Den Nye Silkevejsdynamik skaber nye muligheder for Tyskland! Af Helga Zepp-LaRouche - PDF\nDen Nye Silkevejsdynamik skaber nye muligheder for Tyskland! Af Helga Zepp-LaRouche\nDownload "Den Nye Silkevejsdynamik skaber nye muligheder for Tyskland! Af Helga Zepp-LaRouche"\n1 Den Nye Silkevejsdynamik skaber nye muligheder for Tyskland! Af Helga Zepp-LaRouche Denne dramatisk ændrede, strategiske situation betyder, at der findes fuldstændigt nye politiske muligheder for Tyskland, nemlig gennem et økonomisk samarbejde med Kina og de andre asiatiske lande omkring opbygningen af Sydeuropa, Mellemøsten og Afrika, og hermed vælge den eneste vej, gennem hvilken man både kan løse flygtningekrisen på en human måde, og samtidigt kan udtørre grobunden for terrorismen. 12. september 2016 I de to forløbne uger har der fundet en strategisk forandring sted, som i Tyskland er gået upåagtet hen, eller snarere, er blevet bevidst undertrykt af massemedierne en forandring, der for første gang i lang tid lader et berettiget håb om, at der eksisterer gode løsninger for vor tids sværeste problemer, opstå. En række topmøder i Vladivostok, Beijing og Vientiane (Laos) har skabt en fuldstændig ny retning for relationerne mellem et flertal af verdens nationer. Denne nye strategiske situation er også for os i Tyskland en mulighed, og en udfordring, der på ny kan gøre vort lands økonomiske og kulturelle potentiale produktivt. På det Østlige Økonomiske Forum i Vladivostok den 2. og 3. september blev integrationen mellem den Eurasiske Økonomiske Union og Kinas initiativ for det økonomiske Silkevejsbælte sat i gang, og hermed tog også et potentielt, fælles, økonomisk rum fra Atlanterhavet til Stillehavet et gevaldigt skridt fremefter. Den japanske statsminister Shinzo Abe talte til konferencens 3000 deltagere, hvor han understregede, at hensigten var at udvikle det russiske Fjernøsten til at blive et eksportknudepunkt for hele det asiatiske Stillehavsområde. Et yderst vigtigt sideaspekt ved denne konference var de fremskridt, som præsident Putin og statsminister Abe nåde frem til mht. det russisk-japanske forhold, og som skal konsolideres i december i år ved præsident Putins statsbesøg i Japan. Man drøftede blandt andet en konkret fredsaftale mellem de to lande. Herved forbedres omstændighederne for, at vi også for Tyskland vil kunne kræve en fredsaftale med USA af den næste amerikanske præsident. Det umiddelbart efterfølgende G20-topmøde i Hangzhou, Kina, den 4. og 5. september, som Kina omhyggeligt havde forberedt i over et år med mange forudgående konferencer, betyder i total modsætning til det, der berettes i Vesten en fuldstændig ny orientering i relationerne mellem de asiatiske lande, og videre endnu. Præsident Xi Jinpings plan om at forvandle G20-topmødet fra at være en sammenslutning af stater, der blot reagerer på kriser, til at blive en\n2 alliance af lande, der vedvarende kan styre menneskedens skæbne til gavn for alle, er kommet et stort skridt fremad. Som præsident Putin korrekt kommenterede: G20-topmødets resultater er ikke juridisk bindende, men de udgør en tendens for statsfællesskabet, og enhver stat, der arbejder i den modsatte retning, vil skille sig ud. Den nye trend, der er blevet etableret i Hangzhou, hedder innovation som grundlag for en global, økonomisk vækst, og det vil frem for alt sige, at udviklingslandenes udvikling skal fremmes på den bedst mulige måde ved, at de får del i de videnskabelige fremskridt en plan fra Kinas side, som blev demonstreret derved, at et langt større antal udviklingslande end nogen sinde før var blevet inviteret som gæster til G20-topmødet. Xi Jinping understregede, at Kina havde forpligtet sig til at virkeliggøre industrialiseringen af Afrika som en hovedprioritet, og flere regeringstalsmænd hilste Indiens og Japans forøgede investeringer velkommen. Xi krævede, i betragtning af de problemer, der længe har ulmet, den umiddelbare virkeliggørelse af en ny, global finansarkitektur, der tjener en vækststrategi med innovation som drivkraft, og som skal bringe produktiviteten op på det højest mulige niveau. Det umiddelbart efterfølgende ASEAN-plus-Kina-topmøde tildelte præsident Obama en tilintetgørende afvisning, da han forsøgte at bevise, at»det er USA, der bestemmer reglerne, og ikke Kina«. ASEAN-landene fulgte ikke Obama i hans forsøg på at få dem til at acceptere som bindende, den Internationale Voldgiftsret i Haags nylige afgørelse vedr. den territoriale konflikt i det Sydkinesiske Hav. I stedet gik ASEAN-landene ind på Kinas forslag om i fremtiden at løse alle konflikter gennem venskabelige forhandlinger og en diplomatisk proces, som det i øvrigt også fastlægges i FN's havretskonvention fra Selv Filippinerne, som under den tidligere præsident havde henvendt sig til Haag, tog afstand fra denne afgørelse og besluttede sig for en fredelig dialog med Kina. I stedet for at tilslutte sig Obamas krav om et samarbejde i frihandelszonen Trans-Pacific Partnerskab, TPP, som han har promoveret, bekræftede de deres beslutning om, at samarbejde i det omfattende regionale, økonomiske partnerskab (RECEP) Kina og med det økonomiske Silkevejsbæltes institutioner, som Asiatisk Infrastruktur-Investeringsbank, AIIB, den Nye Udviklingsbank, NDB ( BRIKS- BANKEN ), diverse Silkevejsfonde osv. På det helt rigtige tidspunkt på topmødet bekendtgjorde Canada sit medlemskab af AIIB, noget, Obama havde forsøgt at forhindre. Forskellige internationale medier, som Forbes Magazine og Time Magazine, konstaterede Obamas totale, diplomatiske isolation. Rent faktisk stemte de asiatiske lande enstemmigt imod Obamas konfrontationspolitik og gjorde det umiskendeligt tydeligt, at de entydigt foretrækker Kinas tilbud om at bruge den kinesiske, økonomiske model for sig selv, i samarbejde med den Nye Silkevejs\n3 internationale projekter. Og af Obamas»sidste mulighed«: gennem vedtagelse af de amerikansk dominerede frihandelsaftaler TPP og TTIP, alligevel at gennemtvinge reglerne, er der intet blevet tilbage, eftersom begge formænd i det amerikanske Senat og Repræsentanternes Hus, Mitch McConnell og Paul Ryan, af valgtaktiske grunde i mellemtiden har erklæret, at de to lovforslag ikke vil komme på dagsordenen igen i dette år, og at både Hillary Clinton og Donald Trump allerede har sagt, de er modstandere af dem. Og på endnu et område har Obama trukket dårlige kort: Den 9. september, altså umiddelbart før 15-års dagen for angrebene den 11. september 2001, vedtog Repræsentanternes Hus enstemmigt det såkaldte»jasta«-lovforslag, der giver amerikanske borgere ret til at lægge sag an mod Saudi-Arabien på grund af dets rolle i 11. september, hvilket allerede tidligere var blevet enstemmigt vedtaget i Senatet. Hermed befinder Obama sig, som avisen The Hill konstaterede, i det upopulære dilemma, at han, med et veto eller et såkaldt»pocket veto«(dvs. udsættelse i indeværende kongressamling ved ikke at underskrive forslaget) enten vil pådrage sig vrede fra familierne til ofrene for 11. september, og endvidere fra dele af befolkningen, eller også, i tilfælde af en retslig undersøgelse af Saudi-Arabiens rolle, selv at blive genstand for en undersøgelse af, hvorfor han i bedste Bush- og Cheney-tradition selv har mørklagt denne uhyrlige skandale under hele sin embedstid. Og hvilken betydning har så denne ændrede strategiske konstellation, hvor man tilmed kan henregne en lovende udsigt til en aftale om våbenhvile for Syrien, gennem fælles amerikansk og russisk militærindsats, og som netop er blevet aftalt mellem udenrigsministrene Kerry og Lavrov, og som giver håb om en afslutning af krigen i Syrien? Siden Ruslands militære indgriben i Syrien og Kinas og Indiens diplomatiske og økonomiske engagement i Syrien, er der også håb om en økonomisk genopbygning, som en del af opbygningen af den Nye Silkevej i området. Denne dramatisk ændrede, strategiske situation betyder, at der findes fuldstændigt nye politiske muligheder for Tyskland, nemlig gennem et økonomisk samarbejde med Kina og de andre asiatiske lande omkring opbygningen af Sydeuropa, Mellemøsten og Afrika, og hermed vælge den eneste vej, gennem hvilken man både kan løse flygtningekrisen på en human måde, og samtidigt kan udtørre grobunden for terrorismen. Den italienske statsminister Renzi har åbenbart indset tidens tegn, idet han netop har fremlagt disse perspektiver i et interview med den kinesiske Tv-kanal CCTV, nemlig, at Italien, i Marco Polos og Matteo Riccis tradition, bør indgå i et omfattende samarbejde med Kina om den Nye Silkevej, og ikke mindst omkring udviklingen af Afrika. På denne baggrund er udviklingsminister Gerd Müllers tale under Forbundsdagens seneste budgetdebat meget bemærkelsesværdig, hvor han sammenlignede Afrikas\n4 forfærdelige situation med den forarmelse af store dele af befolkningen, der fandt sted under den tidlige kapitalismes fase, og krævede en storstilet Marshallplan for dette kontinent og andre udviklingslande. Dette kan kun lade sig gøre rent praktisk, hvis Tyskland, Italien og de andre europæiske lande, i samarbejde med Kina, Indien, Japan og andre nationer, udbygger den Nye Silkevej til Verdenslandbroen, sådan, som Schiller Instituttet, LaRouche-bevægelsen og (i Tyskland) Bürgerrechtsbewegung Solidarität (BüSo), længe har krævet. Fru Merkel står med håret ned ad nakken, EU befinder sig efter Brexit i en fremskridende opløsningsproces, og i mange europæiske lande får populistiske og ekstremistiske højrepartier øget tilstrømning. Alt dette ville ikke være sket, hvis menneskene kunne se et perspektiv for fremtiden. AfD ville ikke være kommet foran CDU i det nylige valg i Mecklenburg-Vorpommern, hvis fru Merkel havde sagt:»vi kan klare det, sammen med Kina og de asiatiske lande; vi gennemfører en ny Marshallplan ved hjælp af opbygningen af den Nye Silkevej i Mellemøsten og Afrika.«Men vi siger: Vi bør ikke forpasse denne store, historiske chance for at opbygge en virkelig ny og retfærdig, økonomisk verdensorden, sådan, som vi forpassede den store, historiske chance i 1989 (med Berlinmurens fald, -red.). Dengang påtvang Storbritannien, USA og Frankrig os euroen som prisen for tysk genforening. I dag kan selv den dummeste se, at euroen er et mislykket eksperiment, med negative renter, en latterlig vækst på 0,3 % i eurozonen og bankerotte banker i hele Europa. I dag står Storbritannien udenfor, USA er isoleret, og Frankrig er økonomisk set færdigt. Så Tyskland ville altså gøre alle, såvel som sig selv, den største tjeneste ved at erstatte den gamle,»ikke længere bæredygtige model«, som Xi Jinping udtrykte det, med et win-win-perspektivfor alles udvikling. Det er på allerhøjeste tid, at Tyskland varetager sine egne interesser. Der er ingen forældelsesfrist for sandheden. Schiller Institut-konference for 11. september i New York Jeffrey Steinberg, EIR s efterretningsredaktør, havde følgende indlæg på Schiller Instituttets konference for at mindes ofrene for terrorangrebet, den 11. september 2001:\n5 Jeg mener, at det virkelig er vigtigt at holde fast ved ånden i den tale, Helga netop har holdt, for mange af jer har holdt til mange, mange møder, hvor det generelle emne ikke var en samling eller opsummering af gode nyheder. Jeg synes, at alle her i lokalet bør lægge ud med at applaudere jer selv, for de sejre, vi har opnået omkring frigivelsen af de 28 sider, den nu vedtagne JASTA-lov, enstemmigt i begge Kongressens huse, og den kendsgerning, at begge politiske partier ikke kunne komme uden om at sætte genindførelsen af Glass-Steagall på deres partipolitiske platforme, er en hyldest til det vedholdende og ihærdige arbejde, som I alle har været en del af. Så jeg finder det meget passende at applaudere os selv og jer selv for at udføre den form for mirakler, som kun mennesker er i stand til. [applaus] For disse præstationer er i sandhed mirakuløse, men det er den form for mirakler, der kommer som resultat af at tro på, at sandheden tæller, at der ikke er nogen forældelsesfrist for sandheden, og at vi virkelig bor i en demokratisk republik, hvor befolkningens stemme betyder noget. Jeg kan, ud fra et meget detaljeret førstehåndskendskab, som jeg ikke tilnærmelsesvis har tid til at gennemgå i dag, fortælle jer, at grunden til, at de 28 sider blev frigivet den 15. juli, er, at vi kollektivt, med mange, mange andre, med familierne til ofrene for 11. september, med ledende kongresmedlemmer, kunne blive ved med at presse på og tvinge det til at ske. Præsident Obama har ingen som helst planer om at frigive de 28 sider. Men underdønningen af krav om at kende sandheden om dette spørgsmål nåede et punkt, 15 år efter begivenheden, hvor hans nærmeste medarbejdere måtte gå til ham og sige,»disse 28 sider vil, med næb eller med klør, blive offentliggjort«. Det blev ganske klart den 6. juli, hvor kongresmedlemmerne Walter Jones og Stephen Lynch påkaldte Gravel-præcedensen, præcedens med Pentagon-papirerne, og sagde: Det er vores forfatningsmæssige pligt at informere det amerikanske folk om afgørende spørgsmål om den nationale sikkerhed, hvor hemmeligholdelse ikke har noget at gøre. I samme øjeblik, det blev klart, at de var parat til at gå så vidt, gik folk fra Det Hvide Hus til præsidenten og sagde,»dit valg er enkelt. Du bliver enten skurken i denne historie, eller også kan vi forsøge at spinne det, så du bliver helten«, selv om han ikke havde nogen planer om at frigive dem. Han fik at vide,»det vil ske under alle omstændigheder, hvad enten det gøres af den næste præsident, eller Kongressen tager det på sig at offentliggøre det; så du kan lige så godt få lidt kredit for det. Og for resten, så gør vi det netop, som Huset og Senatet pakker sammen og tager på ferie i to måneder, og netop, som de to konventer til nominering af præsidentkandidater står for at finde sted, og al ilten vil blive suget ud af medierne i den næste måneds tid; så vi kan måske ligesom snige os igennem, og folk vil glemme det, og vi vil slippe godt fra at frigive det med mindst muligt bagslag.«\n6 Det er tydeligt, at fremmødet her i dag, og andre begivenheder, der finder sted i denne weekend, gør det klart, at dette ikke bliver tilfældet; det vil ikke ske. Og så, som Helga sagde, så må vi bygge videre på de sejre, vi har etableret. Jeg kan fortælle jer, at uroen i Washington er enorm. Det plejede at være sådan, at lederskab i Kongressen, lederskab i andre institutioner i Washington, bestemtes af, hvem man kender, og hvor godt man»går med på det, for at være med i klubben af de rigtige«. Og dette koncept er dødt. Den kendsgerning, at folk er blevet ekskluderet af det gode selskab Walter Jones har ingen udnævnelser til komiteer! Han burde efter al retfærdighed have været formand for en stor, i det mindste underkomite i House Armed Services Committee; han blev sparket ud af House Financial Services Committee, fordi han introducerede Glass-Steagall. Men folk ved, at der er et nyt, fremvoksende lederskab. Det er åbenlyst, at dette præsidentvalg gør det klart, at personlighed ikke er et kriterie for lederskab [latter], men at vi nu i USA kan gå over til et punkt, hvor vi her i USA kan vinde på basis af ideer og principper. Så vi har fået disse sejre med de 28 sider, med 11. september, og med vedtagelsen af JASTA-loven. Præsident Obama har nu sommerens værste weekend, og det siger en hel del i betragtning af, hvad han netop har været igennem i Asien, især takket være præsident Duterte fra Filippinerne. Han står nu i et dilemma: Vil han nedlægge veto mod JASTA-loven? Og demokrater siger til ham: Hvis du gør det, så vil du alene få skylden for, at Donald Trump bliver valgt til USA s præsident, fordi folk vil hade Demokraterne pga. dine handlinger. Så vi befinder os i en meget interessant tid, og jeg tror, igen, at vi må tage det store billede i betragtning. Hele den bevægelse, der kommer ud af topmøderne, som netop er sluttet i Asien, og i øvrigt vil den samme proces komme her til vores egne græsgange, fra og med tirsdag, her i Manhattan, med åbningen af FN s Generalforsamling: De diskussioner, der fandt sted i Vladivostok, i Hangzhou, vil nu finde sted på Manhattans East Side, og verdensledere, udenrigsministre vil være her, mens det står på, og vi må holde deres fødder i ilden, for at disse ideer virkelig bliver virkeliggjort og gennemført. Vores anden, mindre opgave, for øvrigt, er, at USA fuldt ud må bringes på linje med dette nye paradigme. Og det første skridt er at sikre, at Kongressen handler for at genindføre Glass-Steagall. Vi er nu, som Helga sagde, ved et punkt, hvor\n7 Deutsche Bank synger på sidste vers, og der er faktisk et væddeløb mellem Deutsche Bank og Dope, Inc. s førende bank, HSBC, om, hvem, der først bukker under. Så vi befinder os på randen af en krise, der er langt større end i 2008, større end Lehman Brothers, for Deutsche Bank har den største eksponering til derivater i nogen bank i verden, og alle de store New York-banker er modpart i disse derivattransaktioner; de står til at nedsmelte. Det første skridt er Glass-Steagall. Glass-Steagall løser et stykke af problemet. Den tager grundlæggende set affaldet bort, skraldemændene får travlt i mange måneder på Wall Street! Men det vil bare betyde, at vi er nået frem til det punkt, vor vi genopbygger, og det betyder, at det andet element af det, hr. LaRouche har krævet under hele sin politiske karriere, og har sagt meget skarpt i løbet af de seneste år: genindfør Glass-Steagall, genetabler funktionsdygtige kommercielle banker. Gå tilbage til en lang, stolt tradition, hvor Kongressen plejede at have to budgetter. Den plejede at have et budget for løbende driftsudgifter, og et budget, der var orienteret mod investering, et anlægsbudget. Hvis tiderne var hårde, kunne man altid stramme livremmen ind med 20 eller 30 % af driftsbudgettet; men man skar aldrig ned på anlægsbudgettet, fordi det er fremtiden. Det er de næste generationer: Det er infrastruktur, det er investering i videnskab og teknologi, og det er investering i uddannelse og alle disse ting. Vi må tilbage til disse kerneprincipper. Og jeg mener, at momentum i denne weekend, og hvad der kommer ud af det, er af en sådan styrke, at vi virkelig kan vinde denne kamp i USA. Vi kan ikke løse problemet globalt, fuldt ud, før vi har vundet USA tilbage for disse kerneprincipper, og med baggrund i det, vi har opnået i denne seneste periode, gennem mange, mange års akkumuleret arbejde, så befinder vi os på tærsklen til en sådan form for sejr, og jeg mener, at mindehøjtideligheden i denne weekend, et levende mindesmærke for dem, der mistede livet den 11. september, samt den seneste rapport fra Newsweek, indikerer, at der nu er mennesker, blandt de første, der responderede og andre, der overlevede 11. september, men som lider af invaliderende sygdomme, fordi de var helte i dagene og ugerne og månederne, der fulgte. Så vi har meget arbejde at gøre, men jeg mener, at vi må bære optimismens og tillidens fakkel fremad, og der er ingen tvivl om, at der venter os mange flere mirakler at udføre. Tak. [applaus]\n8 Verden er forandret Alt kan nu ske, men Obama må afsættes Leder fra LaRouchePAC, 12. sept Spektakulære begivenheder fandt sted i Asien i sidste weekend, hvor det overvældende flertal af verdens nationer forenede sig bag et nyt paradigme i verden, centreret omkring programmer for»storstilet udvikling«, ved hjælp af den Nye Silkevej og de nye finansinstitutioner, der er skabt af Kina, BRIKS og andre. Denne samme ånd befandt sig over New York i den forgangne weekend, med Schiller Instituttets»Levende Mindesmærke«for ofrene for terrorangrebene den 11. september, 2001, og for ofrene for den politik for evindelige krige, der siden da er blevet udløst af regeringerne Bush og Obama. Skønheden i Mozarts Rekviem, med deltagelse af flere end 3000 mennesker i de fire Schiller Institut-koncerter i flere bydele i New York City, skabte den samme frihedens ånd som det Nye Paradigme, der skabtes i Asien. Begivenhederne demonstrerer i sandhed Friedrich Schillers indsigt i, at vejen til frihed går gennem skønhed. Men stanken af ondskab og hæslighed hænger stadig over USA, med krigene, der fortsætter, den økonomiske degeneration, der accelererer, narkotika, der kræver hidtil uhørte ofre, og med pessimismen, der er fremherskende især med en valgkampagne, hvor befolkningen foragter begge kandidater, og med god grund. Der er ingen duelig kandidat præcis, fordi det amerikanske borgersamfund har forsømt at fordømme den siddende præsident som den massemorder, han er og som han faktisk er stolt af at være. Men verden er ændret i de seneste dage. Lyndon LaRouche sagde i dag, at absolut hvad som helst er muligt i dette øjeblik med faseskifte i menneskehedens historie. Idet han tager de voksende beviser for Hillary Clintons alvorlige helbredsproblemer i betragtning, sagde LaRouche, at verden må undersøge problemet lidt mere i dybden: Hillarys helbred begyndte at gå ned ad bakke, da hun kapitulerede over for Obama under og efter valget i 2008, hvor hun på tåbelig vis gik med til at tjene som hans udenrigsminister. Det onde, hun gjorde i denne stilling, blev induceret af Obama, dræberen, der lærte at tage drab til sig fra sin morderiske stedfar i\n9 Indonesien. Hendes fejltagelser og fiaskoer kan alle henføres til Obama. Det er Obama, som det drejer sig om. Han ødelagde hende. Hendes karakter ændrede sig. Hun degenererede til at blive et redskab for Obama. Bagved Obama spores skylden tilbage til det britiske monarki, som han elsker og adlyder, samt til dets saudiske skabelse for folkedrab, der tilsammen har skabt menneskehedens nuværende lidelser. Obama må fjernes nu der findes ingen anden mulig løsning. Hillary ville gå ned sammen med ham, og valgprocessen ville blive ændret, med nye kandidater, der måtte udpeges. Ikke praktisk? Revolutioner skabes ikke gennem praktiske (pragmatiske) trin, men gennem kreative opdagelser og nyskabelser i den historiske kurs, som med den Nye Silkevej, og som det skete med Amerikas Grundlæggende Fædre, og som det reflekteres i Franklin Roosevelts og Jack Kennedys livsværk. Der kræves noget nyt og bedre i dag; i modsat fald vil civilisationens kollaps og atomkrig blive resultatet. Alternativet består ikke længere i en idé, der skal kaperes rent intellektuelt, men består i, at denne idé nu er under reel opbygning i Asien, og i de usædvanlige begivenheder i New York City denne forgange weekend. De udviklinger, der vil finde sted i månederne september og oktober, er uforudsigelige, men der vil med sikkerhed finde betydningsfulde, dramatiske ændringer sted. Vi må være forud for udviklingskurven og handle, før kaos sænker sig over os. Der er pustet nyt liv i Kongressen gennem dennes handling imod saudierne, med den enstemmige vedtagelse af JASTA-lovforslaget, som Obama har lovet at nedlægge veto mod men et veto, der kan tilsidesættes. Kongressen må ligeledes tvinges til at handle modigt og hurtigt, med vedtagelse af de Glass/Steagall-lovforslag, der nu er fremsat i begge Kongressens huse, med det formål at lukke Wall Street ned, før dets ukontrollerede kollaps tager nationen og hele verden med sig i faldet. Tiden er nu til optimisme og handling. Foto: Mindeplade opsat på stedet, der skuer over Ground Zero på den anden side Hudsonfloden, og hvor mindesmærket for ofrene for 11. september, det 10 etager høje»tåremonument«, en gave fra Rusland, senere blev rejst (skete 11. september, 2006). Teksten på mindepladen, på engelsk og russisk, lyder:»fra det russiske folk præsident Vladimir Putin. Dette sted vil blive hjemsted for monumentet for kampen mod global terrorisme. Kunstner Zurab Tsereteli.«\n10 New York: Schiller Instituttet i spidsen for Levende Mindesmærke for ofrene for terrorangrebene 11. september Leder fra LaRouchePAC, 11. sept På 15-års dagen for terrorangrebet mod New York City og Washington D.C., intervenerede Schiller Instituttet, stiftet af Lyndon og Helga LaRouche, i fem bydistrikter i New York for at løfte mindedagen for denne tragiske dag til et højere niveau, et»levende mindesmærke«, ved at bruge stor kunst til at opløfte sindet og sjælen hos alle mænd og kvinder, bort fra frygt og tanker om hævn og til tanker om kreativitet og menneskehedens fremtid. Tre fremførelser af den storslåede Rekviemmesse af Amadeus Mozart blev opført i New York City af Schiller Instituttets New York borgerkor, med fuldt orkester, sponsoreret af Fonden for Genoplivelse af Klassisk Kultur, på datoerne 9., 10. og 11., i bydelene Bronx, Manhattan og Brooklyn. En fjerde opførelse vil finde sted mandag aften i Morristown, New Jersey, hjemsted for mange af de familier, der mistede deres kære den 11. september. Invitationen til koncerterne, og til en konference om eftermiddagen den 10. september i Manhattan, sponsoreret af Schiller Instituttet, lød:»denne september måned, hvor De Forenede Nationer åbner, lad da alle, der afskyr vold og krig, droppe deres uoverensstemmelser og komme sammen i højtidelig erkendelse af det, der er menneskeligt i os alle. Lad Wolfgang Amadeus Mozart tale til vore hjerter på musikkens sprog, og til det, Abraham Lincoln kaldte den bedre side af vores natur. Påtrykt invitationen var et billede af»tåremonumentet«, en magtfuld, 10 etager høj skulptur i Bayonne, New Jersey, der skuer over Ground Zero på den anden side af Hudsonfloden. Dedikeret»Til kampen mod terrorisme i hele verden«var monumentet en gave fra Rusland efter 11. september. Ved ceremonien for monumentets afsløring, 11. september 2006, deltog præsident Vladimir Putin, Selve begivenheden den 11. september vil leve videre i historien. Hvert år siden 11. september har det fælles bispesæde i St. Joseph i Brooklyn sponsoreret en march fra Ground Zero, over Brooklynbroen og til deres smukke katedral til en messe til ære for dem, der døde, og for dem, der på anden vis blev berørt. Mange af de hundreder af brandfolk, der gav deres liv for at redde andre som de første\n11 på stedet ved World Trade Center, kom fra Brooklyn. I år inviterede biskoppen, for første gang, Schiller Instituttet til at deltage direkte i selve messen, ved at opføre Rekviem. Den magtfulde og bevægende opførelse blev udsendt live over bispesædets TV-netværk. Slående er det, at, blot få dage før denne historiske begivenhed, fredag, den 9. september, vedtog Repræsentanternes Hus enstemmigt et lovforslag, der har været genstand for en lang kamp, anført af mange af de samme familier til ofre for 11. september, LaRouche-bevægelsen og nogle få, modige kongresmedlemmer Lov om juridisk retsforfølgelse af sponsorer af terrorisme (Justice Against Sponsors of Terrorism Act (JASTA). Denne lov vil nu gøre det muligt for familierne til ofrene for 11. september at lægge sag an mod Saudi-Arabien for dets rolle i angrebet 11. september. Den saudiske kongefamilies finansiering og støtte til 11. september-terroristerne blev offentligt afsløret, da regeringen blev tvunget til at frigive de»28 sider«af Den fælles Kongresundersøgelsesrapport over 11. september, om finansieringen af angrebet, der i 13 år havde været hemmeligstemplet af præsidenterne Bush og Obama, på trods af, at Obama, da han førte valgkamp, havde afgivet løfte til familierne om at frigive dem. Obamas rolle, såvel som Bush, i at støtte terrororganisationerne, der var skabt og finansieret af saudierne, og som havde til formål at opnå regimeskift mod lande, der ansås for at befinde sig uden for amerikansk og britisk kontrol, står nu afsløret. Hans støtte til Wall Streets og City of Londons udplyndring af realøkonomien står ligeledes afsløret, men Kongressen har endnu ikke udvist samme mod mht. det presserede behov for at vedtage den Glass/Steagalllovgivning, der er fremsat i begge Kongressens huse. De verdensforandrende begivenheder i Kina i sidste uge, ved G20-topmødet, skabte kernen i en ny verdensorden, bestående af næsten alle verdens nationer bortset fra USA og Europa, og baseret på udvikling for alle gennem den Ny Silkevejsproces, og et nyt, globalt finanssystem til erstatning for det bankerotte kasinosystem i Vesten. Den inspiration, der kommer fra New York i dag, angiver retningen at mobilisere befolkningen gennem skønhed og fornuft for at bringe Amerika og Europa ind i et samarbejde med Kina, Rusland og menneskehedens fælles mål.\n12 RADIO SCHILLER den 12. september 2016: 15 år efter den 11. september: Schiller Instituttets NYC-kor opfører Mozarts Rekiem ved 4 koncerter Med formand Tom Gillesberg: Vi kan sikre verdensfreden ved at omfavne menneskehedens fælles mål Leder fra LaRouchePAC, 10. sept I anledning af 15-års dagen for terrorangrebene i New York den 11. september, 2001, samledes en stor flok på henved 200 mennesker for at deltage i en konference i St. Bartholomew Kirkens forsamlingshus i midtby Manhattan, i respons til Schiller Instituttets indkaldelse til en konference med titlen,»vi kan sikre verdensfreden ved at omfavne menneskehedens fælles mål«. Deltagerne bestod af medlemmer af det diplomatiske samfund, aktivister fra Lyndon LaRouches Manhattan-projekt, tilhængere fra hele landet nogle havde rejst mere en 1000 miles for at være til stede og mange andre. Velkomsttalen blev holdt af Schiller Instituttets Dennis Speed, der også var mødeleder ved den stærke, tre en halv time lange begivenhed, der opfordrede til at gribe dette historiske vendepunkt og skabe en presserende nødvendig, fundamental ændring i USA s udenrigspolitik. Hovedtalen leveredes af Schiller Instituttets stifter, Helga Zepp-LaRouche, i en 20 minutter lang videofremlæggelse, der var optaget på forhånd. Herefter fulgte Jeffrey Steinberg fra EIR, der opfordrede deltagerne til at applaudere vores bevægelses succes med at organisere tilsyneladende mirakler, som vedtagelsen i går af JASTA-lovforslaget og frigivelsen af de 28 sider i juli måned, og til at mobilisere som bare fanden for at frembringe flere sådanne mirakler, inklusive vedtagelsen af Glass-Steagall.\n13 Tidligere amerikanske justitsminister Ramsey Clark blev dernæst introduceret, til stor applaus, der markerede de forsamledes varme følelser og respekt for ham. Han talte om spørgsmålet om fred og hvordan man skabte den, og refererede til den store chance, som den amerikansk-russiske aftale om en våbenhvile i Syrien, der var blevet annonceret mindre end 24 timer tidligere, tilbød. Dernæst gav senator Richard Black fra Virginia en dybdegående præsentation af»baggrunden for krigen i Syrien«og viste fotos fra sit seneste besøg i Syrien, for at sprænge de mange myter og løgne, der er blevet brugt til at promovere krigen i dette land og i dette område. Efter Black fulgte den Arabiske Republik Syriens permanente repræsentant til FN, ambassadør Bashar al-ja afari, der gav et historisk foredrag om fremkomsten af wahhabismen i det 18. århundrede, og han afslørede meget lidenskabeligt mange af de særlige løgne og operationer, inklusive dem, som massemedierne stod for, og som er blevet kørt mod Syrien frem til i dag. Mødet sluttede med et videobudskab fra kongresmedlem Walter Jones (R-NC), der har spillet en central rolle i frigivelsen af de 28 sider og vedtagelsen af JASTA, så vel som også sponsoreringen af Glass/Steagall-lovforslaget. Jones takkede LaRouche-bevægelsen for dens lederskabsrolle i afsløringen af sandheden for det amerikanske folk. Han lovede, at, når Kongressen igen træder sammen senere i september, vil der komme et fornyet fremstød for tilbundsgående høringer, for at få hele sandheden bag de 28 sider frem. Helga Zepp-LaRouche:»Vi kan sikre verdensfreden ved at omfavne menneskehedens fælles mål«. Hovedtale ved Schiller Instituttets konference i New York, 10. sept. 2016»Og vi må få USA til at opgive geopolitik; vi må få EU, der alligevel er ved at disintegrere efter Brexit, vi må få disse lande til at opgive geopolitik og\n14 mobilisere USA s og Europas befolkning til at tilslutte sig et nyt paradigme, der begynder med den idé, at menneskeheden er forenet, og at folk kan og bør være patrioter, men de bør også samtidig være verdensborgere. Og, som den store digter Friedrich Schiller sagde,»der ligger ingen modsætning i at være en patriot og en verdensborger«. 10. september 2016 Dennis Speed: På vegne af Schiller Instituttet vil jeg gerne byde jer velkommen til dagens konference,»vi kan sikre verdensfreden ved at omfavne menneskehedens fælles mål«. Schiller Instituttet blev stiftet i 1984, og forud for dette, den 27. september 1976, talte en af Schiller Instituttets medstiftere og samarbejdspartnere, nu afdøde Fred Wills, der dengang var Guyanas udenrigsminister, til FN s Generalforsamling som repræsentant for FN s Sikkerhedsråd, for 40 år siden, hvor han fremlagde et af de tidligste udtryk for økonomen og statsmanden Lyndon LaRouches politik for udvikling. LaRouches hustru, Helga, grundlagde Schiller Instituttet i 1984, og vi er alle lykkelige og stolte over at have været tilknyttet disse årtier lange bestræbelser. Vi vil indlede konferencen med et videoindlæg fra Helga LaRouche, stifter og forkvinde for Schiller instituttet: Helga Zepp-LaRouche: God eftermiddag. Kære deltagere på konferencen: Hr. LaRouche og jeg ville selvfølgelig meget have foretrukket at være personligt til stede på jeres konference, men vi overbringer vore hilsener på denne måde, for vi er i øjeblikket i Europa, hvor vi har meget vigtige ting at gøre. Lad mig ikke desto mindre overbringe jer et budskab med meget gode nyheder. For, hvad der stort set er gået upåagtet hen i massemedierne i USA og Europa, så har verden ændret sig i løbet af de seneste dage, og til det bedre. Der har været et par internationale konferencer i Asien. Den første var i Vladivostok med meget prominent deltagelse af præsident Putin, premierminister Abe fra Japan, præsident Park fra Sydkorea; og fokus for mødet var at indgå aftale om meget, meget store, økonomiske projekter og en økonomisk integration af den Eurasiske Økonomiske Union (EAEU) og initiativet for Silkevejen/Bæltet-og-Vejen. Det betyder en enorm udvikling af Fjernøsten og en økonomisk integration af alle disse asiatiske lande for et fredeligt samarbejde. Der var endda drøftelser om en mulig fredstraktat mellem Rusland og Japan, hvilket ikke er sket i 70 år, så dette er meget, meget vigtigt. Men hvad der er endnu vigtigere, så var der G20-topmødet, der netop har fundet sted i Hangzhou, Kina. Se, Kina havde en meget, meget ambitiøs plan for G20-\n15 topmødet. De havde forberedt det intenst i over et år, gennem mange konferencer på ministerplan, og med tænketanke og diverse grupperinger, og planen var at transformere G20 fra at være en alliance af lande, der blot ville tale om kriser, som finanskrisen i 2008, og til at være en alliance af lande, der vil danne en organisation for den globale styrelse, for i fællesskab at tage sig af spørgsmålene omkring denne Jord. Og dette lykkedes de med. I har måske ikke hørt om det i medierne, eller, hvis I har, så er det med en ondskabsfuld drejning, men det, der virkelig skete, er, at Xi Jinping allerede i et møde for erhvervsledere, det såkaldte B20, og også ved det egentlige G20- møde, fremlagde en plan for at sætte innovation i centrum for den globale økonomi; og allervigtigst, at invitere især udviklingslande og fremvoksende lande til fuldt ud at få del i frugterne af videnskab og teknologi, af innovation, med det formål, ikke at forhale disse landes udvikling. Dette har fuldstændig ændret dynamikken i verden, for nu har man en situation, hvor en stor del af Asien og dette fortsattes ved det efterfølgende ASEANtopmøde arbejder sammen for fredeligt samarbejde om et»win-win«-perspektiv, gennem grundlæggende set at vedtage den kinesiske model for økonomi. Alle de af jer, der nogensinde har været i Kina, vil bekræfte, at Kina har undergået den mest utrolige, økonomiske transformation i noget land på denne planet. For 40 eller 45 år siden var Kina, under kulturrevolutionen, fuldstændigt tilbagestående og fattigt, og folk havde det elendigt, og så, med begyndelse i Deng Xiaopings reformer, begyndte Kina at lægge meget vægt på sin egen arbejdsstyrkes intellektuelle udvikling, på innovation, på at foretage syvmileskridt; og der var en lang periode, hvor Kina blot kopierede teknologier fra andre lande; den periode er nu ophørt, og Kina er nu spydspidsen inden for rumteknologi, højhastighedstog, elektronik og inden for diverse andre områder med avanceret videnskab og teknologi. Kina har nu tilbudt resten af verden at blive en del af dette kinesiske, økonomiske mirakel, i et»win-win-samarbejde«gennem udviklingen af initiativet for den Nye Silkevej/Bæltet-og-Vejen, som et globalt udviklingsperspektiv til hele verden. Denne idé har en sådan tiltrækningskraft, at, f.eks. alle ASEAN-landene, på ASEAN-konferencen i kølvandet på G20-mødet, grundlæggende set vedtog den kinesiske dagsorden om at gøre en ende på konflikten over det Sydkinesiske Hav og sagde, at, i fremtiden vil alle territoriale og andre konflikter blive løst gennem forhandling og dialog. Der vil blive samarbejde mht. at bekæmpe spørgsmål, der vedrører sikkerhed, såsom bekæmpelse af terrorisme, og mht. at\n16 udvikle andre midler til hinandens gensidige udvikling. Og derfor er hele denne truende konflikt over det Sydkinesiske Hav faktisk afsluttet. Dette er vidunderligt nyt! Og det demonstrerer, at, hvis man sætter et udviklingsperspektiv»i den andens interesse«på dagsordenen, så er der intet problem på denne planet, der ikke kan løses. Dette betyder, at vi nu, for første gang, har mulighed for virkelig at gå over til et nyt paradigme. Udviklingssektorens, USA s og Europas problemer er selvfølgelig stadig gigantiske, og der har hidtil ikke rigtig været en løsning på den kendsgerning, at banksystemet i øjeblikket er lige så truet, som det var i 2008 med Lehman Brothers kollaps. For eksempel har Deutsche Bank nu de samme omkostninger for CDS, credit default swaps, til sikkerhedsstillelse for derivater, som Lehman Brothers havde i 2008; hvilket betyder, at spekulanter spekulerer, vædder på muligheden for, at Deutsche Bank krakker. Rentepolitikken, nulrenten, negative renter i alle centralbankerne, som har anvendt det, har nu fået en ende. Mulighederne er opbrugt; hvad vil man mere gøre, end have negative renter? Hvor banker og kunder må betale penge for at indsætte deres penge i banken, i stedet for at få renter? Hele politikken med kvantitativ lempelse har i virkeligheden skabt en skjult hyperinflation, og»helikopterpenge«er virkelig vejs ende. Den indsats for at gennemføre Glass-Steagall, der i øjeblikket gøres i USA og Europa, må blive gennemført, og vi må mobilisere Europa og USA til simpelt hen at tilslutte sig dette perspektiv med fælles udvikling. USA må vende tilbage til Franklin D. Roosevelts reformer; Europa må vende tilbage til den politik, der, f.eks., eksisterede med Adenauer og de Gaulle; og så kan alle problemerne blive løst, for den Nye Silkevej skaber ikke alene et perspektiv for økonomisk udvikling, men har også allerede skabt et alternativt banksystem: Asiatisk Infrastruktur-Investeringsbank (AIIB), den Ny Udviklingsbank ( BRIKS-banken ), den Nye Silkevejsfond, den Maritime Silkevejsfond, Shanghai Samarbejdsbanken og mange flere sådanne institutioner, der virkelig applikerer økonomisk politik i traditionen efter [Alexander] Hamilton, ved at have en kreditpolitik i stedet for en pengepolitik. Dette er særdeles gode nyheder. For dette er noget, som hr. LaRouche og hans bevægelse har kæmpet for i over 40 år. Dette er præcis, hvad hr. LaRouche foreslog i 1975 med den Internationale Udviklingsbank. Det var ideen om, at IMF skulle erstattes af en international udviklingsbank, der skulle organisere en overførsel af teknologi til omkring $400 mia. om året, for at overvinde udviklingslandenes underudvikling. Dette blev fuldstændig vedtaget af den Alliancefri Bevægelse i 1976 på den berømte Colombo-konference i Sri Lanka. Dengang led indsatsen for at skabe en\n17 retfærdig, økonomisk verdensorden et enormt tilbageslag: Man fik en destabilisering af de ledere, der have påtaget sig denne sag som deres. For eksempel blev fr. Indira Gandhi destabiliseret; fr. Sirimavo Bandaranaike fra Sri Lanka blev fordrevet fra embedet; den pakistanske premierminister Zulfikar Ali Bhutto blev væltet og sluttelig myrdet. LaRouche-bevægelsen fortsatte imidlertid sin kamp for dette, med ideen om at udvikle de underudviklede lande i verden; for, vi kan ikke bare leve med en sådan uretfærdighed, som vi i øjeblikket ser i Afrika. Hr. LaRouche foreslog således i 1982 det berømte Strategiske Forsvarsinitiativ, der blev vedtaget af præsident Reagan i 1983, og som var officiel amerikansk politik i omkring otte måneder. Kernen i denne politik var præcis samme idé, der lidt senere blev formuleret af hr. LaRouche som supermagternes protokol, og som grundlæggende set var ideen om at nedlægge de militære blokke, opgive NATO, opgive Warszawapagten, og så dernæst, gennem et program med videnskab som drivkraft, udvikle den yderligere produktivitet, bestående i at gennemføre en gigantisk teknologioverførsel til udviklingslandene, med det formål for altid at overvinde deres underudvikling. Hold op med at behandle den Tredje Verden som stedfortræderlande for krige, og få i stedet et fælles udviklingsperspektiv. Dette var naturligvis også ideen, da vi i 1991, med Sovjetunionens kollaps, foreslog den Eurasiske Landbro/Silkevejen, der var ideen om at forbinde industri- og befolkningscentrene i Europa med dem i Asien gennem udviklingskorridorer. Dette førte vi kampagne for i 25 år, hvor vi afholdt hundreder af konferencer. Vi var derfor ekstremt glade, da Xi Jinping i 2013, i Kasakhstan, satte den Nye Silkevej tilbage på dagsordenen. Og det er nu, efter tre år, eksploderet mht. at skabe et helt nyt paradigme for udvikling, for en reel indsats for at overvinde fattigdommen i store dele af verden. Tag for eksempel Afrika: Afrika er i øjeblikket i en forfærdelig forfatning, hvilket er grunden til, at folk i tusindvis drukner i Middelhavet i forsøg på at nå til Europa, eller de dør af tørst i Sahara, når de forsøger at krydse ørkenen. Den tyske udviklingsminister Gerd Müller har netop holdt en lidenskabelig tale i den tyske Forbundsdag, hvor han sagde, at det, der foregår i Afrika og andre udviklingslande, er, at de er ved at blive flået i stykker at noget, som han sammenlignede med tidlige former for kapitalisme, hvor de rige bliver rigere; hvor 10 % ejer og forbruger 90 % af alle ressourcer, og hvor 80 % af alle afrikanere ikke har adgang til elektricitet; og dette har skabt en utålelig\n18 situation. Gerd Müller krævede dernæst en Ny Marshallplan for udvikling i Afrika og andre udviklingslande. Og den rette måde at forfølge dette på er selvfølgelig en forlængelse af den Nye Silkevej ind i Afrika, ind i Mellemøsten, for at genopbygge de krigshærgede lande Afghanistan, Irak, Syrien, Libyen og Yemen, og de tilstødende områder. Dette kan gøres med det samme, og det forudsætter blot, at vi får USA til at opgive den idé, at de må insistere på en unipolær verden, for denne unipolære verden eksisterer ikke længere: Efter G20-topmødet kan alle i hele verden se, at»omdrejningspunkt«asien (doktrinen Asia Pivot), som Obama forsøgte at gennemføre for at udøve amerikansk indflydelse i Sydøstasien og disse områder, ikke fungerede. ASEAN stillede sig på Kinas side. TPP-handelsaftalen, om hvilken Obama i Washington Post sagde, at USA»laver reglerne«for handlen, ikke Kina. Det virkede ikke: Formændene for begge Kongressens huse, Repræsentanternes Hus og Senatet, sagde, at TPP ikke kommer på dagsordenen i år; og de to præsidentkandidater har allerede sagt, at de er imod TPP. Så den er død. Og TTIP, den tilsvarende frihandelsaftale for Europa, er ligeledes allerede erklæret død af den franske regering og den tyske økonomiminister. Så der er i øjeblikket en ny mulighed for at bruge G20-topmødet til at fastsætte et nyt regelsæt for handel, for samarbejde, for et»win-win«-perspektiv mellem landene. Og jeg mener, at, hvis vi på kort sigt kan få USA til at gå med i dette kor af nationer for skønhed, for samarbejde, så kan verden virkelig i løbet af meget kort tid opleve et nyt paradigme. Grunden til, at jeg siger»skønhed«, er den, at gallaaftenen inden åbningen af G20-topmødet var en vidunderlig dialog mellem kulturer, meget lig det, vi forsøger at gøre med rækken af koncerter i denne weekend i anledning af 11. september; denne gallaaften begyndte med meget smukke, kinesiske folkesange; der var en smuk scene fra balletten Svanesøen af Tjajkovskij; og sluttelig kulminerede forestillingen med en meget smuk opførelse af dele af Ode til Glæden, baseret på Friedrich Schillers digt til Ludwig van Beethovens musik. Jeg mener, at det var klogt af den kinesiske regering at vælge Ode til Glæden, hvor teksten på et sted proklamerer,»alle mennesker forbrødres«(»alle Menschen werden Brüder«), som et kulturelt udtryk for denne idé om et»win-win-samarbejde«mellem alle civilisationer. Så mit fundamentale budskab til jer er et budskab om absolut optimisme. Jeg siger ikke, at alle problemer er blevet løst. Vi har stadig eksistentielle problemer; vi har stadig faren for krig; vi har stadig faren for en finansiel nedsmeltning, muligvis i dette efterår. Men alternativet er allerede etableret af en magtfuld gruppe nationer, der tilsammen repræsenterer flertallet af menneskeheden, flere end 4 mia. mennesker.\n19 Og vi må få USA til at opgive geopolitik; vi må få EU, der alligevel er ved at disintegrere efter Brexit, vi må få disse lande til at opgive geopolitik og mobilisere USA s og Europas befolkning til at tilslutte sig et nyt paradigme, der begynder med den idé, at menneskeheden er forenet, og at folk kan og bør være patrioter, men de bør også samtidig være verdensborgere. Og, som den store digter Friedrich Schiller sagde,»der ligger ingen modsætning i at være patriot og verdensborger«. Tiden er virkelig inde til, at vi forstår, at løsningen for menneskeheden kun kan findes på det højeste fornuftsplan, og ikke i en eller anden sideorden eller en eller anden angivelig interesse hos én nation imod en anden nation, eller gruppe af nationer. Jeg føler mig fuldstændig overbevist om, at vi kan foretage dette spring og skabe et nyt paradigme; og alt imens I senere på dagen vil lytte til Mozarts skønne musik (Rekviem), til minde om dem, der døde under angrebet 11. september, mener jeg, at vi kan gengive dem liv og gøre dem udødelige ved at sige, at vi højtideligt vil forpligte os til at bringe USA ind i dette nye paradigme, og så vil deres liv have bidraget til noget udødeligt, og de vil forblive i vort minde for altid. Et nyt paradigme giver nu liv til verden. LaRouchePAC Internationale Webcast, 8. september 2016 Verden har gennemgået en dramatisk ændring i løbet af de seneste par uger. Der har især været flere store, internationale konferencer, der repræsenterer en konsolidering af et nyt paradigme og en ny anskuelse blandt verdens nationer. Disse konferencer var det Østlige Økonomiske Forum i Vladivostok, Rusland; G20- mødet, der sluttede i Hangzhou, Kina; og dernæst de Sydøstasiatiske Nationers (ASEAN) møde med Kina, der fandt sted i Laos. Under alle disse konferencer, under alle disse tre møder, har spørgsmålet drejet sig om at skabe en særlig synsmåde mht. økonomisk udvikling og samarbejde, og ikke om at respondere til kriser, ikke det Sydkinesiske Hav; det har været et\n20 langsigtet syn på, hvad fremtiden bliver. Engelsk udskrift: LaRouchePAC Friday Webcast with Helga Zepp-LaRouche: A New Paradigm is Animating the World The new paradigm animating the world was on full display over the past few weeks, in meetings of the Eastern Economic Forum in Vladivostock, the G20 in Hangzhou, and the ASEAN / China meeting in Laos. While President Obama doddered around with nothing to offer, an increasing portion of the world is adopting policies of economic integration and development, including such science frontiers as the Chinese space program. This paradigm is not new the LaRouches and the LaRouche movement have been organizing for the policies now becoming dominant, for over 40 years. Meanwhile, as the fifteenth anniversary of the 9/11 attacks approaches, a "living memorial" is offered in a series of concerts featuring the participation of the Schiller Institute New York Community Chorus. Jason Ross hosts a discussion with Helga Zepp-LaRouche, a participant in the T20 meeting leading into the G20 summit, and Diane Sare, founding director of the Schiller Institute Chorus, on the changes sweeping the world, and how to inspire the US to join, rather than oppose, this new paradigm. TRANSCRIPT JASON ROSS: Hello! This is Thursday, Sept. 8th, You're watching our weekly LaRouche PAC webcast. This week we're recording the show a day early, because of some events coming up this weekend, which we'll be discussing a little bit later on. I'm Jason Ross, I'm the host today, and I'm going to be joined on the show today by two guests by Helga Zepp-LaRouche, joining us from Germany; and by Diane Sare, joining us from the LaRouche Manhattan Project in the New York area. Over the past few weeks, the world has changed dramatically. In particular, there have been several major international conferences that represent a solidification of a new paradigm and a new outlook among nations in the world. These conferences have been the Eastern Economic Form in Vladivostok, Russia; the G20 meeting, which concluded in Hangzhou, China; and then the Southeast Asian Nations (ASEAN) meeting with China, which has been taking place in Laos. In all three of these conferences, in all three of these meetings, the issue on the table has been creating a specific outlook for economic development and cooperation, not responding to crises, not the South China Sea; it's been a long-term outlook on what will the future be. I'd like to read a few quotes from presentations made at these conferences.\n21 At the B20 meeting, the meeting of business leaders in advance of the G20 meeting in China, President Xi Jinping stated that "People are the foundation of the economy. We have to be oriented to the needs of the people, and raise their living standards and the quality of their lives. We will lift over 57 million people out of poverty, and poverty will be alleviated in all poor counties by This is a solemn promise to the Chinese people. We have lifted over 70% of the Chinese population out of poverty. We will make the pie bigger and we will continue the global fight against poverty." At the G20 conference, which included a very beautiful opening ceremony, featuring the work of Beethoven and Schiller with theode to Joy set to music, and quite a spectacle, the leaders there came to a conclusion in their final communiqué from the conference, which included, "We can no longer rely on fiscal and monetary policy alone to deal with the crisis. We envision an alldimensional, multi-tiered, wide-ranging approach to innovation, which is driven by innovation in science and technology, and goes beyond it, to cover development-philosophy, institutional mechanisms, and business models, so that the benefits of innovation will be shared by all." Meanwhile, at the G20 conference, the most Obama had to say to anybody, was some blubbering about "human rights," and discussion of the Trans-Pacific Partnership (TPP), which has absolutely no chance of possibly being passed through the Congress; it's dead. At the ASEAN meeting, Obama saw what he thought was an opportunity to put on the agenda and make an issue of the South China Sea arbitration ruling that went against China; he wanted to put that on the agenda, make that an issue, and instead, that was not part of the discussion at all. What was instead discussed was economic cooperation, the Maritime Silk Road, the Chinese One Belt, One Road project. And, as a matter of fact, on the Philippines in particular, which had launched the arbitration case against China regarding the South China Sea, the new President of the Philippines, [rodrigo] Duterte, when he was asked about Obama's plans to lecture him on violations of human rights in the Philippines' war on drugs, President Duterte said "I am a President of a sovereign state, and we have long ceased to be a colony. I do not have any master except the Filipino people; nobody but nobody. You must be respectful. Do not just throw questions. Putang ina," which which translates to "son of a whore") "I will swear at you in that forum," he said to Obama. "I do not want to pick a quarrel with Obama, but I don't kneel down to anybody, except the Filipino people."\nKina engagerer FN-institutioner i Bæltet-og-Vejen, alt imens Obama forsøger at fremprovokere en krig med Rusland\nKina engagerer FN-institutioner i Bæltet-og-Vejen, alt imens Obama forsøger at fremprovokere en krig med Rusland Leder fra LaRouchePAC, 20. sept., 2016 På sidelinjen af FN 's Generalforsamling underskrev\nRADIO SCHILLER 19. september 2016: Vestens koalition bomber Syriens hær; en fejl? Obama går efter at ødelægge amerikansk-russisk aftale om Syrien\nRADIO SCHILLER 19. september 2016: Vestens koalition bomber Syriens hær; en fejl? Med formand Tom Gillesberg: Obama går efter at ødelægge amerikansk-russisk aftale om Syrien 17. sept. 2016 Endnu før de\nVi vil indlede konferencen med et videoindlæg fra Helga LaRouche, stifter og forkvinde for Schiller instituttet:\nHelga Zepp-LaRouche:»Vi kan sikre verdensfreden ved at omfavne menneskehedens fælles mål«. Hovedtale ved Schiller Instituttets konference i New York, 10. sept. 2016»Og vi må få USA til at opgive geopolitik;\nNYT PARTI I TYSKLAND: AfD-partiet Gammel vin på nye lædersække? Hovedartikel del I III af Helga Zepp-LaRouche\nNYT PARTI I TYSKLAND: AfD-partiet Gammel vin på nye lædersække? Hovedartikel del I III af Helga Zepp-LaRouche Flodbølgen af flygtninge, der kommer ind i Europa fra Mellemøsten og Afrika som et resultat\nVestens død er nu åbenlys; men en fuld økonomisk og social genopbygning, FDR-stil, er nu mulig\nVestens død er nu åbenlys; men en fuld økonomisk og social genopbygning, FDR-stil, er nu mulig Leder fra LaRouchePAC, 22. sept. 2016 Prøv engang at tage et overblik fra oven over tilstanden i USA. Hvad


Viasui Hotel er en 3-stjernet ejendom i hjertet af Buenos Aires.\nBeliggende i Recoleta distrikt for Buenos Aires, omkring 15 minutters gang fra Catedral Metropolitana. Ejendommen ligger inden for 2 km fra byens centrum.\nHotellet tilbyder 58 værelser. De har alle en minibar, aircondition, en værdiboks, tv og et køleskab. De omfatter badeværelser med et badekar, en hårtørrer og et bidet.\nBeboere kan spise morgenmad i på restauranten. Der er en restaurant, der serverer internationale retter på stedet. Tilbyder en række retter, er Muffy's Vegertariana og La Estancia kun omkring 250 meter væk.\nForretningsrejsende kan gøre brug af et business-center, et mødelokale og banketfaciliteter tilbudt på stedet.


islamofobi - budahazy\nOpfinde 'The Other'\nFrygt og afsky\n'' Islamofobi 'er et udtryk, der bruges til' Intens modvilje eller fordomme mod islam eller muslimer, især som en politisk styrke '. Næsten alle islamofober er det også fremmedhad , der har en generel modvilje mod udlændinge. Undertiden bruges imidlertid udtrykket 'islamofobi' som en snarl ord at afvise gyldig kritik af islamiske doktriner og ideologier.\nIfølgeOxford engelsk ordbog, den første kendte brug af udtrykket opstod i 1920'erne, skønt det er kommet hyppigere i brug siden 1997-udgivelsen afIslamophobia: En udfordring for os alleaf Runnymede Trust, og endnu mere så at beskrive tilbageslag mod muslimer efter terrorist angreb.\nto Karakteristika for islamofobi\n2.1 Islamofobi som fremmedhad eller nativisme\n2.2 Pseudo-historisk islamofobi\n2.4 Eksempler på islamofobi\n3 Misbrug af udtrykket\n3.1 Kritik af islam vs. islamofobi\nPå ydersiden kan man skelne mellem islamofobi og racisme - Islam er en religion, ikke en race, og er almindeligvis praktiseret blandt mange etniske grupper. Dog kan racismebrændstofIslamofobi, da den snævre vestlige opfattelse af islam ofte forbinder religionen næsten udelukkende med Arabisk etnicitet og med Mellemøstlig kultur ('brune mennesker i turbaner'). Islam er en samling ideer og overbevisninger, og som alle religioner bør den kritiseres af rationelle mennesker. Når modvilje mod islam tager form af tankeløst irrationelt had baseret på kulturelle stereotyper, bliver det imidlertid islamofobi og har mangeparallellermed racisme. For eksempel målretter islamofober ofte Sikher fordi sikher ligner almindelige forestillinger om, hvordan muslimer 'ser ud', på trods af den spænding, der har eksisteret i mange år mellem sikher og muslimer, og på trods af Sikhisme og islam er separate religioner.\nNogle, der protesterer over, at de ikke kan være racistiske, fordi de kun hiver og besætter en religion, gør det for højt: 'Jeg havde ikke racistiske forhold til den religion', som Nesrine Malik udtrykker det.\nRacisme er adfærd, ikke en informeret akademisk position. Jeg tvivler på, at enhver, der misbruger muslimer på gaden, eller ødelægger en moske eller snapper et slør af en kvindes ansigt, har holdt pause for at undersøge deres forudsætning på forhånd. Argumentet om, at islam ikke er en race, er en politimand. Det er på tide, at vi undlader det en gang for alle, fordi det forhindrer os i at identificere handlinger, der motiveres af had til, hvad de virkelig er. Islam er måske ikke et løb, men det er næsten helt sikkert racistisk at bruge det som et figenblad til din utænkelige fordomme.\n—Nesrine Malik, forfatter og kommentator for The Guardian\nI 2016 præsenterede den europæiske islamofobi-rapport (EIR) den 'europæiske islamofobi-rapport 2015' i Europa-Parlamentet. Rapporten analyserede 'tendenser i spredning af islamofobi' i 25 europæiske stater i 2015. EIR definerer islamofobi som anti-muslimsk racisme. Selvom ikke enhver kritik af muslimer eller islam nødvendigvis er islamofob, er anti-muslimske følelser, der udtrykkes gennem den dominerende gruppe, syndebukkere og ekskludere muslimer for magtens skyld.\nMed fremkomsten af Donald Trump , vigtigheden af at udråbe islamofobi bliver endnu vigtigere. Raed Jarrar, en irakiskfødt aktivist, der arbejder med American Friends Service Committee, siger:\n... mange muslimske amerikanere, inklusive mig selv, har hørt disse følelser i de sidste par år, men nu bliver disse begreber og ideer og had mod muslimer langt mere almindelige, end det plejede at være tidligere. Og det faktum, at Donald Trump kan skille sig ud der og bash muslimer og opfordre til at forbyde muslimer at komme fra landet, indikerer et nyt - at vi har krydset en ny tærskel med islamofobi. Jeg tror ikke, det er islamofobi mere. Det er ikke frygt for muslimer. Det hader aktivt muslimer. Det forsøger aktivt at holde dem uden for landet eller aktivt forsøger at diskriminere dem, når de er inde i USA.\nKarakteristika for islamofobi\nEt 'Bomb Mekka'-tema kookmobile .\nI 1996 oprettede Runnymede Trust Kommissionen for britiske muslimer og islamofobi som formand for Gordon Conway, vicekansler for University of Sussex. Kommissionens rapport,Islamophobia: En udfordring for os alle, blev offentliggjort i november 1997 af indenrigsminister Jack Straw. I Runnymede-rapporten blev islamofobi generelt defineret som 'et perspektiv eller et verdensbillede, der involverer en ubegrundet frygt og modvilje mod muslimer, hvilket resulterer i udstødelsespraksis og diskrimination.' Det skal bemærkes, at dette ikke er den almindelige engelske betydning af 'islamofobi' i Storbritannien, der er 'modvilje mod eller fordomme mod islam eller muslimer, især som en politisk styrke.'\nI detaljer definerer The Runnymede Trust islamofobi som følgende egenskaber:\nIslam ses som en monolitisk blok, statisk og ikke reagerer på ændringer.\nIslamisk kultur ses som adskilt og ' Andet . ' Det har ikke værdier til fælles med andre kulturer, påvirkes ikke af dem og påvirker dem ikke.\nIslamisk ideologi ses som ringere end Vest . Det ses som barbarisk, irrationelt, primitivt og sexistisk .\nMuslimer ses som voldelige, aggressive, truende, støtter terrorisme og engageret i et sammenstød mellem civilisationer .\nIslam ses som en politisk ideologi , brugt til politisk eller militær fordel.\nKritik fra Vesten af islam afvises med det samme.\nFjendtlighed over for islam bruges til at retfærdiggøre diskriminerende praksis over for muslimer og udelukkelse af muslimer fra det almindelige samfund.\nAnti-muslimsk afsky betragtes som naturlig og normal.\nDet største projekt, der overvåger islamofobi, blev gennemført efter 11. september af EU-vagthund, Det Europæiske Overvågningscenter for Racisme og Fremmedhad (EUMC). Deres rapport fra maj 2002 'Resumérapport om islamofobi i EU efter 11. september 2001', skrevet af Chris Allen og Jorgen S. Nielsen fra University of Birmingham, var baseret på 75 rapporter - 15 fra hvert EU-medlemsland. Rapporten fremhævede den regelmæssighed, hvormed almindelige muslimer blev mål for voldelige og undertiden voldelige gengældelsesangreb efter 11. september. På trods af lokale forskelle inden for hvert medlemsland var gentagelsen af angreb på genkendelige og synlige træk fra islam og muslimer rapportens mest betydningsfulde fund. Hændelser bestod af verbalt misbrug, skylden på alle muslimer for terrorisme, fjernelse af kvindes hijabs med magt, spytte på muslimer, kalde børn 'Osama' og tilfældige overfald. Et antal muslimer blev indlagt på hospitalet og i et tilfælde lammet. Rapporten diskuterede også skildringen af muslimer i medierne. Iboende negativitet, stereotype billeder, fantastiske repræsentationer og overdrevne karikaturer blev alle identificeret. Rapporten konkluderede, at 'en større modtagelighed over for antimuslimske og andre fremmedhadede ideer og følelser har og kan godt fortsætte med at blive mere tolereret.'\nEUMC har siden frigivet en række publikationer relateret til islamofobi, herunder Kampen mod antisemitisme og islamofobi: At bringe samfund sammen (European Round Tables Meetings) (2003) og muslimer i Den Europæiske Union: Diskrimination og islamofobi (2006).\nIslamafobi kan også forekomme i følgende former (ikke fra Runnymede Trust):\nIslamofobi som fremmedhad eller nativisme\nMuslimske indvandrere til 'kristne lande' i Vesten betragtes som en del af et meget større plot af den 'muslimske verden' for at erobre resten af verden eller i det mindste Vesten.\nMuslimske indvandrere som helhed ses som uvillige til at blive en del af deres værtslands kultur og samfund.\nAt modsætte sig en sådan indvandring af ovenstående grunde, altså at nægte folk ret til at indvandre på grund af deres politiske synspunkter.\nDeportere dem af ovenstående årsager.\nFabrikere tidligere forbrydelser mod menneskeheden, som muslimer i fabrikationen begik mod ikke-muslimer, som i Anders Behring Breivik manifest, når han hævder, at der var angreb på muslimske albanere på kristne lande.\nPåstand om, at det var bosnierne, der forsøgte folkedrab og erobring mod serberne og kroaterne (det var omvendt), som Breivik også gør.\nNægtelse eller minimering af omfanget af Srebrenica-massakren.\nPåstår det Jefferson foragtede muslimer under Barbary Wars eller et andet appel til myndighed det er ikke engang sandt.\nOverdriver groft antallet af muslimer, der er terrorister eller hader Vesten.\nModsætter sig religionsfrihed for muslimer.\nFaktiske angreb på vold mod mennesker for at være muslimer eller ligner de måske er muslimer.\nGodkendelse af etnisk profilering af muslimer på grund af, at de let er tilbøjelige til radikalisering og / eller vold.\nRetfærdiggørelse af islamofobi ved at fremstille muslimske kvinder som stemmeløse og udsatte, noget som egentlige muslimske kvinder ikke kan lide.\nEksempler på islamofobi\nDen 15. september 2001 en sikh mand (sikher er kendt for at bære særprægede skæg og turbaner, og også forikke at være muslimer) blev myrdet på en tankstation i Mesa, Arizona , 'som hævn for angrebene den 11. september.' Hans morder, Frank Silva Roque, blev dømt og i første omgang dømt til døden, men dette blev omgjort til livstid i fængsel uden mulighed for prøveløsladelse ved Arizona højesteret.\nI et februar 2002 interview medLA Times, John Ashcroft sagde 'Islam er en religion, hvor Gud kræver, at du sender din søn til at dø for ham. Kristendommen er en tro, hvor Gud sender sin søn til at dø for dig. ' Medmindre dit navn er Abraham ( Bare for sjov !) eller Jefta ( for realz )\nI november 2006, Jerry Klein, en Washington DC -areal radio talkshow vært foreslået, i parodi på islamofobe synspunkter , at 'identificere markører ... Jeg tænker enten, at det skal være et armbånd, et halvmåne-armbånd, eller det skal være en halvmåne-tatovering ... Hvis det betyder, at vi er nødt til at afrunde dem op og lave en tatovering et sted, hvor alle ved, hvor de skal finde den, så er det, hvad vi bliver nødt til at gøre. ' Selvom nogle opkaldere mente, at Klein var 'fra sin rocker' for at antyde en sådan ting, troede andre, der ringede op, at Klein havde detikke gået langt nokog foreslog, at muslimer skulle placeres i koncentrationslejre eller deporteret en masse. Klein afslørede parodien ved afslutningen af sit show og tugtede dem, der havde kaldt ind for at støtte det, der i det væsentlige udgjorde en ny Holocaust mod muslimer. Og så, i 2015, blev det en del af platformen for en af de største republikanske kandidater, Donald Trump .\nNår en muslim ved navn Keith Ellison blev valgt til det amerikanske Repræsentanternes Hus, hanspatriotismeblev afhørt på baggrund af hansreligion. Der var endda opfordringer til lovgivning, der skulle tvinge ham til at svare på embedet i en bibel, på trods af det faktumingen kongresmedlem aflægger den egentlige ed på nogen bog. Som de fleste kongresmedlemmer havde han senere en privat ceremoni, hvor han gentog eden på en religiøs tekst og tog den på en kopi af Avis ejet af Thomas Jefferson .\n2010 Halal suppe kontrovers brød ud, da Campbell introducerede en række dåse supper, der mødtes med halal diætbegrænsninger. Hysteriet gik så langt som 'Dine børn spiser muligvis halal mad uden at du engang er klar over det!' Som om at spise noget, der overholder halalrestriktionerne, ville gøre dig til muslim?\nEfter i Boston, Massachusetts, hyppigt Fox News talende hoved Erik Rush tweetede, at muslimer er onde, og at den åbenlyse ting at gøre var Dræb dem alle . Dette blev sendt ud på trods af, at ingen grupper - islamist eller anden - havde taget ansvaret for bombningerne på det tidspunkt.\nI 2012, 2013 og 2014 dræber ekstremistiske buddhister i Burma muslimer for at være muslimer af titusinder og hundreder og fortrænger muslimer med titusinder. Noget af volden er forbundet med .\nI august 2015 offentliggjorde Texas landbrugskommissær Sid Miller en grafik på Facebook, der opfordrede til at kaste atombomber over muslimske lande.\nI 2014 fandt FN, at 60 millioner mennesker var fordrevet og søgte flygtningestatus eller på anden måde flygtede, idet den syriske borgerkrig var den største driver. Flygtninge, mange eller de fleste af dem muslimer, nægtes asyl i andre lande på et hidtil uset niveau, siden jøder blev afvist under anden verdenskrig. En stor del af årsagen er den anti-muslimske animus, der er udbredt i Europa.\nObama beskyldes ofte for at være muslim, som om det på en eller anden måde ville gøre ham mindre egnet til at være præsident.\n'Islam er en satanisk mordskult, ikke en' religion ', twitrede Travis County, Texas GOP den 21. september 2015. Tweeten blev slettet efter medieopmærksomhed.\nEn Indiana University-studerende blev arresteret for påstået at have smækket en muslimsk kvindes hoved i et cafébord og forsøgt at rive hovedtørklædet af, mens han råbte 'hvid magt' og 'dræb dem alle'.\nEn vred Minnesota-kvinde smadrede et ølkrus over ansigtet på en muslimsk kvinde i Minnesota, der var iført en hijab og talte swahili i en Applebees restaurant.\nI november 2015 i kølvandet på Daesh terrorangreb i Paris, USA Kongres vedtaget et lovforslag for at begrænse evnen til Syrisk krigsflygtninge, der skal beskyttes i USA, uanset at flygtningene selv flygter fra Daesh. Derudover erklærede 30 statsguvernører, at de ikke vil acceptere flygtningene i deres stater.\nI december 2015 var hadforbrydelser mod muslimer som brandstiftelse, overfald og skydning tredoblet i den sidste måned. En Connecticut-mand blev arresteret for at skyde på en moske efter endeløse Facebook-indlæg, der sagde sådanne rimelige ting som 'Dræb alle muslimer.'\nI 2015 råbte en mand på et rådhusmøde 'Enhver muslim er en terrorist' til en muslimsk mand, der viste planer for en ny moske på land, som han allerede hævdede ejerskab for. Mindst tre medlemmer af publikum jublede over den anti-muslimske mand.\nJan Morgan, en NRA-advokat, der forbød muslimer fra sit pistolområde, ejer også et websted kaldet 'JanMorganMedia'. I en artikel henviser hun til islam som en terrorkult, der planlægger verdenssamfund og siger, at alle muslimer ønsker at ødelægge Amerika.\nAnti-muslimsk hjemmeside Bare nøgen islam advarer mod at skabe venskab med muslimer.\nEn tidligere Laval University / University Laval-studerende Alexandre Bissonnette målrettet voldeligt det Islamiske Kulturcenter i Quebec City (fransk: Centre Culturel Islamique de Québec) i Quebec City, Quebec, Canada dræbte 6 mennesker og sårede 19 flere.\nWales-fødte Darren Osborne ville køre sin varevogn ind i Finsbury Park-moskeen i Finsbury Park, London, Storbritannien, hvilket resulterede i, at 1 person var død og 9 andre blev såret.\nEn pseudoklerik Imam Tawhidi fra Australien fortalte for forbud mod muslimsk indvandring, nedlukning af islamiske skoler og forbud mod religiøse bøger.\nEn 28-årig selvbeskrevet 'etnonationalistisk, øko-fascistisk' Kebab-fjernelse '' racistisk 'Australien-fødte Brenton Harrison Tarrant begik to på hinanden følgende terrorangreb på Al Noor Mosque og Linwood Islamic Center i Christchurch, New Zealand dræbte 51 mennesker og såret 50 flere efter selvudgivelse af et manifest med titlen Den store erstatning opkaldt efter en højreekstremistisk teori fra Frankrig med samme navn og livestreamede skyderiet i 17 minutter på Facebook i hvad der til sidst ville blive New Zealands dødbringende terrorangreb / skyderier, det dødbringende angreb mod muslimer i Vesten, den første store masseskydning af 2019, og den mest alvorlige hvide nationalistiske-supremacist / neo-nazistiske skydning på et ikke-kristent sted for tilbedelse.\nFremgangen og kampen mod ISIS Omkring det amerikanske valg i 2016 førte til en dramatisk stigning i islamofobi, der fortjener sin egen sektion. Khaled A Beydoun, assisterende professor i jura, skriver:\nMens 60 procent af de republikanske vælgere støtter Trumps muslimske forbud, er dette antal formodentlig højere for Trumps tilhængere. Femoghalvfjerds procent af South Carolina-vælgerne, hvor Trump vandt let, støtter forbuddet. Støtten til forbuddet var endnu højere i Alabama og Arkansas med 78 procent, hvor Trump vandt med henholdsvis ca. 22 procent og tre procent.\nI 2015 og 2016 er islamofobe angreb mod amerikanske muslimer steget til deres højeste niveauer siden kølvandet på 9/11. Hundredvis af angreb såsom brandstiftelse på moskeer, overfald, skydning og trusler om vold er dokumenteret. Nye data fra forskere ved California State University, San Bernardino, viste, at hadforbrydelser mod amerikanske muslimer steg med 78 procent i løbet af 2015. Angrebene på dem, der opfattes som arabere, steg endnu skarpere, hvilket beviser, at islamofobi fortsat har en racistisk karakter. Faktisk syntes hyppigheden af anti-muslimsk vold, ofte mod ofre iført traditionel muslimsk dragt eller betragtet som Mellemøsten, at være steget straks efter nogle af Mr. Trump's mest brændende kommentarer.\nStigningen i rapporter om tilsyneladende hadforbrydelser har bekymret embedsmænd fra justitsministeriet.\n'Vi så det efter 9/11, og vi ser fortsat en stigning i beskyldninger om hadrelaterede hændelser i dag efter de tragiske begivenheder i det forløbne år,' sagde Vanita Gupta, der leder justisdepartementets borgerrettighedsafdeling. 'Vi ser kriminelle trusler mod moskeer; chikane i skolerne og rapporter om vold rettet mod muslimske amerikanere, sikher, folk af arabisk eller sydasiatisk afstamning og mennesker, der opfattes som medlemmer af disse grupper, 'sagde fru Gupta.\nJustitsministeriet er flyttet for at henlede offentlighedens opmærksomhed på problemet og marskalressourcer for at bekæmpe det som en del af en bredere indsats mod religiøs diskrimination. En række eksperter i hadforbrydelser sagde, at de var bekymrede over, at Mr. Trumps vitriol muligvis har legitimeret truende eller endog voldelig adfærd fra en lille kant af hans tilhængere.\nMisbrug af udtrykket\nDette er meget presserende, mine damer og herrer, jeg beder jer: modstå det, mens du stadig kan, og inden retten til at klage er taget fra dig, hvilket vil være den næste ting. Du får at vide, at du ikke kan klage - fordi du er islamofob. Udtrykket introduceres allerede i kulturen, som om det er en beskyldning for eksempelvis had til race eller fordybelse, hvorimod det kun er indvendingen mod forkyndelserne af en meget ekstrem og absolutistisk religion.\nIslamofobi er en kontroversiel betegnelse af en række årsager. Trods implikationen af udtrykket er de anklagede for islamofobi faktisk ikke bange for islam, men i stedet er de meget kritiske over for det (skønt man kunne argumentere for, at mange islamofobe mennesker er irrationelt bange for muslimer, der bringer terrorisme til deres nabolag). På trods af at det måske ikke er en egentlig fobi, er det beslægtet med begrebet homofobi .\nKontroversiel Nye ateister , såsom Sam Harris og Bill Maher har tilsluttet sig Andrew Cummins 'beskrivelse af islamofobi som 'et ord skabt af fascister og brugt af feje til at manipulere idioter.', som Harris og Maher forkert tilskrev Hitchens.\nOm islamofobi skriver Harris:\nDet er overflødigt at sige, at der er mennesker, der hader arabere, somaliere og andre indvandrere fra overvejende muslimske samfund af racistiske grunde. Men hvis du ikke kan skelne mellem den slags blinde afsky fra et had og bekymring for farligt, splittende og irrationeltideer- som en tro på martyrium eller en forestilling om mandlig 'ære', der medfører den virtuelle slaveri af kvinder og piger - gør du virkelig skade for vores offentlige samtale. Alt, hvad jeg nogensinde har sagt om islam, henviser til indholdet og konsekvenserne af denslære. Og igen har jeg altid understreget, at dets primære ofre er uskyldige muslimer - især kvinder og piger. Der er ikke sådan noget som 'islamofobi.' Dette er et udtryk for propaganda designet til at beskytte islam mod sekularismens kræfter ved at samle al kritik af det med racisme og fremmedhad. Og det gør sit job, fordi folk som dig er blevet taget op af det.\n- Sam Harris , i et brev til Glenn Greenwald\nStephane 'Charb' Charbonnier , en af tegnerne myrdet af jihadister i Charlie hebdo terrorangreb, angreb begrebet islamofobi i en posthumt offentliggjort artikel. Ifølge Charb er de fleste højreorienterede islamofober faktisk bare racister. Ved at kalde deres racisme islamofobi får disse mennesker en intellektuel finer, som de ikke fortjener. 'Hvis en dag alle muslimer i Frankrig konverterede til katolicisme ... ville disse udlændinge eller franskmænd af udenlandsk oprindelse stadig ses som ansvarlige for alle sygdomme.'\nStephen Schwartz, en amerikansk forfatter og kritiker af Wahhabisme , har udtalt, at selv om anklagen for islamofobi undertiden rettes mod en modstander, er det stadig et reelt fænomen, som han definerer som:\nAt angribe hele islams religion som et problem for verden;\nFordømmer al islam og dens historie som ekstremistisk ;\nAt benægte den aktive eksistens i en moderne verden af en moderat Muslimsk flertal;\nInsisterer på, at muslimer tiltræder kravene fra ikke-muslimer (baseret på uvidenhed og arrogance) om forskellige teologiske ændringer i deres religion;\nBehandling af alle konflikter, der involverer muslimer (herunder f.eks Bosnien-Hercegovina for to årtier siden) som muslimernes skyld;\nTilskyndelse til krig mod islam som helhed.\nPå et symposium i 2009 om 'islamofobi og religiøs diskrimination', Robin Richardson, en tidligere direktør for Runnymede Trust og redaktør forIslamofobi: en udfordring for os allesagde, at 'ulemperne ved udtrykket islamofobi er betydelige'. Ikke desto mindre argumenterede han for, at udtrykket er kommet for at blive, og at det er vigtigt at definere det præcist i stedet for helt at opgive det.\nHemant Mehta afVenlig ateistblog chimes ind med et lignende perspektiv på vigtigheden af definition for, at udtrykket fungerer:\n'Islamophobia' er blevet brugt forkertmod kritikerneaf troen. Endnu værre, det lukker alle samtaler. Hvis du er Sam Harris, og du er blevet beskyldt for at være islamofob og sagde 'Nej, det er jeg ikke!' overbeviser ikke nogen. Hvis du er kunstneren hos Charlie hebdo og du er blevet kaldt islamofob og sagde, at du kun er detsatiriserendeheller ikke religion og dårlige ideer. Derfor er vi nødt til at stoppe med at bruge 'jeg'-ordet. Ikke fordi det i sig selv er forkert, men fordi det har en anden betydning for forskellige mennesker.\nKritik af islam vs. islamofobi\nDer er forskel pådårlige ideerogde mennesker, der holderdårlige ideer. Og vi skal alle have lov til at rive dårlige ideer fra hinanden - det betyder ikke, at vi angriber personenat havedem. Mennesker samle 'kritik af islam' med 'fordømmelse mod muslimer' . Islam fortjener at blive kritiseret. Ligesom Kristendom gør, ligesom Scientologi gør. Religion og dogme erfuldaf dårlige ideer. Det betyder ikke, at jeg vil have muslimer behandlet dårligt, jeg mener - jeg modsætter sig forskelsbehandling mod muslimer!\n- Hemant Mehta ,Den ateistiske stemme\nI en radiodiskussion om offentlig radio mellem Reza Aslan og Sam Harris foreslog Harris, at islam er forskellig fra mange andre religioner på dette tidspunkt i sin historie på grund af dens doktriner og resultaterne af dem, og Reza Aslan beskyldte ham for at være en storhed for at behandle islam som et særligt tilfælde. Nye ateister som Richard Dawkins og Sam Harris, der er meget kritisk over for alle religioner, anklages ofte for overdådighed og islamofobi. Dog Harrisharforsvarede profilering af muslimer og 'enhver, der ligner, at han eller hun kunne tænkes at være muslim' i sikkerhedssammenhænge, skønt han selv er blevet beskyldt for at formulere 'farlig' og 'splittende' overbevisning af religionister og deres forsvarere. På samme måde har Dawkins en meget lang og kontroversiel historie når det kommer til hans meninger om islamisk kultur. I et interview med Bill Maher sagde han:\nDawkins: 'Åh, det er deres kultur, du skal respektere den.'\nMaher: 'Det er rigtigt! Det er hvad de siger. Det er bare sindssygt. '\nDawkins: '' Liberal over alt andet, men så denne ene undtagelse , 'Det er deres kultur.' Nå, helvede med deres kultur. '\nDawkins beskyldte også Ahmed Mohammed for at være sammenlignelig med en ISIS-børnesoldat, som alle giver en vis tro på forslaget om, at deres særlige søgen efter at forhindre folk i at bruge ordet 'islamofobi' i enhver sammenhæng har skjulte motiver.\nPZ Myers har snarere indsigtsfuldt antydet, at Dawkins 'og Maher's team-up er' en kombination for at få det værste ud i begge '.\nUnder alle omstændigheder, mens der er legitime tilfælde af fordømmelse over for muslimer, kan udtrykket 'islamofobi' bruges til at nedsætte gyldig kritik af islam og den kultur, der opstår på grund af at følge islam- og sharialoven til dens bogstavelige formulering. Stephen Fry har set det anvendes mod ham for refleksivt på Twitter. AT FALDE aktivisten Imraan Siddiqi har grundlagt et sted - Hatehurts - dedikeret til at 'spore islamofobi og de samfund, der er berørt af det.'\nNoteret Marxistisk filosof Slavoj Žižek er også kommet ud mod sammenblanding af kritik af islam med islamofobi og nægter at acceptere (citat): 'forbud mod enhver kritik af islam som et tilfælde af' islamofobi ''.\nMuslimske kvinder er entydigt sårbare over for sexisme og islamofobi, og den efterfølgende benægtelse fra islamofober om, at kritik mod dem er sexistisk eller islamofob. Muslimske kvinder er synlige mål for chikane, når de bærer tørklæder og ofte også udsættes for negative stereotyper og tvunget til at reagere på misforståelser om, at de er undertrykt og tavs af deres religion. Islamofoberne foregiver, at de 'befri' kvinder ved at gå ind for forbud mod tørklæder eller 'burkinis'.\nDonald Trump forstærkede disse stereotyper, da han hævdede, at Ghazala Khan, en muslimsk amerikansk mor til en dræbt amerikansk soldat, ikke havde fået lov til at tale på grund af islamiske doktriner. Ghazala præciserede, at hun ikke talte, fordi hun havde 'smerter' over sin søns død. Muslimske amerikanske kvinder fordømte Trumps kommentar på sociale medier ved hjælp af hashtagget #CanYouHearUsNow.\nrepublikanske synspunkter om skattereform\nEn kønsforskel i synspunkter på Hillary Clinton, selv blandt hendes tilhængere\nBiden-tilhængere i stater, hvor det er sværest at stemme via post, er mest bekymrede for at stemme i efteråret\nPew Internet rundt på nettet\nFør Soleimanis død var bekymring over Iran faldet i mange lande - herunder USA


⇒ Køb Blomster Til Solrig Altan » Fri fragt\nHjemBlomster Til Solrig Altan\nEn masse internet forhandlere foreslår i øjeblikket diverse forskellige leveringsformer. En af dem der er mest populær er for øjeblikket at få sendt til en pakkeshop, fordi du dermed nemt kan hente din nyindkøbte vare når der er tid til det. Fragtmuligheden er altså meget overkommelig, og typisk også den mest letkøbte leveringsmodel ved køb af Blomster Til Solrig Altan.\nDu kunne også planlægge at bestille varerne til levering hjem til din privatadresse eller til når du er på job. Løsningen bliver i mange tilfælde en kende dyrere, men omvendt ret smertefri. Den mest letkøbte løsning kan ikke benægtes at være selv at hente ordren, men den mulighed beroer på at du har bopæl lige ved webshoppens bopæl.\nFragtperioden på kan i nogle tilfælde være vældig essentiel hvis du behøver dine nye produkter omgående, så med det formål er det bestemt passende at vi dobbelttjekker leveringstidspunktet på den respektive vare.\nEn del e-forhandlere frembyder levering på næste hverdag på adskillige varer, eksempelvis Blomster Til Solrig Altan, men det er regnet ud fra at handlen laves tidligere end et nøjagtigt tidspunkt, således at de sandsynligvis kan nå at få ordren pakket forinden lagerpersonalet tager hjem.\nNogle internet butikker yder levering uden beregning, men for det meste er det betinget af at man handler for et præcist beløb. Alternativt burde du udse dig den mest betalelige leveringstype, hvilket gerne – hvad end man befinder sig nær Viborg, Frederikshavn eller Hinnerup – vil være at få dem til at køre din ordre til et udleveringssted.\nDet er i dag ultra ligetil for købere at lave prissammenligning i blandt diverse e-firmaer, og altså har de fleste internet selskaber i Danmark set sig nødsaget til at nedbringe udsalgspriserne på en række af deres varer – til børn og babyer, samt også til mænd og kvinder – enormt, og endda nogle gange byde på levering uden betaling.\nMen det kan stadigvæk blive lønnende at eftergå nogle forskellige online forretninger efter rabatkoder på Blomster Til Solrig Altan før du handler, sådan at man er skråsikker på at få fat i den mest betalelige pris.\nDu skal lige meget hvad ikke glemme, at såfremt en webbutik afhænder deres varer til en pris der anses for hamrende favorabel, så kunne det ofte være et faresignal om en bedragerisk butik. Bestillinger med betalingskort er i hvert fald en del af Indsigelsesordningen, der forsvarer en overfor falske forhandlere på nettet.\nVi tilråder køb med gængse betalingskort eller betalinger med mobilen. Som et alternativ burde du vælge en løsning på afbetaling som eksempelvis ViaBill, i tilfælde af at du hellere vil finansiere omkostningerne over flere uger.\nForud for at folk bestiller på en e-forhandler burde de i princippet studere shoppens handelsaftale, dog er det undertiden ikke særlig sjovt.\nEt andet forslag kan derfor være at efterse hvorvidt e-forhandleren er tilsluttet e-mærket, da det er en garanti for at internet forretningen retter sig efter de danske regler, tillige med at shoppen løbende føres tilsyn med af sagkyndige der har ekspertise inden for bestemmelserne på området. Desuden får du chance for at blive assisteret, for så vidt du får dilemmaer som følge af din ordre.\nI øvrigt stiller vi forslag om at køberen er påpasselig med de grundlæggende regler der spiller ind i forbindelse med købet, til eksempel hvilken returneringsret e-shoppen kører med. I den sammenhæng er det tillige essesentielt, at man stadigvæk bevarer ens kvitteringsmail, så man altid kan eftervise ordren af Blomster Til Solrig Altan, hvad end man efterspørger produkter til en herre eller dame.\nTrustpilot præsterer helt pålidelige muligheder for at gennemgå en række andre kunders reflektioner og af den grund støtter vi, at du undersøger online shoppens bedømmelser af Blomster Til Solrig Altan forinden du lægger din bestilling.\nFacebook præsterer lige så vel ret strålende løsninger til at få indblik i internet forhandlerens kundetilfredshed. Foruden det ses en del webbutikker som tilbyder kunderne at meddele en bedømmelse af deres køb, som også burde tages i brug til at vurdere kundetilfredsheden.\nDenne hjemmeside finansieres af annonceindtægter. Vi arbejder sammen med nogle forskellige e-handler når vi annoncerer virksomhedernes varer, og indkasserer godtgørelse under forudsætning af at en af vores brugere realiserer en ordre.\nOplysninger vedrørende tilbud og webshops opdateres hyppigt, men det er umuligt for os at give garantier imod justeringer der er blevet lavet siden sidste opdatering af websitets oplysninger.


Hjertegarn Perle Acryl Garn 2081 Stærk Gul fra Hjertegarn med PrisGaranti - kr. 12.00\nHjertegarn Perle Acryl Garn 2081 Stærk Gul … læs mere her\nHjertegarn Perle Acryl Garn 2081 beskrivelse:\nNavn: Hjertegarn Perle Acryl Garn 2081\nLæs mere om Hjertegarn Perle Acryl Garn 2081 her.\nHjertegarn Perle Acryl Garn 2081 - Garn og strik er blevet moderne\nDet er ikke nyt, men flere og flere er, bidt af den store strikkedille- og du får dig en overraskelse, hvis du tror, det er den ældre generation, der i vores bevidsthed jo er dem, vi ser som de traditionelle strikkere. Man ser lige så mange unge i dag der sidder med strikkepindende og slår masker op. Rito.dk sørger for at du kan finde det rigtige udstyr til de rigtige priser - både når det gælder garn, strikkepinde, hæklepinde og strikkeopskrifter. Oven i hatten får du, prisgaranti og et helt år hvor du kan fortryde dig køb - der er 365 dages returret, så alle grunde til ikke at købe er faktisk væk - så køb du blot Hjertegarn Perle Acryl Garn 2081.\nHjertegarn Perle Acryl Garn 2081 med prisgaranti\nHjertegarn Perle Acryl Garn 2081 er efter stor efterspørgsel tilføjet i den altid eftertragtede varekategori Garn > Garn Producenter > Hjertegarn > Hjertegarn Perle Acryl. Husk du får hele hele 365 dages returret hvis du skulle fortryde dit køb Hjertegarn Perle Acryl Garn 2081. Her i Danmark er der mange, der køber deres Hjertegarn Perle Acryl Garn 2081 online hos webshoppen Rito.dk, som ikke bare er en døgnflue, men har bevist sit eksistensgrundlag gennem lang tid. Vi har håndplukket varerne og blandt dem er der helt sikkert noget for dig, deriblandt også Hjertegarn Perle Acryl Garn 2081. Købes der ind i online webshops er priserne mere attraktive end i butikkerne- når webshoppen sparer de penge som en almindelig butik bruger, så kommer det dig til gode.\nHjertegarn Perle Acryl Garn 2081 med 365 dages returret\nShoppes der produkter online, er betingelserne lidt gunstigere, end loven foreskriver for de fysiske butikker. Du får med dine varer 14 dages returret. når dine varer købes i en shop, der er endda shops, der vælger at give mere end standard returretten og giver meget længere returtid. Webshops er nødt til at skilte med deres priser på varerne online, og det bevirker, at du med få klik kan finde det bedste tilbud, i den store skov af webshops, der er derude. Og i dag kan du uden videre sammenligne priser direkte på din mobiltelefon i bussen eller toget. Når du handler online er du også fri for, at varens pris er forskellige fra skiltet og til kasseapparatet, så du skal stå i kø bagefter for at få den rigtige pris. Dine varer bliver sendt direkte hjem til dig, hvis du ikke har valgt at få dem sendt hen til dit arbejde, så du kan frit vælge den løsning, der er bedst for dig. Du kan også springe en lang kø ved kassen over køen er der slet ikke, når du handler online, så det er slut med at blive irriteret over langsomme mennesker i køen.\nVær den første til at anmelde “Hjertegarn Perle Acryl Garn 2081” Annuller svar