Vetäjä: Risto Hallman +358 50-595 15 29\nKuopion Klubin metsästyskerho järjestää hirvijahdin torstaina 23.09.2021 Säyneesalossa. Lisätietoja oheisessa liitteessä: /media/Klubin_hirvijahti_2021.pdf tai Risto Hallman: 050 595 1529, sähköposti: risto.hallman@alahovi.com\nKuopion Klubin metsästyskerho järjestää hirvijahdin torstaina 24.09.2020 Säyneesalossa. Lisätietoja oheisessa liitteessä: /media/Klubin_hirvijahti_2020.pdf tai Risto Hallman: 050 595 1529, sähköposti: risto.hallman@alahovi.com\nKuopion Klubin metsästyskerho järjestää jänisjahdin lauantaina 16.11.2019 Kehvolla. Lisätietoja oheisessa liitteessä: https://cdn.hurja.fi/files/kuopionklubi/media/Klubin_janisjahti_16112019.pdf\ntai Risto Hallman: 050 595 1529, sähköposti: risto.hallman@alahovi.com\nKuopion Klubin metsästyskerho järjestää fasaanijahdin lauantaina 23.2.2019 klo 12:00 Vaajasalossa. Lisätietoja oheisessa liitteessä: https://cdn.hurja.fi/files/kuopionklubi/media/Klubin_fasaanijahti_19_kutsu.pdf\ntai Risto Hallman: 050 595 1529, sähköposti: risto.hallman@alahovi.com.\nKlubin hirvijahti Säyneensalossa (tai Vaajasalossa) torstaina 19.10.2017\nLähtö satamasta Albatrossin takaa klo 8.00 m/s Jässillä (aamukahvit laivalla)\nSaaressa n. 8.30 jossa pidämme metsästyspalaverin\nPassipaikoille lähtö klo 9.00\nMetsästys alkaa klo. 9.00 tai ilmoituksen tultua.\nLounas majalla joskus päivällä metsästykseen sovitellen\nPaluu saaresta n. klo 16 ja takaisin satamassa n. klo 16.30\nRetken hinta 50,- €/henkilö, maksetaan perillä Tiaisen Jukalle, sis. metsästyksen ja ruokailut\nKlubi tarjoaa kuljetukset\n* voimassaolevat metsästysdokumentit\n* oranssit liivit ja päähine\n* jos mahdollista VHF-puhelin ja kännykkä\n* varusteet kelin mukaan\nNoin klo 18 alkaa Illallinen Klubilla\nSaa käydä pihassa vaihtamassa varusteita, mutta myös mehtävehkeetkin sallitaan\nNaatiskelemme alkuruoan, pääruoan (edellisen metsästyksen saalista eli fasaaneja) ja kahvin. Hinta 25,- €/henkilö\nIlmoittaudu Ristolle risto.hallman@alahovi.com (vahvistan ilmoittautumiset sunnuntaina 15.10.) puh. 050-595 1529\n22 passimiestä mahtuu metsään ja muutama turistikin otetaan mukaan.\nHerrojen Fasaanijahti ja peijaiset\nKuopion Klubin metsästyskerho järjestää klubimme jäsenille\nlauantaina 25. helmikuuta 2017 klo 12.00 fasaanijahdin Alahovin maastossa.\nOhjelma: Kokoontuminen Vaajasalossa Vihtakannan tulipaikalla klo 12, ensin ammumme useita savikiekkoja sihdin varmistamiseksi, ja sitten tapamme fasaanit, ohjelma jatkuu mehtäkahveilla ja jälkilaukauksilla, peijaiset Klubilla (n. klo 18).\nVarusteet: metsästyspuku, värikäs päähine, haulikko ja amitsuunia. (kuulosuojaukset)\nFasaanijahti, mehtäkahvit ja illallinen kustantaa 60,- €/henkilö.\nKyseessä on piiritysjahti, jossa passimiehet yrittävät ampua lentäviä lintuja. Koirien avulla noudetaan ammutut linnut ja ”karanneet”. Saalis nautitaan perinteisesti ensi syksyn hirvijahdin peijaisissa.\nKlubilla olemme metsästysasuissa ”Petsamon” rauhassa. Mahdollisuus on käydä myös suihkussa jos tarvetta.\nPeijaisissa nautimme syksyn saalista eli Sääneensalolaista hirvimullin ulkofilettä Jannen keittiöstä ja vähän muutakin.\nIlmoittautumiset ja kysymykset Ristolle, puh. 050 595 1529 tai s-postiin risto.hallman@alahovi.com maanantaihin 20.2. mennessä.\najo-ohje Alahoville: Itkonniemenkadun päässä on vasemmalla linja-auton kääntöpaikka, josta lähtee tie rantaan Vaajasalon jäätielle, jäätietä ajetaan 2,4 km kannakselle ja käännytään oikealle, n. 400 m käännös oikealle ja olet saapunut päämäärääsi.\nJos keli sallii aamusella klo 9.00 aloitamme innokkaimmille metsämiehille jänisjahdin samasta paikasta.\nPerinteinen fasaanijahti Alahovin maailla Vaajasalossa lauantaina 20.2.2016\nKuopion Klubin Metsästyskerho järjestäää 20. helmikuuta perinteisen fasaanijahdin Alahovin maastossa.\nOhjelma: Kokoontuminen Alahovissa lo 12. Ensin ammumme useita savikiekkoja sihdin varmistamiseksi, sitten itse fasaanijahti, metsäkahvit ja jälkilaukaukset.\nPeijaiset pidetään Klubilla n. klo 17.\nVarusteet: metsästyspuku, värikäs päähine, haulikko ja amitsuunia (kuulosuojaimet).\nJahti, metsäkahvit, illallinen kustantaa 60 euroa / metsästäjä.\nJos keli sallii, aamusella klo 09.00 aloitamme innokkaimmille metsämiehille jänisjahdin samassa paikassa.\nKysessä on piiritysjahti, jossa passimiehet yrittävät ampua lentäviä lintuja. Koirien avulla noudetaan ammutut linnut ja "karanneet".\nSaalis nautitaan perinteisesti ensi syksin hirvijahdin peijaisissa.\nNäissä peijaisissa nautitaan viime syksyn saalista, Laivolaista hirvimullin ukofilettävJannen keittiöstä ja vähän muutakin.\nKlubilla olemme metsästysasuissa Petsamon rauhassa. Mahdollisuus käydä myös suihkussa jos tarvetta.\nAjo-ohje Alahoville: Itkonniemenkadun päässä on vasemmalla linja-auton kääntöpaikka, josta lähtee tie rantaan Vaajasalon jäätielle.\nJäätietä ajetaan 2,4 km kannakselle ja kännytään oikealle, n. 400 m ja käännös oikealle, metsätietä n. 1 km ja olet saapunut märänpäähän.\nIlmoittautumiset ja kysymykset Ristolle 050-595 15 29 tai risto.hallman@alahovi.com\nKatso sijainti kartalla »»\n2015 © Kuopion Klubi\nKuninkaankatu 10, 70100 Kuopio | Puh. (017) 2612 170


veranon kutimet: Hönkä\nJos nyt vielä postauksen nimeksi laittaisi ko huivin nimen eikä Kärhö-sliparin nimeä. Voi huoh ;)\nMalli: Hönkä Ullasta\nLanka: Garnstudio Alaska, väri 6, 110g (kerä = 75m/50g) & Noro Kureyon, väri 164, 85g (kerä = 100m/50g)\nKoko: 13 cm * 125 cm\nPitkään ajatuksissa ollut huivi on nyt sitten tehty ja lopputulos on upea. Kiitos zeska jälleen kerran kivasta ohjeesta!\nNoroja toivoin vuosi sitten joululahjaksi kyseistä huivia ajatellen ja ne ostettiin syksyllä Tukholman reissulta. Koska en löytänyt mustaa Floricaa keväällä Novitan tehtaanmyymälästä, korvasin sen Garnstudion Alaskalla. Lanka on kohtuullisen samanpaksuista Kureyonin kanssa, eroa ei valmiista pinnasta erityisesti huomaa.\nTekniikkana tutustuin onteloneuleeseen ensimmäistä kertaa. Kuvittelin sen olevan jotain erityisen hankalaa, mutta sepä osoittautuikin ihan näppäräksi. Kahden langan mukana kuljettelu toki vaatii vähän keskittymistä, mutta ei tuota sinänsä vaikeaksi voi sanoa. Peilikuvana syntyvä malli jännä ominaisuus, samoin kuin nurjan puolen puuttuminen. Onteloneuleessahan molemmat puolet ovat sileää oikeaa.\nNoroa neuloin nyt ensimmäistä kertaa. Kyseisen värinumeron värit ovat silmääni sopivat, mutta Kureyonista löytyy monta ei-niin-ihanaa yhdistelmääkin. Jos upean värjäyksen jättää huomiotta, jää jäljelle melko karhea täysvillalanka. Siinä taas ei mielestäni enää ole mitään kovin upeaa. Lanka on kuitenkin mukavaa neuloa ja saatanpa sitä ostaa joskus vielä lisääkin.\nJäljelle jäänyt melkein täysi kerä Alaskaa aloittaa lähiaikoina uuden elämän veljelleni tulevassa palmikkohuivissa. Tosin toiveena on 2-metrinen huivi, joten pari lisäkerää on tarpeen.\nLähettänyt verano klo 20:22\nKirmasin heti vastavierailulle. Ihastuttavia käsitöitä sinulla! Täytyy paneutua ihan ajan kanssa. Tuo kaulaliina on muuten upea. Tuo onteloneuletekniikka on mulle ihan uus...\n25 syyskuuta, 2007 21:24\nIhanat värit ja muutenkin hieno huivi!\n25 syyskuuta, 2007 21:34\n25 syyskuuta, 2007 21:41\n25 syyskuuta, 2007 21:44\nIhanaa kun se huivi onnistui noin hyvin. Täytyy sanoa että ilme on ihan erilainen noissa väreissä kuin itse käyttämissäni.\n25 syyskuuta, 2007 22:20\nOi! Minun on varmaan kans pakko kohta tehdä oma.. Pitkään on ollut mietinnässä, Kureyonia on ollut vasta kuukauden verran kotona huiviin sopivasti... Katsotaan...\n26 syyskuuta, 2007 00:54\nOnpa upea huivi! Värit on ihan mahtavat :-)\n26 syyskuuta, 2007 07:43\nHieno ja kaikinpuolin upea huivi! Minä olen ikuinen Noro-fani :)\n26 syyskuuta, 2007 15:30\nKiitos vain kaikille kehuista, itsekin olen kyllä tosi tyytyväinen :) Ohjeestahan toki kiitos kuuluu zeskalle ja väreistä Ensaku Norolle, mut ;)\n26 syyskuuta, 2007 15:45\nPitäisiköhän minunkin joskus koekilla tuota onteloneuletta...\n26 syyskuuta, 2007 17:07\nPerhana, pitäiskö munkin nyt sitten sortua kureyoniin ja neuloa itelleni The Noro-huivi ;) Ihan mielettömän hieno. Tuokin väri sopii näköjään malliin hyvin.\n26 syyskuuta, 2007 20:57\nOmpa erikoinen huivi, kaunis kuin koru :) En ollut tuollaista ennen nähnytkään ja ihmettelin, että koska tuo on Ullassa ollut?\nNäköjään minulta oli tuon Ullan huiviosasto kokonaan mennyt ohi silmien, varmaan ollut sillä hetkellä huivikiintiö täynnänsä tai jotain?!?\n27 syyskuuta, 2007 18:32\nOn se hieno! Sama huivi on ollut ajatuksissa siitä saakka kun Zeska teki omansa, mutta toteutus on jäänyt.\n01 lokakuuta, 2007 08:02


Opiskelijoille | Vantaan Energia\nKanssamme työskentelee vuosittain noin 40 kesätyöntekijää, jotka ovat ensisijaisesti energia- ja kaupallisen alan opiskelijoita. Valitsemme monipuolisen tekijäjoukon ja rekrytoimme myös opiskelijoita, joilla ei ole aiempaa työkokemusta. Näin haluamme tukea työuraansa aloittavia nuoria. Työjaksot ovat erimittaisia sijoittuen touko-syyskuun välille ja niiden aloitus- ja päättymisajankohdat ovat usein sovittavissa.\nOlemme tänäkin vuonna mukana Vastuullinen kesäduuni -kampanjassa, joka haastaa työnantajat tarjoamaan 14–29-vuotiaille nuorille enemmän ja laadukkaampia kesätyöpaikkoja. Sitoudumme kampanjan myötä hyvän kesätyön kuuteen periaatteeseen, jotka takaavat hyvän kesätyökokemuksen niin työntekijälle kuin työnantajallekin. Periaatteet ovat hyvä hakijakokemus, mielekäs työ, perehdytys ja ohjaaminen, oikeudenmukaisuus ja tasapuolisuus, kohtuullinen palkka sekä kirjallinen työsopimus ja -todistus.\nHaku kesän 2019 kesätyöpaikkoihimme alkoi 7.1.2019 ja päättyi 24.2.2019. Päätökset kesätyöntekijöistä pyrimme aina tekemään viimeistään maaliskuun loppuun mennessä. Kesälle 2019 meillä oli avoinna alla olevat 32 kesätyöpaikkaa.\nJos sinulla on yleisesti hakemiseen liittyviä kysymyksiä, olethan yhteydessä viestinta(at)vantaanenergia.fi. Seuraathan meitä myös Facebookissa Kesätyö Vantaan Energialla -ryhmässä. Viestimme ryhmässä aktiivisesti kesätyörekrystämme.\nTakaamme hauskaa työtä hyvässä porukassa!\nKymmenet harjoittelijat tuovat meille uutta virtaa vuosittain. He ovat enimmäkseen ammattikouluista, mutta myös ammattikorkea- ja korkeakouluista. Hyvin mennyt kesätyöjakso on oiva ponnahduslauta harjoittelupaikkaan ja löytyypä vakituisten työntekijöidemmekin joukosta monta harjoittelun kautta uransa aloittanutta. Kysy myös mahdollisuutta tehdä opintojesi lopputyö meille!\nHarjoitteluun liittyvät yhteydenotot viestinta(at)vantaanenergia.fi.


Helsinki palkitsee esimerkillistä rakentamista Rakentamisen Ruusu -palkinnolla. Palkinnosta kisaa tänä vuonna viisi ehdokasta.\nHekan ja Hason uudet asuintalot Pukinmäessä, Isonpellontie 4–6\nEteläranta 10:n julkisivukorjaus\nErottajan aukion kehittäminen yhteistyönä\nKorkeavuorenkatu 21 – korjaus ja muutos asunnoiksi\nTyömaa-aitaan toteutettu katutaideteos Sörnäisten ääni\nRakentamisen Ruusu on Helsingin kaupungin vuotuinen tunnustus poikkeuksellisen laadukkaasta rakennettuun ympäristöön liittyvästä työstä. Ehdokkaat nimeää Helsingin rakennusvalvonta, ja voittajan valitsee kaupunkiympäristölautakunnan ympäristö- ja lupajaosto. Palkinto annetaan tänä vuonna 25. kertaa.\nRakentamisen Ruusu 2019 -ehdokkaat\nIsonpellontie 4–6. Kuva: Kuvatoimisto Kuvio\nKokonaisuuden taitava istuttaminen Vantaanjoen herkkään kulttuuriympäristöön\nhaastavien rakentamisolosuhteiden hallinta\nJ-P Lehtinen, pää- ja rakennussuunnittelija, B&M Oy\nEsa Haavasoja, vastaava työnjohtaja, Varte Oy\nHelsingin kaupungin asuntotuotanto (ATT), rakennuttaja\nVantaanjoen äärelle Helsingin Pukinmäkeen valmistui keväällä 2019 kolmen asuinkerrostalon kokonaisuus ”Nikamat”. Asunnoista puolet kuuluu Helsingin Asumisoikeus Oy Rantapuistoon ja puolet Heka Koillinen Oy:hyn.\nRakennukset muodostavat ympäristöönsä hyvin istuvan kokonaisuuden, jonka suunnittelussa on otettu onnistuneesti huomioon rakentamispaikan olosuhteet. Rakennuskokonaisuuden muoto rajaa joelle avautuvaa pihaa ja suojaa sitä liikenteen melulta. Piha-alue on suunniteltu niin, että esimerkiksi joen ajoittainen tulviminen ei ole haitaksi. Kaikista asunnoista avautuu näkymiä vähintään kahteen suuntaan. Monimuotoista ja -sävyistä julkisivua on selvästi pohdittu suunnitteluvaiheessa huolella.\nEteläranta 10. Kuva: Salla Mustonen\nSitoutuminen alkuperäisen arkkitehtuurin arvojen ja ominaispiirteiden vaalimiseen\nsuunnitelmien ja mallien sinnikäs kehittäminen\nosapuolten yhteiset ponnistelut laadukkaan lopputuloksen aikaansaamiseksi.\nJuha Petäjä, pää- ja rakennussuunnittelija, Arkkitehtitoimisto Petäjä Oy\nRisto Huttunen, kaupunkikuvan ja arkkitehtuurin ulkopuolinen tarkastaja, Huttunen-Lipasti Arkkitehdit Oy\nTeollisuuskeskus Oy, hankkeeseen ryhtyvä\nArto Kuusela, rakennesuunnittelija, Vahanen Oy\nEero Meriläinen, vastaava työnjohtaja, Skanska Oy\nEteläranta 10:ssä sijaitsevan rakennuksen julkisivu korjattiin alkuperäiseen asuunsa huolellisesti suunnitellen. Viljo Revellin ja Keijo Petäjän suunnittelema rakennus valmistui vuonna 1952, ja se on nykyisin modernismin merkkikohde Helsingissä.\nTänä vuonna valmistuneessa korjauksessa julkisivut eristeineen purettiin kokonaan. Uusien valkobetonisten julkisivuelementtien värisävyn ja tekstuurin löytämiseksi tehtiin erittäin huolellista selvitystyötä. Korjaustyöhön kuului rakennuksen monien alkuperäisten ominaispiirteiden palauttaminen. Uusi julkisivuväri ja elementtijako vastaavat mahdollisimman hyvin alkuperäistä. Muutos on kuitenkin huomattava, sillä laatoitus oli vuosien varrella kellertynyt rapautumisen myötä.\nErottaja. Kuva: Helsingin kaupungin rakennusvalvonta\nUsean osapuolen kesken saavutettu saumaton ja avoin yhteistyö, joka tähtäsi keskeisen kaupunkiaukion elävöittämiseen ja kaupunkikuvallisen laadun aikaansaamiseen.\nStiftelsen för Svenska Teatern i Helsingfors\nErottajan aukion aluetta on leimannut vilkas liikenne ja takapihamainen tunnelma. Alkusyksyllä 2019 valmistuneessa peruskorjauksessa aukiolle sijoitettiin julkisivuiltaan korkeatasoinen kahvila ja Eva Langen suunnittelema taideteos. Samalla kaupunki on uusinut Erottajan kunnallistekniikkaa ja selkeyttänyt alueen kaistajärjestelyjä. Aukio on avartunut ja siellä on nyt mahdollista järjestää pieniä kaupunkitapahtumia.\nUuden kahvilarakennuksen toteuttajana Svenska Teatern mahdollisti aukion uudistamisen korkeatasoiseksi kaupunkiaukioksi. Svenska Teatern on luonut edellytykset huomattavan sujuvalle yhteistyölle, jossa on ollut mukana lukuisia osapuolia.\nKorkeavuorenkatu 21. Kuva: Jani Prunnila\nMäärätietoinen toiminta suojellun rakennuksen arvojen vaalimiseksi\nvanhan ja uuden taitava yhteensovittaminen\nhuolellinen suunnittelu ja laadukas toteutustyö.\nJani Prunnila, pääsuunnittelija, Arkkitehtitoimisto Jani Prunnila Oy\nKiinteistökehitysyhtiö Grand Residence Development Oy, rakennuttaja\nJuuso Rautkylä, Janne Nikkonen, valvontatehtävät, Rautkylä Konsultointi Oy\nUusrenessanssirakennus Korkeavuorenkatu 21:ssä on muutettu toimistotalosta asuintaloksi. Vuonna 1889 valmistunut Axel Högbergin suunnittelema rakennus muutettiin näin ollen alkuperäiseen käyttötarkoitukseensa. Lisäksi asuinkäyttöön muutettiin vuonna 1987 valmistunut toimistosiipi.\nRakentamisessa on kunnioitettu talon historiallisia arvoja. Vanhojen porrashuoneiden koristemaalaukset on entisöity upeasti. Vanhimmassa rakennuksessa huonetiloja ja asuntojen kokoja varjeltiin liiallisilta muutoksilta. Pihasiivessä muutostyöt tehtiin nykypäivän ratkaisuin: rakennusta laajennettiin ja uusi julkisivu tehtiin kokonaan lasisena. Verhouksena on teräsverkko, johon villiviini aikanaan kasvaa.\nSörnäisten ääni. Kuva: Hannu Rytky\nVälttämättömyyden kääntäminen ympäristöä positiivisella tavalla rikastuttavaksi hyveeksi\ninnovatiivinen asian haltuun ottaminen\nkollektiivinen osallistuminen ja ympäristövastuun ottaminen\nApaja Kollektiivi ry\nHaapaniemen Kenttä Oy\nVäino Tannerin kentän työmaa-aidan taidehanke syntyi urheilukentän toimijoiden tilaamana työnä. Yli sadan metrin mittaista aitaa haluttiin elävöittää.\nApaja Kollektiivi paneutui asiaan pohtimalla paikan henkeä ja äänimaisemaa sekä selvittämällä kaupunkilaisten kokemuksia paikan äänistä. Näin maalauksen aiheeksi hahmottui kaksi ääniaaltoa. Ympäristön värimaailma toimi yhtenä sävyjen lähtökohtana. Aidan syvä profilointi huomattiin hyödyksi, sillä eri suunnilta katsottuna aita saa aina uuden ilmeen.\nHelsingin rakennusvalvonta haluaa kannustaa huolitellun, jopa lisäarvollisen työmaaympäristön luomista sekä tukea positiivista yhteisöllistä osallistumista.\nHelsinki palkitsee esimerkillistä rakentamista Rakentamisen Ruusu -palkinnolla. Palkinnosta kisaa tänä vuonna viisi ehdokasta. Ehdokkaat palkinnon…\nKategoriassa: Uutiset Avainsanoilla: Apaja Kollektiivi ry, Arkkitehtitoimisto Jani Prunnila Oy, Arkkitehtitoimisto Petäjä Oy, Arto Kuusela, ATT, Axel Högberg, B&M Oy, Eero Meriläinen, Ehdokkaat, Erottaja, Erottajan aukio, Esa Haavasoja, Eteläranta 10, Eva Langen, Grand Residence Development Oy, Haapaniemen Kenttä Oy, Hannu Rytky, Haso, Heka, Heka Koillinen Oy, Helsingin Asumisoikeus Oy, Helsingin Asumisoikeus Oy Rantapuisto, Helsingin kaupungin asuntotuotanto, Helsingin kaupungin rakennusvalvonta, Helsingin kaupunki, Helsingin rakennusvalvonta, Huttunen-Lipasti Arkkitehdit Oy, Isonpellontie 4–6, J-P Lehtinen, Jani Prunnila, Janne Nikkonen, Juha Petäjä, Juuso Rautkylä, katutaideteos, Kaupunkiympäristölautakunta, Keijo Petäjä, Korkeavuorenkatu 21, Kuvatoimisto Kuvio, modernismi, Nikamat, palkinto, Pukinmäki, Rakentamisen Ruusu, Rakentamisen Ruusu 2019, Rautkylä Konsultointi Oy, Risto Huttunen, Salla Mustonen, Skanska Oy, Sörnäisten ääni, Stiftelsen för Svenska Teatern i Helsingfors, Svenska Teatern, taidehanke, Teollisuuskeskus Oy, Uusrenessanssirakennus, Vahanen Oy, Väino Tannerin kenttä, Vantaanjoki, Varte Oy, Viljo Revell, ympäristö- ja lupajaosto


Myös General Motors on vähentänyt jonkin verran tuotantoaan Britanniassa. Siellä valmistetaan Astraa, Vectraa ja V6-moottoreita. Lisäksi entisessä Bedford-tehtaassa Lutonissa valmistetaan Fronteraa ja Vivaroa. Belgian aikaisemmin mm. Asconaa ja Mantaa valmistanut tehdas on nykyään suurin Astra-tehdas. Opelin kotipaikkakunnalla Rüsselsheimissa Saksassa valmistetaan Vectraa ja Signumia nyt, kun Omegan tuotanto on päättynyt. Bochumissa valmistetaan Astraa ja Zafiraa ja Wartburgin kotikaupungissa Eisenachissa pienempiä määriä Astraa ja Corsaa.\nPääosa Corsan ja Merivan tuotannosta on keskitetty Espanjaan. Combot tulevat Portugalista. Puolaan vuonna 1998 perustetussa tehtaassa valmistetaan Agilaa ja Astraa. Speedster valmistetaan Lotuksen tehtaalla Englannissa ja Astran Coupe- ja Cabriolet-mallit Bertonen tehtaalla Italiassa. Opelin suurimmat moottoritehtaat ovat Unkarissa (1,4/1,6), Itävallassa (1,0-1,4) ja Saksassa. Vaihteistotehtaat sijaitsevat Itävallassa, Ranskassa ja Saksassa.\nOpel Agila (Puola) Opel Astra Coupé (Italia) Saab 9-3 Cabriolet (Itävalta)\nSaabin toimintoja Ruotsissa on karsittu, mutta autot ja bensamoottorit valmistuvat edelleen Trollhättanissa lukuun ottamatta uutta 9-3 Cabrioletia, jonka valmistaa Magna Steyr Itävallassa. Tuleva 9-2 tullaan valmistamaan Subarun tehtaalla Japanissa ja maasturi 9-7 USA:ssa.\nUSA:ssa GM:llä on noin 20 kokoonpanotehdasta, joista Suomessa myytävät Chevroletit ja Cadillacit tulevat. Kanadassa valmistetaan muutamia keskikokoisia henkilöautoja ja pick-upeja. Meksikossa on kolme tehdasta, joissa valmistetaan pienehköjä henkilöautoja, suurimpia maasturimalleja ja pick-upeja. Meksikossa valmistetaan myös paljon moottoreita ja muita osia.


Lähiö ei ole kaukana - Voima\nVoima-2-2013 • 25.2.2013 11:02 • Kirjoittanut Tuomas Rantanen\nLähiö ei ole kaukana\nVoima-2-2013 25.2.2013 11:02 Kirjoittanut Tuomas Rantanen\nArvostelussa Anu Juvosen Lähiöoksennus.\nVaikka lähiöasuminen on ollut 1960-luvulta alkaen suurien kaupunkien hallitseva asumismuoto, lähiöistä on kirjoitettu yllättävän vähän kaunokirjallisuutta.\nAnu Juvosen Lähiöoksennus lienee tehty tätä puutetta paikkaamaan. Teinityttöjen kasvamista 1980-luvun Kannelmäessä kuvaava kirja tuntuu enemmän olevan suunnattu saman ajan kokeneille kuin nykynuorille.\nJuvonen avaa kepeän kertovasti aikalaismaisemaa ja nuoruuden murrosvaiheita. Käsitellyksi tulevat aikainen irtaantuminen vanhempien arvomaailmasta, aikuisten syrjäytymisen kokeminen, kännihakuiseen kulttuuriin kouluttautuminen sekä seksuaaliset haaveilut, kokeilut ja hyväksikäytön todellisuus.\nKirjan ongelma on se, että se kuvaa, mutta pelkkä kuvaus ei kanna tarinan kaareksi asti. Aikuiseksi kasvamisen kehityskertomus ja ymmärryksen laajentuminen jäävät harmillisesti kesken.\nKuvaus jää lohduttoman lähiökliseen tasolle eikä pääse betoniseinän läpi oikeaan elämään käsiksi. Todellisuudessa monet usein aidosti kiintyvät karumpiinkin asuinympäristöihinsä ja niiden yhteisöllisyyteen.\nSuuri lähiöromaani odottaa yhä kirjoittamistaan.\nAnu Juvonen: Lähiöoksennus. Minerva 2013. 256 s. Kolme tähteä.\nVoima > arkisto-voimat > Voima-2-2013 > Lähiö ei ole kaukana


INFO - Helsingin Kiekko-Tiikerit ry\nTIIKERIKIEKKOKOULUN INFO KAUDELLE 2018–2019\nTiikerikiekkokoulun kausi alkaa tiistaina 25.9.2018 klo 18:15 – 19:15 Salmisaaren jäähallissa (Kenttä 2).\nKiekkokoulun järjestävät Helsingin Kiekko-Tiikerit ry yhdessä Helsingin IFK:n kanssa.\nSyyskauden viimeinen kiekkokouluvuoro on tiistaina 11.12.2018. Vuodenvaihteen jälkeen Tiikerikiekkokoulu jatkuu kevätkaudella 2019.\nEnsimmäisellä kerralla ilmoittautuminen alkaa klo 17:30. Paikalle on hyvä saapua viimestään puoli tuntia ennen vuoron alkua.\nJäähallit sijaitsevat Salmisaaren Liikuntakeskuksen pohjakerroksessa (K2), samassa tasossa parkkipaikan kanssa.\nLiikuntakeskuksen asiakkaille on tarjolla maksullinen pysäköinti Salmiparkissa sekä suurella pihaparkkialueella, jonne paras ajoyhteys on Energiakadun puolelta. Salmiparkissa veloitus arkisin klo 15:30 jälkeen on 0,5 € / 0,5 h.\nLiikuntakeskuksen ala-aulassa on oppaita ohjaamaassa kiekkokoululaiset pukukoppeihin, jossa vaihdetaan vaatteet ja varusteet.\nVanhemmat seuraavat kiekkokoulua kaukalon laidalta ja turvallisuussyistä pleksin takaa. Kiekkokoululaiset tulevat vaihtoaitioon vain juomatauoilla.\nJokaisella kiekkokoululaisella tulee olla teroitetut luistimet joissa teräsuojat, kypärä ristikolla, jääkiekkomaila, kaulasuoja sekä jääkiekkohanskat (tai vaihtoehtoisesti paksummat nahkahanskat) ja juomapullo. Muutkin jääkiekkovarusteet ovat sallittuja, muttei pakollisia. Kiekkokoulun ohjaajat auttavat ja antavat vinkkejä varusteasioissa.\nKypärään tulee laittaa näkyvä merkintä lapsen kutsumanimestä ja syntymävuodesta.\nUsein kasvuiässä olevien lasten varusteet jäävät pieniksi yllättävänkin nopeasti, joten uudenveroisia vähänkäytettyjä varusteita kannattaa kysellä muiden kiekkokoululaisten vanhemmilta jäähallilla. Kiekkokouluikästen lasten varusteet eivät käytössä kulu vaan ovat käytettyinäkin uuden veroisia.\nKiekkokoulussa ei varusteiden värillä ja merkillä ole mitään merkitystä mutta mikäli lapsella ei vielä ole niitä hankittuna ja aikomuksena on, että lapsi jatkaisi harrastustaan myöhemmin oman ikäryhmänsä mukana, niin suositeltavat väri kypärälle on musta.\nJäällä pidetään kiekkokoulun paitaa, jonka jokainen saa omakseen. Paidat jaetaan ilmoittautumisen yhteydessä. Jäähalli on ns. ”lämmin halli”, massiivista kerrospukeutumista ei siis tarvita.\nKiekkokoulussa pyrimme kehittämään erityisesti lasten luistelutaitoa monien erilaisten harjoitteiden ja leikkien avulla. Kiekkojen kanssa pelailemme myös mutta luistelun merkitys on suurin kaikista kiekkoilijan taidoista.\nMikäli lapsesi ei joka kerta halua tai jaksa lähteä kiekkokouluun, älä missään tapauksessa painosta häntä, sillä tämänkin harrastuksen tulee tapahtua lasten ehdoilla, ei aikuisten.\nUuden tietoturva-asetuksen vuoksi perheiden tulee ostaa vakuutuksellinen pelipassi itse. Vakuutuksellisen pelipassi on nimeltään SEURAPASSI ja hinta koko kaudelle on 2 €.\no Sporttiturva Seurapassi, vakuutusnumero 06-221659 (OP Vakuutus Oy)\no Seurapassi 2 €\no Seurojen luistelu -ja kiekkokoulut (1.1.2006 ja myöhemmin)\no 1.1.2011 ja myöhemmin syntyneille vakuutus kattaa myös harjoitusottelut\nVakuutuksellisen pelipassin saa ostettua verkkokaupasta, osoitteesta: https://finhockey.lisenssikauppa.fi/shop/\nKiekkokoulun hinta ja maksutiedot\nKiekkokoulun hinta kaudella 2018-2019 on 225 €. Hinta sisältää ja Helsingin IFK:n juniorijäsenkortin, jolla pääsee katsomaan liiga IFK:n otteluita ilmaiseksi. Teemme kauden aikana kiekkokoulun yhteismatkan HIFK:n kotiotteluun otteluun, johon myös vanhemmat ovat tervetulleita.\nMaksu suoritetaan Helsingin Kiekko-Tiikerit ry:n tilille.\nViesti: Tiikerikiekkokoulu / Kausi 2018-2019 / Pelaajan nimi\nRehtori / Tiikerikiekkokoulu Kiekko-Tiikerit / Kiekkokouluvastaava\nPuh. 040-754 8748 Puh. 050-352 1353


Matka v2008 - www.osmoheikki.fi\nRännäri valmiina 2008 kauteen\nItä-Länsi tapahtumassa oli myös Melontakisa!\nPehr Brahe toi pallon Mauri Pekkariselle\nTopi syöttää, mittauksessa nousi 6.12 m korkealle!\nLänsi voitti !\nTämä matka kertoo vuodesta 2008 jolloin Raahelaisessa pesäpallossa tapahtui paljon merkittäviä asioita , on luonnollista että ennenkuin matkalle 2008 lähdettiin on tapahtunut paljon suunnittelua , valmistelua, neuvottelua , organisaatioiden, ihmisten sitouttamista ym jne.\nKertomus ja kuvakerronta siinä mielessä vuodesta 2008 on vain pieni otos menestysvuodestamme ja siihen tehdystä pitkäjänteisestä työstä vuosien saatossa !\nAlla lyhyesti vuoden 2008 isot asiat.\n1 Pattijoen Urheilijat Ry täytti 80 vuotta.\n2 Rännärin Pesäpallostadion saatiin yhteen kehityspisteeseen , kun v 1992 stadionilla oli n 200 istumapaikkaa , ja kuuluttamo . Niin vuonna 2008 saimme stadionin siihen vaiheeseen että istumapaikkoja on 3200 , katettua katsomotilaa 850 - Radiontitila - ja 35 h VIP tila.Stadionia on luonnollisesti kehitetty vaiheittain.\n3 Ensimmäinen Itä-Länsi järjestettiin Raahessa Kesä-Heinäkuun vaihteessa.\n4 Miesten Superpesisjoukkue voitti 1:n Suomen mestaruuden - voitto Sotkamosta tuli huikasevan taistelun jälkeen - Poikaa vuotiin uittaa Sapsojärvessä - kukaan muu seura sitä ei siihen mennessä ole pystynyt tekemään.!\nKiitän teitä kaikkia jotka ovat vierailleet sivuillani ja kiitän myöskin niitä jotka ovat osallistuneet näille matkoille erityisesti tälle v 2008 matkalle\nTaistelu näkyi myös sotamaalauksessa\nMatkalla mestaruuteen voitettiin myös Raahessa\nPj Sami Sirviö liikuttuneena\nRaahen Rantatori täyttyi Kultajuhlissa!\n14.9.2008 Ottelu kooste Sotkamon Jymy-Pattijoen Urheilijat


Barentsin ja pohjoisen ulottuvuuden suurlähettiläs Jari Vilén luonamme Inarissa. Lämpimin tunnelmin, turvavälein tässä J... - INARI.FI\nBarentsin ja pohjoisen ulottuvuuden suurlähettiläs Jari Vilén luonamme Inarissa. Lämpimin tunnelmin, turvavälein tässä J...\nBarentsin ja pohjoisen ulottuvuuden suurlähettiläs Jari Vilén luonamme Inarissa. Lämpimin tunnelmin, turvavälein tässä Juutuajoen rannalla. Kuvassa Vilénin kanssa toinen vieraamme Timo Lohi Sodankylän kunnasta, Inarin kunnanjohtaja Toni K. Laine, valtuuston pj. Anu Avaskari, kunnanhallituksen pj. Jari Huotari ja kunnanhallituksen jäsen Miia Kärnä. #pohjoinenulottuvuus #arktinen #inarinkunta #inari #yhteistyö


Tuotetta on saatavissa väreinä beige (varustettu nahkarannekkeella) ja rose (varustettu metallirannekkeella).\nTyylikäs Huawei Watch GT 2 42mm -älykello sopii aktiiviselle seikkailijalle, sillä sen älykkään ja virtatehokkaan Kirin A1-prosessorin ansiosta akku kestää normaalikäytössä jopa viikon.\nHuawei Watch GT 2 42mm -älykello on suunniteltu minimalistisella tyylillä miellyttämään silmää. Kirkas ja laadukas AMOLED-näyttö on kestävää 3D-lasia. Siron ulkomuodon ansiosta kello ei näytä perinteiseltä urheilukellolta, vaan sopii arkikäyttöön mainiosti. Kellossa on useita erilaisia kellotauluja valittavana, niin voit muuttaa kellon ulkonäköä helposti tilanteen tai fiiliksen mukaan.\nSuomalaista analytiikkaa ja tarkka GPS-paikannus. Huawei Watch GT 2 42mm -älykellossa on monipuoliset ominaisuudet hyvinvoinnin ja liikunnan seurantaan, jotka on kehitetty yhdessä suomalaisen Firstbeatin kanssa. Kello tukee tarkalla GPS-paikannuksellaan laajasti erilaisia urheilulajeja, kuten juoksua, pyöräilyä uintia, kiipeilyä, triathlonia ja sisäliikuntalajeja. Vedenkestävyyden (ATM5) ansiosta kello sopii hyvin myös avovesiuintiin.\nHuawei Watch GT 2 42mm tukee GPS- ja GLONASS satelliittipaikannusjärjestelmiä. Sijainnin paikannus on aina nopeaa ja tarkkaa ympäri maailmaa. Barometri ja kompassi tekevät Huawei Watch GT 2 42mm -älykellosta täydellisen vaelluskumppanin. 3D-etäisyysmittauksen ansiosta sijainti pysyy tarkkana myös pitkillä ja korkeilla vuoristoreiteillä. Tämä urheilullinen älykello sopii mainiosti myös ultralajeihin tai pitkille matkoille, sillä akkua riittää 15 tuntia yksittäisen suorituksen seurantaan GPS päällä.\nLempimusiikki kellossasi. Urheiluominaisuuksien lisäksi Huawei Watch GT 2 42mm -älykelloon saa ladattua musiikkia, joten et tarvitse esimerkiksi lenkille enää mukaan puhelinta, vaan voit kuunnella Bluetooth-kuulokkeilla musiikkia suoraan kellostasi. Bluetooth mahdollistaa myös puheluiden soittamisen kellosta. Saat kelloon halutessasi ilmoitukset saapuneista viesteistä ja puheluista.\nHuawei Watch GT 2 42mm -älykellossa on monia sensoreita, kuten gyroskooppi, kiihtyvyysanturi, geomagneettinen sensori, barometri, hämäräntunnistus, paineentunnistus ja kapasitatiivinen sensori.\n-Ääni: Tukee musiikin kuuntelua (toistoaika Bluetooth-kuulokkeilla 12h)\n-Näyttö: 3D-lasia, 1.2” AMOLED-värinäyttö, resoluutio: 390 x 390, PPI 326\n-Akku 215 mAh, akunkesto jopa 7 päivää (tai jopa 15 tuntia GPS päällä)\n-Mitat: 41.8 mm x 41.8 mm x 9,4 mm, paino 29 g (ilman ranneketta)\n-Bluetooth: 2.4GHz, Bluetooth 5.0\n-Muisti: 4 Gt ROM + 16Mt RAM\nYhteensopivat tuotteet: Android 4.4 tai uudempi, iOS 9.0 tai uudempi. Sopii ranteisiin, joiden ympärysmitta on 13 cm - 20 cm.


Smashing palkkapäivä laina Aika - www.wojtekmt2.fora.pl\nSmashing palkkapäivä laina Aika\nDigital lainahakemuksen korjauksia jokainen oman vero ja rahoitusapulainan liittyvät vaikeuksia sisällä siru oman. etu nämä jälleenrahoituksen vaihtoehtoja johtuu totuus, että if, kuluttaja haluaa alter eräpäivänä tai haluaa hang up se, mies voi soveltaa sitä. Silti se on vain seurauksena halpa pankkilainat , , että voit saada ottamista ihanteellisen raha . toiminnasta sekä on saa niiden luotto levyt näissä verotuksellisesti vaikeaa otteeseen . Sinun pitäisi olla rahallisesti luotettava sekä käsittelemään dollaria riittävällä [url="http://lainat101.snappages.com"]http://lainat101.snappages.com[/url] mutta, kaikki nämä ongelmat on päättynyt , nyt työttömien yksilöitä saada mahdollisuus tuovat lifestyle backside kuluessa kurssi + Internet- henkilökohtaiset lainat ja ei toimi. Muista katsomaan ehdot sekä up lähes kaikki pankkilainaa .\nLuotto myös ei tarvitse credit arviointi . tuotettuja yhteensä on palata kuluessa 7-31 päivää ja yötä in päivämäärä ja lupaa . He tuntevat ei tule mitään mahdollisuudet noin lapsille ja ne ovat pääasiassa hyvin osa ilman toinen vaihtoehto . ottaa käyttäminen asunnon oikeudenmukaisuus luottorajan , Velallinen olennaisesti herkkuja rahoitus lainan kuin maksuaikakortti tai säästötili [url="http://luottoa.webnode.com"]pikavippivertailu 2013[/url] niin kauan kuin saanut hyvä UK käyttötili a pankkikortilla liitetty , sinun täytyy olla sallittua käyttö . Ei tule mitään vakuudet edellytykset , luotto tarkastuksia tai odottaa .\nYksinkertainen totuus on se on helppoa to saada full Lisätietoja nämä valleilla luotonanto tuotteita at palvelut eri lainan tarjoajien . Historiallisesti Ajattelin, että tämä oli päätökseen kauppiaan luotto-pohjainen kortti sulattamaan tulot . etsiminen huono luotto auton rahoitus pääoman valtuutettu on hyvin yksinkertainen kun pyydetty joka on Yritys signor [url="http://pikavippi.webgarden.com"]pikavippi.webgarden[/url] kun pulittaa extra mistään asuinpaikka kuin voidaan ehdottomasti saada niille, jotka myydä lähitulevaisuudessa - olisit voinut haitallista pääoma . Cockiness on epäkunnioittavaa antanut sitä haluaa tehdä muut ihmiset näytä huono laajalti . Ne voivat olla Promo . Kuluttajat kanssa huono luotto vielä luotonanto vaihtoehtoja ajoittain.\nUseimmat yritykset puolesta voit on yli jotain 20 - muutama ja tulla henkilö kansakunnan . addtion mainittiin optiot , voit myös testi teidän onni kanssa kaikki puhua -of-the- un tulli kannustimet . Se voi olla harmittaa to consentrate että asiat ovat kaikki kaikki käsitelty sitten ovat lyönyt kanssa yksi maksu . Rakentaminen ikioma luottotiedot on kova järjestelmät toimivat tehokkaasti yhtään mitään vammoja se [url="http://luottoa.webnode.com"]laina 3kk[/url] myös, hakea vakuutena henkilökohtaisia ??lainoja . It Ei ole, että huono kun koet sen tällä tavalla , varsinkin jos sinulla tyköistuva olosuhde ja voi käyttää ketään . Luottokortti tai Taatut lainat . Tietenkin , asuntolaina ehkä yksinkertaisesti suurin luotto velka et milloin taklauksen .\nKeskustele paikalliseen tulos toimistoympäristössä samalla oman kiinteistönvälittäjän paljastaa täsmällisiä luvut heistä liiketoimi ylimääräisiä tarvikkeita .


Äite puuhailee: Yllättäjä hyasintti :)\nHyasintti jonka laitoin "viralliseen" kasvatuslasiin ei anna merkkiäkään nupusta, kerkesi pakkanen vissiin sen verran puraisemaan ulkona.\nOtin kukkamaasta toisen pienemmän sipulin ja laitoin tavalliseen lasiin ja tässä se nyt on.\nEihän tämä nyt mikään kaunotar ole, mutta jaksoi kuitenkin nupun pinnistää :D Tästä kokeilusta sain sen verran innostusta että ensi vuonna aloitan hyötämisen vähän aikaisemmin. Mukava kokeilu jonka kukka palkitsi :D\nLämpö asteet ulkona mahdollisti ikkunoiden pesun ulkoa, yllättävän likaiset olivatkin :) Keittiöön sain verhot vaihdettua, olen ollut ahkera oman mittapuuni mukaan :D Sannalta sain kapan, tosin vierastin pelkkää kappaa kun aina on ollut sivuverhotkin.\nTuuletusikkunan kohdalle näpertelin "hiutaleverhon" kun tuntui niin paljaalta :)\nVähän rimpsut vielä etsivät paikkaansa mutta ehkä jouluksi ovat kohdallaan.\nHiutaleiden keskelle laitoin "timantit" jotka loppuivat kesken, täytyy hakea lisää kun muistaisin mistä ne ostin :D Nyt meni joulukortti idea uusiksi kun hiutaleet ovat ikkunassa, odottelen uutta ideaa korteiksi :)\nTunnisteet: Joulu, Joulu-12, virkkaus\nmaiju 19. marraskuuta 2012 klo 11.44\nHyasintti on todella ilon pilkahdus kun noin yllättää. Verhosi tuovat niin raikkaan tuulahduksen Jouluvalmisteluihisi!\nTuula 20. marraskuuta 2012 klo 20.12\nKiitos :) Täytyy virittäytyä jollain tapaa Jouluun, sehän on ihan kohta :D\nPia 19. marraskuuta 2012 klo 14.29\nVoi sinua onnekasta, kun sait palkaksi hyasintin. Minun amaryllikset antavat vielä odottaa. Lehtiä puskee vain. Auttaisikohan pieni lannoitus? Jos ei ala mitään kuulua, teen niin kuin monena muuna vuonna eli ostan kaupasta valmiin:)Mukava seurailla ihmisten touhuja, sinäkin olet ahkerasti hommaillut. Minulla on vähän niin ja näin, hyvä kun ehtii perusjutut hoitaan. Pitäisi joku päivä ehtiä käymään kangaskaupassa, olohuone kaipaa uusia verhoja jouluksi. Pikkuhiljaa:)\nTuula 20. marraskuuta 2012 klo 20.14\nAmarylliksiä en ole koskaan kokeillut kasvattaa, minulle liian vaikeita :) Pikku hiljaa verhojen vaihtoa ja muuta pientä, puikotkin ovat suihkineet :)\ntuksu 19. marraskuuta 2012 klo 14.48\nHitsi! Sää oot mahoton! Aivan ihana on tuo verho, hiutaleineen! Aivan mahtava!\nJa hauska tuo ylläri-hyasintti.\nHarmi, mä oon niin allerginen, etten voi ajatellakaan hyasintteja, vaikka ne on NIIN ihania!\nTuula 20. marraskuuta 2012 klo 20.15\nVoi kiitos Tuksu, emmää ihan kauheen mahoton ole kai :D Ylläri- hyasintti on vähän ruipelo, tykkään valkoisista hyasinteista :)\nritva 19. marraskuuta 2012 klo 16.43\nIhana verho hiutaleineen sieltä se hyasintti pilkistää.Mukavaa viikkoa:))\nTuula 20. marraskuuta 2012 klo 20.16\nKiitos, nyt täytyisi se idea kortteihin saada :D\nAnja 19. marraskuuta 2012 klo 17.25\nReipas pieni hyasintti :) Nuo lumihiutaleet sopivat kyllä täydellisesti juuri tuohon verhon kaveriksi, tosi kauniin näköinen jouluikkuna!\nTuula 20. marraskuuta 2012 klo 20.17\nVedestä se pienikin ponnistaa, näköjään :D Minustakin hauskan näköinen verho tehelmäs :)\nMarika 19. marraskuuta 2012 klo 20.53\nHiutaleet oiskin olleet kauniita korteissa!Mutta kauniitapa ovat ikkunassakin!! :) Melkoisen läjän olitkin niitä tehnyt.\nUusi idea putkahtaa varmaan tuota pikaa :)\nTuula 20. marraskuuta 2012 klo 20.18\nHiutaleet ovat nopeita tehdä kun ei tarvi virkata kun muutama kerros :) Ideaa tässä odotellaan, sunnuntaina olisi askartelupäivä, miniöillä, tyttärillä ja minulla :)\nsylvi 19. marraskuuta 2012 klo 21.48\nKauniit verhot. päästää enemmän valoa sisälle. Ikkuna on kuin luontotaulu\nMinäkin vaihdoi verhot yläkertaan. Adventiksi vaihdan alakerrasa.\nTuula 20. marraskuuta 2012 klo 20.19\nKiitos, olen jo tottunut pelkkään kappaan :) Valoisa tuli keittiöstä ja sehän on hyvä näin pimeänä aikana :)\nIrma 19. marraskuuta 2012 klo 22.49\nTuo sinun ikkunasi on tosi kaunis,sitä on kivaa katsella:)\nTuula 20. marraskuuta 2012 klo 20.20\nKiitos, uutta tyyliä minullekin :)\nMarleena 23. marraskuuta 2012 klo 17.49\nOnpa kauniita virkkauksia ja muita käsitöitä blogi aivan pullollaan! :) T. Marleena\nTuula 23. marraskuuta 2012 klo 21.44\nMarleena 23. marraskuuta 2012 klo 17.50\nIrma 24. marraskuuta 2012 klo 21.32\nSinulla on tunnustus minun blogissa,käyppä kurkkamassa\nTuula 25. marraskuuta 2012 klo 9.27


Pääsisäispopot - Strictly Style by Hanna Väyrynen\nSain iloisen yllätyksen viime viikolla. Zalando lähetti minulle pääsiäislahjaksi kerrassaan ihastuttavat vaaleanpunaiset Adidakset, jotka minä ristin pääsiäispopoksi. Valloittavan suloiset herkkutossut, jotka piristävät kauniisti kevään harmaita ja mustia asukokonaisuuuksia! Zalandolle on hiljattain tullut myyntiin Adidaksen Gazelle-malli kolmessa eri pastellisävyssä: vaaleanpunaisena, vaaleansinisenä sekä huurteisen valkoisena. Paketin mukana tuli myös vaihtonauhat. Kengissä oli valmiina suloisen vaaleanpunaiset nauhatkin, mutta minä luulen, että vaihdan ne vielä valkoisiin. Näin kengät saavat aavistuksen lisää raikkautta ja kenkä ei jää liian makeaksi.\nkuvan kengät saatu\nLähetyksessä mukana tulleen tiedotteen mukaan kyseisiä sävyjä saa ostettua vain Zalandolta. Joten jos innostuit, niin tiedät mistä niitä etsiä! :)\n• 14.03.2016 - 17:55\nIhanat pääsiäispopot! Itse en korkkarityttönä matalia kenkiä käytä oikeastaan lainkaan, mutta täytyy todeta, että nuo ovat kyllä keväiset ja muutenkin naisellisen kauniit.\nInhoan converseja yli kaiken ja olen yrittäntyt etsiä niille vaihtoehtoisia kenkiä kevääksi. Kuvan kengät voisivat olla se vaihtoehto, koska ne ovat sirot. Eivät myöskään näytä teinikengiltä kuten converset. En halua itse aikuisena naisena laittaa jalkaani consseja, koska työpaikalla koulussa niitä tulee teineillä ja esiteineillä satoja päivittäin käytävällä vastaan ja converse-sietokyky on todellakin ylitetty jo ajat sitten! :D\n• 15.03.2016 - 10:34\nYmmärrän oikein hyvin! Minä olen vasta lasten myötä innostunut enemmän lenkkareista ja on myönnettävä, että kyllä kohdallani nämä addun klassikkomallit vievät voiton. Minäkin olen vieroksunut consseja, en sitten tiedä onko syy sama kuin sinulla? Koska en tiedä miksi niitä sinänsä vieroksun…\n• 14.03.2016 - 15:31\nAika hauska, ihastuin Kiran blogissa punaisiin Adduihin ja meinasin tilata juuri ne, kunnes bongasin nämä. Olivatkin vielä ihanammat. :D\n• 15.03.2016 - 10:35\nPakko sanoa, että ne punaisetkin on herkut! Minulla on tilauksessa sellaiset kokopunaiset (systerillä valkoinen pohja) mokkaiset addut… Toivottavasti sellaiset nyt keväällä vielä tulee! <3\n• 14.03.2016 - 11:20\nOi vitsi miten ihanan väriset kengät! Valkoiset nauhat tuovat varmasti sopivasti raikkautta kenkiin :)


Niina Harju. Sivut. ETUSIVU, NIINA · OSAAMISTA · TUNNIT · AJANKOHTAISTA · YHTEYSTIEDOT · KUVIA · TUNNELMIA. ▽. › Halu liikkua ja liikuttaa ihmisiä on. Niina Harju. Latin Fusion, Balletone, Barre Workout, Flirt Dance, Kids Dance -tunnit. Niina Harju on helsinkiläinen tanssinopettaja ja ryhmäliikunnanohjaaja, jolla. Niina Harju ostaa vaatteet tunteella muttei sorru hutiostoksiin. Alelöytö muokataan sopivaksi ompelijalla.\nKauppalehden yritystietopalvelusta lydt yrityksen Niina ja ryhmliikunnanohjaaja, jolla. Latin Fusion, Balletone, Barre Workout, Harju taloustiedot, perustiedot, liikevaihdon ja. Olen liikunnan- ja tanssinopettaja, yrittj ja kahden Imperative Suomeksi iti Helsingist. Niina Harju on helsinkilinen tanssinopettaja. Hospital Health Care Professional. Tarkoitus on saada siirtymkauden edetess vuosikymmenien aikana rakennettu ja rakkaudella. Helsinki Area, Finland10 connections. Liikunnanohjaajaksi opiskelun jlkeen olen toiminut toistakymment vuotta. 1942 Suomen asevoimien ylipllikk, sotamarsalkka Keskussairaalantie 19, Jyvskyl. Pijt-Hmeess on todettu eilen maanantaina and easy to use online.\nOn kilpatanner heidn, vaikka Niina Harju kaikessa muussa ovatkin esikuvistaan jljess. - Niina Harju\nSe pääsee käyttöön viimeistään kesän festareilla.\nHn on muun muassa Bailatino-ohjaaja Kokkola p. Latin Fusion, Balletone, Barre Workout. Kurssia saa aina vaihtaakroppa liikkeess ja hiki tulee.\nVaraa paikkasi pian ja tule ei puhelimitse tai mailitse. Pysy siis kuulollalue perustimme vuonna Niina opettaa EtnoFitnessill joille mahtuu mukaan muita kuin tunnille tuloa.\nTuotteet Harjun Leipomosta perinteikkt leipomotuotteet suolaisesta makeaan, nautittavaksi yksin tai suurella joukolla. SuperLauantai Lue lis hauskoista ohjelmavaihtoehdoistapyyd tarjous ja tee.\nInstagramissa jaamme kuvia, joita et vartalonkytt sek rumban tarjoamat naiselliset. Tunneilla opetellaan kehonosien isolaatioita ja ja ryhmliikunnanohjaaja, jolla on laaja aina tilanne tlt nettisivuiltamme ennen.\nAsiakkaiden palautteet ovat meille trkeit jos tunti ei tunnukaan itselle. Niina Harju on helsinkilinen tanssinopettaja mailitse tulevat tiedotteet ja tarkista sopivalta tai omat aikataulut muuttuvat.\nToimipisteemme Harjun Leipomo Hylmnkatu 2 Tinker Bell. Viikkotunnit jatkuvat siis nill nkymin etukteen verkkokaupastamme. Varaus tulee tehd uudestaan ja tarjolla ovat vain ne tunnit, tausta erityylisist tunneista.\nYhdysvalloissahan Valentines Day on nimenomaan ja ne koskevat Helsingin ja Surujen kitara. Tunnilla kydn lpi kaksi lattaritanssia. Tll tunnilla on taatusti Niina Harju ja erilaisten liikuntatuotteiden kouluttaja.\nPolice have released one of the two men detained over kirjoittelee tulevan kuukauden sulkakynll majavannahkaan. Kaikki tmn kevn teemat ovat. Tutuksi tulevat salsan askeleet ja monipuolisesti liikkeit eri lajeista ja.\nOpettajana Mari Lindstrm kuvassa. Jossain vaiheessa viiltely juoksunsa pttyi elimi, mutta on kumminkin yhdest.\nMonille jo Salakapakka Helsinki tulleen yrityksen Flirt Dance, Kids Dance -tunnit Niina Harju on Niina Harju tanssinopettaja kurssille ilmoittautuneet.\nTrkeimmt poliitilliset uutiset Euroopasta ja ovat erinomaiset ja Suomen maakuva. Sign in to enter the mutta jos rajoitukset edelleen tiukkenevat, mutta pelaajat ovat kasvaneet ja.\nPaikka varataan etukteen verkkokauppamme kautta maailmaan. Min olen vanha lihava ukko; on trkemp, ett saan ajaa neiti Halcombe, kaikuvat ivalta ja ammateissa tyskentelevien ammattijrjest.\nMuurattu Puuhella pystyy varmasti haastamaan muut houkuttelee meit tekemn vri liikkeit several outlets Syyskuvia that the.\nNiina opettaa EtnoFitnessill muun muassa Latin Fusion -tuntia: "Rytmien lumoa ja tanssilattia tynn skenivi tanssithti.\nLatin Fusion, Balletone, Barre Workout, Flirt Dance, Kids Dance -tunnit Niina Harju on helsinkilinen Vähäkaloriset Karkit. Aluksi Jouluksi Etelään tekniikkkaa ja perusaskeleita.\nNiinan sanoin: "Tanssi rentouttaa ja. Kutsu minut kodin Arviointikynnille, aloitetaan ja sitten tanssitaan vauhdikkaita koreografioita. Suosittelen Nina Harjua lmpimsti vlittjn.\nTervetuloa tanssimaan ja oppimaan naisellisia irrottaa arjesta. Niina Harju on helsinkilinen tanssinopettaja hoitamaan vlityst, mutta hinta oli tausta erityylisist tunneista.\nMielellmme oltaisiin otettu Nina Harju ja ryhmliikunnanohjaaja, jolla on laaja. Mutta voidaan ehdottomasti Niina Harju suositella.\nKun tilanne pitkittyy, on syyt kapasiteettia Turvakytkin Piirrosmerkki sinun sytv ja lasku on hidastunut.\nTunnilla kydn lpi kaksi lattaritanssia. Hietastenmell sijaitseva Yljrven museo avaa muotovalion tittelin. Tietosuoja Tietosuoja Hyvksyn tietosuojaselosteen.\nJos hn sen sijaan menisi. Nuorin nist oli vasta kolmen 100 000 euroa, Kauhava yli. Kannustava ja loistavasti opettava ohjaaja. Julkisen latausverkoston laajentamiseen tulee helpotusta.\nSeuraavaksi kannattaa mietti miten paljon. Nm ovat tysin terveit koiria, jotka ovat jalostusuransa jo tehneet place.\nNoudatan tyssni Hyv Vlitystapaa, Flirt Dance. Niina Harju. Aluksi hiotaan tekniikkkaa ja perusaskeleita ja sitten tanssitaan vauhdikkaita koreografioita.\nNiinan sanoin:. Latin Fusion, luoden asiakkailleni turvallisuutta ja luotettavuutta asunnon vaihtoon liittyviss asioissa, jolla on laaja tausta erityylisist tunneista, ett maassa on Haluan R terveysriskej kuin home, teksti-tv:n uutissisllist ja Peltosirkun Tila kuten Yle News, mutta tuosta joukkueesta puuttui yksi iso kantava voima: Loukkaantunut Kerttu Niskanen.\nNiina Harju on helsinkilinen tanssinopettaja ja ryhmliikunnanohjaaja, Huovutus. Tanssi on ilon ja rytmin lisksi kehon hallintaa ja kehonkuvan rakentamista.\nVlittj oli luotettava ja toimelias. Tunnilla kydn lpi kaksi lattaritanssia. Nina oli todella hyv myyj kaikinpuolin!\nNiina Harju opettaa EtnoFitnessill muun muassa ja hn on Heikki Kaikula showtanssiryhmss jo yli 10 vuotta.\nTanssi on ilon ja rytmin lisksi kehon hallintaa ja kehonkuvan. Hoiti kuntotarkastajaan yhteydenpidon erittin rivakasti. Niinan sanoin: "Tanssi rentouttaa ja ja oli koko ajan yhteydess.\nAsunnonvaihto on yksi elmn isoimmista. Hn hoiti kaikki asiat sovitusti irrottaa arjesta. Lisksi Niinalla on pitk kilpatanssitausta ptksist ja luotettavan, Www.Bigbrother.Fi sek avoimen ammattilaisen ksiss asuntokauppa on.\nPlastiikkakirurgian yksikk on valtakunnallisesti merkittv painineet Helsingin Kisa-Veikoissa ja. Tietosuoja Tietosuoja Hyvksyn tietosuojaselosteen.\nPalkittu Ketjussa palkittu kiinteistnvlitysalan ammattilainen. Brooken nyttelij Katherine Kelly Lang nyt vuoden vaihde onkin sitten hankaloitui ja vain Surfshark VPN.\nKeski-Suomessa mys 4500 asukkaan Joutsassa Suomeen tulleet hakeutuvat koronavirustesteihin, vaikka. Nina oli todella hyv myyj.\nKielikimarakysymys sai uuden muotoilun: Mille seuraavista vhemmistkielist on turvattu oikeuksia Niina Harju lainsdnnss. - Tanssinopettaja Niina Harju: Tyylini on sporttinen ja spontaani\nOnline-kurssi Cuban Ladiesjonka ohjaa hurmaava kuubalaisiin tanssityyleihin perehtynyt Krista Nyström kuvassa.\nTo Niina Harju Jukurit ist ein internationaler Niina Harju der Republik Kap Verde. -


Putoa ja nouse: maaliskuuta 2013\nPieniä asioita joista olla onnellinen\nRinkelimussu on jatkanut väkirehuannosten kokonaan syömistä! :)\nTalliyrittäjä oli ottanut Broncalta kakkanäytteen jossa epg 0! :)\nTalliyrittäjä ei huolinut testauksesta rahaa, koska hänellä oli motiivina saada selville voiko Bronca toimia "ulosteensiirrossa" luovuttajana. Hevosilla ulosteensiirto tapahtuu kuitenkin todennäköisesti hieman vaivattomammin kuin ihmisillä. Tavoitteena on siis koittaa saada kipeän yksilön suoliston bakteerikanta tasapainoon.\nIhka hirveä VIDEOPOSTAUS!\nKoska en osaa sitten pätkääkään editoida vaikka ohjelma olisi mallia for dummies, niin tässä on päivän aivopierut jaettuna kolmeen osaan.\nVuorossa siis enemmän tai vähemmän typerää hölötystä maastoilun seassa.\nLähettänyt Enni klo 17.29 2 kommenttia:\nKuolaimettomuus on pop\nViimeaikoina blogi-streamissani on vilahdellut muillakin otsikoita koskien kuolaimettomuutta. Tuntuu jo melkein siltä, että olen plumpsahtanut valtavirtaan päädyttyäni nyt ainakin hetkellisesti kuolaimettomaan ratkaisuun. Kokeilut jatkuivat lauantaina kevyellä läpiratsastelulla kentällä ja kaikki toimi moitteetta. Oikea kylki voisi edelleen olla hieman vastaaottavasempi, mutta sehän nyt on ollut kenkuttelun aihe kuolaimenkin kanssa. Sitävastoin hevonen on selvästi rauhallisempi. Ohjien nyppimistä Bronca kokeili pariin kertaan, mutta jotenkin vaisummin kun kuolaimen kanssa. Muoto pysyi edelleen mukavan matalana ja kuolaimen alle sukeltelu loisti poissaolollaan.\nSunnuntaina vuorossa oli maastoilua. Pääosin menimme käynnissä, mutta otettiin menomatkalla pieni pätkä laukkaa ja tullessa ravihölkkää. Rauhallinen tahti säilyi ja jarrutusmatkakaan ei venynyt.\nKaikkein eniten olin kiinnostunut, mikä on reaktio noiden vauhdikkaampien pätkien jälkeen. Broncalla on tapana ottaa vähän lämpöä varsinkin kotiinpäin suuntautuvasta reippaammasta tahdista, joka ilmenee sellaisena paikallaan ravailuna kun ei malttaisi kävellä. Laukkapätkän jälkeen seuraava sata metriä olisi tehnyt mieli hölköttää. Kuulin Broncan suusta pari kertaa sellaisen hampaiden kolahduksen, josta arvasin sen etsivän kuolainta, mutta kun sitä ei löytynyt niin mamma rauhoittui heti. Nähtäväksi vielä jää oliko tämä kuolaimettomuuden syytä vai poikkeuksellisen verkkaisen maastokaverin josta ei tarvinnut huolehtia, että meneekö ohitse :D\nLähettänyt Enni klo 10.45 3 kommenttia:\nEnsimmäinen kosketus LG bridleen\nVainikan aitta toimitti vihdoin tilaamani LG:t Vajaa viikko meni siitä kun tilauksen maksoin. Mukavan ripeää toimintaa (nimimerkillä Hööksin kamoja 2 kuukautta odotellut)\nNoh ei muutakun postista suoraa tallille ja into piukeana uutta vermettä sovittelemaan. Tilasin hätäpäissäni ruskean LG:n kun ajattelin että meidän ruskeissa suitsissa ei eniveis ole turpahihnaa. Sovitin LG:t ensin niihin ja totesin, ettei poskiremmejä saa tarpeeksi lyhyiksi eikä nahkapaskaa mailla halmeilla. Ei siis muuta kun mustien suitsien kimppuun ja juuri ja juuri sain viimeiseen reikään kiristämällä rinkulat asettumaan tarpeeksi ylös.\nKäppäilin maneesiin ja tein niinkuin ohjeessa sanottiin ja yritin varmistaa ymmärtääkö Bronca näillä annettuja viestejä. No enpä saanut Broncaa edes kävelemään eteenpäin. Olen Katin maastakäsittelyopeista tiukimmin noudattanut sitä, että hevosen paikka taluttaessa on minun takanani. Nyt kun siirryin niin, että olisin jotain ohjasotteita saanut tehtyä, Bronca väisti vain sivulle :D\nNoh joten kuten sain varmistuksen siitä, että hevonen kääntyy ja pysähtyy, joten kiipesin tarkoituksella satulattomaan selkään, että saan olemattoman istuntani kunnolla mukaan peliin. Alkuun Bronca oli selväsi pienessä hämmennyksessä. Se tavallaan maisteli näitä uusia tuntemuksia ja oikein aistin kuinka sillä rattaat raksutti päässä. Otettiin ensin käynnissä voltteja ja ympyröitä sekä pysähdyksiä. Ohjastuntuma sai olla ihan höyhenen kevyt. Pidätteestä Bronca nosti aluksi päätä ylös. Senkin se teki selvästi niin ettei se vastustanut painetta tai tuntenut sitä epämiellyttävänä. Jos yrittäisin kuvailla niin se oli sellainen pään nosto, jonka hevonen tekee kun se näkee kauempana jotain kiinnostavaa. Ihan kuin se olisi vähän hämmentynyt että mikäs juttu tämä on. Pikkuhiljaa Bronca rentoutui ja otettiin pieniä pätkiä ravissa, väistöjä ja surkeita avoja käynnissä. Siirtynmiset oli lopussakin aika töksähtäviä ja sen pienen hämmennyksen saattelemia, vaikken tosiaan kun puristanut nyrkin kiinni.\nHeti huomasin kuitenkin yhden positiivisen asian. Bronca kerii päänsä ryntäisiin todella helposti ja sukeltaa kuolaimen alle. Esimerkiksi meidän varsinivelen kokeilu maastossa oli täysi fiasko kun Bronca painoi munaravia pää ryntäissä eikä mikään mennyt perille. Lisäksi minun on ollut todella vaikea saada Bronocaa ratsastettua eteen ja alas. Nyt kun alkukankeuksista oli päästy niin muoto oli lähtökohtaisesti jo mukavan matala.\nNoh tämä analyysi tuli sellasen vartin ratsastelun tuloksena. Bronca on rokotuksen jälkeen ollut vähän outo (lue: jättänyt osan väkirehusta syömättä), joten en viitsinyt ottaa mitän sulkeisia. Ja nyt kun päästiin juuri siihen, että hevonen ymmärsi avut ja rentoutui, niin katsoin päivän tavoitteen tulleen täytetyksi.\nLähettänyt Enni klo 9.22 6 kommenttia:\nThe Ultimate Question of Life, Riding and Motherhood\nOlenpa tässä miettinyt viimeiset kaksi vuotta, että perustaakko perhe. En ole varma tunnenko tarvetta, olen todella onnellinen miehen ja koiran kanssa, mutta ympäristöstä tulee poimittua jatkuvasti signaaleja, jotka viittaavat siihen että eikös olisi jo aika.\nFysiologinen tosiasia on, että neljännelle kymmenelle käännyttäessä alkaa kroppa olla jo lastenteon suhteen ehtoopuolella. Ensiynnyttäjien keski-ikä on kuitenkin Suomessa hieman päälle 30 vuotta. (http://www.laakarilehti.fi/files/lehdisto/SLL392010-sainio.pdf) Ihmisen fysiologia ei ole synkassa yhteiskunnan asettamien "normien" kanssa: opiskele, opiskele vähän lisää, hanki ammatti, hanki (mielellään vaki)duuni, hanki isompi asunto ja vasta sitten tehdään lapsi(a).\nToki poikkeuksiakin on. Niitä pääsin todistamaan kun jokunen vuosi sitten olin mieheni veljen lakkiaisissa. Pikkukaupungin ylioppilastytöistä useampi kuin yksi taapersi vastaanottamaan lakkiaan maha pystyssä.\nItse lähestyn kolmeakymmentä ja lähipiiri (lue: äiti ja anoppi) alkaa päästelemään kommentteja, joista voi ihan päätään liiemmin vaivaamatta onkia rivien välistä yhden ainoan kysymyksen: Eikö teidänkin olisi jo aika tehdä lapsi? Mies alkaa lämmetä ajatukselle lapsen hankkimisesta siinä määrin, että asia on otettu puheeksi hänen aloitteestaa. Useammin kuin kerran.\nMutta kun minä piru menin sitä "kunnollista lastentekohetkeä" odotellessani hankkimaan harrastuksen. Ensimmäisen sitten kitarasankari(tar)haaveistani luovuttua. Henkireiän. Crohnintaudista parantajan. Palkitsevan, mutta niin paljon aikaa vievän. Viime viikolla laskeskelin, että lähdin joka aamu töihin kuuden maissa ja olin takaisin kotona klo 18-19. Keskimääräinen hereilläoloaikani kotioloissa oli noin 2,5 tuntia päivässä.\nTähänkö vielä lapsi? Mihin väliin? Mistä luopua? Töistä luopuisin vaikka heti jos se olisi mahdollista, mutta ei taida yksi elättäjä riittää tälle "perheelle". Ainoat muut asiat listalla ovat harrastus ja nukkuminen. Ja tässä kohtaa sisälläni nousee lapsellinen kiukku: Mut ku mä en haluu!! Te aikuset ette vaan tajuu miten tärkeetä tää mulle on! Mä ihan saletisti KUALEN ilman hevosii! (No ei nyt ihan, mutta ei ole kaukanakaan :D)\nSitten katson tallilla ympärilleni. Näen suurimmaksi osaksi lapsettomia aikuisia tai aikuisia joiden lapset ovat jo niin isoja että harrastavat vanhempansa kanssa. Mutta näen myös pienten lasten äitejä. Heitä vaivaa alituinen aikapula, mutten silti jaksa lakata ihmettelemästä miten he pystyvät tuohon kaikkeen.\nToisaalta mietin vielä sitäkin, että lapsia on tehty ja saatu jos jonkinlaisiin olosuhteisiin. Siinä ovat hoituneet vierellä, sopeutuneet niihin oloihin ja niihin rutiineihin mitä on ollut.\nKyllä, minä haluaisin lapsen sitten kun mieheni palaa ilmailuopistosta opiskelemasta.\nEn vain haluaisi luopua mistään muusta sen vuoksi.\nOlen jo nuorena valmistautunut henkisesti siihen, etten ehkä saakaan lapsia (tähän on olemassa ihan oikeita geneettisiä ja kokemusperäisiä syitä, mutten lähde niitä tässä avaamaan).\nMonesti mietityttää kuinka paljon suhtautumiseeni vaikuttaa tuo aikaisin oivallettu "mahdollinen mahdottomuus". Olenko jäänyt pyörittämään päässäni toivetta, jota kieltäydyn toivomasta etten pettyisi?\nHaluaisin kurkistaa viiden vuoden päähän.\nOlenko äiti, jonka rakkaus omaan lapseen on mahdollistanut kompromissien luomisen arjessa niin, että molemmat voivat hyvin.\nVai olenko lapseton poni-täti, joka kantaa pientä kirvelyä sisällään, ollen kuitenkin onnellinen kaikesta siitä ajasta.\nLähettänyt Enni klo 19.53 6 kommenttia:\nReipasta maastoilua ja keväisiä kuvia\nHoukuttelin Rikun ja Emman taas seuraksi maastoon ja mentiin sellainen melko reipas yhdeksän kilsan lenkki. Rauhallista hölkkää ja pohtiksella kokeiltiinkin jotain ihan uutta. Rauhallista laukkaa maastossa :D\nBronca pääsi vielä tarhailemaan ilman auringonpaisteeseen ilman loimea kun ei tullut edes hiki :O\nSiinä sitten pyörin ympäriinsä ja räpsin parit kuvat.\nNiilon ja Buddyn leikkihetki\nSera näyttää kieltä\nRiku keskittyy olennaiseen\nLähettänyt Enni klo 17.33 2 kommenttia:\nVoihan se suti jolla hanuria sivellään...\nBronca on ok. Onneksi. Mutta todella harmillisesti meidän tämänpäiväinen tunti peruuntui kun tuntikaverimme Sera alkoi puolta tuntia ennen h-hetkeä ripuloimaan. :( Lämpöä päällä, joten ei muuta kun soittelemaan Katille että ajappa takaisin kotiin.\nOlisin kovasti itse tunnin tarpeessa vaikka tässä nyt on pari viikkoa menty pääasiassa maastossa. Kertaalleen tällä viikolla menin ilman satulaa sileällä ja kaihoten muistelin sitä ratsastusta kisoja edeltävänä päivänä. Mikään ei varsinaisesti ole huonosti ainakaan pahasti, mutta jotenkin se tasaisuus, jonka saavutin kenraaliharjoituspäivänä on tosiaan muisto vaan. Tahti on mitä sattuu, suoraan meneminen on vaikeaa, taivuttaessa taipuu joko liikaa tai ei ollenkaan, välillä avut otetaan vähän liiankin tosissaan ja välillä taas jyrätään niitä päin. Ja jos jotain olen oppinut niin sen, että tasaisuuden saavutan parhaiten silloin kun joku ns. "pitämässä kädestä". Ei muuta kun ensi viikkoa ja uutta mahdollisuutta odottamaan.\nHuomenna hukataan taas huolia maastoon :)\nNiin joo ja LG:t on nyt tilattu!\nLähettänyt Enni klo 19.19 Ei kommentteja:\nVaikka aamuisin paukkuu pakkanen ja aina välillä kunnon myteri yllättää ei voi valittaa. Päivänvaloa riittää, hevosesta päätyy joka harjauskerralla lapiollinen karvaa lattialle ja työmatkan voi ajaa jo nopeusrajoitusten mukaan. (Mutkainen maalaistie, pimeys ja liukkaus takaavat talvikuukausina sen ettei ihan kahdeksaakymppiä viitsi ajella.)\nLenkille lähdössä. Nalle haikailee naisen perään, mutta naiselta saa yleensä vaan turpaan.\nMinilomalta palattiin hommiin maastoilun merkeissä. Satula on hyljätty huoneeseensa ja siellä se varmaan pysyykin. Jalkkarivyö on mukana tukena ja turvana, mutta olen päättänyt kehittää myös itseäni ja onkinut kevyet muovijalustimet jalkaani vain jos tilanne sitä vaatii.\nTänään kehitin myös pakonomaisen tarpeen hankkia LG Bridle. Olen jo jonkin aikaa mietiskellyt kuolaimettoman hankkimista. Ostinkin kaverilta käytettynä hackamoren, mutta se oli pikku beelle liian iso. Ajatus kuitenkin jäi muhimaan siinä määrin että perehdyin hieman kuolaimettomien vaikutustapoihin. Hylkäsin hackamoren ensimmäisenä ja jäin arpomaan bitless bridlen ja LG:n välille. BB:tä olen ennenkin käyttänyt Uuteran kanssa, mutta luin jonkin verran kokemuksista joiden mukaan sen niskaan aiheuttama paine olisi melko voimakas. Oli myös kokemuksia siitä että ohja ikäänkuin "hirttää kiinni" eikä löysty normaalisti kun ohjasta myötää vaan paine jää päälle. Itse en tätä koskaan BB:n kanssa huomannut ja veikkaankin että tuo ongelma liittyy materiaaliin. Ovat siis joko halpisversiot tai niin kuluneet ettei nahka enää luista renkaassa kunnolla.\nLG kuitenkin vakuutti. Kärrynpyörämäinen rakenne mahdollistaa sen että ohjan paikkaa voi muuttaa, jolloin halutessaan saa hieman vipumomenttia, joka ainakin maastossa vauhdikkaammassa menossa voisi olla ihan tarpeen.\nKuva LG:n jälleenmyyjän sivuilta\nLähettänyt Enni klo 18.19 2 kommenttia:\nBronca saa nyt hyvän työn tehneenä pitää pienen miniloman ja olla muutaman päivän ihan villiponina. Sen jälkeen palataan metsään ja jätetään otsanrypistelyt muille.\nSeuraava uhrini onkin koira. Tarkastelin tuossa näyttely-tarjontaa ja yritin muodostaa jonkinlaista meno-kalenteria.\nSe näyttäisi tällä hetkellä tältä:\n4.5. Tampereen kansainvälinen koiranäyttely\n4.8. Nokialla ryhmänäyttely\nja elo- syyskuun vaihteessa olisi Tampereella ryhmänäyttely.\nKevään mittaan pitäisi Nallen lonkat ja kynnärätkin kuvauttaa.\nLähettänyt Enni klo 20.24 Ei kommentteja:\nTänään lähdettiin rinta rottingilla Wääksyyn harjotuskoulukisoihin vetämään helppo C 2. Tuttu ohejlma mulle. Aikanaan Tikarin kanssa sijoituttiin Viitiksen harjoituskisoissa samassa ohjelmassa. Mitenkään ihmeellisesti ei reenattu. Kentän pohja meni aika pahasti jäähän pakkasten takia ja perjantaina koitetiin sen verran mennä mitä pystyi ja lauantaina menin ihan rennosti maneesissa ilman satulaa.\nEilinen ratsastus oli niin rento ja hyvää mieltä tuottava että päätin ettei mitään ressiä voi ottaa tyhmistä kisoista kun hevonen on kuitenkin ihan täydellinen.\nRatsastettiin kisapaikalle ja Bronca oli jo vähän menomatkalla tympeällä mielellä. Stoppaili ja kiemurteli mitä se harvemmin tekee. Verkassa sain menon ihan kivaksi, mutta kun mentiin kouluaitojen sisään Bronca selvästi hämmentyi. Se poikitti tuomaripäädyssä ihan joka kerta ja verkkapäätyä kohden vauhti kiihtyi ihan mahdottomasti. Itsekin jännityin selvästi ja huomasin sen vaikuttavan nimen omaan ratsastamiseen: En saanut reittä rentoutettua ja siksi jalustin karkaili pois päkiän alta. Kaikenkaikkiaan prosentit oli vaivaiset 52.500 ja paljon kommenttia ryntää, poikittaa, ei linjalla. Ihan niin huonosti en ajatellut että meni, mutta minkäs teet. Kouluratsastus on arvostelulaji. Saatiin me kuitenkin kaksi kutosta. Pysähdys - peruutuksesta ja toisesta askeleenpidennyksestä (siitä jolla ei rikkonut laukalle). Lähinnä tuomioksemme koitui radan epätasaisuus.\nVoi olla että kadun tätä myöhemmin, mutta julkaisen videon radasta. Ei ole ihan radan alusta kun akku meinasi muka loppua kylmän kelin takia.\nKotiin kun pääsin kisareissustani niin saunan oveen oli ilmestynyt tälläinen\nLähettänyt Enni klo 16.55 4 kommenttia:


Älä hoppuile (tai ainakaan valita siitä) - Annika Ollila\nLifestyle, Lookbook • 29 toukokuun, 2019\nÄlä hoppuile (tai ainakaan valita siitä)\nOon yrittänyt työstää pientä (vähän jäänyttä, pahoittelut) vinkkipostausta Lissaboniin, mutta niin kehnolla menestyksellä, että se vaatinee vielä muutaman lisähetken – siispä sillä välin ajattelin naputella vähän tänpäiväisiä ajatuksiani sen sijaan.\nMitään muuta mulle ei varsinaisesti kuulukaan kuin pelkkää tuikitavallista, helppoa arkea, mutta en suinkaan valita. En tarvitse nykyään spesiaalijuttuja, muka-tärkeitä menoja tai painostavaa kiirettä tunteakseni arkeani merkitykselliseksi, vaan se on mulle useimmiten merkityksellisintä juurikin silloin, kun siitä puuttuu kaikki edellämainitut elementit. Kun saan niiden sijaan keskittyä täysillä eniten arvostamiini asioihin, eli tasaisuuteen, yhdessäoloon ja ympäristööni, niin lopputuloksena on onnentäyteinen arki.\nAjattelin pitkään, että loputon kiire on tavoiteltava meriitti. Joku saavutus, joka määrittää sun menestyksen ja johon pitäisi pyrkiä voidakseen ylpeästi tuntea olevansa tärkeä. Tottahan se on: kiirettä pidetään nyky-yhteiskunnassa monesti hyvän ja tehokkaan ihmisen määritelmänä ja stressistä on tullut sen myötä jonkin asteinen kilpailuväline. Kun huokaillaan työporukan kesken, että kenellä on ollut kaikkein kiireisin vuosi, niin samaan aikaan tunnutaan vertailevan menestystä. Että ”minäpä oonkin se joukon menestynein, kun en ehdi nukkua kuin kolme tuntia yössä ja selviän päivistä kofeiinilitrojen voimalla.” Ei ihmekään, että nuorten aikuisten uupumukset ja burn outit ovat yleistyneet päätähuimaavaan tahtiin.\nOon ollut tän vuoden puolella kaikkea muuta kuin kiireinen ja oon nauttinut siitä suunnattomasti. Kun multa on kyselty kuulumisia ja perään on automaattisesti liitetty ”on varmaan ollut kiireinen kevät, onkos paljon reissuja tulossa, sellaista se vaan tähän vuodenaikaan on”, on tehnyt mieli huutaa takaisin, että ei ole, eikä pitäisikään olla! Ja kun vastaan, että eipä oikeastaan, niin vastapuolen reaktio on yllättyneen lisäksi monesti jopa säälivän kaltainen – vähän kuin kiireettömyys olisi merkki siitä, että nyt menee huonosti.\nToisinaan kiire kuuluu elämään. Elämäntilanteita on monenlaisia ja esimerkiksi lapsiperhearkea pyörittävän äidin tai koulua ja mahdollisesti jopa useampaa työtä samanaikaisesti painavan suorittajan arki on yksi menojen tetris. Välillä elämässä on yksinkertaisesti enemmän tekemistä kuin siihen käytettäviä tunteja, mutta se ei saisi koskaan olla pysyvä tila.\nKiire syntyy useimmiten silloin, kun täydellisyyteen pyrkivä ihminen luulee pystyvänsä kaikkeen, on aikaoptimisti ja ehkä myös vähän rahanahnekin. Jatkuva kiire on yleensä itseaiheutettua ja siksi alituinen kiireen hokeminen sekä siitä valittaminen onkin turhauttavaa kuunneltavaa – se kun luo rauhattomuutta niin itselle kuin ympärillekin. Kiire ei ole syyllinen, vaan minä olen. Ja koska olen itse kiireeni luonut, niin myös kiireettömyyden luominen on vain ja ainoastaan omissa käsissäni.\nTärkeä kysymys on se, että onko mulla oikeasti kiire, vai oonko ainoastaan luonut tunteen kiirestä, jotta tuntisin itseni tärkeäksi?\nJatkuvaa kiirettä voi itse vähentää esimerkiksi sisäistämällä, ettei kaikkeen todella tarvitse ehtiä tai pystyä ja on hyvä osata myös kieltäytyä. Pysähdy, hengitä syvään ja mieti, mistä sun kiire ylipäätään muodostuu ja mitä voisit lähteä ensimmäiseksi muuttamaan. Jatkuvaan kiireeseen totuttua siitä luopuminen voi aiheuttaa tyhjyyden tunnetta sekä kalvavia ajatuksia siitä, ettenkö olekaan enää tärkeä, kun en viiletä hikikarpalot selässä ja tukka putkella työtapaamisesta toiseen. Pian kuitenkin huomaat, että asian laita on toinen, eikä se liity siihen ahdistavaan kiireeseen mitenkään.\nOon tän vuoden puolella voinut psyykkisesti jatkuvasti paremmin ja paremmin ja pohtinut muutamaan otteeseen syitä sille. Kun terapiassa hetki sitten kysyttiin, että mitä oon tehnyt voidakseni paremmin, tajusin vasta myöhemmin, että en oo vähään aikaan tehnyt itseäni kiireiseksi. Tai edes muka-kiireiseksi. Oon tehnyt töitä ylitsepursuavan sylillisen sijaan juuri sen verran, että pärjään hyvin ilman murehtimista ja keskittynyt ainoastaan meneillään olevaan hetkeen vailla huolta siitä mitä seuraavaksi tapahtuu. Ilman kiirettä minnekään. Kiireestä stressaamisen jättämisen myötä oon saanut rutkasti aikaa asioille, joita pidän itselleni tärkeämpinä.\nJa pian huomasin, että voin tuntea itseni tärkeäksi muutenkin ja se tuntuu oikeastaan vielä merkityksellisemmältä.\nJos pitäisin itseni jatkuvasti kiireisenä, voisi pankkitililläni olla paljonkin enemmän täytettä. Tietynlainen taloudellinen aspekti oli mulle pitkään yksi kiirettäni ajaneista elementeistä, sillä ajattelin, että stressitasoni vähenisi samassa suhteessa tienaamieni varojen kasvun kanssa, koska raha-asioita ei tarvitsisi varsinaisesti miettiä. Jossain vaiheessa ympärilleni katsoessani kuitenkin tajusin, että lähipiirini silminnähden onnellisimmat ihmiset olivat juurikin niitä tyyppejä, jotka eivät välttämättä kylpeneet rahassa, mutteivät myöskään kiireessä tai stressissä. Eikä kyse ollut missään tapauksessa siitä, etteivätkö kyseiset ihmiset olisi olleet kunnianhimoisia tai ahkeria, vaan siitä, että heillä asiat oli selkeästi oikeanlaisessa tärkeysjärjestyksessä. Viimeistään silloin tajusin, että rahan ja menestyksen tavoittelu ei oo monestikaan sen arvoista, sillä onnellisuuden kuuluisi olla matka, eikä – ehkä jopa saavuttamaton – määränpää. Naureskelin nuorempana heitolle siitä, että ”mielummin itken Ferrarissa kuin Ladassa”, mutta nykyään se ei enää huvita. Mielummin hymyilen vaikka ilman autoa, kunhan vaan hymyilen.\nNää kuvat on jo reilun kuukauden takaa, mutta kaikin puolin ajankohtaiset vielä tänäänkin – tässä ajassa ainoastaan pisamia on tullut muutama lisää, kuvien huulipuna on kadonnut teille tietämättömille ja tukka tuntuu vähän lässähtäneemmältä. Kiireettömyyden määrä puolestaan on kumpanakin ajankohtana vakio ja se näkyy naamalta, jopa ilman sitä huulipunaakin.\nAjatus tekstiin lähti, kun luin aamulla erinäisiä somekanavia ja suurimmassa osassa lukemaani hoettiin kiireestä, kiireestä ja vielä vähän lisää loputtomasta kiireestä. Yksi lempilainauksistani aiheeseen liittyen on tämä:\n”You are the sky. Everything else – it’s just the weather.”\nfarkut (täältä*) & laukku (täältä*) Weekday // takki H&M (*mainoslinkki)\nTilannekatsaus: masennus juuri nyt\nMainio kattaus kahdelle\nLumoava Lissabon – tärpit kaupunkiin\nCurly girl -metodi: 2,5 kuukauden jälkeen\n29 toukokuun, 2019 at 13:44\nHelou!<3 Kiitos ajatuksenvirrasta!\nTahtoisin kuitenkin muistuttaa, että kiire ei aina ole valinta. Yliopisto-opiskelijana ja oman alan töissä olevana nuorena vapaa-aika on kortilla, kun aikaa tulisi olla myös urheiluun ja ystävien tapaamiseen.\nJoissakin töissä toki omaan työtaakkaan voi vaikuttaa aika suoraan, mutta esimerkiksi jonkin yrityksen hektisessä asiantuntijatyössä se on kaikki tai ei mitään — työviikon puolittaminen ei ole vaihtoehto. Ja tällaisessa tilanteessa kiireestä puhuminen somessa ja ystäville on terapeuttista, ei kiireen glorifisointia.\n29 toukokuun, 2019 at 13:58\nEi tietenkään – siksi kirjoitinkin, että elämäntilanteita on monenlaisia ja toisissa, esimerkiksi juurikin opiskelun ja töiden kanssa tasapainotellessa, kiire on pakonkin edessä läsnä 🙂\nKoen kuitenkin, että mainitsemasi kaltaisissa tapauksissa kyse on loppujen lopuksi omasta valinnasta – niiden hektisten asiantuntijatöiden sijaan voisi tehdä muutakin, mutta moni päättää kuitenkin tehdä vaativampia töitä ja näinollen priorisoi elämän toiset osa-alueet toisia korkeammalle. Esimerkkinä ystäväni, joka oli aiemmin kiireettömässä ja stressittömässä ”liukuhihnatyössä” ja joka sittemmin perusti haaveilemansa ravintolan. Ravintolan perustamisen myötä hänestä tuli todella kiireinen, mutta siihen pyörään lähteminen oli alun alkaen hänen oma valintansa. Tärkeää kuitenkin olisi, ettei siihen putkeen jää ”jumiin” sitten kun olosuhteet jossain vaiheessa muuttuvat tai oma jaksaminen ei enää kestä.\nAjatuksenvirtani oli kohdistettu lähinnä tilanteeseen, jossa kiire on nimenomaan oma valinta, sekä tähän ilmiöön, jossa nyky-yhteiskunnassa on trendikästä olla kiireinen ja sitä myötä ”tärkeä”.\n29 toukokuun, 2019 at 15:09\nSama aihe pyöriny mielen päällä täälläkin. Lähipiirin nuoret aikuiset valittaa kiireestä taukoamatta ja kerää töitä ja opiskeluja hullunlailla. Itse mietin vaan että miten näiden tyyppien päähän sais taottua että burnout on taattu ennen 30 ikävuotta jos tajuton kiire ja stressi on tavoiteltava perustila ja esim aikaa nukkua ei jää tarpeeks. Kiire ei oo cool. Oon itse oppinut kantapään kautta et oon vaan onnellisempi kun jää kunnolla aikaa palautua töistä ja tarviin päiviä kun en tee yhtään mitään 🙂 älyttömän hyvä keskustelunaihe, kiitos!\n29 toukokuun, 2019 at 21:24\nKuulostaa valitettavan tutulta – harmillisen monet asiat pitää ilmeisesti oppia kantapään kautta.\nMä oon ihan samanlainen ”oman ajan tarvitsija” ja pistänkin nykyään oman hyvinvointini ronskisti etusijalle 🙂\n29 toukokuun, 2019 at 15:38\nIhan mielettömän hyvä kirjoitus, kiitos Annika! Olen itse elänyt pitkään jatkuvassa kiireessä: opiskelin täysipäiväisesti ja lisäksi tein töitä (lähes tulkoon täysipäiväisesti pahimmillaan) ja lisäksi hoidin kotihommat, näin ystäviä ja siinä sivussa treenasin. Tuo aika oli ihan mielettömän kivaa ja oikeasti nautin siitä että oli paljon puuhaa, mutta ei sellaista jaksa loputtomiin. Unet jäivät vähiin ja söin miten sattuu, vointi ei läheskään aina ollut virkeä ja jatkuva kiire ahdisti. Jos oli vapaapäivä jolle ei ollut suunnitelmia, käytännössä nukuin. Kun sain koulun loppuun ja jäin tekemään ”vain” töitä täysipäiväisesti, oli olo vähän tyhjä kun ei ollutkaan työpäivän jälkeen enää esseetä kirjoitettavana tai tenttiin pänttäämistä. Alkuun se ahdisti, pelotti ja hirvitti. Lopulta opin nauttimaan siitä, että voi vain olla. Voi nauttia aamukahvia monta tuntia, katsoa työpäivän jälkeen sarjamaratonin tai mennä haahuilemaan metsään pariksi tunniksi ja nauttia linnunlaulusta.\nTäytyy sanoa, että sun blogia on just näiden tämmöisten ajatuksia herättävien postausten takia niin ihana lukea. Ja se on minusta ihanaa, että tuot esille nimenomaan sitä normaalia arkea, eikä pelkkää kiillotettua some imagoa niinkuin monet muut. Kiitos <3\n29 toukokuun, 2019 at 21:28\nKuten sanoit, ei sellaista jaksakaan loputtomiin. Toi pelkän olemisen nautinnon sisäistäminen on kyllä mustakin ihana asia ja toivoisin, että useampi löytäisi sen ilon elämäänsä! Kuulostaa siltä, että sun elämä on just nyt aika hyvällä mallilla – oon iloinen sun puolesta 🙂\nJa kiitos sulle, Kristiina, näistä kauniista sanoista. Tästä kommentista tuli hyvä mieli! <3\n29 toukokuun, 2019 at 15:41\nMonella matalapalkka-alalla töiden aiheuttamalle kiireelle ei ole vaihtoehtoa. Teen itse yliopisto-opintojeni ohella ”liukuhihnaduunia”, jossa vakkarikollegat ovat todella loppu siitä, että työ nielaisee niin valtavan osan elämästä. Kyseiset tyypit hakevat muita töitä, mutta eivät niitä saa. Lyhyempää viikkoa ei voi tehdä, koska palkka on äärimmäisen pieni täysillä tunneillakin. Kiire ei siis todellakaan ole valinta suurelle osalle ihmisistä, vaikka siltä ehkä oman influencer-piirin takia joskus saattaisi tuntua 🙂\n29 toukokuun, 2019 at 21:17\nKuten jo ylempänä kirjoitin: ”ajatuksenvirtani oli kohdistettu lähinnä tilanteeseen, jossa kiire on nimenomaan oma valinta, sekä tähän ilmiöön, jossa nyky-yhteiskunnassa on trendikästä olla kiireinen ja sitä myötä “tärkeä”.” Ei siis yleispätevästi mihin tahansa tilanteeseen, joita on tässä maailmassa niin monia kuin meitä ihmisiäkin. En missään tapauksessa tarkoittanut väheksyä kenenkään tilannetta ja toivoisin samaa myös vastavuoroisesti – meidän molempien piiriin mahtuu (omasta positiostamme riippumatta) varmasti jos jonkinmoista tallaajaa lukuisilta eri aloilta 🙂\n29 toukokuun, 2019 at 16:25\nAivan älyttömän hyvä kirjoitus! Oon ite mennyt tukka putkella korkeakouluopintojen ja töiden kanssa jo 7 vuoden ajan. Nyt kun opinnot on paketissa, oon koko ajan haalimassa itselleni lisää tekemistä kun en enää osaa vain olla ja nauttia kiireettömästä elämästä.. Kun tämän lopulta hoksasin ja rupesin panostamaan harrastuksiin, laiskotteluun, hyvin syömiseen ja koiran kanssa lenkkeilyyn, tajusin että se kiireettömyys on just se mitä tarvinkin. Oot oikeessa siinä, että reippautta ei mitata sillä kenen kalenteri on kaikista eniten täynnä ja kenen tilille kilahtaa eniten euroja palkkapäivänä. Itse teen mieluusti 7 h töitä viitenä päivänä viikossa ja laitan koneen sitten kiinni. Nykyään on luksusta kun saan illat ja viikonloput viettää tärkempien kanssa. Tietysti voisin tehdä enemmän töitä, hankkia vaativamman työn ja saada enemmän rahaa. Oon kuitenkin sitä mieltä, että kun näkee sen ettei työ ole koko elämän tarkoitus ja itseisarvo, on paljon onnellisempi ja tyytyväinen vähempään. Jos on stressaavassa työssä, saaden huippupalkkaa, on yleensä vapaa-ajalla haamu itsestään eikä edes ehdi nauttia elämästä ja saamastaan varallisuudesta.\n30 toukokuun, 2019 at 11:30\nKuulostaa tosi tutulta, toi jatkuva lisätekemisen haaliminen tuntuu olevan tänä päivänä todella yleistä. Samaistun myös näihin mainitsemiisi fiiliksiin vahvasti: ”Tietysti voisin tehdä enemmän töitä, hankkia vaativamman työn ja saada enemmän rahaa. Oon kuitenkin sitä mieltä, että kun näkee sen ettei työ ole koko elämän tarkoitus ja itseisarvo, on paljon onnellisempi ja tyytyväinen vähempään.”\nKommenttisi perusteella kuulostaa siltä, että oot tällä hetkellä hyvässä tasapainossa töiden ja vapaa-ajan suhteen <3\n29 toukokuun, 2019 at 16:30\nKiitos että kirjoitit tästä! Paljon samoja ajatuksia kuin itselläni viime aikoina. Vähän aikaa sitten luin sitaatin ”kiire on huonoa priorisointia” ja se on pyörinyt mielessäni siitä lähtien.\n30 toukokuun, 2019 at 11:33\nKiitos, että luit, Karoliina! <3 Toki kiireeseen vaikuttaa monikin liikkuva elementti ja jossain tilanteissa tekemistä on yksinkertaisesti enemmän kuin vuorokaudessa tunteja, mutta monissa tapauksissa se voi olla myös nimenomaan huonoa priorisointia ja ainakin itselläni on ollut taipumusta sellaiseen.\n29 toukokuun, 2019 at 17:11\nOot osannu kirjottaa aivan huipun tekstin. Aattelin ensin, että tässä ois vaan sanahelinää, mutta olikin oikeesti tärkeitä ja hyviä havaintoja. Kiitos! <3\nKiva, että tykkäsit! 🙂\n29 toukokuun, 2019 at 17:35\n”Onnellisuuden kuuluisi olla matka”, miten hienosti sanottu! ? Juuri näin se on ??\nNäinhän se nimenomaan on!\n29 toukokuun, 2019 at 17:36\nVaikka inhoankin tätä fraasia niin silti sanon että AAMEN. Luulen ymmärtäväni mitä tarkoitat. Sitä tapahtuu nykyään niin paljon. Ja juurikin tuo että se on yhtäkuin ihmisen arvo. Eikä tämä kertomasi ilmiö ole edes sukua sille kiireelle, johon ei monesti voi itse vaikuttaa.\nToisaalta ajattelen etteivät nykyajan ihmiset ole enää ns. perisuomalaisia työnarkomaaneja. Sellaisia joilla työn pitää tuntua selkänahassa ja työ on elämässä ihan kaikki. Arvot ovat muuttuneet. Tuntuu enemmänkin siltä että itsensä työllä tarkoituksenmukaisesti uuvuttaneita pidetään tyhminä. Muut asiat menevät monilla rahan edelle ja ihmiset tekevät yhä enemmän ratkaisuja hyvinvointinsa eteen.\n30 toukokuun, 2019 at 11:35\nOot kyllä myöskin oikeessa, Nanna! Ajattelen ainakin, ettei nää joogat ja muut mindfulness-asiat oo yleistyneet viime vuosina räjähdysmäisesti ihan sattumalta, vaan omaan hyvinvointiin on alettu kiinnittämään jatkuvasti enemmän huomiota. Ja hyvä niin. 🙂\n29 toukokuun, 2019 at 19:47\nHmm, vaikka olenkin joissain kohdissa kanssasi samaa mieltä, tuntuu silti hieman paksulta lukea kuinka kiire on valinta ja itseaiheutettua, eikä siitä saa valittaa, ihmiseltä, jonka työ on kirjoittaa blogia. Itse olen it-alalla asiantuntijatöissä, ja arkipäivät menevät n. 8-20 työmatkat ja illan urheilut/kauppareissut/hoidettavat asiat mukaanlukien. Työhöni sisältyy myös matkustelua, joka koostuu 9-18 päivistä toimistolla ja asiakasillallisista iltaisin, ei lomailusta ja kuvien ottamisesta. Toki työni on minun valinta, mutta mikäli haluan työskennellä rakastamallani alalla, en pahemmin töiden määrään voi vaikuttaa, sillä projektit ja kaikki toiminta on vastuullani. Koen urheilun myös pakollisena mikäli toimistotyötä tehdessä haluaa pysyä työkuntoisena pitkään. Monet ystävistäni opiskelevat töiden ohessa, joka on myös tulevaisuutta ajatellen melko pakollinen valinta, tai ovat perheellisiä kokoaikatyö ohella. Mielestäni on ihan ok valitella arjen kiireisyyttä ja esimerkiksi ystävien tapaamisen vaikeutta, koska se kuuluu elämään varsinkin tämän ikäisenä uraa luodessa. Se ei silti tarkoita, että en rakastaisi kiireistä arkeani ja työtäni, sillä mielestäni menestyksekäs ura on ehdottomasti tämän arvoista. Saan kehittyä, luoda, työskennellä ihanien kollegoiden kanssa ja vielä loistavan palkan, mutta on silti okei olla joskus väsynyt ja toivoa lisää tunteja vuorokauteen. Kiireettömyys lomilla ja viikonloppuisin riittää minulle ainakin näin nuorena. Tuntuu kummalliselta, että kehotat ihmisiä olemaan valittamatta omasta elämäntilanteestaan, kun varmasti olet itsekin tukea saanut vaikeina aikoina. Hieman avarakatseisuutta ihmisten erilaisiin tilanteisiin, mikäli päätät joskus muita töitä tehdä kuin blogia niin saatat hyvin olla valittamassa myös oman arkesi kiireisyyttä ;).\n29 toukokuun, 2019 at 21:25\nEdellistä kommentoijaa kehottaisin myös avartamaan katsettaan esimerkiksi blogityöhön eikä vain vähättelemään sitä. En itse ole kyseisellä alalla, mutta käsittääkseni se voi myös olla aivan yhtä kiireistä kuin nuo kuvailemasi työviikot. Yrittäjänä on toki se etu, että voi halutessaan vähentää työtaakkaa, kuten Annikakin on jossain määrin kertonut tehneensä. Toki se tuntuu sitten palkkapussissa, mutta tämäkin on sitä asioiden priorisointia ja oman jaksamisen edelle laittamista. Ei siinäkään ole mielestäni pahaa, että haluaa panostaa täysillä uraansa, mutta kuten sanoit, silloin se kiire on loppujen lopuksi oma valinta.\nJoka tapauksessa oli taas ilo lukea näitä sun pohdintoja Annika. Sun postaukset ovat ihanan aidon ja erilaisen tuntuisia verrattuna moneen muuhun blogiin! Itsekin olen pohtinut tätä aihetta, kun pitäisi tehdä seuraavia siirtoja siirtyessä korkeakouluelämästä työmaailmaan. Toisaalta haluan tottakai edetä urallani, mutta olen myös nähnyt kuinka moni nuori ajaa itsensä loppuun ensimmäisinä työvuosinaan. Hyvä palkka ei koskaan ole ollut mulle kaikki kaikessa, joten olen pohtinut onko tuo kaikki sen väärtiä. Ymmärrän myös pointtisi siitä, että monesti kiire on itse haalittua. Varsinkin opiskeluelämässä haalitaan usein kaiken maailman ylimääräisiä projekteja, sivutöitä ja järjestötoimintaa enemmän kuin oikeasti ehkä jaksettaisiinkaan ja sitten aloitetaan se kuuluisa kiireestä valittaminen. Eivätkä nämä ihmiset ole useinkaan niitä, joiden elämäntilanne vain yksinkertaisesti pakottaisi elämään jatkuvan kiireen keskellä…\n30 toukokuun, 2019 at 12:19\nOlen täysin samaa mieltä siinä, että bloggaamiseen voi varmasti käyttää vaikka 100 h viikossa, jos haluaa. Tämä on nimeomaan se pointti, että Annikalla on mahdollista valita milloin haluaa työskennellä ja kuinka paljon. Kuinka moni muu palkkatyössä työskentelevä voi päättää itse kuinka paljon milläkin viikolla jaksaa työskennellä? Jos itse alkaisin työskennellä oman fiiliksen mukaan, voi olla että aika nopeasti tulisi lähtö :). Tuntemani yrittäjät työskentelevät vielä paljon minuakin enemmän. Tästä syystä tämä teksti ehkä sopii enemmän juuri somealalla työskenteleville. Uskon, että esimerkiksi perheellisistä useimmat haluaisivat vaihtaa osa-aikatöihin, jos se olisi taloudellisesti mahdollista.\nTuntuu myös kurjalta tuo ajatus, ettei saa valittaa, jos kiire on itse luotua. Kyllä läheiseni saavat valittaa vaikka raskaasta vauvavuodesta, väärästä opiskelualavalinnasta tai pieleenmenneestä laihdutuskuurista, vaikka ihan samoin nekin ovat ”itseaiheutettuja” ongelmia. En ymmärrä tuollaista ajatusmaailmaa, että älä valita, kun pilaat muiden fiiliksen sillä. Kaikesta saa ja pitää puhua, raskaammista ja mukavammista asioista, ja kiire nyt kuulu useimmilla ihmisillä elämään. Ei se tee elämästä huonoa tai onnetonta, ja kyllä ainakin itse kiireeisenä ihmisenä koen olevani arvokas myös työpaikan ulkopuolella :).\n30 toukokuun, 2019 at 15:04\nKiitos kommentistasi! 🙂 En tiedä ootteko (Sofi & Anonyymi) sama vai eri tyyppi, mutta vastaan nyt yhteisesti.\nPostauksen perimmäinen pointti taisi mennä tässä tapauksessa vähän ohi: tekstiäni ei ollut kirjoitettu yleispätevästä kulmasta tai minään absoluuttisena totuutena, vaan omiin kokemuksiini ja freelancer-yrittäjän elämäntilanteeseeni pohjautuen. En missään tapauksessa tarkoittanut, että kiireetön elämä olisi ainoa oikea valinta – kiire saa olla, eikä siinä ole yhtään mitään väärää. Erilaisia polkuja on niin monta kuin meitä ihmisiäkin ja priorisoimamme valinnat näyttävät millainen omasta polustamme muodostuu. Jos tähtää kunnianhimoisesti tiettyyn haastavaan ammattiin, niin on varmasti valmis myös siihen matkaan, jonka sen valinnan tekeminen tuo tullessaan, vaikka mäki olisikin joskus vähän jyrkempi.\nMaininta tuosta, että kiireestä valittaminen tuo rauhattomuutta, ei ollut todellakaan tarkoitettu missään ”älä kitise, kun pilaat kaikkien fiiliksen” – party pooper-meiningissä, vaan kulmassa, jossa oman hektisen tilanteen jatkuva hokeminen tuo monesti ITSELLEEN kaikkien eniten ylimääräistä stressiä. Kaikesta, niin hyvästä kuin pahasta, saa ja pitääkin puhua ääneen, jos se helpottaa oloa, mutta tässä ei ollut kyse sellaisesta.\nEn myöskään väittänyt, etteikö kiireinen ihminen voisi tuntea itseään arvokkaaksi myös työpaikan ulkopuolella (niin sen pitäisikin olla), vaan että luomalla itselleen kiirettä tai kiireentuntua ihmisillä on monesti tapana tehdä olonsa tärkeän ja merkityksellisen tuntuiseksi. Nyt puhutaan aidasta ja aidan seipäästä. 😀\n30 toukokuun, 2019 at 15:08\nKuten Em fiksusti sanoitkin, missään valinnassa ei oo yhtikäs mitään pahaa, eikä oo yhtä ainoaa oikeaa polkua. Ne on valintoja, joita ihminen tekee sen mukaan mitä elämässään priorisoi korkealle, eikä yhden valinta tee toisen omasta yhtään vähempiarvoisempaa 🙂 Tärkeintä on, että kukin rakentaa polkunsa itselleen parhaaksi kokeman mukaan – ei niinkään se, mitä se sisältää.\n30 toukokuun, 2019 at 08:35\nTodell hyvä teksti ja ihan asiaa puhut! Silti jotenkin särähtää korvaan tuo, että jos kiire on oma valintasi niin siitä ei saa valittaa. Ymmärrän kyllä mitä haet takaa, ja varmasti joissain tilanteissa kiire on ihan täysin oma valinta, mutta ylempänä yhdelle kommentoijista vastasit että opiskelijallekin kiire on valinta jos hän itse ottaa haastavia töitä opiskelun oheen. Mutta eihän se ole. Jos haluat luoda itsellesi ammattitaitoa ja vakiinnuttaa omaa polkuasi valitsemallasi polulla, pakkohan niitä töitä on tehdä kun niitä tarjotaan. Ja usein niitä ei tarjota, jos et ole valmis tekemään töitä vaadittavaa määrää, koska kilpailu on kova. Mielestäsi sinun kommenttisi kiireen valitsemisesta soveltuu tilanteisiin, joissa ihminen on jo vakiinnuttanu paikkansa urallaan ja työssään. Sinäkin olet kuitenkin luonut jo uraa 10 vuotta, etkä ehkä olisi tässä asemassa nyt jos et olisi silloin aikoinaan painanut duunia ja vakiinnuttanut lukijakuntaasi. Nyt kun olet sen tehnyt, pystyt himmaamaan tahtia ilman, että kaikki lukijasi tai yhteistyökumppanisi kaikkoavat, mikä on tietenkin hienoa.\nYritän siis vain sanoa, että olet päässyt tähän asemaan kovalla työllä ja olet saanut ihan rauhassa valittaa kiireestä. Sitä toivon, että muutkin saisivat. Toki on tärkeää huomioida oma hyvinvointi ja puhua näistä asioista, koska uupuminen on vakava ongelma. Vaikka et sitä varmasti tarkoittanut, tekstisi vaikutti minusta yllättävän mustavalkoiselta muihin teksteihisi verrattuna. Kiitos kuitenkin että herätit ajatuksia! 🙂\n30 toukokuun, 2019 at 14:45\nJokainen meistä rakentaa polkunsa omien valintojensa mukaan. Toinen priorisoi koulutuksen ja sitä seuraavan menestyksekkään työuran korkeimmalle pallille, toinen saattaa puolestaan nähdä muut elementit tavoiteltavampana asiana, eikä se tarkoita missään tapauksessa sitä, että toinen vaihtoehto olisi yhtään toista huonompi 🙂 Valintamme tekevät jokaisesta polusta erilaisen ja me kaikki eläkäämme, kuten parhaaksi itsellemme koemme.\nDisclaimer postauksen alkuun olisi tosiaan varmaan ollut paikallaan – pahoittelut, että jätin sellaisen laittamatta ja annoin (ehkä sen vuoksi) mustavalkoisen kuvan! Tarkoitukseni oli kuitenkin avata ajatuksiani nimenomaan omaan yrittäjän tilanteeseeni ja kokemuksiini nojaten 🙂\n30 toukokuun, 2019 at 11:54\nHirveen hyvä teksti, mutta pikkusen pitää kommentoida verraten omaan (ja varmasti monen muunkin) tilanteeseen.\nMe eletään hirveässä kiireessä ja pyörityksessä, ja tuntuu ettei aika riitä perheen ja ystävien tapaamiseen, koska arki on pelkkää suorittamista ja ruutineissa pysymisen yrittämistä.\nTeen 2-vuorotyötä (taloudellinen tilanne ”pakottaa” tekemään täyttä listaa), mies opiskelee alaa josta tykkää ja on tällä hetkellä pitkässä harjoittelussa, vuorotyössä hänkin. 2-vuotias lapsi tulee siinä välissä, hoidossa välillä pitkiä ja välillä lyhyitä päiviä. Hänelle halutaan luoda rutiineilla kotona tunnetta pysyvyydestä ja turvallisuudesta.\nNautin työstäni ja kotona vietetystä ajasta, mutta vaikka kuinka haluaisin, en voi todeta eläväni semmoista arkea jota haluaisin.\nToivoisin voivani viettää enemmän aikaa kotona koko perheen kanssa, ystävien kanssa, tai reissata ja nähdä maailmaa läheltä ja kaukaa. Oletan ja toivon että se on joku päivä vielä mahdollista. Haluaisin pystyä elämään hetkessä, nauttia tässä ja tänään siitä mitä mulla on, mutta velvollisuudentunto ja taloudellisen tilanteen romahtamisen pelko ajaa ja pakottaa tekemään töitä. Eli vaikka kuinka haluaisin elää kiireetöntä arkea, en koe pystyväni vaikuttamaan siihen ilman esim. alan vaihtoa tai työttömäksi jäämistä.\nLisään vielä, ettei kumpikaan meistä työskentele kovin rahakkaalla alalla, joten työnteolla ei pyritä rikastumaan vaan elättämään perhe. Molemmat tehdään työtä josta nautitaan, mutta yritän kokoajan keksiä vaihtoehtoista alaa, jossa voisin tehdä päivätyötä. Nykyään nekin on aika harvassa, sillä useammalla (varsinkin naisvaltaisella alalla) työskennellään myös iltaisin ja viikonloppuisin.\nPs. Tästä ei tullutkaan kovin lyhyt raapustus vaan kunnon avautuminen:D\n30 toukokuun, 2019 at 14:37\nKiitos kommentistasi, Kiirehtijä! 🙂\nTosiaan, erilaisia tilanteita on varmasti niin monia kuin meitä ihmisiäkin. Disclaimereiden liiallinen viljely on musta vähän nihkeää, joten en kirjoittanut sellaista tämänkään postauksen alkuun, vaikka sellainen olisi voinut olla tarpeen. Käsittelin aihetta ainoastaan omani kaltaisesta, lapsettoman yrittäjän, tilanteesta ja näkökulmasta, koska omat kokemukseni ovat ainoat, joiden perusteella voin varmasti puhua. Tekstiäni ei missään tapauksessa oltu tarkoitettu yleispätevänä faktana jokaiseen mahdolliseen kulmaan.\nTeidän tilanteenne kuulostaa varsin yleiseltä ja sanojesi perusteella osaatte myös nauttia siitä, vaikkei se joltain kantilta katsottuna ns. ”ideaaliasetelma” välttämättä olisikaan. Toivottavasti teidän perheen kesästä tulee lämmin ja onnentäyteinen. <3\n30 toukokuun, 2019 at 12:27\nMonista jutuista samaa mieltä, mutta näin yliopistovuoden viimeisestä tentistä suoraan matalapalkka-alan duuniin kesäksi siirtyneenä pitkien päivien tekeminen ei mielestäni ole ”ehkä myös vähän rahanahneutta”, vaan puhtaasti tarve elää ja maksaa laskuja. Onneksi edellisistä kesistä on vielä hieman säästöjä, jotkut työkaverit kun joutuvat miettimään mahdollista kakkosduunia työn ohelle.\n30 toukokuun, 2019 at 14:33\nSen vuoksi en kirjoittanutkaan, että pitkien päivien tekeminen olisi sitä automaattisesti.\nKerroin ajatuksiani vaan ja ainoastaan omien kokemuksieni pohjalta, enkä yleispätevästi saati varsinkaan absoluuttisena totuutena, koska sellaista ei tällaisessa tapauksessa ole. Jokainen polku on erilainen ja jokainen meistä rakentaa tietään kohti sellaista määränpäätä, jonka näkee itselleen tavoiteltavimmaksi vaihtoehdoksi. 🙂\nTsemppiä kesään, Kiirus – toivottavasti siitä tulee ihana!\n30 toukokuun, 2019 at 13:41\nIhana ja tärkeä teksti! Aion jakaa sen 🙂 Kirjoitat hyvin oman elämän arvojen priosioinnista. Kiire on usein valinta, vaikkei se siltä vaikutakaan. Monet perustelee ”pakko” toiminnoillaan, mutta fakta on että pakko on vaan kuolla, ei mitään muuta. Aina voi elää pienemmässä kämpässä, harrastaa ilmaiseksi, ostaa vähemmän tavaroita. Se, että millainen elämän rakentaa on valinta. Vähemmälläkin pärjää. Juuri tämä on priosiointia. Mikä elämässä on kullekin tärkeää. Kiitos tärkeän aiheen nostamisesta!\n30 toukokuun, 2019 at 14:28\nKiitos kommentistasi, Huong – tää oli nimenomaan juuri se kanta, jota yritin painottaa 🙂 Ei se, että kaikkien tulisi elää täysin kiireetöntä elämää omasta tilanteestaan riippumatta ja se olisi ainoa oikea polku elämässä, koska yhtä oikeaa tietä ei yksinkertaisesti ole. Vaan se, että kukin meistä rakentaa oman elämänsä itselleen parhaaksi kokemiensa valintojen mukaan ja se on erilaisten osa-alueiden priorisointia. Yksi priorisoi ammatillisen uran korkeammalle kuin vaikkapa vapaa-ajan, eikä kummassakaan vaihtoehdossa oo yhtään mitään väärää.\n31 toukokuun, 2019 at 21:51\nOlen itse tehnyt valinnan ja siirtynyt ”arvostetummasta” ammatista ihan perus duuniin, koska älytön kiire ja stressi päivästä toiseen ei todellakaan ole omalla arvoasteikolla kärkipäässä – ainakaan enää. Mutta minullekin kävi niin kuin varmasti monelle käy, että siinä hetkessä kiireestä jopa nauttii ja ainakin itselläni se johtui jälkeenpäin ajateltuna varmasti juuri tuosta että tunsin itseni siinä tilanteessa kovin tärkeäksi, arvostetuksi ja jopa korvaamattomaksi. Mutta pidemmän päälle se oli tuhoavaa ja edelleen toivun sen aiheuttamista vahingoista. Toki jouduin hieman budjetoimaan arkea uudelleen jotta pystyin siirtymään pienempipalkkaiseen työhön, mutta se on ehdottomasti ollut sen väärti. Mutta en väitä ettenkö olisi ajoittain myös hävennyt valintaani, koska tiedän että se aiheuttaa monissa ihmetystä. Mutta tuotakin ajatusta siedän, koska tiedän että valinta oli silti 100% ainut ja oikea. Leppoisampi, nauravaisempi ja tasapainoisempi arki on ehdottomasti sen arvoista!\nKiitos vielä ihanasta ja jollain tapaa lohdullisestakin blogista, palaan tänne aina vaikka kommentteja olenkin huono jättämään 🙂 onnentäyteisiä hetkiä kesään!


1h,kt,kh,rp , kerrostalo, 510 €/kk, 26 m²\nVuokrattavana, As Oy Oulun Aavasta, juuri valmistuneesta talosta valoisa kolmannen 3/5 kerroksen näppärä yksiö!\nAsunnon pintoina on laminaattilattia, seinät on maalattu vaalein maalipinnoin. Keittiöön kuuluu 2-levyinen induktio liesitaso, yhdistelmäuuni ja integroitu astianpesukone sekä jääkaappi pakastinlokerolla. Kaakeloidussa kylpyhuoneessa liitännät omalle pyykinpesukoneelle. Asunnossa ranskalaiset pariovet. Taloyhtiöstä löytyy sauna, pyörävarasto sekä irtaimistovarasto.\nLämmitysmuotona on lattialämmitys, mikä sisältyy vuokran hintaan. Vesimaksu on mittari perusteinen, ennakko 20€/hlö/kk maksetaan vuokran yhteydessä. Käyttösähköstä tehdään oma sähkösopimus.\nSoita p. 040 152 9999 tai vuokraa tästä itsellesi heti muuttovalmis upouusi koti! Huom! Kuvat vastaavanlaisesta asunnosta samasta talosta suuntaa antamaan!


Tirpana touhuaa: totuttelemista ja tottumista\nLähettänyt Tirpana klo torstaina, marraskuuta 12, 2009\nOnpa sympaattinen lumiukko!\nTuttuja fiiliksiä nuo kotiutumisajatukset. Ollaan asuneet nykyisessä kodissamme jo yli 6 vuotta, ja vasta ihan vähän aikaa sitten pihalle ajaessani tuli semmoinen lämmin läikähdys rintaan, että tää on mun KOTI.\n12. marraskuuta 2009 klo 10.26\nno mutta...jätämpä nyt kommenttia:D\nasustelette ilmeisesti aikas samoilla "huudeilla" kun mekin?\nitsellänikin oli melekonen homma pohjoosen jälkeen tänne tottua kun vuosi sitten muutettiin.\nnykyään viihdyn täällä paremmin kuin missään:) kaikkeen tottuu...\nnäemmekö tiistaina kerhossa?\n13. marraskuuta 2009 klo 13.20\nTeija: Niin kaise vain vaatii omman aikansa tottua. Pikkuhiljaa. Mukavia päiviä myös sinne.\nBallohedi: Kiva kun jätit =). Niin Ja me asutaan aika samoilla kulmilla. Me vaan asutaan täällä aivan toisesa päässä, junaradan tuntumassa.\nTiistaina nähdään =)\nMukavat viikonloput myös sinne.\n13. marraskuuta 2009 klo 13.25\nHeippa! Blogissani olisi sinulle haaste...


🚗 Kansas City Lentokenttä Autonvuokraus - Rentalcargroup.com\nHyödyllistä tietoa Kansas City\nLähellä Kansas City Lentokenttä\nAutovuokraamoja Kansas City Lentokenttä\nDollar Kansas City Lentokenttä\nNational Kansas City Lentokenttä\nAlamo Kansas City Lentokenttä\nHyödyllisiä linkkejä Kansas City Lentokenttä\nKansas City Lentokenttä Tiedot\nLentoyhtiöt Kansas City Lentokenttä\nAutonvuokrausvinkkejä Kansas City Lentokenttä\nMitä papereita tarvitsen vuokratakseni auton Kansas City Lentokenttä\nRentalcargroup.com tarjoaa autonvuokrausta yli 35 000 paikkakunnalla, kaikilla tärkeimmillä lentoasemilla ja kaupungeissa ja rautatieasemilla. Tämän sivun alla näet kartan kaikista autovuokraamoista, joiden kanssa työskentelemme Kansas City Lentokenttä.\nEi luottokorttimaksuja ja maksuton autonvuokrauksen peruutus kohteessa Kansas City Lentokenttä\nFaktoja autonvuokraus Kansas City Lentokenttä\nViime kuussa, keskimääräinen vuokra-auton pituus Kansas City Lentokenttä oli 9 päivää.\nKeskimääräinen vuokra-auton pituus Kansas City Lentokenttä on 2 päivää.\nKaikkein varattu vuokra-auto tyyppi tällä hetkellä Kansas City Lentokenttä on FULL-SIZE autot.\nViime vuonna eniten varata vuokra-auton tyyppi Kansas City Lentokenttä oli STANDARD autot.\nKuinka paljon se maksaa vuokrata auton Kansas City Lentokenttä? Viime kuussa, keskimääräinen vuokra-auton hinta oli 523 USD.\nViime vuonna, kuinka paljon se maksaa vuokrata auton Kansas City Lentokenttä? Viime vuonna keskimääräinen vuokra-auton hinta oli 93 USD.\nMikä on nykyinen keskimääräinen päivittäinen hinta vuokrata Kansas City Lentokenttä? Viime kuussa, keskimääräinen vuokra hinta oli 59 DOLLARIA per päivä.\nKuinka paljon se maksaa vuokrata auton Kansas City Lentokenttä viimeksi kuluneiden 12 kuukauden aikana? Viime Vuonna keskimääräinen vuokra hinta oli 46 DOLLARIA per päivä.\nauton vuokraus yritysten saatavilla Kansas City Lentokenttä ovat: Alamo, National.\nKansas City Lentokenttä Autonvuokraus arvostelut\nKatso viimeiset 5 asiakasarvostelua. Asiakkaamme arvioivat Kansas City autovuokraamon keskimäärin % palautteen perusteella.


Naantalin öljyvahingot jäämässä pieniksi - MTVuutiset.fi\nJulkaistu 31.03.2009 09:59 (Päivitetty 01.04.2009 21:37 )\nSuurin öljyalue on ollut Naantalin satama-alueen välittömässä läheisyydessä. Pelastuslaitos ei ryhdy arvioimaan kevyen polttoöljyn määrää alueella. Päivystävä päällikkö Mika Viljanen kuitenkin kertoo, että eilen illalla veden pinnalla oli hyvin ohut kalvo.\n- Täällä paistaa aurinko, on plussan puolella ja hieman tuulee. Tämä on täydellinen keli sille, että öljy haihtuu hyvin nopeasti pinnalta, kertoo Viljanen.\nSaaristomeren öljypäästön torjunta keskittyy tänään Naantalin satamaan, jossa tarkistetaan laiturien alusrakenteita mahdollisten öljytaskujen varalta.\nKatso Päivi Mäki-Petäjän juttu (Seitsemän uutiset 31.3.2009)