt blive omkring 15, inden alle godsvogne var på plads og stationsforstanderen kunne vise sit “spejlæg” som signal til, at der kunne fløjtes afgang.\nØstbanegården, E.A. Ebbesen, 1927.\nPå hjemturen skulle vognene så afleveres på modtagestationerne: Lokomotivet med de aktuelle vogne blev koblet fra resten af toget, kørte hen over sporskiftet, som en mand derpå løb tilbage og skiftede, koblede vognene af, kørte tilbage over sporskiftet, som igen blev skiftet, og man bakkede hen og blev koblet til toget igen. Efter måske en halv snes minutter kørte vi så videre til næste station. Klokken blev ofte henad 16, inden vi nåede Skødstrup, så der kunne godt blive lidt pjank og ballade, når vi kedede os. Hvis det blev for meget, skældte rejsebudene ud. Der var fire–fem bude fra forskellige stationer, og de sad som regel i samme kupé med deres store vadsække og ønskede fred til at spille kort eller fortælle om dagens hændelser.\nNødvendigheden af rejsebudene\nRejsebudene tog til byen for at købe ind for de lokale, som derved sparede både rejsen og billetten. Jeg husker ikke, hvad “vores” rejsebud hed, men nogle år senere var der én i Skødstrup, der hed Frederik (?) Veje. Han boede egentlig i Løgten, vistnok i det gamle hus, der er billede af i Skødstrup-kalenderen 2000 for november måned. Om morgenen samlede rejsebudet beskeder ind, først og fremmest hos butikker og handlende, der brugte ham til at købe eller bytte ting, der var specielle eller hastede. For eksempel havde syerskerne ofte brug for stof, knapper, bælter med mere til den kjole, der skulle være færdig til “sølvbrylluppet i morgen”. Men alle kunne sende bud med rejsebudet. Det kunne dreje sig om et lommeur, der skulle repareres hos urmageren i Mejlgade, en bog bestilt hos boghandler Rybner Petersen, en dug der skulle rulles til den forestående familiefest. Besked og eventuel prøve kunne for eksempel indleveres i Brugsen. Måske sendte man penge med; måske lagde Brugsen ud.\nRejsebudene tog som regel ind med 10-toget og gik så rundt i Aarhus og forrettede deres ærinder i cirka fire timer. Vadsækken kunne nå at blive temmelig tung! Når budene kom hjem ved 15–16 tiden, blev vadsækken læsset på budcyklen, der stod parkeret ved stationen, og så skulle de rundt og aflevere og afregne varerne. Hvad de tog for deres tjeneste, kan jeg desværre ikke huske.\nMunterlige hændelser fra turen\nEt par særlige oplevelser husker jeg tydeligt. Den ene begyndte på Hjortshøj station på hjemvejen. Vi var netop færdige med at rangere. Togføreren – en rar, ældre mand – som vi var gode venner med, stod ved den bagerste vogn og fløjtede afgang. Men da han skulle hoppe op på trinbrættet, mens toget satte i gang, mistede han fodfæstet og kom ikke med toget. Han løb hen ad perronen og vinkede. Vi unger hang ud af vinduerne og vinkede og råbte op, men lokomotivføreren opdagede ingenting. Vi diskuterede, om vi skulle trække i nødbremsen. Alle mente, at det skulle vi – og tænk at få anledning til at gøre det – lovligt!\nMen der var alligevel ingen, der turde. Da vi kom til Skødstrup, havde banens telefon været i gang, og vi fik ordre til at bakke tilbage og hente ham. Gad vidst, hvordan man klarede formaliteterne til en sådan baglæns tur – uden togfører og uden tillysning?\nDen anden oplevelse er en vinterhistorie. Det havde sneet og stormet meget i en periode. Vejene blev gravet fri om dagen, men føg til igen om natten. Denne morgen var særlig slem. Min far måtte selv afsted med mælken til mejeriet, så jeg fik kørelejlighed til stationen. Kanen var klar, mælkespandenes låg surret godt fast – hvis vi nu væltede – og jeg var klar i kørepels og lammeskindsfodpose. Det var endnu mørk nat, og det sneede og føg, så hverken vi eller hestene kunne se vejene eller snedriverne. Vi væltede dog kun en enkelt gang, og nåede mejeriet med det meste af mælken i behold.\nJeg nåede hen på stationen i meget god tid, for toget lod vente på sig. Endelig kom det – med forspændt sneplov og en flok snekastere (løsarbejdere) ombord plastret til med sne over det hele. Det blev morgenens første tog, for det tidlige posttog fra Aarhus var blevet aflyst på grund af sneen. Mellem Skødstrup og Hjortshøj var der en lang, åben strækning, hvor banen nu lå i bunden af de foregående dages snepløjning, som atter var fyldt op i løbet af natten. Godt hjulpet af østenvinden på tværs af banen.\nSneploven “ømmede sig” og kørte fast, og vi bakkede lidt og tog tilløb. Det gentog sig et par gange, men så måtte snekasterne ud og hjælpe til. Efterhånden kom vi da til Hjortshøj, og resten af vejen gik det bedre, så vi nåede skolen lige før spisefrikvarteret klokken 11. Herligt at komme så meget for sent, uden at kunne gøre for det – og have så meget at fortælle om hvorfor. Eleverne fra hovedbanegården var lidt misundelige – deres tog havde ikke været dagens første, der skulle mase sig gennem sneen.\nEt årstid senere satte vognmand Jørgensen, Rønde, en skolerutebil ind på en rute til Aarhus. Rutebilen kørte fra Skødstrup om morgenen fem minutter over halv otte og den standsede på Skolebakken i Aarhus, lige ved Katedralskolen. Bilen kørte hjemad igen ti minutter over 14, og den var i Skødstrup lidt efter klokken 14.30.\nRutebilen var lidt dyrere end toget (et børnemånedskort til toget Skødstrup–Aarhus Østbanegård kostede omkring 12 krone). Rutebilen klarede turen mere end en time hurtigere, men togturen var nu lidt mere underholdende.\nTak til Karen Alkjær for historien (via Asger), og jo, Karen er gift med Hans Alkjær, som er en af Danmarks kyndigste jernbanehistorikere.\nAarhus Katedralskole, Aarhus Østbanegaard, Hjortshøj, Kupé, Lokomotiv, Løgten, Motortog, Møller på stationen, Nabelslund¨, Nedergaard, Perron, Rejsebud, Risskov, Skole, Skolebakken, Skødstrup, Studstrup, Tog


Anlægsmontør - DeLaval\nDu kommer til at stå for komplette montager og delmontager både på egen hånd og i montage-teams alt efter størrelsen på anlæg. Langt de fleste montager finder sted i Danmark, men der kan forekomme rejseaktivitet i forbindelse med montagehjælp hos kolleger i nærliggende lande.\nDit arbejde vil typisk kræve overnatninger i nærheden af montagen. DeLaval betaler for overnatning og udbetaler diæter.\nDu får arbejdsbil og værktøj og kører ud på montageopgaver hjemmefra.\nDu er engageret, fleksibel og udviser vilje og energi i din tilgang til arbejdsopgaverne\nHar en struktureret arbejdsform, er omhyggelig og kvalitetsbevidst\nHar drive og gå-på-mod\nVil du være en del af en internatiol markedsledende virksomhed? Vil du have tekniske udfordringer i en selvstændig stilling?\nEt alsidigt job med gode, faglige og personlige udviklingsmuligheder og supplerer løbende med efteruddannelse og kurser, så din viden og erfaring bliver udbygget\nVil du høre mere stillingen, er du velkommen til at kontakte teknisk chef Leif Jacob Jensen, telefon 2010 2891.