Luet mielenkiintoisen, juuri osaamisesi osuvan työilmoituksen ja hetkeä myöhemmin olet jo hakenut kyseistä paikkaa. Kuulet tuttavalta kehuja kivasta uudesta harrastuksesta ja hetkeä myöhemmin löydät myös itsesi tältä tunnilta into pinkeänä. Kaveri kysyy, lähdetkö kahville työpäivän päätteeksi ja vastaat: ”Joo!”, ennen kuin olet ehtinyt asiaa edes ajatella. Kuulostaako tutulta?\nTaidat olla innostuja. Uudet projektit, taidot ja tiedot herättävät sinut henkiin. Tietynlainen uteliaisuus ja itsensä kehittämisen sekä haastamisen halu saavat sinut tekemään asioiden eteen jotain — usein siis huomaat tekeväsi paljon kaikenlaista. Innostuminen on aitoa, ja motivaatio kaikkia tehtäviä kohtaan tulee sisältä.\nInnostuja kokee asiat merkityksellisinä. Kriittinen ajattelu saattaa kuitenkin unohtua innostuksen keskellä. ’’Kyllä minä jaksan, tämähän on kivaa’’, saattaa moni ajatella.\nInnostuja ajattelee usein, että ”pitäisikö” -ajattelu on ajanhukkaa — kokeillaan ja katsotaan mieluummin. Tämä on sekä voimavara että jonkinlainen taakka, sen voi varmasti jokainen innostuja allekirjoittaa.\nInnostujankin innostus saattaa hiipua, kun elämässä on sekä työn, harrastusten että ihmissuhteiden saralla useita pyöriä pyörimässä. Innostuneen ihmisen keho on jatkuvasti stressitilassa, sympaattinen hermosto aktiivisena ja mieli täynnä ajatuksia.\nInnostujakin tarvitsee lepoa tasapainottamaan arkeansa\nLoputon uteliaisuus saa innokkaan ihmisen tarttumaan asioihin entäjossien sijaan. Innostuja kokee ja näkee monenlaista, mistä on hyötyä tulevaisuuden mahdollisuuksia ajatellen. Innostujan kanssa voi olla helppoa keskustella lähes asiasta kuin asiasta, onhan hänellä omakohtaista kokemusta lukuisista aiheista.\nJoitain innostujia pidetään erityisen rohkeina ja avoimina ihmisinä — nämä kehut saavat innostujan kuitenkin haalimaan yhä enemmän uusia kokemuksia. Innostujankin innostus saattaa hiipua, kun elämässä on sekä työn, harrastusten että ihmissuhteiden saralla useita pyöriä pyörimässä.\nInnostuneen ihmisen keho on jatkuvasti stressitilassa, sympaattinen hermosto aktiivisena ja mieli täynnä ajatuksia. Ajatukset usein seuraavat mukanaan sänkyyn ja innostuja pyörittelee ajatuksia päässään, kun toisenlainen vierustoveri on jo nukkunut hyvän tovin. Pitkittyessään tällainenkin stressi saa kantajansa uupumaan.\nSinä kanssainnostuja, joka luet tätä: muistathan huolehtia kaiken tekemisen vilskeessä myös itsestäsi. Muistathan huilata ja hengähtää, viettää aikataulutontakin elämää, ilman tavoitteita. Pystyt omalla innokkuudellasi varmasti motivoimaan myös ympärilläsi olevia, ehkä voit kanavoida osan omasta tekemisestäsi muiden tsemppaamiseen.\nSinä, jonka lähipiirissä on innostuja, jos toinenkin: muistutathan tätä sormet syyhyten uusiin juttuihin syöksyvää toveriasi siitä, että hän on hyvä, arvokas ja ihana sellaisenaan — vaikka hän ei jatkuvasti jaksaisikaan.\nInnostutko sinä helposti? Tunnetko, että jatkuva innostuminen saa sinut toisinaan myös uupumaan?\nAuthor Niina JormakkaPosted on 25.11.2019 27.11.2019 Categories Blogit, Henkisyys, Hyvinvointi, Ihminen, Työ, ViisausTags innostus, Niina Jormakka, stressinhallinta, tekemisen ilo, uteliaisuus, vastarannalla


Käsittelyt metallisilla instrumenteilla (ns. hierontaraudoilla) - OMT-Fysioterapia Manukatti Oy\nKäsittelyt metallisilla instrumenteilla (ns. hierontaraudoilla)\nOlen Mika Haaja ja olen ollut töissä Manukatissa vajaat kahdeksan vuotta. Olen suorittanut fysioterapeutin sekä urheiluhierojan koulutuksen. Lisäksi olen peruskoulutuksien lisäksi käynyt syventäviä lisäkoulutuksia. Olen syventänyt tietoja esimerkiksi olkapään ja koko yläraajan osalta, polven - ja jalkaterän osalta, selän ja niskan alueen kuntoutuksesta, toiminnallisesta harjoittelusta, kinessioteippauksesta, manuaalisen käsittelyn sekä kivunhoidon osalta. Akupunktio koulutus on tuonut paljon lisää kivun hoitoon ja hierontaraudoista on saatu tehokkuutta pehmytkudosten käsittelyyn. Ohessa on tietoa, mihin hierontarautoja voi hyödyntää.\nLihaskalvokäsittelyä voidaan käyttää erilaisiin pehmytkudosten kiputiloihin. Tällaisia kipuja ovat esimerkiksi rasitusperäiset kivut, lepokivut tai revähtymien jälkitilojen aiheuttamat kivut.\nInstrumentit ovat erityisen tehokkaita jänteiden käsittelyssä. On todettu, että mekaanisella stimuloinnilla voidaan edistää sidekudoksen korjautumista paranemis prosessin aikana. Sidekudosta saadaan muutettua elastisemmaksi käsittelyn ansiosta. Hoitoa voidaan antaa sekä akuuttiin että krooniseen kipuun.\nHoidettavan alueen käsittely kestää joitakin minuutteja kerrallaan. Käsittelyä suoritetaan lihaksiston ollessa rentona, venyttyneessä tilassa sekä kuormituksen aikana. Käsittelyjä voidaan antaa kertahoitona tai hoitosarjana. Hoito kertojen määrään vaikuttaa vaivan kesto sekä vaikeusaste. Käytän näitä instrumentteja aina tarpeen mukaan fysioterapian yhteydessä. Teen päätöksen hoitomenetelmän valinnasta aina yhteistyössä asiakkaan kanssa.


Moniavioisuus – Liberalismiwiki\nBrittituomioistuin tuomitsi lapselle 3 vanhempaa. Tuomarin mukaan kolmaskin vanhempi voi olla tärkeässä roolissa lapselle. \n1 "Raamatun sankarit pitivät seksiorjia ja useita vaimoja"\n3 Ryhmäavioliitot ennen\n4 Feminismi ja vapaaehtoisuus\n8.1 "Moniavioisuus on naisten sortoa!"\n8.2 "Moniavioisuus vie meidän naisemme!"\n8.3 "Yksiavioisuus sopii useimmille paremmin!"\n8.4 "Eikö sitoutumisella ole mitään arvoa?"\n8.5 Miten yli kaksi ihmistä voi sietää toisiaan vuosia?\nBrasilian Caingang-yhteisössä 8 % liitoista oli ryhmäavioliittoja, joihin saattoi kuulua yhtaikaa ainakin kaksi miestä ja ainakin kaksi naista. Myös Australiassa, Hawaijilla, Intiassa (Toda-kansa) ja Melanesiassa on ollut ryhmäavioliittoja. Huomattavin suomalainen sosiologi Edward Westermarck on kuvannut osaa näistä maailmankuulussa teoksessaan The History of Human Marriage (1891).\nPolyamoria-yhdistys puolustaa monisuhteisia\nBritanniassa laki kieltää efektiivisesti moniavioiset suhteet. Britanniassa kuitenkin oikeus peruutti oleskeluluvattoman yhdysvaltalaisen "kakkosavovaimon" karkotuksen ihmisoikeuslakien perusteella, koska naisella oli yhteinen lapsi ja perhe-elämä pariskunnan miehen kanssa. \nKanadassa Brittiläisen Kolumbian oikeus tuomitsi heinäkuussa 2017 kaksi mormonilahkon piispaa moniavioisuudesta viideksi vuodeksi ehdolliseen vankeuteen. Toisella tuomitulla oli ollut 24 ja toisella viisi vaimoa, mutta "asianomaisten" omaa kantaa tuomioon ei Ilta-Sanomat mainitse. 2011 provinssin korkein oikeus myönsi moniavioisuuden kriminalisoinnin rikkovan uskonnonvapautta, mutta katsoi silti lain olevan kohtuullinen.\nToimittaja Jean Hannah Edelstein kysyy The Guardianissa, millä oikeudella valtio kieltää yli kahta ihmistä vannomasta toisilleen ikuista rakkautta, eikö se ole yhtä outoa kuin kieltää sukupuolen perusteella. "Ellei turvauduta uskonnollisiin argumentteihin, tai logistisiin (valmistaako Ikea tarpeeksi suuria vuoteita?), tämä tuntuu vähän epäliberaalilta." Edelsteinin mukaan ehkä harvempi liitto rikkoutuisi, jos useampaa rakastavien ei olisi pakko valita ja ihmisten ei olisi pakko löytää yhdestä ainoasta kumppanista kaikkia tarvitsemiaan ominaisuuksia. \n"Moniavioisuus on naisten sortoa!"\nLänsimaissa on jo paljon moniavioisia suhteita. Feminismi, tasa-arvo ja naisten itsenäisyys ovat näiden motiiveja.\nNaisten pakottaminen naimisiin on naisten sortoa. Moniavioisuuden vastustajat usein sekoittavat nämä tahallaan keskenään. Jotkut sekoittavat tahattomasti, koska moniavioisuus on kiellettyä kehittyneimmissä maissa.\nMoniavioisessa suhteessa voi myös olla yksi nainen ja monta miestä, näin on monessa Suomenkin epävirallisessa polyamorisessa liitossa.\n"Moniavioisuus vie meidän naisemme!"\nEhkä. Tai sitten sopivia kumppaneita riittää paljon nykyistä useammalle, koska\nkumppaneita voi löytää paitsi vapaista myös suhteessa olevista,\nei tarvitse löytää ihmistä, joka täyttäisi kaikki omat kumppanuustarpeet, koska voi tyydytyttää loput muilla. Ehkäpä joku suostuu haluamaasi vähemmistöseksiin ja toinen taas on sopivampi romanttisena kumppaninasi, kolmannella on sama leffa- tai matkamaku, neljäs ei vie hermojasi asuinkumppanina.\n"Yksiavioisuus sopii useimmille paremmin!"\nJos noin on, he voivat valita niin. He ehkä tulevat harvemmin moniavioisten pettämiksi, jos moniavioisuutta ei julkisesti rajoiteta.\nEi ilmeisesti ole tutkimusta siitä, ovatko polyamoriset suhteet enemmän vai vähemmän ongelmallisia kuin yksiavioiset suhteet. Luultavasti se riippuu yksilöistä, ja ongelmat vähenisivät entisestään, jos polyamoria hyväksyttäisiin siinä missä monogaamisuuskin.\n"Eikö sitoutumisella ole mitään arvoa?"\nLukumääräneutraali avioliittolaki mahdollistaisi sitoutumisen niillekin, jotka rakastavat useaa. Sitoutuminen moneen saattaisi jopa vähentää irtosuhteita, jos sitä nyt pidetään toivottavana.\nMiten yli kaksi ihmistä voi sietää toisiaan vuosia?\nSe voikin olla vaikeimpia asioita polyamorisessa avoliitossa, harvemmin niissä rakkaus loppuu kesken. Toisaalta kaikkien osapuolten ei välttämättä tarvitse asua yhdessä. Yksiavioisessa liitossa ongelmaksi tulee se, että samalta ihmiseltä on vaikea saada puoltakaan tarvitsemistaan asioista. Kumpikin on joillekin parempi ratkaisu.\n↑ Tahdon naida monta, Ylioppilaslehti 10/2010 (03.09.2010), Maria Manner\n↑ Three parents as good as two for boy with lesbian mothers and gay father, court rules, The Telegraph, 15 Mar 2012\n↑ Group Marriage. Encyclopædia Britannica Online. Luettu October 15, 2012.\n↑ Northcote W. Thomas: Kinship Organizations and Group Marriage in Australia. Cambridge, at the University Press, 1906. Chapter XIII.\n↑ 8,0 8,1 Westermarck, Edward. The History of Human Marriage. Allerton Book Company, New York, 1922, pages 240-241.\n↑ 9,0 9,1 Polyamory in Finland, Matilainen, Jesse Nalle, Helsingin yliopisto, valtiotieteellinen tiedekunta, Sosiaalitieteiden laitos, graduate thesis, 2012-03-27\n↑ 10,0 10,1 ECHLIN, Helena. Women, The Guardian, 2003.\n↑ "Meillä on vapaa suhde", Iltalehti.fi 26.3.2012\n↑ Three-person civil union sparks controversy in Brazil, BBC News, 28 August 2012\n↑ Pagan wins 'family life' human rights case, The Telegraph, 18 Dec 2011\n↑ 24 vaimoa ja 145 lasta: uskonlahkon johtajalle pitkä vankeustuomio Kanadassa, Ilta-Sanomat 25.7.2017\n↑ Why shouldn't three people get married?, Jean Hannah Edelstein, The Guardian, guardian.co.uk, Thursday 30 August 2012\n↑ When two just won't do, Helena Echlin, The Guardian, Friday 14 November 2003\nMonilempi ja ymmärtämisen vaikeus, filosofi Tommi Paalanen 10.4.2012 määrittelee: Polyamoria (ilmeisesti suomeksi monisuhteet tai monilempi) on yleiskäsite, jonka alle sopivat ilmeisesti: Avoimet suhteet, Moniavioisuus, Ryhmäseksi ja swingaaminen, vapaat seksisuhteet\nhttp://ylioppilaslehti.fi/2010/09/tahdon-naida-monta/ (Maria Manner, 3.9.2010)\nNoudettu kohteesta https://liberalismi.net/w/index.php?title=Moniavioisuus&oldid=10469\nSivua on viimeksi muutettu 30. heinäkuuta 2017 kello 14.58.


Erikoiset Asiantuntijat: elokuuta 2020\nNimimerkki ”Veronmaksajaäiti” kirjoitti neuvolakokemuksistaan Hesarin yleisönosastolla. Hyvin toimeentuleva kaksinhuoltajaäiti kertoi, kuinka häntä oli neuvolassa ohjattu kääntymään imetykseen liittyvän avunpyyntönsä kanssa yksityisen palveluntarjoajan puoleen, maksua vastaan tietenkin. Täysin samat palvelut olisivat olleet tarjolla tässä julkisen puolen neuvolassakin. Julkisen terveydenhuollon piirissä syrjitään hyvätuloista ihmistä.\nSamoin lapsen fysioterapiapalveluiden tarpeessa ja korvatulehduskierteessä tätä perhettä oli kehotettu kääntymään yksityiselle puolelle. ”Onhan teillä vakuutus? Teillähän on mahdollisuus mennä yksityiselle puolelle.” Tämän voisi ymmärtää ja hyväksyä, jos kyse on ollut jostain yksittäisestä tilanteesta, jossa nopeampi tai muulla tavalla parempi apu on ollut tarjolla yksityisellä puolella. Kirjoittajan kertoman mukaan tilanne on kuitenkin toistunut useampaan otteeseen. Syrjinnältähän tuo alkaa haiskahtaa. Ongelma on tietenkin resurssien vähyydessä. Terveydenhuollon henkilökunnan asia ei silti ole alkaa seulomaan sitä, kenelle palvelut kuuluvat ja kenelle eivät.\nMinkälainen älämölö olisikaan asiasta nostettu, jos syrjinnän kohteena olisi johonkin muuhun ihmisryhmään kuuluva äiti?\nTähänkö on tultu? Nytkö aletaan sitten karsia pois varallisuuden perusteella niitä, joille julkiset palvelut ”eivät kuulu”, koska heillä on ”mahdollisuus mennä yksityiselle puolelle”. Yksi juttu tässä vaan nyt kokonaan unohtuu. Juuri nämä ihmiset ovat hyvin pitkälti näiden palveluiden nettomaksajia. Niinkö tämä peli halutaan pelattavan, että toinen porukka maksaa ja toinen käyttää?\nKannatan julkista terveydenhuoltoa tasa-arvoiset lähtökohdat antavana, julkisen hallinnon tärkeimpänä tehtävänä. Maksan iloisesti veroni sen ylläpitämiseksi ja olen huolissani nykyisen yksityisen ja julkisen terveydenhuollon järjestelmien eriarvoistumisriskistä.\nEdellytän, että tasa-arvo koskee myös meitä, jotka toimimme järjestelmän nettomaksajina.\nVoihan vakuutuksenkin lapselleen ottaa kuka tahansa, jos se siitä on kiinni. Eihän se vakuutus ilmainen ole, mutta mikäs tässä maailmassa olisi. Vakuutus antaisi sen edellä mainitun ”mahdollisuuden”.\nSuuri osa vähävaraisista on toki oikeasti vähävaraisia ja senttiä täytyy venyttää tosissaan. Mutta on myös niitä perheitä, joissa rahat menevät kaikenlaiseen tarpeettomaan (esimerkiksi muutamaan pariin Minna Parikan kenkiä tai aikuisten etelänmatkaan vähintään kahdesti vuodessa) ja sen jälkeen itketään, kun ei riitä rahaa kaikkeen mitä mieli tekee, puhumattakaan lasten hyvinvoinnista tai vakuutuksista. Laskut voivat olla ulosotossa, lainat rästissä ja luottotiedot menetetty. Silloin ei saa enää vakuutustakaan. Mutta se on taas kokonaan toinen juttu, eikä edes liity tähän Veronmaksajaäitiin mitenkään.\nMillaiset turnajaiset tässä lajissa mahtaa alkaa sitten, kun/jos se paljon puhuttu sote saadaan aikaan? Helpottaako vai vaikeuttaako se elämää ja kenen?\nTämä maailma menee koko ajan vaan hullummaksi monessa asiassa. Musta käännetään valkoiseksi ja valkoinen mustaksi. Eivätkö julkisia palveluita verovaroillaan ylläpitävät ihmiset saisi itse käyttää niitä? Varmaan on jonkun mielestä väärin edes sanoa tätä ääneen.\nJohanna Vuoksenmaan esikoisromaani Pimeät tunnit.\nRomaanissa liikutaan ajassa 1970-luvun lopulla muutaman keväisen viikon aikana, jolloin Suomessa oli sähkölakko. Sähköt katkaistiin tunniksi kerrallaan, jotta tuotettu sähkö olisi riittänyt kaikille.\nRomaanissa seikkailevan nelihenkisen perheen isä oli töissä paikkakunnan sähkölaitoksella, jossa hän joutui tekemään "likaisen työn" eli kääntämään tiettyinä kellonaikoina nappulasta. Ja joutui siitä kärsimään ilman omaa syytään. Kokoomuslainen appiukkokin haukkui lakkokenraaliksi.\nNelihenkisen perheen vaiheita seurataan perheen isän Esan ja tyttären Pauliinan suulla. Kirjan alussa Pauliinan jutut ovat lapsekkaampia kuin lopussa, Pauliina siis aikuistuu muutaman viikon aikana ja kirjailija osaa mukautua siihen käyttämällään kielellä.\nAlussa tuntui vähän siltä, että juoni ei oikein pääse alkuun ja Pauliinan lapsellisuus vähän häiritsi. Kerran jo jätin lukemisen kesken ja meinasin palauttaa kirjan kirjastoon parinkymmenen sivun jälkeen. Ihan tuntui siltä kuin olisi jotain lastenkirjaa lukenut. Pikkuhiljaa tilanne kuitenkin korjaantui. Esan osuudet tarinassa kirjailija oli hyvin osannut kuvata keski-ikäisen, vähän nyhverön miehen näkökulmasta.\nPerheen tilanteessa ja ystäväpiirissä tapahtui traagisiakin asioita, joista epäsuorasti syytettiin Esaa. Esa oli myös turhan sinisilmäinen vaimonsa suhteen, mikä tuntui hänen kannaltaan ajateltuna vähän pahalta. Kirjan lopussakaan ei käy täysin selville, paljastuiko vaimon salaisuus Esalle. Ja suurin salaisuus ei ollut se, minkä Pauliina löysi sukkalaatikosta.\nTämä on niitä kirjoja, jotka pitäisi lukea toiseen kertaan uusin silmin. Ehkä alkupuolen juonen hitaus ja Pauliinan osuuden lapsellisuus ei toisella kerralla niin enää häiritsisi.\nEn tiedä, minkä verran kirjailija on tuonut romaaniin omaa lapsuuttaan ja nuoruuttaan. Kirjailijan ikä ainakin täsmää Pauliinan ikään. Samantyyppisiä elämänvaiheita ja tarinoita on oikeassa elämässä varmasti paljonkin, kuten kaikki ne ihmiskohtalot ja mielenterveysongelmat, joihin sotavuodet olivat vaikuttaneet, kuten Esan isän kohdalla oli tapahtunut.\nMuista itsekin sähkölakon keväällä 1977 ja sen aiheuttamat hankaluudet. Sähkönsaannin säännöstely tuntui välillä melko hankalalta, varsinkin jos ja kun sähköä olisi tarvittu jatkuvasti elinkeinotoiminnassa.\nMahdolliset kommentit pyydetään kirjoittamaan postauksen lopussa olevaan kenttään, jotta ne ovat kaikkien lukijoiden nähtävillä\nSisäkaton höyläämättömän puupinnan pohjamaalaus vaati pitkää pinnaa.\nMaalaminen ja kaikenlainen rakenteleminen on terapeuttista puuhaa. Kaupunkilaiselle ja toimistotyötä tekevälle on hyvää vastapainoa järjestää itselleen pieni mökkipihan projekti. Ainakin yksi per kesä. Tänä kesänä projekteja oli kaksikin. Aiemmin jo kerroin kuinka toimin mallikkaasti mittamiehenä.\nEnnen kuin varsinainen terapiatyö pääsee alkamaan, saattaa ohuesti "mennä hermo".\nNimittäin, tarveaineiden määrän laskeminen ja niiden hankinta ei ole niin yksinkertaista mitä alkuun ajattelin.\nNiinkuin nyt maalien hankinnan kanssa tuli todettua.\nMaalattavana 1 kpl huvimaja, neliöitä noin 10 ja maalattavia kohtia: sisäkatto, seinäpaneelit, lattia ja ulkoseinien peiterimat. Ulkoseinät on jo aiemmin maalattu. Laskin kanta kertaa korkeus kertaa viisi seinää miinus ikkunat, kun huvimaja on kuusikulmainen ja yksi sivuista pelkkää ovea. Siitä sain luvun paneelien maalin määrälle. Katon pinta-ala ja lattian pinta-ala ovat suunnilleen samaa luokkaa paitsi, että lattia on tasainen ja katto kartion muotoinen. Ei nyt tullut äkkiseltään mieleen juuri sitä matematiikan kaavaa, jolla kartio lasketaan, niin mietin, että kyllä ne siellä rautakaupassa tietää.\nUlkoseinän peiterimojen maalimääräksi ajattelin litran purkin riittävän.\nEikun lähimpään ja ennalta tuttuun rautakauppaan asioimaan.\n"Tarvitsen valkoista maalia paneeleihin, lattiaan ja kattoon. Pinta-alaa tämän verran ja katto on kartio, heh heh, eikä mikään tasakatto!" selitin myyjälle, joka olikin ilokseni nuori nainen.\nOlin ajatellut, että yhdellä valkoisella maalipönikällä pärjätään, kun kerran valkoista on tilauksessa. Ja sitten yksi punamultapurkki.\nMutta alkoikin tulla kysymyksiä.\n"Onko kyseessä ennestään maalattu vai pohjamaalattu pinta? Raakalauta vai höylätty?"\n"Juu, ihan uutta puuta kaikki".\n"Olikos paneelit jo pohjamaalattu ostettaessa?"\n"Niin no, katsos....se on sellaista sileän tuntuista."\n"Juu, höylättyä tietysti, mutta onko jotenkin käsitelty?"\n("Älä nyt kysele, anna nyt vaan sitä maalia")\nVielä jatkoi myyjä tenttaamista, kunnes oli selvitetty, että tarvitaan pohjamaalia ja kalustemaalia kattoon ja paneleihin ja kahta eri maalia lattiaan, sävytettyä alle ja sitten erikoislakkaa pintaan.\n"Juu, mutta siitäkin löytyy sävyjä vaikka kuinka, kylmää, lämmintä, harmahtavaa, kellertävää, vihertävää, läpikuultavaa..."\n"Ei himputti, mitäs nyt?"\nNo, löytyihän ne sopivat valkoiset sävyt.\n"Mitenkäs lattian lakka, kiiltävää, puolikiiltävää vai puolihimmeää?"\nNyt meni taas himmeän puolelle koko juttu. Otin arvalla siitä keskeltä ja sanoin tietävästi: "Puolikiiltävää!"\n"Se onkin puulattiassa kaikkein suosituin!"\nUlkorimojen punamullan värinen maalipurkki, litran verran, oli oikein arvioitu. Siitä olin ylpeä.\nPensselit ja telat löytyivät jo omasta takaa, joten kassan kautta sitten kohti terapiatöitä.\nOman terapiatarpeensa aiheutti maalien loppusumma. Kyllä maalit ovat hinnoissaan, mutta minkäs teet. Niin luomua ei vielä olla, että punamullat kehittyisivät omassa rautapadassa. Joten ostettava ne on, maksoi mitä maksoi.\nMaalausurakka tulee aina aloittaa ylhäältä alaspäin, näin muistin kuulleeni. Eli sisäkatosta aloitus. Oletteko koskaan maalanneet höyläämätöntä puuta?\nOn nimittäin takkuista, vai pitäisikö sanoa tikkuista hommaa. Vetelin ensin telalla ja sitten pensselillä ja vielä töpöttelyä penssellin päällä. A-tikkailla seisten ja niska kenossa homma alkoi pikkuhiljaa maistua puulta. Mutta sain sudittua katon pohjamaaliin. Kattomaalauksen seuraavan maalikerroksen telaaminen olikin sitten paljon helpompaa.\nSeinäpaneelien maalaus oli katon jälkeen juuri sitä maalausterapiaa. Höylätyllä pinnalla tela kulki kuin luistin jäällä. Ah! Samoin kuin lattian maalaus. Se sujui kuin foksi perunajauhotetulla tanssilattialla. Kaikki pinnat tuli maalattua kahteen kertaan paitsi lattia kolmeen.\nJa voin ylpeänä todeta, että hienoa jälkeä tuli. Kyllä maalilla (ja sitkeällä maalarityöllä) saa ihmeitä aikaan.\nRapatessa ja maalatessa aina vähän roiskuu. Hiukset saivat myös osumaa.\nKuvien ja tekstin luvaton kopioiminen on kiellettyä.\nMonet nuoret perheet ja vähän vanhemmatkin haaveilevat omakotitalossa asumisesta oman rauhan ja vapauden vuoksi. Omakotitalossa ei ole seinänaapuria riitelemässä, laulamassa tai muuten meluamassa. Ei ole summereita soittelevaa ja rappukäytävässä ryntäilevää mainostenjakajaa, johon kompastuu kotoaan poistuessaan. Ei tarvitse kuunnella yhtiökokouksissa tätien narinaa epäoleellisista asioista esityslistan väärässä kohdassa. Ei tarvitse vastikkeessa maksaa huoltoyhtiölle ylimääräisistä siivouskäynneistä viikonlopun jälkeen, kun paikallinen baari on tyhjentynyt ja rakot ovat tyhjentyneet porttikongiin. Ei tarvitse väistellä naapureiden muuttokuormia, remonttireiskoja tai toppuutella ulko-ovesta sisään pyrkiviä narkkareita. Osa näistä vastuksista on toki kohdattava rivitalossakin asuessa. Sanotaan myös, että rivitalossa yhdistyy omakoti- ja kerrostaloasumisen huonot puolet.\nVuosien mittaan on tullut asuttua kaikissa näissä asumismuodoissa paritaloa lukuunottamatta. Ehkä asuntojen, taloyhtiöiden ja asuinalueiden suhteen on ollut hyvää tuuria, sillä eipä ole suuresti ollut valittamista. Kaikessa on hyvät ja huonot puolensa. Kerrostalossa tapahtui ehkä eniten sitä paljon puhuttua kyttäämistä, puolin ja toisin. Sehän on helppoa ja halpaa ajanvietettä.\nRivitalossa asuessa sattui samaan pihapiiriin useita samassa elämänvaiheessa olevia perheitä, joten aina oli keinussa ja hiekkalaatikolla seuraa sekä lapsille että aikuisille. Seinänaapureista ei ollut haittaa sielläkään. Varmaan itse saimme enemmän meteliä aikaan kuin seinänaapurit yhteensä.\nParinkymmenen vuoden omakotiasumisen jälkeen voi sanoa, että tämä on tähän astisista asumismuodoista paras. Vaikka ei lumityöt olekaan valmiiksi tehtynä ja piha hiekotettuna töihin lähtiessä eikä sieltä tullessakaan. Vaikka täytyy itse korjata/korjauttaa kiinteistön kulumat ja viat, harjata, haravoida, leikata nurmikko ja kitkeä ja trimmata. Lukea vesimittari säännöllisin välein ja havaita kaikin aistein mahdollisia poikkeamia kiinteistön toiminnassa. Sitä on ihan itse itsensä isännöitsijä ja huoltoyhtiö, joka hankkii rikkoutuneen hanan tilalle uuden ja vaihtaa rikki menneen kattotiilen. Puhdistaa sadevesirännit, jotta vesi ei mene vääriin paikkoihin. Moni luulee, että omakotitalossa asuminen on "ilmaista", kun ei tarvitse vastiketta maksaa. Sekin riippuu niin monesta asiasta.Talon iästä ja kunnosta ja sijainnista ja ennen kaikkea lämmitysmuodosta.\nNaapureista ei enimmäkseen ole vaivaa. Liian sosiaalisia tai uteliaita ei ole onneksi näille kulmille pesiytynyt. Melusta harvemmin on haittaa, mutta joillain on kumma vimma leikata nurmikkoa tai käyttää jotain muuta äänekästä työkalua nimenomaan sunnuntaisin. Eräillä on ulkotarhassa kaksi rekikoiraa, joiden ulvominen kuulostaa välillä siltä kuin henkeä oltaisiin viemässä. Toisella naapurilla on kaksi rescuekoiraa, jotka ovat muulloin ihan "lutusia", mutta kun niiden ärhäkkä emäntä ilmantuu kuvaan mukaan, niiden joku alkukantainen suojeluvaisto herää ja ne muuttuvat kaikkeen elolliseen vihamielisesti suhtautuviksi. Lasten iloisia ääniä on kiva kuunnella, mutta miksi aikuisten pitää puhua huutamalla sekä toisilleen että lapsilleen? Kyllähän melua maailmaan sinällään mahtuu, mutta välillä jutut ovat sellaisia, ettei kaikkea haluaisi kuulla.\nOmakotitalossa asuessa ohikulkijoiden menoa on kätevä seurata maantasolla olevista ikkunoista. Kun ei ihmisten nimiä voi tietää, on joillekin säännöllisille ohikulkijoille ja naapureille muodostunut omia lempinimiä, joista Isäntäkin heidät tunnistaa. Hauskoin näistä lienee vastapäätä asuva "Uusi Tarzan". Nimi tulee siitä, kun talon edellinen asukas muistutti sekä ulkonäöltään että pukeutumiseltaan tuota viidakon kuningasta.\nOli markka ja Kekkonen. Tuoreita kananmunia ja lypsylämmintä maitoa sai torilta. Leipä pakattiin paperipussiin ja makkaraa siivutettiin ostajalle grammalleen pyydetty määrä.\nSyötiin perunaa ja kastia, jossa saattoi hyvällä tuurilla olla lihanpala jos toinenkin. Kukaan mitään salaatteja väsännyt. Porkkanaraastetta korkeintaan. Ruisleipää kylkeen, eikä leikkeleitä leivän päälle ruuan kanssa, vaan voita, jota oli laitettu tarjolle lasilautasella.\nLasten kuului kunnioittaa vanhempia ihmisiä, mutta lasta ei kunnioittanut kukaan. Lapsi eli "siinä sivussa" muttei oikein ollut kukaan tai mitään. Tästä vanhempien ihmisten yksipuolisesta kunnioittamisvaateesta kuulee edelleen. Sanoisin, että 1950-luvulla ja sitä aiemmin syntyneiden taholta. Eikä tietenkään saa yleistää.\nTämän ikäpolven ihminen voi, ja yleensä näin tekeekin, mekkaloida miten lystää, olla ikävä ja hankala kaikin tavoin nuorempiaan kohtaan - ja mitä hän odottaa tällä saavansa. Kunnioitusta!\nKaikenikäisten tulee ansaita omat kunnioituksensa ja myöskin saada sitä samoin perustein. Lähtökohtaisesti kaikkia tulee kunnioittaa ikään ja sukupuoleen katsomatta.\nMutta ei, kun se ei mene näin. On marttyyrimummeleita ja paatospappoja, joilla on valta, oikeus ja kaikkivoipaisuus olla omasta mielestään muita korkeammalla.\nKuka kertoisi tälle ikääntyvälle väelle, että asia on juuri päin vastoin.\nHeidän omia sananlaskujaan käyttäen voisi todeta ainakin, että "Niin metsä vastaa, kuin sinne huudetaan!" tai nykytermein: "Sitä saa mitä tilaa!"\nOle kunnioittava, niin sinuakin kunnioitetaan!\nTai paremminkin itsesuojeluvaiston puute.\nKotikaupungissa ja varsinkin kotinurkilla on meneillään useita erilaisia tietyömaita, isompia ja pienempiä. Tehdään uutta valtatietä, pyörätietä, uusitaan vesijohtoja, korotetaan risteyksiä. Asvaltoidaan olemassaolevia katuja ja leikataan puiden alaoksia näkyvyyden parantamiseksi. Rakennetaan monitoimitaloja ja puretaan parakkikouluja. On hienoa, että rakennetaan uutta ja kohennetaan vanhaa. Välillä täytyy autoilijana kiertää kaukaakin kotiinsa päästäkseen. Pyörällähän voi sujahtaa menemään melkein mistä kolosesta vaan.\nJa niinpä moni sujahtaakin, totisesti. Ilman kypärää ja hirveällä vauhdilla. Perusautoilijan perusturva järkkyy, kun tällainen kiitäjä menee ohi sadasosasekunnin päässä auton nokasta. Useimmiten asialla ovat nuoret miehet ja ihan pienetkin. Tietyömaalla ja sen läheisyydessä pitäisi liikkua varovasti, kun liikennejärjestelyt ovat aina poikkeuksellisia. Ihmisen pääkoppa on niin ohutkuorinen, ettei sen tarvi kovaakaan kopsahtaa asvalttiin, puuhun tai auton kylkeen ilman kypärää, kun tulee jo pysyviä vaurioita. Se ei ole aina pyöräilijän omassa vallassa, tuleeko sitä kopsahdusta vai ei. Tänäkin aamuna suloinen pikkutyttö pyöräili kouluun ja ihana vaaleanpunainen kypärä keikkui pyöränsarvessa. Kypärän sisällä oli pieni ruskea nalle. En malttanut olla harjoittamatta yleistä vanhemmuutta ja olla sanomatta hänen ohitseen pyöräillessäni, että "Laita nyt, lapsikulta, se kypärä päähän." Vastaus oli tiukka: "E!"\nIhan muutaman kuukauden sisällä olen nähnyt monta läheltä piti -tilannetta nimenomaan pyöräilijöiden kanssa. Jostain tyhjästä on pyyhältänyt kamikaze-pyöräilijä auton nokan edestä kovempaa vauhtia kuin autot taajamassa. Pahin syöksypyöräilijä pyöräili viime maaliskuussa pimeässä ja vesisateessa Prisman parkkipaikalla. Pikkupoika sotki menemään täysin mustassa asussa huppu silmillään, ilman kypärää, mustalla valottomalla läskipyörällä ja nopeutta vähintään 40km/h.\nÄskettäin nuorehko mies paahtoi täyttä vauhtia alamäkeen kohti T-risteystä, jossa oli autoja kääntymässä joka suuntaan ja joka suunnasta. Sinne vaan sekaan porhalsi hän hiljentämättä vauhtiaan yhtään. Ja ilman kypärää. Luottamus on kova, että autoilijat näkevät ja huomaavat.\nTänään naishenkilö pyöräili kaupungin keskustassa samalla tyylillä kuin edellinen sankari. Tällä oli sentään kypärä päässä. Tapahtumapaikkana oli tietyömaan vuoksi ruuhkautunut risteys, jossa autot joutuivat pysähtymään ylämäkeen ja tukkimaan risteyksen toinen toisiltaan. Nainen ajoi pyörällään suojatietä pitkin autojen sekaan pieni lapsi kyydissään. Ja tilannenopeutta oli tällä teiden ritarittarella ihan riittävän paljon.\nNäitä katsoessa kanssakulkijakin irtaantuu ruumiistaan jo pelkästä kauhusta.\nOhessa linkki aiheeseen liittyvään kohtalaisen tuoreeseen lehtijuttuun:\nOnko olemassa rasittavampaa ihmistyyppiä, kuin itsekeskeinen huomionhakija. Ei tule äkkiseltään mieleen.\nTällainen tyyppi ottaa asiat esille "minä"-muodossa eikä koskaan puhu "meistä". Asiat onnistuvat, kun ne menevät täydellisesti hänen toiveensa mukaisesti. Useimmiten hän ehdottaa vähintäänkin pientä muutosta muiden ehdotuksiin, jolloin usein jo loppusuoralla olevat suunnitelmat menevät läskiksi.\nMikään ehdotus, joka muille sopii, ei mene tälle tyypille läpi sellaisenaan, koska hänellä on aina "jotain" kuin tilauksesta. Muuta menoa jo olemassa tai tulossa (aina ei pääse kaikkeen mukaan), yliherkkyyttä tai vaara saada sellainen, ehdotettu asia jo koettu tai nähty tai päätetty olla koskaan sitä kokeilematta. Tai muuten vaan ei huvita, mutta ei ole antaa mitään ehdotelmaa tilallekaan.\nPoru nousee pienimmästäkin asiasta, jonka tiimoilta tyyppi kokee jäävänsä ilman huomiota. Otetaan se huomio sitten kiukuttelemalla, ääneen tai ilmein.\nTämän tyyppinen henkilö antaa näkemyksensä kaikkeen, mutta suoraan kysyttäessä voi pitää mykkäkoulua.\nHän saattaa pilata muiden päivän pelkällä läsnäolollaan jättäessään kohtaamansa ihmiset täysin huomiotta tai mittailemalla heitä äänettömästi päästä varpaisiin.\nNäitä on oikeasti olemassa. Pitävät itseään hyvinä ihmisinä. Mistäkö sen tietää?\nNo, sen he kertovat itse.\nSomessa nähdään Facebook-ryhmiä ja muita lähteitä, joista voidaan lukea tahattomista ja hauskoista mainoslauseista tai uutisotsikoista. Esimerkiksi ruokakaupan mainoskyltissä pääsiäisen alla: "Mämmiä saatana!" tai vaatekaupan alennusmyynnissä "Miehet -50%".\nVälillä ihan sanomalehtiäkin lukiessa tuntuu siltä, että lehdentoimittajilla on suomen kielen taito ruostumassa tai kiire lisääntynyt tai sitten tekstinkäsittelyohjelma vaihdettu huonompaan.\nJa juu, kaikki tekevät virheitä, mutta työkseen tekstiä suoltavien henkilöidenkin pitäisi kiinnittää työnsä laatuun enemmän huomiota. Ennen tämäkin asia oli paremmin. Sanomalehdissä oli vähemmän kirjoitus-, kielioppi- ja asiavirheitä\nVai mitä tuumaatte näistä muutaman viikon ajalta kerätyistä otsikoista ja uutispätkistä (kirjoitusvirheetkin ovat aitoja):\nSuoritettujen tutkimustulosten perusteella Xn uimarannan veden laatu on hyvä.\n(Eihän tutkimustuloksia suoriteta)\nOsa ei lennä Suomesta Espanjaan tänä kesänä.\n(Otsikko sanomalehdessä. Kyse oli matkatoimistoista.)\nX järvellä linnut ovat jopa karanneet pyöräilijöiden nisktaan.\nHarrastaa liikuntaa monipuolisesti, ollut vuosia kausikortti X jääkiekkoseuran peleihin.\n(Henkilökuvaus. Tyyppi on kieltämättä omistautunut urheiluharrastukselle, kun on itse toiminut kausikorttinakin.)\nKoronakriisi on tutustuttanut yhä useamman verkkokaupan maailmaan....\nKotipuutarhoiden runsas sato...\nViittä nuoret miestä epäilllään murroista....\nSusi vaikuttaa syöneen kengurun Belgiassa.\nTämä viimeinen on näistä oudoin ja herättää lisäkysymyksiä. Se vaikuttaa ihan käännöskoneen tekemältä otsikolta. Tavanomaisempi olisi: ”Suden epäillään syöneen kengurun Belgiassa.”\nMiten muuten susi ja kenguru ovatkin päätyneet samalle leveyspiirille ja vielä kohdanneet toisensa? Ja miten niin vaikuttaa syöneen? Jos söi niin söi. Ja jos söi, niin ei kai siihen mitään epäselvyyttä jäänyt.\nNetissä ja varsinkin somessa näkee paljon vajavaisia lauserakenteita. Lauseesta saattaa puuttua kokonaan joitain lauseenosia. Se antaa vähän huolimattoman ja homssuisen vaikutelman.Tai sitten kirjoitetaan asiallisempaakin tekstiä pissiskielellä: juostaa (=juostaan) tai kävellää (=kävellään). Toisaalta, eihän netti ja some mitään äidinkielen oppikirjoja olekaan.\nEdellä mainitut viestinnän ammattilaiset eivät aina osaa käyttää edes lyhenteitä oikein. Jos pitäisi lyhenteellä (joita ei tekstin sisällä pitäisi edes käyttää) ilmaista: "Euroopan Unioniin". Oikea: EU:iin. Väärä: EU:hun. Kaksoispisteen jälkeen siis kirjoitetaan viimeiset kirjaimet kuin ne olisivat kokonaisessa sanassa eikä siten kuin sylki suuhun tuo. Esimerkkejä löytyy lukemattomia.\nMuokattu 27.8.: Myöskään olla -verbiä ja sen konditionaalia ei osata käyttää. Eivät osaa aina edes ammattilaiset. Jotenkin tähän tyyliin näkee kirjoitettavan:\n- Liisa on menee kouluun.\n- Liisa lienee on koulussa.\nYnnä muita outoja variaatioita.\nEnsiksi mainitun esimerkin kaltaisen lauseen oli kirjoittanut kollega ihan asiapitoiseen tekstiin. Jos äidinkielenään on oppinut suomea puhumaan, niin miten tuollainen virhe on edes mahdollinen. Kuulostaa vähän amerikankieleltä. Liisa is going to school. Olisiko käynyt niin, että tyyppi on ollut vuoden USAssa vaihdossa ja siinä ajassa (mukamas) jo ”unohtanut” äidinkielensä kieliopin. Näitähän on nähty ennenkin. Tarve tuoda piilotetusti esiin, että on tässä oltu oikein Ameriikas asti.\nSuomen Kuvalehti julkaisee viimeisellä sivullaan viikottain parhaita poimintoja muista julkaisuista ja lehtijuttujen otsikoista. Tässä uusimmat:\nKiitos ja anteeks! 😆\nKuvat: Pixabay ja Erikoiset Asiantuntijat /Suomen Kuvalehti ja Etelä-Suomen Sanomat\nOmaelämäkerta on faktapohjainen, omaan elämään perustuva teos. Sanotaan, että monen kirjailijan esikoisteos on usein omaelämäkerrallinen tai ainakin omaa itseä löytyy vähintäänkin rivien välistä.\nOmaelämäkertansa kirjoittava tai kirjoituttava voi itse valita mistä näkökulmasta elämän tarina kerrotaan. Nostetaanko kohokohdiksi suuret ilot vai murheet. Monesti omaelämäkerta on selviytymistarina, kertomus tiestä, joka vie vaikeuksien kautta voittoon. Tai tarina matkasta menestykseen, siellä olosta ja sen päättymisestä.\nJos kirjoittaisin omaelämäkerran omasta elämästäni, olisi teos varmasti lyhyt ja ulkopuoliselle tylsä, melko ennalta arvattava.\nKohokohtia olisivat Ukon tapaaminen ja lasten syntymät. Vakituisen työpaikan saaminen. Ensimmäinen ulkomaan matka. Koiranpennun (× 4) kotiintulo. Lasten valmistumiset, heidän elämänkumppaneidensa löytyminen ja muutto omilleen. Isoja ilonaiheita on ollut riittämiin.\nSurun syövereitä on koluttu vanhempien kuollessa. Ystävistäkin on joutunut luopumaan. On ollut pettymyksiä ihmissuhteissa. On tullut tehtyä jälkikäteen ajateltuna vääriä ratkaisuja ja epäonnistuneita hankintoja. Suuria suruja on käyty läpi, mutta niistä kaikista on ainakin kohtuullisesti selvitty.\nNuo kaikki ovat ihan normaaleja elämään kuuluvia juttuja. Jos niistä aikoisi kirjoittaa kirjan, jolle toivoisi lukijoita, pitäisi osata iskeä juttuihin loistetta ja luksusta, tulta ja tappuraa. Sanailla niin, että sattuu. Tarinoida niin, että tuntuu. Pitäisi ehkä olla jollain tapaa kuuluisa, että jorinat jota kuta kiinnostaisivat. Ja sitten taas toisaalta, pitäisi olla joku syy levittää tarinansa kaikille avoimeksi. Jotenkin esikuvallinen tai esimerkillinen, lohduttava tai rohkaiseva. Sitten taas mietin, että jokainen tavallinen kansalainen, tunnollinen ja uuttera, vähäänkin tyytyväinen ja vaatimaton olisi kyllä kirjansa ansainnut. Tai ainakin tarinan. Edes runon.\nKysyin Ukolta suosikkia hänen lukemistaan omaelämäkerroista. Hän on lukenut niitä useita kymmeniä. Vastaus oli yllättävä: yhdeksi parhaimmista nousi Sven Pahajoen Leo Lastumäki. Koko kansan, ainakin vanhemman polven, tuntema hauskuuttaja avasi kirjaa varten omaa elämäänsä niin, että tunnettu näyttelijä saa aivan toisenlaiset kasvot: koomikon kyyneleet. Elämä ei ollut hänelle aina kovin helppoa, varsinkaan lapsuus.\nNymmaltakin kysyin mielipidettä omaelämäkerroista. Hän kertoi, että kaikki Arvo Ylpön elämästä kertovat ovat parhaasta päästä. Myös Kirsti Kaijan Positio 16093 on yksi parhaista!\nItse olen lukenut elämäkertoja aika vähän. Mutta mieleen nousee kolme: Simone Berteautin Piaf - Jumalani kuinka olen elänyt!, Anne Frankin päiväkirja ja myöskin Kirsti Kaijan Positio 16093, jolle toivoisin nostetta julkisuuteen.\nTrendijulkkisten omaelämäkerrat eivät kovin paljon kiinnosta. Seuraavaksi ajattelin lukea Kai Sadinmaan Kuolleiden kirjan, joka kuuluu ehkä enemmän kategoriaan henkilökuvaus ja useasta henkilöstä kerralla. Siihen palataan sitten myöhemmin.\nElämäkerroissa itseäni kiinnostaa ja koskettaa ne asiat, joihin voi samaistua. Kun voi tuntea yhteenkuuluvaisuutta tai kohtalotoveruutta. Tai jos voin ihailla kirjoittajan älykkyyttä tai rohkeutta. Toisen ihmisen elämän urkkiminen tässäkään muodossa ei kiinnosta, vaikka henkilö on sen kirjan muodossa tuonutkin tarjolle. Tarkoitan tällä asioita, joista olisi parempi puhua vaikkapa psykiatrille kuin julkistaa kirjana. Esimerkiksi parisuhdedraamat olisi mielestäni paras käydä läpi pienemmässä piirissä. Niihin kuin useimmiten liittyy päähenkilöiden lisäksi ainakin heidän lapsensa ja vanhempansa. Julkitulon seuraamukset voivat olla terapeuttisen tarkoitusperän lisäksi ikäviä lähipiirille, ehkä kirjoittajalle itselleenkin. Onko julkisuudesta saatu nostatus sitten sen arvoista.\nLuetko omaelämäkertoja ja jos, niin mitä suosittelit luettavaksi?\nKuvan ja tekstin luvaton kopioiminen ja käyttäminen on kielletty.\nOn se vaan kumma, miten kesä kuluu nopeammin kuin muut vuodenajat. Pian on syyskuu ja alkaa syksy ”virallisesti”. 1.9. saa sanoa, että ensi kuun jälkeen on marraskuu.\nSyksyn voi määritellä monella eri tavalla. Tähtitieteilijän syksy alkaa syyspäivän tasauksesta ja kestää talvipäivän seisaukseen. Säätieteilijän syksy alkaa, kun ilman keskilämpötila laskee alle 10 asteen. Sen mukaisesti syksy alkaa Helsingissä noin 25.9. ja Sodankylässä 27.8. Kalenterista katsoen syyskuukausiksi voidaan ajatella syys-, loka- ja marraskuu.\nLänsimaissa lasketaan vuodet Kristuksen syntymästä. Juutalaisten ajanlasku alkaa arvioidusta maailman luomisesta ja heillä syyskuun 19. päivän iltana alkaa vuosi 5781. Kreikan vanhoilla ortodokseilla alkaa samoihin aikoihin vuosi 7529. Islamilainen ajanlasku alkaa siitä, kun Muhammed pakeni Mekasta Medinaan. Heillä elokuun 20. päivän iltana alkaa vuosi 1442.\nOhessa kuva syyskuun teemapäivistä ja tapahtumista. Messutapahtumat lienevät tänä vuonna peruttuja koronatilanteen vuoksi.\nMuinaissuomalaisille tärkeä ajankohta on ollut Syys-Matti 21.9. Sinä päivänä on pitänyt olla ”potut ja nauriit kuopassa (kellarissa) ja vanha akka uunin päällä”. Kuulostaa hyvältä ja tehokkaalta.\nNaisen arvioiminen ja arvottaminen ulkonäön perusteella on ollut tapana jo muinoin. Ohessa ote julkaisusta vuodelta 1929 ”Kuinka neljässätoista päivässä voipi päästä morsiameksi”.\n"Jos olet löytänyt toivottusi, niin joudu tutustumaan hänen kanssansa, että ei toinen ennättäisi sinua varemmin. Mutta ennen kuin tunteitasi ilmoitat, on sinun tarvis jonkun ajan tarkastella lempesi esinettä. Tiedustele hänen kasvoinsa muotoa kokonaisuudessaan ja sen eri osia ja ota vaaria mitä vaikutusta odottamattomat tapaukset siihen tekevät, sillä naisen sielu näkyy sen kasvoista paremmin kuin miehen.\nNaisen luonteesta voi saada melkein tarkat tiedot jos tyyni vaarinotetaan hänen käytöksestänsä, puvustansa, mitä väriä hän rakastaa, hänen liikunnoista, kasvoinsa muodosta, ihonsa laadusta, äänestä ja liikennöistä, hänen mielihalunsa pääsuunnasta ja miten tämä kokonaisuudessaan ilmestyy.\nNuoret naiset, jotka käydessään ovat etuköyryssä ja liikkuvat kankeamaisesti, ne ovat luonnostaan teeskenteleväiset ja omarakkaat, mutta suorassa käyvät ja notkealiikuntoiset ovat teeskentelemättömät ja rehelliset.\nSiivo nainen käy silmät alaskohden luotuina; kiihkomielinen on jyrkkä ja pystypäinen; sipsuttava käynti on riitaisen luonnon merkki; unelias käynti ja raskaat liikunnot osottavat petollisuutta ja hidasta luontoa. Ne naiset, joitten hame tavallisesti käynnissä huiskuu ja hieppuu, ovat viisastelevaisia ja itsepäisiä, mutta rehelliset ja alttiiksi panevaiset kun rakkauden tuli kerran heissä on syttynyt. Tuimat ja pikaiset liikunnot ovat huikentelevaisen, levottoman ja epäluuloisen luonteen merkit; kestäväisyyttä, rehellisyyttä ja vaitiolevaisuutta asuu niissä, joitten liikunnot ovat säännölliset ja mietityt mutta ei sentäänkään unisen muotoiset.\nYleisesti osottaa reipas käynti ja vilkkaat liikunnot naisessa himovaltaista ja tuimaa luontoa. Hiljainen ja siivo luonto ilmaantuu säännöllisissä, keskenään täysin sopivissa liikunnoissa."\nMiten sitten pitäisi liikkua, jotta voipi päästä morsiameksi parissa viikossa? Kovat tavoitteet on olleet ennenkin. Mitäpä jos tämä sama laadittaisiin arvon herroista? Ja tästä tekstistä ei ole edes vielä sataa vuotta. En ole feministi mutta kuitenkin.... Mieli askartelee jo vastaavanlaisen määritelmän laatimisessa vastakkaisesta sukupuolesta, mutta tuon tyyppinen vanhahtava teksti ei ole oikein hallinnassa.\nLähde: Suomen kansan kalenteri 2020.\nKuvat: Pixabay, Erikoiset Asiantuntijat edellä mainitusta lähteestä\nKuvien ja tekstin käyttäminen ilman lupaa kielletty.\nTarinoita lintumaailmasta: Haukka-aura\nKaksi hiirihaukkaa on pitänyt useana päivänä naukunaansa mökkituvan yllä kaarrellen. Ruvettiin sitten Ukon kanssa pohtimaan, onko hiirihaukka muuttolintu.\n"Enpä tiedä", Uko tuumasi, "en ainakaan koskaan ole nähnyt haukka-auraa."\nAjatus oli niin hauska, että meitä alkoi naurattaa. Mistäpä sitä tietää. Josko ovat vaikka yömuuttajia ja haukka-aurat ovat jääneet tästä syystä näkemättä. Muuttavatko ne edes?\nKuuklettamallahan sitä taas viisastuttiin. Suurin osa hiirihaukoista muuttaa ja nämä näkemämme läntiset, tummat hiirihaukat lentävät talveksi Etelä-Eurooppaan. Ja muuttopuuhat alkavat elokuun puolessa välissä. Nämä kaksi haukkaa saattoivat olla siis muuttopuuhissa. Jättivät kenties hyvästejä kesänviettopaikalleen yläilmoista käsin tai kutsuivat koolle haukkakavereita auramuodostelmaan. Mistään ei tosin löytynyt tietoa siitä, lentävätkö haukat muodostelmassa etelän lämpöön vai tekevätkö matkaa pariskunnittain tai vaikka saman poikueen aikuistuneet linnut yhdessä.\nJotenkin nämä lintujen muuttopuuhat ovat hyvin koskettavia. Mistä ne tietävät milloin on aika lähteä ja minne päin pitää mennä. Tuntevatko ne lähtemisen riemua vai surua. Onko Suomi niiden mielestä kotimaa vai se toinen paikka jonne lähtevät. Miten ihmeessä tällainen muuttoliikenne on alunperin syntynyt. Miksi ne tulevat juuri Suomeen lisääntymään. Luin myös surukseni siitä, kuinka hiirihaukka alkaa olla vaarantunut laji Suomessa metsähakkuiden vuoksi. Saattaa siis käydä niin, että haukkojen muuttoreitti ja pesimispaikka tulevina vuosina muuttuvat, niinkuin eläinmaailmassa moni muukin asia ihmisen takia.\nOheisesta linkistä voit kuunnella hiirihaukan ääntä:\nLue toinenkin juttumme hiirihaukan kohtaamisesta.\nMankelointi ja politiikka\nMankeloiminen on ikävää ja tylsää hommaa, koska se vie aikaa ja valmistuu hitaasti. Niin on muuten politiikkakin, joka ei valmistu koskaan. Mankeloidessa on aikaa katsella ikkunasta ohi kulkevia "kassialmoja" ja miettiä kaikenlaista. Mankelin matto oli vuosien saatossa hiutunut noin puolen metrin mittaiseksi nysäksi. Kätevä Isäntä hankki uuden pellavaisen maton ja vaihtoi sen vanhan tilalle. Kyllä nyt mankelointi taas sujuu tuloksekkaasti. Pyykistä tulee sileämpää ja paljon nopeammin kuin sillä vanhalla puolen metrin suikaleella.\nTänään taas kyseisessä puuhassa aloin miettiä nykyisen hallituksen outoja suunnitelmia. Työttömyysturvan varassa opiskelemista aiotaan vaikeuttaa. Miksi ihmeessä? Mitä asiaa se edistää? Ketä se palvelee? Parantaako se työllisyyttä? Syntyykö siitä säästöjä? Jos syntyy, niin työttömilläkö koronan aiheuttamat vauriot taloudelle maksatetaan? Jos ihminen elää työttömyysturvan varassa, miksi hänen opiskelemistaan esimerkiksi uuteen ammattiin halutaan vaikeuttaa?\nAsia ei koske välittömästi minua, mutta joitakin tuttaviani se koskee. Pari vuotta sitten pidin vakituisesta työstäni opintovapaata ja opiskelin uuden ammatin ihan toiselta alalta. Jatkoin sen jälkeen töitä vanhassa työssäni entiseen tapaan, tosin eri tehtävissä. Edellä mainittu ala on ainakin näillä leveysasteilla vähän auringonlaskun hommaa, mutta tulipahan opittua uusia ja mielenkiintoisia asioita. Sain opiskeluaikana aikuisopintotukea. Aika moni opiskelukavereistani sai työttömyystukea ja olivat tosi motivoituneita uuden ammatin oppimiseen ja useat siitä porukasta ovat työllistyneet pääkaupunkiseudulla alalle hyvin, josta iloitsen heidän puolestaan.\nNäistä edellä mainituista kavereista moni on jo sen ikäinen, että työllistyminen muilla keinoin olisi niinsanotusti haasteellista. Työuria halutaan pidentää sekä alku- että loppupäästä. Alkupään keinot ovat ihan järkeviä, esim. opiskeluajan lyhentämiseen rohkaiseminen opintotukeen liittyvillä keinoilla. Mutta loppupäässä työuran pidentäminen ei kyllä näillä edellä kerrotuilla keinoilla tule onnistumaan.\nEikä siinäkään ole mitään järkeä, että keinotekoisesti saadaan työllisyystilastot näyttämään parempia lukuja työttömyyseläkeputki poistamalla. Miksi väkisintyöllistää työuransa jo lopettaneita, yt-menettelyn käyneitä tai muuten työhön enää pystymättömiä iäkkäitä ihmisiä? Nuoret niitä työpaikkoja tarvitsevat ja heidän työllistymistään pitää edistää kaikilla keinoilla, jotka ovat kyllä tiedossa, kunhan (poliittista) tahtoa löytyy. Ei se kansantalous niin vaikea laji ole, ettei siihen viisaat pystyisi. Jos niitä viisaita enää edes on. Politiikka tuntuu olevan täynnä vain oman edun tavoittelijoita tai sitten lampaita lampaiden vaatteissa.\nVoisiko joku asioista paremmin perillä oleva valaista, mikä on ideana siinä, ettei työttömyyskorvauksella saisi opiskella? Ihan väkisin ajetaan ihmiset kotiin istumaan tumput suorina?\nTässä linkki samaa aihetta koskevaan mielipidekirjoitukseen Hesarissa 23.8.2020:\nOstimme Ukon kanssa oman mökin, pienen punaisen puutarhatuvan, toistakymmentä vuotta sitten. Sitä ennen ehti karttua vuosia mökkeilyä suvun yhteismökeillä ja toisten sukulaisten nurkissa. Päivääkään ei ole tämä ostos harmittanut.\nOnneksi yhteismökkeilyn aika on ohi. Annan tilaa mielikuvitukselleni ja kuvittelen minkälaista olisi yhteismökkeily tänä päivänä.\nAamutuimaan jo olisi mukava vaihtaa kuulumisia vaikka huussijonossa. Sitten aamukukkujien mukaan aamukahville ja omalta hyllyltä jääkaapista omat aamupalatarpeet esille. Ei omaa aamupalarauhaa lehteä lukien, vaan iloista puheensorinaa niin, että päätä alkaa särkeä jo ennen auringonnousua. Seuraavaksi työnjakoa odottamaan. Suvun vanhimmat luonnollisesti jakaisivat tehtäviä.\nAurinko helottaa täydeltä terältä ja riippukeinu kutsuisi puoleensa, mutta tänään kitketään kukkamaat ja mullitetaan perunat. Iltapäivällä olisi pieni hetki aikaa lähteä soutelemaan omassa rauhassa, mutta mukaan tuppautuu suvun kalamies ja kalastusvehkeetkin löytyy yllättäin kaikille.\nIllalla sauna lämpiää ja saunavuorot jaetaan perhekunnittain. Saunomisaikaa tunti per perhe ja mahdollisuus vuorojen jälkeen sekasaunoa ilman aikataulua. Saunaa ei saa välipäivinä lämmittää, vaan saunotaan silloin kuin on aina ollut tapana, keskiviikkoisin ja lauantaisin. Viideltä ensimmmäiset saunojat sisään ja kymmeneltä viimeiset ulos.\nRuokaostoksia sovitellaan kaikkien makuun sopivaksi ja syödään aina yhdessä. Voi kuinka herttaisen hirveää. Valmisruoka on pannassa, kun oman maan antimia käytetään sädekehä pään päällä killuen. Ja tietysti käytetään posliiniastioita. Tiskivesi kuumenee samalla, kun syödään, niin heti ruuan perään kun tiskataan, niin on sitten iltapäiväkahviaikaan keittiö kunnossa. Hyvästi lukuhetki ja päivätorkut. Tervetuloa syyllistävät katseet, jos yrittäisikään vetäytyä omiin oloihinsa.\nKesän alussa tehdään suunnitelmat tarvittaville hankinnoille, sovitaan kuka hoitaa mitäkin ja kuka maksaa mitä kenellekin. Lasketaan vessapaperin kulutus ja kustannukset per perhe huomioituna perheen koko.\nKesän lopussa annetaan palautetta siitä kuka teki ja mitä teki ja kuka jätti mitäkin tekemättä. Pahoitetaan oma ja toisten mieli. Vannotaan, että ensi kesänä lomaillaan kotona.\nOmia ystäviä ei voi pyytää mökkivieraiksi kun samaan kattaukseen kuuluisi koko muu oma suku. Yhtään viikkoa ei ole vapaata suvun vanhimmista, jotka muuttavat mökille keväällä ja sieltä pois vasta syksyllä.\nKaikenlainen tekeminen on luvanvaraista. Istutaan koko konkkaronkka alas ja mietitään onko aiottu hanke järkevä, tarpeellinen, sopivan hintainen ja hyödyllinen kaikille. Kun yksi perhekunta vetäytyy, ei hanketta voi toteuttaa, ei edes omalla kustannuksella.\nYhteinen mökkihanke suvun kanssa saattaa houkutella kustannusmielessä. Pienemmällä panostuksella saattaa päästä osaomistajaksi luksusmökkiin. Yhteisestä omistuksesta aiheutuu mökille toisenlaista hintataakkaa kannettavaksi. Mieluummin vähän vaatimattomampikin tönö, kunhan se on 100% ikioma.\nMeillä oli onni saada pitää yhteismökkiä omassa käytössä monta kesää ja siitä olen kiitollinen. Muussa tapauksessa oma mökki olisi tullut hankittua aiemmin. Omalla mökillä saa olla ja tehdä mitä ja miten haluaa tai olla tekemättä. Saunoa silloin kuin huvittaa, pyytää vieraita tai olla pyytämättä. Antaa rikkaruohojen rehottaa tai kitkeä niitä kuin vimmattuna. Ei tarvitse pyydellä lupia tekemisiin tai selitellä tekemättä jättämisiään.\nMiksi ihmisen ihanin aika, loma, kannattaisi kesä toisensa perään viettää hampaita kiristellen omien sukulaisten tai vielä pahempaa, puolison sukulaisten kanssa - huolimatta siitä kuinka mukavia he muuten ovatkaan.\nOtsikon ja kuvan mukaisen kirjan luin ahmimalla melkein yhdeltä istumalta. Sen on kirjoittanut ravintovalmentaja Liisa Heikkinen, joka on itse kuntouttanut itsensä vaikeista fibromyalgiaoireista lähes oireettomaksi.\nHän on perehtynyt fibromyalgiatutkimuksiin ja kääntänyt oman elimistönsä huonon kierteen positiiviseksi.\nMikä sairaus fibromyalgia on? Toisinaan kuulee puhuttavan ”pehmytkudosreumasta”, toisinaan\nReumaliiton sivuilla sanotaan fibromyalgiasta seuraavaa: ”Fibromyalgia aiheuttaa kipua lihaksissa ja sidekudoksissa. Tuki- ja liikuntaelimistön kipujen ohella potilaat kärsivät lepoa antamattomasta yöunesta ja heti heräämisestä alkavasta uupumuksesta. Lisäksi heillä on erilaisia psyykkisen ja neurologisen tyyppisiä oireita. Oireiden kuva ei ole yhteneväinen. Sen vuoksi usein puhutaan oireyhtymästä. On väärin kuitenkin väittää, ettei tällaista sairautta ole olemassa.”\nPerimmäistä syytä sairaudelle ei tiedetä, mutta usein sen syyksi arvellaan pitkään jatkunutta stressiä. Onko fibromyalgia sitten stressin seuraus vai sen syy, ei voi tietää. Sairautta ei voi todeta millään laboratoriokokeilla. Erikoisen Asiantuntijan fibromyalgian toteamiseen tarvittiin asiantunteva reumatologi. Työterveyslääkärin osaaminen ei siihen riittänyt. Reumatologi selvitti diagnoosin muutamalla kysymyksellä ja lyhyellä tutkimuksella.\nLiisa Heikkisen kirja kannattaa jokaisen fibromyalgiaa sairastavan lukea. Ja niidenkin, jotka vasta itse epäilevät sitä. Kirjassa ohjataan oman kropan ja mielen kuuntelemiseen ja terveellisiin uni-, liikunta- ja ruokailutottumuksiin, joista ei ole terveillekään ihmisille haittaa.\nIhminen on niin herkkä kokonaisuus, ettei sitä kannata itseaiheutetusti saattaa pois raiteiltaan esimerkiksi päihteiden tai tupakoinnin avulla. Sen nimittäin voi saada aikaan ihan tavallisella elämälläkin suruineen, työpaineineen ja menetyksineen ja niistä aiheutuvalla stressillä.\nKuvat: Erikoiset Asiantuntijat / kirjan etu- ja takakansi, Pixabay\nLapsena sanottiin, että sataa lunta, kun maitohorsman hahtuvat lähtivät elokuun puolessa välissä lentoon. Tänään se taas tapahtui. "Ensilumi" täytti taivaan.\nMiten nuo lapsuusmuistot tuntuvat aina vaan haikeammilta kun tulee lisää ikää. Onneksi muistoista saa vielä otteen ja tavoittaa sen miltä silloin tuntui. Horsman hahtuvien lento tiesi tuolloin pian alkavaa koulua.\nLapsena sanottiin, että "Ekaluokkalainen, kävelee kuin nainen." Kauheasti jännitti etukäteen se "aikuisen naisen" maailmaan sujahtaminen. Miten sitten osaisi olla riittävän naismaisesti. Myöhemmin, itse jo tokaluokkalaisena, vasta aukesi tuon hokeman ilkeämielinen sävy. Mutta vieläkin asiayhteys on on hämärän peitossa. Ehkä se vain rimmasi hyvin.\nMuistattehan miltä tuntuivat ja tuoksuivat uudet koulukirjat. Sileät kannet ja sivut. Meillä isä päällysti koulukirjat, paperilla, jossa oli vahamainen pinta. Istuin isän vieressä ja ojensin teipin paloja avuksi päällystämiseen.\nJoka syksy en saanut uutta koululaukkua enkä penaalia, mutta hajukumeja sentään ja koulun puolesta lyijykynän ja puuvärit, joiden terät olivat valmiiksi teroitettuja.\nLapsena meillä päin sanottiin, että hikarit istuvat edessä ja mitä taempana istuit sitä villimpi olit. Tosin, häiriköt saatiin tuolloin kuriin. Minä istuin yleensä melko edessä, mutta kuuluin pienimpien joukkoon ja paikat oikeasti valikoituivat pituuden mukaan. Olin kyllä aika hikarikin.\nKoulun alkua odotin elokuun alusta asti. Koulussa oli kivaa ja ala-asteen opettajana oli ihana Liisa. Minäkin halusin opettajaksi ja pidin kerhoikäiselle pikkusisarukselle ja hänen kavereilleen koulua. Tein tehtäviä, pidin piirustus- ja liikuntatunteja ja mentiin metsään luokkaretkellekin.\nLapsena sanottiin opettajaa opettajaksi, kunnioittavaan sävyyn. Toteltiin eikä sanottu vastaan. Se oli turvallista. Kotona arvostettiin opettajaa eikä kyseenalaistettu opettajan sanomisia. Se oli kasvatuksellisesti hyvää koulun ja kodin yhteistyöaikaa, ainakin omalle kohdalle osuneiden opettajakokemusten perusteella.\n"Joka toista haukkuu, joutuu mustalaisen räkälaukkuun!" oli yksi hokema, jota lapsena kuultiin ja sanottiin. Kauhean ahdistavaa oli ajatella sitä laukkua sisältöineen ja vältin haukkumaasta ketään. Kyllä-vastaus tyhmään kysymykseen väännettiin muotoon "Jeespoks pallinaama" ja jos joku teki tai sanoi jotakin kiellettyä, oli vastaus yleensä "Suomi on vapaa maa!"\nAnteeksi pyydettiin vitsikkäästi "Anteeks, luulin sua vanteeks!".\nVaikka olin olevinani iso koululainen, muista kuinka katsoin tv:stä Arja-tädin ohjelmaa ja ihailin kuinka lapsiryhmä hänen opastuksellaan ratsasti keppihevosilla ja hoki "Hei, laukkaa ratsu reima!"ja minäkin sain kauan manguttuani oman keppihepan. Samaa hokemaa jankuttaen kopottelin keppihepan kanssa ympäri ämpäri asuntoamme. Reima-sanan merkitystä en tuolloin edes tiennyt.\nLapsena oppi ja muisti helposti monia renkutuksia, kuten esimerkiksi "Ruut, ruut, kello löi jo kaks'toista, keisari seisoo palatsissaan"...ja niin edelleen. Muistan lorun vieläkin. Kuten tämän toisenkin:\n"Ulle, dulle, dof\nulle, dulle, dof".\nLapsena sanottiin myös, että maailman lyhin juttu on tämä "Olipa kerran ja se oli sen pituinen se."\nMitä teillä päin lapsena sanottiin ja hoettiin?\nMiksi vähemmistöjen asioista ja ongelmista halutaan tehdä enemmistöjen asioita ja ongelmia? Typerin esimerkki tästä on liikennemerkkien muuttaminen sukupuolineutraaleiksi. Nykyisessä kävelytien merkissä ja pihakadun merkissä on oletettavasti mieshahmo lapsen kanssa. Voihan se olla naishahmokin. Tai muunsukupuolinen. Jostain liikennemerkkihahmoista valittaminen on pienen vähemmistöryhmän navankaivelua, johon on saatu höynäytettyä isompi koneisto mukaan tuhlaamaan verovaroja joutavanpäiväiseen hömpötykseen. Tässä maassa on oikeitakin ongelmia ja rahareikiä pilvin pimein. Nämä navankaivelijat pitävät pilkkanaan koko muuta yhteiskuntaa.\nAmmattinimikkeiden muuttaminen on toinen turha toimenpide. Poikamiestä minusta ei tule, mutta voisin ihan hyvin olla vaikka kirvesmies, palomies tai poliisimies. Kyvyt eivät tosin riitä mihinkään näistä, mutta se on taas toinen juttu. Mieluummin silti kirvesmies kuin kirveshenkilö.\nTähän samaan liittyy jatkuva kirjoittelu seksuaalisuudesta ja sukupuolisuudesta ja kaikkeen siihen suoraan tai välillisesti liittyvästä. Ei päivää ettei lehtiä tai nettiä lukiessa törmäisi juttuun, jossa käsitellään jotain heteronormista poikkeavaa toimintaa ”hyväksyntää” hakien. Jatkuvasti on tarpeita antaa lausuntoja omasta tai toisten seksuaalisuudesta. Vähän liikaakin mennään seksuaalisuuskärki edellä. Näistä asioista jokainen saa ajatella mitä itse haluaa ja olla mitä mieltä itse haluaa. Niin myös tämän postauksen kirjoittaja.\nEikö seksuaalisuus ole kaikin tavoin yksilön tai ”kaksilon” välinen asia? Jos joku on homoseksuaali, pitääkö sitä toistuvasti koko maailmalle julistaa? Eihän heterotkaan niin tee. Ei tavalliseen arkiseen kanssakäymiseen sillä asialla ole merkitystä, kuuluuko joku johonkin vähemmistöön. EAllakin on ollut työkaveri, joka oli/on täysin sokea, eikä sillä ollut mitään käytännön merkitystä. Hän hoiti oman tonttinsa mallikkaammin kuin moni muu eikä tehnyt siitä numeroa.\nRiikka Suominen (ex-poliitikko Ilkka Suomisen tytär) oli antanut avoimesta parisuhteestaan maakuntalehteen lehtihaastattelun. Avoin parisuhde tarkoittanee sitä, että saa kumppaninsa suostumuksella harrastaa intiimejä kohtaamisia muidenkin kuin oman kumppanin kanssa. Edellisen päivän lehdessä oli haastateltu henkilöä, joka halusi julistaa lukijakunnalle aseksuaalisuuttaan. Mahtaakohan Riikka Suominen ollenkaan tulla ajatelleeksi sitä, mitä hän avoimessa parisuhteessaan aiheuttaa seksikumppaniensa lähipiirille? Suurin osa kanssaihmisistä todennäköisesti ei kuitenkaan ajattele avoimesta parisuhteesta samoin kuin hän. Hänen toimintansa on itsekeskeistä.\nMinua ei ainakaan kiinnosta kenenkään eri huoneessa nukkuvan seksuaalisuuteen liittyvät asiat. En aio lähteä Pride-kulkueeseen vain asian kannatuksesta. Mieluummin osallistuisin tapahtumaan vaikkapa lasten oikeuksien puolesta tai asunnottomien aikuisten puolesta. Tai näkövammaisten tai sotainvalidien. Tai lasten kaltoinkohtelua vastaan ja lastensuojelun puolesta. Tai alaikäisten tyttöjen sukuelinten silpomista ja nuorten tyttöjen kunniamurhia vastaan. Tai Suomessa tapahtuvaa ihmiskauppaa vastaan. Miksei niihin liittyen järjestetä mielenosoituksia ja kulkueita? Kuinka moni Prideen osallistuva lähtisi mukaan kulkueeseen, joka järjestettäisiin vaikka CP-vammaisten tai vaikeasti kehitysvammaisten lasten puolesta? Missä on nyt se yhdenvertaisuus, jota peräänkuulutetaan näissä yhteyksissä? Nämä edellä mainitut asiat eivät ole riittävän mediaseksikkäitä aiheita.\nMiksei vasenkätisyys ole yhtä taajaan uutisoitu ja karnevalisoitu asia? Mistä saisi trendikkäitä kangaskasseja, joissa lukee: "Olen vasenkätinen, hyväksy minut juuri sellaisena kuin olen." Vasenkätisyyskin on vain ominaisuus, ei sairaus. Vasenkätisillä on ihan käytännön ongelmia jokapäiväisessä elämässä, koska tämä maailma on oikeakätisille tehty. Esimerkkinä mainittakoon vaikka ovien kätisyydet, sakset ja auton vaihdekeppi. Vasenkätisille suunniteltuja saksia saa ostaa, mutta auton vaihdekeppi on aina oikean käden puolella. Se johtuu tietenkin siitä, että kuski on vasemmalla, mutta jos suurin osa ihmisistä olisikin vasenkätisiä, mikä tilanne olisi silloin? (En ole vasenkätinen.)\nMuokattu 23.8.2020: ihan kuin tilauksesta kolme päivää tämän postauksen julkaisun jälkeen maakuntalehdessä oli juttu vasenkätisyydestä ja vuoden vasenkätiseksi valitusta henkilöstä. Ohessa linkki juttuun, joka ikävä kyllä taas on maksumuurin takana, mutta näettepä millainen sattuma. Olivat toimituksessa tietysti lukeneet tämän postaukseni ja päättivät korjata tilannetta edes vähän....😁\nJulkisuushakuisuus aroissa asioissa voi kääntyä itseään vastaan. Tarvitaan ennemminkin hyviä esimerkkejä kuten Tove Jansson ja Pekka Haavisto. Kaikki muu Pekka Haavistoon liittyvä jääköön nyt tämän ulkopuolelle. Tove Jansson ja Pekka Haavisto ovat pitäneet tässä asiassa luonnollisen matalaa profiilia eivätkä ole tehneet siitä mitään muotiasiaa. Heistä olisi esimerkiksi monelle. Pekka Haavisto kirjoittaa kirjassaan Eurooppa raiteilla seuraavasti: "... Pride-tapahtumat ovat yleistyneet. Itsekin olen ollut monen sellaisen tapahtuman suojelijana. Samalla myönnän, että niihin liittyvä karnevaali tuntuu joskus vähän vieraalta. Vähemmistöissä olevat ihmiset ovat usein ihan tavallisia, arkisen harmaita ihmisiä."\nJa mainitaan selvyyden vuoksi vielä erikseen, että tämän postauksen tarkoitus ei ole epäkunnioittaa vähemmistöjä tai enemmistöjä tai muita valtavirrasta poikkeavia ihmisiä eikä mitään muutakaan, vaan ihmetellä sitä, miten näitä asioita mediassa ylikorostetaan. Jos seksuaalisuuteen ja sukupuolisuuteen ja sen eri "olomuotoihin" kaikki osapuolet suhtautuisivat kiihkottomasti ja maalaisjärjellä, ei syntyisi tarvetta sählätä liikennemerkkien ja ammattinimikkeiden kanssa. Valtavirrasta poikkeavat uhriutuvat ja uhriuttavat itsensä tässä asiassa ihan itse.\nMahdolliset kommentit pyydetään kirjoittamaan postauksen lopussa olevaan kenttään, jotta ne ovat kaikkien lukijoiden nähtävillä. Kiitos.\nLähettänyt Erikoiset Asiantuntijat klo 10:00 11 kommenttia:\nKevääseen ja alkukesään kuuluu monia ihania tuoksuja. Kuten lumen alta paljastuvan mullan tuoksu tai ensimmäisen ruohonleikkuun jälkeen tuoksuva nurmi.\nKielo, tuomi ja syreeni ovat ensimmäisiä voimakkaasti tuoksuvia kukkijoita. Koivusta tehty vihta tuoksuu ihanasti juhannuksen aikaan yhtäaikaa juhannusruusun kanssa. Sitten puhkeavat kukkaan pionit. Yhtä tuoksujen juhlaa keskikesään saakka.\nNiityillä ja kedoilla keskikesällä kukkivat kukat eivät juurikaan ihmisnenään tuoksu, mutta pihalla ja puutarhassa voi olla muitakin kuin kukista peräisin olevia ihania tuoksuja.\nYksi lempituoksuistani on auringossa kuivuneen pyykin tuoksu. Siitä tulee mieleen lämmin tuoksumuisto, joka vie lapsuuteen. Vähän samanlainen kuin auringon tuoksu iholla, rannalla vietetyn päivän päätteeksi. Iho tuoksuu hiekalta, uimavedeltä ja ruskettuneelta.\nToinen loppukesän lempituoksuni on rohtosuopayrtin huumaava, saippuainen, puhdas aromi. Se leijalee ilmassa ihanasti ja itse kukka hohtaa kauniisti herkän vaaleanpunaisena.\nKypsyvien omenoiden tuoksu houkuttelee paikalle ampiaisetkin. Niin ihana on niiden mehukas tuoksu. Liljat kukkivat keskikesästä alkaen ainakin elokuun loppuun. Lempililjani "Pink Perfection" aloittaa kukintansa elokuun puolessa välissä ja tuoksuu pökerryttävän ihanalta, hienolta ja hienostuneelta. Nuuskin aina nenänpääni ruskeaksi liljan siitepölystä.\nIlmassa leijailevaan lämpiävän saunan piipusta nousevaan savuntuoksuun ei kyllästy koskaan. Se enteilee rentoutumishetkeä ja saunan kiukaalle löylyveden sekaan lisättyä koivuntuoksuista löylyntuoksua.\nMitkä ovat sinun loppukesän lempituoksujasi?\nPiti tarkkaan miettiä tämän postauksen otsikkoa, ettei koko postaus joutuisi roskakoppaan jossakin automaattiseulonnassa ennen julkaisua. Hesarin kuukausiliitteessä 8/2020 oli toimittaja Anu Nousiaisen reportaasi lähisuhdeväkivallasta. Sitä en pystynyt yhdeltä istumalta lukemaan loppuun asti.\nOhessa linkki juttuun. (Saattaa olla maksumuurin takana.)\nNousiainen on valinnut reportaasiinsa tarkastelujaksoksi vuoden 2017, jolloin Suomessa tapettiin 68 ihmistä ja niistä 16 oli naisia.\nSuomessa naiset joutuvat siis henkirikoksen uhreiksi huomattavasti miehiä harvemmin. Mutta silloin 60%:ssa tapauksista tekijänä on joko entinen tai nykyinen mieskumppani. Yhtä usein tapauksiin liittyi aiempaa parisuhdeväkivaltaa. Mies ei siis tapa yllättäen. 30%:ssa tapauksista taustalla oli mustasukkaisuutta tai alistamista ja yhtä usein tilanteessa oli nautittu alkoholia ja joka toisessa tapauksessa tekijällä oli aiempia rikostuomioita. Lähes 70% tapauksista tehtiin uhrin kotona ja lähes 30%:iin liittyi erotilanne.\nJos nainen siis hankkiutuu parisuhteeseen mustasukkaisuuteen ja väkivaltaisuuteen taipuvaisen mieshenkilön kanssa, joka käyttää päihteitä ja jolla on ennestään rikostaustaa, on naisen joutuminen henkirikoksen uhriksi todennäköistä. Luulisi jokaisen normaalilla itsesuojeluvaistolla varustetun naisen tajuavan tämän.\nReportaasissa kerrottiin Virvasta ja Petristä (nimet varmaankin muutettu), joiden yhteinen taival päättyi Virvan kuolemaan henkirikoksen uhrina Kiuruvedellä vuonna 2017. He olivat vähän kuin paikallinen makkaratehtailija ja mäkihyppääjä: heidän parisuhde-edesottamuksiaan puitiin käräjäoikeudessakin. Petri oli tuomittu yhdyskuntapalveluun, mutta hän ei pystynyt sitä suorittamaan. Petriä ei uskallettu ottaa minnekään töihin. Hän kun ei varsinaisesti ollut mikään kävelevä käytöksen kultainen kirja.\nLähipiiri varoitteli ja yritti auttaa Virvaa. Viranomaiset järjestivät Virvalle asunnon toiselta paikkakunnalta, turvakiellon ja salaisen puhelinnumeron, mutta tämäkään ei auttanut, Petri sai yhteyden Virvaan ja pian he taas kulkivat kimpassa. Virva palasi Kiuruvedelle Petrin luokse. Luultavasti hän oli itse ollut Petriin yhteydessä ensin, kuinkas muuten.\nJos ja kun lähipiirin ja yhteiskunnan tarjoama apu ja tuki ei pidä uhria erossa tulevasta tappajastaan, niin mitä hänen hyväkseen enää kukaan voi tehdä? Miksi jotkut meistä naisista "keräävät" näitä väkivaltaisia, mustasukkaisia, rikostaustaisia päihteidenkäyttäjiä kumppanikseen? Siksikö, kun he liikkuvat samoissa piireissä ja edellä mainitut miehet osaavat käyttää heitä hyväkseen ja ehkä vedota heidän äidillisiin tunteisiinsa ja suojeluvaistoihinsa. Naiset ehkä luulevat voivansa jollain tavalla parantaa heidät.\nLähisuhdeväkivaltaa on tietysti muunkinlaista kuin parisuhdeväkivalta. Esimerkiksi aikuiset lapset voivat pahoinpidellä iäkkäitä vanhempiaan. Siinä suhteessa uhrin on vaikeampi tehdä valintoja, koska oma lapsi on aina oma lapsi, vaikka tekisi mitä. Onneksi enää ei lieväkään pahoinpitely ole asianomistajarikos.\nLähde: Helsingin Sanomien kuukausiliite 8/2020\nKuvat: Erikoiset Asiantuntijat / Helsingin Sanomien kuukausiliite 8/2020, kiuruvesi.fi.


Ashley Graham Korkeus, Wiki, ikä, netto arvo ja enemmän 2022\nOletko kiinnostunut Ashley Grahamista? Hän on tarpeeksi suosittu nuorille tällä hetkellä. Saat Täydellisen Biografian Ashley Grahamista täällä. Jos olet kiinnostunut Ashley Grahamista, voimme vakuuttaa, että olet onnellinen vierailulla täällä. Seuraavassa osassa saat Ashley Grahamin korkeuden, iän, asioiden, nettovarannuksen ja paljon muuta tietoa. Tarkista. Ashley Graham lyhyt wiki Ashley Graham Tämän plus-kokoisen mallin ja TV-esittelijän täydellinen…\nAna Cheri Wiki, nettovarallisuus, korkeus, ikä ja enemmän 2022\nOletko kiinnostunut tuntemaan ANA Cheri? Hän on tarpeeksi suosittu nuorille tällä hetkellä. Tässä osassa kirjoitamme hänen elämäkerran. Jos haluat tietää lisää Ana Cheri, meillä on hyviä uutisia sinulle. Seuraamalla tätä artikkelia voit tietää ANA Cheri Net Worth, iästä, korkeudesta ja muista yksityiskohdista. Siirrymme seuraavaan osaan. Ana Cheri Short Wiki Ana cheri Tämän mallin todellinen nimi,…\nMaura Higgins ikä, korkeus, nettovarallisuus, wiki ja enemmän 2022\nPosted on 11 toukokuun, 2022 19 maaliskuun, 2022 by alex\nOletko kiinnostunut tuntemaan Maura Higgins? Hän on yksi nuorimmista julkkisista monille ihmisille. Kirjoitamme kaikki yksityiskohdat tästä TV persoonallisuudesta, Ring Girl & Model. Jos olet utelias Maura Higginsistä, olet oikeassa paikassa. Täällä saat yksityiskohdat Maura Higgins netto-arvoinen ikä, asiat, koulutus tausta, palkka ja paljon muuta tietoa. Siirrymme seuraavaan osaan. Maura Higgins Short Wiki Maura Higgins Tämän…\nEmily Simpson netto, ikä, korkeus, wiki ja enemmän 2022\nOletko kuullut Emily Simpsonin nimen? Hän on yksi lupaavasta Tv Star, Attorney ja puolueen suunnittelija tämän ajan. Kirjoitamme kaikki yksityiskohdat tästä todellisuudesta TV Star, Attorney ja Party Planner. Jos olet kiinnostunut Emily Simpsonista, voimme vakuuttaa, että olet onnellinen vierailulla täällä. Alla olevassa osassa saat yksityiskohdat Emily Simpsonin korkeudesta, iästä, asioista, nettovaroista ja paljon muuta tietoa….\nAlba Jancou wiki, korkeus, netto arvo, ikä ja enemmän 2022\nOletko kiinnostunut Alba Jancousta? Hän on tällä hetkellä kehittyvä malli. Täällä olemme kattaneet elämäkerransa. Jos olet kiinnostunut Alba Jancousta, voimme vakuuttaa, että olet onnellinen vierailulla täällä. Seuraavassa osassa saat tiedot Alba Jancoun korkeudesta, iästä, asioista, nettovaroista ja paljon muuta tietoa. Mene eteenpäin tarkistaaksesi yksityiskohdat. Alba Jancou lyhyt bio Alba Jancou Malli on hänen oikea nimi….\nAriana Fletcher Age, Wiki, korkeus, netto arvo ja enemmän 2022\nTiedätkö Ariana Fletcher? Hän on yksi nuorimmista julkkisista monille ihmisille. Tässä osassa kirjoitamme hänen elämäkerran. Oletko kiinnostunut tuntemaan Ariana Fletcher? Täällä olemme keskustelleet hänestä. Täällä keskustelimme Ariana Fletcher Net Worth, iästä, korkeudesta ja muista yksityiskohdista. Siirrymme seuraavaan osaan. Ariana Fletcher Lyhyt bio Ariana Fletcher Tämän liikenaisen, malli & Instagram persoonallisuus on Ariana Fletcher. Hän tunsi…


Seinäjoki - Meidän tarinoitamme nostaa esiin nuoria eteläpohjalaisia taiteilijoita\nEtusivu » Kulttuuri ja liikunta » Kulttuuripalvelut » Ajankohtaista » Tiedotteet » 2018 » Marraskuu » Meidän tarinoitamme nostaa esiin nuoria eteläpohjalaisia taiteilijoita\n5.11.2018, klo 12:50\nNäyttely esittelee kunkin taiteilijan tuoreinta tekemistä ja samalla summaa kolme kertaa järjestetyn kilpailun satoa ja merkitystä. Näyttelyn taiteilijat ovat Mari Hallapuro, Heikki Hautala, Hanne Kontiola, J-P Köykkä, Jaana Maijala, Jukka Nokua, Mervi Patala, Ville Vuorenmaa ja Katri Yli-Erkkilä. Kultakin taiteilijalta nähdään näyttelyssä uusimpia teoksia.\nNäyttelystä nousevia aiheita ovat mm. taiteen tekemisen prosessin korostuminen, vuorovaikutukseen, muutokseen ja vapauteen liittyvät teemat, sekä toisaalta nostalgiset muistot nuoruudesta, varsinkin nykyisin muualla asuvilla taiteilijoilla. Vuoden nuori eteläpohjalainen taiteilija -kilpailuun osallistuvien taiteilijoiden on tullut olla 35-vuotiaita tai sitä nuorempia Etelä-Pohjanmaalta syntyisin olevia tai täällä asuvia kuvataiteen ammattilaisia tai opiskelijoita. Finalisteja oli kolmen vuoden aikana yhteensä 11. Heidi Katajamäki ja Maija Hopeavuori jäivät pois näyttelystä terveys- ja perhesyistä. Taidehalli sai näyttelyä varten OKM:n uutta näyttelypalkkioavustusta.\nNäyttely on esillä Taidehallin näyttelysaleissa 10.11.2018–17.2.2019.\nGrafiikkaa, maalauksia, valokuvia, tilateoksia\nAlajärveltä lähtöisin oleva, nykyisin Järvenpäässä asuva ja työskentelevä Mari Hallapuro (s. -85) tuo näyttelyyn viivasyövytys- ja kuivaneulateoksiaan sekä esinekoosteita. Hallapuron teosten lähtökohtana on arkisia havaintoja esimerkiksi luonnosta, mutta pitkän tekemisen prosessin aikana lähtökohta häivyttyy näyiksi ja sattumiksi.\nYlistarolaissyntyisen Heikki Hautalan (s. -80) tie on vienyt Poriin. Hänen maalauksensa ja mustepiirustuksensa voi nähdä vertauskuvina yhteiskunnassa ja yksilössä tapahtuville muutoksille.\nSeinäjokelainen Hanne Kontiola (s. -84) haluaa tuoda näyttelyssä esille maalausten lisäksi taiteen tekemisen prosessia.\nJ-P Köykkä (s. -87) maalaa ja käyttää installaatioissaan löydettyjä esineitä ja materiaaleja. Nykyisin Tampereella asuvan Köykän näyttelyteoksista voi löytää viitteitä nuoruudesta Seinäjoella.\nHelsingissä ja Ylistarossa asuva Jaana Maijala (s. -84) yhdistää työskentelyssään piirustusta ja valokuvaa. Näyttelyteokset kuvastavat vapautta, muutosta ja luottamusta siihen, että elämä kuljettaa.\nKauhavalainen Jukka Nokua (s. -91) maalaa öljyväreillä abstrakteja maalauksia ja pyrkii siihen, ettei ota vaikutteita mistään.\nTurkulaistunut Mervi Patala (s. -82) on lähtöisin Peräseinäjoelta. Hän käyttää kiinnostavia tunnelmia ja ristiriitoja sisältäviä valokuvia akvarellimaalaustensa lähtökohtana.\nLapualta lähtöisin oleva Ville Vuorenmaa (s. -80) maalaa niin ikään akvarelleilla, mutta yhdistää teoksiinsa tekstiä. Nykyisin Helsingissä asuva Vuorenmaa tuo näyttelyteoksissaan esiin Seinäjokeen liittyviä muistoja.\nLavastettua valokuvaa tekevän Katri Yli-Erkkilän (s. -81) näyttelyteosten lähtökohtana ovat kädet ja viittomakieli. Seinäjoella asuva Yli-Erkkilä on kotoisin Oravaisista.


Kangaskorjaamolla: Miten piirrät nopeasti kaavat paitaan\nPaidan etukappaleen ja takakappaleen kaavan voi piirtää päällekkäin\nKäytännössä teen niin, että piirrän ensin takakappaleen kaavan. Sitten asettelen kaavapaperin etukappaleen kaavan päälle. Piirrän etukappaleesta vain kädentien ja pääntien uudestaan. Lopuksi leikkaan kaavan irti kaavapaperirullasta takakappaleen viivoja pitkin.\nPiirrän etukappaleen sinisellä ja takakappaleen punaisella värillä, niin muistan ja huomaan paremmin erot kangasta leikatessa.\nNäillä nikseillä voit nopeuttaa ja sujuvoittaa kaavojen piirtämistä. Sekuntikellolla en ole aikaa mitannut paljonko nämä listaamani jutut nopeuttavat kaavan piirtämistä. Ehkä suurin nopeutuminen tapahtuu mielikuvatasolla.\nLaitan keskietu- tai keskitakalinjan kaavapaperin reunaan, niin sitä ei tarvitse erikseen piirtää eikä leikata.\nPiirrän viivoittimella suorat osat. Kyllä, usko pois, se on ihan oikeasti nopeampaa kuin vapaalla kädellä.\nPeruskaavoista esim. paidat ja collegehousut piirrän heti kaksi vierekkäistä kokoa. Näin seuraava koko on valmiina.\nJoskus kaava-arkilta pitäisi jäljentää myös suorakaiteen muotoiset resorit, tampit tai rannekkeet. En jaksa, vaan kirjoitan kaavaan suorakaiteen mitat ja leikkaan mittanauhan kanssa kangassuikaleet.\nPiirrän vain pitkähihaisia paitoja, lyhyet hihat saa taittamalla kaavapaperia sopivasta kohden poikki.\nTärkeintä olisi merkitä kaavaan sovitusmuutokset\nYritän merkitä käyttämäni saumanvarat, sovitusmuutokset ja muut muokkaukset heti ompelun aikana kaavaan. Seuraavalla ompelukerralla ne löytyisivät helposti, eikä aikaa kuluisi mittailuun.\nOmpelin lapsen paitoihin leveät hihansuukäänteet. Kun lapsi kasvaa, niin hihansuukäänteen voi avata ja paidan elinkaari jatkuu. Ompelen ensin hihasauman ja vasta sitten käänteen. Kaksoisneulalla ommeltu käänne on helppo purkaa. Kiskaisen nurjalla siksakkina kulkevan langan pois pienissä pätkissä.\nOranssi hiha on pidennetty, siinä näkyy hennosti purettu ommel. Vihreä hihainen paita on nyt sopiva, sen leveän käännevaran saa purettua myöhemmin auki.\nMinulla on juuri nyt kesken Rinna Saramäen Hyvän mielen vaatekaappi -kirja. Yksi teemoista on pikamuoti ja vaatteiden nopea kierto vastaan hyvän vaatekappaleen löytäminen ja sen käyttäminen pidempään. Tähän ajatukseen sopivat nämä pidennettävät hihat, joten hyvät paidat sopivat kasvavalle lapsellekin parikin vuotta. Helmassa on myös leveä käänne, jonka saa avattua kasvunvaraksi, mutta kokemukseni mukaan ensin ranteet jäävät paljaiksi kuin napa näkyy.\nTällaisia paitoja sitä tuli yhden miehustakappaleen taktiikalla. Lapsi saa siirtyä seuraavaa kokoon eli 122 cm. Paidan kaava oli Formal or Fun Ottobre 1/2013. Ruskea paita lähti lahjaksi, sen kaava oli Raw Edge Details Ottobre 1/2017.\nTähän vihreään paitaan ompelin kääntöpaljettikuvion koristeeksi. Tässä on ohjeet miten kääntöpaljettikuviota ei kannata ommella.\nHelpotusta paitojen ompeluun:\nPääntien resorin ompelu näppituntumalla, video-ohje\nHennaMar 25. tammikuuta 2020 klo 8.56\nMiten siirrät kaavan kankaalle?\nJohanna 25. tammikuuta 2020 klo 12.05\nKiitos tarkentavasta kysymyksestä HennaMar. Neulaan kaavan parista kohtaa kankaalle. Kainalon kaaressa on niin pieni ero, että sen voi leikata 1 cm saumanvaroilla, eikä kaavapaperi ole tiellä. Pääntien kaaren leikkaan etukappaleella kaavapaperin alta. Nostan kaavapaperia vähän ylemmäs ja muistelen miten se kaari menee. Sitten lasken kaavapaperin ja tarkistan menikö yhtään sinnepäin. Kaavapaperista näkyy läpi, niin on helppo tarkistaa onko leikattu kaari osunut piirretylle viivalle. Ensin leikkaan varovaisemin, ettei tule liian isoa pääntietä. (Kaavan ääriviivoja en piirrä kankaalle.)\nKysyhän lisää jos jokin kohta jäi vielä askarruttamaan :)\nIrmeli 27. tammikuuta 2020 klo 11.36\nNopeutus niksit ovat hyviä, pääsee pian ompelemaan mikä on kivempaa. Monia niksejäsi käytänkin, kaavoihin lisäksi pala käytettyä kangasta, jouduttaa kun kaavoja tarvitaan uudestaan. Ompelet kyllä ihania vaatteita lapsille, hyvää ompelumieltä jatkossakin. Irmeli\nJohanna 2. helmikuuta 2020 klo 21.53\nKiitos Irmeli vinkistäsi. Tilkkuja jää kankaanleikkuusta aina yli, niin yhtä hyvin pienen palan voisi teipata kaavan kylkeen, niin näkee mitä vaatteita siitä kaavasta on tehnyt. Tällöin saman kaavan käyttäminen on helppoa, kun on valmis vaate mistä katsoa, jos jokin kohta tarvitsee muutosta. Ompelun iloa Sinullekin!\nAnonyymi 8. maaliskuuta 2020 klo 19.18\nLisävinkki tuohon etu/takakpl kaava yhdistelmään: itselläni on tuo kaula-aukko leikattuna etukpl viivaa pitkin niin, että se on vain ylhäätä pari cm kiinni muussa kaavassa. Näin on helppo leikata kankaasta molemmat kappaleet, kun tämä "läppä" on joko alhaalla tai taitettuna pois tieltä. Ymmärsikö tuosta?\nJa neuloja paljon nopeampi keino on käyttää kaavan päällä jotakin painoa leikatessa, esimerkiksi hernepusseja tai vaikka jotain metalli esineitä.\nJohanna 23. maaliskuuta 2020 klo 23.03\nPaljon kiitoksia hyvästä lisävinkistä, kuulostaa tosi toimivalta tuo pääntien läppä, pysyy tallessa ja on kuitenkin helposti käännettävissä sivuun.\nKaavapainoistakin olen kuullut, niistäkin on varmasti hyötyä joillekin. Hyvä että ne tulivat mainituksi! (unohdin tekstistä kokonaan ne) Meillä pikkuiset apukädet olisivat varmasti siirtämässä kaavapainot parempiin leikkeihin :D


Ti 21.1.2014 TPS - JYP\nTi 21.1.2014 TPS-JYP Jahas, peliin aikaa 3 tuntia ja kukaan ei ole avannut otteluketjua. Kokoonpanot: TPS: Willsie-Lucenius-Sointu Miettinen-Koskiranta-Rantanen Virtala-Vähätalo-Suominen Tuomainen-Friman Mähönen Morrisonn-Seigo Palmroth-Jurcina Pulli-Vittasmäki Norrena...\nOtteluseurantaketju Liiga La 12.10.2013\nJahas, taas putoaa kiekko kohta jäähän viidellä paikkakunnalla. Tämän illan ottelut ovat: KalPa-SaiPa (1-3) Kärpät-Jokerit (3-1) Lukko-HIFK (2-3 rl) TPS-Blues (3-2) Ässät-JYP (2-3 rl) Omat veikkaukseni illan tuloksista suluissa ylempänä.\nOtteluseurantaketju Liiga 8.10.2013\nPelit alkamassa ja seurantaa ei näy! Otteluina tänään: Ilves-Pelicans Jokerit-JYP KalPa-HIFK Lukko Kärpät Ässät-HPK\nLars Eller JYPiin!\nNHL-pelaaja Lars Eller vahvistaa JYPiÃ¤ / Uutiset / JYP Mukava uutinen näin viikon alkuun. Ainakin itse olen tykännyt Ellerin pelistä, mitä joskus NHL:n puolelta nähnyt ja tuskin hirveän kalliskaan JYPille tulee olemaan (cap hit 1,325m dollaria ja sopimus loppuu kauteen 2013-2014).\nTahdotko NHL-pelaajia SM-Liigaan työsulun sattuessa?\nSM-Liigapuolella on käyty kiivasta keskustelua tästä aiheesta. Ruotsi otti selkeän linjan ja sanoi, ettei lockout-pelaajia kaivata Elitserieniin. SM-Liiga ei samanlaista päätöstä tule tekemään (SM-liiga-pomo: NHL-sulku ei tuo invaasiota Suomeen - MTV3.fi - Urheilu - Jääkiekko - Uutiset). Mikä...\nOnko sota oikein?\nKoulussa on tekeillä etiikkaan liittyvä tehtävä, joten omaksi aiheekseni valitsin sodan. En nyt tässä ala suuremmin kertomaan tehtävästä, koska se tuskin ketään kiinnostaa. Mutta pääpointtina on, onko sota oikein? Onko jonkinlaiset sodat perustellusti oikein, vai onko mikään sota oikein? Tai...\nToimiikohan tää äänestys e: se toimii\nJYP Playoffit 2011\nEli kun eri joukkueille on alkanut ilmestymään näitä Playoff-ketjuja, niin eiköhän sarjajohtajallekin omansa kuulu. Tällä hetkellä pullat on hyvin uunissa, koska runkosarjan voitto takaisi kotiedun poffeissa aina sinne mahdolliseen päätyyn asti. Tämän kauden JYPin otteita kun katsoo, niin tuo on...\nNo kai se on pakko tällainen tehdä! Koko ajan menee pelaajien hankintoja ohi kun on vain ketjut "Siirtohuhut" sekä "Kovimmat siirrot". Kaikkia noihin ketjuihin ei voi kirjoittaa. Eli tänne olisi tarkoitus lisätä kaikki SM-Liigassa tapahtuvat siirrot. Toivottavasti on käyttöä ja toivottavasti...\nVastauksia: 9 366\nSM-Liigakauden 2010-2011 flopit\nEilen yöllä tuli ajan kuluksi mietittyä, kuka pelaaja, mikä joukkue tai muu taho floppaa "parhaiten" kaudella 2010-11. Joka vuosi floppeja löytyy isot kasat, ja nyt vajaa viikko kauden alkua olisi mahdollista veikata omaa floppia. Kyseessä voi siis olla pelaaja, valmentaja, joukkue, tai muu...


Myytävät käytetyt Vogel & Noot maatalous myytävänä Suomi - Mascus Suomi\nOlet tässä: Mascus Suomi > Maatalous > Vogel & Noot\nMS 950 (8)\nATERRA & MASTERDRILL (1)\nIS 1680 (1)\nLM 950 PLUG (1)\nTerra Mix 250 (1)\nKäytetyt myytävät Vogel & Noot maatalous\nTässä lista tällä hetkellä saatavilla olevista käytetyistä Vogel & Noot maatalous koneista, jotka ovat myynnissä Mascuksessa. Voit järjestellä käytetyt Vogel & Noot maatalous hinnan, valmistusvuoden tai maan mukaan. Rajataksesi hakutuloksia käytä vasemmanpuoleista tarkennettua hakua.\nVoit lukea lisää aiheesta Vogel & Noot maatalous tuotemerkit-osiosta.\nVogel & Noot M 850 STSiipien lukumäärä: 4, Vetotapa: Kytketty, Valmistusmaa: AT, Lisätietoja: Ehjät ja kuosillaan olevat 4-siipiset Vogelit veitsileikkureilla ja kuorimilla sopivasti.Lisävarusteet: Kiekkoleikkurit löytyy irrallisena mukaan\nVogel & Noot Permanit euromat 3S MS850Siipien lukumäärä: 4, Valmistusmaa: AT, Lisätietoja: Toimivat paluuaurat, jotka ovat toimineet Amazonen esikuvana. Auroissa on hydraulinen laukaisulaitteisto, veitset ja käännettävät kärkilaput\nVogel & Noot Plus XM 850ST VarioSiipien lukumäärä: 4, Vetotapa: Kytketty, Valmistusmaa: AT, Lisätietoja: Tästä hyväkuntoiset paluuaurat hakee uutta kotia.Lisävarusteet: Kiekkoleikkurit, kuorimet, tukipyörä\nVogel & Noot MS850 MurtopulttiVetotapa: Kytketty\nVogel & Noot MS850STSiipien lukumäärä: 4, Vetotapa: Kytketty, Lisätietoja: Todella siistissä kunnossa oleva 4-siipinen paluuaura. Varmatoiminen lehtijousilaukaisu, kiekkoleikkurit, ilmakumitukipyörä.Lisävarusteet: Lehtijousilaukaisu, Kiekkoleikkurit, Tukipyörä\nVogel & Noot XMS850Siipien lukumäärä: 4, Lisätietoja: Ei pöllömmät 4-siipiset paluuaurat. Vaihtoehto uusille. Hydraulinen laukaisimet. Rasvaprässikin kuuluu hintaan.. Kulutusosat ym löytyy myöhLisävarusteet: Siipien lukumäärä:4\nVogel & Noot 4 SIIPINEN VARIOMATSiipien lukumäärä: 4, Lisävarusteet: Siipien lukumäärä:4\nVogel & Noot XMS 850-4 varioSiipien lukumäärä: 4, Vetotapa: Kytketty, Lisätietoja: Siistit 4-siipiset vario aurat, veitset+viim.kiekko, kuorimet, HD-tukipyörä, paineensäätöletku, 1.viilu hydraulinen, hyvät kulutusosat.\nVogel & Noot Hinattava H06V666A73Siipien lukumäärä: 6, Vetotapa: Puolihinattava, Yleisarvosana (1-5): 4, Lisätietoja: Hyväkuntoinen hinattava 6-siipinen paluuaura sälesiivillä ja esiauroilla. Hydraulinen työleveyden säätö.Lisävarusteet: Esiaurat\nVogel & Noot 4-ter automaattiVetotapa: Kytketty\nVogel & Noot 3SK-VXL\nVogel & Noot 4-skärYleisarvosana (1-5): 4\nVogel & Noot LC2V344A46Siipien lukumäärä: 4, Vetotapa: Kytketty, Yleisarvosana (1-5): 3\nVogel & Noot TallerkenharveYleisarvosana (1-5): 2, Työleveys: 500\nVogel & Noot Scheibengrubber med udløserYleisarvosana (1-5): 5\nVogel & Noot 5-furetYleisarvosana (1-5): 3\nVogel & Noot 70/70 140cm LagersalgTyöleveys: 140\nVogel & Noot TST 300 m/HammerslaglerTyöleveys: 300


Open-luokan Espargaro alitti Stonerin rataennätyksen Losailissa – sankarin veli kaatui leikkauspöydälle | Bike\nOpen-luokan Espargaro alitti Stonerin rataennätyksen Losailissa – sankarin veli kaatui leikkauspöydälle\nJulkaistu 9 maaliskuu, 2014 , kirjoittanut Bike\nTalvikauden viimeinen testijakso kietaistiin myöhään sunnuntai-iltana pakettiin siellä, missä kahden viikon kuluttua kauden ensimmäiset arvopisteet pistetään jakoon, eli Losailin valaistulla radalla Qatarissa.\nQatarin viimeistelytesti ei tosin enää tarjonnut osviittaa enemmän viitteitä alkavan kauden voimasuhteista.\nQatarista sivussa olivat Hondan, Yamahan ja Ducatin tehdastiimien kuljettajat, jotka ajoivat viikolla rengastestit Australiassa hallitsevaa mestaria, murtunutta jalkaansa kuntouttavaa Marc Marquezia lukuunottamatta.\nMutta nälkäisiä haastajiahan Losailissa riitti viime päivinäkin. Heistä yksi mielenkiintoisin on ehdottomasti juuri Aleix Espargaro, joka hämmentänyt kärkeä ennakkoluulottomasti ja välittömästi Sepangin radalla Malesiassa ajetuista ensimmäisistä testeistä kähtien.\nEspargaro vastasi Losailin kolmipäiväisen MM-viimeistelyn kovimmasta kierroajasta 1,54,874. Se syntyi päätöspäivän iltana.\nEspargaro alitti samalla Casey Stonerin käsialaa vuodelta 2008 olevan rataennätyksen 1.55,153. Jorge Lorenzo ajoi viime vuonna Qatarin GP:n paalupaikalle lukemin 1.54,714.\n– Olen erittäin tyytyväinen erityisesti tähän päivään. Olin nopea yksittäisellä kierroksella, mutta pystyin ajamaan myös tasaisen vahvasti hyvää vauhtia. Ajoin kisasumulaatiossa vastaavia kierrosaikoja kuin Lorenzo täällä viime vuoden kisassa. Olen todellakin luottavainen MM-avauksen osalta, iloitsi Espargaro.\nStonerin ratennätyksen alle painoi myös Espargaron veljeksistä nuorempi, eli Yamahan Tech 3:n väreissä kilpaileva Pol ja tämän tiimikaveri Bradley Smith.\nViime vuonna Moto2-luokan maailmanmestaruuden saavuttanut Pol Espargaro jäi pohjista vain 33 tuhannesosaa. Smithin eroksi kärkeen kirjattiin 0,153 sekuntia.\nP. Espargaron ilta päättyi kuitenkin surkeasti. Hän kaatui vaihteen missattuaan radan kuudennessa mutkassa ja teloi vasemman solisluunsa, joka operoidaan maanantaina Barcelonassa.\n– Minulla oli mukana myös epäonnea tuossa kaatumisessa. Tein virheen vaihtaessani pienemmälle mutkaan tullessani ja painelin suoraan ulos. Olen kuitenkin muilta osin tyytyväinen siihen, miten nämä testit sujuivat. Olen myös luottavainen ja positiivisin mielin. Olen takaisin täällä MM-avauksessa, vakuutti Espargaro.\nStefan Bradl oli tehdaspyörän statuksella kilpailevista Honda-kuljettajista kiireisin. Hän päätyi LCR-satelliittitiimin pyörällä neljänneksi 0,313 sekuntia Aleix Espargaron takana.\nMotoGP-luokan 3/3 testipäivä (tehdastiimit eivät ole mukana):\n1. Aleix Espargaro Espanja, NGM Mobile Forward Racing FTR-Yamaha 1.54,874\n2. Pol Espargaro Espanja, Monster Yamaha Tech 3 + 0,033\n3. Bradley Smith Iso-Britannia, Monster Yamaha Tech 3 + 0,153\n4. Stefan Bradl Saksa, LCR Honda + 0,313\n5. Alvaro Bautista Espanja, GO&FUN Honda Gresini + 0,358\n6. Andrea Iannone Italia, Pramac Racing Ducati + 0,644\n7. Colin Edwards USA, NGM Mobile Forward Racing FTR-Yamaha + 1,104\n8. Yonny Hernandez Kolumbia, Energy T.I. Pramac Racing Ducati + 1,182\n9. Nicky Hayden USA, Drive M7 Aspar Honda + 1,399\n10. Hiroshi Aoyama Japani, Drive M7 Aspar Honda + 2,132\n11. Scott Redding Iso-Britannia, GO&FUN Honda Gresini + 2,135\n12. Hector Barbera Espanja, Avintia Racing FTR-Kawasaki + 2,268\n13. Karel Abraham Tshekki, Cardion AB Motoracing Honda + 2,468\n14. Mike Di Meglio Ranska, Avintia Racing FTR-Kawasaki + 2,795\n15. Danilo Petrucci Italia, IodaRacing Project ART + 3,212\n16. Micheal Lavert Iso-Britannia, Paul Bird Motorsport Aprilia + 3,681\n17. Broc Parkes Australia, Paul Bird Motorsport Aprilia + 4,097