Lähes yhtä kätevä kuin sirkuspellejen auto | Ostolakossa-kosmetiikkablogi\nKun pakkaa laukkua reissua varten, on tila usein kortilla. Kaiken tahtoisi parhaansa mukaan pakata mahdollisimman kompaktisti ja sitä jopa toivoisi löytävänsä sen sisäisen sirkustirehtöörinsä, joka kykenisi tekemään matkalaukulle saman kuin ne viisitoista pikkuautoon ahtautunutta pelleä ovat sirkuksessa kyenneet tekemään.\nYksi tärkeimmistä matkalle mukaan pakattavista asioista on tietysti irtopuuteri. No okei, se ei ole missään määrin varmastikaan kenellekään tärkein tuote reissuun lähtiessä, mutta jos en nosta sitä nyt erityisasemaan, ette te välttämättä ymmärrä, kuinka merkittävän tärkeästä jutusta teille tänään postaan.\nPuhun nimittäin tästä ihanan kätevästä keksinnöstä, jonka Duroy on jo pieni ikuisuus sitten tuonut kauppoihin, mutta josta en ole koskaan saanut aikaiseksi mainita.\nMatkakokoinen irtopuuterirasia, johon voi pakata mukaan irtopuuteria vain juuri sen verran, kuin itse tarvitsee ilman, että koko isoa irtopuuterirasiaa tarvitsisi enää raahata viikonloppureissulle mukaan.\nKuinka kätevää! Samainen rasia toimii myös näppärästi silloin, kun vaikkapa tahtoo itse sekoitella eri mineraalipohjien sävyistä sen itselleen sopivan. Pieneen rasiaan on helppoa sekoittaa aina juuri sen verran kuin itse tarvitsee ja se kulkee näppärästi mukana.\nJa aaaww, katsokaa nyt tätä pientä söpöä töpsötintä!\nKyseessä on ihan varmasti maailman söpöin puuterivippa!\nJos rasiaa tahtoo itse hieman tuunata, suosittelen teippaamaan osan koloista umpeen, jolloin puuteri ei koskaan turskahda kerralla liikaa ja rasian kuljettaminen käsilaukussa on huomattavasti mukavampaa. Tässä versiossa kun on kuitenkin reilusti reikiä kuten puuterirasioissa valitettavasti yleensäkin.\nMutta eikö olekin kätevää? Vai mitä mieltä te olette?\nMinulla ei valitettavasti ole ihan tarkkoja hintatietoja rasialle, mutta enpä usko sen muutamia euroja enempää kustantavan. Tai ainakin se kustantaa vähemmän kuin se sirkuspellejen auto.\n(Oma pikkuriikkinen rasiani on Pandan synttärimiitistä saatu.)\nAvainsanat: Duroy kauneus meikkisiveltimet\nKaisuli / SiameseLipstick 11.2.2014, 11:06\nMulla on myös tuo, ja muistelisin sen maksaneen silloin aikanaan kuutisen euroa. Hillittömän kätevä reissatessa, irtopuuterirasia kun vie tosi paljon tilaa.\nAnonyymi 11.2.2014, 15:54\nHankin tuon itsekin aikoinaan ihan vain siksi, että se on niin suloinen 🙂 Ja se minivippa, awww!\nAnonyymi 11.2.2014, 16:41\nLähtiköhän äskeinen viesti? Ärsyttävää.\nHemsku 16.2.2014, 08:14\nNyt on pakko sanoa että söpölle vipalle on haastaja 😀 Ostin Japanista (…tietenkin…) poskipunan ja KATO MITEN SÖPÖ VIPPA http://statigr.am/viewer.php#/detail/636525676240825688_10559090 ok kuva on vähän huono mutta tämmönen poskipuna http://statigr.am/viewer.php#/detail/636525042305330506_10559090\nHalusin vain jakaa söpöä kosmetiikkaa 😀\nAnonyymi 7.3.2014, 04:59\nOstin tuommoisen, mutta siis miten ihmeessä sen välisihdin saa pois, jotta puuterin voi laittaa rasiaan?? Kaikki keinot yritetty..\nAnonyymi 21.5.2014, 05:59\nOnko siinä sihtisi päällä vielä se suojakalvo?\nSe tekee välisihdistä lähes ilmatiiviin ja sen irroittaminen on todella vaikeaa.\nJos on, niin ota se kalvo pois ja yritä uudelleen. Itselläni ongelma oli siinä.\nMiksi en enää haluakaan ostaa lisää kosmetiikkaa\nAsiaa Aasiasta: viilentävät ja puolimetriset kuukautissiteet\n7 asiaa, jotka ulkomaille muutto opetti minulle minimalistisesta elämästä


Onko tässä Turun kaunein veistos? Kokosimme kymmenen mielenkiintoista kohdetta ympäri Turun keskustaa - Lukemisto - Turun Sanomat\nOnko tässä Turun kaunein veistos? Kokosimme kymmenen mielenkiintoista kohdetta ympäri Turun keskustaa\nÄiti-lapsi -veistosta on sanottu yhdeksi kauneimmista Turussa.\n25.03. 12.00 1 kommentti\nJos seinät alkavat kaatua päälle eristyksessä kotona, voi Turun keskustaa katsella uusin silmin. Kadut, puistot ja jokiranta ovat täynnä mielenkiintoisia kohteita. Tunnetko kuvan äi...\nIsijainsinööri 25.03. 16.44\n"Löysin" hetki sitten Kissa-Allin patsaan. Se on ollut sijallaan vuosikymmenet ja olen kulkenut ohi lukemattomia kertoja sitä huomaamatta. Tuli simmonen olo, että silmät kannattaa pitää auki tuolla kaupungilla...


siltala kustannus – Kosminen K\n27/11/2018 27/11/2018 ~ kosminenk\t~ Kommentoi\nPidän tarinoista ja kiinnostavista kirjallisista tyypeistä – siis ihmisistä. Tätä enemmän olen kirjoissa kiinnostunut kirjallisista tyyliseikoista, tyylikeinoista tai vain ”muotoseikoista”. Juonen osalta tämä tarkoittaa tarinan tai/ja kirjan teemojen/aiheiden kiinnostavaa kuljettelua. Tämä voi tarkoittaa esimerkiksi liikkeen tai kerronnallisen rytmin kiinnostavuutta ylläpitävää vaihtelua. Keinot ovat monet: milloin pysähdytään, milloin jumitetaan, milloin salataan lukijalta jotakin, milloin johdetaan harhaan kielen keinoin, milloin juostaan maraton, milloin juostaan päin seinää, milloin kuilun reunan yli, milloin lennetään, milloin katsotaan valoon, milloin nähdään vaihtoehtoisia tapoja olla olemassa tai nähdä jokin asia, milloin tarkastellaan maisemaa, milloin yksityiskohtia ihmisen kasvoissa, milloin vaihdetaan ulottuvuutta toiseen, milloin antaudutaan hyville unille, milloin painajaisille, milloin kuljetaan pimeässä, milloin sokkelossa ja niin edelleen. Tasapaksu andante on usein aika tylsä ellei se sitten paisu pitkässä crecendossa joko riitaisaan tenutomaiseen loppusointuun tai ylimaalliseen harmoniseen loppusointuun. Joskus lopetuksesta tekee onnistuneen feidattu diminuendo ulapan tai horisontin viivan tuolle puolen. Nostatuksen tai pisteeksi vaimentumisen lisäksi on kolmas vaihtoehto: pudotus tyhjiöön tai pysähtyminen seinään. Näistä ensimmäinen on minulle palkitsevampi, sillä seinään törmääminen on raivostuttavaa. Joskus näennäisesti tasapaksu tekstimassa toimii, mutta silloin se on taidetta eikä helppoa ennalta-arvattavaa juonen kuljetusta. (jo vain – olen kirjallisuuselitistinen paskiainen lukumakuni puolesta)\nTarinan rakenteen, juonen kuljetuksen kiinnostavuutta suurempi rakkaus minulle on kuitenkin kieli. Rakastan sanoja, sanojen ryhmiä ja kirjainyhdistelmiä sanoissa. Pidän kiehtovana sitä kuinka kirjaimet muodostavat sanoja, sanat lauseita, jotka merkitsevät ajatuksia, tunteita, ideoita ja niin edelleen. Tältä osin eläväksi tekevä runous on keskeisessä roolissa. Runous on rikas kirjallinen kokonaisuus ja sen sisälle mahtuu laaja kirjo erilaista materiaalia. Olen joskus ajatellut, että runous on enemmänkin ajattelun tapa ja olemisen asenne kuin ”vain kirjallisuutta”. Joskus luen mainittavan, että runouden kieli on kaunista, mutta se on vain yksi tyylillinen keino vaikuttaa lukijaansa. Kaunis kieli assosioituu minulle lukuhengen nostatukseksi, lukemisen muusien hellittelyksi ja tunteiden suloista virraksi.\nOlen tehnyt itsestäni havainnon lukijana. Aina välillä tulen keskittyneeksi kieleen ja kirjalliseen muotoon jopa siinä määrin, että unohdan mistä kirja kertoo ja ketä siinä on mukana. Henkilöhahmot haihtuvat minulta helposti taka-alalle. Kasvot unohtuvat, kun tutkin mitä kaikkea tapahtuu kasvojen ympärillä ja laajat teemat eivät jää mieleen, jos niitä ei varioida minulle kiinnostavasti. Tämän vuoksi jotkin kirjat eivät ole minua varten – ja miksi edes pitäisi? Lukijoita on monenlaisia arvottamatta meitä toisistamme.\nTämä johdannoksi Eeva Turusen kirjaesikoiseen novellikokoelmaan Neiti U muistelee niin sanottua ihmissuhdehistoriaansa. Seuraavaksi jotain edellä mainitun kirjan lukukokemuksesta.\nEeva Turusen esikoisnovellikokoelma on moniääninen siihen nähden, että siinä on useita henkilöhahmoja, joista jokaisella on oma todellisuus. Neiti U ja muut kirjan henkilöhahmot ovat kirjan äänimassaa, josta on erotettu jokaiseen novelliin oma kertojaääni. Tuon kertojaäänen ympärille on luotu niin vahva tila, että lukijana minusta tuntui siltä kuin olisin henkilöhahmon pään sisällä ja kuuntelisin kai’uttimista hänen usein neuroottiselta ajatusvirralta tuntuvaa puhetta. Voisin kuvailla tätä tilaa myös tunteiden ja ajatusten ilmiantojen ketjuna. Tässä päähenkilöiden pääsisäisessä tilassa minulle ei anneta muiden novelissa esiintyvien henkilöhahmojen näkökulmia tapahtumiin ja asioihin, joita novellit käsittelevät. Tämä teki kirjan tekstin lukemisesta kiehtovaa, mutta ajoittain myös raskasta. Ensinnäkin informaatiotulva oli välillä niin valtaisa, niin ylitsepurkautuva että maanistumisen pysäyttämiseksi kaipasin hiljaista tilaa ja toisekseen ajattelun metronominen nakutus välillä vain hengästytti. Näissä lukuhetkissä koin olevani neiti U:n ja muiden neitioletettujen pään vanki ja se voi olla klaustrofobinen tunne. Kun tekee tällaisen havainnon lukemisen aikana, niin sen voi kääntää positiiviseksi toteamalla, että antaa henkilöhahmojen kuljettaa minua lukijana päänsä sisällä ja voin nauttia matkasta monin tavoin kiehtovana kokemuksena. Ja vähitellen lukukokemustani tuli energisoiva. Jäin koukkuun henkilöhahmojen neuroottisiin mentaalisiin yksityiskohtiin ja ajatusjumituksiin. Ja havahduin ajatukseen, että henkilöhahmojen ajatuksenkulku oli kaikessa vapaudessaan hyvin luonnollista: kuinka moni meistä ajattelee selkeitä lauseita? Kuinka moni ajattelee eheäksi kirjoitetun kertomusten lailla? Ja vähitellen tai ajoittain koin kenties jopa sääliä joitakin henkilöhahmoja kohtaan. He tuntuivat olevan jumissa ajatustensa limbossa eivätkä pääse niistä eteenpäin. (Sääli? Katharsis tuloillaan?)\nTurusen esikoiskirja on novellikokoelma, joka poikkeaa virkistävästi juoni edellä etenevästä proosasta. Juoni näissäkin kertomuksissa oli, mutta se oli sidottu niin vahvasti sisäisen kertojan mielenmaisemaan, elämään, asenteisiin, näkökulmiin, että koin enemmän olevani henkilöhahmon ajatusten todistaja. Ja pidin kiinnostavana kuinka tällaisesta tiukaksi ajatusviivaksi ja toisaalta klaustorofobian kanssa flirttailevasta tekstiaineksesta kykenin luomaan taustalle suhteellisen eheitä tarinoita. Kenties tarinoiden tai juonten havainnointi on ihmisten geeneissä siinä määrin, että jopa kaikkea absurdeimmastakin tekstistä tekee mieli löytää juoni?\nKirjan tarinoissa tutustutaan monien henkilöhahmojen mentaaliseen todellisuuteen (jotka joskus tuntuivat jopa yhdeltä samalta henkilöltä kenties ajatuksen juoksutuksen tyylin tähden). Yksi heistä on neiti N lunnien maassa, jossa hänen matkakumppaninsa neiti K on heistä se, joka osaa tai kykenee ottamaan lungisti. Neiti N vaikuttaa neuroottiselta, jolla tarkoitan tässä yhteydessä ylihuolehtivaa, tulevaisuudesta ja etenkin siihen mahdollisista piilotetuista katastrofeista huolestuvaa ihmistyyppiä. Neiti N:n lisäksi jotain vinhasti vinksallaan ja samalla jotakin hyvin inhimillistä rakkauden ja huomatuksi tulemisen kaipuuta on myös siinä naapurin naisessa, joka kirjoittaa isännöitsijälleen talonsa teknisistä oireiluista otsikolla Parahin isännöitsijä.\nNovellikokoelma sisältää kuvauksia eri tavoin paineistetuista ihmissuhteita ajoittain äärimmäiseltä tuntuvalla tarkkahavainnoisuudella. Syrjästä (yksinäisyydestä, ulkopuolisuudesta) tehdään intiimejä ja neulamaisen tarkkoja huomioita, jotka rakentuvat kokoelmaksi ajatustulvaa, jolla ei tunnu olevan loppua, mutta jolla on jokin tarkoitus vaikka vain lohkeamana kokonaisuudesta. Kokonaisuudesta, joka ei itselleni ollut kiinnostava vaan kiinnostavampi oli juuri tuo palanen ajatusrynnäkköä.\nAlla muutamia lainauksia, joista saa kuvan kirjan kielellisestä tyylistä. Ensimmäisessä neiti U käy läpi pojista koostuvaa ihmissuhdehistoriaansa. Kiinnostavaa on, että hän kertoo pojista jonkin vain yksittäisen asian. Pohdin: Miksi? Määritteleekö se jotain keskeistä neiti U:n ihmissuhteesta vai jotain neiti U:sta vai jotain pojista vai mistä se ”kertoo”? Lukija päättää. Minulle poikaluettelo tuntui yksityiskohtien listalta ihmisistä, joiden kanssa neiti U:lla on ilmeisesti ollut parisuhde. Listaus lähestyy lukukokemuksessani absurdia kirjallista keinoa kertoa samalla jotakin kertojaminästä (neiti U), hänen tavastaan hahmottaa ihmiset ja samalla jotain pistemäisiä kuriositeettimaisia huomioita ihmisistä yleisesti. Ja kiinnostavaa sinäänsä, että ainakin alla olevan lainauksen poikiin liittyy yhtenä teemana kehonkuva.\n”Yksi pojista kaipasi vaatemyyjältä vakuuttelua siitä, että punaiset housut eivät ole miehillä enää olleet mikään tabu. Ei, eivät ne tabu ole, todellakaan, huomautti myyjä. Niin poika osti housut. Hän sovitti niitä kahdeksasti kotona, ennen kuin rohkeni lähteä katukuvaan punakoipisena.\nSeuraava poika opetti työkseen anatomiaa. Hän kantoi salkkua osoittaakseen olevansa jo työelämässä. Kerran katsoin salkkuun. Sisällä oli kahvijäätelön värinen vuori. Poika sanoi Tunnen ihmiskehon tarkalleen. Istuin myöhemmin linoleumilattialla. Erotin linoleumin muovimatosta jo silloin. Kysyin Mitä materiaalia tämä mielestäsi on? Muovimattoa, vastasi poika. En sanonut Siinä kyllä erehdyt. Poika osoitti luitani yksitellen ja nimesi ne. Olin miltei vaikuttunut. Poika sanoi Muutamat entiset tyttöystäväni tahtovat minut takaisin. Vain jotain sanoakseni lausuin Se on ymmärrettävää.\nYksi pojista sanoi En kampaa hiuksiani ensinkään. Hän sanoi En juuri katso peiliin. Kuvastimeen hän oli kirjoittanut kaikenlaista pysyväistussilla. Poika inhosi keittiökaappejaan. Hän otti ovet irti. Hän päällysti ne lahjapaperilla ja kuorrutti kontaktimuovilla. Sitten ovet olivat pinossa lattialla. Ne olivat pinossa kolme kuukautta. Poika lykkäsi videokameran minulle. Hän sanoi Kuvaa nyt. Kuvaatko jo? Hän kohotti poninhäntäänsä ja leikkasi sen irti tykkänään ja viskasi lattialle. Minä en onnistunut kuvaamaan kertaluontoista edesottamusta. Siitä seurasi vihanpito.\nYksi pojista huudahti sovituskopissa. Ei, en näe itseäni tässä suosittelemassasi paidassa.”\n(Lainaus s. 66-67 novellista Neiti U muistelee niin sanottua ihmissuhdehistoriaansa)\nNovellissa Ei, en haluaisi tänne helmenharmaata päähenkilönä on vaikutelmani mukaan uneton arkkitehti, jonka ajatukset kiertävät kehäistä rakennelmaa (keskellä yötä, yön ajan). Paine, stressi, ymmärretyksi ja sitä kautta kenties lopulta kokemus hyväksytyksitulemisesta vaivaavat maanisesti novellin päähenkilöä. Entinen tyttöystäväkin kummittelee ajatuksissa kuten monissa muissakin novellikokoelman teksteissä entisillä kumppaneilla tuntui olevan taipumus vaivata vielä nykyisyydessä henkisellä läsnäolollaan, vaikka suhde olisikin jo ohi.\nSeuraavassa lainauksessa on esimerkki siitä, kuinka kirjallinen muotoseikka tai -keino (sulkeiden käyttö;) synnyttää hetkellisen puron karkaamassa henkilöhahmon ajatteluvirrasta. Tuon karkuripuron voin tulkita novellin sisäisen kertojan ääneksi tai jopa kirjailijan itsensä novelliin tuomaksi muistoksi. Puron alkusyyn pohdintaa kiinnostavampaa minulle on kuitenkin tuo karkaamisen tapahtuma ja kuinka se yllättäen ilmestyy tekstiin kesken henkilöhahmon toiminnan suunnittelua. Se ei kuitenkaan ole irrallinen kokonaisuudestaan. Ajatuspako vaikuttaa jonkinlaiselta suodattamattomalta lisäykseltä ja sen käytön ydin tuntuu olevan yksi kirjallinen keino kuvata ajatuksenjuoksun vinhaattista polyfonisuutta. Toistan: kuinka moni meistä ihmisistä ajattelee selkeillä lauseilla koko ajan kuin kertoen tarinaa päänsä sisällä?\n(…) ”ei, en vie ystävääni syömään, vaikka olenkin jo keksinyt keinot tarjoilijan käsitysten oikaisemiseksi (voisin sanoa alustukseksi pääsimme hetkeksi rauhaan kumppaneiltamme, viettämään tätä ystävyyden iltaa)\nhuomaan sijoittaneeni täsmentävän ajatuksen sulkeisiin\ntoisinaan ajattelen sulkeet\nvanha äidinkielen opettajani tapasi sanoa asiat, jotka kirjoitatte sulkeisiin, voitte yhtä hyvin jättää pois\nhän täsmensi mikäli täydennys on tärkeä, sulkeet jätetään pois – summa summarum kehotan teitä karttamaan ainekirjoituksessa sulkeita, ellei kyse ole jonkinmoisesta viittauksesta\nvieläkin askarruttaa: joiko äidinkielen opettaja liian kanssa viiniä?\nkerran hänen kohottaessa veskaansa kuului lasi lasi vasten -ääni\naiheuttiko sen alkoholipullojen kohtaaminen?\noliko veskassa sittenkin linimenttipullo ja hyppytunnilla lähiantiikkiliikkeestä ostettu herätekarahvi?\nkun vain ajattenkin karahvia, tulen ajatelleeksi entisen naiseni ikkunasomistuskarahvia, jonka vihreästä lasikorkista kuvastui koko katu pienennöksenä\ntästä ajatusten liemestä tislautuu perimmäinen kysymyksenasettelu: miten nukahtaa?”\n(Lainaus s. 75 novellista Ei, en haluaisi tänne helmenharmaata)\nNovellikokoelman maailma on hyvin sisäinen, tarkennettuna minäkertojasisäinen. Jatkuva henkilöhahmojen sisäinen ajatusten ja ajatushavaintojen juoksutus on vaarana olla puuduttava luettelo, mutta lukukokemus näistä sisäisistä suljetuista läsnäoloista teki paikoin hyvin intiimin naurua unohtamatta. Naurunaiheet kirjassa tuntuivat tasapainoilevan ironia ja satiirin välillä ja välimaastossa. Olen tällä hetkellä lukemassa Jarno Hietalahden tietokirjaa Naurun ja huumorin filosofia (Gaudeamus, 2018, kirjoitan tästä erinomaisesta tietokirjasta blogiin myöhemmin), jossa on muun muassa itseironiasta ja itsesatiirista todella kiinnostavaa pohdintaa. Ironia jättää vaikutelman absurdista pölähdyksestä, joka ei ota kantaa, ei kommentoi, ei välttämättä edes reagoi mihinkään vaan on asenne: ihminen ironisesti tekee, sanoo jne jotakin. Jos ihminen ironisoi kaiken, niin hän on valmis polttamaan maailman tai ei vain välitä mistään mitään millään ei ole mitään merkitystä – tyyppisesti (Hietalahti toi esille esimerkkinä mm. tuhoisesta ironiasta Batman-tarinoiden Jokeri-hahmon ja itse pohdin joitakin eksistentiaalisen kirjallisuuden hahmoja kuten Camus’n Sivullista). Satiirinen nauru ja huumori puolestaan nostavat esille epäkohtia ja tarjoavat esimerkiksi vaihtoehdon tai keinoja status quon hajottamiseksi. Itsesatiiri poikkeaa itseironistasta siinä, että se on keino tai mahdollisuus kehittyä ihmisenä. Turusen novellikokoelmassa naurunpyrskähdykseni nousivat pinnalle usein kirjallisista keinoista (vilpitön ilo muotoseikoista!), mutta joskus myös sisällöstä.\nAlla esimerkki yhdestä kohdasta joka huvitti minua. Siinä kertoja ensin kysyy:\n”Haluatteko tietää, mitä teen työkseni? Yhdistä seuraavat pisteet, ja ammattini paljastuu.”\nKuva, jonka lukija näkee muistuttaa lasten pisteidenyhdistämispiirrustustehtävää, josta ei kuitenkaan synny mitään selkeää tunnistettavaa oliota.\nKertoja jatkaa: ”Kuvio osoittautuu abstraktiksi. Se ei ole esimerkiksi eläin eikä auto. Tällaista on aikuisuus, jumalauta. Kuvion nimi on Kulttuurialan moniottelija.\n(s. 160, lainaus novellista Näyttävä heinäsorsakoiras juhlapuvussaan)\nTässä kenties eniten iloa aiheutti tunnistettavuus. Tunnistettavuus työelämän, työurien ja sen sellaisten moninaisuudesta tänäpäivänä etenkin humanisteilla ja kulttuurialan ammattilaisilla yhdistettynä siihen kuinka hankalaa tästä johtuen on kuvata omaa työalaansa, työtehtäviensä sisältöä ja niin edelleen. Abstrakti kuvio tuntui allegoriselta symbolilta toisaalta työn sisällöstä ja toisaalta työntekijän paikasta nykyisessä suomalaisessa yhteiskunnassa, jossa mielikuvani mukaan sosiaalipolitiikkaa ja aina mitä milloinkin -politiikkaa tehdään sen mukaan, että ihmiset tekevät yhtä uraa, yhdelle työnantajalle, yhdellä koulutuksella pääosin kahdeksasta neljään (vai yhdeksästä viiteen?). (Ja joustavuus ja innovatiivisuus työelämässä ei minulle tarkoita sitä, että teetetään puoli-ilmaista työtä, aktivoidaan kiristämällä ja muita innovaatioiksi kutsuttuja idiotismeja – Hemmetti vieköön!). Oliko huumori ironista vai satiirista? (Turusen tekstissä, ei minun)\nJoskus novellien henkilöhahmojen mentaalinen rynnistys muistutti kaikessa yksityiskohtien tarkkuudessa ja toisaalta neuroottisuudessaan surullista kuvaa ihmisestä, joka on tolkuttoman epävarma itsestään. Alla esimerkki tästä. Tekstipätkän kirjallinen tenho on siinä, että lukijalle ei kuvata perusproosan keinoin päähenkilön epävarmuutta (tyyliin: miltä tuntuu, miten maisema jota päähenkilö katsoo on allegoria masentuneelle olotilalle jne.), vaan se tehdään hänen ajatuksenjuoksun kuvauksella yliviivaamalla negatiiviset ajatukset. Lukija päättää miten tähän suhtautua. Tarkoittaako yliviivaus sitä, että ne ”pyyhitään pois”, vai että ne on jo ”pyyhitty pois” ikään kuin kertoja valaisi uskoa itseensä ja toisaalta yliviivauksia on ihan hemmetin paljon etenkin loppua kohden, joten erityisen valoisaa tuntua teksti ei anna loppujen lopuksi. Onko esimerkkitekstissä (alla) on yliviivauksella sensuroitu monia inhimillisiä tunteita ja kokemuksia vain sen takia, että pääsisi positiivisen puolelle? Lisäksi kiinnostavaa voi olla, miksi nämä ikävät ajatukset eivät ole sulkeissa vaan nimenomaan yliviivattu? Pätkä alkaa lausunnolla siitä, että sisäistä puhetta on mahdollista muuttaa. Voiko todella? Riittääkö todella, että sensuroi joitain ajatuksia pois? … mutta eivätkö ne silti ole olemassa, vaikka ne on yliviivattu? Ja niin edelleen…\n”Ajan on oltava tietyllä tapaa kypsä, koska tulen ajatelleeksi: Sisäistä puhetta voi todella muuttaa. Olen hirveä. Olen purukalustoltani eriskummallinen, epäsuudeltava. Ei. Olen rujo viehättävä ja omaleimaisen näköinen, maanantaikappale en mikään tusinatuote. Olen vääristymä, kummajainen. Pukeudun huomiota herättävän mauttomasti. Hattuni vihreä ei sovi huivini vihreän kanssa yhteen. Huivini ei sovi ruskean takkini kanssa yhteen, joten minun olisi hankkiuduttava ensi tilassa hämärään. Viheriät kenkäni eivät sovi yhteen minun kanssani. Pukeutumiseni huokuu rentoutta. Minä se saatan valita asun pimeässä. Usein on pimeä, sillä en saamattomuuttani vaihda heti sulaketta. Minulla on sulakkeenluisut hartiat, kammottavaa. Minua ei kelpuuteta sittenkään yhtyeeseen. Minua toivotaan osaksi lukuisia yhtyeitä ilmeisen keulahahmokarismani johdosta. Olen siitäkin huono, että ajatukseni katkeaa katkeaa katkeaa. Puheeni, se poukkoilee kiehtovasti. Olen hirveä. Kukaan ei haluaisi minua, koska minulla on isot ihohuokoset. Ne olvat niin isot, että niissä voi marastoida marmorikuulia. Minun silmieni reunat eivät jotenkin näy. En saisi syödä avokadoa, ja juuri sitä olen syönyt mielin määrin. En ole kummoinenkaan rakastaja. En tiedä, mitä tehdä alastoman vartalon parissa. Sortuisin kumminkin elokuvallisuuteen. Minulla on turpeet nilkat. Kas, onko tuossa jonkun lantio? Ehei, minun nilkkanihan se siinä on. ” (s. 170)\nEeva Turunen on taiturimainen kertoja luomaan sisäisiä maailmoja, joissa jatkuva epävarmuus läsnä ja joissa pohditaan sisäisen minän suhdetta ulkoiseen maailmaan. Ajattelun juoksun, kulkemisen ja jumittamisen kuvaukset ovat onnistuneita. Ne ovat hauskoja, koskettavia, tragikoomisia, hämmentäviä, kiehtovia. Irtaantuminen juonivetoisesta peruskerronnallisesta proosasta virkisti, vaikka välillä hengästyin ja ajauduin hiilihapoille lukemisen aikana. Virkistävyys tuli päähenkilöiden mielenmaisemista matkan aikana ja maalissa ei juhlittu sitä, joka saapui sinne perille ensimmäisenä vaan sitä, jonka kestävyys kantoi loppuun asti. Tällainen kirjallisuuden keinoja rikastuttavasti käyttävä kirjallisuus pitää kotimaisen proosakirjallisuuden tuoreena, koska monipuolistaa sitä.\nSain kirjasta vaikutelma nykyisen nuorehkon tai siis alle keski-ikäisen aikuisen naisen kokemusmaailmasta, jossa usein on läsnä vahvasti tietoinen epävarmuus itsestä ja omasta paikasta yhteisöissä ja yhteiskunnassa. Pohdin: kun säikeitä elämänhallinnalle ja elämisen läpi kuljettamiselle on monia, niin mistä löytää se punainen lanka, joka vie perille? Ja toisaalta: onko tänä päivänä enää punaisia lankoja, entä jos on vain leivänmuruja siellä täällä? Niinpä niin. Tästä aiheesta on aineksia riittämiin satiirisiin ja ironisiin asenteiden kuvauksiin. Turunen ei tee tätä peruskerronnallisen proosan keinoin vaan kokeellisin kotimaista kirjallisuutta uudistavin kirjallisin keinoin. Kiitos kirjailijalle ja kustantajalle tästä lukukokemuksesta!\nJk. Jos teillä on mahdollisuus ottaa kirjasta kansipaperit pois, niin suosittelen tätä. Kansipaperit jees, kirjan kansitaide myös todella jees. Ei näkökulmista latteasta kirjan kannesta tulee kolmiulotteinen kokemus. Vau tälle!\nMuita absurdimpia (absurdempia?) minäkertoja-painotteisia tarinoiden kuljetuksia blogissa\n10/09/2018 10/09/2018 ~ kosminenk\t~ 2 kommenttia\nIloa. Lukeminen on pelkkää iloa. Aivot saavat töitä ja tästä pidän.\nKirjan alussa annetaan lukuohjeet tai oikeastaan kerrottiin lukijalle, mistä runoteos kertoo. Tämä harmitti minua hieman, sillä olisin halunnut itse selvittää tämän, mutta mennään(kö) sillä mitä on annettu.\nUutisia! – runoteoksesta kerrotaan, että se kertoo siitä mitä uutiset kertovat, mitä valeuutiset kertovat ja mitä nämä eivät kerro.\nUutisia! – runoteoksen esipuheessa kerrotaan, että runot tutkivat ihmisyyttä, identiteettiä ja muistia uutisten ja valeuutisten valtaamassa maailmassa ja että runoteos tulee ymmärtää kokonaisuutena. Lyhyessä esipuheessa myös kerrotaan, että runoteoksen yksi tarkoitus on haastaa menemään pintaa syvemmälle ja muodostaa oma mielipide. (kysymykseni: muodostaa mielipide mistä?)\nRunoteos käynnistyy Jumalan silmästä ja jatkuu ihmisen luomisella. Ihmistä kuvaillaan muun muassa pohtivana ja kollektiivisuuteen taipuvaiseksi. Joukkosieluisuus on meillä dna:ssa ja jonkinlainen tuhovoima/vimma myös. Jumalan silmästä tulee mieleeni assosiaatio isoveljestä, joka valvoo siis jatkuva pelko kiinnijäämisestä, syyllisyyden tunto ilman syytä, häpeä ilman syytä hävetä ja niin edelleen. Isoveljen valvonnassa on myös hyviä piirteitä, mutta kun sanotaan (sanoitin), että ”isoveli valvoo” tunnutaan tarkoittavan usein jotain sellaista kuin äärimmäinen yhteisön jäsenten kontrollointi, joka voi ponnistaa myös jonkinlaisesta panoptikon -efektistä.\nUutisia! pursuaa visuaalista runoutta. Rivit on hakattu päällekkäin, vinoittain, poikittain, limittäin ja lomittain (lukukokemukseeni kuului mm. lomittajan kaipuu, koska välillä vain hengäistyin pelkästä sanojen sinkoilusta ilman jämerästi maahan ja paikoilleen tukevasti kiinittäviä merkityksiä. Kuului lukukokemukseen: informaatiotulva saa ihmisen hengästymään). Aina ei saa edes selvää, mitä teksti pitää sisällään. Ei ainakaan nopealla luvulla. Lukuflow katkeaa tuon tuosta kirjainten esimerkiksi kiitäessä maanista vauhtia jopa kesken virkkeen saati kesken sanan riviltä toiselle. Kyse ei ole kuitenkaan (toivottavasti) dysleksian imitoinnista, vaan tekstin ilmiasun ja luettavuuden ajoittaisesta hankaluudesta typografisin keinoin.\nRunojen välittämä tieto ytimekkäästi sanoen ei ole helposti saavutettavissa. Tästä johtuen ajoittain tuli tuntu, että sanoilla tehtäisiin väkivaltaa, jos ei lukijalle niin ainakin tyhjälle paperille, jonka täytettynä tulisi jakaa informaatiota.\nJos lukukokemus on edellisen kuvauksen kaltainen riemukas ralli ja hämmennyksen kiintoisa yhteenliittymä, niin lukija on runojen äärellä valintojen edessä. Miten suhtaudun vaikeasti luettavaan tekstiin? Ja kun olen saanut otteen runon välittämistä viesteistä niin miten suhtaudun informaatioon, jonka runo jakaa? Miten suhtaudun runojen väittämiin?\nKoin lukevani kirjaa, joka kommentoi yleisesti informaatiota, tarkennettuna tietoa ja eeteeris-diippisesti totuutta. Pohdin lukukokemuksen aikana ja sen jälkeen muun muassa seuraavia kysymyksiä:\nmitä on tieto miten tieto on koottu mitä tiedolla tehdään kuka antaa tiedon millä sanoilla tieto annetaan mitä tiedosta on jätetty pois voisiko tiedon kertoa jollakin toisella tavalla miksi minulle on on on annettu tämä tie tie tieto mitä minä teen tällä tiedolla kuka tiedosta hyötyy kuka tiedosta kärsii kenelle tieto on yks paskan hailee ja kysyinkö jo että mitä tiedolla tehdään ja todella: mitä on tieto. Ja totuudesta: mitä on totuus mikä tekee jostakin totta onko totuuksia useampia kenelle totuus on tarkoitettu mistä totuus tulee minne totuus menee mitä totuudella tehdään mitä totuuden nimissä tehdään mitä vikaa on valheessa jos sillä esimerkiksi pelastaa ihmisen hengen vihaan valehtelijoita miksi totuus on olemassa mikä filosofinen suuntaus tutkii totuutta tai tarkemmin totuuden käsitettä kuka keksi totuuden miten totuuden voi problematisoida mikä tekee valheesta totuuden voiko totuutta määritellä kuka sen määrittelee miksi totuus tulisi määritellä mikä on totuuden suhde tietoon mikä on minulle totta mikä on sinulle totta mikä on meille totta voiko yksilön totuus olla eri totuus kuin kollektiivisesti sovittu totuus mikä on runoteoksessa totta.\nUutisia! tuntui kokoelmalta eri juttutyyppejä, tekstityyppejä eri tyyppisistä medioista, joita erilaiset tyypit kirjoittavat. Osa meistä on journalisteja, osa on hyvän-mielen-toimittajia (katso kuvat – juttutyyppi, 5 vinkkiä parempaa munakokkeliin – juttutyyppi ja muut klikkijournalismin mediayhtiöille mainostuloja tuovat tekstityypit), osa on valeuutisoijia syystä tai toisesta (mikä on syyn suhde tietoon, entä totuuteen? Huom! motiivit tärkeitä!) osa on somettajia, osa on markkinointityyppejä, osa tiedottajia, osa on taiteilijoita, osa on trolleja, osa karnevalistisia absurdisteja, joukossa voi olla jokunen runoilija ja filosofi, joukko kriitikkoja (joista osa on yhtä asiaa siis usein omaansa ajavia poterosta huutajia ja osa analyyttisiä, ja loput kyseenalaistajia), epämääräinen joukko vihaajia, epämääräinen joukko humanisteja, muutama huumeveikko ja – venla (pahoittelut binäärisestä sukupuolikuviosta tuossa) ja niin edelleen.\nRunoteos tuntui siis koostuvan erilaisista informaation esittämisen representaatioista (miten eroaa presentaatiosta? Ehdotus: toinen on huonoa suomea ja toinen on pakokeino välttää tautologiaa). Ja jos runoteos on kokoelma tutkielma ja/tai kommentaari eri ”juttutyypeistä” (informaation välittämiseen tarkoitetuista teksteistä) niin lukijan tehtäväksi jää valita miten niihin reagoi ja reaktioiden jälkeen voi pohtia ihmistä, jos energiaa ja kykyä riittää.\nToisin sanoen: viestin välittäjä heittää pallon lukijan, kuuntelijan, vastaanottajan päätyyn ja jos pallosta ottaa kopin, on vastaanottajan päätös reagoida mitä pallolla tekee. Esimerkiksi: kyseenalaistanko informaation, joka minulle annetaan (kts. yllä mitä kirjoitin kappaleeseen, joka alkaa ”mitä on tieto…”). Voin heittää myös pallon takaisin kysymällä, että miksi heitit minulle pallon. Kolmas vaihtoehto on pudottaa pallo ja kävellä kentältä ulos, neljäs vaihtoehto on juosta kentältä pallo kainalossa, viides vaihtoehto on pomputella palloa kunnes ei enää jaksa ja sen jälkeen siirtyä kentältä pois sanomatta sanaakaan, kuudes vaihtoehto on kyseenalaistaa pallon olemassaolo, kahdeksas vaihtoehto on olla ottamatta palloa kiinni, yhdeksäs vaihtoehto on heittää pallo laidan yli ja odottaa, että sinulle heitettäisiin uusi pallo tai miksei vaihtoehtoisesti jotakin muuta kuin pallo ja niin edelleen. Pointtini tässä pallottelussa on se, että viestin vastaanottajalla on vastuuta omasta tulkinnastaan, hänen kannattaa kyseenalaistaa (siis esittää kysymyksiä) ja niin edelleen. Ja nyt tajuan, että en edellä ehdottanut vaihtoehtoa, jossa vastaanottaja ei saa palloa kiinni, yrittää, mutta menee ohi tai putoaa käsistä. Vaikenin myös vaihtoehdosta, jossa pallo heitetään vastaanottajalle tarkoituksella huonosti tai muulla ikävällä tavalla. Ja kun tälle linjalle lähdettiin, niin kannattaa huomioida myös sellainen skenaario, että pallo heitetään niin kovaa, että sitä ei edes halua ottaa kiinni ellei ole valmis kokemaan kipua, jopa vammautumaan tai pahempaa.\nPalaan alkuun ja runoteoksen esipuheen yhteen väittämään.\nMuodostivatko kokoelman runot ”kokonaisuuden, jossa kaikki vaikuttaa kaikkeen, niin kuin informaatiotulvan täyttämässä maailmassammekin: (jolloin) kaikki mitä tapahtuu, tapahtuu kaikille?”\nKokonaisuus? Mikä (on) kokonaisuus? Onko se osiensa summa vai antaisinko sille jonkin filosofisemman merkityksen, joilloin voin kriittisesti kysyä: onko 2010 -luvulla pakko olla eheitä vaniljaisia yhden suunnan ”suuria kertomuksia” siis kokonaisuuksia? Onneksi voin vastata omaan kysymykseeni toteamalla, että voihan kokonaisuus olla ristiriitainen. Sisältö voi kilpailla, riidellä ja asettua vastakkain itsensä kanssa. Onneksi runoudessa ja/tai runojen lukemisessa tämä on mahdollista.\nUutisia! on hauska, kiehtova, oivaltava ja ovela runoteos. Sen sisältö ja sisällön esittämisen tapa ovat ajankohtaisia mitä tulee uutispainoitteiseen viestintään jokapäiväisessä elämässämme. Uutisia! ei tarjoa valmiita vastauksia, mikä on pelkkää plussaa, koska tykkään ajatella itse. Torjun nopeasti sellaisen viestin välittäjän josta aistin, että hän yrittää antaa valmiit vastaukset kysymyksiin, joita en ole edes esittänyt.\nUutisia! tuntuu runoteokselta, joka kestää useamman lukukerran ja tarkastelun eri näkökulmista. Tässä blogitekstissä jumitin selkeästi informaation ja totuuden olemukseen ja kuinka voimme suhtautua näihin ja siihen miten näitä meille välitetään.\nPelkkää plussaa kirjassa on sen miellyttävä kiehtovuus esineenä. Kansi kommunikoi sisällön kanssa.\nKiitos ja onnittelut, että jaksoit lukea tänne asti.\njk. Ihan sivujuonteena (jos niitä yllä olevassa tekstissä ei ollut riittävästi) heitän (pallon) ilmaan kysymällä: tarkoittaako kokonaisuus samaa kuin, että on juoni? Olen ajatellut, että juoni on lukijan korvien välissä, jolloin teksti on kartta, jota lukija käyttää matkan tekemiseen paikkaan, jossa hän ei luultavasti ole koskaan aikaisemmin käynyt (tai sitten hän on vain muuten huono suunnistamaan takaisin tuttuun paikkaan ja tarvitsee kartan)?\nGraafinen suunnittelu ja kansi: Elina Warsta\nLisää runojen kokemista blogissa:\nRunoteoksia (ne, joiden lukukokemuksesta olen kirjoittanut blogiini)


Partio kuuluu kaikille – partiolaiset olivat mukana Helsinki Pride -tapahtumassa myös tänä vuonna | Suomen Partiolaiset\nSuomen PartiolaisetPinkkipartio ry, Helsinki Pride, Pride, Tasa-arvo, YhdenvertaisuusPartio kuuluu kaikille – partiolaiset olivat mukana Helsinki Pride -tapahtumassa myös tänä vuonna\nTeksti: Marjukka MäkeläKuvat: Marjukka Mäkelä 2.7.2018\nPartiolaisten osallistuminen Helsinki Pride -kulkueeseen alkaa olla jo perinne. Pride on ihmisoikeustapahtuma, joka nostaa esiin seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia. Partiossa yhdenvertaisuutta edistää erityisesti Pinkkipartio ry.\nHelsinki Pride -tapahtuma järjestettiin tänä vuonna lauantaina 30. kesäkuuta, ja kulkueessa oli noin satatuhatta osallistujaa eri järjestöistä. Myös partiolaisilla oli oma kulkueosastonsa.\nPinkkipartio ry kokosi joukon yhteen, ja osallistuminen tapahtui yhdessä Pääkaupunkiseudun Partiolaiset ry:n ja Uudenmaan Partiopiiri ry:n kanssa.\nPartiolaiset ovat olleet mukana Pride-kulkueessa jo useana vuonna.\n– Partion osallistuminen Prideille on ihmisoikeusteko. Se sopii hyvin myös partioihanteisiin, joiden mukaan partiolaisten tulee kunnioittaa toista ihmistä ja rakentaa ystävyyttä yli rajojen, Johanna Tuomi sanoo.\nJohanna toimii Pinkkipartiossa ja on koonnut yhteen partiolaisten Pride-osaston.\nPinkkipartion tavoitteena on edistää seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen yhdenvertaisuutta partiossa, jotta jokainen voisi olla harrastuksessa avoimesti omana itsenään. Yhdistys järjestää tapahtumia sekä omille jäsenilleen että muille ihmisille. Pinkkipartio on Suomen Partiolaiset – Finlands Scouter ry:n jäsen, ja yhdistykseen voi liittyä, vaikkei kuuluisi itse seksuaali- tai sukupuolivähemmistöön.\n– On tärkeää, että jokaista kunnioitetaan partiossa yksilönä. Partiolaisia on monta miljoonaa, joten meitä on myös monta miljoonaa yksilöä, Johanna sanoo.\nPride-tapahtuma alkoi Helsingin Senaatintorilta, josta kulkue lähti liikkeelle. Kulkueen jälkeen osallistujat kokoontuivat puistojuhlaan Kaivopuistoon.\nMyös Pinkkipartio järjesti Kaivopuistossa oman Sateenkaaripiknikin, jossa muun muassa syötiin sateenkaaren värisiä herkkuja.\nPride-tapahtumaa edeltävänä keskiviikkona Pinkkipartio järjesti Partioasemalla myös kylttityöpajan, jossa sai askarrella kylttejä Pridea varten.\n– Joillain saattaa olla edelleen aika vanhanaikainen käsitys partiosta. Siksi on tärkeää, että partio näkyy Prideilla, kulkueeseen osallistunut partiolainen Matleena Rauhaniemi sanoo.\nPinkkipartio ry Helsinki Pride Pride Tasa-arvo Yhdenvertaisuus


V2.fi | Hei sinä, muistitkos, että uusi Halokin on tulossa?\n21.12.2018 klo 17.00 | Luettu: 3313 kertaa | Teksti: Manu Pärssinen\nViime kesäkuussa julkistettiin Halo Infinite, mutta mysteeri sen ympärillä on pysynyt paksuna. Pari päivää sitten 343 Industries kuitenkin kertoili hieman aiheesta livestreamissaan.\nPelistä järjestetään early access, johon kutsutaan aluksi vain pieni joukko pelaajia antamaan palautetta tekijöille. Sitä kutsutaan nimellä "fighting program" ja tekijöiden mukaan kyseessä ei ole betatesti, vaan ajan mittaan rakentuva suhde pelaajiin, joilta saadaan vastakaikua pelinkehityksen eri vaiheissa. Päivämäärää sille ei ole asetettu, mutta tiimin mukaan aikataulu on "pian".\nHalon pelimoottori on tehty kokonaan uusiksi ja PC-versioon on kiinnitetty erityistä huomiota. Pelimoottori pystyy neljän pelaajan jaetun ruudun pelitilaan, mikä Halo-faneille on varmasti pieni riemun aihe.\nTiimi paljasti myös, että mikäli on päässyt Halo 5:ssä tasolle 152, saa Infinitessä jossain vaiheessa erityispalkinnon...\n< DIRT Rally 2.0 hemmo...\tJOKin pelivatkain #0... >\n21.12.2018 klo 19.33\t1\naika paljon saavat todistaa. 360n osti ihan vaan halo 3n takia ja se oli niukin naukij sen arvoinen. halo4 olikin sellainen paska ettei xbonen ostamista tarvinnut edes harkita ja halo5 hopinat alkaen splitscreenin tarpeellisesta poistosta veivat lopunkin uskon 343n\njoko taa pienimuotonen reboot osoittaa etta herasivat. tai sitten paniikkinappula on niin syvalla etta huh\n22.12.2018 klo 09.39\t6\nToivottavasti tässä on yhtä tiivis homoeroottinen tunnelma, kuin aiemmissakin Haloissa.\n22.12.2018 klo 10.37\t2\n5n kamppanja oli ihan saatananmoista tuubaa tarinallisesti, mutta gameplayn osalta 5 oli parasta Haloa. Arena-moninpeliä on tullut pelattua noin 400h ja olen päässyt tasolle 126, joten tuo 152 jää saavuttamatta.\nValitettavasti viimekuukausina tuo on jäänyt vähemmälle, kun RDR on vienyt kaiken rajallisen ajan. Ehkä nyt välipäivinä pitää palata H5n pariin\n24.12.2018 klo 03.16


HTC One A9 - Palauttaminen aikaisemmasta HTC-puhelimesta - HTC SUPPORT | HTC Suomi\nJos käytit HTC Backup -palvelua aiemmassa HTC-puhelimessasi,sinun on ladattava ja käytettävä HTC Restore -sovellusta HTC One A9 -puhelimessa palauttaaksesi varmuuskopion.\nTärkeää: Sisällön määrän mukaan, varmuuskopion palauttaminen HTC One A9 -puhelimeen datayhteydellä voi aiheuttaa lisäkustannuksia ja kestää pitkän aikaa. Wi-Fi-yhteyden käyttö on suositeltavaa.\nKun HTC One A9 -puhelimen asettaminen on valmis, liu'uta Ilmoitukset-paneeli auki ja napauta Siirrä tai palauta sisältösi -ilmoitusta.\nNapauta Palauta HTC Backup -palvelusta.\nJos HTC Restore -sovellusta ei ole asennettu puhelimeen, sinua kehotetaan lataamaan ja asemaan HTC Restore.\nKirjaudu sisään tilille, jota käytit vanhan puhelimesi varmuuskopiointiin.\nValitse HTC One A9 -puhelimeen palautettava varmuuskopio.\nJos saat kehotteen, valitse käytätkö mobiilidata- vai Wi-Fi-yhteyttä varmuuskopion palauttamiseen.\nPalauta varmuuskopio näytön ohjeiden mukaisesti.\nLiu'uta Ilmoitukset-paneeli auki tarkistaaksesi, onko siinä ilmoituksia lopettaaksesi varmuuskopion palauttamisen.\nIlmaiset sovellukset kohteesta Google Play palautetaan taustalla, ja voit seurata edistymistä ilmoituksista tilapalkissa. Palauttaaksesi maksulliset sovellukset, ne on ladattava ja asennettava kohteesta Google Play.\nSovellukset tulevat näkyviin Sovellukset-näyttöön, kun ne asennetaan. Sovellukset- ja alkunäytön pikavalinnat järjestetään uudelleen, kuten varmuuskopiossa, kun kaikki sovellukset on asennettu. Voit jatkaa HTC One A9 -puhelimen käyttöä, kun sovelluksia palautetaan.


Viikko 43: Eduskunnan keskustelussa tukea tulevaisuusselonteon tavoitteille – Oras Tynkkynen.fi\nViikko alkoi heti kahdeksalta aamulla YLEn studiolla. Ykkösaamun haastattelussa vastailin kysymyksiin tulevaisuusselonteosta ja ydinvoimasta.\nViikonloppuna kokoomuksen Jyrki Katainen oli intoutunut veistelemään, että vihreä politiikka uhkaa hyvinvointia. Todellisuudessa kestäviin energiaratkaisuihin satsaaminen luo tulevaisuuden hyvinvointia ja petaa suomalaisille yrityksille asemia ripeästi kasvavilla maailmanmarkkinoilla.\nStudiolta jatkoin Pirkanmaan kansanedustajien palaveriin. Lounaalla juttelin tamperelaisen vihreän Anna-Kaisa Heinämäen ja perään kaakaon äärellä Aamulehden toimittajien kanssa.\nIltapäivällä seikkailin Myllypuron teollisuusalueella. iPhonen kartta opasti minut aluksi väärään paikkaan, mutta lopulta löysin perille Lassila & Tikanojan jätteenkäsittelylaitokselle.\nJuttelin yrityksen edustajien kanssa pitkään jätehuollosta. Kuntien jätehuoltoyhtiöt kippaavat valtaosan jätteestä kaatopaikalle, tulevaisuudessa yhä enemmän massapolttolaitoksen kitaan. Suomi on jäänyt jätteiden kestävässä hyödyntämisessä jälkeen monista muista Länsi-Euroopan maista.\nTavoitteena tulee olla kehdosta kehtoon -järjestelmä, jossa yhden jäte on toisen raaka-aine. L&T kutsuu mallia osuvasti myös peilikuvateollisuudeksi.\nIllalla kävin valtuustoryhmässä, jossa keskusteltiin kipakkaan sävyyn aloitteesta järjestää kansanäänestys Rantaväylän tunnelista. Asiasta voi lukea lisää Tampereen vihreiden blogista.\nTiistaina kuvailin Energiapäivillä tulevaisuusselonteon visioita (lähes) päästöttömästä energiataloudesta. Energiateollisuus ry:n Juha Naukkarinen tuki pitkälle selonteon tavoitteita ja kertoi alan omien skenaarioiden valmistelusta. Alustusten päätteeksi jatkoimme paneelissa.\nEduskunnassa osallistuin jäätelökipollisella Reilun kaupan maaotteluun. Suu makeana pestasin Heikki Korpelan maakunta-avustajani Olli-Poika Parviaisen seuraajaksi. Kiitos OP:lle yhteisistä vuosista ja onnea uuteen työhön!\nIstunnosta jatkoin eduskunnan väestö- ja kehitysryhmän kokoukseen. Sitten kävin ilahduttamassa Fennovoimaa yhdessä monista kansanedustajille järjestetyistä lobbaustilaisuuksista.\nKyselin toimitusjohtaja Tapio Saarenpäältä mm. sitä, mihin yhtiö aikoo jemmata ydinjätteensä, koska Posiva on kieltäytynyt ottamasta niitä loppusijoituslaitokseensa. Tiedustelin myös, kuinka paljon yhtiö arvioi ydinvoimalansa leikkaavan päästöjä. Vastaus: ei tietoa.\nIllan päätteeksi puhuin Vihreän Sivistys- ja Opintokeskuksen ViSiOn ilmastokoulussa. Perehtyneet kuulijat esittivät tiukkoja kysymyksiä albedon muuttamisesta poliittisen tahdon aitouteen.\nKeskiviikon ohjelma oli yksinkertainen: aamulla Huomenta Suomessa, ilta eduskunnan istunnossa. TV:ssä puhuin ensin selonteosta ja sitten kokoomuksen Sampsa Katajan kanssa ydinvoimasta.\nIstunnossa käytiin tulevaisuusselonteon lähetekeskustelu. Samalla minut valittiin jäseneksi talousvaliokuntaan, jossa istuin edellisen kauden. Ympäristövaliokuntaan jäin edelleen Timo Juurikkalan varajäseneksi.\nLähetekeskustelussa istuin kuin tatti 6,5 tuntia lukuun ottamatta yhtä vessa- ja jogurttitaukoa. Käytin itse 10 puheenvuoroa.\nEduskuntaryhmät pitivät melko yksituumaisesti niin oppositiossa kuin hallituksessa selonteon päästötavoitetta kannatettavana. Poikkeuksen muodostivat perussuomalaiset, joiden ryhmäpuhuja Pertti Virtanen siteerasi Timo Soinia ja Aku Ankkaa. Se kertonee puheenvuorosta olennaisen.\nVasemmisto-oppositio kritisoi selontekoa erityisesti kahdella perusteella. Ensinnäkin yleiset tavoitteet ovat hyviä, mutta selonteosta puuttuu konkretia. Toiseksi hallituksen käytännön politiikka on ristiriidassa selonteon sinänsä hyvien linjausten kanssa.\nMolemmissa suhteissa oppositio ampuu ohi. Selonteko on strateginen asiakirja, jolla pyritään linjaamaan pitkän aikavälin politiikan suuntaa ja yleispiirteitä. Paperilla, jossa päätettäisiin vaikkapa kotitalousvähennyksen ja syöttötariffien rajauksen tai kevyen polttoöljyn veron tason kaltaisista politiikan lähivuosien yksityiskohdista, ei olisi paljon tekemistä tulevaisuusselonteon kanssa.\nHallitus on myös tehnyt jo paljon. Tähänastiselta kaudelta kannattaa mainita mm. Suomen historian suurin ekologinen verouudistus (miljardi euroa!), ensimmäisen kerran yhtä suuri satsaus rata- kuin tiehankkeisiin, kaikkien aikojen suurin rahoitus uusiutuvien t&k- ja investointitukiin sekä auto- ja ajoneuvoverojen päästöporrastus.\nTämä on enemmän kuin kaikki tähän asti istuneet demarihallitukset ovat saaneet aikaan yhteensä.\nPaljon on myös tekeillä. Tuuliatlas valmistuu tänä vuonna, tuulen ja biokaasun syöttötariffit ensi vuonna. Työryhmät ovat tuottaneet erinomaisia esityksiä kiinteistöveron porrastamisesta energiatehokkuuden mukaan, pääkaupunkiseudun ruuhkamaksuista ja sähköautojen edistämisestä. Nyt niitä pitää viedä ripeästi eteenpäin.\nRyhmäpuheenvuoroja seurannut keskustelu oli pääosin asiallista ja myötäsukaista. Iso osa huomiosta meni tosin lähiaikojen tuttujen symbolikysymysten – ydinvoima, turve, Vuotos ja Kollaja, jätteenpoltto – pyörittelemiseen.\nToki 200 kansanedustajan joukkoon mahtui jälleen väriläiskiä. Keskustan Hannu Hoskonen arveli, ettei “ilmastouskovaisuuden kiihkossa” ole huomattu auringon vaikuttavan ilmastoon. Onneksi Joensuun metsä- ja puutalousopistosta metsätalousinsinööriksi valmistunut Hoskonen paljasti ilmastotutkijoille tämän jymyuutisen.\nKokoomuksen Tuulikki Ukkola taas epäili, että selonteko vie meidät 50-luvulle. Itse en toki ollut vielä syntynyt 1950-luvulla. Käsittääkseni silloin ei kuitenkaan ollut käytössä nollaenergiataloja, sähköautoja, biojalostamoja, ledivaloja, videokonferensseja ja kaikkia niitä muita kestävän teknologian ratkaisuja, joihin vähäpäästöinen Suomi selonteossa perustuu.\nTorstaina selontekotiimin kokouksen jälkeen kävin kauden ensimmäisessä talousvaliokunnan kokouksessani. Pääsin suoraan asiaan: valiokunta valmisteli mietintöä kiistellyistä kauppojen sunnuntaiaukioloista.\nIltapäivällä juttelin EK:n energia-asiantuntijan Mikael Ohlströmin kanssa selonteosta ja osallistuin eduskuntaryhmän kokoukseen. Suullisen kyselytunnin jälkeen ehdin tehdä kotvan töitä huoneessani ennen, kuin illastin puolueen puheenjohtajiston kanssa Vespassa.\nPerjantaina esittelin selontekoa alan avaintoimijoille aamiaisseminaarissa. St1:n Mika Anttonen katsoi kommenttipuheenvuorossa, että Suomessa pystyttäisiin selonteon tavoittelemaa tiukempiinkin päästövähennyksiin. Globaalin kehityksen suhteen hän oli sen sijaan pessimistinen.\nSeminaaria läsnäolollaan kunnioitti myös Metalliliiton Matti Putkonen, mies legendaarisen hyvinvointitehdassivuston takaa. Hän säntäsi puhujapönttöön opastamaan neuvottelijoita pistämään Kööpenhaminan suunnitelmat uusiksi. Se oli rohkea avaus mieheltä, joka aiemmassa seminaarissa ei tiennyt edes sitä, että Venäjä on mukana Kioton pöytäkirjassa.\nPirkko ja minä jätimme muut keskustelemaan santsikuppien ääreen, koska riensimme esittelemään selontekoa tulevaisuusvaliokunnalle. Ehdin käydä vain kääntymässä talousvaliokunnassa ennen, kuin juoksin tapaamaan metsäteollisuuden energiavaliokunnan jäseniä. Myöhästyin ankarasti, koska jostain syystä ratikat olivat lakanneet kulkemasta.\nIstunnon jälkeen annoin haastattelun Vihreälle Langalle ydinvoimasta ja piipahdin Pekka Haaviston avustajan Jon Lindströmin läksiäisissä. Sieltä kirmasin taas kieli vyön alla Pasilaan Pressiklubin nauhoituksiin.\nOhjelmassa juttelin Ruben Stillerin, Kaarina Hazardin ja Veera Luoma-ahon kanssa ilmastosta. Pääsin myös kommentoimaan Eija-Riitta Korholan pitkälle meneviä johtopäätöksiä joidenkin tutkijoiden arvioista, joiden mukaan maailman keskilämpötilan nousu saattaa väliaikaisesti hidastua tai jopa pysähtyä.\nTämän vuosisadan ensimmäinen vuosikymmen on ollut toistaiseksi selvästi lämpimämpi kuin sitä ennen ennätyksellinen 1990-luku. Lämpeneminen voi silti välillä hidastua ja välillä taas vastaavasti kiihtyä.\nHiilidioksidin pitoisuuden ja keskilämpötilan nousun välillä on viive. Ilmastonmuutoksen alkumetreillä luontainen vaihtelu voi osittain peittää ihmisen aiheuttaman muutoksen jälkeä. Ilmastotutkijat ovat toki tämän tienneet ja tuoneet toistuvasti esiin (esim. IPCC AR4 WGI 4.3).\nPitäisikö siis päästöjen vähentäminen laittaa jäihin, koska saattaa olla mahdollista, että lämpeneminen hidastuu väliaikaisesti? Vai pitäisikö hengähdystauko päinvastoin käyttää hyväksi ja hillitä hyvissä ajoin ennalta sitä lämpenemistä, joka Eija-Riitankin siteeraamien tutkijoiden mukaan vääjäämättä lähtee jälleen liikkeelle mahdollisen hetkellisen notkahduksen jälkeen?\nViikonlopun siivosin perusteellisesti kotona. Harrastin myös liikuntaa ja tein gradua.\nSeuraava viikko oli eduskunnassa istuntotaukoa, joten päiväkirjakin pitää viikon mittaisen tauon.


Etusivu – Sivu 6 7:stä – Kokemäen kaupunki\n10.02.2021 klo 14:22\nTöissä Kokemäellä: Päiväkodin johtaja vastaa siitä, että päiväkodin arki toimii\nTässä juttusarjassa tutustumme Kokemäen kaupungilla työskenteleviin raudanlujiin ammattilaisiin ja heidän tekemäänsä työhön. Kokemäen uuden päiväkodin johtaja Merja Sjöblom aloitti työt Kokemäellä vuoden alusta.\n22.01.2021 klo 14:35\nOmaa terveyttä on mahdollista vaalia ja edistää pienillä arkisilla teoilla. Työmatkan taittaminen auton sijasta pyörällä tai jalan edes kerran viikossa on jo suuri askel kohti parempaa arkea.\n11.01.2021 klo 13:01\nKokemäen kasvatus- ja opetustoimi tiedottaa\nKoronatilanne Kokemäellä on pysynyt rauhallisena, joten koulunkäynti jatkuu pääsääntöisesti syksyn ohjeistuksien mukaisesti: Hyvää käsi- ja yskimishygieniaa noudatetaan huolellisesti.\n17.11.2020 klo 09:11\nTöissä Kokemäellä: Perusturvajohtaja tekee pitkää päivää\nKatja Lehtonen aloitti työt Kokemäen kaupungilla vuonna 2012. Tuolloin kotipalvelun ohjaajaksi valitun Katjan titteli muuttui sittemmin avopalvelupäälliköksi ja vuoden 2016 lopussa hän siirtyi perusturvajohtajaksi.\n14.10.2020 klo 13:45\nHarjoittelijasta hallintojohtajaksi Essi Piiroinen aloitti työt Kokemäen kaupungilla keväällä 2019 hallinnon harjoittelijana.\n03.06.2020 klo 10:22\nTöissä Kokemäellä: Uuteen ammattiin työn kautta\nTässä juttusarjassa tutustumme Kokemäen kaupungilla työskenteleviin raudanlujiin ammattilaisiin ja heidän tekemäänsä työhön.\n08.05.2020 klo 10:57\nTässä juttusarjassa tutustumme Kokemäen kaupungilla työskenteleviin raudanlujiin ammattilaisiin ja heidän tekemäänsä työhön. Tällä kertaa esittelyvuorossa on opettaja Petra Kossi.\n30.04.2020 klo 12:47\nIkäihmisten palveluneuvonta on koettu tarpeelliseksi\nIkäihmisten palveluneuvonta on toiminut Kokemäellä jo useamman viikon ajan. Puhelinpalvelu on tarkoitettu yli 70-vuotiaille. Palvelunumerosta saa apua esimerkiksi ateriapalveluiden, kauppapalveluiden ja kotihoidon järjestämiseksi.\n19.03.2020 klo 08:41\n21.02.2020 klo 15:52\nTöissä Kokemäellä: Liikunnanohjaaja kannustaa kaikenikäisiä liikkumaan\nTässä juttusarjassa tutustumme Kokemäen kaupungilla työskenteleviin raudanlujiin ammattilaisiin ja heidän tekemäänsä työhön. Tällä kertaa esittelyvuorossa on liikunnanohjaaja Paula Järvi.


Ristipistoja: onpa kivaa pistellä\nonpa kivaa pistellä\njuuh pistelypuuhat ovat taas maistuneet, olen taas tehnyt Muumipappa UFOA, on joulukortti vaihdon joulukortti valmis, on Kirsin jouluvaihto ristipisto osuus valmis, joululaulu vaihdon pistelyosuus valmis:)\nTänään tuli Villihelmestä tilaus 3 erilaisia valkoisia siemen helmiä <3 IHANIA, ketjua ja norsuriipus sekä panda riipus IHANIA nekin <3 niistäkin sitten tuonnempana kuvaa;)\nLähettänyt Minna klo 16.00\nOletpa ollut ahkerana! Kateeksi käy... opinnot vie itsellä aikaa niin, ettei ole jaksanut pistellä muutamaan viikkoon. Kutominen (neulominen) on onneksi maistunut, kun on vaan ehtinyt, niin ettei kädentaidot ihan kokonaan ole paitsioon jääneet.\n26. lokakuuta 2009 klo 17.29\nMinullakin on joulukortti viimeistelyä vaille valmis, joululauluvaihto valmis, sun joulukoriste valmis, Marin joulukoriste valmis, samoin yksi marras-joulukuun vaihteessa lähetettävä mailart. Miten sitä voikin olla joskus näin aikaansaapa!\n27. lokakuuta 2009 klo 7.55\nKirsillä on taas uusia malleja\nKirsillä on arvonta\nJoulukoriste sal #11\nUFO Muumipappa puussa\ntaas on jotain sellaistakin valmiina\njoulukoriste SAL #10\nViimeistely tilkku vaihto\nRPM vain 3 tuntinen\nRR keltaiset ja kukat


Lady Lash Extensions -ripsienpidennys ja -tuuhennus Hämeenlinnassa\nPalvelut » Ripsienpidennys\nLady Lash Extensions -ripsienpidennys ja -tuuhennus\nRipsienpidennyksissä käytetään yksittäisiä ripsikuituja, jotka ovat luonnollisen näköisiä, mustia ja kaarevia. Ripsikuidut liimataan yksitellen kiinni omiin ripsiin erikoisliimalla.\nRipset eivät ole kosketuksissa ihoon, joten allergisen reaktion mahdollisuus on pieni. Silmäsi ovat kauniit 24 h, etkä välttämättä tarvitse lainkaan meikkiä. Näin säästät aikaa aamuisin.\nHuollata ripsienpidennyksiä säännöllisesti\nRipset kestävät n. 4-8 viikkoa, riippuen siitä kuinka nopeasti omat ripset uusiutuvat ja siitä, kuinka niitä itse käsittelee. Jos koko ripsilinja halutaan säilyttää kauniina, huolto tulee tehdä 3-4 viikon välein.\nUseita erilaisia ripsivaihtoehtoja\nRipsienpidennysten/tuuhennusten laittaminen vie aikaa 1,5- 2 h ja huolto n. 1 h 30 min. Ripsiä on saatavilla useita eri kaarevuuksia, paksuuksia ja pituuksia. Yleensä käytetään vähintään kolmea eri pituutta, jotta lopputuloksesta tulee luonnollinen.\nEnsimmäisten 24 tunnin aikana ripsien pidennysten laiton jälkeen\nÄlä puhdista silmiä\nÄlä käy suihkussa tai muuten kastele ripsiä\nÄlä käy saunassa\n24 tunnin jälkeen silmiä voidaan puhdistaa öljyttömällä puhdistusaineella. Pidennyksiä/ tuuhennuksia tulee käsitellä hellävaraisesti ja varoa ripsien hankaamista. Ripsiä ei saa taivuttaa ripsientaivuttimella. Voit halutessasi laittaa silmämeikkiä ja alaripsiin ripsiväriä.\nOlethan iältäsi jo 16 vuotias.\nVaraa aikasi ja tervetuloa kaunistautumaan!


Miten nainen saa orkasmin nainen etsii miestä seksiä / Voksen joensuu\nPostitettu 15.09.2017vuoteen Pakarinen Viljo\nMiten nainen saa orkasmin sexworks Änekoski kuvahaku miten parantaa seksiä nainen saa munaa. Nainen etsii miestä webcam xxx Tutkimuksissa on käynyt ilmi, että jotkut naiset pystyvät saamaan orgasmin ilman minkänlaista fyysistä kosketusta. Omia mielikuviaan eli fantasioitaan kannattaa tutkiskella ja käyttä niitä omalta tuntuvia, kiihottavia myös seksin aikana. Koemmeko kaikki sen eri tavoin? Jos nainen oikeasti saa orgasmin. Keltainen ruusu helsinki miten nainen saa orkasmin / Ilmaisia sex miten nainen saa orkasmin / Seksitv laukaa Seksiseuraa turku miten nainen saa orkasmin Mutta miten on, joko me muutkin p sisimme pian osallisiksi siit suuresta viisaudesta, joka johtaa meid t kohti auvoa? Seksiseuraa netistä vuonna 2018 Seksiseuraa ja treffiseuraa aikuiseen makuun Ilmoitukset, turku, nainen etsii miestä. Viestiä privana niin sovitaan miten! Lyhyesti: olen tumma ja pyöreä nainen etsimässä seksiseuraa, en etsi mitän se vakavempaa.\nPari etsii miestä / naista ryhmäseksiin Pari etsii miestä, näin löydät luotettavan seksikumppanin Nainen etsii seksi seuraa - Seksi - Suomi24 Keskustelut Mikä saa hänet kiljumaan sängyssä nautinnosta. Miten hän saa orgasmin. Tai jos nainen ei sano sitä äneen, niin ainakin hän ottaa sen. Äiti etsii tuntematonta miestä, jonka kanssa hän harrasti Nainen, näin autat miestä löytämän klitoriksen! Miksi nainen epäonnistuu sängyssä? Moni pari etsii miestä tai naista mukaan ryhmäseksiin, liity mukaan! Nykyän ihmiset hankkivat itselleen seksiseuraa netistä. Oli sitten kyseessä sinkkumies tai - nainen, pariskunta tai orgioita suunnitteleva swingers-porukka, on netistä kaikkein nopeinta ja helpointa hankkia seuraa.\nHvordan, du, skal, ga, fra, uformell, dating Strip Clubs in Helsinki Tampere, thai, hieronta, helsinki, treffit Tutkimusten mukaan pari etsii miestä -hakuja on laidasta laitaan: monissa tapauksissa pariskunnan mies haluaa katsella kun vieras mies harrastaa seksiä naisen kanssa, mutta hyvin paljon on myös niitä toiveita, joissa nainen haluaa, että kaksi miestä nussii häntä samaan aikaan. Melki 40 nainen etsii seksi seuraa. Pituus 156 painoa 75 eli muotoja löytyy. Mitän pidempi aikaista en hae. Rakasteluvideot thai hieronta hämeenlinna Ilmaisia rakastelu videoita ilmainen seksi / Puumanaiset Englantilainen nainen etsii hatarin tuntomerkein miestä, jonka kanssa hän harrasti seksiä 15 vuotta sitten. Mies ei vielä tiedä sitä, mutta hän on teini-ikäisen tytön isä. Jos nainen on pällä, hän pystyy itse sätelemän asentoa.\nSeksiseuraa turku alasto suomi Orgasmi on refleksi, joka syntyy elimistön saadessa tarpeellisen märän kiihottavia ärsykkeitä. Sen lisäksi, että ryhmäseksin suosio on kasvasnut rajusti viime vuosina, mukaan on tullut myös paljon täysin uusia ryhmäseksin muotoja, joita Suomessa on aikaisemmin vain vähän harjoitettu. Flirtfair-brändi on toiminnassa 22 maassa ja se kasvaa jatkuvasti. Olet alle 18 vuotta, tämän keskustelupalstan sisältö ei ole lapsille sopivaa. Tämä nuori nainen on valmis Seksiseuraa - löydä seuraa seksiin netistä Haluaisitko saada orgasmin 10 sekunnissa?\nmiten nainen saa orkasmin nainen etsii miestä seksiä 794\nPosliini pillu johanna tukiainen alaston Archive, naisen, orgasmi, nainen ja naiseus. Syy tämän jakamisen halun takana voi olla vaihtelun hakeminen, tahto nähdä että sinua tai kumppaniasi halutaan nainen etsii paria orgasmi nainen tai ihan vain seksistä nauttiminen. On tärkeä, että et lähde heti suinpäin tuntemattomien seuraan. Kaikki videot HD videot. Miten tehdä kiinnostava ja hyvä.\nThai hieronta raahe seksiseuraa lappi Olitpa itse se kolmas pyörä tai tuo pariskunta, suosittelemme kokeilemaan netin suosittuja seksisivustoja. Rekisteröityneenä päset käsiksi Demi. Katso parhaat vinkit ja sivustot siihen miten löydät seksiseuraa. Videos, mansoor nimach sex work. Inka Tuominen poseeraa Jallu pornolehden porno kuvissa.


Kesälomapeli - Vihreät - De Gröna\n8.7.2011 — Krista Mikkonen\nEmme varmaankaan ole ainoa lapsiperhe, jossa kesälomapeliä pelataan. Yksi perinteinen siirto on pitää vanhempien lomat peräkkäin. Meilläkin sitä on joskus kokeiltu - huonoin tuloksin. Kun koko perheen yhteinen loma jäi vain viikon mittaiseksi, niin tähän viikkoon ladattiin turhankin paljon odotuksia. Piti ehtiä sitä ja tätä. Tuloksena ei ollut kuin kiukkuisia lomalaisia, kun suuret odotukset eivät täyttyneet.\nIsovanhemmat, sukulaiset ja kummit ovat hyviä kortteja kesälomapelissä. Onnellisia ovat ne, joilla nämä mahdollisuudet ovat täysimääräisesti käytössä. Perinteisesti meidänkin perheessä lapset ovat olleet jonkun siivun lomastaan hoidossa isovanhempien luona. Pitkä matka ja nykyeläkeläisten kiireinen elämä rajoittavat tätä mahdollisuutta huomattavasti. On myös haaste istuttaa kolme eloisaa poikaa rauhaisaan arkeen tottuneiden ihmisten huomaan. Erilaiset hajasijoitukset ovatkin olleet toivottuja ratkaisuja.\nMeidän perheessä hyväksi siirroksi on muodostunut erilaiset kesäleirit. Onneksi tarjonta on kohtalaisen hyvää niiden suhteen. Kaupungin lisäksi eri järjestöillä on leirejä tarjolla. Ensimmäisen pitkälti leireistä rakennetun kesälomapelin vuonna oli pienoinen pelko siitä, että kyllästämme pojat leirielämällä niin, että he saavat ikuisen leirikammon. Eivät saaneet. Onneksi, sillä leireistä on tullut kesälomapelimme pohjaratkaisu, jonka oheen on sommiteltu mummolaviikkoja.\nLeireissä on ollut mukavasti mistä valita. Päiväleirit ovat meidän perheessä huomattavasti suositumpia kuin sellaiset leirit, joissa yövytään. Meillä on käyty ainakin agentti-, merirosvo-, seikkailu-, uima-, luonto-, liikunta-, salibandy- ja eläinleireillä. Näiden kaikille avoimien leirien järjestäjätahoja ovat olleet urheiluseurat ja -järjestöt, Luontoliitto, urheiluopisto ja kaupunki. Lisäksi leirikesä on täydentynyt partioleireillä.\nMantra kolmannen sektorin merkityksestä kunnan palvelujen täydentäjänä konkretisoituu hyvin lasten kesäleireissä. Ilman niitä meidän ja monen muun lapsiperheen arki olisi merkittävästi hankalampaa. Joensuussa kaupunki on tehnyt hyvää yhteistyötä järjestöjen kanssa muun muassa kokoamalla järjestöjen kesäleirit ja muun kesätoiminnan yhteen esitteeseen ja nettisivuille. Sieltä on helppo etsiä sopivia siirtoja kesälomapelin pelaamiseen.\nJärjestöt voivat hakea ELY-keskuksilta tukea lasten ja nuorten harrastustoimintaan, myös koululaisten loma-aikaisiin päiväleireihin. Hyvä niin, sillä tällä pyritään turvaamaan hintojen pysyminen kohtuullisena. Haku sinänsä ei ole monimutkainen, mutta aikataulutus on ongelmallinen. ELY-keskukset saavat tiedot käytettävistä rahoistaan usein niin myöhäisessä vaiheessa, että heidän omat päätöksensä tulevat vasta huhtikuun lopussa. Kesälomatoiveet kun on silloin jo ilmoitettu. Tämän ongelman korjaaminen opetus- ja kulttuuriministeriössä ei luulisi olevan iso asia.\nSuurempi haaste järjestöjen näkökulmasta on uhka kiristyvästä verotuksesta. Järjestöjen yleishyödyllinen toiminta on verovapaata. Niin kuuluu olla myös jatkossa. Viime aikoina verottaja on kuitenkin selvästi kiristänyt tulkintojaan yleishyödyllisyydestä mahdolliseen kilpailuhaittaan vedoten.Kolmannella sektorilla on Suomessa ja muissa Pohjoismaissa merkittävä rooli, toisin kun monissa muissa EU-maissa. Tämä on syytä pitää mielessä, kun tulkitaan EU:n kilpailuhaittapykälöitä. Tarvitaan selkeät määritelmät järjestöjen yleishyödyllisyydestä, yleishyödyllisestä toiminnasta ja sen verokohtelusta.\nLasten kesäleirit ovat mitä suurimmassa määrin yleishyödyllistä toimintaa. Jos niitä ruvetaan tekemään bisnesmielessä suurilla leirimaksuilla, niin kovin moneen leiriin ei lapsia riitä. Silloin monen perheen kesälomapelissä jää leirikortti käyttämättä.


Lisäeristyksellä säästöä energiakuluissa - Termex\nLisäeristyksellä säästöä energiakuluissa\nJyväskylän Palokassa asuva Heikki Oikari on tyytyväinen vuoden 2010 tammikuussa tehtyyn lisäeristykseen. Talo on valmistunut vuonna 1987 ja se sai vuonna 2004 lisää tilaa noin 50 m2.\nSäästöä on tullut noin 3000 kWh vuodessa, joka on jopa enemmän kuin arvioitiin\nVanhan osan villan päälle tuprutettiin selluvillaa noin 200 mm ja uudelle osalle kivivillan päälle noin 100 mm. Lisäeristysasiantuntija oli arvioinut sähkö säästyvän noin 10-15%. Kulutus oli energiayhtiö Vattenfallin laskutuksen mukaan laskenut eristämisen myötä yli 19.000 kWh:sta noin 16.000 kWh:n.\nPääasiassa sähköllä lämmitettävää asuintilaa talossa on yhdessä kerroksessa 167 m2 ja puolilämmintä varastotilaa 16 m2. Syksyllä ja keväällä lämmitystä avustaa ilmalämpöpumppu. Talossa on myös kahden savuhormin ympärillä yhteensä neljä ahkerasti käytössä olevaa tulisijaa.\nKesähelteillä aikaisempaa viileämpää ja äänieristys parani\nLaajennuksessa ja myös aikaisemmin rakennetussa osassa eristys oli tehty rakennusmääräyksiä paremmiksi. Lämmönsäästön lisäksi saatiin Oikarin mielestä vähän odottamatonta etua eristyksestä. Talon peltikatolle tulleen sateen äänet vähenivät.\n– Talon ympärillä oleva puusto ei kuumimpana kesäaikana varjosta taloa. Aurinko pääsee paistamaan vapaasti mustalle katolle. Eristämisen jälkeen on lämpötila pysynyt aikaisempaa alhaisempana, kertoo Heikki Oikari.\nKatto on rakennuksen suurin julkisivu ja helleaikaan vesikaton alla on saunan lämpötilat parhaimmillaan yli 80°C. Yläpohjan lämmöneristeen paksuudella on suuri merkitys siihen, miten tämä lämpö siirtyy asuintiloihin. Mitä paksumpi eristekerros, sitä miellyttävämpänä pysyvät sisätilat helteillä.\nEtelään olevista kookkaita ikkunoita varjostaa keskikesän aikaan pitkät räystäät, jotka vähentävät kuumimman auringon säteilyn vaikutuksia. Syksyllä ja keväällä auringosta saa sekä lämpöä että valoa sisään.


Ruotsin maajoukkueen harjoituskilpailuista live-lähetykset - Kestävyysurheilu.fi\nRuotsin maajoukkue hiihtää harjoituskilpailut tulevana viikonloppuna. Kuva: NordicFocus\nViikonloppu on nimetty yhteistyössä maajoukkueen kumppanin Vattenfallin kanssa Smart Energy Partner Challengeksi ja Ruotsin suurimpiin iltapäivälehtiin kuuluva Aftonbaldet välittää kilpailut suorina lähetyksinä verkkosivuillaan.\n– Tämä on osa uutta ja mielenkiintoista kehitystä, jossa lajimme näkyvät erityyppisissä lähetyksissä ja eri medioissa, kommentoi Ruotsin hiihtoliiton puhenjohtaja Ola Strömberg Ruotsin hiihtoliiton tiedotteessa.\n– Tämä on yksi askel Aftontbladetin urheilun live-lähetyksiin liittyvässä strategiassa. Lukijamme ovat tottuneet massiiviseen hiihtouutisointiin, mutta nyt he saavat myös mahdollisuuden seurata hiihtokilpailuja livenä, sanoo Aftobladetin urheilupäällikkö Patric Hamsch.\nSmart Energy Partner Challenge – ohjelma:\n(ajat Ruotsin aikoja)\nTorstai, 17. joulukuuta\n11.00 10 km (p), naiset\n12.00 15 km (p), miehet\n10.00 Sprintti (p), prologi\n11.00 Sprint (p), finaalit\n14.00 15 km (v), yhteislähtö, naiset\n15.30 20 km (v), yhteislähtö, miehet\nEpävirallisen tiedon mukaan myös koronaviruksesta toipunut Charlotte Kalla on mukana viikonloppuna.\nSuomen maajoukkue on hiihtänyt omia leirikilpailuja menneenä viikonloppuna sekä tänään keskiviikkona Rovaniemellä. Suomen linja hiihtofanien tiedonjanon tyydyttämisen, kumppaninäkyvyyden ja harjoituskilpailujen suhteen on kovasti erilainen kuin Ruotsin.\n– Virallisesti tuloksia ei haluta julkistaa, koska kyseessä on vain leirikilpailu, kommentoi maajoukkueen valmentaja Teemu Pasanen Kestävyysurheilu.fin haastattelussa.


Team Liquid lanseeraa scouttaus-yhteistyön Pohjois-Amerikassa - Tier1\nAjankohtaista Esports Joukkue Uutinen\nMonikansallinen eurheiluorganisaatio Team Liquid on lanseerannut The Next Wave -scouttaus-yhteistyön, joka keskittyy lahjakkaiden FPS-pelaajien löytämiseen Pohjois-Amerikasta.\nYhteistyöhön liittyy viiden jakson sarja, jonka finaali lähetetään suorana Twitchissä. Projekti keskittyy amatööri- ja ammattipelaajiin ja sisällöntuottajiin, ja kilpailun voittaja saa käteispalkinnon, sopimuksen Team Liquidin kanssa ja kumppanipalkintopaketin.\nCoinbase toimii yhteistyöb sponsorikumppanina. Lisäksi Aim Lab, HyperX, IMC Trading, Kingston, MIKE JA IKE ja Secretlab tukevat hanketta.\nTämä on ensimmäinen kerta, kun Team Liquid on ottanut yhteyttä amatööripelaajiin sen sijaan, että rekrytoisi ammattilaisia riveihinsä. Lähetykset ovat avoimia pohjoisamerikkalaisille pelaajille, ja 22 parasta pelaajaa saavat mahdollisuuden edetä finaaliin.\nNimiyhdistelmä näyttää saavan inspiraatiota NFL Scouting Combinesta, American Football Leaguen ylläpitämästä mahdollisuudesta, jossa lupaavat nousevat lahjakkuudet kilpailevat joukkueiden ja kykyjenetsijöiden edessä.\nChris Ambrosio, Team Liquidin tapahtumajohtaja, sanoi: ” Tämä kilpailu on linjassa Team Liquidin johdonmukaisen kilpailukykyisen huippuosaamisen ajatuksen kanssa. Toisin kun muut aiemmin, tämä kilpailu ei tarkastele vain sisällöntuotantoa, vaan keskittyy myös pelilliseen osaamiseen”\nTeam Liquidin mukaan kaikille osallistujille esitetään Aim Lab -tehtävä, joka on luotu FPS-pelin perusperiaatteiden ympärille.\n22 parasta kilpailijaa käyvät läpi sarjan testejä, jotka sisältävät seurannan, selaamisen, kohdevalinnan ja muut. Kilpailijoita valvoo tuomaristo, ja heidät eliminoidaan kisasta, kunnes jäljellä on vain yksi.


HISTORIALLINEN LEXINGTON, VA., LISÄÄ UUSIA HOTELLEJA JA RUOKAILUMAHDOLLISUUKSIA - MUUT\nTärkein Muut Historiallinen Lexington, Va., lisää uusia hotelleja ja ruokailumahdollisuuksia\nHistoriallinen Lexington, Va., lisää uusia hotelleja ja ruokailumahdollisuuksia\nJoka kerta kun menen Lexingtoniin, Virginian Shenandoahin laaksoon, löydän muutaman historiallisen palan. Kaupungilla on loppujen lopuksi rikas historia: siellä sijaitsevat vuonna 1749 perustettu Washington and Lee University ja vuonna 1839 perustettu Virginia Military Institute. Se on myös Robert E. Leen ja Stonewall Jacksonin viimeinen lepopaikka.\nMutta kun saavuin kaupunkiin eräänä joulukuun perjantaina, en ollut valmistautunut ystäväni Cynthian, Lexingtonin kotoisin, tarjoamaan triviaan. Sateiseen, raakaan päivään koottuna tapasimme pienellä parkkipaikalla takana boutique-hotelli Georges , halaa, kun sanoimme hei. Sitten hän sanoi osoittaen tien poikki: Tässä Richard Gere ripustettiin.\nVai niin! huudahdin. Minulla ei ollut aavistustakaan, mistä hän puhui.\nHän selvensi nopeasti: 90-luvun alussa Gere ja Jodie Foster näyttelivät Sommersbyssä, sisällissota-elokuvassa, ja muutama kohtaus kuvattiin kaupungissa. Laitoin muistiin, että vuokraan elokuvan kotiin palattuani.\nLexingtonin historiallinen keskusta, Va., on niin täynnä luonnetta, että jopa jalkakäytävän tiilet ovat mielenkiintoisia. (PR NEWSWIRE)\nSijaitsee kolme tuntia lounaaseen Washingtonista ja ympäröi Blue Ridge ja Allegheny vuoret. Lexington on 7000 asukkaan kaupunki – sekoitus eläkeläisiä, opiskelijoita ja perheitä, joka pitää historiallisen keskustan vilkkaana. Se on kohde, joka tunnetaan maatilalta pöytään tarjottavista ravintoloistaan, joissa ahkerat meloajat melovat Maury-joella ympäri vuoden ja jouluparaatissa on traktoreita ja vuohia. Lexington houkuttelee joka vuosi osuutensa sisällissodan harrastajista, mutta vaikka sotamatkailu ei olekaan teekuppini, kaupungissa on tarpeeksi vetovoimaa vetääkseen minut takaisin kerta toisensa jälkeen.\nAiempien vierailuni aikana olen käynyt laamaretkellä lähistöllä Applewood Inn; kävi historiallisella kävelykierroksella Stonewall Jackson Memorial Cemetery -hautausmaalle ja esikellokodeille; ja yöpyimme kunnostetussa mökissä aivan kaupungin eteläpuolella. Mutta lähdin tälle viikonlopulle taka-ajalla. Cynthia ja hänen miehensä Dave harkitsevat lähtöä kaupungista idylliseen vuoristopaikkaan länteen. Ajattelin, että jos muistuttaisin heitä kaikista Lexingtonin hyveistä, he voisivat saada heidät jäämään tälle puolelle maata.\nKun Cynthia ohjasi minut suoraan roikkumiseen, kävelimme Georgesiin, hiljattain kunnostettuun majataloon. Koska olin kadulla Daven ja Cynthian kanssa, olin pyytänyt majatalonpitäjältä kiertueen. Hotelli sijaitsee kahdessa historiallisessa rakennuksessa, jotka sijaitsevat vastakkaisilla puolilla Main Streetiä, jotka olivat olleet tyhjillään vuosia. Tämän kiinteistön avaaminen ja historiallinen Robert E. Lee -hotelli – jotka molemmat tapahtuivat vuonna 2014 – edustavat merkittäviä investointeja keskustan sydämeen ja ovat herättäneet vilinää, puhumattakaan kaivautuneista majoitusvaihtoehdoista. (Robert E. Lee avattiin alun perin hotelliksi vuonna 1926, mutta oli rappeutunut; viimeksi kaupunki käytti sitä tuettuina asuntoina.)\nCynthia ja minä näimme useita Georges-rakennusten 18 huoneesta – joista yksi on yksi Lexingtonin vanhimmista säilyneistä rakennuksista. Näimme raikkaat, siistit, yksinkertaisesti sisustettuja huoneita, joissa oli alkuperäinen puulattia, ovet ja ikkunat sekä aina niin hieman vinot portaat, jotka osoittivat rakennuksen iän. Ihailimme leveitä kuistia, joihin halusin palata keväällä, pyyhkeenlämmittimiä ja Frette-kylpytakkeja kylpyhuoneissa sekä näkymiä House Mountainille. Huomattuaan remontissa kaiken huomion yksityiskohtiin, Cynthia sanoi toistuvasti olevansa iloinen siitä, että uudet omistajat olivat antaneet niin rakkautta ja huolenpitoa vanhoille rakennuksille.\nAlakerrassa majatalon isäntä selitti, että jokaisen illan hintaan sisältyy täysi aamiainen kokin valmistamalla granolasta ketsuppiin. Matkalla ulos hän osoitti vieraille istuvaa kuumaa kaakaota ja tarjosi meille kotitekoisia vaahtokarkkeja, jotka osoittautuivat niin taivaallisiksi, että ajattelin hetken, että he yksin voisivat saada Cynthian jäämään.\nSinä iltana jaoimme neljä pientä lautasta klo Haywoodin , yhden Georges-rakennuksen pohjakerroksessa. Ravintola hankkii ruokansa paikallisista paikoista, kuten Polyface Farmsista ja Buffalo Creek Beefistä, ja maistelimme ruokiamme - juustorouhetta, salaattia marinoitujen omenoiden kanssa, haudutettuja vihreitä ja paahdettuja sieniä, jotka maistuivat lihalta. Meillä molemmilla lasku oli alle 25 dollaria.\nTapasimme Cynthian lukioluokkatoverin, ravintolan baarimikon, joka selitti kuinka hän loi Traveler-cocktailin, joka on nimetty Robert E. Leen hevosen mukaan. Se on sekoitus Lexingtonin (Kentucky) bourbonia, inkiväärilikööriä ja appelsiinin katkeraa, kaadettu jään päälle. Lisäsin tämän listalleni, mitä kokeilla, kun on lämpimämpää. Luonnollisesti rakas hevonen on haudattu Leen kryptan viereen Washington & Leen kampuksella. Stonewall Jacksonin hevosen Little Sorrel -nahka on esillä VMI-museossa. Yksi asia, joka sinun on tiedettävä ennen Lexingtonissa vierailua, on, että ihmiset täällä ottavat hevosensa vakavasti.\nLexingtonin pohjoispuolella sijaitseva Wade’s Mill on toimiva vesikäyttöinen jauhomylly, joka rakennettiin vuonna 1750. (Melanie DG Kaplan)\nSade jatkui lauantaina, joten vietin tunteja kaupungin kahdessa kirjakaupassa, Bookeryssa (josta löydät uusia ja käytettyjä kirjoja sekä Stonewall Jacksonin, Robert E. Leen ja Travellerin postikortteja, kolme hintaan 1 dollari) ja Books & Co:ssa ( uudet kirjat, lelut, palapelit ja marmorit). Sitten kävelin kirjastoon, jossa oli kuukausittainen kirjamyynti, ja ostin tusinan pokkareita 9 dollarilla.\nKävellessäni sateessa näin valkoisia rokkareita kirkon kuistilla ja julkisivuilla, jotka saivat minut ajattelemaan pikkukaupungin elokuvajulkisivua asianajotoimistoineen ja asevoimien rekrytointiasemalla. Jalkakäytävät rakennettiin tiilistä, joihin oli painettu ympyröitä ja viivoja, joiden tarkoituksena oli alun perin tarjota pitoa hevosille ja jalankulkijoille 1800-luvun lopulla. Mutta ennen kaikkea huomasin jyrkkiä mäkiä kaikkialla. Kuten Cynthia oli varoittanut minua sinä aamuna, se on ylämäkeen molempiin suuntiin.\nIllalla Dave, Cynthia ja minä tapasimme heidän naapureidensa klo Devils Backbone Outpost -panimo , lyhyen ajomatkan päässä kaupungista. Olin kuullut palkitusta oluesta, joten tilasin neljän näytteen lennon, mukaan lukien Kilt Flasher, tumma, makea, maltainen olut. Söimme juustoa, keksejä ja pähkinöitä (taproom on BYO-ruokaa) ja keskustelimme matkasuunnitelmistamme vuodelle 2015.\nHeräsimme sunnuntaina kirkkaaseen ja raikkaan aamuun. Dave ja Cynthia tekivät pekonia paikalliselta maatilalta ja munakkaita koristeltuna avokadoviipaleilla. Kävelimme heidän talostaan kahden mailin mittaista Woods Creek Trailia pitkin, joka kulkee Washington & Leen (valkopylväinen kreikkalainen herätys) ja VMI (karkea goottilainen herätys) kampusten läpi ja päättyy Jordan's Point Parkiin. Cynthia, jonka konfederaation isoisoisä työskenteli armeijahevosten parissa, osoitti Maury-joen paikan, jonne Stonewall Jacksonin ruumis tuotiin Lexingtoniin haudattavaksi vuonna 1863. Dave katsoi joelle ja harkitsi melontaa, vaikka lämpötila oli lähellä jäätymistä.\nKun kävelimme kotiin kaupungin halki, mietin, toimiiko strategiani – jos viikonloppu, jossa puhuttiin Lexingtonin aarteista, saisi Daven ja Cynthian jäämään.\nSanoimme hyvästit, ja koska suosikki paikallinen voileipäkauppani on suljettu viikonloppuisin (Blue Sky Bakery), pysähdyin nauttimaan herkullisen kasvishampurilaisen klo. Pure Eats . Sitten selailin snap-up-paitoja ja John Deeren sukkia Tractor Supply Co:ssa ja aloitin ajon kotiin.\nKolmekymmentä minuuttia pohjoiseen pysähdyin Wade's Milliin, historialliseen, vesikäyttöiseen jauhomyllyyn, joka tarjoaa satunnaisia ruoanlaittokursseja ja myy kivijauhettuja jauhoja ja aterioita. Otin keksiseoksen aikomuksenani lähettää se Davelle ja Cynthialle – toinen muistutus ihanasta Lexingtonista. Sitten muistin, että he ovat vähähiilihydraattisessa potkussa. Joten pidin sen muistutukseksi itselleni.\nEscapes: Pieni laamarakkaus Lexingtonissa, Va.\nLexingtonin ajattomat eteläiset hurmat, Va.\nVirginian legendaarinen Omni Homestead Resort\nKaplan on freelance-kirjailija Washingtonissa. Hänen verkkosivunsa on www.melaniedgkaplan.com .\nUusi boutique-hotelli, jossa on 18 kauniisti sisustettua huonetta kahdessa historiallisessa keskustan rakennuksessa. Queen-huoneet alkavat 150 dollarista, sviitit 250 - 400 dollaria, sisältäen kuuman/kylmän aamiaisen kahdelle.\nRobert E. Lee -hotelli\nHiljattain kunnostettu historiallinen hotelli, jossa on 39 huonetta ja sviittiä, joista on näkymät Blue Ridge -vuorille. Sijaitsee keskustassa, jossa on italialainen ravintola. Standard-huoneet alkavat 125 dollarista per yö.\nPianobaari, jossa on luovia cocktaileja ja pienten lautasten menu, joka vaihtuu päivittäin, paikallisesti hankittu. Talvitarjoukset: kurpitsabisque tai haudutettuja vihreitä ja pekonia, 5 dollaria; rapea lohi, 13 dollaria; rintaliukusäätimet paahdetulla omenahillolla, 9 dollaria. Avoinna keskiviikosta sunnuntaihin klo 17-22.\nMaukkaita hampurilaisia Lexington's Buffalo Creek Beefistä, alkaen 6,50 dollaria; bataattiperunat, 3 dollaria; ja pirtelöitä, 5 dollaria. Kotitekoisia munkkeja aamulla (1,25 dollaria)\nBlue Sky Leipomo\nVoileivät tuoreella focaccialla tai hunajalla täysjyvävehnällä, alkaen 6,25 dollaria, mukaan lukien Great Smokey, Veg and Egghead sekä leipomoherkut. Viikonloput suljettu.\nTunnin mittaisia kadettien opastettuja kierroksia tarjotaan päivittäin keskipäivällä, kun luokat ovat istunnolla. Kierrokset ovat ilmaisia, lähtevät VMI-museon aulasta. Kadettipukuparaatit järjestetään useimmiten perjantaisin klo 16.30, sään salliessa; soita vahvistaaksesi.\nDevils Backbone Outpost -panimo\nPalkitun oluen uusi panimo ja hanahuone; ilmaiset kierrokset lauantaina ja sunnuntaina klo 14, 15, 16 ja 17. Tuo oma ruokasi täydentämään tuoppiasi tai lentojasi. Taproom avoinna päivittäin.\n600 hehtaarin alueella asuu kolosseum, kahdeksan navetta ja 1 200 hevosta. Suurin osa esityksistä on ilmaisia, mukaan lukien hevos- ja koiranäyttelyt sekä Old Time Music Jam joka kuukauden toisena tiistaina klo 18.\nmilloin Disney World avautui uudelleen\nrep. katie hill alastonkuvat


Vadelma-mascarpone-täyte | Reseptit | Kinuskikissa\n09.09.2009 148 kommenttia\tKategoria: Kesä, Täytteet\nHuomaathan, että ohjeessa kehotetaan käyttämään suomalaisia vadelmia. Ulkomaisia vadelmia ei voi käytännössä käyttää kokonaisina, sillä ne on aina keitettävä ennen käyttöä.\nKts. ohje täytteiden soveltamisesta. Tämä täyte on mitoitettu täytekakun kahteen väliin.\nSirpa: Kyllä tämä varmasti riittää 24 cm:n kakun kahteen väliin.\nEn ole tätä kyseistä täytettä tehnyt mutta ilmeisesti tämä on sopivan jämäkkää täytteeksi ilman kreemi jauhettakin, koska Ohjeessa ei liivatetta eikä kreemijauhetta mainita.\nJos kuitenkin katson täytteen tarvitsevan kreemijauhetta voit lisätä sitä pikkuhiljaa vähitellen ja katsoa milloin jämäkkyys aste on mieleistä.\nTulossa olisi kahden täytevälin 24cm vuokaan tehty pyöreä kakku.Riittäkö yksi annos täytettä kakkupohjaan? Voiko vaniljakreemijauhetta laittaa sekaan, joka jämäköittää täytteen. Paljonko kreemijauhetta voisi laittaa?\nRiitta: voisihan siihen laittaa vaniljakreemijauhetta vähän rakennetta tukemaan. Ja kun painoa on, niin kakku kannattaa koota niin, että reunat ovat tuettuja (korkea vuoka tai reunakalvo).\nMoikka! Tulossa olisi kolmen täytevälin 20cm vuokaan tehty jenkkityylinen eli ei sokerikakun keveä kakku. Mahtaako tämä täyte kantaa kakun painon vai vaatisiko liivatetta?\nMammeliini: kiva kuulla! Kiitos, että tulit kertomaan! 🌸\nKiitos vastauksesta. Laitoin puolukoita samalla sokerimäärällä. Puolukat oli laitettu noin 1 cm välein, eli niitä ei ollut kovin paljon. Täyte oli hyvää, ja marjoja olisi voinut olla enemmänkin. 🙂\nMammeliini: kyllä sopii, mutta laittaisin enemmän sokeria tai sitten vähemmän puolukoita. Myös tätä reseptiä voin suositella:\nHei, onkohan kokemusta, sopisiko tähän täytteeseen vadelmien sijaan puolukat? Vaatisikohan enemmän sokeria?\nKiitos vastauksesta! Taidan tehdä kaikki välit siis samalla täytteellä.\nElina: tämä täyte itsessään sisältää melko mukavasti erilaisia makuja. Siksi itse saattaisin mieluusti kallistua sille kannalle, että laittaisin tätä jokaiseen kolmeen väliin. Mutta nämähän ovat tietysti ihan maku- ja mielipidekysymyksiä, ja kyllä kolmanteen väliin voi hyvin laittaa jotain muutakin. Ehkä jokin yksinkertainen, yhtä makua sisältävä täyte sopisi. Esimerkiksi suklaatäyte: https://www.kinuskikissa.fi/helppo-ja-hyva-suklaatayte/.\nAjattelin tehdä levykakun, jossa 3 täyteväliä. 2 väliin ajattelin tätä vadelmamascarponea, mutta mikä täyte sopisi tämän täytteen pariksi 3.väliin?\nKinuskikissa; kiitokset. Olivat kuulemma olleet maistuvat kakut 🙂\npellavapaita: upeat kakut ja hykerryttävän herkullisen kuuloiset täytteet! 🙂 Kiitos kuvista!\n2.5.2018 7:55 Muokattu 02.05.2018 08:13\nKinuskikissa ja mari-johanna; kiitos 🙂\nPari levykakkua punnerrettu valmiiksi ja herkutteluun viety jo 🙂\nTätä täytettä toisessa, vadelmien tilalla suomalaiset pakastemansikat, jotka haarukalla muussasin (Kinuskikissan mummon neuvo, olen lukenut täältä jostain ketjusta ja käyttänyt usein).\nLaitoin 3 liivatetta, kun en uskalla laittaa kokonaisia jäisiä marjoja sinällään täytteen päälle. Pelkään, että sulaessaan marjojen neste saa täytteen valumaan Sekoitin marja-muussin muuhun täytteeseen.\nToisessa välissä oli Hopeatoffeetäyte. Sen alla ihana, ihana sitruunakiisseli 🙂\nPinnalla kermavaahto ja pientä koristeraitaa pastaväreillä värjätyllä kermavaahdolla.\nToisen kakun yhdessä välissä samaa täytettä kuin edellä kerroin. Ja toisessa välissä suklaatäyte maitosuklaasta. Laitoin siihen Viola-tuorejuustoa kinuskin makuisena, ja seos oli kyllä ihanaa.\nKivasti maistui kinuski, eikä kuitenkaan liian makeaa ollut.\nPinnalla toisessakin kakussa kermavaahto ja huiman turkoosia (tummansinistä ei pastavärillä tullut) koristelua värjätyllä kermavaahdolla.\nKuvat galleriassa 🙂\npellavapaita ja mari-johanna: poistin vinkin, kun se olikin jo vähän vanhentunutta tietoa. Onneksi nykyään lähes kaikesta löytyy laktoositon vaihtoehto. 🙂\nPellavapaita: Tämä ohje tosiaan jo niinkin vanha (vm.09) että sen jälkeen on ihanasti ehtinyt kaupan hyllylle tulla paljon uutta ja nyt tuo laktoositon osiokin on saanut täydennystä monenmoisista tuotteista!\n29.4.2018 0:10 Muokattu 29.04.2018 00:45\nVinkki sanoo yllä, että vähälaktoosinen vaihtoehto Mascarponelle on maustamaton tuorejuusto, mutta myös laktoositon Mascarpone-juusto on olemassa. Sattumalta se osui kaupassa silmiini Mascarpone-ostoksilla 🙂\nPS. Ai, onpa se jo mainittu uutuus-osiossa, mutten huomannut aiemmin 🙂\nmaris; kiitokset 🙂 Vähän arvelinkin, että riittää jopa Kinuskikissamaisen tuhdiksi kerrokseksi, jollaisesta itsekin tykkäjään 🙂\n23.4.2018 16:51 Muokattu 23.04.2018 22:48\npellavapaita: hmm…minun mielestäni ohjeen mukainen täyte riittää tuon kokoisen levykakun yhteen väliin. Tämä täyte kun on mitoitettu tavallisen kakun (halk. 24 cm) kahteen väliin.\nVuokien muunnostaulukot sivulta (https://www.kinuskikissa.fi/vuokien-muunnostaulukot/) löytyy tieto, että halkaisijaltaan 24 cm:n vuoan pinta-ala on 452 cm2. Eli tämä täyte kokonaisuudessaan riittää noin 900 cm2:n kokoisen kakun väliin. Eli aika lähelle tuota sinun kakkusi kokoa.\nMinusta ei tarvitse liivatetta, on sen verran jämäkkä täyte. 🙂\n23.4.2018 11:33 Muokattu 23.04.2018 11:35\nLevykakku, yksi väli tätä täytettä. Uunipellin koko sisältä eli kakunkin koko suht tämä 1023cm2.\nKysymys: riittääkö 1,5-kertainen annos vai peräti vain ohjeen mukainen?\nps. Ja vielä se, että olisiko tarpeen liivatetta laittaa ja jos, niin 3kpl, vai miten?\nJansku: oletan, että tarkoitat tavallista kahden täytevälin kakkua. 🙂 Jos täytettä tulee yksi kerros, niin siitä riittää puolikas annos. Varmasti pysyy hyvänä, vaikket peitä täytettä mitenkään.\nJos teen tämän kaksikerroksisen nakukakun toiseksi täytteeksi, niin oisko puolikas annos hyvä? Ajattelin että tämä maistuisi hyvin valkosuklaa-vaniljatäytteen kera 🙂\nDajm-palat jätän pois,niin ei tule liian makeaa.\nTämä täyte varmaan pysyy kahvien ajan kakun päälläkin, kun en ajatellut koristella ”nakua” sen kummemmin 😀\nKiitti palautteesta nalamuru! Hyvä kuulla, että Oreot toimivat Daimin korvikkeina. 🙂\nTämä täyte on vaan niin hyvää! Tein mieheni isän juhliin täytekakun tällä täytteellä. Tosin laktoosittomana versiona niin että laitoin daimin sijaan oreo-keksi muruja.\nEssiivi: itse tulkitsisin varman päälle ja suosittaisin tuoreidenkin ulkomaisten marjojen kuumennusta ainakin riskiryhmien (raskaana olevat, vanhukset) tapauksessa. Evira puhuu suosituksessaan vain pakastemarjoista – tuoreiden marjojen kohdalla ruokamyrkytystapauksia on ollut _vähän_.\nJa itse reseptistä: varmasti tulee kiva makuyhdistelmä Pätkis-rouheen kanssa! 🙂\nTämä menee kohta kakun väliin hieman tuunattuna pätkisrouhetta käyttäen 🙂\nps. Eviran suositus ulkomaisten vadelmien kuumentamisesta koskee vain pakastettuja sellaisia. 🙂 Tuoreita ulkomaisia marjoja, joita saa kauppojen hevi-osastoilta, voi aivan hyvin käyttää sellaisenaan!\nJoel: suunnitelmasi mustikka-valkosuklaaversiosta kuulostaa hyvältä. Tekisin täytteen 1,5-kertaisena, mikäli sitä on riitettävä puolikkaan pellin kokoisen kakun kahteen väliin.\n2.10.2016 16:00 Muokattu 02.10.2016 16:00\nToimisikohan tämä mustikoillakin? Silloin tosin olisi tarkoitus antaa niiden värjätä täyte, joten asettelu ei olisi niin tärkeää. Ja Daimin sijasta ehkä valko- tai maitosuklaarouhetta… Kuvassa oleva kakkupohja näyttää uunipellin tai sen puolikkaan kokoiselta, miten täyte sellaiselle riittää? Itsellä just puolikkaan pellin kokoinen kakku tähtäimessä.\nPikkubebe: tosi hyvältä kuulostaa! 🙂\nMiltä kuulostaisi Daim-rouheen sijasta Marianne-rouhe? 🙂\natu: onneksi ohjeita on helppo soveltaa omaan makuun ja luoda uusia suosikkeja. Kokeile ihmeessä kinuskiversiota! 🙂\nMun olis tarkotus tehdä suklaakakkua ja tää Mascarpone-vadelmatäyte sopis siihen hyvin. Mä kun en oikeen tykkää noista kovista sattumista, niin toimiskohan täyte myös niin, että laittais Mascarponemassan sekaan kinuskia tuon daimin tilalle? Ajattelin lisätä sen kinuskin Mascarponemassaan niin, etten sekoittais sitä tasaisesti sen sekaan vaan, et se olis raitoina siellä seassa.\nHillo: Voit toki tehdä niinkin, ja varmasti tulee hyvää. Kinuskikissan idea on kuitenkin ehkä tässä kakussa ollut se,että täyte pysyy valkoisena ja kun sitten maistaa kakkua suuhun tulee ihania suklaa ja vadelma tärppejä. Jos vadelmat sekoittaa sekaisin täytteen sekaan silloinhan ne väkisinkin ainakin osittain menevät rikki ja myös värjäävät täytteen punaiseksi. Jos tuo ei sinua haittaa,niin en näe syytä,miksi et voisi sitä tehdä! 🙂\nSellaista vielä kysyisin että voiko vadelmat sekoittaa täytteeseen jo tekovaiheessa\nKyllä tästä kahteen väliin riittää, niin kuin tuolla ohjeen johdannossa mainitaan. Kyllä tuo mascarpone on sen verran jämäkkää, ettei liivatetta tarvita kun täytettä ei aivan ylettömän paljoa tule.\nRiittääkö tämä täyte 24cm halkaisijaltaan olevan kakun kahteen väliin? Ja eikö tähän todella tule liivatteita?\nTonttuli86 Kinuskikissa on asiasta vinkannut jo toukokuussa eli huomannut on. http://www.kinuskikissa.fi/tuorejuusto-ja-rahkauutuuksia/ Kyllä onkin mukavaa kun nyt pääsee nauttimaan itsekin mascarponesta aiemmin kun jouduin sen korvaamaan laktoosittomalla tuorejuustolla.\nOnko kinuskikissa huomannut että ainakin prismaan on tullut myyntiin laktoositonta mascarponea? 🙂\ntiinaK.: joku suklaakuorrute sopisi varmaan hyvin 🙂 😛\ntiinaK. tämän kanssa kyllä sopii periaatteessa mikä vain kuorrute. Juuri vaikka tuo mainitsemasi seos =) tai marsipaani, tai joku muu kaulittava kuorrute.\nMillainen kuorrute tämän kanssa on tarkoitettu kakun päälle? Onko tästä täytteestä tarkoitus tehdä myös tuo kuorrute vai kävisikö esim. ihan perus kermavaahto-maitorahka -sekoitus?\nKiva, kiitos nalamuru! 🙂\nTein tämän täytteen toiseksi täytteeksi kakkuun laktoosittomasta tuorejuustosta ja tuli kyllä todella hyvänmakuinen. Hieman muuntelin määriä reilummiksi ja käytin 3 liivatetta kun tein 27cm halkaisijaltaan reunavuokaan edellisenä iltana hyytymään.\nOnko tietoa löytyykö mascarponejuustosta laktoositonta versiota, tai voiko korvata tuorejuustolla? (Ja toisekseen, olisko aivan hullu idea käyttää tämän täytteen kanssa sitä lemon curdua kanssa?)\nTämä oli ihanaa! Laitoin kahteen väliin liivatetta yhteensä 3pkl ja oli oikein passeli määrä. 🙂 Kiitos!\nKiitos! Tämä on vielä kokeilematta kun suurin osa muista Kinuskissan täytteistä on jo päätynyt meidän kahvipöytään 🙂\nNitu: hm, laittaisin tätä yhteen täyteväliin mitoitettua ohjetta kohden korkeintaan 1,5 liivatetta.\nHei! Jos tämän täytteen tekee liivatteen kanssa niin mitäkähön olisivat suhteet? 3 liivatetta per kerros? Ensi ke:ksi pitäisi tehdä tytölle prinsessakakku, johon tarvitaan hyydyketäyte hameeksi niin täytevaihtoehtoja vielä pohdin..


Robottiauto ajaa joulukuussa Muonion älytiellä muun liikenteen seassa – Forssan Lehti\nRobottiauto ajaa joulukuussa Muonion älytiellä muun liikenteen seassa\n7.11.2017 00:00 Päivitetty 15.8.2018 12:05\nRaskas liikenne on poliisin erikoissyynissä ensi viikolla. Arkistokuva\nRobottiauto ilman kuljettajaa ajaa Muonion älytiellä jo joulukuun hämärässä.\n-Testien alkuvaiheessa autoa ajaa ihminen, mutta myöhemmin se ajaa automaattisesti muun liikenteen seassa ilman kuljettajaa, kertoo helsinkiläisen start up -yrityksen Sensible4n toimitusjohtaja Harri Santamala.\nSantamalan yritys on rakentanut automaation tavalliseen sarjavalmisteiseen Renault Twizy -sähköautoon.\n-Tarkoituksenamme on tuotteistaa automaatiojärjestelmä ja myydä sitä esimerkiksi linja-autoihin, Santamala sanoo.\nRobottiautoa on testattu Etelä-Suomessa helpoissa olosuhteissa, mutta nyt haetaan hankalien olosuhteiden testausta. Siksi Sensible4 vie robottiautonsa 10 päivän testeihin Muonioon, jossa on juuri valmistunut 10 kilometrin mittainen älytieosuus testausta varten,\n-Robottiautolle haasteelliset olosuhteet syntyvät kun kaistaviivat eivät näy tai gps ei toimi. Automaation toiminta pitää varmistaa vähintään kahdella menetelmällä, Santamala kuvaa haastavia testiolosuhteita.\nMuonion älytien vihkiäisiä vietettiin tiistaina. Tiehen ja sen ympäristöön on rakennettu instrumentointia, jonka avulla ilman kuljettajaa ajavien ajoneuvojen testaus on mahdollista. Erilaiset anturit ja sensorit antavat monipuolista tietoa myös teiden ylläpitäjille.\n-Nykyisin aurausautot lähtevät liikkeelle, kun joku käy mittaamassa sataneen lumen määrän ja ilmoittaa auraustarpeesta. Tulevaisuudessa tie kertoo itse, että nyt on viisi senttiä lunta, on aloitettava auraus, kuvaa Liikenneviraston pääjohtaja Antti Vehviläinen.\nLiikennevirasto on toteuttanut Muonion ja Kilpisjärven tiellä 35 miljoonan euron peruskunnostustyön. Siihen sisältyy 10 kilometrin mittaisen osuuden varustaminen mittalaitteilla. Ne maksoivat viisi miljoonaa euroa.\nÄlytie jatkuu myös Norjan puolella, jossa saman tyyppinen testialusta rakennetaan Kilpisjärven raja-asemalta 40 kilometriä Skibotniin päin.\n-Tie on valmis vuoden vaihteeseen mennessä, kertoo Gunn Sissel Dobakk Norjan tievirastosta.\nNorjassa mittalaitteita asennetaan vähemmän. Sielä instrumentointi maksaa 1,6 miljoonaa euroa.


Sähkö- ja telealalla vakavia puutteita tapaturmien torjunnassa - Tyosuojelu.fi - Työsuojeluhallinto\nnull Sähkö- ja telealalla vakavia puutteita tapaturmien torjunnassa\nSähkö- ja telealalla vakavia puutteita tapaturmien torjunnassa\n2.11.2015 – Etelä-Suomi\nSähkö- ja telealan työpaikkojen työsuojeluvalvonnassa Etelä-Suomessa on ilmennyt puutteita muun muassa tapaturmien torjunnassa ja työaikakirjanpidossa.\nTyösuojelutarkastajat valvovat nyt jo toisena vuotena peräkkäin tehostetusti sähkö- ja telealan työpaikkoja Etelä-Suomessa. Tarkastuksilla valvotaan työaikakirjanpitoa, työtapaturmien torjunnan hallintaa, kemikaalien käyttöä sekä yksintyöskentelyyn ja yhteiseen työpaikkaan liittyviä asioita. Tarkastuksilla kiinnitetään huomiota myös nostolaitteiden tarkastuksiin, nostoapuvälineiden kuntoon sekä asbestiasioihin.\nTapaturmien torjunnassa vakavia puutteita\nTyöturvallisuuslain 10 §:n mukaan työnantajan on selvitettävä ja tunnistettava työstä, työajoista, työtilasta, muusta työympäristöstä ja työolosuhteista aiheutuvat haitta- ja vaaratekijät. Jos niitä ei voida poistaa, työnantajan on arvioitava niiden merkitys työntekijöiden turvallisuudelle ja terveydelle.\nMonissa tarkastetuissa yrityksissä vaarojen arvioinnin laiminlyönti oli johtanut vakaviin työturvallisuuspuutteisiin. Tarkastuksilla on jouduttu puuttumaan esimerkiksi kuormalavahyllyjen painorajoituksiin, kemikaalien pakkausmerkintöihin, koneiden suojauksiin, asbestinpurkutöihin ja putoamissuojauksen järjestämiseen. Riittävällä vaarojen arvioinnilla nämä puutteet olisi havaittu yrityksessä jo ennen työsuojelutarkastusta.\nHenkilönostimen kuljettamiseen tarvitaan lupa\nMonelle työnantajalle on ollut yllätys, että henkilönostimen kuljettamiseen tarvitaan lupa. Valtioneuvoston asetuksen työvälineiden turvallisesta käytöstä ja tarkastamisesta 14 §:n mukaan työnantajan on huolehdittava, että henkilönostinta kuljettavalla työntekijällä on työnantajan antama kirjallinen lupa sen käyttöön. Luvassa on oltava yksilöity, millaisia henkilönostimia työntekijällä on lupa käyttää.\nTyöaikakirjanpitoa on pidettävä asianmukaisesti\nVuoden 2015 aikana tarkastuksilla on tullut vastaan useita yrityksiä, joissa työaikakirjanpitoa ei ole pidetty lainkaan tai se on ollut pahasti puutteellinen. Työaikalain 37 ja 38 §:ien mukaan työnantajan on kirjattava kaikki tehdyt työtunnit ja niistä suoritetut korvaukset työntekijöittäin. Kirjanpidosta on käytävä ilmi joko säännöllisen työajan työtunnit tai kaikki tehdyt työtunnit, sekä lisäksi lisä-, yli-, hätä- ja sunnuntaityötunnit ja niistä suoritetut korvaukset. Työnantajan on säilytettävä työaikakirjanpito työaikalaissa määritellyn kanneajan päättymiseen saakka.\ntapaturmien ehkäisystä: www.tyosuojelu.fi/tyoterveys-ja-tapaturmat/onnettomuuksien-ehkaisy\ntyöaikalain noudattamisesta: www.tyosuojelu.fi/tyosuhde/tyoaika\nTyösuojelutarkastaja Maaret Kieksi, p. 0295 016 489, etunimi.sukunimi@avi.fi


Analyysi: Suomi on Ruotsille vain yksi tekijä Itämeren turvallisuuspelissä | Yle Uutiset | yle.fi\n9.9.2016 klo 17.53päivitetty 9.9.2016 klo 17.55\nVoi hyvin kysyä, onko Ruotsin itsenäisemmässä puntaroinnissa kyse vain maantieteen antamasta edusta vai maiden syvemmästä näkemyserosta Itämeren turvallisuudessa.\nJos suomalaiset odottivat Ruotsin turvallisuuspoliittisesta selvityksestä lupausta yhteisistä päätöksistä, saimme pettyä. Ruotsi lähestyy liittoutumiskysymystä omasta näkökulmastaan, minkä tänään Ruotsissa julkistettu selvitys paljasti. Suomi on Ruotsin liittoutumispohdinnassa vain yksi tekijä monien joukossa.\nSuomessa keväällä julkaistu Nato-raportti alleviivasi sitä, että Suomen ja Ruotsin kannattaisi toimia yhdessä. Jos Natoon mennään, sinne pitäisi mennä käsi kädessä, samoin ulkopuolelle kannattaisi jäädä yhdessä.\nRuotsin selvitys ei alleviivaa yhteistyötä Suomen kanssa tässä asiassa. Pikemminkin päinvastoin.\nPuolustusyhteistyön hyödyt Ruotsille ja Suomelle\nYhteistyö sitoisi Suomen entistä syvemmän suhteen länteen, mutta toisi Ruotsille puolustuspolitiikan painotuksen kauemmaksi itään. Tarkoittaako luonnehdinta sitä, että maiden välille kehittyvä puolustusyhteistyö hyödyttäisi enemmän Suomea kuin Ruotsia?\nAinakin sellaisessa tilanteessa hyödyttäisi, jos Venäjä uhkaisi Suomen rajaa. Suomalaiset ovat väläytelleet jopa puolustusliittoa Ruotsin kanssa, mikä ei saa tukea länsinaapurissa.\nSelvitys rohkaisee Ruotsia laajentamaan kriisinajan puolustusyhteistyön kehittämistä Suomen lisäksi Yhdysvaltojen kanssa. Selvitys tulee näin vahvistaneeksi näkemystä Yhdysvalloista todellisen turvan takaajana, mikä on myös käsitys Itämeren Nato-maissa.\nSelvitys ei pidä sotilaallista konfliktia Itämerellä todennäköisenä, mutta vahinkoja voi sattua ja Venäjän voimapolitiikka jatkua arvaamattomana.\nRuotsi tempautuisi konfliktiin Suomea herkemmin?\nToisaalta Ruotsissa on vallalla käsitys, jonka mukaan Ruotsi saattaisi tempautua mukaan mahdolliseen sotilaallisen konfliktiin Itämerellä nopeammin kuin Suomi. Syitä on useita.\nGotlannin saari on strategisesti tärkeä koko Itämeren herruuden kannalta. Se joka hallitsee saarta, hallitsee myös merta.\nLisäksi Venäjän raskaasti varusteltu erillissaareke Kaliningrad sijaitsee Ruotsia vastapäätä kaakossa. Sinne sijoitetut pitkän kantaman Iskander-ohjukset voivat uhata Baltian lisäksi Etelä-Ruotsia.\nNato tarvitsisi Baltian puolustamiseen tukikohtia Ruotsista. Suomi sijaitsee näistä lähtökohdista sivussa. Maantiede suojaakin yhtäkkiä pohjoista Suomea pitkästä itärajasta huolimatta. Tämä olisi kuvio silloin, jos Venäjä uhkaisi Baltiaa, mikä oli yksi selvityksessä todetuista mahdollisista tilanteista.\n"Sotilaallisen pelotteen kasvu toisi lisäturvaa"\nSuomen ja Ruotsin selvitykset arvioivat mahdollisen Nato-jäsenyyden seurauksia samoin. Venäjä ärtyisi, sanankäyttö olisi kovaa, mutta jäsenyyttä sekään ei estäisi.\nItämeren maiden joukossa on sotilaallisesta varustelusta kahdenlaista ajattelua. Vielä puolustustaan kehittävät maat esimerkiksi Baltiassa pitävät sotilaallisen pelotteen lisäämistä rauhoittavana tekijänä. Mutta esimerkiksi Suomessa on kuultu myös ääniä, joiden mukaan Naton lisääntyvä läsnäolo Itämerelle lisää jännitteitä alueella.\nRuotsin selvitys asettuu ensiksi mainitun kannalle. Riittävä pelote pakottaa mahdollista vihollista harkitsemaan kahdesti toimiensa mielekkyyttä. Selvityksen mukaan Nato-jäsenyys vähentäisi epävarmuutta Itämerellä.\nYllättääkö Ruotsi Suomen jälleen?\nJokaisen maan panostukset omaan puolustukseen lisäävät joka tapauksessa koko alueen turvallisuutta, sillä maantieto sitoo Itämeren valtiot toisiinsa myös mahdollisen konfliktin hetkellä. Tämä tunnistetaan ruotsalaisessa selvityksessä.\nSuomessa on yhä trauma, joka syntyi, kun Ruotsi haki Euroopan unionin jäsenyyttä kertomatta sitä Suomelle. Ruotsin tuore selvitys ei ainakaan sulje pois sitä, että Suomi voi löytää itsensä samasta tilanteesta uudelleen, jos Ruotsi laittaa Nato-hakemuksen vetämään.\nYle maailmalla: RiikaUlkomaatYle maailmallaPohjoismaatRuotsiSuomiItämeriBaltiaPohjois-EurooppaNato