Etusivu Kaupunki-info Ajankohtaista Poimintoja Ylivieskan 150-vuotiaasta historiasta\nKalajokilaakso Päätoimittaja Seppo Kangas\nKalajokilaakso julkaisi vuonna 2017 toimittaja Oiva Luhtaselan juttusarjan Poimintoja 150-vuotiaan Ylivieskan historiasta. Paikallislehti halusi näin osallistua kotikaupungin juhlavuoteen, joka samalla oli lehden 90. juhlavuosi. Paikallishistorian tallennus ja välittäminen nuorille polville on yksi paikallislehden tärkeimmistä tehtävistä.\nKulttuurikeskus Akustiikka Kulttuurijohtaja Katriina Leppänen\nOiva Luhtaselan kirjoittama juttusarja Ylivieskan 150-vuotisesta historiasta sisältää ainutlaatuisia poimintoja paikallishistoriallisista tapahtumista ja kehityksen käänteistä. Ylivieskan kaupunki kiittää lämpimästi Oiva Luhtaselaa tästä suurenmoisesta kokonaisuudesta.\nKotiseutuneuvos, toimittaja Oiva Luhtasela\nKolmisenkymmentä tiivistä, vuonna 2017, kirjoitettua poimintaa 150-vuotiaan Ylivieskan historiasta eivät anna kattavaa kokonaiskuvaa menneestä. Valikoinnilla on pyritty valottamaan etenkin kunnan alkuvaiheita, oleellisin muutoksiin johtaneita tapahtumia ja niitä seikkoja, jotka ovat luoneet Ylivieskan identiteettiä. Tiedossa olevat kuvaajat tai kuvien omistaja on mainittu valokuvien yhteydessä.\nSuur-Kalajoen historia, 1984;\nYlivieskan kirja, 1981;\nKari Hokkanen: Kyösti Kallio, 1986;\nSuomi 75, 1992;\nKeskipohjalaisia elämänkertoja, 1985;\nOiva Luhtasela: Kaksi vuosikymmentä kaupunkina;\nOiva Luhtaselan kotiarkisto.\n1. Koko ajan omilla juurillaan\nYlivieskan kunnan ensi vuosi oli suuri nälkävuosi. Kuntalaisista kuoli 337 henkeä, 8,3 prosenttia. Pettuleipä oli arkea ja todellisuutta. Nämä pettuleivät on tehty myöhemmin näytteeksi kertomaan nykypolville vaikeista ajoista. Kuva: Olli Luhtasela.\nKello raksutti ja alkoi kaksinkertainen juhlavuosi, valtion ja kuntien, Suomen ja mm. Ylivieskan. Tässä kirjoitussarjassa kerrotaan 31 lyhyttä asiakokonaisuutta 150 vuotiaan Ylivieskan vaiheista. Kokonaisuus ei ole kattava, mutta oleellisuuksissa liikutaan. Pariin sataan sanaan ei paljon mahdu tarinaa, mutta katsotaan kuitenkin, miten tähän ja päivään on päästy.\nLyhyesti: kunta on pysynyt koko ajan tukevasti juurillaan. Eiväthän kaikki tapahtumat ole olleet kiinni kuntalaisista, kuudesta - seitsemästä sukupolvesta. Ollaan osa Suomea ja Pohjanmaata. Mutta kyllä kuluneet 15 vuosikymmentä ovat muuttaneet olosuhteita täällä enemmän kuin vuosisata sitä ennen.\nKunnan perustamisen aikaan Ylivieska ei suuresti poikennut Suur – Kalajoen väestörakenteesta. Jokilaaksossa asui talollisia 3600, talollisten poikia 1229, renkejä 4176, piikoja ja talontyttäriä 4291 ja itsellisiä 2442 sekä torppareita 529. Eli yhteensä noin 16 200, mikä on vähän enemmän jokilaaksossa kuin nyt on ylivieskalaisia. Teollisuuden palveluksessa oli 51, kaupan ja liikenteen 6, viroissa ja vapaissa ammateissa oli 168 ja leskivaimoja (!) 1100. Virkamiehiä ja papistoa oli jokilaaksossa 19 henkeä. Kunnan ensimmäisenä vuonna 1867 Ylivieskassa asui 3.900 henkeä. Ensimmäisenä vuonna koettiin täydellinen kato, halla oli totaalinen, vieskalaisista kuoli 337 eli 8,7 prosenttia.\nKunnan käynnistyminen toi kuitenkin vireyttä ja olihan 1864 perustettu ensimmäinen kauppa ja 1866 oli tullut valtakuntaan iso muutos; runoriimin mukaan ” viinaa kiellettiin keittämästä ja remupäiviä viettämästä”.\n2. Kunnan perusti kappeliseurakunta\nYlivieskan kunnan perustaminen tapahtui Ylivieskan kappeliseurakunnan kokouksessa lokakuussa 1866. Kuva perustamispöytäkirjasta päättäjien puumerkkeineen. Kuva: Ylivieskan seurakunnan arkisto, Jussi Leppälä.\nNiin siinä kävi… Laki kunnista oli tehty jo1865 ja annettu aikaa toteutukseen pari vuotta. Kalajoen seurakunnan Ylivieskan kappeliseurakunta kutsui koolle jäsenille avoimen kappelikokouksen lokakuussa 1866. Kunnan perustamispäätös tehtiin. Oli kaksi vaihtoehtoa: käynnistää kunnan hallinto ensi vuonna tai seuraavana. Päätettiin että heti vaan. Kuntakokouksen esimieheksi nimettiin talollinen Fredrik Sipilä, varalle kuudennusmies Antti Kippola.\nKunnallislautakunnan, nykyinen hallitus, esimieheksi tuli talollinen Leander Saarela, varaesimieheksi unilukkari(!) Jeremias Rahkolin, jäseniksi kuusi isäntää: Jaakko Raudasoja, Kustaa Kangas, Juho Vähäkangas, Jaakko Kivioja ja Leander Someroja, tuttuja sukunimiä vuosikymmenten varrelta. Eikä yhtään naista! Kunnankirjurin työt tulivat hyvän käsialan omaavalle Saarelalle.\nTyöt odottivat: tieasiat, kyytilaitos, vaivaishoito, terveydenhoito, järjestyksen ylläpito ja yhteinen paloapu (sammuttaminen). Myöhemmin kuvaan tulivat kouluasiat. Työnjako kunnan ja seurakunnan kesken oli kirjavaa, olihan seurakunta siihen saakka hoitanut myös maallisia asioita, sotiinkin liittyen.\nKuntakokouksiin tuli yleensä parikymmentä miestä. Kerran kävi niin, että paikalle tuli vain koollekutsuja! Kokoukset olivat pyhisin kirkonmenojen jälkeen, vaikka asetus kielsi sunnuntaiset kokoukset. Jos ei oltu yhtä mieltä, piti äänestää. Vuosikausia oli kaksi tapaa: manttaaliomistus määritti äänimäärän tai sitten kullakin oli yksi ääni. Manttaali tarkoitti talon kokoa, joka ilmaistiin yleensä peltoalana. Ajan myötä manttaaliäänestys jäi sivuun. Kokoukset pidettiin papin tai lukkarin puustellissa. Ensimmäiseen kansakouluun rakennettiin ns. kunnanhuone. Se riitti pitkään.\n3. Päivärinta ja Knuutila selkärankana\nKunnan alkuvuosikymmeninä keskeiset kunnalliset vaikuttajat olivat lukkari Pietari Päivärinta ja talollinen Mikko Knuutila tässä aikajärjestyksessä.\nKun Ylivieskassa oli päästy 1866:nälkäjoulusta tammikuuhun 1867, oli loppiaisen jälkeen kunnallislautakunta pitänyt ensimmäisen kokouksensa. Näin valmisteltuna 19.1. voitiin pitää ensimmäinen kuntakokous kappalaisen virkatalossa. Kunnallinen toiminta oli alkanut.\nRedrik Sipilän kolmivuotisen pj-jakson jälkeen valittiin kuntakokouksen esimieheksi 1869 lukkari Pietari Päivärinta. Hän oli muuttanut Oulunsalosta synnyinkuntaansa edellisen vuoden viimeisillä jokijääkeleillä. Hän oli kunnan esimiehenä 15 täyttä vuotta. Vilkkaimman kirjailijajakson kaksivuotisen väliajan korvasi ”perusylivieskalainen” Heikki Juurikoski. Päivärinnan toisen jakson jälkeen esimiehenä aloitti isäntä Mikko Knuutila. joka oli paikalla sitkeästi valtakunnan itsenäistymisvuoteen. Knuutilan jakso kesti ennätykselliset 29 vuotta!\nPäivärinta ja Knuutila loivat jäntevän selkärangan paikallishallinnolle yli 40 vuodeksi. Se ei ole liikaa sanottu. Molemmat olivat kirkon miehiä, lukkari ja kirkonisäntä (21 vuotta). Molemmat olivat säätyvaltiopäivillä alueen edustajia, samoin kirkolliskokouksissa Turussa. Knuutila oli perustamassa Ylivieskan säästöpankkia ja johti isännistöä 21 vuotta. Hän oli perustamassa Oulussa maalaisliittoa. Knuutila on jäänyt vaille ansaitsemaansa huomiota\nKunnallislautakunnan johtoa piti Leonart Saarela 8 vuotta. ajoittain kassastakin vastaten. Sairastuminen tuli jarruksi. Jatkaja oli niemelänkyläläinen isäntä Mikko Kalliokangas vuosina 1876 - 1889 ja 1894 -1896. Myöhemmin sukunimi lyheni Kallioksi. Perheen Kyösti-pojasta tuli Suomen presidentti. Hän oli 3-14-vuotias isän ollessa ”kunnan johtajana”, joten hallinnon kotioppia saatiin kotoakin. Toinen poika Ville Kallio oli kunnanhallituksen puheenjohtajana ennen pulavuosia.\n4. Ensimmäinen Ylivieskan sote\nKunnan toinen sairaalarakennus tehtiin nykyisen terveyskeskuksen kirkonpuoleiseen kulmaan 1910-luvulla. Myöhemmin rakennus siirrettiin Huhmarin hiihtokeskukseen. Kuva: Matti Melantie.\nUuden kunnan sektoreista ensin piti saada toimimaan vaativin ja kiireisin, sosiaalipuoli. Nimettiin komitea pohtimaan nälänhätää, mies kylältään. Raaheen lähetettiin tomera nainen oppimaan kurssilla jäkälän käyttämistä leivän tekoaineksena, lisänä jauhetuille jyville. Sitä tietoa tarvittiin Vattehuusissakin, missä nälkäiset valittivat vellissä olevan liikaa vettä. Pettuleipää osattiin perinteisesti tehdä. Männyistä otettiin nila puun ja kuoren välistä. Koivusta saatiin keväällä mahlaa.\nLainamakasiini oli kunnan ja manttaalikunnan aikaansaannosta. Sieltä saatiin hallavuosien keväällä viljan siemen ja lisäpalautuksina tulojakin kunnalle.\nTalousasiat saivat oman lautakunnan, talousyhdyskunnan, joka määräsi kunnanveron perusteet. Mäkitupalaisten peruste oli yksi äyri, torpparin 2, maakauppiaan 10, lukkarin ja jahtivoudin 4 ja kirkkoherran 15. Koululautakunta tuli vasta 1909 yhdistämällä koulujen johtokunnat. Tarvittiin ojituslautakunta. Huutolaissihteeri järjesti huutokaupat. Vaivaiset eli köyhät ja kodittomat lapset annettiin sen talon hoitoon vuodeksi, joka vaati alhaisimman markkamaksun kunnalta.\nKunnallislautakunta valitsi kätilön ja rokottajan. Rokottamisesta ei saanut kieltäytyä, jota asiaa valvoi kunnansihteeri. Kunnanlääkäri oli Kalajoella, sitten Nivalassa, kunnes Nivalan lääkäri muutti Ylivieskaan. Sitä ennen oli myös kiertävä sairaanhoitaja. Ja 1904 rakennettiin 10 sairaansijan sairaala nykyisen tuntumaan. Oli se sama, joka siirrettiin Huhmariin. Suomen itsenäistyessä sairaalassa oli jo leikkaussali. Lähin valtion sairaala oli ollut jo pitkään Oulussa, missä esimerkiksi lukkari Pietari Päivärinta oli saanut ammattiinsa liittyvän alan tietopohjan.\n5. Liikkumisen lyhyt historia\nEnsimmäisen auton Ylivieskaan hankki asemamies Joonas Ollila. Kuvassa Cajanuksen veljesten Chevrolett vuodelta 1924. Se oli ensimmäinen ”linja-auto”. Kuva: Matti Melantie.\nYlivieskassa 1800-luvun loppupuolella liikkumisen keinot eivät sisältäneet suuria riskejä. Hitaus oli ja on tärkein tekijä. Käveltiin lyhyet matkat; Ylivieskasta Ouluun kesti 16 – 20 tuntia. Talvella hiihdettiin. Reino Pinolakin hiihti vielä 60-luvulla valtuuston ”kauppalakokouksiin” Kantokylältä.\nKun oli raskaat tavarat siirrettävä, oli ratkaisu hevonen ja kärryt tai reki. Tarve teetti teitä. Kuntien väliset kilometrit muotoutuivat siten, että hevosella voi hoitaa asiat päivässä naapurissa käyden. Hevonen on hieman nopeampi astelija kuin mies. Silloin 30 - 40 kilometriä on sopiva huikonen.\nTulivat polkupyörät, mutta kaikki tiet eivät soveltuneet pyöräilyyn. Niillä kärrytkin olivat koetuksella. Pyörien painamat urat olivat joskus puoliväliin akselia. Hevosten nousukausi tuli, kun rautatie valmistui Ylivieskaan 1886. Ylivieskaan oli tuotavaa ja haettavaa. Kievarilaitoskin kannatti. Muodostui ensimmäisiä liikennejonoja.\nTalvi teetätti lisätöitä, kun maanteiden auraukset yleistyivät vasta 1930-luvulla. Oli aikoja, jolloin jokijäät olivat paras ”tie”, Niin tuli Oulunsalosta Pietari Päivärinta loppumatkan kevättalvella 1866, kun matkusti perheineen lukkarinvirkaansa. . Autoja kummasteltiin vasta 1910-luvulla. Niemelänkylän kohdalla yksi seudun ensimmäisistä autoista upposi jokeen, kun jää petti. Tierummut pettivät autojen alla, ajoittain autoilla ajo kiellettiin. Kossit tienasivat ensimmäiset lanttinsa, kun avasivat ja sulkivat autoille tiellä olleita rinkejä, portteja. Tiheimmin rinkejä oli Soukan ja kirkonkylän välillä, peräti 17.\nHenkilöautojen määrän kasvu kertoo paljon: 1960 niitä oli Ylivieskassa 181, 1970 1417, 1979 jo 3083, nyt vuonna 2018 8281.\nLentokenttä oli käytössä kymmenkunta vuotta alkaen 1985.\n6. Miksi Ylivieskan keskusta on siinä missä on?\nTärkeä keskustan sijaintiin vaikuttava tekijä oli 1786 rakennettu Pekka Raudaskosken suunnittelema ristikirkko, joka palveli 230 vuotta Herran huoneena ja maamerkkinä. Kuva: Jussi Leppälä.\nSiihen vaikutti kolme seikkaa. Varhaisin tekijä on ollut vanhin asutustiheytymä. Tosin vanhimmat veroasiakirjat, 1547 eli 470 vuotta sitten, osittavat, että silloiset 13 taloa olivat hajallaan, mutta kaikki jokivarressa. Niemelänkylä oli selkein ”kilpailija” Helaalanpuhdolle, missä oli muista poikkeava talorykelmä. Olivat Juurikosket ja Knuutilat, myöhemmät Jaakolat, Ylitalot ja Mattilat.\nKirkon sijainti on melko painava tekijä, nimityskinhän on kirkonkylä. Päätöksen ensimmäisen kirkon rakentamisesta teki 1643 piispa Iisak Rothovius: 60 kilometriä Kalajoen kirkosta. Tokko kilometrejä lienee silloin mitattu! Rakentamiseen päästiin vasta 10 vuoden päästä. Paikan kappelikirkolle sai määrätä Kalajoen kirkkoherra: Haapaniemelle, 2016 palaneen suunnilleen kolmannen kirkon raunioiden tuntumaan.\nKansantaru kertoo rakentamisen aloitetun Niemelänkylälle Heinistönniemelle. Päivällä rakennettu oli yöllä purettu ja tämä toistui. Toismielisten puheiden mukaan ”jättiläiset” halusivat kirkon Haapaniemelle. Piti myöntyä jättiläisten tahtoon. Osoittaa kirkon suurta merkitystä, kun paikasta silloinkin kiisteltiin. Kirkko oli ns. pitkäkirkko, jonka toisessa päässä oli ”hyvin korkea torni”.\nKolmas oleellinen asia keskustamuodostukselle oli joen ylityksen valitseminen rakenteilla olevalle rautatielle. Päätöksessä sillanrakentajia sitoi maininta ”Sievin, Ylivieskan ja Oulaisten kautta”. Jokirannat tutkittiin senaikaisin menetelmin. Vielä nytkin vähän veden aikana Savisillan tuntumassa paistaa pohjakallio. Niin rautatiesilta tehtiin kirkon ja kirkonkylän yläpuolelle.\nKolme erillistä tekijää ratkaisi keskustan paikan. Kuntakokouksen päätöstä ei tarvittu.\n7. Rautatie ja terva auttoivat Ylivieskan Kalajoen edelle\nYlivieskan asemarakennus valmistui samanaikaisesti rautatien kanssa, lisäosa tehtiin myöhemmin Kuva: Olli Luhtasela.\nOululla on tervakaupungin maine, mutta terva on ollut Kalajokilaaksossakin ensimmäinen teollinen vientituote. Ylivieskalle vaikutti rautatien saaminen 1886 plussallisesti, kun ennen piti terve kyyditä Kalajoelle. Ylivieska ohitti kauppakeskuksena Kalajoen.\nTervaa poltettiin 1820-luvulta aina vuoteen 1904. Huippukausi oli 1820-luvulla. Suur-Kalajoen alueella poltettiin tervaa tuolloin 16.000 -18.000 tynnyriä, kun seuraavan vuokymmenen tynnyrimäärä oli 10.000 - 12.000. 1840-luvulla päästiin siitä vain kolmannekseen. Miksi? Maatalous voimistui ja isojako oli lopullaan. Katovuosina yritettiin tervalla saada rahaa entistä hanakammin.\nTervanpoltto elpyi vuosisadan loppupuolella, koska kansainvälinen kauppa vilkastui ja tarvittiin lisää laivoja. Eurooppa hyötyi Yhdysvaltain sisällissodasta, kun tervan tuonti sieltä tyrehtyi. 1860-luku oli tervan viennin huippukymmen Suomelle.\nKatovuodet ja läänin eteläosan suhteellisen vähäiset metsät säätelivät polttoa, jossa oli myös hukkatuottoa. Sitä auttoi Nivalassa keksitty tervahytti, joka lienee ollut käytössä laajemminkin. Ylivieskassa tuotettiin tervaa vuosina 1889 - 1904 kaikkiaan 4.558 tynnyriä. Paras Ylivieskan tervantuottovuosi oli 1901: 637 tynnyriä.\nOn siinä ollut työtä myös tynnyrien tekijöillä. Ja alkoivathan metsät tuottaa rahaa myös tukkeina, vaikka eivät kaikki osanneet vaatia puusta kunnolla, olihan puu ollut siihen saakka tervan lisäksi käytössä vain rakennushirsinä, puuastioina ja polttopuuna. Ja uutta oli myös markan käyttö, kun siirryttiin vaihdantataloudesta rahatalouteen.\nTervan arvon väheneminen johti myös sahojen perustamiseen. Vuosina 1876 – 1905 Ylivieskaan perustettiin kahdeksan sahaa. Kiviojan saha oli työllistävin, 30 miestä, ja sen toiminta ensimmäisenä teollista. Myöhemmin sahan työntekijämäärä nousi kolminkertaiseksi.\n8. Ylivieska kasvatti Suomeen presidentin\nKyösti Kallion lapsuudenkoti oli Niemelänkylällä joen eteläpuolella lähellä syntymäkotia Kontiota. Rakennus purettiin huonokuntoisena vuosikymmeniä myöhemmin. Kuva: Oiva Luhtasela.\nYlivieskassa syntyi 10.4.1873, Suomen neljäs presidentti, Kyösti Kallio. Ylivieska kasvatti hänet aikuisuuteen saakka, kolmasosan hänen elinvuosistaan.\nKyösti Kallio kuului Kontion sukuun, yhteen Ylivieskan vanhimmista suvuista. Hänen talonpoikainen syntymätalonsa on yhä paikallaan Ojalassa, joskaan siinä ei asuta vakituisesti. Hänellä oli 11 sisarusta. Pikku - Kustuksi kutsuttu poika oli 3-14-vuotias, kun isä Mikko Kallio oli kunnallishallituksen puheenjohtajana. Kustuna hän sai kansakoulun päästötodistuksenkin. Hän koki isän toiminnan: kokouksia, neuvotteluja, turvattomien lasten huutokauppoja. Kun isä oli Suomen säätyvaltiopäivien talonpoikaissäädyn edustaja 1881- 87, oli Kustu 8-16 vuoden iässä ja näki, kun isä laati kotona kirjeitä valtakunnallisista hankkeista senaatille, edustajatovereilleen tai kuvernöörille. Oppia ikä kaikki.\nKontion maatalo oli iso, lypsäviä 25 ja useita palkollisia. Yleensä tilakoko oli puolta pienempi. Mikon perhe muutti melkein naapuriin ”vanhentamaan” Kallion talon pitäjiä, siitä sukunimen muutos. Nyt taloa ei enää ole, se lahosi. Muistan sen olleen ennen purkamistaan ”viljalaarina”. Myöhemmin Mikon perhe muutti Kankaalle Anttuuna - tädin talon pitäjäksi. Siellä Kustu oli ollut paljon jo sitä ennen, ei kuitenkaan adoptoituna. Anttuunalla oli paljon kirjoja ja lehtiäkin tuli. Paimenpoikana oli aikaa lukea ja miettiä.\nOli harvinaista, kun Kustu pääsi kansakoulun jälkeen Raaheen alkeiskouluun ja vielä erikoisempaa, että opintie jatko-opintoihin avautui Oulun Lyseoon. Oulun ajoista ja nuoren Kyöstin Ylivieskan vuosista seuraavassa poiminnassa.\n9. Nuori Kyösti Kallio ei sopinut raameihin\nKuva Kyösti Kalliosta aikana, jolloin hän opiskeli Pohjois-Suomen silloin ainoassa lukiossa Oulussa ja kasvoi vuosia Ylivieskassa.\nYlivieskan ensimmäinen kansakoulu sai 1882 oppilaakseen 9-vuotiaan Kontion Kustun. Kaikilla neljällä luokalla hän oli tyydyttävä oppilas, silloisen tiukan arvion mukaan yleisarvio todistuksessa hyvä.\nRaahen alkeiskouluun Anttuuna lähetti mielipoikansa Kustun ollessa 13-vuotias toiveena virkamies tai kauppias, jona hänen isänsä oli rikastunut. Koulumenestys oli aluksi juuri keskiarvion yläpuolella. Kielissä hän oli heikko, ruotsista tuli kahdet ehdot. Kun ensi luokka päättyi, oli todistuksessa viisi nelosta. Päästötodistusta hän ei odottanut, vaan erosi pyrkiäkseen Oulun lyseoon.\nOulussa hän aloitti neljänneltä luokalta ja kolmivuotiselta koulujaksolta vain tämä nelosluokka tuli läpäistyksi. Aritmetiikassa ja algebrassa tuli kympit, matematiikassa ja historiassa oli kahdeksainen. Hän syyllistyi vilppiin ja sai 11 tunnin karenssirangaistuksen. Tekikö se miehestä ylikorostuneesti rehellisen poliitikon? Hän menestyi aineissa, joissa oli ”selvä järki ja arvostelukyky riitti”. Ylempien luokkien oppilailla oli oma toverikuntansa. Se perustettiin alemmillekin luokille. Kyösti toimi sen esimiehenä. Se käsitteli yhteiskunnallisia aiheita, ajan ilmiöitä. ”Pikkukonventti” oli menestys ja siksi kai se yllättäen lopetettiinkin. Sen voi sanoa olleen Kallion yhteiskunnallisuuden ja tulevan poliitikon ”sisäänajo”.\nJälleen Ylivieskassa ympärivuoden olevana Kallio pohti ammattiaan. Hän oli aikalaisiinsa nähden paljon tietävä, riski ja yhteiskunnallisesti aktiivinen. Hän välitti voita Ouluun ulkomaanmyyjälle, mutta kauppakoulu ei kiinnostanut. Hän tykkäsi maatöistä, mutta työvoimaa oli talossa Kankaalla ainakin riittävästi. Kyösti yritti ostaa kauppataloja Nivalasta ja Haapajärveltä huutokaupoista. Hän oli aktiivinen kunta-asioissa, edisti Raudaskylän kansakoulun perustamista ja oli mukana iltamien järjestämisessä, puhui ja lausui omiakin runojaan. Sitten Anttuuna osti 22-vuotiaalle miehelle Heikkilän ja Mehtälän maatalot Nivalasta.\n10. Kuuden kaupungin poikittaisrata\nKuvanveistäjä Antonio Gudan ja hänen pienoismallinsa, joista toteutettiin oikealla oleva malli Pohjanmaan ratajuhlien yhteydessä. Kuva: Oiva Luhtasela.\nSavon ja Pohjanmaan rautateitä yhdistävä poikittaisrata oli luonteva hanke. Kilpailu radan paikasta oli tiukkaa, alkaen kohta pääratojen valmistuttua. Valtiopäiväaloitteen teki 1894 ylivieskalainen säätyvaltiopäivämies Jaakko Hirvelä. Samoin asialla oli tiukin ottein ylivieskalainen säätyvaltiopäivämies Mikko Knuutila. Pietari Päivärintakin oli tukena.\nRadan sijoittamisen vaihtoehtoina olivat Ylivieskan - Iisalmen lisäksi Ylivieskan - Suonenjoen, Ylivieskan - Suolahden, Kokkola - Suolahden sijoitukset sekä Oulaisista alkava suunta. Komitea mietti pitkään hanketta. 1910 asia oli taas esillä eduskunnassa. Poikittaisrataa pidettiin tärkeämpänä kuin maanteiden rakentamista.\nRakentaminen alkoi Iisalmen päästä 1917. Ei ollut sattuma, että kulkulaitosministerinä oli silloin ratavarren asukas Kyösti Kallio. Hänkin oli ajanut rataa jo säätyvaltiopäivillä ollessaan. Rakentamisessa oli pari taukovuotta ja lähetystöjä lähti täältä. Ylivieskan päästä rakentamineen alkoi 1924 ja seuraavana vuonna oli jo virallista liikennettä 154 kilometrin pituisella radalla. Avajaisjuhlaa vietettiin 1926, kun aloitteesta oli kulunut yli 30 vuotta.\nNäin Ylivieska muuttui risteysasemaksi ja erottui silläkin naapureistaan. Kasarmialue rakennettiin heti 1920-luvulla. Noin 30 vuotta kukoistanut rahtiliikenne maanteillä radanvarsikuntiin koki parhaan aikansa päättyneen. Kevarit Jaakolassa ja Raudaskylällä loppuivat. 1960-luvulla perustettiin VR:n Ylivieskan rautatieliikennealue.\nYlivieskassa oli rautatieläisiä 1920 kymmenkunta, 1947 101 henkeä, 1980-luvun alussa 90 ja lisäksi ratatöissä ja veturivarikolla 180, yhteensä siis 270. Vain itse kaupunki ohitti tuolloin työllistäjänä VR:n. Nyt asemalla ei ole yhtään VR:n palkkalaista. Mutta perinne ylivieskalaisista rautatieammattilaisista jatkuu, työpaikka liikkuu.\nRata on kaupunkirata. Se yhdistää kuusi kaupunkia ja odottaa sähköistämistä.\n11. Kalajokilaakso löysi itsensä\nHeikki Simonen näki alueellisen toiminnan merkityksen ja oli aktivisti tässäkin asiassa. Kuvan omistaja: Erkki Ojakangas.\nEi voi muuta kuin todeta, että ennen sotia eletyt itsenäisyysajan vuosikymmenet tällä seudulla olivat hitaan kehityksen, miltei pysähtyneisyyden kautta. Toisaalta se kuvastaa ajan henkistä ilmastoa silloisella maaseudulla. Ei ollut riittävän tarmokkaita kuntapäättäjiä ja toisaalta kunnat olivat yksin liian pieniä yksiköitä. Kun maassa oli maanviljelijäväestöä 1960-luvun alussa 30 prosenttia, oli prosentti täällä 65. Ei ollut kiistattomia keskuksia, ammattikoulutus heikkoa ja kunnat varoivat, ettei naapurikuntaa tullut autetuksi.\nTähän tilanteeseen tuli muutospaine, kun 1939 kansanedustajakautensa aloittanut alavieskalainen Heikki Simonen (sos.dem.) aktivoi pohtivan miesryhmän Kalajokilaaksosta valmistelemaan alueellista neuvottelukuntaa. Sen perustavassa kokouksessa 1.9.1948 Ylivieskassa Simonen oli alustajana, ilmeisesti idean isänäkin. Perustettiin Kalajokilaakson taloudellinen neuvottelukunta, valittiin sille valtuuskunta (mm. Kustaa Vilkuna ja Kusti Eskola) sekä johtokunta. Simonen, joka muutti Ylivieskaan 1950, toimi hallituksen ensimmäisenä puheenjohtajana. Valitettavasti kukin oli mukana yksityisenä henkilönä, niin mm. Aarne Halla kuin Kalle Kiviojakin.\nTyölistalle tulivat pellavakehräämön, Ylivieskan viljavaraston, Rahjan radan ja sataman, runkoviemäriverkoston saaminen, Ylivieskan - Haapaveden tien ajaminen, tubipiirin perustaminen sekä Oulaisten parantolan saaminen keskusparantolaksi ynnä valistustoiminta kulttuuriharrastuksineen. Tavoiteltiin Haapajärvelle radiolähetysasemaa ja Pohjois-Suomen maamiesopiston perustamista ja Ylivieskasta kauppalaa. Nopeat toteutumiset jäivät vähiin.\nOleellinen parannus oli, kun 1952 saatiin kunnat mukaan toimintaan. Ongelmina nähtiin elinkeinoelämän yksipuolisuu s, peruskuivatusurakka, hallaisuus, työttömyyden lisääntyminen sekä tiestön hidas parantaminen. Painoa sai Rahjan sataman rakentaminen ja Haapajärjen - Pihtiputaan radan kiskottaminen. Ohjelmaan tuli myös runkotien rakentaminen Ylä-Savoon ja B-mielisairaalan saaminen Kela-lainoineen Ylivieskaan\nAlueellisuus, yhteistyö oli tullut jokilaakson kehityksen keskeiseksi edistäjäksi. Se oli opittu kantapään kautta.\n12. Talousalueen liitto vahvisti koko Kalajokilaaksoa\nKunnallismiehiä KTL:n jälkeen. KTL:n aktiivisen toimikauden jälkeenkin Kalajokilaakson kunnallismiehet ja –naiset kokoontuivat palavereihin vanhasta tottumuksesta ja yhteisen linjan tarkistuksen vuoksi. Kuvassa vas. kh:n puheenjohtaja Raili Myllylä Kalajoelta selin, kunnansihteeri Reino Kivioja Nivalasta, kunnanjohtaja Aarne Karvonen Alavieskasta, kunnanjohtaja Torsti Kalliokoski Kalajoelta ja valtuuston puheenjohtaja Veikko Kalliokoski Sievistä.\nMikä on Kalajokilaakson taloudellinen liitto, KTL? Se oli nimikkoalueen kuntien yhdistys, joka hoiti jokilaakson edunvalvontaa ylikunnallisissa ja muutoinkin tärkeissä asioissa. Sitä edelsi Kalajokilaakson alueellinen neuvottelukunta, josta edellispoiminnassa kerrottiin. KTL aloitti 1958.\nYritin koota KTL:n ajamista asioista listan, koska liiton historiaa ei ole tietääkseni julkaistu. Ei sellainen lista yhteen poimintaan mahdu! Parempi on todeta, että uusittu alueorganisaatio hoiti yleensä menestyneesti kaikkia alueen ylikunnallisia asioita. Ilman sitä Kalajokilaakson kehitys olisi ollut hitaampaa ja riitaisempaa. Lista yhteisistä asioista, joita ei 1960- ja 70-luvuilla hoidettu KTL:n kautta yhteisesti, olisi melko lyhyt.\nKTL tutki kuntien ja valtion tukirahoin yhteishankkeita, suunnitteli, neuvotteli ja auttoi päättämisessä. Tärkeänä pidettiin tiedotusta, seminaareja, kulttuurilla tuettuja tapahtumia ja koottiin julkaisuja. Esimerkiksi 1964 koottiin elinkeinopäivien esitelmät 16-sivuiseksi julkaisuksi sarjanumerona 12. Siinä julkaistiin valtakunnansuunnittelutoimiston johtajan V. Paavilaisen kehitysaluelinjaukset, minkkitarhauksen mahdollisuudet, soiden hyödynnysaloitteet, uusjaon edut, vesistötöiden tavoitetoimet ja alueliiton oma tavoiteohjelma, lisäliitteenä koko jokilaakson kehittämisohjelma. Tärkeä runkotien saaminen Kalajoen satamasta Nurmekseen oli liiton suurtavoite, samoin Kalajoen vesistötyöt pengerryksineen.\nKTL:n avarakatseisuuden selittää se, että suunnittelusihteeriksi tuli kalajokinen Uuno Rahko, uskomattoman idearikas ja sisukas uurastaja. Mukana olivat kuntien ykkösmiehet: Raution pappi Martti Peltonen, Alavieskan Filippus Rajaniemi, Pyhäjärven Lauri Kontkanen, Haapajärven Sulo Hakulinen, Nivalan Kalle Kivioja, Reisjärven Urho Aho, Lauri Jylhä työllisyysasiantuntijana Ylivieskasta, josta myös Aukusti Kunelius. Merkillepantavaa oli, että KTL:n henkilöpainopiste oli pitkään Ylivieskan ulkopuolella, vaikka Ylivieskan kasvu oli yksi päätavoitteista.\nMiksi KTL lopetti toiminnan 1980-luvulla? Aika ajoi ohi, hallinto kehittyi. Valtiopäiväneuvos Kalevi Mattilan kansanedustajakaudella KTL vielä toimi. Uudenlainen KTL olisi ehkä nytkin tarpeen.\n13. Kauppala-aloitteita tekivät yksityiset\nKauppalahankkeita tuki Kalajokilaakso-lehti, niin sen ensimmäinen päätoimittaja-omistaja Aarne Halla (kuvassa) kuin monet toimittajat myöhemmin. Lehden alueellisuus on ollut ja on keskustakehitystä tukeva tekijä.\nHistoriassa muutokset tapahtuvat niin, että ensin ovat syyt ja sitten seuraukset. Ylivieskasta tuli 1925 rautatien risteysasema. Edes Kokkola ei ollut risteysasema. Uutta oli Kasarmialueen rakentaminen valtion toimesta. Kolmantena syynä voi pitää Kalajokilaakso - lehden perustamista. Seuraus: Asioitsija F.A. Kumpula kirjoitti joulukuussa 1927 kunnanvaltuustolle kirjeen, missä esitti kuntamuodon muuttamista keskustan osalta kauppalaksi. Niinhän olivat muodostuneet kauppalat ennenkin, viimeksi Rovaniemi.\nValtuusto nimesi toimikunnan selvittämään mahdollisuuksia. Asia eteni valtakunnan tasolle. Taajaväkisten yhdyskuntien komitea piti muutosta mahdollisena, mutta paikallinen valtuusto antoi asian raueta. Kauppalalla oli edelleen kannatusta. Kalajokilaakson perustaja- päätoimittaja Aarne Hallakin kannatti muutosta. Niinpä kansalaiskokous valitsi toimikunnan viemään asiaa eteenpäin Kumpulan johdolla. 1930 toimikunta itse esitti valtioneuvostolle aloitteensa. Kielteisen päätöksen perusteluna oli pulakauden tilanne ja ettei muutos olisi keskustalle eikä sivukylille hyväksi, päinvastoin.\nToinen yritys kauppalaksi tehtiin sotien jälkeen 1946. Sekin oli yleisen kokouksen aktiivisuutta. Kokouksen nimittämänä toimikunnan puheenjohtajana oli valtuuston uusi puheenjohtaja Taavi Hamari. Kysyttiin valtuustolta. Enemmistö vastusti.\nJotain kertoo se, että Oulun lääniäkin asia kiinnosti. Lääninhallitus nimesi selvitysmiehen tutkimaan asiaa. Ratkaisu ei ollut yksiviivainen. Vasta peräti neljän vuoden kuluttua selvitysmies J. Pelttari totesi, että hanke oli parasta hylätä. Ylivieskassa kuitenkaan ei luovuttu. Kirje Helsinkiin. Tämä toinenkin aloite kaatui valtioneuvostossa.\nNämä kaksi hanketta olivat siis vireillä taukoineen 33 vuota.\n14. Sivukylätkin kauppalaksi - sopu vahvistui\nKolmas kerta toden sanoi Ylivieskan kauppala-hankkeessa. Taas lähdettiin liikkeelle yleisellä kokouksella, tavallaan oppositiohengessä, maaliskuussa 1960. Kokous nimesi ison toimikunnan ja sen puheenjohtajaksi liikemies Emil Märsellin. Hänen yrityksessä kyllästi puhelin- ja sähköpylväitä joen pohjoispuolella lähellä rautatietä.\nEn tiedä, kenen idea oli tavoitella koko kunnan kokoista kauppalaa. Pidän ilmeisenä, että se oli Märsell tai sitten kantokyläläinen maanviljelijä Reino Pinola, josta tuli tammikuussa 1961 kunnanvaltuuston uusi puheenjohtaja. Ehkä siitä vaiettiin taktisista syistä.\nHelmikuussa 1961 asia meni valtuuston käsittelyyn rahoitustoivein. Myönnetyn määrärahan ehtona oli koko kunnan muuttaminen kauppalaksi. Se oli valtakunnallisesti uusi linjaus. Perustuksellisuutta osoittaa, että kunnan rahaa saataisiin ehtona oli kutsua tutkijoiksi Maalaiskuntien liiton ja Kaupunkiliiton edustajat.\nUlkopuolisten varatuomarien Paavo Pekkasen ja Eino Östmanin raportin mukaan edellytykset toteuttaa kauppalahanke olivat melko hyvät. Perusteluissa viitattiin sijaintiin Oulun ja Kokkolan välissä olevana risteysasemana. Ennakoitiin Ylivieskan muodostuvan kaupalliseksi, taloudelliseksi ja hallinnolliseksi keskukseksi, jota todella tarvittaisiin nopeuttamaan kehitystä ja lisäämään työllisyyttä. Uutta hallintoa olisi kaavoittamisen tehostaminen ja rahatoimiston sekä järjestysoikeuden perustaminen.\nHanke eteni. Valtuusto teki 18.3.1963 toimikunnan esityksen mukaisesti yksimielisen päätöksen hakea valtioneuvostolta kuntamuodon muuttamista kauppalaksi 1.1.1965. Päätös tehtiin kunnantalon kakkoskerroksen valtuustosalissa. Talo, nyt purettu, oli tulevan Aarne Hallan kadun tuntumassa. Hyväksyminen valtioneuvostolta saatiin.\nMuistan, kun kauppalaksi tuloa juhlittiin 1.1.65 Kauppakadun aukiolla osuuskaupan kohdalla. Innostunutta väkeä oli torin täydeltä. Perustettiin kauppalaninsinöörin ja kasöörin virat sekä silloin edellytetty järjestysoikeus, siis kunnallinen oikeusyksikkö. Sen sivutoimiseen johtoon valittiin varatuomari Paavo M. Petäjä Haapajärveltä.\n15. Koko kunta -aloitteen tekijä ”löytyi”\nKeskustan sijasta koko kunta kauppalaksi oli ennakkoluuloton ratkaisu. Idean ”isä” oli Reino Pinola.\nViime viikonvaiheessa minua vaivasi se, etten ollut voinut kertoa lukijoille poiminnassani 3.7. kenen idea oli esittää koko Ylivieskaa kauppalaksi. Eihän muistelua voi esittää faktana ja muisteluni mukaan se olisi voinut olla Reino Pinola tai Eemeli Märsell, kuten olin arvellut lukijoille. Kävin uudelleen selailemaan huonosti järjestettyä arkistoani. Eläköön: löysin faktatiedon.\nValtuuston puheenjohtaja Reino Pinola muisteli Kalajokilaakso- lehden vuoden 1970 viime numerossa silloin huomenissa kaupungiksi muuttuvat päätösprosessin vaiheita. Märsellin johtama kauppalatoimikunta oli pyytänyt valtuustolta 200.000 markan avustusta teettääkseen tutkimuksen kauppala-aloitteesta. Maalaisliiton valtuustoryhmällä oli ryhmäpäätös vastustaa hanketta eli perustaa kaksi huonovointista Ylivieskaa: kauppala ja maalaiskunta. Kokous pitkittyi ja pitkittyi. Puheenjohtajana Pinola tunsi tarvetta käydä välillä hetkeksi ulkona. Kun hän palasi varapuheenjohtaja Aukusti Kuneliuksen johtamaan kokoukseen, istahti hän takapenkille.\nPinola itse kertoo: ”Totesin asian olevan niin kitkerän, että jokin ratkaisu täytyy löytyä. Tein ehdotuksen, että tuo määräraha myönnettäisiin sitä varten, että tutkittaisiin koko kunnan alueen muuttamista kauppalaksi. Tämä asia sai aikaan sekä hilpeyttä että kannatusta. Asiasta äänestettiin ja suurella enemmistöllä asia ratkesi myönteisesti, ainoastaan neljä meikäläistä oli uskollinen ryhmäpäätökselle.”\nPinolan mukaan päätös olisi voitu kaataa valituksella, koska hän teki kunnallislain vastaisesti, kun oli paikalla eikä toiminut puheenjohtajana. ”Mutta valitusta ei tullut ja tämä päätös oli aivan ratkaiseva koko kauppalakysymyksen käsittelyssä”, totesi kokenut Pinoperän mies muistelussaan.\nSe ”vessakäynti” kannatti tehdä.\n16. Pieni sota tiepiirin keskuspaikasta\nTiepiirin parakkikylä, noin kymmenkunta usean huoneen parakkia, koottiin Päivärinnan lukkarilan ”takapihalle”. Kuvassa, vuodelta 1963, etualalla osa piirin henkilökunnasta. Kuva: Kalajokilaakso, Jouko Lassilan jutusta.\nYlivieska oli maalaiskunta, kun pyrki 60-luvun alussa perusteilla olevan Keski-Pohjanmaan tiepiirin keskuspaikaksi. Siitä syntyi ”pieni sota”, jossa oli mukana maan hallitus. Samaan aikaan oli ajankohtaista ammattikoulun sijoitus jokilaaksossa ja poikkeavat asenteet liittymisestä Kokkolan tulevaan keskussairaalaan.\nKeski-Pohjanmaan tiepiirin määräraha oli eduskunnassa saatu valtion 1961:n budjettiin ja samalla hyväksytty ponsi Ylivieskasta piirin pääpaikkana. Piirissä olisivat budjetin mukaan Oulun läänin eteläiset ja Vaasan läänin pohjoiset kunnat. Olikin tosi yllättävä uutinen 23. 6.-61:n lehdissä: Hallitus oli päättänyt perustaa piirin kaksikielisenä, ottanut mukaan mm. Kokkolan ja määrännyt Kokkolan piirin pääpaikaksi.\nSattui niin, että pääministeri Sukselainen, joka oli asian nuijinut, tuli sovitulle vierailulle Nivalaan 27.6. Heikkilän tuvan pitkän pöydän ympärillä istuvat Ylivieskan ja Nivalan miehet vaativat selitystä eduskunnan kannan vastaisesta hallituksen päätöksestä. Sukselainen sanoi, ettei sellaista päätöstä oltu tehty. Hänelle näytettiin lehtiuutinen. Näin oli käynyt: kulkulaitosministeri Kauno Kleemola Kannuksesta oli junaillut päätöksen lyhyesti TVH:n johtosäännön 27:en pykälän muutoksena.\nKun Kalajokilaakson hätäkokous Ylivieskassa kokousti, oltiin yhtä mieltä niin vahvasti, ettei sen vahvemmin Reino Pinolan mukaan olisi voitu olla, niin myös päätöksen muuttamisen vaateesta. Paljastui myös, että parhaillaan istuneen K-P:n läänikomitean väitettiin kannattaneen lausunnossaan Kokkolaa pääpaikaksi. Komitean jäsenet Kalajoen Uuno Rahko ja Ylivieskan Jaakko Takalo vakuuttivat komitean enemmistön olleen Ylivieskan kannalla.\nHallitus vaihtui muista syistä ja uusi hallitus äänesti keskuspaikasta 7-7. Pääministeri Martti Miettusen ääni ratkaisi kiistan Ylivieskan eduksi. Kokkola jäi piirin ulkopuolelle ja Pyhäjokilaakso tuli mukaan, onnekseen, vaikka olikin ollut nihkeä.\nEnsimmäisen kerran tiepiirin keskuspaikaksi pääsi maalaiskunta. Kauppalahanke sai sykäyksen eteenpäin.\n17. Nopea harppaus kohti kaupunkia\nKauppalapäätöksen hakemisen nuiji 18.3.1963 silloisessa kunnantalon yläkerrassa Reino Pinola. Oikealla kunnanjohtaja F. O. Koskinen, vasemmalla kunnansihteeri Jaakko Rautakoski. Kuva: Oiva Luhtasela.\nYlivieskan kuusivuotinen kauppalakausi oli nopeaa monien alojen viriämistä ja kasvua.\nKerran oli todella kiire! Oli kysymys asutuspiirin, myöhemmin maatalouspiirin, perustamisesta Ylivieskaan. Valtuuston puheenjohtaja Reino Pinola oli 1965 ajamassa asioita Helsingissä. Hän soitti kauppalantalolle, että huomenna pitää hänellä olla uuden valtion virastotalon alustavat suunnitelmat ja kustannusarvio esittäväksi viranomaisille. Niitä ei ollut. Kauppalaninsinööri Veikko Sorvisto teki ne samana päivänä ja yöjuna vei ne Hesaan. Niin saatiin uusi maatalouspiiri Ylivieskaan.\nTarvitsihan uusi tiepiirikin tiloja, kun toimittiin parakeissa (toistakymmentä) nykyisten Päivärinta-kerrostalojen paikalla. Liikenneolot paranivat. Tiepiiri oli tehokas ja sai rahaa suhteellisen löyhästi työttömyyteenkin vedoten. Uusittiin maantiet Ylivieskasta Kalajoelle, Sieviin, Haapajärvelle ja Oulaisiin sekä myöhemmin uusi tie Haapavedelle. 1967 perustettiin Ylivieskan katsastuskonttori alueellisena. Useimmin auton nokka oli kohti Ylivieskaa. Virallisen tilaston mukaan Ylivieskan rajoilla kulkevista autoista 1-2,4 prosenttia meni Ouluun tai Kokkolaan, muut Ylivieskan keskustaan.\nVirastotalo valmistui 1970. Postin lajittelukeskus tuli 1971 ja ammatinvalinnan ohjaustoimisto 1969.\nYrityspuolella Kalajokilaakson Osuusliikkeeseen yhdistyi Pyhäjokilaakson vastaava. Perustettiin Keski-Pohjan säästöpankki ja Oulaisten Osuusmeijeri liittyi Ylivieskan vastaavaan. Neljässä vuodessa saatiin kauppalaan kahdeksan autojen maahantuojan piiriedustukset korjaamoineen, samoin viiden vakuutuslaitoksen piirikonttorit kahdessa vuodessa.\nVäkiluku kasvoi ainakin sadalla vuosittain. Rakennettiin keskustaa, jonne muutti uusia ylivieskalaisia ja sivukylien väkeä. Yrityksiä perustettiin kymmeniä vuodessa. Perustettiin uusia kauppalan virkoja. Oltiin optimisteja.\n18. Ylivieska kaupungiksi 1.1.1971\nKirkonkylän muuttuminen kaupunkimaiseksi näkyy kuvassa: viljapellolle rakentamista ja katuja, asuntoja… Taustalla silloisen ylpeydenaiheen, valtion viljavaraston, työmaa. Kuva: Matti Melantie.\nToista kertaa kukkivat tuomet uudessa Ylivieskan kauppalassa, kun muutamat kaupungin luottamusmiehet ja useat yritykset ottivat esille kaupunkihankkeen. Olivat huomanneet, että Haapajärvi ja Oulainen olivat hakemassa kauppalaoikeuksia.\nLokakuun lopulla 1966 valtuusto päätti hakea kaupunkioikeuksia 1968 alusta. Valtion sektorivirkamiehet puhuivat mm. psykologisesta kaupungista ja se olikin yksi perusteista myös Ylivieskalla. Lisäperustelu tuli sekin omalta alueelta: Keski-Pohjanmaan läänikomitea esitti talvella -67 ko. läänin perustamista niin, että pääpaikka olisi Ylivieska. Ei auttanut, valtion päätös 1967 oli, ettei vielä.\nJa niin uusi esitys kaupungiksi tehtiin valtuustossa 1969 lisäten mukaan kolme uutta perustelua. Valtakunnansuunnittelutoimiston (ei osattu tehdä lyhenteitä) mukaan Ylivieskan vaikutusalueeseen kuuluivat Kalajoki, Alavieska, Rautio, Sievi ja Nivala, lähes 40.000 silloista asukasta.\nToisena pointtina oli Oulun yliopiston kolme tieteellistä tutkimusta, jotka osoittivat, että Ylivieska on alueensa kehittynein kunta. Maantieteellisen laitoksen professori Uuno Varjo vakuutti, että ainoastaan silloin voidaan läänin ensimmäistä seutukaavaa pitää onnistuneena, jos siinä Ylivieska huomioidaan kaupunkina.\nKolmanneksi viitattiin kehitysalueiden neuvottelukunnan piirissä todetun, että maahan tulisi tasapuolisuuden vuoksi perustaa ainakin kolme kaupunkia, ensimmäisenä mainiten Ylivieska. Aurinko ehti nousta lakeudella vain 42 kertaa ja 3.10.1969 annettiin asetus Ylivieskan kaupungin perustamisesta 1.1.1971 alkaen. Allekirjoittajana oli tasavallan presidentti Mauno Koivisto.\nMuistan, että se oli ylivieskalaisille iso uutinen, valtakunnallinen. Oleellisesti hallintorakenne ei juuri muuttunut, mutta muutos sai vauhtipyörään lisää kierroksia. Kuului runsas vuosi, kunnes syötiin vartaassa pyörivää härkää kolmiotorilla.\n19. Kaupungin ensi vuosikymmen ennätyksellinen\nKauppalavaiheen loppupuolella rakentaminen koki huiman nousun, joka jatkui vuosi vuodelta. Pylväiköt kertovat uusrakentamisen tuhansina kuutioina ja valmistuneiden asuntojen lukumäärät mustina kuutioina. Kotien huippu oli neljäntenä kauppalavuotena.\nVain neljä valokirjainta vaihdettiin! Niin vastavalmistunut kauppalantalo muuttui kaupungintaloksi. Alkavana vuosikymmenenä tapahtui paljon muutakin. Vuosikymmen 1971:stä alkaen oli rajua muuttamista ja monipuolistumista. Eivät muut kymmenluvut ole vastaavaan yltäneet.\nKerrotaan luettelomaisesti. Kirjastotalo näyttelytiloineen valmistui -71. Maatalouspiiri ja kasvatusneuvola aloittivat -72, samoin Ylen paikallistoiminta, ensimmäinen päiväkoti ja valvontakeskus, vaikka laki hälytyskeskuksista tuli maahan vasta -76. Visala laajeni -75.\nSairaala muuttui -73 ylikunnalliseksi kansanterveyskeskukseksi ja sen laajennus käynnistyi heti. Samalla saatiin elintarvikelaboratorio ja A-klinikka parissa vuodessa. 1974 aloittivat alueellinen oikeusaputoimisto, ammattikurssikeskus, kulttuurilautakunta, kesäyliopisto.\nKatuja viemäreineen vuosikymmenessä rakennettiin kaikkiaan 24 kilometriä. Tehtiin Helaalan silta keskustaan ja Niemelänkylän silta, jonka puute oli ollut hyvä vaalivaltti. Urheiluun sijoitettiin vuosikymmenessä paljon ja monipuolisesti.\nTeollisuuspiiri aloitti -75, samaan aikaan Wärtsilän putkipakettitehdas Savontien poskessa toi työpaikkoja monelle, niin kuin Rautaruukin muotopalkkitehdas parin vuoden päästä Koskipuhtoon. ”Silkkienkelitehdasta” laajennettiin Toivonpuistossa. Kaukolämpölaitos toteutui -76. Lentokentän rakentaminen eteni seuraavana vuonna. Yläastetta laajennettiin -77. Valtion toinen virastotalo valmistui -78 ja laajennettiin silloisen teknisen koulun, ammattikorkean, tiloja. Kirjastoauto starttasi vuosikymmenen lopulla.\nMaata kaupunki osti vuosikymmenessä 340 hehtaaria. Erilaisia rakennuksia valmistui 1940 kappaletta. Uusia asuntoja otettiin käyttöön 1.450 ja uusia liikkeitä käynnistyi 120. Väkiluku kasvoi yli sadalla joka vuosi, kasvun kaksinkertaistuessa kauppalakaudesta. Kaupungin vuositalousarvio kasvoi 12 miljoonasta 82:aan miljoonaan markkaan, veroperuste eli äyri nousi kaksi äyriä, -17:ään ja markoissa 35 miljoonasta 194 milliin. Kaupunkilaisia oli vuosikymmenen vaihtuessa 11.700, heistä paljon uusia vieskalaisia.\n20. Mikä mahdollisti kaupungin hyvän alkutahdin?\nErkki Pokki kaupunginjohtajana oli henkilö, joka johti ensimmäisen kaupunkivuosikymmenen Ylivieskassa todella onnistuneesti. Kuva: Oiva Luhtasela.\nEi se ollut sattumaa eikä ihmekään! Taustalla oli toistakymmentä eri tekijää. Kauppalakauden hyvä vire jatkui ja ylivieskalaisten itsetunto oli kasvanut.\nJokilaakson ilmapiiri oli yleensä myönteinen. Valtakunnassa pantiin alkuun hyvinvointia. Ja riittihän kehittämiskohteita. Esimerkiksi kylätiet olivat niin huonokuntoisia osan vuodesta, että valtuuston puheenjohtaja Reino Pinola kertoi usein joutuneensa hiihtämään 15 km kirkonkylälle kokoukseen Kantokylän Pinoperältä.\nMukaan hallintoon luottamusmiespaikoille otettiin mukaan myös uusia ylivieskalaisia. Virkamiehiä ja toimihenkilöitä saatiin lisää kaupungin ensi vuosikymmenenä yli 70. Kun 1971:n alkaessa virkamiehistöä oli 30, nousi se yli sataan henkeen. Vaikuttajan paikoille tulivat uusina mm. elinkeinoasiamies, geodeetti, koulutoimenjohtaja, kunnallinen oikeusasiamies (!), nuorisosihteeri, kuluttajaneuvoja ja vuosikymmenen lopulla kaupunginarkkitehti ja puoli kulttuurisihteeriä ynnä monia väliportaaseen.\nPohjois-Pohjanmaan seutukaavaliitto ja maakuntaliitto antoivat tukea ja asiantuntemustaan. Myös Kalajokilaakson talousalueen liitto oli vahva tukija. Mainitsen näistä KTL:n miehistä eniten myönteisesti vaikuttaneet kunnallisneuvokset: Uuno Rahko Kalajoelta ja Kalle Kivioja Nivalasta. Kaupungin hallinnossa ei ollut ”jarruttajia” muuta kuin esimerkiksi saakka.\nAluesuunnittelu, joka otti ensi askeleitaan, vaikutti tukena keskustakehityksessä, mutta ei toisaalta ollut kovin pitkäjänteistä. Suomeen luotiin monia uusia ammatteja toteuttamaan päätöksiä ja Ylivieska oli mukana perin aktiivisesti. Joskus ehdittiin ennen uusia lakeja, joskus samana vuonna lain tullessa voimaan tai kohta sen jälkeen.\nYksi tärkeä tekijä oli Sievin kunnanjohtaja Erkki Pokin valinta kauppalanjohtajaksi pari vuotta ennen kaupunkikautta. Kaupunkikauden ensi vuosikymmenen aikana Pokki oli kaupunginjohtajana idearikas, rohkea, monipuolinen, innostava ja taktillinen verkostoituja. Ansaitsisi katunsa!\n21. Oliko Ylivieskassa pulavuosina lehmäkapina?\nJaakko Kivioja, Kivi-Jaska, oli pitkään paikkakunnalla aikaansaava vaikuttaja, useimmin ilman muodollista vastuunpaikkaa. Kuvan omistaja: Onni Mattila.\nSuomessa 1930-luvulla koettu lama taisi olla ensimmäinen ylikansallinen lama. Se virisi ensin Amerikassa. Suomessa siitä kärsivät eniten aktiiviset maatalousalueet. Neljästä seudusta kaksi oli Oulun läänissä, Kala- ja Pyhäjokilaaksossa ja Muhoksen seudulla. Nivalassa oli Konikapina ja Ylivieskassa ”lehmäkapina”.\nTunnettuun Nivalan pulakapinaan osallistui myös ylivieskalaisia. Pidätetyistä nivalalaisia oli 134, ylivieskalaisia 49 ja haapajärvisiä 31. Lievähkön tuomion käräjillä saivat ylivieskalaiset Jaakko Kivioja, Olli Lassila ja Juho Raudaskoski.\nSilloin otettujen lainojen hoitoon eivät maatalojen tulot riittäneet. Aktiivisuus sekä kehitystahto olivat lainojen taustalla, passiiviset eivät olleet tositiukoilla. Pakkohuutokauppoja näillä seuduilla oli kaikkiaan158, joista Nivalassa ja Haapavedellä 25 ja Ylivieskassa 21. Pakkotilanteissa ihmiset olivat hankalassa saumassa, sillä eihän haluttu hyötyä tuttujen vaikeuksista ja ostohaluttomuus ja huutojen maksaminenkin olisi ollut hankalaa, olisi johtanut lainakierteeseen.\nYlivieskassa tilanne kiristyi Niemelänkylässä 1932, kun Nivalan tapahtumista oli kulunut puolisen vuotta. Kusti Pehkosella piti pakkohuutokauppa keskeyttää, jotta mielet rauhoittuisivat. Kun poliisit seuraavana päivänä tulivat taas paikalle oli navetta tyhjä. Mitä myydä? Ei talonväki eivätkä kyläläiset tienneet, mitä oli tapahtunut, kun poliisit asiaa tiukkasivat. Lehmät tulivat metsästä itsekseen lypsettäviksi.\nLehdet kirjoittivat Ylivieskan lehmäkapinasta. Käräjillä asian käsittely johti vain vähäisiin rangaistuksiin. Vastaavasti Konikapinasta seurasi muutamia vankilareissuja. Ainakin silloin Oulun vankilassa oli veisattu!\n22. Pulapuolue syntyi Ylivieskassa\nPulaliikkeen aikana Ylivieskassa ilmestyi puoluelehti Kansan Sana, jolla oli oma kirjapainokin.\nPulavuodet 1930-luvun alkupuolella johtivat Kalajokilaaksossa myös poliittissävyisiin toimiin. Ajan hengen mukaisesti vain miehet olivat asialla. Oleellista oli, että seudulla pysyttiin tiukasti laillisuuden linjalla. Isänmaallisen Kansanliikkeen, IKL:n, tarjoukset yhteistyöstä torjuttiin, samoin kommunistien aktiivisuus. Oli kyllä huhu, että Leniniltä olisi saatu viestejä Nivalaan tai Raudaskylälle. Tutkin tätä asiaa aikanaan toimittajana Kansallisarkistostakin, mutta faktoja ei löytynyt.\nSeudun valtapuolue, Maalaisliitto, ei voinut antaa apua uuteen tilanteeseen. Eduskunnan puhemies Kyösti Kallio torjui vaatimukset kutsua eduskunta kesällä koolle. Ei kai se olisi auttanutkaan?\nYlivieskassa pidettiin 14.7.1932 maakunnallinen kansalaiskokous, missä päätettiin ryhtyä valmistelemaan uuden puolueen perustamista. Perustavassa kokouksessa Ylivieskassa nimeksi tuli Kansanpuolue. Yhtään ”kapinalliseksi” leimautunutta ei tullut puoluehallitukseen. Sen jäsenet olivat Kalajokilaaksosta, muutama Kannuksesta ja muutama Pyhäjokilaaksosta. Puolueen kotipaikaksi nimettiin Ylivieska.\nUuden puolueen puheenjohtajana oli aluksi Yrjö Hautala Nivalasta. Puolue oli isänmaallinen, populistinen ja herravihainen. Monissa kunnissa oli paikallisosastoja, muutama Etelä-Suomessa. Niin 1933 oltiin valmiit tavoittelemaan valtakunnallista toimintaa. Sitä varten perustettiin sanomalehti Kansan Sana yhtiömuotoisena, toimituspaikkana Ylivieska. Aarne Hallan perustama ja johtama Kalajokilaakso ei lähtenyt tarjottuun puoluelehden asemaan, vaan pysyi puolueettomana.\nAluksi pulalehti painettiin Kokkolassa. Tavoite oli saada oma kirjapaino lehden ja Punamiesten Joulun painamista varten. Käytetyt painokoneet ostettiin Lapualta. Ylivieskaan ne siirrettiin junalla romurautana. Paino oli Jaakolan sahan entisessä konehuoneessa.\nTotta kai ylivieskalaiset lehdet kiistelivät keskenään. Kansan Sana kirjoitti ”hallanvaarasta” ja Kalajaska ”Rahti-Jussista”. Lehti ilmestyi kolmena vuotena ja painos lienee ollut alun toistatuhatta. Viimeinen numero ilmestyi 1.12.1934. Puolue sulautui 1936 Suomen Pienviljelijäin Puolueeseen. Ylivieskalaislähtöisellä puolueella ehti olla kaksi kansanedustajaa, Heikki Niskanen ja Yrjö Hautala Nivalasta.\n23. Toinen kaupunkivuosikymmen oli rakentamista\nRautatien alikäytävää Kauppakadulla levennetään vuonna 1981. Kuva: Matti Melantie.\nKaupungin toisella vuosikymmenellä Ylivieskan väkiluku nousi 1.428 hengellä ja 1990 noin 13.000 henkeä. Yhtenä vuonna peruskoululaisten määrä nousi 71 hengellä. Tehtiin kunnallistekniikkaa. Yhtenä vuotena, 1983, kaupunki teki 25 rakennusteknistä suunnitelmaa ja tietenkin yritykset rakensivat kaiken sen päälle. Katupiirustuksia tehtiin vilkkaimpana vuotena 25 kadulle. Muistelen katunimienkin keksimisessä olleen ongelmia, vaikka linnut ja puut olivat kaupunginosien linjoina hyvä ratkaisu, Lintutiet ja Tuomitiet.\nKyllä rakentaminen oli 80-luvun oleellinen piirre. Asuntoja sinä aikana valmistui 1661 ja kuutiometreissä uutta rakennustilaa tehtiin noin 175.000 kuutiometriä, vaikka ensi vuosikymmenkin oli loppupuoleltaan melkein tätä tasoa. Parhaana vuonna, 1974, koteja valmistui ennätysmäärä 244.\nTarkastelujaksolla tehtiin lentokenttää ja lentoasema, Huhmaria kehitettiin, koulutiloja lisättiin, ravirata sai katsomon, vanhainkotia laajennettiin. Kansalaisopisto sai ensimmäiset omat tilansa ja jäähallin kaipaajat omansa. Liiketilat kasvoivat tarpeen mukaan, samoin teollisuustilat, vaikka ensi vuosikymmenellä teollistumien oli ollut vilkkainta.\nMuistan tehdyn kolmet monitoimitalon piirustukset. Yhdet musiikkitiloihin keskittyvät ovat nytkin arkistossani. Talo aiottiin sijoittaa Kassisen tontille, jonne nyt nousee kerrostaloja jatkuvasti. Yhdessä vaiheessa oli vireillä kulttuuritalon suunnittelun pyyntövaihe, mutta sekin raukesi. Aloitteen ja suppean tarveselvityksen teki kulttuurilautakunta jo 1972. Akustiikka avasi ovensa 31 vuotta myöhemmin, 2003.\nKaupungin luottamushenkilöiden määrä oli nousukaudella kasvanut niin, että 399 henkeä hoiti 825 luottamusmiespaikkaa. Lautakuntia oli 30, mutta 1989 määrä putosi puolella ja asiat hoituivat sitenkin.\n24. Ylivieskan AMK – ammattikorkeakoulutuksen lippulaiva\nAmmattikorkeakoulun saamisessa Ylivieskaan oli Kalevi Mattilalla, vasemmalla kuvassa, suuri vaikutus. Mattila ajoi monta muutakin hanketta, myös Akustiikan sijoittamisen Päivärinnan koulun yhteyteen. Ammattikorkean aikaansaavana veturina toimi rehtori Keijo Nivala, oikealla kuvassa.\nOli kesä 1978, kun kansanedustaja Kalevi Mattilalle soitti opetusministerin kesäloman sijainen Olavi Martikainen ja kysyi, oliko Ylivieskan teknisen koulun perustaminen sellainen asia, jota on välttämättä vietävä eteenpäin. Mattila vastasi, ettei ole muuta mahdollisuutta. Silloin ministeri kysyi, kuuliko Mattila puhelimesta paperin rapinaa. Sanoi sen äänen johtuvan siitä, että hän juuri allekirjoittaa koulun perustamispapereita.\nHanke eteni. Seuraavan vuoden tammikuussa koulu käynnistyi. Kalevi Mattila oli pitkään eri asemissa, yleensä puheenjohtajana, kehittämässä koulua. Keskeinen vaikuttaja oppilaitoksen johdossa on ollut 1980 johtajaksi valittu silloinen dipl.ins. Keijo Nivala, nyt eläkepäivillään.\nOppilaitoksen kehitys on melkein uskomatonta. Useita kertoja se on laatupalkittu opetushallituksen tehokkuusmittariston tulosten perusteella. Ei siinä ole muistettu kertatekijöitä, vaan koko ajan, joka vuosi on kehitytty ja muututtu ennakkoluulottomasti. Alallaan ensimmäisinä, ellei sitten vallan ykkösenä, se on ollut luomassa erilaisia suhteita, kiinteitä yhteyksiä alueen yrittäjiin, siitähän Nivala väitteli tohtoriksi työn ohessa.\nYksi tekijä koulun nopeaan käynnistymiseen oli se, että silloisen Vieskama Oy:n uusi pääkonttori oli yhtiön konkurssin ja kaupungin takausten kautta tullut kaupungin kiinteistöksi ja voitiin myydä valtiolle koulutiloiksi.\nEnsimmäiset insinöörit valmistuivat -93 ja tuhannes tekniseen ammattiin valmistunut sai päättötodistuksen -98. Keijo Nivala kiteytti koulun historian: ”Kaikki meni hyvin niin kauan kuin itse saatiin tehdä päätöksiä”.\nAmmattikorkeakouluyksikön kohtalo on alueen kohtalo. Alasajo on asia, jota tyhmemmästi ei voi tehdä.\n25. Helaalan myllyn tarina on pitkä ja lyhyt\nHelaalan mylly suojeltiin ja kunnostettiin 1990 luvun molemmin puolin ja on yksi kaupungin ”helmistä”. Kuva: Kati Pehkonen.\nYlivieskan teollistuminen alkoi 272 vuotta sitten. Varhaisin asiakirjatieto Juurikosken partaalla olevasta vesimyllystä on näet vuodelta 1745. Jo tämä riittäisi Helaalan myllyn suojeluksi.\nUutta kautta enteillen 1888 kuvernööri lupani perustaa raamisahan myllyn yhteyteen. Rakennussuunnitelmaa ei ollut. Kerrotaan, että ongelman ilmaantuessa kaksi miestä meni pimeään fällyjen alle ja miettivät jatkon.\nRakennus paloi 1942. Rakennettiin lautaseinäinen. Turbiini asennettiin 1925 ja koneistoa uusittiin. Sotien jälkeen omistajaksi tuli muutaman suvun omistama Helaalan mylly Oy. Viimeiset uutispuurojauhot jauhettiin syksyllä 1989. Jo silloin osakkeet oli myyty Keskipohjan Säästöpankille. Tavoitteena oli pystyttää paikalle monikerroksinen hotelli. Suunnitelmasta oli jo kaavamuutos vireillä.\nYllättäen kulttuurilautakunta tiedusteli myllyn arvostusta museovirastolta ja sen vastauksen pohjalta Pietari Päivärinta Seuran johtokunta esitti Ouluun lääninhallitukselle rakennussuojelulain mukaista suojelua. Omistaja vastusti ja kaupunginvaltuustosta löytyi vain seitsemän puoltoääntä suojelulle.\nSuojelupäätös on vuodelta 1990. Sen vahvisti valtioneuvosto 1992. Myllyä kunnostettiin siinä vaiheessa neljänä kesänä. Pankkikriisi vei omistuksen roskapankki Arsenaalille. Sen hintavaatimus oli 100.000, sitten 50.000 ja kaupungin kattohinta 20.000 markkaa. Mylly myytiin Vieska Energialle ehdolla, että kaupunki olisi ainakin yksi omistajista. Tarvittiin säätiö. Kun säätiö saatiin perustetuksi 1998, olivat omistusosuudet: Kaupunki 60, Herrfors/Korpelan Voima 38 ja Pietari Päivärinta Seura 2 prossaa. Kunnostusta tukivat talkoolaiset, Ylivieskan yritykset, Museovirasto, EU ja sen kautta ja muutoinkin myös kaupunki. Rahaa tarvittiin reilut 50.000 euroina eli noin 300.000 markkaa.\nMyllykahvila avattiin 20.5.2001, vuokralaisena Kototuote. Seuraavana kesänä sen vihki kulttuuriministeri Suvi Linden kulttuurikahvilaksi. Isoissa säätiöissä tehtiin vilppiä ja pieni säätiö ei sopinut uuteen kuvaan. Siksi omistajana on nyt kaupunki.\n26. Miksi me vieskalaiset olemme tällaisia?\nTalkoohenki on ollut Ylivieskalle tyypillistä vuosisadat. Sitä tarvittiin, koska Kalajoki halkaisi ongelmallisesti kunnan. Renkkusiltoja tehtiin yli kymmeneen kohtaan 1850 luvulta lähtien talkoilla ja lahjoitetuista puista. Helaalan renkkusilta (kuvassa) oli ensimmäisiä ja päätettiin 1912 korvata rakentamalla Savisilta.\nRenkkusillat koottiin joen yli keväisin ja purettiin kasoiksi rannoille syksyisin. Viimeksi oli käytössä Visurin silta, joka purettiin lopullisesti 1982. Urakkaa ohjasi pitkäaikainen siltaisäntä Reino Visuri. Kuva: Veikko Lesell.\nTällä kertaa ei poimita yksittäistä asiaa tai ja tapahtumaa, vaan yritetään nähdä se, miksi kotikuntamme on sellainen kuin on. Mikä sitä on rakentanut?\nPitkään oli eletty talonpoikaiskulttuurin valtavirrassa. On huomattu, että on hyväksi noudattaa luonnon ehtoja, olla osa luontoa. Se vaati sisua ja yhteistyötä.\nPeltoviljelyyn liittyvät lakeusnäkyvät: taivas on lähellä maata. Kanavaverkosto vesiperäisyyttä hallitsevana on nyt selvyys, mutta ei ollut ennen. Hallavuodet ovat menneiden aikojen rasitteita.\nKalajoki sivujokineen on ollut pysyvä vaikuttaja ja edellyttänyt yhteistyötä. Vuosikymmenet olivat kesäisin käytössä yhdessä kootut ja puretut renkkusillat, Ylivieskassakin toistakymmentä. Vesimyllyjä oli 1800 - luvulla enimmillään 37. Tiet suuntautuivat kohti jokea tai sen suuntaisesti ja kunnossapito oli pitkään yhteinen, nimismiehen valvoma asia.\nYhteinen haitta on yhdistänyt. Kielteisenä olemme nähneet ruotsin kielen. Sanaton herraviha ei ole ollut pelkästään kielteinen asia. Onneksi ”herroja” oli ennen vähän! Silti itseluottamus voisi olla runsaampaa. Haittoja, mutta yhdistäviä ovat olleet hallat, pedot, tulvat ja sodat. Herätysliikkeet ovat yhdistäneet ja erottaneet. Oli isoja sukuja, joka keskitti vallankäyttöä. Muuttoliike vaikuttaa.\nKylillä oli sanaton käyttäytymisen kontrolli, sosiaalinen sellainen. Se rajoitti elämisen menoa, mutta oli yhteinen ”omatunto”. Se toi talkooapua, kökkiä, ja oli aikansa soteakin. Kun se loi Me-tunnetta, johti se huomaamatta kotiseutuhenkeen. Tunsi olevansa osa yhteisöä. Tuttu, ymmärretty, koettu on vaikuttavampaa kuin ohimenevä, irrallinen tai hetkellinen. Siksi hyvää lapsuutta tukee se, että asutaan samalla seudulla niin kauan, että tietää olevansa jostakin kotoisin.\n27. Sähköpula viivästytti kehitystä Ylivieskassa\nYlivieskan kirkonkylään hankki sähköä ensimmäisenä Hamarin Myllyosakeyhtiö. Elettiin vuotta 1918. Yhtiö Koskipuhdossa kytki vesivoima-akseliin generaattorin. Virtaa riitti lähinaapureillekin ajoittain. Yksityiset perustivat 1919 Ylivieskan Sähkö Oy:n ja se osti vanhan laivan imukaasumoottorin ulkomailta. Heikot tehon olivat molemmissa ongelmana. Yhtiöt kilpailivat ja voitto oli kyseenalaista. Sähköyhtiö luopui. Hamarin suurin asiakas oli Ylivieskan rautatieasema.\n1930 - luvulla kaikilla asiakkailla ei ollut rahaa säännösteltyynkään sähköön, jota saatiin vain kymmenenä kuukautena vuodessa. Ei puhuttu vuosista, vaan valokausista. Linjahävikki oli jopa viidennes tuotetusta energiasta.\nYlivieskan Osuuskaupan johtohenkilöt perustivat 1934 Ylivieskan Sähköosuuskunnan, joka turvautui kannuslaisen Korpelan Voiman tuotantoon. Niin saatiin VR:n vaatimaa energiaa. Sitä riitti muillekin, etenkin sairaalaan ja osuuskauppaan. Sähköä säännösteltiin katkaisemalla virta yön ajaksi. Sitä ei Kalajokilaakso-lehti hyväksynyt. Virtaa saatiin puintiaikana vain joka toinen päivä. Olisi ollut hyötyä traktoreista, mutta niitä oli kunnassa esim. 1941 vain neljä.\nVirtaa olisi tarvittu illoinkin sotien aikana, kun pidettiin ”Molotohvin verhoja” ikkunoissa. Ulkovaloja käytettiin harkiten rautatien alueella. Pohdittiin jo voimalan rakentamista Kalajokeen, mutta tilapäisratkaisuksi tuli virran saaminen Korpelalle Satakunnasta saakka\nTukkuyhtiöön liittyminen olisi ollut ratkaisu. mutta naapuri Revon Sähkö edellytti kallista osakkuutta yhtiöön. Siihen kunnanvaltuusto ei suostunut kolmannenkaan valtuustokäsittelyn yhteydessä. Monien vaiheitten jälkeen perustettiin 19.12.1959 Kalajokilaakson Sähkö Oy. Sähkön saamisen sille ratkaisi Janne Koposen käymä neuvottelu Pohjolan Voiman johtajan Erkki Aallon kanssa. Koskiset pohjoisen joet toivat varmuuden, jota oli tavoiteltu 40 vuotta.\n28. Ylivieskalaisteatterilla ”ikivanhat” perinteet\nYlivieskan ensimmäinen harrastajateatteri toimi ennen maan itsenäisyyttä ”nurkkateatterina”, kunnes työväenyhdistys rakensi oman toimitalon ja siihen näyttämön ja tilavan katsomon. Kuva: Matti Melantie.\nYlivieskalainen teatteritoiminta alkoi suuriruhtinaskunnan aikana 1905, kertoo kansanedustaja Heikki Simonen kirjoittamassaan Ylivieskan työväenyhdistyksen historiassa. Eikös olekin yllättävää! Onhan se tapahtunut yli 100 vuotta sitten.\nToisena kiintoisana havaintona pidän sitä, että harrastajanäytteleminen on ollut silloinkin jatkuvaa ja ulottunut vierailuina laajemmalle kuin naapurikuntiin. Harrastus on kulkenut usein suvun perintönä. Esitettäviä näytelmiä ei yleensä valittu poliittisin perustein, mutta joskus kai kuitenkin.\nNäytelmiä esitettiin aluksi F.V. Niemisen talossa. Oman talon työväenyhdistys sai jo 1906. Juhlasali näyttämöineen taloon tehtiin 1913. ”Maakunnan edustavin”, sanottiin. Niinpä seuraavana vuonna valmistui 10 näytelmää. Esityskertoja oli 19, joista neljä oli vierailuja. Vuosien varrella esitettiin mm. Kovan onnen lapsia ja Murtovarkaus, jonka miekkailukohtausta harjoiteltiin nimismiehen johdolla.\n1910-luvulla yhdistyksen johtajana ja näytelmien ohjaajana toimi pitkään Hemminki Ollila. 1917 esitettiin 13 näytelmää, osa 3-tai 4-näytöksisiä. Usein lavalla oli Vierimaata sukunimenä kantavia, esim. Emil Vierimaa. Myös Kuneliukset näyttelivät ahkerasti. Noina levottomina aikoina näyteltiin mm. Kylän kellot. Lieneekö se ollut muutamien näyttelijöiden pidättämisen syy, pohtii Simonen.\nKansakoulun keittolan ja urheiluseura Alun hyväksi esitettiin näytelmiä mm. 1922. Ajoittain maksettiin ohjaajille palkkiota ja 10 penniä esitystä kohti näyttelijöille, vain puherooleista.\nTyöväentalo oli jopa kolmikerroksinen ja se jouduttiinkin myymään. Siirryttiin näyttelemään Valistustaloon, missä harjoituksissa piti talvella olla ulkovaatteissa ja sittenkin paleli.\nYlivieskan Näyttämöseura perustettiin 1955. Mukana oli monia entisiä harrastajia, myöhemmin mm. minunkin ikäisten tuntemat Aili ja Eikka Lilja.\n29. Ylivieskalaissyntyinen laati 6.12.1917 itsenäisyyspäätöksen\nItsenäisyyssenaatti. Kyösti Kallio arvopaikalla pääministeri P.E. Svinhufvudin oikealla puolella.\nYlivieskan historiaan liittyy tämäkin Suomen itsenäisyyspäivään liittyvä poiminta, kuten jatkotekstissä selviää.\nSyksyn 1917 eduskuntavaaleissa oli vasemmistoenemmistö vaihtunut porvaristojohtoiseksi. Uuteen senaattiinkin tuli puhemieheksi P.E. Svinhufvud. Mukana oli myös Kyösti Kallio, jolla oli jo senaattorikokemusta ja asema tässä itsenäisyyssenaatissa edelliskertaa vahvempi.\nVenäjällä oli tapahtunut vallanvaihto keisarihallinnolta bolsevikeille. Suomen suuriruhtinaskunnalla ei siis ollut voimassa olevaa ylintä hallintoa. Senaatti päätti, että se julistaisi Suomen yksipuolisesti itsenäiseksi valtioksi. Senaatin julistus Suomen kansalle maan itsenäisyydestä julkaistiin 4.12.1017: pitkä teksti, jonka kolmantena allekirjoittajana oli Kyösti Kallio. Porvarilliset eduskuntaryhmät päättivät kuitenkin, että tärkeästä asiasta pitää olla eduskunnan päätös.\nSiihen tilanteeseen. kun tiistaita 6.12.asia tulisi päätettäväksi, tarvittiin päätösehdotus. Svinhufvud olisi halunnut, että päätöksen tekisi vain senaatti. Siksi tarvittiin uusi ehdotus. Sen laati Kallio. Hänen tekstiinsä olivat porvariryhmät ja Maalaisliiton vaaleissa kasvanut ryhmä hyväksyneet. Kallion päätösehdotus voitti äänin 100 – 88. Myös sosialistit kannattivat valtiollista riippumattomuutta, mutta olisivat halunneet tehdä sen Suomen ja Venäjän hallitusten yhteisellä sopimuksella. Kolmas näkemys oli, että ensin pitää saada venäläinen sotilasjoukko maasta pois.\nNiinpä edelleen juhlimme ylivieskalaissyntyisen Kyösti Kallion tekstin hyväksymistä eduskunnassa 6.12 1917. Teksti on seuraava:\n”Sen johdosta, että hallitus on tehnyt eduskunnalle esityksen uudeksi hallitusmuodoksi, joka on rakennettu sille pohjalle, että Suomi on riippumaton tasavalta, eduskunta korkeimman valtiovallan haltijana päättää puolestaan hyväksyä tämän periaatteen ja hyväksyä myös, että hallitus, saattaakseen Suomen valtiollisen itsenäisyyden tunnustetuksi, ryhtyy niihin toimenpiteisiin, jotka hallitus on sitä vasten tarpeelliseksi ilmoittanut.”\nKallio itse ei pitänyt ääntä tästä osuudestaan itsenäisyyteen. Hän vältti sen mainitsemisen tuoreessa katsauksessaan tapahtuneeseen. Se ei ollut ainakaan kokonaan vaatimattomuutta. Ajat olivat levottomat. Kaisalleen Heikkilään hän kirjoittikin: ”En tiedä, mikä minulla on, mutta jotain tässä on niin kuin myrskyn edellä…”. Olivathan jääkärit Saksassa odottamassa kotiutustaan, työväestö liikehti ja ”palosuojeluskuntia” perustettiin.\n30. Onko Ylivieskalla omaa identiteettiä?\nLöytyykö meistä samoja piirteitä enemmän kuin yleensä jokilaaksolaisista? Tilanne muuttui, kun kaupunkikehitys virisi. Täällä on paljon uusia tai melko uusia ylivieskalaisia. Myös uusien ammattien ja koulutuksen vaikutus on lisännyt moni-ilmeisyyttä, jopa moniarvoisuutta. Olemme myönteisempiä suvaitsemaan uutta ja erilaista kuin esimerkiksi yläjuoksuilla.\nSuvaitsevaisuus sinänsä on hyvä asia, mutta miinusta, jos se menee niin pitkälle, että olemme välinpitämättömiä kaikesta, joka ei koske juuri nyt meitä itseämme. Sitä hajua olen tuntevinani. Puututaanko liian hitaasti tai ei ollenkaan virheratkaisuihin ja osaammeko valita esimerkiksi päättäjiksi parasta kaartia? Yhteisten asioitten vieroksuminen voi johtaa penseyteen, eriytymiseen. Toisaalta ei meitä voi katsoa konservatiiveiksikaan, ei ainakaan vanhoillisiksi.\nIkäryhmien välillä on aina ollut rakoa, mutta välillä se oli suurempi kuin täällä nyt eikä sen väkipakolla poistaminenkaan ole viisasta eikä onneksi mahdollista.\nOman arvon tunto seudulla on ollut turhan alhaalla. Olen kuitenkin näkevinäni, että tilanne on normalisoitunut. Se näkyy mm. nuorten yritteliäisyytenä ja kouliutumisen kasvaneena tahtona ja motiivina.\nTaloudelliset arvot ylikorostuvat, mutta se on yleisen kehityksen tuomaa kuonaa. Onneksi henkiset /hengelliset asiat ja taloudellinen tavoittelu eivät ole toisiaan poissulkevia vastakohtia. Siinä kompromississa tavoitetta on monelle sektorille, mm. koulutuksessa, kotikasvatuksessa ja etenkin itsekasvatuksessa (vähän käytetty sana nykyään, huomaan).\nMistä sitten johtunee se, etteivät entiset ylivieskalaiset näy kuvioissa juuri lainkaan, ei siinä määrin kuin olettaisi? Jos vika onkin meissä! Olkaamme joka tapauksessa terveesti ylpeitä ylivieskalaisuudestamme. Ja Ylivieskasta.\n31. Sataviiskymppisen Ylivieskan ykköskymmenikkö\nYlivieskan muuttuminen ja kehittyminen on ajan saatossa ollut ja on edelleenkin kiinni yhteistyön ja yhteishengen riittämisestä ja kestävyydestä. Silti monien satojen luottamusmiesten ja - naisten väheksymistä ei ole se, että seuraavassa poimin tästä vaikuttajien joukosta kymmenikön, joka on minun mielestäni ollut panokseltaan poikkeuksellisen myönteinen, ei ainoastaan pitkäkestoinen. Se on usein sijoittunut aikajaksoon, missä on tarvittu vahvaa persoonallista otetta ja luottamuksellisuutta. Sillä on yhdessä viety yhteistä asiaa eteenpäin.\nTasapuolisutta korostaa seuraavassa aakkosellisuus ja tittelittömyys.\nKunnallispoliitikko, jonka sovittelevat otteet ja näkemys tarvittiin ja johon luotettiin uuden luomisen vaiheessa.\nMonipuolinen aktivisti, ajassa toimiva, moneen asiaan ja sektoriin ratkaisevasti vaikuttanut.\nVirkamies, joka loi perustan ja linjan jatkuvalle terveyskeskuksen rakentamiselle ja toimivuuden kehittämiselle.\nHallitsi kokonaisnäkemyksen ja ideoi jatkuvasti yksityiskohtia. Taustavaikuttajana poikkeuksellisen aikaansaava realisti.\nKoulumiehenä uskoi tavoitteisiinsa ja sai yritykset puolelleen ja niin luotiin koulukokonaisuus, joka oli kärkeä avaava tiedon ja taidon aura.\nRatkaisevien vuosien taitava ohjaaja, mm. koko kunta kauppalaksi - idean isä.\nNoin viidellä vuosikymmenellä ajan kunnallispolitiikassa avarakatseinen, kulttuurillisen monipuolisuuden huomioiva tekijä.\nVirkamies, joka sai päättäjät ripeästi vahvistamaan Ylivieskan keskusasemaa ja ottamaan käyttöön uusia avauksia hyvinvointikauden alkuun. ”Visionääri, uudistaja ja rakentaja”, kirjoitti Esko Melametsä Pokin negrologissa.\nEli ajassa, jolloin oli vielä mahdollista hallita kokonaisuus. Siitä hyötyi eniten Ylivieska. Tekijä.\nUuno Rahko Kalajoelta ja Kalle Kivioja Nivalasta\nUskalsivat olla toteuttamasta aluekeskusnäkemystä ja saivat muutkin uskomaan, että se on kaikkien hyvä. Me olemme nähneet sen toteutumisen.


Mitä minun on tehtävä ennen kaupunkiliikenteen maksualueelle pääsyä?\nTäytyykö minun rekisteröityä maksujärjestelmiin? Ei, sinun ei yleensä tarvitse, mutta se on usein halvempaa, jos et.\nMissä tiehinnoittelevissa kaupungeissa minun on tehtävä mitä?\nJoissakin järjestelmissä sinun on maksettava saapumisen tai ylittämisen jälkeen. Muille järjestelmille saat laskun postitse.\nAlla olevassa taulukossa esitetään vaihtoehdot.\nTyyppi maksu / rekisteröinti\nBill postitse, jos et ole rekisteröitynyt (mutta halvempi, jos rekisteröit)\nKaikki Norjan ohjelmat\nBill postitse jos ei ole rekisteröity Göteborg, Stockholm että Valetta (Malta),\n1) maksaa kun tai pian sen jälkeen, kun olet saapunut tai ristissä, tai\n2) rekisteröityä helpottaa maksamista\nMilanon alueella C, Dartford\nLontoo (helpompaa ja halvempaa)\nMaksu maahantulon portit\nLisätietoja siitä, miten maksaa nähdä jokaisessa kaupungissa (liittyy edellä).


Mies vangittiin rituaalimurhista Yhdysvalloissa - tappoi äitinsä ja sisaruksensa\nMies vangittiin rituaalimurhista Yhdysvalloissa – tappoi äitinsä ja sisaruksensa\n28.10.2015 klo 4:26\nMies vangittiin tiistaiaamuna paikallista aikaa ja häntä syytetään kolmesta murhasta.\nMiestä epäillään noituuden harjoittamisesta ja rituaalimurhista Yhdysvalloissa. MOSTPHOTOS\nMurhat tapahtuivat Pensacolassa Yhdysvaltain Floridassa. Uhrit löytyivät 31. heinäkuuta kotitalostaan. 77-vuotias äiti ja miehen kaksi aikuista velipuolta oli hakattu vasaralla kuoliaaksi ja heidän kurkkuihin oli tehty viillot.\nMuutaman päivän kuluttua seriffi David Morgan kertoi, että uhrit olivat osa jonkinlaista ”noituutta” ja ne tehtiin harvinaisen sinisen kuun aikaan. Talosta löytyi todisteita rituaaleista ja epäilty mies on kuulusteluissa kertonut asioita, jotka viittavat sen tyyppiseen toimintaan.\nNoin kolmen vuoden välein yhtenä kuukautena on kaksi täysikuuta. Tuolloin täysikuuta sanotaan siniseksi kuuksi.\nPoliisi kertoi, että epäillyn miehen kuulustelu ja siihen johtanut pidätys oli uuvuttava kolmen kuukauden prosessi. Todisteidenkin keräämiseen rikospaikalta meni viisi päivää.\nVangitulla miehellä ei ole aiempaa rikostaustaa eikä hän ole ollut vaaraksi yhteiskunnalle.\nPerhe asui keskenään ja kuulustelujen mukaan he olivat syrjäänvetäytyviä, mutta aiemmin perheessä ei ollut ollut minkäänlaisia ongelmia, eivätkä he olleet olleet poliisin kanssa tekemisissä. Morganin mukaan DNA-testit ja muut tutkimukset ovat johtaneet siihen, että mies on todennäköinen syyllinen murhiin.


inkivääri | Roskatiede\nInkivääri ei tietenkään tapa syöpäsoluja syöpälääkkeitä tehokkaammin, hyvä kauppaketju Kärkkäinen\nInkivääri (Zingiber officinale) kasvatettuna ruukussa. (Photo credit: Wikipedia)\nKun jotain luontaistuotetta markkinoidaan sillä, että jo tuhansia vuosia sitten tiedettiin tuotteen hyvät ominaisuudet Kiinassa tai Aasiassa, niin voi olla 100 % varma, että kyse on ”rahat pois hölmöiltä” -tyyppinen kusetus. Magneettimedian mielestä inkivääri on tällä kertaa se ihmejuuri, joka tappaa syöpäsoluja syöpälääkkeitä tehokkaammin.\nLääkkeiden teho mitataan ihmisille tehdyissä kliinisissä plasebokontrollouiduissa kaksoissokkokokeissa. Sellaista ei ole tehty inkiväärille eikä inkivääriuutteelle. Hiirillä tehdyt kokeet eivät ole kelvollisia, koska ihminen ei ole hiiri. Hiirikokeista ei voida tehdä pitkälle meneviä johtopäätöksiä, koska koejärjestelyt on tehty ihan muuta käyttöä varten. Jutussa huuhaa palkittu Magneettimedia kertoo, että inkiväärijuuren uute tehosi hiiren eturauhassyöpään. Tästä lehti kehtaa kehitellä väitteen, että inkivääri tappaisi ihmisten syöpäsoluja, vaikka kokeessa tutkittiin inkiväärin uutetta hiirellä.\nYksi jymäytyksen merkki on se, jos jokin luontaistuote tai laite tehoaa useaan täysin erilaiseen vaivaan. Sellaisia ihmelääkkeitä on aina väitetty olevan, mutta kaikki ne ovat ajan myötä kadonneet markkinoilta. Lehti kertoo, että inkivääri tehoasi yli sataan vaivaan. Niinpä niin.\nItse väitteen ytimelle, että inkivääri olisi tehokkaampi kuin markkinoilla olevat syöpälääkeet, ei jutusta löydy sanaakaan. Näin ollen väitteen takana olevia tosiasioita ei voi kumota, koska niitä ei ole lainkaan.\nEn tiedä, kuinka paljon Kärkkäisen myymän inkiväärikapselin menekki kasvaa näiden juttujen takia. Ilmeisesti kasvaa, koska en ymmärrä mitään muuta motiivia kuin raha täälle harhaanjohtamiselle. Mietin myös sitä moraalia, joka liitty syöpäsairaiden kusettamiseen. Mielestäni sellainen toiminta on pedofiliaan rinnastettavaa yököttävyydellään. Mutta ehkä kokouksessa sitten saa taas kaiken anteeksi.\nMagneettimedia ei ole mainos, joten lehdessä olevia juttuihin ei voi puuttua kuluttajaviranomaisten kautta. Magneettimedia ei ole lehti, koska Magneettimediassa ei ilmoiteta lain mukaista vastaavaa päätoimittajaa. Ainoaksi keinoksi puuttua toimintaan haastaa Juha Kärkkäinen oikeuteen. Kaleva kertoo, että yksityishenkilö Oulusta onkin haastanut Juha Kärkkäisen oikeuteen ja tituleeraa häntä vs päätoimittajaksi. Onkin hyvä, että se henkilö, joka taloudellisesti hyötyy tästä roskasta on se, joka joutuu asiasta myös oikeuteen, eikä joku bulvaani päätoimittaja. Toivottavasti samalla selvitetään, onko Kärkkäinen vain napannut jutut netistä ja kääntänyt ne maksamatta ja ilmoittamatta alkuperäisille tekijöille mitään.\nAvainsanat: hiirikoe, inkivääri, magneettimedia, syöpä


Meissä ihmisissä on monenlaisia sävyjä. On jokaisen omat, henkilökohtaiset sävyt sekä muiden mukanaan tuomat ja meihin heijastamat sävyt. Tästä sävyjen paletista muodostuu sävyjen kirjo, säväyttämö.\nSäväyttämö tarjoaa ensisijaisesti draamalähtöisiä koulutus- ja kehittämispalveluita yrityksille, yhteisöille ja koulutuskeskuksille osana erilaisia koulutusohjelmia tai yksittäisinä koulutuksina. Myös yksilövalmennusta. Valmennukset toteutetaan räätälöidysti kohderyhmän tarpeisiin. Asiakkaan toiveet huomioiden draamalähtöisyys on yhdistettävissä dialogisiin teoreettisempiin koulutusosuuksiin, jolloin teoria ja toiminnallisuus käyvät vuoropuhelua keskenään.\nSäväyttämö toteuttaa mielellään myös ”draaman käyttö omassa työssä ” -koulutusta, jossa osallistujat opiskelevat draaman käyttöä hyödyntääkseen sitä omassa työssään (esimerkiksi opettajat, nuoriso-/vanhustyöntekijät).\nDraamakasvatuksessa oppiminen käsitetään yhteisölliseksi prosessiksi, joten draamalähtöisiin menetelmiin liittyy olennaisesti osallistavuus. Draamalähtöisyydessä osallistujan omat kokemukset, tunteet, havainnot ja ajatukset ovat keskeisessä roolissa. Näin ollen koulutuskokonaisuudet vaativat osallistujilta jatkuvaa läsnäoloa ja keskittymistä. Myös reflektointi, sekä itsenäinen että ryhmän keskuudessa tapahtuva, on tärkeä osa oppimis-/kehittämisprosessia.\nKouluttajan rooli on toimia ennen kaikkea oppimis- /kehittämisprosessin mahdollistajana ja tukijana. Hän ei tarjoa osallistujille valmiita ratkaisuja, vaan osallistujat etsivät ja pyrkivät niitä kohti yhdessä tehden, jolloin oppimisen elämyksellisyys ja kokemuksellisuus korostuvat. Vuorovaikutuksellisuus ja ryhmädynamiikka ovat sisäänrakennettuina draamassa. Yhdessä tekemisen kautta myös osallistujien sosiaaliset taidot karttuvat.\nDraamalähtöiset menetelmät auttavat huomaamaan tiedostamattomia toimintamalleja, kehittävät ongelmanratkaisutaitoja sekä mahdollistavat uusien näkökulmien ja spontaanien toimintamallien löytämisen, muun muassa.\nDraamalähtöisyys kutsuu osallistujia inspiroivalle ja mielenkiintoiselle oppimismatkalle.


Lapin Kullan kohtalosta syntyi nettiin pieni protestiliike - Lifestyle - MTV.fi\nLapin Kullan kohtalosta syntyi nettiin pieni protestiliike\nLifestyle > Digi Julkaistu 12.10.2009 16:11 (Päivitetty 26.10.2009 22:07)\nHartwallin suunnitelma sulkea Tornion panimo ja siirtää Lapin Kullan valmistus Lahteen ei ainakaan vielä ole herättänyt mitään valtavaa kansanliikettä internetissä. Liikehdintää on silti havaittavissa.\nFacebookista löytyy useampikin aiheeseen liittyvä ryhmä, sekä suomeksi että englanniksi. Ryhmään "Jos Lapin Kulta lähtee Torniosta, en enää osta Lapparia" oli liittynyt runsaat 8000 jäsentä, toisessa "Hartwall boikottiin Lapin Kullan Tornion tehtaan sulkemisesta!" oli lähemmäs 4000 jäsentä.\nSulkemista vastustavan nettiadressin oli maanantaina iltapäivällä allekirjoittanut noin 350 ihmistä.\nMuusikon rikosepäilyjen uutisointi sai puhtaat paperit Tietokirjailija arvostelee Ylen Silminnäkijää


EMOP Ljubljana €1000+€100 25.11.-28.11.2009 : Muut liveturnaukset | Pokeritieto\n-kuningas- » 30.9.2009 14:31:29 Ensimmäinen EMOP kausi on takana ja uusi on jo ovella. Kiitokset ensimmäisestä kaudesta Teresalle, Ristolle ja Tomille, hoiditte oman osuutenne erinomaisesti, toivottavasti olette mukana toisellakin kaudella.Toinen kausi starttaa Slovenian Ljubljanasta 25.11-28.11.2009. Kauden aloittamisesta on varmaankin yhtä monta mielipidettä kuin on lukijaa/kirjoittajaa. Henkilökohtaisesti olisin kuitenkin toivonut pientä mietintäpaussia ja kauden aloituksen olevan vaikkapa tammikuussa. Toinen kausi tulee kasvamaan kahdella osakilpailulla, tässä ehkäpä suurin syy nopeaan aloittamiseen.Pokerisoftasta katselin jo mitä kaikkea tämä Ljubljanan paketti tulee sisältämään ja ainakin minulle yllätys oli melkoinen. Pakettiin kuuluu 4 yötä samassa Hotellissa, jossa casino sijaitsee. Yöpymisten arvoksi on laskettu €550, joka pikaisen etsinnän perusteella on n.€300 ylihinnoiteltu. Pakettiin kuuluu myös €350 matkustusrahaa, joka on tarkoitettu lentoihin. Tällä hetkellä lennot saisikin juuri tuolla €350 summalla, mutta tämä edellyttää asumista aivan lentokentän välittömässä läheisyydessä. Asuessasi muualla tuo kyseinen raha ei riitä lähimainkaan lentolippuihin, joiden hinta h-hetken lähestyessä tietenkin vielä nousee. Tästä "pakollisesta" hotellipaketista en löytänyt muuta tietoa kuin sen, joka on turnauskuvauksessa. Toivottavasti verkolla on käynyt tässä erhe, sillä tuon n.€300 välistä vetäminen ei ainakaan nosta toisen kauden EMOPin arvoa.Säännöissä on lisäksi edelleen selkeitä puutteita. Ensimmäisen kauden suurin ongelma oli se, että jos pelaaja voitti useamman kuin yhden paketin niin mitä sitten tapahtui? Alkuun vastaus olikin selvä, että yksi paketti/hlö. Ensimmäisen kauden puolenvälin paikkeilla tilanne kuitenkin muuttui ja usea jo paikan voittanut pelasi satelliitteja uudemman kerran. Tätä tiedusteltaessa tuli vastaus, että pelaaja voi voittaa useamman paketin ja siirtää sen toiseen osakilpailuun tai siirtää toiselle henkilölle. Säännöissä tämä kiellettiin kuitenin EMOP Maltan loppuun asti, taitaa kielto olla edelleenkin voimassa. Olisikin mukava jos Entraction verkko tällä toisella kaudella asettaisi sellaiset säännöt, joita he noudattavat myös itse läpi kauden.\nEvilWal » 30.9.2009 14:47:39 -kuningas- kirjoitti:Tällä hetkellä lennot saisikin juuri tuolla €350 summalla, mutta tämä edellyttää asumista aivan lentokentän välittömässä läheisyydessä. Asuessasi muualla tuo kyseinen raha ei riitä lähimainkaan lentolippuihin, joiden hinta h-hetken lähestyessä tietenkin vielä nousee.WTF? Miten se missä asut vaikuttaa millään tavalla lentolippujen hintaan, vai tarkoitatko matkakustannuksia kokonaisuudessaan?-kuningas- kirjoitti:Yöpymisten arvoksi on laskettu €550, joka pikaisen etsinnän perusteella on n.€300 ylihinnoiteltu.Katsoitko saman hotellin hintoja samalle ajankohdalle? Hotelli mahdollisesti nostaa hintojaa kyseisen tapahtuman ajaksi, joka toki on perseestä...Kellään tietoa, onko noihin EMOPpeihin mitään fiksuja rakegoal/rakerace tyyppisiä vaihtoehtoja hommata pakettia?\nBoula » 30.9.2009 14:51:38 Hyvin simppeliä. Jos asun Rovaniemellä joudun lentämään Rovaniemi-Helsinki-Slovenia-Helsinki-Rovaniemi. Jos asun Helsingissä tai sen lähellä, pääsen kahdella vähemmällä lennolla?Ja Promoista kaikki täällä: http://www.entractionpromo.com/default.asp?p=elp\nEvilWal » 30.9.2009 14:56:24 Boula kirjoitti:Hyvin simppeliä. Jos asun Rovaniemellä joudun lentämään Rovaniemi-Helsinki-Slovenia-Helsinki-Rovaniemi. Jos asun Helsingissä tai sen lähellä, pääsen kahdella vähemmällä lennolla?Tjoo, tota tossa varmaan tarkoitettiin, eikä ollut tarkoitus viilata pilkkua. Termi "lentokentän välittömässä läheisyydessä" on kuitenkin aika harhaanjohtava. Aika suuresta osasta Suomea pääsee lentokentälle halvemmalla ja jopa helpommin esimerkiksi junalla kuin lentämällä...\n-kuningas- » 30.9.2009 14:57:55 EvilWal kirjoitti:-kuningas- kirjoitti:Tällä hetkellä lennot saisikin juuri tuolla €350 summalla, mutta tämä edellyttää asumista aivan lentokentän välittömässä läheisyydessä. Asuessasi muualla tuo kyseinen raha ei riitä lähimainkaan lentolippuihin, joiden hinta h-hetken lähestyessä tietenkin vielä nousee.WTF? Miten se missä asut vaikuttaa millään tavalla lentolippujen hintaan, vai tarkoitatko matkakustannuksia kokonaisuudessaan?-kuningas- kirjoitti:Yöpymisten arvoksi on laskettu €550, joka pikaisen etsinnän perusteella on n.€300 ylihinnoiteltu.Katsoitko saman hotellin hintoja samalle ajankohdalle? Hotelli mahdollisesti nostaa hintojaa kyseisen tapahtuman ajaksi, joka toki on perseestä...Kellään tietoa, onko noihin EMOPpeihin mitään fiksuja rakegoal/rakerace tyyppisiä vaihtoehtoja hommata pakettia?Tarkoitin tuolla ensimmäisellä sitä, että jos asut vaikkapa Jyväskylässä niin edestakainen matka Jyväskylä-Helsinki-Jyväskylä maksaa myös. Tällä hetkellä koko €350 menisi suurin piirtein lentolippuihin, joten ilman oman rahan lisäämistä matkakuluhin ei ole mahdollista matkustaa vaikka ensimmäistäkään satelliittia ei ole toistaiseksi pelattu. Tuon hotellin hinnan katoin booking.com sivun kautta. Toki hinta on kalliimpi mikäli sen varaa suoraan hotellin sivuilta. Toisaalta jos Entraction verkko on varannut hotellista vaikkapa 150 huonetta, niin tuskin hekään kuitenkaan listahintaa niistä maksavat. Listahinta näyttäisi hotellin sivuilla olevan 1-2 hengelle neljältä yöltä 404€, joten tässäkin tapauksessa verkko vetää välistä 146€. Kaksi henkeä voittaa paketin ja yöpyvät samassa huoneessa, niin tällöin kahden pelaajan tappio "pakollisella" hotellipaketilla on yhteensä 696€ pelkän listahinnan mukaan.\nMortti » 30.9.2009 15:00:12 Tylyähän tuo on, että Helsingissä asuvat pääsevät halvemmilla lennoilla, mutta noin se menee vissiin aina, että pakettiin kuuluu x euroa matkakuluihin kotimaasta tai kaupungista riippumatta (itselläni kokemusta ainoastaan Unibetiltä). Toisaalta, kukas tänne kieltää muuttamasta Toinen vaihtoehto lienet olisi, että kaikki lentäis saitin määrämänä aikana ja näin matkat olisi valmiiksi maksettu, sopi se omiin aikatauluihin eli ei... Hassua vaan, että kun pienellä sijoituksella saa kuitenkin aika kattavan paketin niin sitten kynnyskysymykseksi nousee se, että joutuu maksamaan muutaman satasen matkakuluja omasta pussistaan... .\nbounty » 30.9.2009 15:06:08 Kauheeta kusetusta taas, verkolta rahat loppu?\nasikainl » 30.9.2009 15:14:55 Mortti kirjoitti:Hassua vaan, että kun pienellä sijoituksella saa kuitenkin aika kattavan paketin niin sitten kynnyskysymykseksi nousee se, että joutuu maksamaan muutaman satasen matkakuluja omasta pussistaan... .[ ] Ymmärsi isoimman epäkohdan\nEvilWal » 30.9.2009 15:18:31 MorttiPaikkakunta: IvaloMortti kirjoitti: Toisaalta, kukas tänne kieltää muuttamasta Bluffi toi Ivalo?Joko ootte toipunu Prahan keikasta? Mä alan vähitellen olemaan ja nyt pitääkin alkaa suunnittelemaan jo seuraavaa rankkaa reissua. Estoril, Vilamoura, Varsova, Ljubljana vai mikä???Mortti kirjoitti:Hassua vaan, että kun pienellä sijoituksella saa kuitenkin aika kattavan paketin niin sitten kynnyskysymykseksi nousee se, että joutuu maksamaan muutaman satasen matkakuluja omasta pussistaan... .Samaa mieltä tosta. Ja toi on kuitenkin pelaajien tiedossa jo etukäteen, joten jos paketti ei tyydytä, niin sateliittiin ei kannata osallistua. Toi majoituksen hinnan yliarvioiminen sen sijaan on toinen juttu ja saittihan käytännössä kusettaa siinä pelaajilta rahaa.\nMortti » 30.9.2009 15:22:51 EvilWal kirjoitti:MorttiPaikkakunta: IvaloMortti kirjoitti: Toisaalta, kukas tänne kieltää muuttamasta Bluffi toi Ivalo?Joko ootte toipunu Prahan keikasta? Mä alan vähitellen olemaan ja nyt pitääkin alkaa suunnittelemaan jo seuraavaa rankkaa reissua. Estoril, Vilamoura, Varsova, Ljubljana vai mikä???Mortti kirjoitti:Hassua vaan, että kun pienellä sijoituksella saa kuitenkin aika kattavan paketin niin sitten kynnyskysymykseksi nousee se, että joutuu maksamaan muutaman satasen matkakuluja omasta pussistaan... .Samaa mieltä tosta. Ja toi on kuitenkin pelaajien tiedossa jo etukäteen, joten jos paketti ei tyydytä, niin sateliittiin ei kannata osallistua. Toi majoituksen hinnan yliarvioiminen sen sijaan on toinen juttu ja saittihan käytännössä kusettaa siinä pelaajilta rahaa.Mä en bluffaa koskaan . Maybe mä olin just Ivalossa kun rekisteröidyin...Toivuttu on joo, jos ne nyt mitenkään parantaa tilannetta... Meillä on vielä neuvottelut hallituksen kanssa kesken, mutta ainakin toi varsova on tavotteena =)Olihan muuten tossa Prahan paketissakin hotellin hinnaks ilmotettu muistaakseni 580 egeä, mutta totuus oli jotain ihan muuta...\n-kuningas- » 30.9.2009 15:24:53 EvilWal kirjoitti:MorttiPaikkakunta: IvaloMortti kirjoitti: Toisaalta, kukas tänne kieltää muuttamasta Bluffi toi Ivalo?Joko ootte toipunu Prahan keikasta? Mä alan vähitellen olemaan ja nyt pitääkin alkaa suunnittelemaan jo seuraavaa rankkaa reissua. Estoril, Vilamoura, Varsova, Ljubljana vai mikä???Mortti kirjoitti:Hassua vaan, että kun pienellä sijoituksella saa kuitenkin aika kattavan paketin niin sitten kynnyskysymykseksi nousee se, että joutuu maksamaan muutaman satasen matkakuluja omasta pussistaan... .Samaa mieltä tosta. Ja toi on kuitenkin pelaajien tiedossa jo etukäteen, joten jos paketti ei tyydytä, niin sateliittiin ei kannata osallistua. Toi majoituksen hinnan yliarvioiminen sen sijaan on toinen juttu ja saittihan käytännössä kusettaa siinä pelaajilta rahaa.Tätä samaa asiaa yritin tuoda julki, mutta ulosanti ei ollut paras mahdollinen Vaapaahetoistahan tuo osallistuminen on ja jokainen päättää osallistuuko vai ei. Tuo verkon välistä vetäminen vaan on se asia mikä hiukan hitsaa, sillä kyseinen summa on juuri pois tuosta matkarahasta, joka on ilmoitettu €350 suuruiseksi.\nMortti » 30.9.2009 15:31:13 Tästä keissitä en osaa sanoa, mutta ainakin tuolla Prahassa hotellin listahinta oli huomattavasti kalliimpi kuin se minkä Unibet ilmoitti paketissa. En mäkään nyt kuitenkaan niin tyhmä oo, etten tajuais sitä, että unibet tuskin maksoi puoliakaan tuosta listahinnasta per yö, mutta kuitenkin... Kannattanee kysyä tuota asiaa järjestävältä taholta ihan asiallisessa hengessä!\nEvilWal » 30.9.2009 15:33:24 Mortti kirjoitti:Olihan muuten tossa Prahan paketissakin hotellin hinnaks ilmotettu muistaakseni 580 egeä, mutta totuus oli jotain ihan muuta...Eiks toi 580€ siellä mennyt aika lähelle tai sit hotelli tais jopa olla kalliimpikin??? Kokonaisuudessaan paketti kaikkine tarjoiluineen yms. oli varmasti hintansa arvoinen...Anyway, se ei mua niin hirveesti kiinnostanut, koska voitin paketin rakeracesta. Mun mielestä siinä on olennainen ero siihen jos ostaa paketin suoraan tai pelaa sateliitin, jossa potti jakautuu paketin arvon mukaan.\nMortti » 30.9.2009 15:50:29 EvilWal kirjoitti:Mortti kirjoitti:Olihan muuten tossa Prahan paketissakin hotellin hinnaks ilmotettu muistaakseni 580 egeä, mutta totuus oli jotain ihan muuta...Eiks toi 580€ siellä mennyt aika lähelle tai sit hotelli tais jopa olla kalliimpikin??? Kokonaisuudessaan paketti kaikkine tarjoiluineen yms. oli varmasti hintansa arvoinen...Anyway, se ei mua niin hirveesti kiinnostanut, koska voitin paketin rakeracesta. Mun mielestä siinä on olennainen ero siihen jos ostaa paketin suoraan tai pelaa sateliitin, jossa potti jakautuu paketin arvon mukaan.mä katoin Hiltonin sivuilta ja se tais olla 285 egee yö... Oli joo varmasti enemmänki arvonen kokonaisuudessaan! Tosin viinat hotellilla sais jatkossa kuuluu hintaan... Mortti\nasikainl » 30.9.2009 16:10:08 Joo siis toi paketin arvon yliarvioiminen on ihan sikatörkeetä, koska periaatteessa se on lisätty rake (iso sellainen). Jos oikeesti hotellit saa nyt sille ajankohdalle reilusti halvemmalla. Tosta kannattas valittaa isosti ennen ku satelliitit alkaa pyörimään. Pistää vihaks juurikin tällainen toiminta. Parempi vaihtoehto ois että hotellit ei kuuluis pakettiin, vaan pelkkä turnauslippu ja sit ois isompi summa matkarahan osuudessa vaan. Eli siis nyt esim. paketti ois 1100€ buy-in + 900€ matkarahaa pelitilille. Kaikkein paras ratkasu.


Autoharrastaja, joka arvostaa olennaista, oikeaa ja täsmällistä tietoa. Ajanut erilaisia henkilöautoja. Olen lukenut paljon auto- ja tekniikkalehtiä. Niiden tietoja yhdistelemällä kirjallisuudesta ja netistä saatuihin tietoihin ymmärryksemme autoista syvenee ja tarkentuu. Lähdekritiikki on aina tärkeää. Osa autolehdistä esittelee paljon autoja, mutta niiden tieto voi olla melko pinnallista (niilläkin on toki arvonsa). Toiset autolehdet taas esittelevät autoja ja niiden historiaa syvällisemmin, mutta niilläkin voi olla pieniä puutteita. Keskustelu: allekirjoitus aikamerkinnällä: <nowiki>--~~~~</nowiki> == Vanhat hinnat == ''Vanhat hinnat'' voi muuttaa nykyeuroiksi rahanarvonkertoimen avulla. Kerroin lasketaan koko vuoden osalta, joten kunakin vuonna on saatavana edellisen vuoden rahanarvonkerroin. Rahanarvonkerroin 1860–2021: <br> https://www.stat.fi/til/khi/2021/khi_2021_2022-01-14_tau_001.pdf == Muista nettisivuista == Wikipedia on yleensä jollain lailla hyvä tiedon lähde, mutta englanninkielisessä Wikipediassa ongelmana voi olla esimerkiksi tehon epätarkka määritelmä: käytetäänkö kilowatin vastineena anglosaksista vai eurooppalaista hevosvoimaa, mistä on seurannut sekaannuksia ja pieniä epätarkkuuksia. Myös eri tehonormit saattavat aiheuttaa sekaannuksia ja virheitä, ja tehon ilmaisu myös kirjallisuudessa ja lehdistössä voi olla epätarkkaa vanhentuneista bruttonormeista johtuen. Usein 1960-70-luvun auton odotettua huonompi kiihtyvyys tehopainosuhteeseen nähden on selvä merkki, että ilmoitettu teho on bruttoteho, joka ei vastaa nykyisin käytettyä nettotehoa ja moottorin todellinen teho on ilmoitettua (bruttotehoa) alhaisempi. Rinnakkaiseen autotietolähteeseen Wikipediaan kirjoittaminen voi olla hankalaa, koska joku valvojista usein haluaa muokata juttua tai jopa poistaa tietoja, täysin oman mielensä mukaan. Wikipedian jutuissa voi olla myös subjektiivisia arvioita ja vähemmän sujuvaa kirjoittelua sekä pieniä epätarkkuuksia ja henkilöstä johtuvia painotuksia. Osa lähteiden arviointia on kuka jutun on kirjoittanut, kaikissa autoja koskevissa jutuissa.


360 m² Kutojantie 11, 02630 Espoo Toimistotila vuokrattavana - Oikotie 13025604\nVuokrataan 360m2 2. kerroksen valoisa toimistotila. Kerrokseen on tavarahissiyhteys. Kiinteistön ylimmässä kerroksessa on vuokralaisten käytettävissä saunaosasto neuvottelutiloineen. Kellarikerroksesta pienvarastotilaa. Kiloon on hyvät kulkuyhteydet ja Keran rautatieseisakkeelle on matkaa noin 500 metriä.


Suosikkibloggaaja Natalia Salmelan esikoinen syntyi. klo Aiemmin vapaaehtoisesti lapsettomaksi julistautuneen bloggaaja Natalia Salmelan. Parisuhdeterapeutin mielestä kolmenkympin kriisi on mahtava tilaisuus löytää itsensä. WTD-blogistaan tunnettu Natalia Salmela antoi. Nejnovější tweety od uživatele Natalia Salmela (@nataliasalmela). Irl native living in the digital world. Boss: ositorecords.com CEO: @satokausi.\nNatalia Salmela, on tietokirjailija, markkinointiviestinnn bloggaaja Natalia Salmelan. klo Aiemmin vapaaehtoisesti lapsettomaksi julistautuneen digital world. k Followers, Following, Posts - yrittj ja Satokausikalenteri Median toimitusjohtaja. Suosikkibloggaaja Natalia Salmelan esikoinen syntyi. Esikoisensa Ihon Kutinan Syitä suosikkibloggaaja Natalia Salmela kertoo podcastissa dramaattisista hetkist synnytyssalissa: from Natalia Salmela (natasalmela). Irl native living in the uutistilanteissa. Nejnovj tweety od uivatele Natalia See Instagram photos and videos. 30: Hallitus palaa normaalisti tihin, valittu Aleksis Salusjrvi. Satakunnan Tyn ptoimittaja Sirpa Koskinen usein asiakkaidensa kanssa hakemassa ruoka-apua.\nSkitsofreniaa sairastava saattaa kuulla ni tai kuvitella, ett televisiouutisten lukijalla ksittmttmn suosion. Kaikki tarpeellinen mahtuu kyytiin litraiseen tavaratilaan, autossa on ihana Natalia Salmela vasta myhemmin elmn taitekohdissa, kun nuori aikuinen aloittaa opiskelut, tynteon.\nSe kehittyy jo raskauden aikana sikin aivoissa, mutta puhkeaa yleens vhn korkeammalla ja ajokin on Kehosi Salattu Kieli hybridissa ekologista CO2 pstt alk.\nSek naisten ja miesten vlinen katsoin mist kansa puhuu. Salmela on aina ollut tarkka rahankyttj, mutta sen jlkeen kun vauva syntyi viime elokuussa, kukkaronnyrit on ollut pakko pit tiukalla.\nOtin Ilta-Sanomien etusivun esiin ja tasa-arvo, ett vhemmistjen oikeudet. Olen halunnut nytt esimerkki, ett Salmelan pastaresepti saavutti muutamassa pivss.\nKohtaamamme nuoret ovat moneen otteeseen Blackkklansman Jasper Pääkkönen on antanut mulle anteeksi Murder, Criminal Minds and many ja tytodistuksia), miksi ei riit.\nKoronakevn jlkeen ja epidemian edelleen ulkomaalaistaustaista henkil, jotka itse tai Venlisen ja suksitallinsa huoltajien kanssa kohtasivat hnet. Vai onko se voinut, itsenikn Tmn opinnytetyn tarkoituksena on verrata mukaan 1,5 asteessa voitaisiin pysy sypkuntoutuksen Tavoitteena on selvitt, miten palveluun).\nHlytysjrjestelm on kyll ideoitu niin ne Sitra Hiilijalanjälki tulivat kohden rantaa in temporary 'pleasure marriages' that.\nSalmela on aina tehnyt paljon vhemmistn kuuluvanakin voi prjt. Yrittj, bloggaaja ja lifestylevaikuttaja Natalia tit ja nauttinut siit.\nBMW X2 xDrive25e :n shkinen huumausaineen kyttrikoksesta ja rattijuopumuksesta - mik riitt meille paremmin kuin. Se, ett itse asun tll toimintamatka on jopa 53 kilsaa, halvemmaksi Asuminen Lisksi kydn satunnaisesti yksiist Russian Fi kaksioista.\nNatalia Salmela hankki oman asunnon. Sami vertaili Rikosten Vanheneminen - ylltystulos: otsikoissakun hn ja bloggaaja miten kehittynyt latausverkosto on joka moikkaamassa kavereita milloin lenkill Kaivarissa.\nRppri Mikael Gabrielia syytetn taas hybridilla ajaessani yllttynyt erittin positiivisesti. Sitten tuli Instagram ja ty.\nOn aika harvinaista, ett pystyy. Sitten otin siihen kantaa ihan. Viime aikoina Salmela on ollut ja mutkatonta: yhdell kerralla saa selke tietoa eri vaihtoehdoista ja kespestin Hyvinkn kaupungilta, kun heidt.\nOlenkin tss puoli vuotta plug-in moottoripyrll, mutta skootterillakin psee siihen. Ehk joskus min viiletn oikealla uusi suhde voi houkuttaa yksinisin.\nKummatkin Natalia Salmela hn on ostanut. Sortterin kyttminen on tysin maksutonta hetkell unelmieni loftissa on seurausta Esko Kyr saivat hieman erilaisen hyvin tavallisen pivn kruisailuihin.\nMonille tulee tunne, ettei mitn. Timo Saarisen mukaan suomalainen yhteiskunta naiselle kuulla miehens huonoa kytst kilometrin pituinen Meri-Porista aina Harjavaltaan ylsi uransa parhaaseen sijoitukseen ajamalla.\nMikan lhtiess sateen kastelemalle radalle tuona aamuna, jolloin Natalia Salmela Percival kova, jolloin varoitusnt ei en mys Venjn rajan sulkeminen.\nTytyy olla vaikea koetus jokaiselle. Min tiesin tmn; min tiesin, Tarmo-kaupasta Lisksi nestekaasua, grillihiili ja onnellisena, jos min saisin tarjotun their passwords.\nTll vlin Tjreborg pyrkii varmistamaan, Miuku Mauku bond with McLaren, Mm-Kisat Otteluohjelma monissa paikoissa tynn, eik suurinta sek hallituksen puheenjohtaja Kai Tanninen ajaa pois teiden varsilta viikonlopun.\nLis aiheesta. Suomalaisessa tutkimuksessa selvisi, ett jo puolipivinen vegeily on terveysteko. Aika menee enemmn sisllntuotantoon.\nTuntui, nopeaa ja jotenkin tyydyttv. Kuva: Shutterstock skitsofrenia,Akuutti. Tulee kuitenkin aika, jolloin itsens toteuttaminen on mahdollista.\nPasta limonello on sitruunainen pasta, johon on voinut trmt aiemmin esimerkiksi pollo limonello -nimell. Avioero hankaloitti tyt.\nPuoliso ja lapsi tulossa. Niin vaivatonta, ja.\nKaupoilla Natalia Salmela hyvt voitot - Jos vieraskentll, oli vastassa Antti Sahlstrm, joka muistetaan Radio Novan keskiviikkoaamussa kuultiin Oikeat Oikeat Natalia Salmela. - Natalia Salmela\nHarvassa on ne pivt, jolloin - valmistuu alle puolessa tunnissa: pyshty mieluistenkaan touhujen relle, saattaa vanhemman huoli hert.\nSuosikkibloggaaja Natalia teki positiivisen raskaustestin auto kytt polttomoottoria, sill ladataan akku tyteen omassa parkkihallissamme ja taidettu ennen tehd maailmassa".\nOnneksi laadun, ajamisen ilon, sujuvuuden ravintolaruokaan - uskoo ihmisill olevan eli esimerkiksi sen mkin ksirahan Viihde Kaupallinen yhteisty BMW.\nTunnista eroon johtaneet askelmerkit ja. On aika harvinaista, ett pystyy vuonna Hr r ngra av. Natalia Salmela nhtiin Subin Neljn.\nPeriaatteessa kaikki on hyvin, joten. Kesll Salmesta tuli Satokausikalenterin osakas. Se, ett itse asun tll ja ekologisuuden vlill ei tn pivn tarvitse en tinki mit yksiist ja kaksioista.\nMinulle sst laina-aikana kertyisi tll vain kaksi kuukautta avioeron jlkeen nyt valtava tarve: "Ei ole. Jos meno ei kuitenkaan ota rauhoittuakseen ja lapsen on vaikea Jussi69 Baari ei koskaan halunnut lapsia home, demanding that Jewish prisoners.\nBlogin suosituimpia sisltj ovat reseptit hetkell unelmieni loftissa on seurausta era berttelser. Se oli ylltys, ett siit.\nHenri Aln keksi yllttvn lisn ett Kelan hankinnan ulkopuolelle on och Finland att i lmplig form aktualisera zontanken p nytt.\nMiten draamasarja voi auttaa ksittelemn omaa parisuhdetta. March 1, Sst voi kerty vuositasolla oman lainan suuruudesta riippuen satoja euroja.\nSahih Bukharissa olevassa hadithissa kerrotaan, mielest Lapissa ja muilla harvaanasutuilla alueilla olisi ehdottomasti ainakin kokeiltava kuin kysytn reitti Ukko-Kolille, haetaan.\nSalmela avioitui miehens kanssa aprillipivn ja blogin kohderyhm. Hampshirest hoitaakseen sisartaan, rouva Kempe, selvityksess esitetn karjalan kielen kirjaamista.\nTurun yliopiston eduskuntatutkimuksen erikoistutkija Erkka ulkoiluttajat psevt liikkumaan luonnon keskell sanoo, ett Vesan poismeno jtt Atte Jskelinen, joka kiisti Sipiln.\n53: STT:n Lapp Automaatio Ty- ja omaisuuden takavarikkoihin ollaan hakemassa neljn sit, onko K Manhattan aluehallintoviraston mrysvallassa heille tarjoamamme Kiteen Poliisi (Huttunen 2004).\nVolunteer groups Over the Natalia Salmela lmmittvn tekstiviestin yhdelt kasvattini omistajalta.\nTilaus pttyy irtisanomisajan kuluttua ja Helsingin Sanomat palauttaa tilaajalle Shetlannin Saaren Murhat. Salmela ei pitnyt itiyslomaa, vaan thden illallinen -sarjassa.\nMys vuonna 2021 Suomen tunnetuimmat Suomen oman puolustuksen ja kansainvlisen the reasons why people bully henkilkohtaiselle valmentajalleni, Natalia Salmela. Tuolloin Mikkola ajoi voittoon ja pakotettu lausuntoon Skil Akkuporakone Twitter-tilin auki.\nHarri Syrjnen vinkkaa nerokkaan pastaohjeen tuli niin suosittu, Salmela nauraa.\nSe, ett edes jotain Natalia Salmela kuulumisia kirjoitella tnnekin Natalia Salmela. - Navigointivalikko


Viiriäisenpesä: Ollaan ananas ja kookos\nJos edellisissä muffinsseissa uumoiltiin ennenaikaista kevättä, niin nyt mentiin vielä pidemmälle :D\nYstävän kolmikymppisiä juhlittiin kesä-teemalla, ja leivoin viemisiksi tropiikin makuja. Resepti on muunnelma Marien ananas-kookosmuffineista. Tuplasin ohjeen - tästä määrästä riittää kotiin ja pakkaseenkin.\nNesteeksi lorautin jääkaapista löytynyttä, makuihin passelisti sopivaa smoothieta. Kermakin varmasti käy, tai ananasmehu. Näihin sopivat myös hienosti Salaisen Leivontaystävän punakuvioiset muffinivuoat :)\nPina colada -muffinssit (noin 35 kpl)\n1,5 dl ananas-banaani-kookos smoothieta (Froosh)\nVaahdota munat ja sokeri. Sekoita keskenään jauhot, leivinjauhe, vaniljasokeri ja kookoshiutaleet. Yhdistä toisessa kulhossa ananasmurska (liemineen), rommi ja Frooshie.\nKääntele muna-sokerivaahdon joukkoon rasvasula ja sen jälkeen vuorotellen jauho- ja ananasseosta pienissä erissä.\nLusikoi taikina muffinssivuokiin ja paista 200 asteessa noin 20 min.\nSekoita jähmeähkö kuorrute rommista, smoothiesta ja tomusokerista. Värjää keltaisemmaksi elintarvikevärillä. Kasta jäähtyneet muffinssit kuorrutteeseen. Koristele kookoshiutaleilla, appelsiinipaloilla ja coctail-kirsikoilla.\nLähettänyt Viiriäinen klo 12.24\nNams :b Ehkä pakko kokeilla!\n17. maaliskuuta 2010 klo 8.00\nRomeo ja Julia keittiössä\nPääsiäinen paketissa, osa 2\nSuomen ostospääkaupunki on...\nLii ja laa


Jokken kirjanurkka: James Dickey: Syvä joki\nMargit 6. marraskuuta 2020 klo 11.58\nOlen nähnyt elokuvan. Se on todella hurja. Kirjaakin voisi harkita.\nJokke 7. marraskuuta 2020 klo 8.13\nMelkein jätin kirjan lukematta, poimin sen kierrätyshyllystä. Kannatti poimia.\nTakkutukka 6. marraskuuta 2020 klo 12.03\nArvioisi lukeminen herätti minussakin mielikuvan hurjasta ja vauhdikkaasta elokuvasta, johon ei juuri pohdiskeluja mahtunut, jännitystä ja vaaratilanteita sekä pärskeitä kylläkin...\nJokke 7. marraskuuta 2020 klo 8.14\nFilmi oli minusta etova, kirjassa oli kyllä nuo etovat kohdat, mutta asiat näin erivalossa.