Kilpaileminen > Mitali palkintona\n01.01.2007 Mitali palkintonaEero Laakso esitti Tanssiurheilulehdiss� oman n�kymyksensa miten seurat voisivat s��st�� ja saada aluekilpailujen kannattavuutta nostettua. Eeron s��st�ehdotukset keskittyv�t vain palkintoihin.\nKotimaan kisoissa uskon, ett� suurin osa kilpailijoista arvostavat pyttyj� enemm�n kuin mitaleita. Kilpailijana tied�n asiasta kun kuulen kanssakilpailijoiden lauseita. Pytyt ovat todella n�ytt�v�mpi� kuin mitalit.\nMiten kannattavuutta parannetaan? Keinoja on monia.\n1. Pit�isi etsi� halli ei v�ltt�m�tt� ihan naapurista mutta kohtalaisen matkan p��ss� jos vuokra on edullinen.\n2. Hankitaan aluekisoihin amat��rituomarit l�helt�. Kyll� suomalainen on rehellinen ja eritt�in harvoin vet�� kotiinp�in.\n3. Koulutetaan omia j�seni� virkoihin: kilpailujohtaja, jury, kuuluttaja jne. S��st�� todella paljon!\n4. Kilpailumaksu: (T�m� varmasti aiheuttaa monille ison itkun mutta...!!) Maksut ovat pysyneet ennallaan vuosia. Pieni korotus on paikallaan, esim Jun. ja Nuor. ehk� 12�/henk, Yleis ja Sen. 15�/henk. Huom! Moneissa kilpailulajeissa esim. tennis, squash, sulkapallo jne. maksu on 20�/henk.\nKansainv�lisiss� kilpailuissa tavoitteet ovat erilaisia kun on kyse kullasta, hopeasta ja bronssista. Jaetaan my�s rahapalkkioita. Lis�ksi usein my�s EM ja MM tasolla on jaettu pyttyj� ja tosi valtavan kokoisia. Ehdottamasti pytyn kannattaja!\n02.01.2007 Viesti� muokattu 02.01.2007 Re: Mitali palkintonaMeill� ollaan onnellisia junnu- ja nuorisovuosina ansaitusta komeasta pyttyrivist� viel� vuosia aktiivikisaamisen j�lkeenkin.\nKun kisaura aikanaan loppuu (suurimmalla osalla se kuitenkin joskus loppuu), ovat pyttykokoelma ja kaappiin s��stetty frakki niit� konkreettisia pysyvi� muistoja tanssivuosilta - kuvien, videoiden ja hyv�n tanssitaidon lis�ksi.\nYmm�rr�n kyll� niit�kin, joille tulee tilaongelmia, mutta halukkailla on aina mahdollisuus p��st� "liioista" pokaaleistaan eroon. Paljon suuremmalle osalle tanssikansaa ovat muutamat voitetut palkinnot varmasti n�kyv�sti kunniapaikalla. Kun GP-kisojen palkintopallilla on yleens� aina l�hes sama porukka, muutettakoon pytyt mitaleiksi niiss� ja saakoon aluekisasta toiseen vaihtuva E-B porukka rauhassa ker�t� komistuksia koteihinsa :-)\nKilpatanssi on lajina loistokas, siihen imagoon pokaalit sopivat hyvin. Varsinkin nuoret pojat haluavat voittaa - hienot palkinnot ovat tavoiteltuja. Monella kisapaikalla mentiin ennen kisoja ihailemaan millainen pytty voisi olla tiedossa ja ne l�hiseurat kyll� junnuporukassa tiedettiin, joilla oli parhaat palkinnot...\nToinen pyttyjen kannattaja, v�hemm�n ehdottomana kumminkin\n03.01.2007 Re: Mitali palkintonaJep, kyll� se on pokaali, jota odotetaan. Mitalista tulee v�h�n pettynyt mieli, vaikka voitto hyv�lt� tuntuukin. Eli pyttyj�, pyttyj�!\n03.01.2007 Re: Mitali palkintonaOnko t�m� ymm�rrett�v� nyt niin, ett� olette valmiita maksamaan saadaksenne mahdollisesti pystin jos menestytte. Eih�n se kisaj�rjest�jist� ole kiinni viime k�dess� jos palkintona on pysti tai mitali. Osallistumismaksua korottamalla niit� tuloja saadaan joilla pystitkin maksetaan.\nAsia ei kuitenkaan ole niin yksinkertainen. He jotka tiet�v�t varmuudella voittavansa niin maksavat varmaankin mukisematta korotetun osallistumismaksun mutta toisin on niiden jotka tiet�v�t olevansa niit� joille pystej� ei jaeta.\nEhk� teemme niin, ett� kysymme mitalistilta palkintokorokkeella kumman h�n haluaa ja jos h�n haluaa pystin niin veloitetan se lis�maksu h�nelt� suoraan ja kaikilla on hyv� mieli (kaiverrus tulee per�st�).\nPs kirjoitin t�m�n tarkoituksella v�h�n ik�v�sti, mutta huomaatte varmaankin kisaj�rjest�j�n rahoitusongelman.\n04.01.2007 Re: Mitali palkintonaYmm�rr�n kyll� taloudellisen n�k�kulman mutta kuitenkin etenkin lapsille ja junnuille pokaalit ovat tosi t�rkeit�. Itse ihmettelin l�hinn� miten asia on n�in "yht�kki�" keksitty kun tuntuu ett� loppusyksyn kisoissa melkein kaikissa miss� k�vimme oli mitallit, toisin kuin ennen.\nOvatko kustannukset kisojen j�rjest�misess� jotenkin erityisesti nousseet juuri nyt? Kallista se varmasti on, sit� en ep�ile.\nLis�ksi olen paljon kuullut siit� kuinka nimenomaan pojille yksi suuri houkutin lajin pariin alussa ovat juuri pokaalit, mitaleja kun on jokatoisella kaverilla futis-ym. kilpailuista vaikka mill� mitalla.\nJos jatketaan tuosta Kennethin leikkimielisest� heitosta niin itse kyll� vaikka maksaisin palkintokorokkeella pienen summan lis�� jotta lapsi sen pokaalin saisi mitallin sijaan\nEnt� olisiko sennujen mielest� mahdoton jako jos lapset ja junnut/nuoriso saisivat pokaalit ja aikuiset "vain" mitallit?\n04.01.2007 Viesti� muokattu 04.01.2007 Re: Mitali palkintona ja kustannuspaineista yleens�Siin� olisikin hyv� pokaali/mitalijako, kun ik�sarjoista on sennuja eniten ja luokissa on palkinnotkin erikseen jo D:st� alkaen. Eli s��stet��n aikuisten kohdalla ja annetaan lapsille heille t�rke� todiste menestyksest�.\nVoin yhty� mamman kuulemaan poikien lajivertailuun. Meill� tanssivan pojan kiusaaminen loppui kaveripiiriss� kun pokaalihylly alkoi olla komeampi kuin kenell�k��n ns. perinteisten lajien harrastajien. Tanssipoikien kokemaa homottelua ja sen vastal��kkeeksi kavereille esitelt�vi� n�ytt�vi� menestyksen merkkej� ei pid� v�h�tell�.\nKennethin heitto "pyttymaksusta" kelpaisi kyll� mamman lis�ksi minullekin! Maksuhalukkuuden voi mainita jo seuroilta tulevissa kisapari-ilmoituksissa, tai parit itse rastivat asiasta "kyll�/ei-ruutuun" kisapaikan ilmoittautumistiskill� tai kenk�tarkastuksen yhteydess�. Toinen juttu on, s��st��k� seura loppujen lopuksi mitalien ja pokaalien kesken puljaamisessa ja j�lkik�teen kaiverruksissa mit��n. Ty�t� se ainakin teett��.\nYmm�rr�n kyll� kustannuksista huolehtijoita. Lis��ntyneet kustannuspaineet johtuvat lajin harrastajien v�hentymisest�. Muistan itse yhdet lattari-SM:t vajaan 10 vuoden takaa, joissa Champpiin osallistuvia pareja oli 70. Oman lapseni aloittaessa tanssimisen oli jopa aluekisojen junnuluokissa ihan tavallista, ett� pareja oli yli 30.\nMutta kun poikien puuttuminen on yleisesti tunnustettu lajin ongelma, ei palkinnoissa s��st�minen ainakaan heit� tuo lis��. Jos upeat palkinnot ovat edes rikkana rokassa motivoimassa menestyvi� poikia pysym��n mieluummin tanssiparketeilla kuin siirtym��n moniin junnuja houkutteleviin muihin lajeihin, eik� sekin rikka paina vaa'assa? kkk suosisi kosmetiikkaa tai elektroniikkaa palkinnoiksi. Ne pit�isi saada sitten lahjoituksina, koska yhden elektronisen laitteen, jopa yhden "palkinnoksi riitt�v�n kokoisen" meikkituubin hankinta maksaa seuralle todenn�k�isesti enemm�n kuin yhden pokaalin. Pytyt ovat kuitenkin edullisempia hankkia kuin niiden ulkon��st� voi �kkiselt��n p��tell�.\nTuomareiden tasostakaan ei kannata kustannusten vuoksi tinki�, tuomaripaneelin laatu on juuri niin t�rke� kuin kkk sanoo.\nItse n�en nousevien kustannusten ratkaisuina seuran omien toimihenkil�iden k�yt�n joka kisateht�v�ss� miss� voi, k�siohjelmiin hankituista mainostuloista, buffetin ja arpajaisten tuotosta tulee aktiivisella seuraty�ll� lis��. Ilmoittautumis- ja p��symaksujen nosto on yksi keino.\nKisoihin anotuilla luokilla on merkityst� sis��np��symaksujen kannalta. Lasten ja junnujen mukana tulevat my�s vanhemmat, aikuisparit tulevat yksin. E-pareja on enemm�n kuin A-pareja, mutta A-tason parit ovat valmiita kulkemaan kisoihin kauemmas. Yhdistetyill� tasoluokilla s��stet��n palkinnoissa ja kisap�iv�n pituudessa. Ihan joka ik�sarjaakaan ei tarvita, kun pareilla on osallistumisoikeus seuraavaan.\nTanssiurheilussa pit�� yleisesti tehd� kaikkensa, ettei kutistuva laji s��st� itse��n hengilt�. Siihen tarvitaan aktiivisen vapaaehtoisen seuraporukan lis�ksi liiton tukea mm. monipuolisen, nuoriin vetoavan seuratiedotusmateriaalin tuottamisen ja julkisen tiedottamisen muodossa. On mit� jakaa kouluissa ja harrastustapahtumissa. T�ss� olisi my�s Tanssiurheilijalehden sis�lt� ja Eero Laakso sen p��toimittajana ratkaisevassa asemassa - laji ei isommin suurelle yleis�lle lehdest� aukea. Arvokilpailujen kisatulosanalyysej� lukevat todenn�k�isesti kiinnostuneimpina ne muutamat toistuvasti analysoidut Suomen huippuparit. Lehdess� voisi olla huomattavasti enemm�n lajin perusinfoa mattimeik�l�iselle, joka ei viel� tied� siit� mit��n mutta kiinnostus riitt�� lukemiseen. Tanssiurheilun n�kyvint� markkinointiv�linett� l�hetet��n sitten s��nn�llisesti x kpl liiton ja paikallisen seuran sponsoroimana koulujen ja kuntien kirjastoihin sek� kuntien liikuntatoimiin. Vai osaako joku kertoa, toimitaanko jo n�in? Sis�lt�� pit�� kuitenkin muokata uusia harrastajia lajin pariin houkuttelevammaksi. Kun tanssin harrastajia riitt��, heit� riitt�� seurojen valmennusryhmiin ja kisoihin kilpailemaan ja yleis�ksi. Kustannuspaineet helpottuvat itsekseen sit� kautta koko lajissa. Lasten tarpeet ja toiveet pit�� joka tapauksessa huomioida ensin, muuten laji kulkee kiihtyv�ll� tahdilla kohti ukkoutumista.\nNyt on kirjoiteltu piiiitk��n muiden asioiden hoitamisten lomassa, miten k�y tallennuksen kanssa - onnistunee?\nHeti per��n muokkaus = JEES :-)\n04.01.2007 Re: Mitali palkintonaEhdotus pokaali lapsille ja junnuille on hyv�. Sill� on kannustava voima voiton lis�ksi. Voitto todentuu my�s toveripiirille, jolle joutuu usein selittelem��n harjoitteluun k�ytetty� aikaa. Aikuisille menestys kisoissa on jo upeaa ja esim. kosmetiikka tai tavarapalkinto mitalin tai pokaalin asemasta on monesti haluttavampi, mutta ei aina. Tavarapalkintojen rahoitukseen ei seurojen rahat tosiaan riit�, vaan siihen tarvitaan sponsoreita. Joillain seuroilla on parempia "suhteita", kuin toisilla. Kaikki varmaan yritt�v�t parhaansa. Olisi ihana jakaa upeita palkintoja, mutta se ei vaan aina onnistu.\nKisojen organisaatiossa olleena tied�n, ett� tehd��n miten vain, aina on niit�, jotka valittavat ja niit�, jotka kiitt�v�t. Kisojen j�rjest�minen on aina iso urakka ja kulut meinaavat karata k�sist�. Pit�� tarkkaan laskea, ettei tule tappiota seuralle. Omalle ty�lle ei voi laskea mit��n ja talkoot�ihin on vaikea l�yt�� innokasta porukkaa. Kisojen j�lkeen saatu valitusten m��r� omalta osaltaan karsii innostusta. Monesti my�s kehitt�misen tarkoituksessa annettu kritiikki muuttuu kirjoitettuna valituksesksi, vaikka ei ole siksi tarkoitetttukaan. On hienoa, ett� kisoja jaksetaan/pystyt��n j�rjest�m��n ja kiitos siit� kaikille seuroille.\nLaji tosiaan kaipaa kipe�sti lis�� harrastajia. Silloin tosiaan kustannuspaineet helpottaisivat. IDEA 1: Kilpailujen j�rjest�v�n seuran lapset/junnut saisivat 1-3 kutsulippuja omille lajia harrastamattomalle kavereille kisoja katsomaan. Lajin "ulkopuolelta" tulevat eiv�t ole valmiita maksamaan n�it� sis��np��symaksuja. Jos vaikka saataisiin joku innostumaan. IDEA 2: Tanssiurheilija-lehden sis�aukeamasta "juliste", jossa kuva harjoittelevista lapsista/junnuista sek� aikuisparista (Ei liian hienoa kisakuvaa, joka tuntuu aloittelijasta liian kaukaiselta.)"ALOITA HARRASTUS, JOKA VIE MUKANAAN! / TANSSI SIN�KIN T�HTIEN LAILLA!" Julisteeseen mukaan kaikkien kilpatanssiseurojen t�rkeimm�t kontaktitiedot. Olisi upeaa, jos voisi k�ytt�� aukeamalle poikkeuksellisesti parempaa paperia. N�in saisimme valmiita laadukkaita julisteita kaikille seurojen j�senille, jotka he itse tai heid�n huoltajansa k�visiv�t kiinnitt�m�ss� t�rkeimpiin ilmoitustauluihin; kouluihin, kirjastoon ostoskeskukseen ym. Nyt olisi hyv� aika olla massiivisesti esill�, kun "Tanssii t�htien kanssa"-ohjelma taas k�ynnistyy.\n04.01.2007 Re: Mitali palkintonaMitali/pytty palkintona on vain yksi asia keskusteluaiheessa. Yht� t�rke� on talous. Seurassa kuten yrityksessa, kannattavuutta voidaan parantaa 1) kustannuksia leikkamalla 2) liikevaihdon kasvattamisessa.\nOlen esitt�nyt muutamia ehdotuksia molempiin kohtiin. Yksi tulol�hde jota en maininut on sponsorituki. Tosi asia on, ett� p�invastoin kuin 90-luvulla, sponsoritukea ei ole helppo saada. Kuitenkin, toiset seurat ovat onnistuneet paremmin ja kaikilla ei ole mennyt miinus puolelle.\nK.Ainedtin kirjoitus v�h�n katkeralla s�vyll� olettaa, ett� voittajat rahoittavat palkintopytyt. Posketon ehdotus :)\nMamma ja muut: Kyll� seniorit arvostavat ja haluavat pokaleita yht� paljon kuin junnut ja my�s ansaitsevat ne!!\n04.01.2007 Viesti� muokattu 04.01.2007 Re: Mitali palkintonaEn oikein ymm�rr� mik� niiss� pytyiss� vieh�tt��, ainakaan nykyisell��n kun ne ovat niin halvan ja arvottoman n�k�isi�. (Etenkin ne miss� on muoviosia.) Mitalit vaikuttavat usein laadukkaammilta - ulkon��n perusteella niiden helposti olettaisi olevankin kalliimpia. Omilla pokaaleillani on yleens� tyly kohtalo: laatta talteen, muu roskiin. Harmittaa vain kun kisoista saa kotiinkannettavaksi roskia. Isoista kisoista saisi kernaasti tulla pokaaleja (kunhan ovat sitten my�s kunnollisia), mutta kun niit� jaetaan l�hes joka kisoissa, arvokisojenkin pokaalit k�rsiv�t inflaatiosta.\nLis�ys: Ja t�m� mielipide ei ole pelk�st��n aikuisajalta, vaan samoin olen ajatellut junnunakin, muissakin lajeissa. Eik� itsell�ni arvokisapalkintoja ole - tuskin koskaan tuleekaan, jollei sitten joskus seniori-ik�isen�.\n05.01.2007 Re: Mitali palkintonaAnna hyv� Milja sitten edes pokaalisi omalle seurallesi lahjoituksena, ett� voivat muistaa vuoden treeniparia, vuoden ohjaajaa, seuran hymypoikaa ja tytt�� ym ym. niill�! Et voi olla tosissasi, ett� heit�t pokaalit roskiin! Ja viel� ik��nkuin kehuskelet sill� - millaisen viestin arvelet tuon antavan vaikkapa onnellisille ekan pokaalinsa voittaneille junnuille?\nSinullehan ei sitten kannata kisoissa sit� pokaalia ojentaakaan, vaan seurojen kannattaa pit�� Miljan pytyt itsell��n muita tarkoituksia varten.\n05.01.2007 Re: Mitali palkintonaMilja hyv�, t�m�np�iv�isist� kommenteistasi viel�:\n"...ne ovat niin halvan ja arvottoman n�k�isi�."\n"Omilla pokaaleillani on yleens� tyly kohtalo: laatta talteen, muu roskiin. Harmittaa vain kun kisoista saa kotiinkannettavaksi roskia."\nTuntuu ihan silt�, kuin koko palkitsemisen juju olisi j��nyt sinulta tajuamatta. Olkoon pokaali, mitali tai muu muisto, sen konkreettinen rahallinen arvo on toissijainen juttu. Isojen arvokisojen kalliita tavarapalkintoja lukuunottamatta, t�smennet��n nyt kuitenkin.\nPokaalin/mitalin arvo on siin�, mit� se symboloi. Vaikka olisi muoviosaa tai muuten omaa makua miellytt�m�t�nt� ulkon�k��, voittoesineen tarkoitus on muistuttaa konkreettisella tavalla voiton hetkest� ja kovan uurastamisensa palkitsemisesta. Lajissa saavutettua palkintosijaa ja sen symbolia pit�isi ARVOSTAA. Vaikkei pokaaleita itse lopulta pit�isik��n, kun viev�t tosiaan tilaa, ei julkinen roskikseen heitto ole fiksua!\nLajia edustavat ihmiset tai sinulle pokaaleita ojentaneet seuraihmiset eiv�t varmasti mielell��n lue, miten v�h�n saamiasi tunnustuksia arvostat.\n05.01.2007 Re: Mitali palkintonaMilja ja h�nen "roskansa":\nOlin juuri aikeissa kirjoittaa kommenteja mutta K�ytt�j� 1181 vei sanat suustani.\nKyll� meit� on maailmassa kaikenkarvaisia!!!!\nTuhansien harjoitus- ja valmennustuntien j�lkeen on tosi mahtava saada pokaali silloin t�ll�in. Pokaalin rahallisella arvolla ei ole mit��n merkityst�. Se ei ole pr�yst�ily� varten vaan tunnustus omasta kehityksesta.\nVuosien varrella olemme saaneet erilaisia pokaaleja. Muutamat ovat tosi taiteellisia ja komeita. Niit� katsellessa muistamme heti mist� paikkakunnalta ne saimme. Asennetta nainen hyv�! K�ytt�j� 1615\n08.01.2007 Re: Mitali palkintonaN�in on, ett� meit� on maailmassa kaikenkarvaisia.\nJotkut haluavat hienon palkinnon, joillekin riitt�� mitali, joillekin jopa sen hienon palkinnon laatta osoittamaan ja muistuttamaan tehdyst� ty�st� ja sen kautta saavutetusta menestyksest�. L�ytyy varmaan sellaisiakin, joille riitt�� pelkk� tieto siit�, ett� on jotain saavuttanut eik� sen tarvitse aina olla edes tietty sijoitus tietyss� kilpailussa vaan oma kehityskin riitt�� palkitsemaan ja motivoimaan eteenp�in.\nJokaisella meist� on varmasti hieman erilaiset tavoitteet ja my�s vaatimukset/odotukset sille, miten tehdyst� ty�st� ja sit� kautta saavutetusta menestyksest� haluaisi itsens� palkittavan. Milja Hahto\n19.03.2007 Re: Mitali palkintonaKas, on sit� vaihteeksi onnistunut saamaan reaktioita aikaan... (en ole t�ss� v�lill� n�it� lukemaan kerinnyt)\nEn min� mit��n kalliita palkintoja ole koskaan kaivannut. Itse asiassa monet parhaista palkinnoista mit� koskaan olen saanut, ovat per�isin suunnistuksesta niilt� ajoilta, kun saatiin paljon tavarapalkintoja, ymm�rt��kseni enimm�kseen lahjoituksina ker�ttyj�. Ostettuinakin ne varmaan olisivat olleet pokaaleita halvempia. Niist� kuitenkin jotkut ovat viel�kin, 15v my�hemmin k�yt�ss�.\nOlenhan min�kin suht. hyv�nn�k�isi�kin pokaaleja saanut, mutta ainakin yht� monta sellaista, joita en itse haluaisi olla jakamassa. Jollei muuten, niin ainakin pokaalien laadussa n�kyy niiden k�rsim� inflaatio. Monien pokaalien laatu on niin huono, ettei se minusta kerro palkintojen saajien arvostamisesta. Monta kertaa mieluummin ottaisin vastaan vaikkapa kauniisti tehdyn diplomin. Joissakin lajeissa sellaisia jaetaankin.\nEnk� min� niiden roskiin heitt�misell� kehuskele, uskallanpahan vain sanoa tosiasian, kun kerran asiasta keskustellaan - onhan ihan selv��, etten ole ainoa. Ei kaikille t�m�n lajin parissa roskiin p��tyville pokaaleille riit� k�ytt�� seurojen sis�isin� palkintoina.\nJoskus muuten meid�n perheess� koitettiin antaa pokaaleja niit� myyv��n liikkeeseen takaisin. Eiv�t kelvanneet, vaikka ne olisi ollut helppo k�ytt�� uudestaan.\nK�ytt�j� 1615 kiteytti olennaisimman - ei palkinto ole minulle se olennainen. Jos viel� p�rj�isin suunnistuksessa kuten junnuna joskus, en varmaan k�visik��n palkintojenjaossa, jos palkintop�yt�� koristaisivat pokaalit. (Tied�n niit�, jotka j�tt�v�t k�ym�tt�.) Tanssissa kuitenkin palkintojenjaossa on tulosten selvi�misen j�nnitys, ja kilpakumppaneitten k�ttely/halaus on oikeasti merkitt�v� asia. Se tilanne ja tunne on paljon parempi muisto kuin mik��n esine. K�ytt�j� 1928\n20.03.2007 Re: Mitali palkintonaHyv� Milja !\nVoisitko menn� purkamaan katkeroituneisuuttasi sinne harjoitussalille ja k�ytt�isit aikasi olennaiseen. Harjoittelu tekee mestarin ja he harjoittelevat aina. Lupaan osoittaa suosiotani Sinulle voimallisin k�ttentaputuksin, jokaisessa Yl D -luokan palkintojenjakotilaisuudessa, jossa tulet olemaan l�sn�, mik�li satun olemaan paikalla.\nEhk� suunnistus olisi sittekin enemm�n sinun lajisi, kun olet kerran p�rj�nnytkin siin� - joskus. On totta, ett� joku palkinnoksi saatu muovinen hammasmuki tai j��palamuotti voi hyvinkin kest�� sen 15 v. Niit� kun ei saa normaalik�yt�ss� rikki mill��n. Kuka sellaisia sitten haluaa, onkin jo uuden keskustelun aihe.\nPositiivista, alkavaa, kev�tt� kaikille kilpatanssijoille palkintoihin katsomatta ! K�ytt�j� 1181\n20.03.2007 Viesti� muokattu 20.03.2007 Re: Mitali palkintonaOlen aika lailla varma, ett� jokaiselle pois joutavalle pokaalille l�ytyisi ottaja, jos menestyksens� hetken symbolia haluaisi sen verran kunnioittaa, ettei heit� sit� roskiin vaan etsii sille uutta k�ytt��.\nTosiaan seuran sis�isess� k�yt�ss� jaetaan erilaisia tunnustuksia, my�s muille kuin kilpatanssijoille. Jos seura saa pokaalilahjoituksia, se voi muistaa toimihenkil�it�, ei-kilpailevia bailatinolaisia, hymypoikaa ja -tytt��, uutteria harjoittelijoita, luovuttaa vaikka kotikaupunkinsa yhteisty�kumppaneille kiitoksena hyv�st� yhteisty�st�. K�ytt�� kyll� l�ytyy, jos halutaan!\nOikeasti voitetut pokaalit laattoineen tai ilman k�yv�t my�s hyv�st� n�yttelyrekvisiitasta messuilla, Tanssin p�iv�n�, seuran n�yt�ksiss� ym.\nMuita mahdollisesti kiinnostuneita tahoja ovat Tanssiurheiluliitto ja Tanssinopettajien liitto, my�s n�it� erityyppisi� muistamisia ajatellen. Huomasitko Milja edes kysy� ottaisiko joku siell� pokaalisi vastaan? Edelleen kotikaupungin liikuntatoimi voi ottaa niit�, esimerkkin� kaupungin liikuntaharrastajien menestyksest� tai - edelleen - vapaasti uusiok�ytt�� eli palkitsemista varten.\nLasten ja nuorten kohdalla oletan, ett� heid�n koulunsa ottaa palkintoja vastaan jos niit� tarjotaan. Varsinkin, jos ko. koulu on kilpatanssiharrastajien valmennus- tai harjoitussalina.\nEllei mit��n muuta keksi ja kauhea hinku on p��st� mokomista eroon, voi ne aina vied� edes kirpputorille. Pokaaleille l�ytyy sitten ihan muunlaisia saajia.\nIhanko D-tasolla niit� on ehtinyt jo kerty� kiusaksi asti, voi sent��n... aiemmista kirjoituksista syntyi mielikuva, ett� pyttyjen m��r� haittasi oikeasti. (Korjaus - luin aiemmat kirjoituksesi uudelleen. Ei se niiden m��r� ollutkaan vaan laatu, neh�n olivat "roskia" - anteeksi en muistanut.) Meid�n nuoremme ehti hankkia tunnustuksia taipaleellaan l�hes 50 ja kaikki mahtuvat hienosti 2,5 metri� pitk�lle hyllylle katonrajaan.\nArvaa olenko siit� kokoelmasta onnellisen ylpe�!\n20.03.2007 Re: Mitali palkintonaMilja Hahto kirjoitti 27.12.2006 klo 14.23:\n" Re: Kun tanssi loppuu\nKyll� se junnuna oli kova paikka, kun j�in ilman paria. Vuosien varrella totesin olevani tanssinarkomaani - sopivissa tilanteissa oli ihan selvi� vieroitusoireita... Nyt olen muuton j�lkeen taas paritta, mutta parittomaksi j��minen ei ole en�� yht� kriittist�, siirryn vain muiden tanssimuotojen pariin. "\nNyt kun Milja ei harrasta kilpatanssia, ei ole vaaraa eik� painetta ett� h�n joutuu ottamaan pokaalit vastaan(hyi!). Me kilpatanssijat jatkamme eteenp�in ja ihan tyyv�isen� ja iloisena otamme pokaalit vastaan.\nAidosti toivomme Miljalle onnea ja menestyst� uudessa lajissa. Toivottavasti, h�n on valinnut juuri sellaisen lajin, ett� saa tavarapalkintoja ja muuta sellaista kr��s�� mik� ilahduttaa h�nt�.\n21.03.2007 Re: Mitali palkintonaMitali on kiva, pokali on viel� kivempi, sitten k�yt�nn�n lahjatkin ovat ihan jees. Sellaiset kuin cd-soittimet, kahvinkeittimet tmv. Taulukin on sein�ll� muistona er�ist� kisoista ja niit� on onneksi viel� varallakin toinen samanmoinen, jos nyt toinen vaikka tippuu sein�lt�... On my�s maljakoita, pyyhkeit�, pesuaineita, hiuslakkoja sun muuta kivaa.\nPointtini on se, ett� kaikkea n�it� on mukava katsella ja samalla muistella kisoja, mutta kaikesta huolimatta palkinnoista paras on se tunne, kun sai aherruksen p��tteeksi nousta palkintopalllille. Sit� tunnetta ei korvaa pokalit, eik� "kr��s�" - josta tosin olen ihan kiitollinen ;-) Se palkinto ei my�sk��n mene rikki, sit� ei voi kukaan vied� ja se s�ilyy aina muistoissa!\n21.03.2007 Re: Mitali palkintona4.1.2007 / Nainen hakee paria:\n"Sukupuoli Nainen Nimi Milja S�hk�posti Puhelin 044 535 2972 Kunta: Helsinki Ik� 27 Taitotaso D Taitotaso E - C Pituus 160 Pituus alle 180 Lis�tiedot: Vapaana hyv�ntuulinen ja treenausintoinen daami! Motivaationi syntyy tanssin ihanuudesta ja esiintymishalusta, toivottavasti et itsek��n ole liikkeell� liian totisesti vaikka etenemishalua onkin."\n(Voihan el�m�n kev�t ! ! ! ) neiti X\n21.03.2007 Re: Mitali palkintonaMilja sanoi reilusti mielipiteens� omalla nimell��n. Toiset viitsiv�t suoranaisesti mollata h�nt� nimimerkin suojassa. Ja ehk� lopussa toivottaa viel� positiivista kev�tt�. Jospa nyt itse kukin alottaisi sen positiivisen kev��n ja miettisi v�h�n mit� kirjoittaa?\nJokainen saa tehd� palkinnoilleen mit� tahtoo. Joillekin niit� kertyy riesaksi saakka, eik� niill� kaikilla en�� ole niin suurta arvoa. Itse kisat ovat j��neet mieleen ihan muista syist�, kuin siit� millaisen palkinnon on saanut. Tied�n, ett� jotkut heitt�v�t palkintoja roskiin, kun niit� on niin paljon. Ymm�rr�n sen kyll�, vaikka itse en raaskisi. Paras palkinto t�ss� lajissa lienee kuitenkin se, ett� kehittyy tanssijana?!?\n21.03.2007 Re: Mitali palkintonaNyt riitt�� jo Miljan haukkuminen.Ihailen kun h�n uskaltaa kirjoittaa omalla nimell��n.\nJa kaikista enitenh�n kaikista palkinnoista nauttivat ne ihmiset jotka eiv�t ole niit� ansainneet ,esim."Tarja".\n21.03.2007 Re: Mitali palkintonaNo voi herranen aika!\nOlen seurannut tulospalvelimen kirjoittelua jo useita vuosia. Tyyli tuntuu muuttuvan p�iv� p�iv�lt� suvaitsemattomammaksi. Minusta on t�ysin asiatonta arvostella ihmisi� nimimerkin takaa. Olkoon he sitten liiton edustajia, tuomareita tai foorumilla rehdisti omalla nimell��n esiintyvi� ihmisi�.\nKyll� asiasta pit�� voida sanoa. Ja keskustella. Jos tuntuu ett� on tullut v��rin kohdelluksi tai joku asia on omasta mielest� "p�in seini� hoidettu" niin pit��h�n siit� keskustella. Sen voisi kernaasti tehd� sitten vaikka omalla nimell��n.\nMutta tarviiko asiat aina heti henkil�itt�� tai k�rjist��?\nOn se nyt eri asia tehd� asiallinen keskustelunavaus jostain monia askarruttavasta seikasta kuin l�hte� retostelemaan tyyliin "se ja se tekee sit� ja sit� ja on muutenkin vastenmielinen".\nEn itsek��n yleens� s��st� pokaaleita tai mitaleja. K�yn luonnollisesti rehdisti line-upissa ottamassa menestyksen tai tappion vastaan. En min� siell� kaikkien yleis�n ja kilpakumppanien silmien alla laitta pokaalia suoraan roskikseen. Sellainenhan olisi r�yhke�� ja ep�urheilijamaista. Sellainen tulisikin tuomita.\nJos sitten olen tehnyt kodissani sellaisen valinnan, ett� en ker�� palkintokaappia vaan hankkiuduin pytyist� eroon niin eik� se oli ihan minun oma valintani? En varmasti loukkaa sill� ket��n.\nJos esimerkiksi seuran hallituksessa toimiessa sitten tulee puhetta t�st� palkintoasiasta niin kerron kyll� rohkeasti kuinka itse toimin. Ja kuuntelen ja ymm�rr�n jos suurin osa kokee toisin. Sitten tehd��n kompromissi. Olisi aika lapsellista omalta osaltani tuomita vaikka oma �itini, joka ker�� uskollisesti kaikki meriitit ja muistot, joita h�nen lapsensa saavuttavat. Yht� lapsellista olisi ristiinnaulita minut julkisesti sen vuoksi, ett� olen henkil�kohtaisella tasolla eri mielt� pokaaleiden ker��misest�.\nYritt�k�� suvaita muitakin ihmisi� ja tapoja toimia! Onko n�ist� asioista mahdotonta keskustella asiallisesti? Toimin tanssin lis�ksi muillakin foorumeilla. Siell� on yleens� sallittua olla erilaisia mielipiteit� - niit� kuunnellaan ja niist� keskustellaan avoimesti.\n22.03.2007 Re: Mitali palkintona"mattijateppo"\nAnteeksi vaan, mutta mik� sin� olet sanomaan, etten ole palkintojani ansainnut. Ep�ilisin, ettet ole tuomarina silloin ollut, kun itse olin parketilla, vai olitko? Kyll� katson ansainneeni kaikki palkintoni ja eritt�in kovalla ty�ll� ansaitut sellaiset. Jos et ymm�rt�nyt asiaani, niin viel� selvennyksen vuoksi suomen kielell�: "Palkinnot ovat kiva lis�, mutta todellinen palkinto kisoista ja menestyksest� on ihan jotain muuta!" Mutta ei siin� mit�, jatkakaa vaan mietiskely� siit� josko sittenkin pokali olisi parempi kuin mitali...\n22.03.2007 Re: Mitali palkintonaTosiaan pokaalien suhteen vain yksi mielipide n�ytt�� olevan sallittu - vaikka tarkoitus oli nimenomaan keskustella palkinnoista! Sanoisin, ett� jokseenkin suvaitsematonta. Ei siis ihme, ett� pokaaleista pit�v�t voivat luulla, ett� palkintokaapittomuus on jotenkin ep�tavallista - muun my�nt�minen n�k�j��n johtaa heti leimaamiseen.\nKyll� min� ymm�rr�n, ett� jotkut haluavat pit�� palkintonsa esill�. Mutta ilmeisesti monille on mahdotonta ymm�rt��, ett� kaikki eiv�t halua edes puolta hyllymetri� t�ytt�� palkinnoilla. Enk� pid� E ja D-luokan palkintoja sellaisina, ett� niit� alkaisin esitell�. Jotkut SM-kisat olisivat toki eri juttu. Mitalit s�ilyv�t paljon pienemm�ss� tilassa.\nKatkeroitumisesta on minulle nimett�m�n� ihan turha tulla puhumaan. Mielipiteeni on ollut sama paritilanteesta, p�rj��misest� ja lajista riippumatta.\nK�vij�it� eilen: 1440 kpl | Viimekuussa 44336 kpl | Yhteens�: 3188327 kpl


Pyöräpula uhkaa urheilukauppoja | YouSport\nPyöräpula uhkaa urheilukauppoja\nTamperelainen-lehden mukaan tamperelaiset pyöräkauppiaat kertovat jo laajoista saatavuusongelmista. Lielahden Intersportin kauppias Sanna Tiitinen kertoo, että tälle vuodelle on tilattu aiempaa enemmän pyöriä, mutta kaikkia ei todennäköisesti saada.\n– Pyöriä tulee rajoitetusti ja toimitukset ovat myöhässä. Emme todennäköisesti saa kaikkia tilaamiamme pyöriä, Tiitinen sanoo.\nSyynä pyöräpulaan on korona kerrannaisvaikutuksineen: tehtaiden tuotantokapasiteetti, komponenttipula, konttipula ja erityisesti sähköpyörien räjähtänyt kysyntä.\nEmilia Sportin yrittäjä Hannu Peltola kertoo, että pyörien saatavuus on iso ongelma. Hän kertoo, että tällä hetkellä yrityksen onni on monen merkin edustus.\n– Meilläkin on pulaa esimerkiksi sähköpyöristä, eikä lisää todennäköisesti saada.\nOman osansa vaikeuksista tekevät konttien saatavuusongelmat.\n– Tuttuni kertoi, että kun kontti ennen maksoi 2000 dollaria, se maksaa nyt 12 000 dollaria. Euroopan pyörätehtailla on pyöriä, mutta kuljetuskalustosta on pulaa; etätöitä tekevät ja kotona oleilevat ihmiset tilaavat paljon kaikenlaista.\nSuomen urheilupyörän yrittäjä Petri Lönnqvist kertoo tilanneensa tämän kauden pyörät jo vuosi sitten. Tilanne on toistaiseksi hyvä. Lönnqvistin mukaan koronaviive on saatu kiinni, mutta pyöräilyn maailmanlaajuisesti kasvanut suosio on pidentänyt tuotantoa puolesta vuodesta yli vuoteen.\n– Isoja tilauksia tehneillä tulee riittämään pyöriä kesän puoliväliin.\nPienemmille pyöräliikkeille ja -huoltamoille Lönnqvist sen sijaan ennustaa ongelmia.\n– Veikkaan, että tulemme näkemään jopa konkursseja: asiakkaita olisi, mutta tavaraa ei.


Ehkä kuukausi sitten käytiin erään Jukan kanssa jossain päin erään kaupungin laidalla olevalla lintutornilla. Lähdettiin keskellä viikkoa ajatellen, ettei ketään olisi sellaisella suistoalueella liikkumassa. Oli alkukevättä, joten joissakin kohdissa oli lunta. Mentiin pitkospuita pitkin, ja perkele, olihan niitä ihmisiä. Pari melkein eläkeikäistä oli edessämme eräällä pitkospuiden liitoskohdassa, jossa oli oletettavasti jokin mätäs, sillä sillä kohdalla oli jonkin verran luntakin. Menimme hiljaa eteenpäin, ja mies huomasi ja väisti, mutta nainen tiirasi lintuja kiikareilla. Menimme hiljaa ohitse, ja nainen sanoi “anteeksi, emme huomanneet”. En muista, sanoimmeko mitään. Lunta meni kenkiin heitä väestäessään. Hivenen vitutti, mutta vältimme suurin piirtein puhekontaktin. Tämä on sitä aitoa suomalaista juroutta, jos niin sitä voi kutsua.Seu\nSeuraava koetinkivi oli itse lintutorni. Sielläkin oli ihmisiä. Jukka kysyi “mennäänkö?” “No mennään, kun kerran tänne saakka tultiin. Näenpähän millainen paikka se on.” Menimme siis torniin. Menin niin vikkelästi, etten kiinnittänyt huomiota muihin läsnäolijoihin, joten vasta jälkikäteen sain tietää, että joku oli nyökännyt Jukalle, ja oli varmaan aikeissa ottaa verbaalisen kontaktin, mutta epäonnistui surkeasti. Sitten oltiin siinä muutama minuutti, kunnes Jukka halusi näyttää missä on erään LIDL:in mainostorni. “Tuolla”, sanoi hän normaalia hiljaisemmalla äänellä. “Missä, en näe!” “No tuolla noin, tuosta kukkulasta vasemmalle” “Ai jaa tuolla.” Muut kuulivat keskustelumme ja yrittivät saada selville, mitä me etsittiin. Sitten lähdimme paikalta yhtä nopeasti kuin olimme tulleetkin.\nParisen kuukautta sitten kohtasin aivan perkeleellisen ropleeman, kun unohdin kameran pannuhuoneenkattilan päälle, josta sitten isäntä siirsi tuvan pöydälle. Tietenkin kamera saastui siinä, enkä tiennyt mitä tehdä. Sitä en voisi puhdistaa mitenkään märän rätin, veden tai saippuan kanssa, sillä muuten kamera voisi vioittua. Mietin, että voisi teipata sen ilmastointiteipillä siten, että laittaa läpinäkyvällä muovilla ruutu-osan, ja muut sitten peitän teipillä. Se oli monimutkainen prosessi, jonka aikana luovuin läpinäkyvän muovin kiinnittämisestä. Koska ilmastointiteippi on harmaata, ongelmaksi muodostui sen näkyvyys. Siispä spraymaalasin koko systeemin mustaksi, mutta se karisi pois pian. En pystynyt edes teippaamaan kameran nappuloita tai zoomia, joten käsittelyssä täytyy olla tarkka. Tosin täytyy myöntää, kun viimeksi törmäsin samanlaiseen ongelmaan, käsittelin kameraa erittäin tarkasti ilman peittelyä. Pitäisikö minun siis palata uudelleen tähän itsepetokseen?\nKotikyläni on täynnä kaikenlaisia “persoonia”.\nOli työmies-Räihä (kuoli jokunen vuosi sitten). Ensi kerran kun hän oli rehunteossa meillä, äiti tarjosi hänelle kattilasta ruokaa. Hän söikin kerralla koko kattilallisen, niin ettei muille myöhemmin tuleville jäänyt mitään ruokaa. Oli ilmeisesti niin nälissään, koska tavallisesti hän eli marjoista, kalasta ja mistä lie luonnonantimista, kun oli köyhä ja hivenen yksinkertainen. Seuraavan kerran tehtiin keitto 10 litran kattilaan. Kun rehunteko loppui, tarjosi isä hänelle konjakkipullosta. Melkein joi koko pullon kerralla. Muistan kun hän sanoi jotain siitä, että jos saa haavan käteen, niin siihen haavaan olisi laitettava turvetta. En tiedä onko se hygienian vai minkä takia, mutta tiedä häntä.\n“Tyhjähousu”. Hän veneilee Slow-nimisellä veneellä, mikä kuvastaa häntä oikein hyvin. Hän on myös tunari. Onnistui ajamaan niinkin hitaalla veneellä karille (mennee soutuvauhtia). Ei saa korjattua omia autojaan kuntoon, vaikka on olevinaan autonasentaja. Suutarin lapsella ei ole kenkiä. Tyhjähousu-nimityksen hän on saanut siitä, että eräs sukulainen pani merkille, että hänen housunsa lepattivat tuulessa, ikään kuin vain ohuet kepit olivat niiden sisässä. Aina kun hän käy meillä, ottaa omat eväät mukaan, ja jättää sitten ne jääkaappiin vanhenemaan. Viimeksi löysin konehallista jossain styrokslaatikossa niitä. Tai kerran hän alkoi pihalla kärryyttämään jotain pihviä omatekoisessa “grillissä” (lue: jossain alumiinifoliokopassa). Tai että autoasentajana hän ajoi kuukausia katsastamattomalla autollaan, kunnes poliisi sai haaviin.\n“Persoonallisin” henkilö on Kokkonen. Toimi Helsingissä tietyölaitoksessa, enimmäkseen tiekarhun ajajana. Hän on hullu ja hurja. Jonkin verran riidanhaastaja. Ja uppiniskainen. “Tappeli” tienkäyttöoikeuksista niin paljon naapurinsa kanssa, että pelättiin tulevan tappo, kun omisti laittoman aseen, jonka hän tosin antoi poliiseille, kun ei tarvinnut. Naapurin emäntä kun ajoi ohi pyörällä, niin oli varautunut jollain spraypullolla, jos kävisi käsiksi. Hänellä on myös dementia: kerran kun kävi isän luona illalla kylässä, kertoi hän saman asian neljä eri kertaa sinä aikana. Joskus kun hän on käynyt saunassa, on unohtanut välillä paitansa, housunsa kuin kännykkänsäkin meille, eikä huomannut ennen kuin ilmoitimme siitä hänelle. Kokkosen parhain tunnusmerkki on se, että hän ei käytä vyötä, jolloin hänen farkkunsa ovat aina jaloissa, joskus alushousunsakin (kerran näin kävi). On hän myöskin juoppo. Merkittävin kokemus oli se, kun oli hankkinut jokusen laatikollisen lähes 100% venäläistä viinaa, ja oli sillä lailla humalassa 3 kuukautta hieman lantraten sitä, eli koko loman ajan. Tämän jälkeen hän lopetti sen kuin seinään, jotta menisi seuraavana päivänä töihin, jolloin hän sai siellä alkoholimyrkytyksen, ja sairaalaan kolmeksi päiväksi.\nMuistoja menneisyydestä III: eksistentiaalinen kriisi\nOlin eräillä… kerhokokoontumispäivillä erään tyypin kanssa keväällä 2016. Oli kahvitarjoilu. Tarkastelin Pullavan pitkopullapalaa. Siinä mietin teetä juovalle tyypille ääneen, että “En ole ihan varma, kuinka paljon tästä pullasta on totta”. Tarkoitin tietenkin sitä, miten paljon prosentuaalisesti kädessä olevasta pullasta oli sitä oikeaa pullaa ja täytettä. Ei varmaankaan kovin paljoa, kaupan täytehän ei yleensä ole totta, parhaimmillaan 35%, loput on jotain E-numerosarja tai esanssipaskaa, koska sitä on halvempaa tehdä kuin hankkia aidot ainesosat. Puhdasta paskaa. Päädyin siihen tulokseen, että aika harva asia tässä maailmassa on enää nykyaikana totta. Skotlannin museossa näin viikinkikiven aikoinaan. Koputin sitä, ja järkytyin syvästi: se oli onttoa muovia. Mikä tai mitkä sen museon esineistöstä oli loppujen lopuksi aitoa? Onko kaikki muoseoesineet valhetta? Ihmiset ottavat kuvia vain kopioista? Maailmamme perustuu valheeseen. Olemmeko päätyneet siihen, että aivomme ovat altaassa? Joisin itseni humaltuneeseen tilaan tätä miettiessäni, mikäli joisin alkoholia. Vituttaahan se.\nMuistoja menneisyydestä II – pakkanen kaupungissa\nViime keväänä muutin nykyiseen kämppääni erään vanhan tutun tyypin kämppikseksi. Päätin olla säästeliäs, joten en viitsinyt hankkia sähkötolppaa autolleni taloyhtiöltä. Siispä pidin 100-200 metrin päässä autoani kadun varrella. Joulun jälkeen kun tuli kovat 30-asteen pakkaset, koeteltiin hieman nokkeluuttani. Ongelmana oli se, että miten pidän autoni toimintakunnossa pakkasesta huolimatta, ilman että joutuisin lainaamaan keneltäkään sähköä virran loppuessa autosta. Ajattelin jo harkita samaa kikkaa mitä ensimmäisenä Joensuu-vuotenani: muutaman tunnin välein kävin pyörähtämässä autolla muutaman korttelin matkan, jottei jäädy. Saman homman tein yötä päivää: kännykkä herähdytti tyyliin kolmelta aamuyöstä autoa lämmittämään. Mutta kun tulin kertoneeksi ongelmastani terapeutilleni, hän tarjosi oman autopaikan lämpötolppaa. Se siis ratkaisi asian silkalla sattumalla.\nToinenkin ongelma ilmestyi samaan aikaan, jota en ollut osannut yhtään ennakoida. Aikaisempina vuosina kämppä oli helvetin kuuma lämmitykseltään, koska patterien asetukset olivat päin helvettiä, eikä kukaan voinut tehdä asialle mitään. Eipä siinä sitten ollutkaan ongelmaa talvipakkasella. Tänä vuonna oli toisin: patterit olivat kylmät. En viitsinyt kenellekkään ilmoittaa, vaan kävin kotoa hakemassa irtopatterin, asetin sen jalkojeni viereen ja istuin koneella peiton alla. Tätä harrastin useamman viikon.\nOlen onnistunut siirtymään pyykkipulverin käytöstä käsienpesunaineena siirtyen suolaan. Sitä vasta kuluukin, kun sen rakenne on outo. Enää ei tarvitse myrkyillä pestä, kuin vain hätätapauksissa, kun suola on loppu. Tällä linjalla olen onnistunut pysymään noin kuukauden.\nOlen ollut viikon evakossa vuokrakämpältä, koska kosteusmittauksissa todettiin remontin tarve kylpyhuoneessamme. Kaiken lisäksi kylpyhuone on tasan seinän toisella puolella, joten imurointi, hakkaaminen, muurauslaastin hinkkaaminen sun muu on karmeaa kuultavaa 4-5 viikon ajan. Elämäni olisi yhtä helvettiä. Onneksi sain poliittisen turvapaikan sieltä, missä olin asunut melkein vuoden keittiön lattialla, kun opiskelupaikkakunnalla oli sinä syksynä paska asuntotilanne.\nTästä remontista tuli ilmoitus papereilla (englanniksi ja suomeksi), joten vietkongin sissi (kämppis) luulisi huomanneen sen (ollessa keittiön pöydällä) ajoissa (2 viikkoa etukäteen). Siinä käskettiin kerätä tavarat pois kylpyhuoneesta ennen remontin alkua. Huomasin kuitenkin edellisenä yönä, että vietkongin romut olivat yhä kylpyhuoneessa. Mieleni alkoi silloin raksuttamaan kuin kellon koneisto, ja mietin että miten helvetissä selvitän tilanteen. Vaihtoehtoiset tulevaisuusnäkymät olisivat nämä:\nA) Ota itse vietkongin romut pois, jottei tulisi remonttireiskalta huomauttamista seuraavana aamuna. Tämä olisi kuitenkin aivan perkeleellinen mysofoobinen ongelma. Ja mitähän vietkong olisi ajatellut, jos olisin mennyt sorkkimaan sen tavaroita.\nB) Ota paskat niskaan remonttireiskalta, koska olen ensimmäisessä huoneessa kylpyhuoneesta päin. Voisin sanoa että “ne on tuon toisen tyypin”. Sitten siinä olisin joutunut herättämään vietkongin ja mokeltamaan englanniksi, että veisi helvettiin romunsa.\nC) Pakene seitsemältä aamulla sieltä (remontti alkaisi klo 8), ja jätä vietkong ja suomalainen/suomalaiset remonttireiskat selvittämään itse ongelmansa. Tosin olisin halunnut kuulla miten se olisi selvinnyt, mutta olisin jäänyt kuitenkin kiinni, sillä minun piti poistua sinä päivänä sieltä kuitenkin.\nPäädyin vaihtoehto C:hen. Valvoin kahteen ja herähdin 6:30, jotta varmasti ehtisin pois ennen remontin alkua. Nyt olen evakossa täällä. Ihanaa. Elämäni on vähemmän helvettiä.\nHävitin vuokrakämppäni autonlämmitystolpan avaimen joskus syksyllä. Tähän päivään asti olen pelännyt, että jos hävittää avaimen, siitä joutuu korvaamaan hyvän summan rahaa (vrt jos asuntoon täytyy vaihtaa lukko , se voi maksoa vuokralaiselle 300€). Viime tai toissaviikolla oli paljon pakkasta. Jouduin n. 5 tunnin välein varmistamaan että auto käynnistyisi 25 asteen pakkasessa, ja ajamaan sillä muutaman kilometrin, jotta lämpenisi. Jouduin tarkistamaan yhtenä kertana klo 1:00, 4:00 ja 8-9:00, että se käynnistyi. Herähdyskello aina herähdytti minut keskellä yötä, ja menin tarkistamaan ja ajoin muutamia kilometrejä. Nukuin parhaimmillaan 5 tuntia kerrallaan, 30 min tauko ja taas nukkumaan. Nyt päivällä sain tietää, että se maksoikin vain vitosen, kun päätin rohkaistua kysymään isännöitsijältä.\nOlen viimeiset 2 viikkoa onnistunut välttelemään täysin kontakteissa kämppisteni (Heikki ja Christian the German) kanssa. Germaani pysyy omassa huoneessaan mutta ovi auki, mikä on tuottanut probleemia siinä, pitäisikö tervehtiä häntä vai ei. Olen päätynyt siihen, ettei mennä huhuilemaan toisen huoneeseen. Kun Heikki käy suihkussa, olen käynyt vessassa ja/tai käsienpesussa, jolloin on optimitilanne (tai jotain). Tänä aamuna oli vähältä piti-tilanne, kun molemmat olivat paikan päällä, kun minun olisi pitänyt lähteä luennolle. Menin kämppäni ulkopuolelle kun Heikki meni vessaan paskalle, mutten nähnyt Kristiania missään, vaikka tein pikaisen vilkaisun ympärille. Ja nyt Kristian lähti taas huitelemaan johonkin yöksi (Aika usein asumisaikanani ihmiset eivät ole viihtyneet nukkua täällä, miksiköhän? En minä tiedä), ja Heikki meni suihkuun, jolloin pystyin taas livahtamaan tekemään operaationi.\nEi rottia, mutta hiiriä, jotka tunkeutuvat syksyisin taloihin etsimään suojaa pakkaselta. Nuo vittumaiset olennot, jotka paskantavat joka paikkaan, rapistelevat keskellä yötä nurkassa kirjahyllyn takana, jolloin ei saa unta, syövät ruuat jos on jätetty näkösälle. Toisin sanoen mysofoobinen painajainen.\nEtenkin kun tämän syksyn saldo on 14 hiirtä, jotka ovat olleet huoneessani ja juosseet pitkin keittiön pöytiä, ja onnistuneet menemään umpinaisiin kaappeihin, jonka jälkeen en voi enää käyttää niitä. Ikinä. Kai. Vituttavaa. Etenkään keittiötason pinnoille en voi enää koskea tai laskea niiden päälle mitään ruokia. Vasta kun olen tehnyt joskus keittiöremontin (jota en todennäköisesti tule tekemään). Teen ruuat ruokapöydällä. Jumalauta-Saatana.\nJ. J. Rintala on Viimeiset neljä viikkoa.


Meistä terhon kuoressa | Työllisyysrahaston vuosikertomus 2020\nTyöllisyysrahastossa toimintamme perustuu arvoihimme: asiakkaamme ensin, uudistamme, kehitymme, toimimme ja olemme yhtenäinen joukkue. Arvomme toimivat luotsina, joka ohjaa jokapäiväistä työtämme.\nTehtävämme on tuoda turvaa työn muutoksissa. Rahoitamme muun muassa työttömyysturvaa ja aikuiskoulutusetuuksia, joilla rahoitetaan työttömien, lomautettujen ja aikuisopiskelijoiden toimeentulo.\nVisionamme on olla ylivertainen sosiaaliturvan toimeenpanija. Vuonna 2020 rakensimme Työllisyysrahaston perustaa ja otimme ensimmäisiä askelia strategiamme toteuttamisessa. Kuljimme kunnianhimoisesti visiotamme kohti, samalla huolehtien, että toimintamme jatkuvuus on aina turvattuna. Lähtökohtanamme on jatkuva parantaminen – toiminnan yksinkertaistaminen, tehokkuus ja laadukkuus, sekä ihminen – työnkuvien ja työtaitojen rakentaminen tukemaan kehittymistä.\nVuonna 2021 jatkamme perustan rakentamista lakisääteisten tehtäviemme hoitamiseksi ja edistämme strategisia tavoitteitamme. Arvio aikuiskoulutustuen uudistuksen vaikutuksista valmistuu loppuvuodesta 2021.\nKoronaviruspandemia jatkuu vielä pitkälle vuotta 2021, eikä työllisyyteen tai työttömyyteen ole näköpiirissä nopeaa muutosta. Odotuksissa on talouden kääntyminen lievään nousuun. Arvioimme nettovarallisuutemme muutoksen olevan selvästi alijäämäinen vuonna 2021 ja suhdannepuskurin nettovarallisuuden olevan vuoden lopussa noin 500 miljoonaa euroa.\nKartutimme digiosaamista – korona-aikana kohtaamme etänä\nHyvinvoiva henkilöstö on toimintamme perusedellytys. Koronaviruspandemian alettua koko henkilöstömme siirtyi onnistuneesti etätöihin, jotka jatkuvat toistaiseksi. Työterveyshuollon kanssa yhteistyössä toteuttamamme työhyvinvointikyselyn mukaan henkilöstömme arvostaa etätyömahdollisuutta.\nVuonna 2020 henkilöstön koulutuksen painopiste oli digitaitojen lisäämisessä ja esimiesten kouluttamisessa. Digitaitojen vahvistaminen tukee etätyötä, ja esimiehiä kouluttamalla pyrimme aikaansaamaan erinomaista johtamista valmentavan johtamisen keinoin. Vuoden aikana osaamisemme kasvoi, roolimme kehittyivät ja saimme yhtenäistettyä työskentelytapojamme. Meitä työllisyysrahastolaisia oli vuoden 2020 lopussa 171.\nTässä kaaviossa on esitettynä Työllisyysrahastossa työskentelevien henkilöiden määrät aikavälillä kesäkuu 2019 – joulukuu 2020. Henkilömäärät on esitetty puolen vuoden tarkkuudella. Kesäkuussa 2019 Työllisyysrahastossa työskenteli 166 henkilöä, joulukuussa 2019 rahastossa työskenteli 162 henkilöä, kesäkuussa 2020 rahastossa työskenteli 167 henkilöä, ja joulukuussa 2020 Työllisyysrahastossa työskenteli 171 henkilöä.


Deck the Tables / DROPS Extra 0-1345 - Ilmaiset virkkausohje DROPS Designilta\nPylväin virkattu DROPS pitsiliina jouluksi Cotton Viscose -langasta.\nDROPS Design: Malli nro n-182\nMitat: Halkaisija: n. 39 cm.\n100 g nro 11, khakinvihreä\nVirkkaa 4 kjs Cotton Viscose -langalla ja koukulla nro 3,5 ja sulje kjs:t renkaaksi 1 ps:lla.\nVirkkaa jatkossa mallivirkkausta piirroksen A.1 mukaisesti = yht. 6 mallikertaa krs:lla. HUOM: Piirros A.X näyttää miten krs:t alkavat ja loppuvat. TARKISTA VIRKKUUTIHEYS! Kun olet virkannut piirroksen A.1 loppuun, virkkaa piirroksen A.1 jokaisen mallikerran päälle piirroksen A.2 mallivirkkausta (piirroksen A.1 viimeinen krs = piirroksen A.2 ensimmäinen krs).\nKun olet virkannut piirroksen A.2 loppuun, jatka virkkaamalla mallivirkkausta piirroksen A.3 mukaisesti (= 24 mallikertaa krs:lla, piirroksen A.2 viimeinen krs = piirroksen A.3 ensimmäinen krs). Kun olet virkannut piirroksen A.3 loppuun, työssä on 264 p. Virkkaa nyt reunus seuraavasti:\nVirkkaa 2 kjs, 2 p ensimmäiseen s:aan, 1 ps seuraavaan s:aan, *(1 ps, 2 kjs, 2 p) seuraavaan s:aan, 1 ps seuraavaan s:aan*, toista *-* koko krs:n ajan. Katkaise lanka ja päättele langanpäät.\n= 1 p kjs:n/kjs-kaaren/kjs-renkaan ympäri\n= Virkkaa 3 p samaan p:seen seuraavasti: Virkkaa 1 p, mutta jätä viimeinen läpiveto vielä tekemättä (= 2 s koukulla), virkkaa vielä 2 p samaan p:seen samalla tavalla (= 4 s koukulla), mutta vedä lanka viimeisellä läpivedolla kaikkien koukulla olevien silmukoiden läpi.\n= Virkkaa 2 p yhteen seuraavasti: Virkkaa 1 p, mutta jätä viimeinen läpiveto vielä tekemättä (= 2 s koukulla), virkkaa 1 p seuraavaan p:seen ja vedä lanka viimeisellä läpivedolla kaikkien koukulla olevien silmukoiden läpi.\n= krs:n aluksi virkataan 3 kjs, krs:n lopuksi virkataan 1 ps krs:n 3. kjs:aan.\n= Tämä krs on edellisen piirroksen viimeinen krs.\n= Virkkaa ps:ita ensimmäiseen kjs:aan/kjs-kaareen asti. Tämän krs:n ensimmäinen p korvataan 3 kjs:lla. Virkkaa lopuksi 1 ps krs:n 3. kjs:aan.\nKiitos, kun valitsit DROPS Design -ohjeen. Panostamme siihen, että ohjeemme ovat virheettömiä ja helppoja ymmärtää. Kaikki ohjeet käännetään norjasta ja voit aina tarkistaa mitat ja luvut alkuperäisestä ohjeesta (DROPS Extra 0-1345) .\nOhjeen 0-1345 joululiinan virkkaaminen\nLisää kommentti ohjeeseen DROPS Extra 0-1345


Toimittajalta: Freddie taitaa yrittää puijausta - Rantapohja\nToimittajalta: Freddie taitaa yrittää puijausta\nKas vain. Islantilaiseksi tunnustautuva herra Freddie Blay on lähettänyt minulle sähköpostia. Avoimesti hän kertoo työskentelevänsä togolaisessa UTB-pankissa Lomen kaupungissa. Mr Freddie Blay kertoilee, että hänen kuolleella asiakkaallaan olisi sama sukunimi kuin meikäläisellä.\nTämäpä sattuma! Keväjärvi Islannissa tai sitten länsiafrikkalaisessa Togossa! Kaikillahan meillä on jollain tavoin afrikkalaiset sukujuuret, mutta että ihan samannimisiäkin olisi vielä siellä jäljellä. Sieltä tuli kuitenkin lähdettyä ehkä jopa 100 000 vuotta sitten.\nFreddie Blay pyytää minua vastaamaan viestiinsä, sillä luvassa voisi olla 2,9 miljoonan dollarin perintö, jota kukaan muu ei ole hoksannut vaatia itselleen.\nJoskus olen saanut nähdäkseni sähköpostikirjeen, jossa afrikkalainen prinsessa pyysi apua. Kauniin Miss Janen piti saada maasta ulos miljoonia dollareita, sillä rahojen (ja mahdollisen yhteisen onnemme…) uhkana oli roistomainen setämies. Jos olisin vastannut neidolle, olisin ehkä allekirjoittanut kirjeen seuraavasti: “Ahväärimies Peter von Lipponen, rinssieversti”.\nMeitä on yritetty huijata aina, mutta lukemattomilla tavoilla toimiva digitaalinen viestintä on vienyt puijaamisen aivan uudelle tasolle. Aivan hiljan uutisoitiin suomalaisten muusikoiden nimissä tehdyistä huijausyrityksistä. Sanon että älkää vastatko sellaisiin, vaikka toisessa päässä olisi Olavi Virta, Marilyn Monroe tai Elvis tai joku elävistä viihdealan tähdistä.\nIhmisluonteeseen tuntuu kuuluvan, että etenkin romanttissävyisiin tai todella muhevia rahapotteja lupaaviin huijauksiin joku aina erehtyy suostumaan. Ei yritys olisi muuten niin kova. Joku huijauksista aina onnistuu, ja petetty voi menettää satojakintuhansia euroja ja itsetuntonsa.\nJos vastaisin alussa mainitsemalleni Freddielle, hän luultavasti pyytäisi minulta ensin vaikkapa tuhatta euroa perintöasioitten hoitoon. Sitten asiat luultavasti vaikeutuisivat, ja rahaa tarvittaisiin perinnön Togosta Suomeen saamiseksi kerta kerralta enemmän.\nMutta kaiken varalta terveisiä vaan sinne Afrikkaan. Jos siellä vaikka on vielä serkkuja hengissä. Toivottavasti eivät kuulu huijauskirjeitä väsääviin roistoporukoihin.


Mustavalkoisten koti: Uutta kotia etsivät daaliat ja niiden kaverit\nUlla 16. lokakuuta 2016 klo 22.58\nTuo Akita on kyllä tyrmäävän upea!\npirkko kovero 17. lokakuuta 2016 klo 1.55\nVaarin torpassa ollaan kiitollisia ja juurakot päätyivät kellarin suojiin talvehtimaan. Kevät näyttää, minkälaisina ne kukkansa avaavat. Daaliavalikoima on teillä mahtava ja onhan niiden avautumista aina jännittävää seurata. Siispä suunnittelemaan uusia hankintoja!\nSaila 17. lokakuuta 2016 klo 2.04\nKyllä puutarhuri on todellakin huonomuistinen optimisti :-D\nVoi että kun on upeita. Mun luota ne eivät uutta kotia saa, kun ovat peurojen ruokaa.\nNinnu 17. lokakuuta 2016 klo 10.25\nHurmaavia daalioita! Toivottavasti kaikille juurakoille löytyy koti. Tosin, ei se komposti niin huono paikka ole, jos pysyy lämpimänä.. eräs ystävä heitti amarylliksen kompostiin luullen, ettei siitä ole enää kukaksi. Siellä se tyytyväisenä eleli ja alkoi kasvattaa vartta :-) ja pääsi myöhemmin taas esille :-).\nTätä kirjoittaessani 29.4. ulkona tuulee kylmästi (kuten on tuullut muutamaa päivää lukuunottamatta jo monta viikkoa), vuoroin sataa rakeita...


Etusivu > Tuotteet > Tuotemerkit > Huippukiva-kondomi 12 kpl\nLaadukas lateksikondomi suojaa nautinnon aikana.\nEnemmän mukavuutta, enemmän nautintoa - molemmille! Laadukkaasta luonnonkumista valmistettu lateksikondomi on liukastettu silikoniöljyllä. Huippukiva-ondomi on sileäpintainen, luonnollisen tuntuinen ja läpinäkyvä. Sylinterin muotoinen kondomi on varustettu säiliöllä.\nKondomeissa tärkein asia on laatu. Tästä syystä Huippukiva-kondomit on valmistettu maailman suurimman kondomivalmistajan testistandardien muaan. Ne on valmistettu ilman eläinperäisiä ainesosia, joten Huippukiva-kondomi sopii mainiosti myös vegaaneille.\nOikein käytettynä kondomi suojaa erittäin tehokkaasti sekä raskaudelta että seksitaudeilta. Mikäli käytät kondomin kanssa liukuvoidetta, sen on ehdottomasti oltava vesi- tai silikonipohjaista! Älä käytä öljypohjaisia aineita, kuten vaseliinia, lastenvoiteita tai ihovoidetta.\nHuippukiva-kondomeja on saatavana 12 kpl tai 144 kpl pakkauksissa.\nKondomeissa on käytetty liukasteena miedosti vaniljantuoksuista silikoniöljyä.\nKäyttäjien arvosana: 4,7 Perustuu 13 arvosteluun\nArvosteltu: Huippukiva-kondomi 12 kpl\nturvallinen ja pehmeäntuntuinen kondomi\nturvallinen ja luotettava tuote. Hyvän kokoinen ja tuntuu hyvältä päältä. Suosittelen myös ystäville. Ei purista eikä kiristä mistään kohtaan.\nArvosteltu: Huippukiva-kondomi 144 kpl\nHyvä laatuisia kondoomeja. Mielestäni näitä kannattaisi ostaa kotiin jos kotona asustaa teinejä. Meidän perheessä niitä on kolme joten suur pakkaus paljon järkevämpi hankinta. Teinit uskaltavat ottaa laatikosta tarpeen mukaan kondoomeja sekä muuta teinien kaveri on kysynyt saavatko hekin ottaa kun eivät kehtaa itse ostaa tai pyytää vanhemmiltaan !!!\nTulimpa kirjoittamaan sitten arvostelun. Kerrankin olen erittäin tyytyväinen kondoomeihin!!! Erittäin ohuita, mutta todella kestäviä. Eivät haise pahalle niinkuin suurin osa kondoomeista haisee. Käsistä ei myöskään jää klähmäset.\nTilattiin mieheni kanssa kokeiluun ja ostettiin heti kerralla tämä 144kpl pakkaus. Olemme olleet tyytyväisiä. Olemme jakaneet myös muutamia ystäville kokeiltavaksi ja hekin ovat kehuneet.\nMiehen mukaan ovat juuri sopivan kokoisia ja liukuvat hyvin sekä tuntuma on hyvä. Riittävät pitkäksi aikaa. Edullinen näin isoksi pakkaukseksi.\nEdullinen ja pitkäksi aikaa riittävät kortsut, kun tulee miehen kanssa touhuttua useamman kerran päivässä.. 😂❤ Kestäneet hyvin käytössä.\nDurex Extra Safe -kondomi 12 kpl


Gentoo Forums :: View topic - XFREE ja kaksinäyttöä sekä kaksi näytönohjainta\nXFREE ja kaksinäyttöä sekä kaksi näytönohjainta\nPosted: Sun Sep 05, 2004 7:43 am Post subject: XFREE ja kaksinäyttöä sekä kaksi näytönohjainta\nOlen painut ongelmani kanssa nyt useita päiviä joten päädyin kysymään täältä vähän vinkkiä asiaan. Elikäs minulla on siis kaksi näytönohjainta agp-väylässä Ati Radeon 7200 ja PCI-väyläinen Riva tnt. Myöskin löytyy näyttöinä kaksi 17" nokiaa. Haluaisin siis molempiin näyttöihin kuvan samaan aikaan jotta olisi enemmän työtilaa. En vaan ole saannut. Herja on että "screens not found" tämä tulee silloin kun molemmille näytönohjaimille on määritetty "BusID". Jos jätän määrittämättä niin äksä käynnistyy normaalisti mutta ei löydä tuota pci-väyläistä. Myöskin jos määritän nuo Busid:t niinkun ne mielestäni kuuluu määritellä niin Xfreen lokista käy ilmi että tuollaisella Busid:llä ei löyty kyseistä näytönohjainta vaikka lspci kertoo kyllä aivan muuta. Olen myös koittanut viritelmää Yhdellä Atin rage pro pirisellä näytönohjaimella ja oli samanlaisia ongelmia. Mutta jotten menisi enempää perse edellä puuhun tai hermojani menettämään liitän tähän tarkeimmät otteet tämän hetkisestä confikista. Toivoisin kovasti että joku osaisi neuvoa minut oikealle tielle, koska olen melkoisen aloittelija tämän linuxin kanssa (yritys ja tahto on kyllä kova, usko vaan meinaa loppua=)\nElikäs tässä pastetusta nykysestä confikista\nHorizSync 30.5 - 79.0\n# BusID "01:00.0"\nPosted: Mon Sep 06, 2004 9:19 am Post subject:\nJep ainaki räplättyäni sain toimimaan tuon mutta pitää ilmeisesti todeta että kahden näytön tuki on pahasti vaiheessa. Noin joka 10 käynnistyksen yhteyssä toimivat molemmat näytöt kunnolla niin kun pitäisi. Yleensä käy niin että tuo monitor1 käynnistyy ja siihen tulee äksän se "alustuskuva" (se hamaamustapistekuva) ja tuo monitor0 jota ohjaa agp-väyläinen ati radeon sammuu. Tai sitten molempiin näyttöihin tulee jotain sotkua ja haamu kuvia jostain tapahtumista.\nEli siis kaksi näyttöä ei toimi yhtäaikaa ei ainakaan kahdella erillisellä ohjaimella.\nOlen kokeillut xfreen eri versioita ja myöskin x-orgin. Tällä hetkellä käytössä taitaa olla uusin x-org ja kerneli 2.4.25-gentoo. Laitan tähän nyt viellä tuon tämän hetkisen konffin jos joku viisas löytää siitä jotain virheitä tai syyn miksi ei tuo monitor0 käynnisty olisin erittäin iloinen ja kiitollinen siitä\nModelName "Nokia 449"\nScreen 0 "RightScreen" 0 0\nScreen 1 "LeftScreen" LeftOf "RightScreen"\nJossain tuossa pätkässä sen vian pitää olla jos vikaa ylipäätänsä on. Tai sitten on vaan todettava että kahdennäytön tuki viellä niin epävakaa. Itse en keksi mitään vikkaa eikä myöskään lokista näy mitää sellaista virhettä mikä vaikuttaisi tuolla tavoin.\nKiitän jo etukäteen mahdollisesta avusta jos sitä saa.\nPosted: Sat Sep 25, 2004 12:22 am Post subject:\net ainakaan näytä käyttävän nvidian tarjomia glx kirjastoja\nNvidia asennus opas


Lahti – junantuomasta kauppalasta rautatiekaupungiksi – Helsinki – Pietari rautatie 150-vuotta\nLahden toinen rautatieasema vuonna 1908. Kuva M. L. Carstrens, Museovirasto.\nRautatien tulo Lahteen ei ollut itsestäänselvyys. Keskiajalta asti tunnettu Lahden kylä oli vanhastaan ollut merkittävä markkinapaikka, ja Salpausselkää pitkin kiemurrellut ylinen Viipurintie oli jo vuosisatojen ajan tuonut kaupunkiin kauppiaita ja matkamiehiä. Kylä oli kuitenkin pieni, eikä sen liittämisellä rautatieverkkoon vielä 1860-luvun Suomessa ollut mitään itseisarvoa.\nPietarin radalle pohdittiin toisena vaihtoehtona Anianpellon, nykyisen Asikkalan Vääksyn kautta kulkevaa linjausta. Mikäli Anianpellon rata olisi toteutunut, tuskinpa Lahdestakaan olisi kaupunkia tullut. Lahden perinteiset markkinat oli jo siirretty Anianpeltoon 1700-luvun alussa, ja kuningas Kustaa III ehti haaveilla Asikkalaan kahtakin eri kaupunkia.\nRautatie Lahteen valmistui kuitenkin syksyllä 1869. Uusi Suometar kuvaili elokuun lopulla, kuinka ”Herralan työpaikkaan ovat höyrykoneet juosseet joka päivä ja Lahden asemaan asti on jo junarautoja pantu, niin että tämän elokuun 11 päivänä jo odotettiin Herralasta höyryjunaa ensi kerran tulevaksi Wesijärven rannalta tiilikiven kuormalla.”.1 Säännöllinen liikenne Helsingin ja Pietarin välillä käynnistyi keisari Aleksanteri II:n nimipäivänä 11. syyskuuta 1870.\nLahteen valmistui III luokan asema ja Vesijärven satamaan IV luokan asema. Satamaradan haaraan, Mytäjäisten lammen rannalle, rakennettiin kolmioraide ja veturivarikko talleineen sekä asuin- ja huoltorakennuksineen.\nVesijärven rautatieasemalla toimii nykyään kahvila. Kuva Suomen Rautatiemuseo.\nRautatie tuli määräämään kehityksen kulun. Asikkalalaiset saivat tyytyä Vääksyn kanavaan, jonka ansiosta Lahdesta ja Vesijärven satamasta muodostui liikenteen solmukohta, jossa vanhat maantiet ja Päijänteen vesireitit ristesivät rautatien kanssa. Lahdesta tuli kauppala vuonna 1878, ja keisari Nikolai II myönsi lopulta kaupunkioikeudet vuonna 1905.\nSivistystä ja sijoittajia maaseudulle\nSnellmanilainen sivistys saapui Lahteen rautatien mukana konkreettisesti. Kylän eteläreunalle noussut rautatieasema-alue oli komea ilmestys, joka kilpaili näyttävyydessä lähiseudun kartanoiden kanssa. Pietarin radan asemarakennukset suunnitellut rautateiden virka-arkkitehti Knut Nylander sai suunnitella Lahden asemalle kaksikin rakennusta, sillä ensimmäinen asemahuone paloi pian valmistumisensa jälkeen.\nAsema-alueet olivat rautatielaitoksen käyntikortteja, joten suunnittelu ei rajoittunut vain rakennuksiin. Lahden aseman ympärille istutettiin asemapuisto, joka monella paikkakunnalla – Lahti mukaan lukien – oli paikkakunnan ensimmäinen julkinen puisto. Lahdessa toimi myös rautateiden oma kansakoulu ja käsityökoulu, joten rautatie vaikutti kylän ja kauppalan sivistysoloihin kirjaimellisesti.\nLahden kauppalaa kaupungintalolta kirkolle päin vuonna 1902. Kuva Albin Englund, Lahden kaupunginmuseo.\nMuutokset eivät näkyneet vain maisemassa, vaan myös mielissä. Yksi tärkeimmistä junan tuomista mullistuksista oli aikakäsitys. Junat kulkivat täsmällisesti aikataulun mukaan, mihin velvoittivat sekä käytännölliset että junaturvallisuussyyt. Aseman kellon tuli näyttää prikulleen oikeaa aikaa. Jos Lahdessa aikakäsitys oli ennen rautatien tuloa ollut ”sinne päin”, nyt kylänmiehet saattoivat täsmätä taskunauriinsa viisarit asemalla käydessään.\nLyhyen katkoksen kauppalan kehitykseen iski Lahden kylän palo vuonna 1877, juuri ennen kauppalan perustamista. Palon jälkeen Lahteen laadittiin kuitenkin kaupunkimainen asemakaava, ja noin 200 asukkaan kauppalan väkiluku oli yli kymmenkertaistunut 1900-luvun alkuun tultaessa.\nVesijärven satamaan, haararadan päähän syntyi merkittävä teollisuuskeskittymä. Juna toi pääomia ja sijoittajia: ruotsalainen Knut Hjalmar Cassel perusti ensimmäisen sahan heti rautatieyhteyden avauduttua vuonna 1870. Kauppalakauden lopussa Lahdessa ja sen liepeillä toimi useampi puuteollisuuden yritys, polttimo, tiilitehdas ja lukuisia pienempiä yrityksiä.\nLahden varikon tuntumaan perustettiin Ab Tornatorin rullatehdas. Hanke oli tosin kirjaimellisesti jäädä junan alle: tehdashanketta puuhannut liikemies Wolter Ramsay tippui junan kyydistä ja oli ruhjoutua vaunujen alle Lahden asemalla elokuussa 1887 – vain muutama kuukausi ennen tehtaan käynnistymistä!\nJuna menossa Vesijärvelle päin 1900-luvun alussa. Kuva Lahden kaupunginmuseo.\nVohkimisia ja vahinkoja\nRautatien rakentaminen ja junaliikenne saivat aikaan myös monenlaisia lieveilmiöitä. Ratatyömaa toi kylän liepeille satamäärin kiertäviä topparoikkalaisia ja kulkumiehiä, joihin ei aina suhtauduttu suopeasti yhteisössä, jossa oli asuttu paikoillaan jo vuosisatoja.\nPietarin radan kiivain rakennusaika osui yksiin suurten nälkävuosien kanssa. Työtä ja leipää etsineet väkijoukot vaelsivat ratatyömailla, minkä seurauksena nälkä ja kulkutaudit ottivat omansa pois. Hollolassa kuoli vuonna 1868 seitsemäsosa koko pitäjän väestöstä. Lahdessa menehtyneille radanrakentajille oli kaivettava oma hautausmaa.\nRautatie ei siis tuonut pelkkää sivistystä. Jo työmaan aikana joulukuussa 1868 ryöstettiin Lahden aseman kassa. Varkaat olivat rikkoneet raha-arkun, kolkanneet vartijan tajuttomaksi ja lähteneet tiehensä 5 000 markan kera. Ryöstäjät ja ryöstöön osalliset saatiin kuitenkin pian kiinni: syylliset olivat kaikki radanrakentajia.\nLahden rautatieasema kuvattuna ennen vuotta 1901. Kuva Lahden kaupunginmuseo.\nRadan valmistuttua junaliikenteeseen tottuminen otti paikallisilta aikansa. Lahden seudun ehkä ensimmäinen rautatieonnettomuus tapahtui syksyllä 1869 naapurikylä Okeroisissa, jossa paimen oli epähuomiossa ajanut karjansa keskelle rataa. Surmansa saivat junan jarrumies Fredrik Malin ja kaksi lehmää.\nKeväällä 1886 orimattilalainen Syrjälän isäntä oli hevosineen ajamassa Lahden aseman ohitse, kun hevonen pillastui asemalla työskennelleestä höyryveturista. Seuranneessa onnettomuudessa sai surmansa ajuri, ja apuun rientänyt asemamies K. Oksanen oli hänkin lähellä päästä hengestään.\nKotieläinten ja junien yhteenotot olivat toisinaan myös koomisia. Maaliskuun 12. päivänä vuonna 1882 Lahden rautatieaseman lähellä asuva kukko oli lentänyt tavaravaunun katolle. Muun muassa sanomalehti Hämäläinen raportoi eriskummallisesta tapauksesta: Kukko oli kaikessa rauhassa matkustellut Herralaan asti – vieläpä ilman pilettiä!\nEntä miltä Lahti näytti junamatkustajan silmin? Kesällä 1875 Uuden Suomettaren palstoilla nimimerkki ”U” kummasteli juna- ja höyrylaiva-aikataulujen mielivaltaista suunnittelua. Huonojen vaihtoyhteyksien vuoksi matkustaja saattoi joutua viettämään Lahdessa aikaansa tuntikaupalla. Herra U kirjoitti:\n”Niin muodoin saapi viettää päivänsä Lahdessa, miten paraiten ymmärtää, ja miten yönsä paraiten jaksaa. Jos nyt lisäksi on sattunut tulemaan vääränä päivänä – – niin on vielä runsaammin tilaisuutta aikaa viettämään Hollolan Lahden runollisia ja epärunollisia kohtia tutkimalla. Hyvässä seurassa ja kerraksi kuitenkin yksi iltapäivä kyllä hauskasti kuluu Hollolan Lahdessa. Päivällisen jälkeen, jota syötiin asemahuoneen viereisessä umpiruotsalaisessa kestikievarissa, lähdimme erään tavarajunan vetäminä alas rantaan, johon on pari virstaa Lahden pysähyspaikasta. Lahden kylä ja Wesijärven pysäyspaikka alkavat kohota jonkinlaisen kaupungin muotoisiksi. Paikka on erinomaisen kaunis. – – Kylässä on varsin avullinen ravintola, joka myöskin lisää hyvää mieltä matkustajassa, ettei hänen mielensä pitkästä odotuksesta ole tyyni pilalle mennyt.”2\nTalvinen asemanseutu 1910-luvulla. Kuva Suomen Rautatiemuseo.\nKirjoittajan rivien välissä pilkisteli kaupungiksi kasvava kylä. Vuonna 1887 samaa matkaa taittoi Lappeenrannan Uutisten kirjoittaja: ” – – ja nopsas rautahevonen on jo Lahden asemalla. Siellä pantiin eri juna pian toimeen ja satakunta matkustajoita astui kimpsuinensa ja kampsuinensa sisään ja niin mekin. Pian olimme Wesijärven satamassa. Siellä oli 3 laivaa, neljännen piti vielä tulla satamaan.”3\nPaitsi kasvava kauppala, Lahti oli myös vilkas läpikulkupaikka. Lahden ja Vesijärven sataman läpi kulkivat paitsi matkustavaiset, myös koko Päijänteen rannoilta matkan lähetetty rahti, puutavara ja polttopuut niin Helsingin kuin Pietarinkin tarpeiksi. Lahden ja Vesijärven asemien välinen liikenne oli niin vilkasta, että 1900-luvun alkupuolella kaupunkiin haaveiltiin jopa sähköraitiotietä asemia yhdistämään!\nVilkastunut ja kasvanut Lahti sai kaupunkioikeudet marraskuussa 1905. Tuore kaupunki tarvitsi vaakunan, jota ryhdyttiin hanakasti suunnittelemaan. Jo vuonna 1902 arkkitehti Jac. Ahrenberg oli ehdottanut vaakunaa, jonka kilvessä komeili Vellamo-merenneito. Vaakuna-asia saatiin kuitenkin päätökseen vasta kymmenen vuotta myöhemmin. Voittajaksi selviytyi Werner von Hausenin ”leimuava pyörä”, jossa rautatievaunun pyörän kehältä iskeytyy kehitystä kuvaavia lieskoja. Junantuomasta kauppalasta oli tullut täysiverinen rautatiekaupunki.\nLahden kaupungin vuonna 1912 käyttöön otettua vaakunaa koristaa leiskuva rautatievaunun pyörä. Kansallisarkiston kokoelmat.\nArtikkeli on julkaistu myös Resiina-lehden Pietarin rata -juhlanumerossa 2/2020.


blogi: Jos vaan et puhuisi mitään\nMinun tuntemukset 100% tuossa videolla. :(\nKatsoin videon jonka piti kertoa mikä personallisuustyyppi on kaikkien rakastama, mutta se kertoi ainoastaan yhden näyttelijän hassutteluista. Seuraavaksi bongasin "Don't Talk to the Police" ohjeistuksen ja aloin miettiä ja melko varma että, vaikka se ei niiden toimenkuvaan kuulunutkaan, niin en kylläkään puhu poliiseille mielelläni. Ne keksii todistusaineistot mistä vain, että sut lukitaan jonnekin, koska sellainen oikeus on laissakin määritetty.\nMuutaman kerran olen joutunut elämässäni tekemään esim. kiireettömän rikosilmoituksen.\nEnsimmäisen tehtyäni he tulivat ovelle koputtelee ja kysyivät olenko vaarallinen.\nMun täti oli 17-vuotiaana ollessani lyönyt mua suuhun ja tasoittanut mun etuhampaita jotka vihloi vielä monta vuotta. Siis tämä "mailanpuristaja" jos hänet google tuloksista löysi Nokialla pelaavan sählyä. Joo juurikin se neitsyt lesbo jota juoppo äitini on aina rakastanut enemmän kuin minua, jonka kanssa en ole koskaan tullut toimeen.\nToisen kerran mulle suututtiin silmittömästi ja toinen vanhemmistani kielsi mainitsematta hänen koko sukuaan ikinä missään netissä (varmaankin laiton paperinpala, mutta tajusin kuitenkin vihjeen että en ole koskaan kuulunutkaan heidän perheeseen ja ilmeisesti valehtelivat välittävänsä, silloinkin kun yritin itsaria.)\nNiin ja itsarin tosiaan joskus kerroin yhdelle hesan nettitutulle, tekeväni kun msn messenger vielä toimi (!) ja tulivat hakemaan minua silloin. Pyysin että saisin laittaa vaatteet päälle ja seuraavan kerran kun jotain muistan sanoneeni poliisiauto "kuljetuksen" jälkeen, oli hoitajalle tarkkailuosastolla, että minulla on kylmä ja väsy.\nViimeisin rikosilmoitus oli vanhentuneesta rikoksesta, mutta toki mä kärsin ne vuosikaudet siitä. Kun jokin demi.fi keskustelupalsta on niin mainio lähteenä, että jopa sanakirja.org käyttää sitä.\nJa sit joku vuosi yksi tori piste fi -huijari myönsi ettei sillä ollut sitä telkkaria josta se laittoi kuvat ja käytiin keskustelua että hän ei ole mikään huijari, ja tuskin saan rahaa takaisin siltä rikolliselta. Kävin jutskailemassa siitä poliisiasemalla, ja laput tuli kotiin mutta enhän mä osaa perintäfirmoja laittaa asioille.\nMuutaman kerran elämässä joutunut soittaa hätänumeroon\nLähinnä kun kaveri on ollut psykoottinen ja itsetuhoinen, tai kun naapurit on metelöineet, ja viimeisin oli juopon kaatuminen katuun koko takaraivollaan.\nJa joo, Facebookkiin olen raportoinut ties mitä\nFacebook on siitä vittumainen, että jos joku täysillä innostuu herjaamaan sinua ja loukkaan sua, niin sen sijaan että voisit käyttää niitä todisteena, niin Facebook poistaa riidanhaastajien kommentteja vaikka sata kappaletta. Ja mikä hassuinta mua syytetään aina jostain lapsiin liittyvistä jutuista, kun silloinkin näytti pahemmalta alapäässä kuin jos olisin saanut keskenmenon, ja joku jolla ei edes ole oma nimi näkyvillä syyttelee sua jostain omaan kulttuuriinsa liittyvästä rajoitteisuuksista kun olen niin väsynyt puolustaa omaa väsynyttä mielipidettäni asiaan. En ole koskaan tuntenut mustalaisia, joten miksei ne pysty käyttäytyy kuin oltaisi Suomessa. Mä sit poistin sen facebook profiilin mieluummin kuin poistin yhtään mitään muuta.\nFacebookin ongelma, ei minun\nJoskus Kymmeniä Vuosia Sitten taisin myös hakea immateriaalioikeus juttuja siihen bändin jutskiin liittyen ihan sama mitä diagnoosi tai lääkitysmäärä mulla oli päällä.\nEn ymmärrä sitä että jos jossain työskennellään, niin pakko kuunnella jotain Radio Novaa, koska niiden jutut on loukkaavia, epähauskoja, aikansaeläneitä ja oksettavia ja muutenkin täyttää paskaa sen lisäksi että ne soittaa joka soittotunti sitä musiikkia, jota en kestä kuunnella.\nTuntuu että aina saan jonkun esimerkin lisää hihaani kun kuuntelen sitä radionovan juontajan epähauskoista, tökeröistä, loukkaavista höpinöistä. Kun ne nauroi Geri Halliwellin espanjankielelle, vaikka sen äiti oli espanjalainen. En edes kestä niiden ääntä välillä kun ei ne varmaan kyllästy siihen itsekään.


Sitten kun...: Ei edistystä taaskaan :/\nSama luku näkyi vaa'alla kuin viime viikolla. Siitä, kun alitin miinus 20 kiloa, tulee ensi viikolla kuluneeksi viisi kuukautta... En ole kunnolla tajunnutkaan, että tuon 87 kilon olisi pitänyt alittua ajat sitten, viimeiset viisi kuukautta olen laihtunut keskimäärin kilon kuukaudessa. Painoin jo lokakuun alussa alle 95 kiloa, joten koko syksyn ajan edistys on ollut täysin olematonta. Se on enemmänkin kuin huono homma... Minä vain koko ajan hoen, että pitäisi ottaa itseään niskasta kiinni, mutta käytännössä en tee niin. Yritän nyt ensi viikolla laittaa tänne paljon kyseltyä ruokapäiväkirjaa, jos se samalla motivoisi minua syömään paremmin. Vaikka toisaalta häpeän näyttää kaikille, miten huonosti syönkään...\nSatuin muuten näkemään polveni peilin kautta tässä yhtenä iltana ja jopa ne ovat alkaneet roikkua! Ihan oikeasti järkytyin siitä näystä, ei ollut kaunista katsottavaa! :D En tiedä onko hidas laihtumistahti auttanut ihoani palautumaan, mutta oli tai ei, kyllä se on alkanut roikkua melkoisesti. Se ei oikeastaan ainakaan tässä vaiheessa niin vaivaa minua, tiesin, että niin kävisi ja se on kuitenkin parempi vaihtoehto kuin olla lihavampi. Katsotaan, miltä tuntuu sitten, jos joskus pääsen tavoitteeseeni, mutta nyt se on minulle ihan sama.\nMutta nyt taas pitää mennä siivoamaan ja saunaan. Hyvää viikonloppua jälleen kerran! :)\nLähettänyt J.B klo 15.54\nKiiperi 26. tammikuuta 2013 klo 16.02\nNyt rupiat syömään, juomaan ja liikkumaan tarpeeksi niin siitä se paino lähtee putoomaan. Sun keho on nyt säästöliekillä. Tsemppiä :)\nJ.B 26. tammikuuta 2013 klo 17.53\nNiinpä, kun vain saisi joten vaihdettua laiskuuden tilalle itsekuria! :) Mutta ei sitä kukaan voi minun puolestanikaan tehdä, joten pitää yrittää...\nKiiperi 26. tammikuuta 2013 klo 22.48\nLöytyiskö se kadonnut motivaatio noista sun mahtavista muutoskuvista. Koitappa katella niitä ulkopuolisen silmin.\nIte luin tänään mun vanhoja postauksia ajalta jolloin vielä laihdutin ja ai että iski into kadottaa samantien nää mun raskauskilot. Mutta ei voi vielä, pitää oottaa että keilapallo on maailmassa ja alottaa sitten kunnon treeni.\nJ.B 27. tammikuuta 2013 klo 0.11\nJos vain näkisinkin niissä jotain eroa... Se on outoa, että vaikka toisaalta kyllä tiedän olevani vieläkin todella ylipainoinen, jokin osa minusta on niin hirveän tyytyväinen jo tähänkin, että en saa siitäkään sitä tarvitsemaani motivaatiota. Mutta jostain sen on löydyttävä, koska haluan saavuttaa tavoitteeni!\nOdottele nyt hiukan, niin aika suuri osa kiloista lähtee ihan itsestään! Tai ei nyt ihan itsestään, mutta päivän aikana kuitenkin. :)\nDarling 26. tammikuuta 2013 klo 16.07\nMä pelkään lähestulkoon yli kaiken noita ihoroikkoja. En edes tiedä miksi, koska ne on kaikilla kuviteltavissa olevilla tavoilla kiljoona kertaa parempi vaihtoehto kuin että tilalla olisi läskiä.\nJa kiva jos laitat ruokapäiväkirjaa, mielenkiintoista olis lukea.\nJ.B 26. tammikuuta 2013 klo 17.56\nMinäkin pelkäsin ennen leikkausta, mutta nyt niihin jotenkin suhtautuu toisin. Ne tuntuu vain todella kummallisilta, kun esimerkiksi käsivarsista roikkuu sellaiset isot ihokaistaleet... Katselen niitä ihan hämmentyneenä, enkä tiedä mitä ajatella. Mutta tiesin, että minulle jäisi löysää ihoa ja pidän sitä kuitenkin aika pienenä hintana pienenemisestä, ainakin tässä vaiheessa. Katsellaan, miten pahalta näytän joskus parinkymmenen kilon päästä...\nJoo, yritän laittaa ensi viikosta. :)\nJenni 27. tammikuuta 2013 klo 17.26\nKaikkea kivaa ensi viikkoosi J.B!\nJ.B 27. tammikuuta 2013 klo 18.15\nRaparperi 28. tammikuuta 2013 klo 10.29\nJ.B 28. tammikuuta 2013 klo 21.43\nAnonyymi 29. tammikuuta 2013 klo 16.35\nKirjoitit kerran, ettet viitsi mennä uimaan muiden katseiden takia! Nyt haluaisin rohkaista sinua (painosi jämähdettyä) menemään uimahalliin ihan uudella ajatuksella. Et ajattelisikaan niitä (surkeita), joiden kuvittelet arvioivan sinua silmillään altaalla. Vaan mennessäsi ajattele niitä surkeita, jotka jäivät sohvalle makaamaan! Sinä olet se sankari, joka sai itsensä liikkeelle.\nJ.B 29. tammikuuta 2013 klo 20.09\nHei! Tuo oli kyllä hyvin sanottu! :) Olen itse asiassa miettinyt uimaan menemistä, asia on jo edennyt siihen, että olen katsellut lähintä uimahallia sillä mielellä... :D Seuraavaksi aion kurkistaa sisälle! Haluaisin niin todella mennä uimaan, mutta ajatuskin siitä, että ihan oikeasti tekisin sen, saa sydämen hakkaamaan ja annan periksi. Katsotaan nyt, pystynkö! Minun tosiaan täytyy ensin käydä katsomassa, että millaisia ihmisiä siellä käy. :)\nMinttu 31. tammikuuta 2013 klo 12.24\nOletko ajatellut kokeilla/osallistua Fitfarmin Superdiettiin? Sieltä saa ruoka- sekä liikuntaohjeet. Noudattamalla ohjeita moni on saanut hyviä tuloksia. Ilmottautuminen on parhaillaan käynnissä 11.2 alkavaan SD:hen.\nJ.B 1. helmikuuta 2013 klo 0.50\nJoo, itse asiassa minulla taitaa olla edelleen tallella ne edellisetkin ohjeet... Joita noudatin ehkä puoli päivää... Tiedän, voiko enää huonompaa itsekuria olla... :/ Ne oli sinällään hyvä idea, mutta en oikein osannut soveltaa niitä lihattomiksi ja nykyisellään en pystyisi syömään niin suurta määrää ruokaa. Koska en pystyisi noudattamaan niitä läheskään kirjaimellisesti, niin en tiedä olisiko niistä hyötyä minulle... Olen kyllä ihan kateellisena katsonut, miten paljon muilta on lähtenyt kiloja!!\nElämän kultahippusia 1. helmikuuta 2013 klo 11.32\nOotko miettinyt pitäisikö blogin nimi olla muu kuin sitten kun. Usein "sitten kun" sana on aina haaveita taakseen jättävä kuin eteenpäin vievä sana :)\nJ.B 1. helmikuuta 2013 klo 14.07\nMinusta se oli niin kuvaava, koska niin minä aina ajattelen! Ehkä vaihdan sen ...sitten kun... (:)) olen laihtunut... :)


Einojuhani Rautavaaran epäonninen esikoisooppera esitetään vihdoin - Kulttuuri - Helsingin Sanomat\nEinojuhani Rautavaaran epäonninen esikoisooppera esitetään vihdoin\nKaivos kuullaan tänään konsertissa ja myöhemmin levyllä.\n"Tuntuu tosi lupaavalta", myhäilee säveltäjä Einojuhani Rautavaara. Hänen ensimmäinen oopperansa Kaivos on pääsemässä lavalle noin viiden vuosikymmenen odottelun jälkeen. Kaivoksen esittää tänään Tampere-talossa Hannu Linnun johtama Tampere Filharmonia.\nTausta: Kaivos hautautui suomettuneeseen ulkopolitiikkaan


Operaatio: Dwellings of Jalomäki - 61° 23° Tampere\nEn ole tähän mennessä kirjoittanut blogiin omista kätköreissuista, koska niistähän voi pitkälti lukea kätkönloggauksista, jos toilailut jotakuta sattuu kiinnostamaan. Tällä kertaa teen kuitenkin poikkeuksen, koska reissusta on muutakin kerrottavaa kuin että montako kätköä löytyi ja millaisia ne olivat.\nJoskus viime syksynä Harjus sai viestiä maanomistajalta, että Dwellings of Jalomäki -kätköllä on kätkön etsimisen seurauksena vierinyt kiviä ojan pohjalle ja että kivet tukkivat ojan. Maanomistaja toivoi kätkön poistamista kokonaan ja niinpä jo vuonna 2004 piilotettu kätkö arkistoitiin tarkastajan toimesta. Maanomistaja toivoi, että kätköilijät myös korjaisivat aiheuttamansa tuhot, koska maanomistaja ei siihen itse terveydellisistä syistä kyennyt.\nIlmeisesti Harjus oli ollut yhteydessä myös kätkönomistajaan, josko paikalla voisi tehdä korjaustoimenpiteitä, mutta omistajallakaan ei enää nykyisin ollut asiaa kätkön suunnalle. Syksyllä asiasta oli hieman puhe Harjuksen ja Rimajun kanssa, muttemme ehtineet käydä korjaamassa kiviä paikoilleen tai perustaa miittiä paikalle. Sitten tuli talvi ja vaikkei lunta ja pakkasta paljon ollutkaan, niin jotenkin koko juttu unohtui. Keväällä Harjus koitti innostaa paikallista väkeä Facebookin välityksellä järjestämään miitin, jossa kivet olisi porukalla nostettu paikalleen. Kukaan ei kuitenkaan innostunut tätä järjestämään, vaikka ideaa pidettiinkin hyvänä.\nEilen sitten päätimme poiketa paikalla nostamassa kivet paikoilleen, kun olimme muutenkin kätköilemässä Porin suunnalla. Vaikka kiviä oli vierinyt ojaan jonkin verran, ei hommassa vierähtänyt kuin vartti kolmelta kätköilijältä. Joten ehkä tuossa olisi ollut vähän niukan puoleisesti ohjelmaa miittiin. Joskin tietysti alueen olisi voinut siivota muutenkin samalla. Samalla poimimme myös arkistoidun maastoon jääneen purkin pois, joka siis oli muuttunut georoskaksi. Yllätykseksemme purkissa oli vielä matkaajakin, joka tuli samalla pelastettua kiertoon.\nTästä teosta saimme hyvän mielen loppureissuksi pienellä vaivalla. Useasti puhutaan, että kätköilijät ovat vastuuntuntoista ja fiksua porukkaa ja järjestävät siivoustalkoita ja muutoinkin matkoillaan keräilevät roskia, yms. Kuitenkin aika harvoin näin tulee itsekään toimittua, kun aina on muka vaan kiire etsiä niitä kätköjä. Jokainen voikin miettiä koska sitä onkaan viimeksi kätköreissullaan tullut siivottua tai korjattua kätkön aiheuttamia jälkiä.\nMuuta reissulla vastaantullutta\nJuuri viime postauksessa oli juttua siitä, että kätköpaikan valintaan on syytä kiinnittää huomiota, eikä ympäristöä saisi tuhota ilman lupaa. Eikös heti tällä reissulla tullut vastaan kätkö, joka oli propattu sillan betoniosaan kiinni. Veikkaisin, että tuolle piilotukselle ei ole kysytty lupaa ja se voitaisiin katsoa jopa vahingonteoksi. Eli kannattaa nyt muistaa, ettei kätkö anna lupaa toimia vastoin lainsäädäntöä. Myös se kannattaa pitää mielessä, että jos löytää kätkön, joka on kiinnitetty johonkin julkiseen kohteeseen, se ei automaattisesti tarkoita että niin saisi tehdä itse. Piilottaja on voinut kysyä purkilleen luvan ja silloin se on tietysti ok. Mutta jos ei itse kysy purkilleen lupaa, niin liikutaan luvattomilla vesillä.\nToinen kätkö, joka oli piilotettu kiellettyyn paikkaan oli jemmattu sähkötolppaan (kuva 9). Sähkötolppaan oli kiinnitetty sähkörasia. Sinänsä piilotus oli tässäkin kekseliäs, mutta tällainen piilotustapa on yksinkertaisesti kielletty. Vaikka tämä kätkö ei mitään ongelmia aiheuttaisikaan, niin jossain toisessa kohteessa tämä piilotus saattaa kannustaa kätköilijää avaamaan sähkörasian, jossa onkin jännite ja aiheuttaa vaaratilanteen. Onneksi kuitenkin eilisellä kierroksellamme kaikki muut kätköt olivatkin asiallisesti piilotettuja ja muutama varsin hieno toteutus tulikin vastaan.\nKuva 9 – Sähkötolppiin kätköjen piilottaminen on kielletty. Toivottavasti tämäkin kätkö vielä siirretään parempaa piilopaikkaan.\nP.s. Pahoittelut Kuvan 9 kätkön piilopaikan paljastamisesta, mutta tein sen vain siksi, että kätkö on luvattomassa paikassa.\nPublished July 3, 2014 By weellu\nPingback: Geoeroosio vei geokätköilyn ikäviin otsikoihin


Julkaistu: 10.10.2015 17:17\nNäyttelijä Jim Carreynhttp://www.iltasanomat.fi/haku/?search-term=Jim%20Carreyn, 53, entinen tyttöystävä Cathriona Whitehttp://www.iltasanomat.fi/haku/?search-term=Cathriona%20White saateltiin haudan lepoon myöhään perjantai-iltana tämä kotikylässä Cappawhitessa Irlannissa.30-vuotias White teki tiettävästi itsemurhan vain muutama päivä sen jälkeen, kun hän ja Carrey olivat päättäneet suhteensa.\nJim Carrey lensi Irlantiin osallistuakseen entisen rakkaansa hautajaisiin. Hän kulki hautaujaissaattueen mukana ja lohdutti edesmenneen Cathriona Whiten perhettä ja läheisiä.\nJim Carrey (kuvassa oikealla taaimmaisena) kantoi ex-rakkaansa arkkua yhdessä tämän läheisten kanssa.\nSureva kulkue kulki läpi Cappawhiten kylän, ja sen kärjessä olivat Carreyn lisäksi muun muassa Whiten äiti Brigidhttp://www.iltasanomat.fi/haku/?search-term=Brigid, äitipuoli, kaksi siskoa sekä velipuoli ja siskopuoli.\n– Jim on ollut syvästi järkyttynyt Cathrionan kuolemasta. Se, että hän osallistuu Cathrionan hautajaisiin on vähintä, mitä hän voi tehdä kunnioittaakseen rakastamansa naisen muistoa, Carreyn läheiset kertoivat Sunday People -lehdelle.Carrey ja White seurustelivat kaksi vuotta. He tapasivat toisensa Carreyn tähdittämän elokuvan kuvauksissa, joissa White työskenteli meikkaajana.\nRadarOnlinen uutisoi muutama päivä sitten Whiten kirjoittaneen Carreylle jäähyväiskirjeen, jossa myös kertoi, miksi päätyi itsemurhaan.– Jim, minä rakastan sinua. Anna minulle anteeksi. Minua ei ole tehty tätä maailmaa varten, White kirjoitti RadarOnline-sivuston mukaan.Jutun yhteydessä olevalla videolla hautajaiskulkue kulkee poliisisaattueessa kylän läpi.


Mobiili.fi - Valtavassa kuvavarkausjutussa tapahtuu: yli 300 tiliä kaapannut mies myöntää syyllisyytensä | Matkapuhelinfoorumi - Suosituin matkapuhelinpalsta\nMobiili.fi Valtavassa kuvavarkausjutussa tapahtuu: yli 300 tiliä kaapannut mies myöntää syyllisyytensä\nVuoden 2014 suuren julkkiskuvavuodon tutkiminen edistyy. Uusimpana käänteenä chicagolaismies on myöntänyt syyllisyytensä jopa 300 iCloud- ja Gmail-tilin luvattomaan käyttöön.\nKaksi vuotta sitten useat julkimot kokivat kauhunhetkiä, kun heidän alastonkuvansa ja muu yksityinen materiaalinsa vuosi parissakin laajassa aallossa verkkoon. Uhrien joukossa oli Jennifer Lawrencen ja Kate Uptonin kaltaisia tähtiä. Tuolloin vuodon epäiltiin johtuneen iCloud-tileihin tapahtuneista murroista, vaikka Apple kielsikin moista murtoa tapahtuneen.\nViime maaliskuussa tapauksen tutkinta eteni ensimmäiseen konkreettiseen maaliinsa, kun 36-vuotiasta Ryan Collinsia syytettiin sadan henkilön iCloud- ja Gmail-tilien luvattomasta käytöstä. Collins myönsi olevansa syyllinen suojatun tietokoneen luvattomaan käyttöön.\nNyt vastaavat syytökset on ottanut vastaan 28-vuotias Edward Majerczyk. Mies lähetteli Collinsin tavoin väärennettyjä sähköposteja Applen ja Googlen asiakkaille ja urkki yhtiöiden edustajana esiintyen asiakkaiden käyttäjänimiä ja salasanoja. Tuloksena Majerczykin käsiin päätyi yli 300 iCloud- ja Gmail-tilin tiedot, joilla hän laittomasti kirjautui kyseisille tileille ja keräsi talteen yksityisiä kuvia, videoita ja muita tietoja. Ainakin 30 näistä tileistä kuului julkisuuden henkilöille.\nMajerczyk aikoo myöntää syyllisyytensä verkkourkintaan ja tilien laittomaan käyttöön, minkä johdosta häntä odottaa maksimissaan viiden vuoden vankeustuomio. Tutkimuksessa ei kuitenkaan ole onnistuttu yhdistämään Majerczykiä yksityisen materiaalin vuotamiseen.


YIT Sankt-Petersburg myy Siemensille tontin Pietarin lähistön teollisuuspuistosta.\nSiemens investoi YIT:n teollisuuspuistoon Pietarissa\n(Compiler News - 15.1.2013) YIT::n venäläinen tytäryhtiö YIT Sankt-Peterburg myy OOO Siemens Gas Turbine Tehchnologies -yhtiölle Pietarin eteläpuolella sijaitsevasta Greenstate-teollisuuspuistosta tontin. Sopimus allekirjoitettiin ja se tuli voimaan vuoden 2012 lopulla.\nSiemensin venäläinen tytäryhtiö rakentaa 3,8 hehtaarin tontille kansainvälisen tason tuotantotilan, jossa valmistetaan ja huolletaan pääasiassa korkeatehoisia 166 megawatin ja 292 megawatin kaasuturbiineja. Tehtaan suunniteltu pinta-ala on noin 25 000 neliömetriä ja se valmistuu vuoden 2014 loppuun mennessä. Yhtiö työllistää yhteensä jopa 500 henkilöä.\nYIT:n Greenstate-teollisuuspuisto on 112 hehtaarin suuruinen kaavoitettu teollisuusalue Pietarin kehätien ja Tallinnan moottoritien tuntumassa kaupungin eteläpuolella. Alueella on on täysin valmis infrastruktuuri sekä energia-, sähkö, vesi- ja IT-verkostot tuotantolaitosten ja logistiikkakeskusten käyttöön.\nTeollisuuspuistossa yritys voi rakennuttaa omat tilat omistukseensa tai solmia vuokrasopimuksen tilojen lopullisen omistajan kanssa. Vuokranantajat noudattavat länsimaisia sopimuskäytäntöjä.


Oppimisen ohjaaminen 14 op (AOHO2017)\nOpinto-opas AOKK / Ammatillinen opettajankoulutus / Opinnot 2017-2018 / Opettajankoulutuksen opinnot / Oppimisen ohjaaminen 14 op\nOpettajankoulutuksen laajimman opintojakson oppimistehtäviin kuuluu ammatillisen oppimisen ympäristöihin perehtyminen sekä sellaisen opetuskokonaisuuden suunnittelu ja toteutus, joka parhaiten edistää pedagogista osaamistasi.\nJos olet opettajan työssä voit kehittää opetus- ja ohjausosaamistasi omassa työyhteisössäsi. Jos et toimi opettajan tehtävissä opintojen aikana, teet opetuskokonaisuuden suunnitteluun ja toteutukseen liittyvät oppimistehtävät jossakin oppilaitoksessa tai muussa sopivassa oppimisympäristössä.\nTämän opintojakson avulla edistetään ja arvioidaan oppimisen ohjaamisen osaamista, oppimisympäristöosaamista, vuorovaikutusosaamista, toimijuusosaamista ja reflektio-osaamista. Tämä opintojakso kattaa opettajankoulutukseen kuuluvan Opetusharjoittelun.\nOpintojakson työskentely alkaa syksyllä 2017 ja työskentelyä ohjaa oma kouluttajasi. Opintojakson oppimistehtävät ovat syksyllä aukeavassa tämän opintojakson Optima-oppimisympäristössä.\nOpiskelija on tietoinen oppimisen ilmiöistä ja oppimisesta vuorovaikutustilanteissa. Hän tuntee erilaiset ammatillisen oppimisen oppimisympäristöt ja osaa suunnitella, toteuttaa ja arvioida mielekkäitä, teoreettisesti ja eettisesti perusteltuja oppimistilanteita ja -kokonaisuuksia kulloinkin tarkoituksenmukaisissa ympäristöissä. Hän ymmärtää oppimisen ja osaamisen arvioinnin merkityksen oppimisprosessissa ja osaa reflektoida omaa toimintaansa oppimisen ohjaajana.\nOlet tässä Opinto-opas / Opinto-opas AOKK / Ammatillinen opettajankoulutus / Opinnot 2017-2018 / Opettajankoulutuksen opinnot / Oppimisen ohjaaminen 14 op


Leijonien kokoonpanon isolle muutokselle vahvistus – katsomosta pyörittämään ykkösylivoimaa USA:ta vastaan - MTVuutiset.fi\nLeijonien kokoonpanon isolle muutokselle vahvistus – katsomosta pyörittämään ykkösylivoimaa USA:ta vastaan\nJulkaistu 12.05.2019 15:02\nKristian Kuusela nousee Leijonien pelaavaan kokoonpanoon maanantain USA-otteluun.\nLUE MYÖS: Kaapo Kakko ei saanut ennen MM-kisoja maaliakaan – nyt jyräämässä Patrik Laineen mahtiennätyksen säpäleiksi!\nKuusela pyöritti Suomen ykkösylivoimaa, Arttu Ilomäki oli siirtynyt hänen tieltään sivuun. Kuuselan kanssa samassa ylivoimaketjussa harjoittelivat Veli-Matti Savinainen, Toni Rajala, Harri Pesonen ja ainoana puolustajana Mikko Lehtonen.\nTästä saattoi tehdä vain yhden päätelmän: Kuusela on kokoonpanossa huomisen ottelussa.\n– Niinhän siitä pystyisi päättelemään, jos tarkkana on, Jalonen virnisteli.\nIlomäki on sentteri, Kuusela laitahyökkääjä. Jalonen ja pelaajat pitivät hyökkäyskolmikkojen muutokset vielä salassa.\n– En minä sentteriksi mene, se on ihan varma, Kuusela naurahti.\n– Olihan se siisti tuossa treenata ja hyvä fiilis.\n36-vuotiaasta Kuuselasta tulee Leijonahistorian vanhin MM-debytantti.\nLUE MYÖS: Kaapo Kakon unelmamaali uudesta kuvakulmasta – slovakkipelurilla meni kuppi nurin\nLeijonat ilmoittaa kokoonpanonsa ja pelaavan maalivahdin vasta pelipäivänä. Kevin Lankinen on pelannut maalilla molemmat pelit, hän on otteillaan näyttänyt, että vaihtamiseen ei ainakaan ole tarvetta.\n– Kaikilla on omat mielipiteensä asioihin, mutta me ne päätämme kuitenkin, Jalonen totesi.\n– Vaihdetaan tai ei, pelaako joku kaksi peliä peräkkäin vai yhden. Meillä on omat systeemit, huomenna katsotaan miten mennään. Vedetäänkö yhdellä maalivahdilla vai ei, vai käytetäänkö jotain muuta (maalivahtia) vai mitä tehdään, Jalonen pyöritteli mystisesti.\nSuomi kohtaa Yhdysvallat maanantaina Suomen aikaa kello 21.15 alkavassa pelissä.


Päätös ympäristövaikutusten arviointimenettelyn soveltamistarpeesta. - PDF\nDownload "Päätös ympäristövaikutusten arviointimenettelyn soveltamistarpeesta."\n1 PÄÄTÖS Dnro KASELY/11/07.04/2011 Kaakkois-Suomi ASIA Päätös ympäristövaikutusten arviointimenettelyn soveltamistarpeesta. HANKKEESTA VASTAAVA Virolahden kunta PL Virolahti HANKE, JOTA PÄÄTÖS KOSKEE ASIAN KÄSITTELY Tuulivoimapuiston rakentaminen Vaahterikonkankaan-Oravakorven alueelle Virolahden kunnassa. Hankkeen kuvaus Virolahden kunta suunnittelee yhdessä Tuuliwatti Oy:n kanssa kuuden (6) tuulivoimalaitosyksikön rakentamista Virolahden kuntaan sijoittuvalle Vaahterikonkankaan- Oravakorven alueelle. Tuulivoimalat ovat teholtaan 3 MW, tornin korkeus on 120 m ja lapojen pituus 60 m. Tuulivoimapuiston sähköntuotanto on tarkoitus siirtää 20 kv:n maakaapelilla kantaverkkoon Virojoen sähköaseman kautta. Vireilletulo Virolahden kunta on päivätyllä kirjeellä pyytänyt yhteysviranomaisena toimivalta Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukselta päätöstä ympäristövaikutusten arviointimenettelyn tarpeellisuudesta hankkeesta, joka koskee tuulivoimapuiston rakentamista Virolahden kunnassa sijaitsevalle Vaahterikonkankaan- Oravakorven alueelle. Kuuleminen Hankkeesta järjestettiin neuvottelu Virolahden kunnanvirastossa Neuvottelussa oli mukana Virolahden kunnan, Kymenlaakson liiton, Haminan kaupungin ympäristötoimen, Tuuliwatti Oy:n ja Kaakkois-Suomen ELY-keskuksen edustus. Neuvottelussa käytiin läpi hanke ja siihen liittyvät erityiskysymykset sekä YVA-lainsäädännön keskeiset asiat. Todettiin, että Kaakkois-Suomen ELY-keskus tekee päätöksen asiassa kuukauden kuluessa sen jälkeen, kun on saanut käyttöönsä voimaloiden sijoituspaikkojen mahdolliset tarkennukset sekä selvitykset hankkeen melu- ja välkevaikutuksista sekä linnustoselvityksen. 1\n2 KAAKKOIS-SUOMEN ELINKEINO-, LIIKENNE- JA YMPÄRISTÖKESKUKSEN RATKAISU Kaakkois-Suomen ELY-keskus katsoo, että kyseessä oleva Virolahden kunnan / Tuuliwatti Oy:n tuulivoimahanke ei edellytä YVA-lain mukaista ympäristövaikutusten arviointimenettelyä. PÄÄTÖKSEN PERUSTELUT YVA-lain 2 luvun 4 :n 1 momentin mukaan YVA-menettelyä sovelletaan asetuksella tarkemmin säädettäviin hankkeisiin ja niiden muutoksiin, joista Suomea velvoittavan kansainvälisen sopimuksen täytäntöönpaneminen edellyttää arviointia tai joista saattaa aiheutua merkittäviä haitallisia ympäristövaikutuksia Suomen luonnon ja muun ympäristön erityispiirteiden vuoksi. YVA-asetuksen 6 :n hankeluettelon kohdan 7e mukaan tuulivoimalahankkeet, kun yksittäisten laitosten lukumäärä on vähintään 10 kappaletta tai kokonaisteho vähintään 30 megawattia kuuluvat hankkeisiin, joihin sovelletaan ympäristövaikutusten arviointimenettelyä YVA-lain 4 :n 1 momentin nojalla. Arviointimenettelyä sovelletaan lisäksi yksittäistapauksessa sellaiseen hankkeeseen tai jo toteutetun hankkeen muuhunkin kuin 1 momentissa tarkoitettuun olennaiseen muutokseen, joka todennäköisesti aiheuttaa laadultaan ja laajuudeltaan, myös eri hankkeiden yhteisvaikutukset huomioon ottaen, 1 momentissa tarkoitettujen hankkeiden vaikutuksiin rinnastettavia merkittäviä haitallisia ympäristövaikutuksia. Hankkeessa on tarkoitus rakentaa tuulivoimapuisto Vaahterikonkankaan-Oravakorven alueelle Virolahden kunnan Pyterlahden kylässä. Tuulivoimapuisto koostuu kuudesta 3 MW:n tuulivoimalaitosyksiköstä. Voimalat 1 2 ovat Vaahterikonkankaalla valtatien 7 eteläpuolella ja voimalat 3 6 Oravakorven alueella valtatien pohjoispuolella. Kukin tuulivoimalaitosyksikkö muodostuu perustusten päälle asennettavasta tornista, 3-lapaisesta roottorista sekä konehuoneesta. Tornin korkeus on 120 m ja lapojen pituus 60 m. Lakikorkeus on näin ollen 180 m. Kaakkois-Suomen ELY-keskus katsoo, että tässä tapauksessa on kyse sellaisesta YVAlain 4 :n 2 momentin mukaisesta hankkeesta, josta ei, ottaen huomioon hankkeen ominaisuudet ja sijainnin sekä vaikutusten luonteen, todennäköisesti aiheudu laadultaan ja laajuudeltaan YVA-lain 4 :n 1 momentissa tarkoitettujen hankkeiden vaikutuksiin rinnastettavia merkittäviä haitallisia ympäristövaikutuksia. Kaavoitus ja maankäyttö Kymenlaakson maakuntakaavassa (Maaseutu ja luonto, vahvistettu ympäristöministeriössä ) Oravakorven alueelle (voimalat 3 6) ei ole osoitettu erityistä maankäyttöä. Valtatien 7 eteläpuolella suunnitellut voimalat (1 2) sijoittuvat turvetuotannolle varatun alueen (EOt) ja teollisuusalueen (T) välittömään läheisyyteen. Kymenlaakson energiamaakuntakaavan luonnos on asetettu yleisesti nähtäville Oravakorpi- Vahterikko (2102) kuuluu em. kaavan tuulivoimatuotannon aluevarauksiin. Virojoki-Vaalimaa -osayleiskaavaan lisätään tuulivoimaloiden alue Vaahterikon teollisuusalueen yhteyteen sekä Oravakorven alueelle. Suunnittelu- ja rakentamismääräyksiin voidaan ottaa melutasoa ja korkeutta osoittavia määräyksiä (Tekninen lautakunta ). Vaahterikon teollisuusalueen asemakaavan on kunnanvaltuusto hyväksynyt\n3 Lähialueen asutus, melu, varjonmuodostus Lähin asutus sijaitsee hankealueen itä- ja koillispuolella. Etäisyys lähimpään tuulivoimalaitokseen on lähes kilometri (970 m) lähimmästä asuinkiinteistöstä. Hankkeen aiheuttamia melu- ja varjostusvaikutuksia on arvioitu laatimalla mallinnukset tuulivoimaloiden aiheuttamista äänenpainetasoista ja varjostuksesta. Tehdyn melumallinnuksen mukaan tuulivoimaloiden melu ei ylitä ohjearvoja lähimpien asuinkiinteistöjen kohdalla. Melutasot ylittyvät ainoastaan teollisuusalueen liike- ja teollisuusrakennusten kohdalla. Lähimpien asuinkiinteistöjen kohdalla real case (todellinen tilanne) varjonmuodostus on noin 1 7 tuntia vuodessa. Suomessa ei ole olemassa ohjearvoja tuulivoimaloiden aiheuttaman varjostuksen suhteen. Muissa pohjoismaissa käytössä olevat ohjearvojen mukaiset varjostusajat ylittyvät ainoastaan teollisuusalueen liike- ja teollisuusrakennusten kohdalla. Maisema ja kulttuuriympäristö Hankealueeseen ei liity arvokkaita maisema-alueita tai arvotettuja maisemakohteita. Lähin valtakunnallisesti arvokas maisema-alue Vaalimaanjokilaakso on noin 7,5 km:n etäisyydellä. Myös etäisyys maakunnallisesti arvokkaisiin maisema-alueisiin on useita kilometrejä, joten vaikutus näihin ei ole merkittävä. Hankealueella ei ole kulttuurihistoriallisesti merkittäviä alueita. Hankealueen läheisyydessä sijaitsee joitakin kulttuurihistoriallisesti arvokkaita kohteita, Salpalinja, Suuri rantatie ja Virolahden graniittilouhokset. Tuulivoimaloiden näkyminen paikoin em. kohteissa ei kuitenkaan muuta merkittävästi niiden luonnetta tai arvoa. Pohjavesi Suunnitellun tuulivoimapuiston alue ei kuulu luokiteltuihin pohjavesialueisiin. Haaviston II luokan pohjavesialue sijaitsee noin 2 km hankealueesta länteen ja Härmänkankaan I- luokan pohjavesialue sijaitsee noin 2 km hankealueesta kaakkoon. Luonto Suunnitellun tuulivoimapuiston läheisyydessä ei ole Natura verkostoon kuuluvia alueita, valtakunnallisiin suojeluohjelmiin kuuluvia kohteita tai luonnonsuojelualueita. Luontoselvityksen mukaan alueelta ei havaittu luontodirektiivin liitteen IV (a) lajeja, ei myöskään luonnonsuojelulain mukaisia suojeltuja luontotyyppejä. Metsälain erityisen tärkeistä elinympäristöistä alueella esiintyy vähäpuustoinen, ojittamaton suoalue, hallinsuon eteläosa. Alueella ei tiedetä olevan myöskään maakotkan, muuttohaukan tai kalasääksen reviirejä. Joidenkin uhanalisten perhoslajien havaintojen painopiste on selvitysalueen eteläpuolisella Huosiossuon alueella. Tuulivoimapuistohankkeen läheisyydessä ei ole linnuston kannalta merkittäviä levähdysalueita. Arktisten hanhien muuttoreitit vaihtelevat kilometrien levyisellä kaistaleella sääolosuhteista riippuen. Muuton painopiste on kuitenkin varsin lähellä rannikkoa, mereen työntyvien niemenkärkien tuntumassa. YVA-lain 25 :n mukainen selvilläolovelvollisuus Hankkeesta vastaavan tulee YVA-lain 25 :n mukaisesti olla riittävästi selvillä hankkeen ympäristövaikutuksista. Tehty ympäristöselvitys palvelee tätä tarkoitusta asianmukaisella tavalla. 3\n4 SOVELLETUT OIKEUSOHJEET MUUTOKSENHAKU Laki ympäristövaikutusten arviointimenettelystä 2, 4, 6 ja 19 Valtioneuvoston asetus ympäristövaikutusten arviointimenettelystä 4, 6 ja 7 Hankkeesta vastaava saa hakea tähän päätökseen muutosta valittamalla Kouvolan hallinto-oikeuteen. Valituskirjelmä on toimitettavaa Kouvolan hallinto-oikeuteen 30 päivän kuluessa siitä, kun hankkeesta vastaava on saanut tiedon päätöksestä. Valitusosoitus on päätöksen liitteenä. Tähän päätökseen ei saa muutoin erikseen hakea valittamalla muutosta. Ympäristövaikutusten arviointimenettelystä annetun lain 17 :n 2 momentissa tarkoitetut tahot saavat kuitenkin hakea muutosta tähän päätökseen samassa järjestyksessä ja yhteydessä kuin hanketta koskevasta muun lain mukaisen lupa-asian ratkaisusta tai hankkeen toteuttamisen kannalta muusta olennaisesta päätöksestä valitetaan. (Laki ympäristövaikutusten arviointimenettelystä 19 :n 3 momentti) Ylijohtaja Leena Gunnar Ylitarkastaja Jukka Timperi Liitteet Valitusosoitus PÄÄTÖKSESTÄ TIEDOTTAMINEN Päätös Hankkeesta vastaava, saantitodistuksin, suoritemaksutta Päätöksen jäljennös Virolahden kunnanhallitus Haminan kaupungin ympäristötoimi Kymenlaakson liitto Ympäristöministeriö Päätöksen nähtävillä olo Kuulutus on nähtävänä Virolahden kunnan ilmoitustaululla ja sähköisesti Kaakkois-Suomen ELY-keskuksen kotisivuilla 4\n5 Liite ELY-keskuksen päätökseen VALITUSOSOITUS Valitusviranomainen Tähän päätökseen tyytymätön hankkeesta vastaava saa hakea muutosta valittamalla. Kirjallisesti tehtävä valitus on osoitettava Kouvolan hallintooikeudelle. Tähän päätökseen eivät muut tahot saa hakea muutosta valittamalla. (YVA-laki 19 3 mom.) Valitusaika Valitusaika on 30 päivää siitä, kun tämä päätös on saatu tiedoksi. Tiedoksisaantipäivää ei lueta määräaikaan. Jos valitusajan viimeinen päivä on pyhäpäivä, lauantai, itsenäisyyspäivä, vapunpäivä, jouluaatto tai juhannusaatto, valitusaika jatkuu vielä seuraavana arkipäivänä. Valituksen sisältö Valituksen liitteet Tiedoksisaantipäivän osoittaa tiedoksianto- tai saantitodistus. Jos kysymyksessä on sijaistiedoksianto, päätös katsotaan tiedoksisaaduksi, ellei muuta näytetä, kolmantena päivänä tiedoksianto- tai saantitodistuksen osoittamasta päivästä. Virkakirjeen katsotaan tulleen viranomaisen tietoon saapumispäivänään Valituskirjelmässä on ilmoitettava - valittajan nimi ja kotikunta - päätös, johon haetaan muutosta - miltä kohdin päätökseen haetaan muutosta ja mitä muutoksia siihen vaaditaan tehtäväksi ja millä perusteilla muutosta vaaditaan sekä - postiosoite ja puhelinnumero, joihin asiaa koskevat ilmoitukset valittajalle voidaan toimittaa. Valituskirjelmä on valittajan, laillisen edustajan tai asiamiehen allekirjoitettava. Jos valittajan puhevaltaa käyttää hänen laillinen edustajansa tai asiamiehensä tai jos valituksen laatijana on joku muu henkilö, valituskirjelmässä on mainittava myös tämän nimi ja kotikunta Valituskirjelmään on liitettävä - ympäristökeskuksen päätös, johon muutosta haetaan alkuperäisenä tai jäljennöksenä - todistus siitä, minä päivänä päätös on annettu tiedoksi, tai muu selvitys valitusajan alkamisajankohdasta - asiamiehen valtakirja. Asianajajan tai yleisen oikeusavustajan tulee esittää valtakirja ainoastaan, jos valitusviranomainen niin määrää. - asiakirjat, joihin valittaja vetoaa vaatimuksensa tueksi, jollei niitä ole jo aikaisemmin toimitettu viranomaiselle 5\n6 Valituksen toimittaminen Valituskirjelmä on toimitettava Kouvolan hallinto-oikeuden kirjaamoon. Lähettäjän vastuulla asiakirjat saadaan lähettää myös postitse tai lähetin välityksellä. Postiin asiakirjat on jätettävä niin ajoissa, että ne ehtivät perille valitusajan viimeisenä päivänä ennen viraston aukioloajan päättymistä. Kouvolan hallinto-oikeuden käyntiosoite Kauppalankatu 43 C, KOUVOLA postiosoite PL 401, KOUVOLA puhelinvaihde , telekopio aukioloaika klo