LOPPURAPORTTI TAMPEREEN KAUPUNKISEUDUN YMPÄRISTÖ- TERVEYDENHUOLLON SEUTUYHTEISTYÖN MAHDOLLISUUKSIEN SELVITTÄMINEN - PDF\nDownload "LOPPURAPORTTI TAMPEREEN KAUPUNKISEUDUN YMPÄRISTÖ- TERVEYDENHUOLLON SEUTUYHTEISTYÖN MAHDOLLISUUKSIEN SELVITTÄMINEN"\n1 Vastaanottaja Tampereen kaupunkiseudun kuntayhtymä Asiakirjatyyppi Loppuraportti Päivämäärä LOPPURAPORTTI TAMPEREEN KAUPUNKISEUDUN YMPÄRISTÖ- TERVEYDENHUOLLON SEUTUYHTEISTYÖN MAHDOLLISUUKSIEN SELVITTÄMINEN\n2 LOPPURAPORTTI TAMPEREEN KAUPUNKISEUDUN YMPÄRISTÖTERVEYDENHUOLLON SEUTUYHTEISTYÖN MAHDOLLISUUKSIEN SELVITTÄMINEN Päivämäärä 08/02/2012 Laatija Tarkastaja Hyväksyjä Kuvaus Katri Haila, Henrik Pekkala, Hanna Koskela, Elina Auri Tuukka Salkoaho, Outi Lepistö Tuukka Salkoaho Tampereen kaupunkiseudun ympäristöterveydenhuollon seutuyhteistyön mahdollisuuksien selvitysraportti Ramboll Mikonkatu 15 A, 3rd floor Helsinki T F\n3 TAMPEREEN KAUPUNKISEUDUN YMPÄRISTÖTERVEYDENHUOLLON SEUTUYHTEISTYÖN MAHDOLLISUUKSIEN SELVITTÄMINEN SISÄLTÖ 1. Johdon tiivistelmä 1 2. Toimeksiannon sisältö Ympäristöterveydenhuollon kuvaus Toimintaympäristön muutos Selvityksen lähtökohdat ja tavoite Selvityksen aineisto 8 3. Kaupunkiseudun valvontayksiköiden nykytila Toiminnan organisointi Organisaatioiden suoritemäärät 9 4. Vaihtoehtoiset uudet toimintamallit Palveluverkon kuvaus Vaihtoehtoiset uudet toimintamallit Yhteistyön tiivistäminen eläinlääkintähuollon osalta Vaihtoehtoisten toimintamallien vaikutusarviot Taloudelliset arviot Toiminnalliset hyödyt Erilaisten hallintovaihtoehtojen tarkastelu 29 Liitteet 31 Pirkkalan ympäristöterveydenhuolto (Pirteva) 31 Tampereen ympäristöterveydenhuolto 36 Kangasala-Oriveden ympäristöterveydenhuolto 41 Selvityksen yhteydessä kuullut henkilöt 47 Lista työpajaan osallistuneista henkilöistä 47\n4 1. JOHDON TIIVISTELMÄ Ympäristöterveydenhuoltoon kuuluu toimia, joilla pyritään varmistamaan elinympäristön terveellisyys ja turvallisuus. Ympäristöterveydenhuollon toimialaa säädellään tiukasti lainsäädännöllä sekä siihen liittyvällä valtakunnallisella ohjauksella, eikä kuntakohtaisia eroavaisuuksia toiminnassa tai asiakkaiden kohtelussa tulisi olla. Ympäristöterveydenhuollossa on yhteinen valtakunnallinen valvontaohjelma ( ), jonka ovat laatineet hallinnonalojen välisenä yhteistyönä Elintarviketurvallisuusvirasto (Evira), Suomen ympäristökeskus (SYKE) ja Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto (Valvira). Viimeaikaiset lainsäädännön muutokset ovat lisäksi tuoneet mukanaan ympäristöterveydenhuollolla mukanaan uusia velvoitteita ja vastuita, joiden osalta laajempi yhteistyö eri valvontayksiköiden välillä olisi kannattavaa. Muuttuva toimintaympäristö asettaakin entistä enemmän haasteita toiminnan yhdenmukaisille linjauksille sekä asiakkaisiin kohdistuvien tasapuolisten vaatimusten suhteen. Vuonna 2010 toteutetussa Tampereen kaupunkiseutua koskevassa eläinlääkintähuollon selvitysraportissa nousi esiin tarve toimialan yhteistyö- ja organisointimahdollisuuksien lisäkartoitukseen. Selvitys kosketti kuitenkin vain eläinlääkintähuollon toimialaa, mutta tarve toimintojen yhdenmukaistamiselle koskettaa kuitenkin laajemmin koko ympäristöterveydenhuoltoa. Tässä selvitystyössä on Tampereen kuntayhtymän toimeksiannosta selvitetty mahdollisuuksia tiivistää Tampereen kaupunkiseudun ympäristöterveydenhuollon seutuyhteistyötä. Selvityksen keskeisenä tavoitteena oli tarkastella eri organisointivaihtoehtoja kaupunkiseututasoisen ympäristöterveydenhuollon yhteistyön lisäämiseksi. Selvityksessä on myös tarkasteltu eri vaihtoehtojen taloudellisia vaikutuksia. Taloudellisten vaikutusten tarkastelu oli toimeksiannossa rajattu reunaehtoihin, joiden mukaan toiminnan uudelleen organisoinnin ei tule lisätä merkittävästi alueen kuntien ympäristöterveydenhuollon kustannuksia pitkällä aikavälillä. Tiedonkeruu perustui eri sidosryhmien kuulemiseen, taloudellisten ja toiminnallisten tuloslaskelmien ja raporttien analysointiin sekä muun dokumenttiaineiston (muun muassa aikaisemmin tehdyt selvitykset) hyödyntämiseen. Selvityksen tiedonkeruun aikana kuultiin selvityksen kohteena olevien ympäristöterveydenhuollon valvontayksiköiden johtoa ja muuta henkilöstöä sekä ulkopuolisia asiantuntijoita. Tampereen kaupunkiseudulla toimii tällä hetkellä kolme erillistä ympäristöterveydenhuollon valvontayksikköä (Tampere, Pirteva, Kangasala-Orivesi), joiden välillä tehdään nykyisellään rajoitetussa määrin yhteistyötä ympäristöterveydenhuollon eri vastuu- ja painopistealueilla. Pirtevan ja Tampereen yksiköt ovat lähes yhtä suuria, kun tarkastellaan henkilöstömäärää, vuosikuluja sekä maksutuottoja. Vuonna 2011 Pirtevassa työskenteli 21 henkilöä, Tampereella 19 henkilöä ja Kangasala-Orivedellä 12. Arvio vuoden 2011 vuosikuluista oli Pirtevassa euroa, Tampereella euroa ja Kangasala-Oriveden osalta euroa. Kangasala-Orivedellä tehtiin vuonna 2010 keskimäärin noin 192 tarkastusta per tarkastaja, kun taas vastaava luku oli Tampereella keskimäärin 153 tarkastusta per tarkastaja ja Pirtevassa keskimäärin 121 tarkastusta per tarkastaja. Tarkastusten määrät eivät ole suoraan vertailukelpoisia, koska tarkastusten kohteet ja tarkastusten luonne vaihtelevat. Valvontayksiköt eivät ole saavuttaneet keskusviranomaisten asettamia palvelujen volyymiä koskevia suosituksia. On huomattava, että muuttuva lainsäädäntö lisännee entisestään ympäristöterveydenhuollon työtehtäviä ja velvollisuuksien määrää. Lisäksi Tampereen kaupunkiseudun kasvava väkiluku ja edelleen palveluiden kasvava tarve asettavat haasteita tulevaisuudessa. Alla olevassa taulukossa on tiivistetysti esitetty selvityksen tekijöiden esittämät vaihtoehtoiset toimintamallit kaupunkiseudun ympäristöterveydenhuollon yhteistyön tiivistämiseksi. Tämän selvityksen perusteella esitetään, että Tampereen kaupunkiseutu tekee päätöksen valita joko tiivistetyn verkostomallin, joka ei edellytä suuria muutoksia, tai seudullisen mallin, joka edellyttää sekä keskitettyä johtoa että yhteistä suunnitelmaa ja seurantaa ympäristöterveydenhuollossa. Selvitystyön pohjalta esitämme joko Pirtevaa tiivistetyn verkostomallin koordinaattoriksi tai vaihtoehtoisen seudullisen toimintamallin johtoon. Pirtevassa on kokemusta kuntien yhteistoiminnasta ympäristöterveydenhuollon alalla. Lisäksi Pirteva on tehtyjen asiantuntijahaastatteluiden perusteella arvostettu esimerkki myös valtakunnallisesti. 1\n5 Toimintamallien hallintovaihtoehtojen tarkasteluun ei tämän selvityksen yhteydessä voida ottaa yksityiskohtaisesti kantaa, sillä hallintovaihtoehtojen tarkastelu on ajankohtaista vasta siinä vaiheessa, kun päätös mahdollisesta etenemistavasta on tehty. Eläinlääkintähuollon tunnuslukuja tarkasteltaessa tulee ottaa huomioon se, että Tampere hankkii suurimman osan eläinlääkintähuollon palveluista ostopalveluina. Pirtevan alueella on yksi eläinlääkäri suhteessa 490 neliökilometriin. Vastaavasti Kangasala-Oriveden alueella yksi eläinlääkäri on suhteessa 720 neliökilometriin. Pirtevan ja Kangasala-Oriveden maaseutupainotteisuus käy ilmi valvontayksiköissä toteutettujen suureläimiin kohdistuvien eläinlääkärikäyntien määrässä. Yhteistyön tiivistämiseksi eläinlääkintähuollon osalta esitetään seuraavaa: Seudullisen yhteistyön tiivistäminen joko tiivistetyn verkostomallin tai seudullisen toimintamallin suuntaan tehostaa myös eläinlääkintähuollon toimintaa. Oleellista toiminnan tehostamisessa on se, eläinlääkintähuoltoa aletaan tarkastelemaan seudullisena kokonaisuutena eikä kuntien yksittäisenä toimintana. Toiminnan tehostamisen lähtökohtana tulee olla eläinlääkintähuollon eri osa-alueiden organisoinnin ja koordinaation vastuun delegointi yhdelle valvontayksikölle. Pieneläinpäivystyksen osalta selvityksen tekijät suosittelevat toiminnan organisoinnin ja koordinaation vastuun siirtämistä Pirtevalle. Vastuun siirtäminen mahdollistaisi pieneläinpäivystyksen organisoinnin vaihtoehtojen kaksi tai kolme mukaisesti. Pieneläinlääkintähuollon keskittämisellä seudulliseen yhteisvastaanottoon ei saavutettaisi kovinkaan merkittäviä toiminnallisia ja taloudellisia hyötyjä. Nykymuotoiset pienet toimintayksiköt palvelevat keskitettyä vastaanottoa paremmin alueen asukkaita. Palveluverkon keskittämisestä saatavat taloudelliset hyödyt (tilakustannukset) ovat kokonaisuuden kannalta melko vähäisiä. Yhteisvastaanoton tuottamat hyödyt liittyvät pitkälti työyhteisön tiivistämisen ja resurssien tehokkaampaan allokointiin liittyviin tekijöihin. Yhteisvastaanotto tarjoaisi erityisesti uusille eläinlääkäreille paremmat lähtöedellytykset oman asiantuntemuksen kehittymisille. Selvityksen tekijöiden näkemyksen mukaan palveluverkon mittavaan keskittämiseen ei kaupunkiseudun alueella ole perusteluja, mutta yksittäisten ja jo nyt toisiaan lähellä toimivien yksiköiden yhdistämistä pilottiliuonteiseksi yhteisvastanotoksi olisi syytä harkita. Käytännössä kysymykseen tulisivat tässä tapauksessa Nokian ja Ylöjärven toimipisteet. Selvityksen tekijöiden näkemyksen mukaan koko pieneläinlääkintähuollon yksityistämiselle ei toistaiseksi löydy riittäviä toiminnallisia tai taloudellisia perusteita. Nykymuotoinen järjestelmä tarjoaa kunnille kustannustehokkaimman vaihtoehdon myös pieneläinlääkintähuollon toteuttamiseen. Lisäksi pieneläinlääkintähuollon yksityistäminen voisi vähentää alueella toimivien kunnallisten eläinlääkäreiden määrää, sillä se vähentäisi toiminnanharjoittajien tulonmuodostusmahdollisuuksia sekä vähentäisi työn monipuolisuutta ja houkuttelevuutta. Eläinlääkintähuollossa seudullisen toimintamallin valvontaeläinlääkärien yhteistyö tehostaisi yksilötyötä, vähentäisi työn kuormittavuutta sekä lisäisi eläinsuojelun ammattimaistumista. Eläinlääkintähuollossa osaamisen keskittäminen mahdollistaa myös tehokkaamman osaamisen jakamisen, mikä omalta osaltaan on myös rekrytointivaltti erityisesti nuoria eläinlääkäreitä palkattaessa, jotka arvostavat pitkälti työyhteisön tukea sekä osaamisen jakamisen kautta tapahtuvaa perehdyttämistä. Myös toimiva päivystysjärjestelmän on huomattu parantavan eläinlääkäreiden rekrytointeja eri alueille. Johtaminen Nykytila Tiivistetty verkostomalli Seudullinen toimintamalli Ei selkeää muutosta johtamisessa. Seudullinen johto: Tampereen Nykyiset valvontayksiköt ja kaupunkiseudun ympäristöter- Kolme valvontayksikköä, joissa itse- niiden nykyinen johto. Ei olisi veydenhuollolla olisi yksi johtaja yhtenäistä johtoa koko Tampereen kaupunkiseudulla. valvonnan vastuualueilla omat ja lisäksi eläinlääkintähuollon ja näinen johto. Ei yhteistä johtoa tai johtajansa. Johto työskentelisi koordinaatiota. Muutos olisi yhteinen koordinaatio, joka edellyttää sopimusta sa Pirkkalan toimipisteessä tie- yhdessä toimipisteessä Pirtevas- Nykyinen yhteistyö valvontayksiköiden koordinaation vastuista. Etuna donkulun ja yhtenäisten toimintatapojen luomiseksi ja toi- välillä on satunnaista. on, että voidaan koordinaation avulla vahvistaa verkostoyhteistyötä. meenpanemiseksi. Valvonnan Sen sijaan ilman sopi- palveluverkko käsittäisi edelleen 2\n6 muspohjaa koordinaatiolla ei ole riittävästi valtaa ja vastuuta systemaattisen ja sopimuspohjaisen yhteistyön koordinoimiseksi. Koordinaation toimipisteeksi ehdotetaan Pirtevaa. 2-3 valvontayksikköä. (Esimerkiksi Tampereen ja Pirtevan valvontayksiköiden fuusiota voitaisiin harkita). Keskitetyn johdon myötä kaupunkiseudulla olisi yhtenäiset toimintamallit (ks. alempana mm. yhteinen tietojärjestelmä ja yhtenäiset lomakkeet). Mikäli kaikki valvontayksiköt toimisivat yhtenä hallinnollisena organisaationa, niin alueella olisi yhteensä nykyisten tietojen perusteella 33 valvontahenkilöä (ks. luku 3), mikä tarkoittaisi keskimäärin noin 149 tarkastusta per tarkastaja. Tämä tarkoittaisi Kangasala-Oriveden alueen tarkastajille tarkastusmäärien laskua, kun taas muiden osalta määriin tulisi selvä nousu. Toimintojen yhdistämisen seu- Tarkastusten määrä Koko Tampereen kaupunkiseudulla tehtiin yhteensä tarkastusta vuonna 2010 (ks. lukumäärät edellä luvussa 3). Pysyvät lähes samoina. rauksena on todennäköistä, että toiminnallinen tehokkuus nousisi noin 5-10 %:lla. Tehokkuus nousisi esimerkiksi pienempien vastuualueiden, kuten kemikaalivalvonnan, yhdistämisen sekä vastuunjaon selkeyttämisen myötä. Tehokkuuden 5 % lisäys tarkoittaisi 156 tarkastusta per tarkastaja ja kokonaistarkastusten määrä nousisi lukuun Tehokkuuden 10 % lisäys tarkoittaisi 164 tarkastusta per tarkastaja, jolloin kokonaistarkastusten määrä olisi Nämä oletetut tarkastusmäärien nousut vaikuttavat melko maltillisilta, sillä tarkastusten määrät tarkastajaa kohden jäävät vielä huomattavasti alle Kangasala- Oriveden nykytilanteen. Palveluverkko 1 Ks. kuva 2 edellä. Palveluverkko pysyy ennallaan. Ei muutosta ks. kuva 2 edellä. Palveluverkon koordinaatiopisteeksi ehdotetaan Pirtevaa. Koordinaation myötä voidaan vahvistaa yhteistyötä erityisesti tietyillä vastuualueilla ja pyrkiä kokoamaan ympäristöterveydenhuollon tietoja kootusti. Mahdollisuudet vuosittaisiin säästöihin palveluverkkoa karsimalla ovat varsin rajalliset (ks. tilakustannukset luvussa 5). Palveluverkon mahdollinen karsiminen edellyttäisi yksityiskohtaista selvitystä, jossa toimipisteittäin tarkasteltaisiin muun muassa asiakaskäyntien määrät, henkilöstön työmatkojen pituudet ja asiakaskäyntien matkojen kulut. 3\n7 Eläinlääkintähuolto Nykyinen toimintamalli ja palveluverkko ks. luku 3 ja kuva 2 edellä. Tiiviimpi ja sopimuspohjainen yhteistyö mahdollistaa erityisesti eläinlääkäripäivystyksen nykyistä tehokkaamman koordinaation ja tehokkaammat varamiesjärjestelyt. Pieneläinpäivystys voitaisiin hoitaa esimerkiksi klinikkarinki -muotoisen toimintana, jossa päivystysvastuut olisi jaettu tasapuolisesti kaupunkiseudun eläinlääkäreiden kesken. Tiiviimpi verkostoyhteistyö mahdollistaisi myös eläinlääkintähuollon ostopalveluiden hankkimisen koko seutukunnalle. Eläinlääkintähuollon osalta seudulllinen toimintamalli on mahdollista, mutta siitä saatava hyöty ei välttämättä ole yhtä suuri kuin valvontatoiminnoissa. Keskitetyn mallin avulla pystyttäisiin tehostamaan erityisesti päivystystä, sillä ratkaisut voitaisiin tehdä keskitetysti. Pieneläinpäivystyksen osalta vaihtoehtoja voisivat olla esimerkiksi toiminnon vastuuttaminen kokonaan yhden ison toimijan harteille tai toimintojen keskittäminen yhteen toimipisteeseen, johon hankittaisiin palvelutuottajia joko kunnan sisältä tai ulkopuolelta. Muu infrastruktuuri kuten tietojärjestelmät, lomakkeet jne. Infrastruktuuri pysyy ennallaan. Pysyvät lähes samoina. Koordinaation myötä voidaan parantaa tilannetta, jotta voidaan koota ja seurata koko kaupunkiseudun ympäristöterveydenhuollon tietoja kootusti. Yhteinen tietojärjestelmä, jolla kerätään ja seurataan ympäristöterveydenhuollon tietoja koko kaupunkiseudulla. Lisäksi yhtenäiset lomakkeet ovat käytössä koko kaupunkiseudulla. Yhteinen tietojärjestelmä ja yhtenäiset lomakkeet ovat välttämättömiä edellytyksiä sille, että koko kaupunkiseudun ympäristöterveydenhuolto toimii yhtenäisten toimintamallien mukaan. Yhteinen tietojärjestelmä vaatii osalta kuntia investointeja, mutta tiedon saatavuuden, tiedonkulun ja yhtenäisten toimintamallien myötä saavutetaan säästöjä. 4\n8 2. TOIMEKSIANNON SISÄLTÖ 2.1 Ympäristöterveydenhuollon kuvaus Mitä ympäristöterveydenhuolto on? Ympäristöterveydenhuollon lakien ja niiden toimeenpanon valvonnan tavoitteena on ylläpitää ja edistää väestön terveyttä. Terveydenhuoltolain (Terveydenhuoltolaki / ) mukaan kunnan on järjestettävä ympäristöterveydenhuollon palvelut alueellaan sen mukaan, mitä ympäristöterveydenhuollon yhteistoiminta-alueesta annetussa laissa (410/2009) säädetään. Ympäristöterveydenhuollosta säädetään terveydensuojelulaissa (763/1994), elintarvikelaissa (23/2006), kemikaalilaissa (744/1989), tupakkalaissa (693/1976), kulutustavaroiden ja kuluttajapalvelusten turvallisuudesta annetussa laissa (75/2004) ja eläinlääkintähuoltolaissa (765/2009). Laki kulutustavaroiden ja kuluttajapalvelusten turvallisuudesta 75/2004 on kumottu KuluttajaturvallisuusL:lla 920/2011, joka on voimassa alkaen. Ympäristöterveydenhuoltoon 2 kuuluu toimia, joilla pyritään varmistamaan elinympäristön terveellisyys ja turvallisuus. Valvomalla lakien noudattamista ympäristöterveydenhuollossa varmistetaan, että elinympäristöön vaikuttava toiminta on suunniteltua, ja että toimintaa harjoitetaan turvallisesti. Ympäristöterveydenhuollon tehtäviä ovat terveydensuojelu-, tupakka-, kemikaali-, elintarvike- ja tuoteturvallisuusvalvonta sekä eläinlääkintähuolto ja eläinsuojelu. Lisäksi geenitekniikkaan ja säteilyturvallisuuteen liittyvät valvontatoimet sivuavat läheisesti ympäristöterveydenhuoltoa. Keskeisimpiä ympäristöterveydenhuollon tehtäviä ovat elintarvike-, talousvesi- ja asumisterveysvalvonta. Virkaeläinlääkäri on kunnan johtava eläinten hyvinvoinnista vastaava viranomainen. Suomessa on ympäristöterveydenhuollon yhteinen valtakunnallinen valvontaohjelma ( ) 3, jonka ovat laatineet Elintarviketurvallisuusvirasto (Evira), Suomen ympäristökeskus (SY- KE) ja Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto (Valvira). Valvontaohjelmalla ja sen sisältämillä toimialakohtaisilla valvontaohjelmilla varmistetaan terveydensuojelun, elintarvikkeiden, kemikaalien, tupakoinnin, kuluttajaturvallisuuden sekä eläinten terveyden ja hyvinvoinnin riittävä valvonta. Ympäristöterveydenhuollon yhteisen valtakunnallisen valvontaohjelman tavoitteena on kehittää ja yhdenmukaistaa keskusvirastojen ohjausta kunnalle ja muille valvontaviranomaisille sekä lisätä ympäristöterveydenhuollon lakien edellyttämän valvonnan suunnitelmallisuutta, vaikuttavuutta ja laatua ohjaamalla viranomaisia valvontasuunnitelman laatimisessa, valvonnan järjestämisessä ja toteutuksessa. Kunnan valvontasuunnitelmaa 4 tehtäessä otetaan huomioon ympäristöterveydenhuollon yhteinen valtakunnallinen valvontaohjelma ( ). Elintarvikelain (23/2006), kulutustavaroiden ja kuluttajapalvelusten turvallisuudesta annetun lain (75/2004), terveydensuojelulain (763/1994), toimenpiteistä tupakoinnin vähentämiseksi annetun lain (693/1976), lääkelain (395/1987) ja kemikaalilain (744/1989) mukaan kunnan on perittävä toiminnanharjoittajalta maksu hyväksymänsä valvontasuunnitelman mukaisista tarkastuksista, näytteenotosta ja tutkimuksista 5. Myös kohteen hyväksyminen ja määräysten noudattamatta jättämiseen perustuva valvonta on maksullista. Maksut voivat olla enintään suoritteiden tuottamisesta aiheutuneiden kustannusten suuruisia ja näin ollen omakustannushintaiset. 2 Lähde: 3 _terveydensuojelun_valvontaohjeisto;\n9 2.2 Toimintaympäristön muutos Tampereen kaupunkiseutu on yksi Suomen nopeimmin kasvavista seutukunnista. Tällä hetkellä kaupunkiseudun alueen kahdeksan kunnan alueella asuu yhteensä yli asukasta. Kaupunkiseudun vision mukaan alueella tulee arvioiden mukaan asumaan noin asukasta vuoteen 2030 mennessä. Ennustettu voimakas väestömäärän lisääntyminen merkitsee kaupungistumisen kiihtymistä. Kuntalaisille suunnattuja palveluja tarvitaan tulevaisuudessa yhä enemmän ja palveluverkkojen suunnittelu ja tehokkuuden lisääminen muodostuvatkin entistä tärkeämmäksi. Väestömäärän kasvu muokkaa myös seudun elinkeinorakennetta ja lisää alueen yritysten (erityisesti pk-yritysten) määrää. Kuvio 1: Tampereen kaupunkiseudun rakennesuunnitelma 2030 Kaupunkiseudun voimakas kasvu merkitsee väistämättä myös ympäristöterveydenhuollon palvelu- ja viranomaistoimenpiteiden kysynnän kasvua. Palvelu- ja elinkeinorakenteen uudistuminen lisää yleisen ympäristöterveydenhuollon osa-alueilla viranomaisvalvonnan ja neuvonnan määrän kasvua ja vastaavasti asukasmäärän kasvu lisää myös eläinlääkintähuollon kysyntää. Ympäristöterveydenhuollon resurssien määrä ei kuitenkaan voi noudattaa samaa suhdetta palvelukysynnän kasvun kanssa. Kuntasektorin heikko taloudellinen tilanne ja väestön demograafiset muutostekijät eivät juurikaan anna mahdollisuutta ympäristöterveydenhuollon resurssien kasvattamiseen. Näin ollen toiminnan tehostamisen on lähdettävä pitkälti yhteistyökumppanuuksien rakentamisesta, toiminnan tehokkaammasta organisoinnista sekä olemassa olevien teknologisten ratkaisujen tehokkaammasta hyödyntämisestä. Nykyiselläänkään kaupunkiseudun ympäristöterveydenhuollon valvontayksiköt eivät pysty vastaamaan keskusviranomaisten asettamiin palvelujen volyymiä koskeviin suosituksiin. Muuttuva lainsäädäntö on lisännyt ja lisännee entisestään ympäristöterveydenhuollon työtehtäviä ja velvollisuuksien määrää. Toiminnan volyymi kasvaa ja lainsäädännöstä tulevat uudet velvoitteet pirstaloivat entisestään olemassa olevaa velvoitekenttää. Erityisesti yleisen ympäristöterveydenhuollon osa-alue on muodostunut uusien vaateiden myötä entistä kompleksisemmaksi kokonaisuudeksi, jossa yksittäisten tarkastajien on pystyttävä omaksumaan entistä monimutkaisempia ja syvällisempää osaamista vaativia velvoitesegmenttejä. 6\n10 2.3 Selvityksen lähtökohdat ja tavoite Tampereen kaupunkiseudun kuntayhtymä tilasi tarjouskilpailun perusteella Ramboll Management Consultingilta selvityksen, jonka tarkoituksena on ollut selvittää mahdollisuuksia tiivistää Tampereen kaupunkiseudun ympäristöterveydenhuollon seutuyhteistyötä. Kaupunkiseudun alueella toimii tällä hetkellä kolme erillistä ympäristöterveydenhuollon valvontayksikköä, joiden välillä tehdään nykyisellään rajoitetussa määrin yhteistyötä ympäristöterveydenhuollon eri vastuu- ja painopistealueilla. Nykymuotoisesta yhteistyöstä huolimatta hallinnolliset ja organisatoriset esteet eivät kuitenkaan tarjoa riittävästi mahdollisuuksia yhteistyön tiivistämiseen. Selvityksen tarjouspyynnössä todetaankin, että pitkäjänteinen toiminnan linjaaminen, yhtenäisten toiminnallisten ja laadullisten tavoitteiden asettaminen sekä asiakkaiden yhdenvertainen palvelu kaupunkiseudulla ei ole mahdollista toiminnan jakaantuessa useaan erilliseen organisaatioon. Ympäristöterveydenhuollon toimialaa säädellään tiukasti lainsäädännöllä sekä siihen liittyvällä valtakunnallisella ohjauksella, eikä kuntakohtaisia eroavaisuuksia toiminnassa tai asiakkaiden kohtelussa pitäisi olla. Viimeaikaiset lainsäädännön muutokset ovat lisäksi tuoneet mukanaan ympäristöterveydenhuollolla mukanaan uusia velvoitteita ja vastuita, jotka osaltaan pirstaloivat valvontaviranomaisten toiminnan substanssia ja näin ollen muodostava varsin kapeita erikoisosaamisalueita, joiden osalta laajempi yhteistyö eri valvontayksiköiden välillä olisi kannattavaa. Muuttuva toimintaympäristö asettaakin entistä enemmän haasteita toiminnan yhdenmukaisille linjauksille sekä asiakkaisiin kohdistuvien tasapuolisten vaatimusten suhteen. Vuonna 2010 toteutetussa Tampereen kaupunkiseutua koskevassa eläinlääkintähuollon selvitysraportissa 6 nousi esiin tarve toimialan yhteistyö- ja organisointimahdollisuuksien lisäkartoitukseen. Selvitys kosketti kuitenkin vain eläinlääkintähuollon toimialaa, mutta tarve toimintojen yhdenmukaistamiselle koskettaa kuitenkin laajemmin koko ympäristöterveydenhuoltoa. Tästä johtuen Tampereen kaupunkiseudun kuntayhtymä päätti syyskuussa 2010 toteuttaa vuoden 2011 aikana selvityksen koko ympäristöterveydenhuollon seudullisesta organisoinnista sekä yhteistyön tiivistämisen mahdollisuuksista. Tässä selvityksessä onkin kartoitettu ympäristöterveydenhuollon yhteistyön mahdollisuuksia kokonaisuutena. Selvityksen keskeisenä tavoitteena on ollut tarkastella eri organisointivaihtoehtoja kaupunkiseututasoisen ympäristöterveydenhuollon yhteistyön lisäämiseksi. Selvityksessä on myös tarkasteltu eri vaihtoehtojen taloudellisia vaikutuksia. Taloudellisten vaikutusten tarkastelu on toimeksiannossa rajattu kuitenkin reunaehtoihin, joiden mukaan toiminnan uudelleen organisointi ei saa lisätä merkittävästi alueen kuntien ympäristöterveydenhuollon kustannuksia pitkällä aikavälillä. Tiivistetysti tämän selvityksen tavoitteena on ollut laatia Tampereen kaupunkiseudun ympäristöterveydenhuollon seudullista yhteistyötä kehittävä malli, jossa on tarkasteltu seuraavia osakokonaisuuksia: Erilaiset yhteistyön toimintavaihtoehdot sekä näiden mukanaan tuomat edut ja haitat Erilaiset organisoitumisvaihtoehdot edellä mainittujen yhteistyötoimintojen toteuttamiseksi Arviot erilaisten toiminta- ja organisoitumisvaihtoehtojen taloudellisista ja toiminnallisista vaikutuksista 6 Selvitys Tampereen seudun eläinlääkintähuollon yhteistyömahdollisuuksista, Ilkka Alitalo,\n11 2.4 Selvityksen aineisto Selvitystyön tiedonkeruu perustui laajalti eri sidosryhmien kuulemiseen, taloudellisten ja toiminnallisten tuloslaskelmien ja raporttien analysointiin sekä muun dokumenttiaineiston (muun muassa aikaisemmin tehdyt selvitykset) hyödyntämiseen. Selvityksen tiedonkeruun aikana on kuultu selvityksen kohteena olevien ympäristöterveydenhuollon valvontayksiköiden johtoa ja muuta henkilöstöä sekä ulkopuolisia asiantuntijoita. Syys- lokakuussa 2011 haastateltiin toimeksiannon nimissä yhteensä 11 henkilöä. Haastatellut henkilöt edustivat valvontayksikköjen johtoa sekä muita keskeisiä asiantuntijoita. Jokaisesta valvontayksiköstä haastateltiin yhteensä kolmea asiantuntijaa. Lisäksi haastatteluihin osallistui myös Valkeakosken kaupungin terveysvalvonnan johtaja. Selvityksen yhteydessä kuullut henkilöt määriteltiin yhdessä tilaajan ja selvityksen tekijän välisessä hankkeen käynnistyskokouksessa. Lista haastatelluista henkilöistä löytyy tämän selvitysraportin liitteistä. Tampereen, Pirkkalan sekä Kangasala-Oriveden ympäristöterveydenhuollon valvontayksiköiden henkilöstölle lähetettiin lokakuussa 2011 sähköinen kysely, jossa tiedusteltiin heidän näkemyksiään nykyisten toimintojen resursoinnista, ympäristöterveydenhuollon seutuyhteistyön nykytilasta sekä seutuyhteistyön mahdollisen tiivistämisen muodoista ja linjauksista. Kyselyyn vastasi määräaikaan mennessä yhteensä 37 henkilöstön edustajaa. Pirtevan osalta vastaajia oli yhteensä 18, Kangasala-Oriveden osalta 7 ja vastaavasti Tampereen ympäristöterveydenhuollon yksikön osalta 12. Kyselyn tuloksia on hyödynnetty osana selvitystyötä. Tampereella järjestettiin selvitystyön yhteydessä ( , Ramboll) kehittämistyöpaja, jossa käsiteltiin haastatteluissa ja sähköisissä kyselyissä kerättyjä henkilöstön näkemyksiä sekä muodostettiin kehitysehdotuksia ja näkemyksiä ympäristöterveydenhuollon seutuyhteistyön lisäämisestä. Työpajaan osallistui yhteensä 18 henkilöä, jotka edustivat selvityksen kohteena olevien valvontayksiköiden asiantuntijatason henkilöstöä. Tarkempia tietoja työpajaan osallistuneista henkilöistä löytyy tämän raportin liitteistä. Työpajaan osallistuivat ulkopuolisina asiantuntijoina myös Suomen Eläinlääkäriliiton ja Eviran edustajat. Selvityksen yhteydessä valvontayksiköiden johdolta kerättiin myös kattavasti taloudellisia ja toiminnallisia raportteja. Valvontayksikkökohtaisia suoritemääriä, tunnuslukuja ja taloudellisia tietoja on kuvattu seuraavassa, valvontayksiköiden nykytilaa käsittelevässä luvussa. Jokaisen valvontayksikön osalta selvityksen tekijöiden käyttöön pyydettiin toimittamaan seuraavia tietoja: Toiminnan organisointi Toiminta-alueen sijainti Toiminnan budjetointi (tuloslaskelma ja tase kolmelta edelliseltä vuodelta) Toiminnan johtamisen ja organisoinnin kuvaus Toiminnalle asetetut tavoitteet ja niiden toteutumisen raportointi Kuvaus laatujärjestelmästä Määritetyt maksutaksat ja niiden määräytymisperusteet Henkilöstön lukumäärä ja kuvaus henkilöstön koulutuksesta Taloudelliset tiedot Tilakustannukset Tavaroiden ja palvelujen ostot Maksutuottotiedot Organisaation / toiminnon suoritemäärät ja vaikuttavuus Valvonta- ja asiakaskohteiden lukumäärät kohdetyypeittäin Kohdealueiden eläinmäärät ja eläinlääkäreiden potilastöiden suoritteet Asiakaspalvelun laatua kuvaavat tiedot (asiakastyytyväisyys) Muut tiedot Käytössä olevat ATK-ohjelmat Laboratoriopalvelut Käytössä oleva lomakkeisto 8\n12 3. KAUPUNKISEUDUN VALVONTAYKSIKÖIDEN NYKYTILA Tässä luvussa on tarkasteltu tiivistetysti kaupunkiseudun nykyisten ympäristöterveydenhuollon valvontayksiköiden nykytilaa erityisesti toiminnan organisoinnin sekä suoritemäärien osalta. Luvussa esitetyssä taulukoissa 1-3, on tiivistetysti koottu yhteen kunkin valvontayksikön keskeisiä suoritemääriä sekä niistä johdettuja tunnuslukuja. Keskeisiä valvontasuoritteiden tunnuslukuja on verrattu myös keskusviranomaisten asettamiin tavoitesuosituksiin. Kunkin valvontayksikön osalta tehdyt laajemmat nykytilakuvaukset löytyvät tämän selvitysraportin liitteistä. Liitteenä olevissa nykytilakuvauksissa on valvontayksiköiden suoritteita, organisoitumista sekä taloudellisia lukuja käsitelty seikkaperäisemmin. 3.1 Toiminnan organisointi Verrattaessa kolmea valvontayksikköä keskenään, Pirtevan ja Tampereen yksiköt ovat suhteellisen samankokoisia, kun tarkastellaan henkilöstömäärää, vuosikuluja sekä maksutuottoja. Vuonna 2011 Pirtevassa työskentelee 21 henkilöä, Tampereella 19 henkilöä ja Kangasala-Orivedellä 12. Pirtevan arvio vuosikuluista vuodelle 2011 on yksiköiden suurin euroa. Tampereella arvio vuoden 2011 kuluista on lähes yhtä suuri euroa ja Kangasala-Oriveden osalta vastaava luku on euroa. Kun vuosikulut suhteutettuna alueen asukaslukuun, saadaan suurin tunnusluku Kangasala-Orivesi-yksikön osalta 15,68 euroa/asukas, kun taas pienin Tampereen valvontayksikön osalta 5,52 euroa/asukas. Pirtevan osalta tunnusluku on näiden kahden välillä, 11,20 euroa/asukas. Mikäli kaikkien valvontayksiköiden tämän hetkinen henkilökunta laskettaisiin yhteen, 52 henkilön henkilöstöjakauma olisi seuraavanlainen: Ympäristöterveyspäällikkö, terveysvalvonnan johtaja 2 Kunnan eläinlääkäri 1 Terveystarkastaja 23 Ympäristöinsinööri 10 Terveysinsinööri 1 Eläinlääkäri 11 Valvontaeläinlääkäri 1 Toimisto-/Palvelusihteeri 3 Henkilöstön osalta tulee huomioida, että Kangasala-Oriveden yksikkö tullee vahvistumaan vuoden 2012 aikana valvontaeläinlääkärin resursseilla ja puolestaan Tampereen valvontayksiköstä kaupungineläinlääkäri jää eläkkeelle. 52 henkilöstä 33 tekee tarkastuksia ja 13 on eläinlääkäreitä ja kolme toimisto- ja palvelusihteeriä. Jokaisen yksikön osalta asetetut tavoitteet on esitetty valvontasuunnitelmassa. Yksiköillä on käytössä myös laatujärjestelmät, jotka Pirtevan ja Tampereen osalta koostuvat laatukäsikirjasta, toimialakohtaisista menettelyohjeista sekä käytössä olevista lomakkeista. Kangasala-Oriveden laatujärjestelmää on räätälöity vanhoista malleista yksikön omaan käyttöön, eikä sitä ole sertifioitu. Maksujen perustaksojen määräytymistavat vaihtelevat hieman yksiköittäin. Pirtevassa jokaiselle toimenpiteelle on määrätty kiinteä hinta, kun taas Tampereen ja Kangasala-Oriveden osalta tarkastusten perustaksa on 45 euroa ja maksu peritään käytetyn ajan perusteella. Maksut perustuvat valvonnasta, matkoista, tarkastuksesta ja näytteenotosta viranomaiselle aiheutuneiden kokonaiskustannusten määrään. Kangasala-Oriveden osalta näytteenotosta peritään 20 euron kertamaksu. 3.2 Organisaatioiden suoritemäärät 9\n13 Ympäristöterveydenhuollon valvontaa tarkasteltaessa suurin valvontakohteiden määrä on luonnollisesti Tampereella, jossa valvontakohteiden lukumäärä vuonna 2010 oli yhteensä (+ vuonna 2011 kemikaalivalvonta 631). Pirtevassa vastaava luku oli ja Kangasala-Orivedellä Vuonna 2010 Pirtevan alueella tehtiin yhteensä tarkastusta, Tampereen alueella tarkastusta ja Kangasala-Orivedellä tarkastusta. Elintarvikevalvonnan osalta tehtiin selkeästi eniten tarkastuksia Pirtevassa sekä Tampereella, kun taas Kangasala-Oriveden alueella tehtiin eniten tarkastuksia terveydensuojelunvalvonnan osalta vuonna Eviran/ Valtakunnallisen valvontaohjelman suosituksiin suhteutettuna Kangasala-Oriveden valvontayksikkö yltää parhaiten suositustasoon, mutta jää silti jonkin verran suositusten alle. 10\n14 Taulukko 1. VALVONTASUORITTEITA, Vuoden 2010 tunnuslukuja (koottu valvontasuunnitelmista ja tilinpäätöksistä) Yksikkö Valvontahenkilöstö Tarkastukset Suunnitellut Toteutuneet, suunnitellut Toteutuneet, Eisuunnitelmalliset Tarkastukset yhteensä Toteutuneiden tarkastusten osuus Eviran/keskus-viranomaisen suositustasoon verrattuna (%) Tarkastuksia per tarkastaja (vuodessa) Valvontakohteiden lkm Pirteva 12 Elintarvikeval ,5% 108, Terv.valv ,2%/134% 83, Kuluttajaturvallisuus ,8% 46, Tupakkalain valv ,2% 14, Tampere 15 Kemikaalivalv %/5,2% Elintarvikeval ,7% 123, Terv.valv % 128, Kuluttajaturvallisuus % Tupakkalain valv % Kemikaalivalv. ** ** ** ** ** 631 (v. 2011) Elintarvikeval. 408/ /76 170/19 340/95=435 41,6 %/ 57 % 108, Terv.valv. 170/74 100/74 301/48 401/122=523 58,8 %/ 75 % 72,3 498 Orivesi * 6 Kuluttajaturvallisuus 93/48 28/37 2/19 30/56=86 30,1 %/ 61 % Tupakkalain valv. 0/0 0/0 60/46 60/46=106 -/ - % Kemikaalivalv. ***(Kangasala) Kangasala- /3(Orivesi- Juupajoki) **/3 **/1 **/4=4 -/- % 4 34 *= Kangasala-Pälkäne-alue /Orivesi-Juupajoki-alue (erillisinä v. 2010) **= ympäristönsuojelun vastuulla HUOM! Kangasala: Tupakkalain valvonta alkoi vasta 2010 myyntilupien myöntämisen yhteydessä tehdyillä tarkastuksilla, joten niitä ei voitu suunnitella aiemmin. 11\n15 Kun tarkastellaan valvontasuoritteita eri valvontayksiköiden osalta, huomataan, että elintarvikevalvonnan osalta kaikki yksiköt jäävät tavoitteistaan suunniteltujen ja toteutuneiden suunniteltujen tarkastusten osalta. Muiden tehtäväalojen osalta suunniteltujen ja toteutuneiden tarkastusten lukumäärät ovat lähempänä toisiaan. Myös Eviran asettamasta suositustasosta kaikki yksiköt jäävät jälkeen. Kangasala-Oriveden yksikkö pääsee lähimmäksi keskusviranomaisen suositustasoa. Erityisesti elintarvikevalvonnan osalta jäädään huomattavasti alle suositustason Pirtevan ja Tampereen valvontayksiköiden osalta. Tehtyjen tarkastusten määrä suhteessa valvontahenkilöstöön vaihtelee jonkin verran valvontayksiköittäin. Vuonna 2010 Pirtevan alueella tehtiin yhteensä tarkastusta, mikä tarkoittaa noin 121 tarkastusta per tarkastaja. Tampereella vastaavat luvut olivat tarkastusta ja noin 153 tarkastusta per tarkastaja. Kangasala-Orivedellä tehtiin vuonna tarkastuta, mikä on noin 192 tarkastusta per tarkastaja. Kangasala-Orivedellä yhtä tarkastajaa kohti olevien tarkastusten määrä on selvästi suurempi kuin muissa valvontayksiköissä. Suhteessa valvontakohteiden lukumäärään Kangasala-Oriveden alueella toteutettiin eniten tarkastuksia, valvontakohteita 1 793/ tarkastuksia Vastaavat luvut Pirtevan alueella oli valvontakohteita 6 105/ tarkastuksia ja Tampereen alueella valvontakohteita 6 245/ tarkastuksia Koko Tampereen kaupunkiseudulla tehtiin siis yhteensä tarkastusta vuonna Mikäli kaikki valvontayksiköt toimisivat yhtenä hallinnollisena organisaationa, niin alueella olisi 33 valvontahenkilöä, mikä tarkoittaisi noin 149 tarkastusta per tarkastaja. Tämä tarkoittaisi Kangasala- Oriveden alueen tarkastajille tarkastusmäärien laskua, kun taas muiden osalta määriin tulisi selvä nousu. Toimintojen yhdistämisen seurauksena on todennäköistä, että toiminnallinen tehokkuus nousisi noin 5-10 %:lla. Tehokkuuden nousu tulisi esimerkiksi pienempien vastuualueiden, kuten kemikaalivalvonnan, yhdistämisen sekä vastuunjaon selkeyttämisen myötä. 5 %:n tehokkuuden lisäys tarkoittaisi 156 tarkastusta per tarkastaja ja kokonaistarkastusten määrä nousisi kappaleeseen. 10 %:n tehokkuuden lisäys tarkoittaisi 164 tarkastusta per tarkastaja ja kokonaistarkastusten määrän nousua kappaleeseen. Nämä oletetut tarkastusmäärien nousut vaikuttavat melko maltillisilta, sillä jäävät vielä huomattavasti alle Kangasala-Oriveden nykytilanteen. Kolme valvontayksikköä eroavat eläinlääkintähuollon eläinmäärien osalta huomattavasti toisistaan. Suurimman poikkeuksen tekee Tampere, jossa luonnollisestikin tuotantoeläinten määrä on huomattavasti pienempi kuin muissa yksiköissä. Tampereelle vuoden 2011 tunnuslukujen perusteella on noin tuotantoeläintä, kun vastaava luku Pirtevan alueella on noin ja Kangasala-Oriveden alueella noin ja tähän lisättynä siipikarjaa. Pieneläinten määrä on suurin Tampereen alueella, jossa niitä on , Pirtevan alueella ja Kangasala- Oriveden alueella Pieneläinten lukumäärä tarkasteltaessa Tampereella ja Kangasala- Oriveden valvontayksikössä pieneläimiä on saman verran suhteutettuna asukaslukuun (1/8 asukasta). Tätä harvempi lemmikkieläintiheys on Pirtevassa. Suureläimistä Pirtevan alueella on eniten nautakarjaa, sikoja, lampaita ja siipikarjaa. Kangasala-Oriveden alueella on puolestaan nautakarjaa ja siipikarjaa. 12\n16 Taulukko 2. Tuotantoeläinten ja pieneläinten lukumäärät Tampereen kaupunkiseudulla 2011 Tuotantoeläinten ja pieneläinten lukumäärät vuonna 2011 Yksikkö Eläinlääkäreiden lkm. Eläinten lkm. Pirteva 6 Naudat Siat Lampaat Vuohet Ei tiet. Hevoset > 700 Siipikarj. > Turkisel. Ei tiet. Pieneläimet Tampere 2 (ostopalvelut) Naudat 937 Siat 1 Lampaat 10 Vuohet 26 Hevoset 847 Siipikarj. 198 Turkisel. 0 Tarhattu riista 30 Pieneläimet Orivesi- Kangasala 4 Naudat Siat Lampaat Ei tiet. Vuohet 0 Hevoset 696 Siipikarj Turkisel. 0 Tarhattu riista 100 Porot 2 Pieneläimet\n17 Taulukko 3. Vuoden2011 tunnuslukuja 7 Yksikkö Pinta-ala (km2) Eläinlääkärien lukumäärä Tuotantoeläinten lkm Pieneläinten lkm Eläinlääkärien Suureläimiin potilaskäynnit, kohdistuneet yhteensä v potilaskäynnit Pieneläinten potilaskäynnit, v.2010 Pirteva (1/10 asukasta) Tampere virkaeläinlääkäriä, praktikoita 0 (ostopalvelut) (1/8 asukasta) = 283 (Pirteva) (Tuhatjalka) Kangasala- Orivesi siipikarjaa (1/8 asukasta) Eläinlääkintähuollon tunnuslukuja tarkasteltaessa tulee ottaa huomioon se, että Tampere hankkii suurimman osan eläinlääkintähuollon palveluista ostopalveluina. Pirtevan alueella on yksi eläinlääkäri suhteessa 490 neliökilometriin. Vastaavasti Kangasala-Oriveden alueella yksi eläinlääkäri on suhteessa 720 neliökilometriin. Pirtevan ja Kangasala-Oriveden maaseutupainotteisuus käy ilmi valvontayksiköissä toteutettujen suureläimiin kohdistuvien eläinlääkärikäyntien määrässä. Pirteva on ainoa yksikkö, jossa suureläimiin kohdistuneet hoitokäynnit ylittävät melkein puolella pieneläimien vastaanottokäynnit (66 % eläinlääkärien potilastoimista/hoitotoimista kohdistuu suureläimiin). Kangasala-Oriveden alueella tehdyt pieneläinten potilaskäyntien määrä vaikuttaa hyvin suurelta, sillä luku ylittää yli kahdella tuhannella alueen pieneläinten määrän. Tampereella puolestaan pieneläimet työllistävät huomattavasti, noin 97 % toimista kohdistuu pieneläimiin. Pirtevan alueella yhdelle eläinlääkärille tulee noin potilaskäyntiä vuodessa ja Kangasala- Oriveden alueella yhdelle eläinlääkärille tulee noin potilaskäyntiä vuodessa. Näin laskettuna potilaskäyntien määrä vaikuttaa hyvin korkealta, mutta kun luvuista vähentää pieneläinkäynnit ja huomioi vain suureläimiin kohdistuneet käynnit, luvut ovat Pirtevan alueella 1090 ja Kangasala- Oriveden osalta 575 potilaskäyntiä vuodessa. Jokaisella valvontayksiköllä on käytössään omat valvontakohderekisterinsä, joihin muilla yksiköille ei ole käyttöoikeutta. Lisäksi kaikilla yksiköillä on käytössä valtakunnallinen kohdetietojärjestelmä KUTI1. Millään valvontayksiköllä ei ole omaa laboratoriota. 7 Koottu valvontayksiköiden resurssitarpeiden kartoitustiedostoista, Pirtevan eläinlääkintähuollon suunnitelmasta vuodelle\n18 4. VAIHTOEHTOISET UUDET TOIMINTAMALLIT Tässä luvussa on kuvattu Tampereen kaupunkiseudun ympäristöterveydenhuollon vaihtoehtoiset toimintamallit edellä esitetyn nykytila-analyysin ja palveluverkon kuvauksen (ks. luku 4.1) perusteella. Nykytilan rinnalla esitetään tiivistetty verkostomalli ja seudullinen toimintamalli. Jäljempänä seuraavassa kappaleessa on tarkemmin esitetty vaihtoehtojen taloudellisia ja toiminnallisia vaikutuksia. Tämän selvityksen perusteella esitetään, että Tampereen kaupunkiseutu valitsee joko tiivistetyn verkostomallin, joka ei edellytä suuria muutoksia, tai seudullisen mallin, joka edellyttää sekä keskitettyä johtoa että yhteistä suunnitelmaa ja seurantaa ympäristöterveydenhuollossa. Selvitystyön pohjalta esitämme joko Pirtevaa tiivistetyn verkostomallin koordinaattoriksi tai vaihtoehtoisen keskitetyn toimintamallin johtoon. Pirtevassa on kokemusta kuntien yhteistoiminnasta ympäristöterveydenhuollon alalla. Lisäksi Pirteva on tehtyjen asiantuntijahaastatteluiden perusteella arvostettu esimerkki yhteistoiminnasta myös valtakunnallisesti. 4.1 Palveluverkon kuvaus Ympäristöterveysvalvonnan toimipisteiden tiivistämisen lähtökohtana tulee olla se, että valvontayksikön ja alueen valvontakohteiden väliset etäisyydet pysyvät kohtuullisina. Keskimääräiset ajomatkat kaupunkiseudun keskeltä reuna-alueiden taajamiin ovat parhaillaan noin kilometriä ja vastaavasti keskimääräiset ajoajat noin minuuttia. Alla olevaan Tampereen kaupunkiseutua kuvaavaan karttaan on koottu yhteen kolmen valvontayksikön hallinnoimat alueelliset eläinlääkintähuollon ja ympäristöterveysvalvonnan toimipisteet. 8 Kuten kartasta ja sen sisältämästä mittakaavasta käy ilmi, ovat etäisyydet toimipisteiden välillä varsin pitkiä. Vesilahden ja Oriveden toimipisteiden välinen etäisyys on maanteitse noin 72 kilometriä (arvioitu ajoaika 1h 10 minuuttia). Vastaavasti Kangasalan ja Hämeenkyrön toimipisteiden välinen etäisyys on maanteitse noin 69 kilometriä (arvioitu ajoaika noin yksi tunti). Kuvio 2. Tampereen kaupunkiseudun eläinlääkintähuollon ja valvontayksiköiden toimipisteet. 8 Satakunnankatu 23, Tampere on yksityisen palveluntarjoajan hallinnoima eläinlääkintähuollon toimipiste 15\n19 Lähtökohtana mahdolliselle toimipisteiden yhdistämiselle tulee olla se, että valvontaa suorittava henkilöstö olisi mahdollisimman paljon suorittamassa valvonnan varsinaista substanssityötä kohdennetuilla painopisteillä ja alueilla. Kuten myöhemmin selvitysraportissa käsitelty taloudellisten vaikutusten tarkastelu osoittaa, potentiaaliset kustannussäästöt toimintojen tehostamiseksi tilakustannusten osalta ovat varsin marginaalisia toimintamenojen kokonaisvolyymiin suhteutettuna. 9 Kaupunkiseudun reuna-alueilla sijaitsevat toimipisteet (Orivesi, Vesilahti, Hämeenkyrö) eivät etäisen sijaintinsa puolesta tarjoa juurikaan mahdollisuuksia toimintojen tiivistämiseen - ellei yhteistyötä laajenneta kaupunkiseudun reuna-alueiden ulkopuolisiin kuntiin (kuten esimerkiksi Ikaalisten tai Valkeakosken suuntaan). Erityisesti seudullinen toimintamalli edellyttää yhteistä tietojärjestelmää, jolla voidaan kerätä ja seurata ympäristöterveydenhuollon tietoja koko kaupunkiseudulla. Lisäksi valvontakohteiden ja mahdollisen seudullisten toimipisteiden välistä etäisyyttä voidaan kuroa umpeen rakentamalla tietotekniset järjestelyt siten, että valvontatyötä tekevillä henkilöillä olisi mahdollisuus suorittaa valvontatyöhön kuuluva raportointi ja muut hallinnolliset toimet osin etätyönä. 4.2 Vaihtoehtoiset uudet toimintamallit Selvityksen aineiston pohjalta voidaan esittää kaksi vaihtoehtoa Tampereen kaupunkiseudun ympäristöterveydenhuollon organisoimiseksi tulevaisuudessa:1) seudullinen toimintamalli ja 2) tiivistetty verkostomalli. Seudullinen toimintamalli 10 käsittää keskitetyn johdon ja yhtenäiset toimintamallit, mutta sisältäisi edelleen 2-3 valvontayksikköä. Seuraavassa on kuvattu tiivistetty verkostomalli ja ehdotettu seudullinen toimintamalli verrattuna nykytilaan. Taulukko 4. Vaihtoehtoiset toimintamallit. Nykytila Tiivistetty verkostomalli Seudullinen toimintamalli Johtaminen Kolme valvontayksikköä, joissa itsenäinen johto. Ei yhteistä johtoa tai koordinaatiota. Nykyinen yhteistyö valvontayksiköiden välillä on satunnaista. Ei selkeää muutosta johtamisessa. Nykyiset valvontayksiköt ja niiden nykyinen johto. Ei olisi yhtenäistä johtoa koko Tampereen kaupunkiseudulla. Muutos olisi yhteinen koordinaatio, joka edellyttää sopimusta koordinaation vastuista. Etuna on, että voidaan koordinaation avulla vahvistaa verkostoyhteistyötä. Sen sijaan ilman sopimuspohjaa koordinaatiolla ei ole riittävästi valtaa ja vastuuta systemaattisen ja sopimuspohjaisen yhteistyön koordinoimi- Seudullinen johto: Tampereen kaupunkiseudun ympäristöterveydenhuollolla olisi yksi johtaja ja lisäksi eläinlääkintähuollon ja valvonnan vastuualueilla omat johtajansa. Johto työskentelisi yhdessä toimipisteessä Pirtevassa Pirkkalan toimipisteessä tiedonkulun ja yhtenäisten toimintatapojen luomiseksi ja toimeenpanemiseksi. Valvonnan palveluverkko käsittäisi edelleen 2-3 valvontayksikköä. (Esimerkiksi Tampereen ja Pirtevan valvontayksiköiden fuusiota voitaisiin harkita). Keskitetyn johdon 9 Jos esimerkiksi Tampereen kaupungin valvontayksikön henkilöstö sijoitettaisiin Pirkkalaan (nykyisiä Pirkkalan valvontayksikön tilakustannuksia vastaavaan toimitilaan), saavutettaisiin sillä vuositasolla ainoastaan noin euron kustannussäästöt. Eläinlääkintähuollon palveluverkoston karsiminen toisi tilakustannusten osalta vuosittain vain noin euron vuosittaiset säästöt per lakkautettu yksikkö. Eläinlääkintähuollon toimipaikkojen osalta suurimmat tilakustannukset ovat Ylöjärvellä ( / vuosi) ja vastaavasti pienimmät Vesilahdessa (6 899 / vuosi). 10 Suomessa ympäristöterveydenhuolto on organisoitu useilla eri paikkakunnilla kuntien välisenä yhteistyönä. Esimerkkeinä mainittakoon Porin seudun ympäristöterveydenhuollon yhteistoiminta-alue (www.pori.fi/ymparistovirasto/ymparistoterveys.html), Eteläkärjen ympäristöterveys (www.symi.fi) ja Oulun seudun ympäristötoimi (www.ouka.fi/ymparisto/hallinto/esittely.htm). Porin seudun ympäristöterveydenhuollon vastuualueen muodostavat Eurajoki, Harjavalta, Kokemäki, Luvia, Nakkila, Pori ja Ulvila. Vuoden 2011 alussa aloittanut yhteistoiminta-alue palvelee eläinlääkinnän ja terveysvalvonnan asioissa. Eteläkärjen ympäristöterveys, joka aloitti toimintansa , hoitaa kunnallisten ympäristöterveysviranomaisten tehtäviä Hangossa, Inkoossa ja Raaseporissa. Oulun seudun ympäristötoimi on liikelaitos, joka jakautuu neljään toimintayksikköön: ympäristönsuojelu, ympäristöterveydenhuolto, elintarvike- ja ympäristölaboratorio ja eläinlääkintähuolto. 16\n20 seksi. Koordinaation toimipisteeksi ehdotetaan Pirtevaa. myötä kaupunkiseudulla olisi yhtenäiset toimintamallit (ks. alempana mm. yhteinen tietojärjestelmä ja yhtenäiset lomakkeet). Mikäli kaikki valvontayksiköt toimisivat yhtenä hallinnollisena organisaationa, niin alueella olisi yhteensä nykyisten tietojen perusteella 33 valvontahenkilöä (ks. luku 3), mikä tarkoittaisi keskimäärin noin 149 tarkastusta per tarkastaja. Tämä tarkoittaisi Kangasala-Oriveden alueen tarkastajille tarkastusmäärien laskua, kun taas muiden osalta määriin tulisi selvä nousu. Toimintojen yhdistämisen seu- Tarkastusten määrä Koko Tampereen kaupunkiseudulla tehtiin yhteensä tarkastusta vuonna 2010 (ks. lukumäärät edellä luvussa 3). Pysyvät lähes samoina. rauksena on todennäköistä, että toiminnallinen tehokkuus nousisi noin 5-10 %:lla. Tehokkuus nousisi esimerkiksi pienempien vastuualueiden, kuten kemikaalivalvonnan, yhdistämisen sekä vastuunjaon selkeyttämisen myötä. Tehokkuuden 5 % lisäys tarkoittaisi 156 tarkastusta per tarkastaja ja kokonaistarkastusten määrä nousisi lukuun Tehokkuuden 10 % lisäys tarkoittaisi 164 tarkastusta per tarkastaja, jolloin kokonaistarkastusten määrä olisi Nämä oletetut tarkastusmäärien nousut vaikuttavat melko maltillisilta, sillä tarkastusten määrät tarkastajaa kohden jäävät vielä huomattavasti alle Kangasala- Oriveden nykytilanteen. Palveluverkko 11 Ks. kuva 2 edellä. Palveluverkko pysyy ennallaan. Ei muutosta ks. kuva 2 edellä. Palveluverkon koordinaatiopisteeksi ehdotetaan Pirtevaa. Koordinaation myötä voidaan vahvistaa yhteistyötä erityisesti tietyillä vastuualueilla ja pyrkiä kokoamaan ympäristöterveydenhuollon tietoja kootusti. Mahdollisuudet vuosittaisiin säästöihin palveluverkkoa karsimalla ovat varsin rajalliset (ks. tilakustannukset luvussa 5). Palveluverkon mahdollinen karsiminen edellyttäisi yksityiskohtaista selvitystä, jossa toimipisteittäin tarkasteltaisiin muun muassa asiakaskäyntien määrät, henkilöstön työmatkojen pituudet ja asiakaskäyntien matkojen kulut. Eläinlääkintähuolto Nykyinen toimintamalli ja palveluverkko ks. luku 3 ja kuva 2 edellä. Tiiviimpi ja sopimuspohjainen yhteistyö mahdollistaa erityisesti eläinlääkäripäivystyksen nykyistä tehokkaamman koordinaation ja tehokkaammat vara- Eläinlääkintähuollon osalta seudullinen toimintamalli on mahdollista, mutta siitä saatava hyöty ei välttämättä ole yhtä suuri kuin valvontatoiminnoissa. 11 Ks. seuraava sivu 17\n21 miesjärjestelyt. Pieneläinpäivystys voitaisiin hoitaa esimerkiksi klinikkarinki -muotoisen toimintana, jossa päivystysvastuut olisi jaettu tasapuolisesti kaupunkiseudun eläinlääkäreiden kesken. Tiiviimpi verkostoyhteistyö mahdollistaisi myös eläinlääkintähuollon ostopalveluiden hankkimisen koko seutukunnalle. Keskitetyn mallin avulla pystyttäisiin tehostamaan erityisesti päivystystä, sillä ratkaisut voitaisiin tehdä keskitetysti. Pieneläinpäivystyksen osalta vaihtoehtoja voisivat olla esimerkiksi toiminnon vastuuttaminen kokonaan yhden ison toimijan harteille tai toimintojen keskittäminen yhteen toimipisteeseen, johon hankittaisiin palvelutuottajia joko kunnan sisältä tai ulkopuolelta. Muu infrastruktuuri kuten tietojärjestelmät, lomakkeet jne. Infrastruktuuri pysyy ennallaan. Pysyvät lähes samoina. Koordinaation myötä voidaan parantaa tilannetta, jotta voidaan koota ja seurata koko kaupunkiseudun ympäristöterveydenhuollon tietoja kootusti. Yhteinen tietojärjestelmä, jolla kerätään ja seurataan ympäristöterveydenhuollon tietoja koko kaupunkiseudulla. Lisäksi yhtenäiset lomakkeet ovat käytössä koko kaupunkiseudulla. Yhteinen tietojärjestelmä ja yhtenäiset lomakkeet ovat välttämättömiä edellytyksiä sille, että koko kaupunkiseudun ympäristöterveydenhuolto toimii yhtenäisten toimintamallien mukaan. Yhteinen tietojärjestelmä vaatii osalta kuntia investointeja, mutta tiedon saatavuuden, tiedonkulun ja yhtenäisten toimintamallien myötä saavutetaan säästöjä. 4.3 Yhteistyön tiivistäminen eläinlääkintähuollon osalta Koska ympäristöterveydenhuollon sisältämät toiminnalliset osa-alueet (eläinlääkintähuolto ja yleinen ympäristöterveysvalvonta) poikkeavat toiminnan lähtökohdiltaan (suorittava toiminta vs. valvontatoiminta) toisistaan, on tässä yhteydessä syytä tarkastella mahdollisen seutuyhteistyön tiivistämisen vaikutuksia eläinlääkintähuoltoon tarkemmin. Toimintaympäristön muutoksesta johtuvat keskeiset muutosajurit liittyvät voimaan astuneen uuden eläinlääkintähuoltolain sisältöön. Lain mukaan kunnilla on velvollisuus järjestää alueellaan peruseläinlääkäripalvelut kaikille kotieläimille, mikäli palveluita ei yhteistoimintaalueella ole muutoin saatavilla. Uudessa eläinlääkintähuoltolaissa peruseläinlääkäripalveluihin katsotaan kuuluvaksi myös ennaltaehkäisevät eläinten terveydenhuolto-ohjelman mukaiset palvelut, joita on tarjottava alueella pidettäviä hyötyeläimiä varten. Tämän lisäksi kuntien on järjestettävä päivystyspalvelu kaikille kotieläimille virka-ajan ulkopuolella tarvittavaa kiireellistä eläinlääkäriapua varten yhteistoiminnassa muiden kuntien kanssa yhtä tai useampaa seutu- tai maakuntaa vastaavalla päivystysalueella. Päivystysaluetta varten on järjestettävä keskitetty yhteydenottopalvelu, josta voidaan myös periä maksu. Selvityksen yhteydessä kerätyn aineiston perusteella keskeisin kehittämisen haaste liittyy Tampereen kaupunkiseudulla eläinlääkintähuollon osalta nimenomaan pieneläinlääkintähuollon ja erityisesti sen päivystyksen hoitamiseen. Merkittäväksi haasteeksi selvityksen aineiston perusteella nousi nykyisen päivystysorganisaation koordinaation ja johdon puute, mikä osaltaan on vaikeuttanut eläinlääkäreiden operatiivista toimintaa sekä lisännyt eri valvontayksiköiden hallinnon kustannuksia. 18\n22 Selvityksen yhteydessä kerätyn aineiston perusteella pieneläinpäivystyksen tehostamiseksi esitettiin kahta osittain erillisiä variaatioita sisältävää toimintamallia. Oleellista ei kuitenkaan ole mallien sisältöjen eroavaisuudet, vaan se, että yhteistyön tiivistämisellä ja selkeämmällä vastuunjaolla pystyttäisiin aikaan samaan toimivampi päivystysjärjestelmän koordinaatio ja johtaminen. Ensimmäisen vaihtoehto pieneläinpäivystyksen järjestämiseksi on toiminnan jatkaminen nykyisen mallin mukaisesti. Nykyisessä mallissa Tampereen kaupunki on kilpailuttanut pieneläinpäivystyksen ja delegoinut operatiivisen toiminnan yksityiselle palveluntarjoajalle. Nykyisen mallin selkeys on siinä, että päivystystä suorittavia toimijoita on vain yksi. Ongelmana tässä mallissa on kuitenkin asiakkaiden (ja kuntien) tasapuolinen kohtelu. Päivystyspiste sijaitsee Tampereen keskustassa ja päivystystoiminnasta aiheutuvat kustannukset on jaettu tasapuolisesti alueen kuntien asukasmäärien mukaan. Toiminnan seurantatiedot kuitenkin osoittavat, että seudun reuna-alueilla sijaitsevien kuntien asukkaat käyttävät kyseisiä palveluja suhteessa vähemmän. Pieneläinpäivystyksen organisoinnin toisena vaihtoehtona olisi se, että Tampereen kaupunki ostaisi kaikki eläinlääkintähuollon palvelut Pirtevalta, jolloin Pirteva ottaisi toiminnan koordinoinnin ja johtamisen vastuun itselleen. Tällöin pienläinpäivystyksen yhtenä toteuttamisvaihtoehtona olisi se, että päivystys toteutettaisiin omana työnä joko Nokian tai Kangasalan toimipisteissä. Jos Ikaalisten kaupunki päättää liittyä Pirtevaan, niin tämä merkitsisi myös päivystysalueiden rajojen muutoksia. Tämä merkitsisi myös sitä, että toiminnan organisoimiseksi tulisi palkata suoraan lisää henkilötyövoimaa. Yhtenä vaihtoehtona pieneläinpäivystyksen organisoinnille olisi ulkoistaa pieneläinpäivystys alueella toimivien yksityisten pieneläinklinikoiden vastuulle joko osittain tai kokonaan. Molemmissa tapauksissa oleellista olisi kuitenkin saada aikaiseksi ensin selkeä päivystyksen organisaatio- ja koordinaatiovastuun keskittäminen yhdelle valvontayksikölle. Selkeämmän vastuun keskittämisen avulla pystyttäisiin esimerkiksi entistä helpommin haalimaan yksityisiä palvelutuottajia mukaan päivystysrinkiin. Selvityksen yhteydessä nousi esiin kysymys myös pieneläinlääkintähuollon keskittämisestä virkaajan puitteissa toimivaan yhteisvastaanottoon. Keskistetyn yhteisvastaanoton hyviä puolia olisivat se, että sen avulla eläinlääkäreiden toimintaan kohdistuvaa työmäärää voitaisiin jakaa tasaisemmin. Yhteisvastaanotto mahdollistaisi myös eläinlääkäreiden tehokkaamman toiminnallisen erikoistumisen sekä palvelisi paremmin myös rekrytointi- ja perehdytysresurssina. Keskitetyn yhteisvastaanoton haasteena on kuitenkin sen vaikutukset asiakkaiden palveluiden laatuun. Käytännössä nykyiset pienemmät ja heikommin varustellut eläinlääkintähuollon yksiköt tarjoavat asiakasnäkökulmasta joustavamman palveluverkon sijainnin läheisyyden vuoksi. Huomioitavaa on myös, että nykyiset pienet toimintayksiköt palvelevat myös tuotantoeläinten omistajia esimerkiksi lääkkeiden hankinnan ja näytteiden vastaanottopisteinä. Selvityksen yhteydessä ei ole noussut esiin sellaisia argumentteja, jotka puoltaisivat koko pieneläinlääkintähuollon yksityistämistä kokonaan yksityisille palveluntarjoajille. Nykymuotoinen kunnallisten eläinlääkäreiden verkosto tarjoaa kuntien talouden näkökulmasta kustannustehokkaimman tavan pieneläinlääkintähuollon hoitamiseen. Pieneläimiin kohdistuvien toimenpiteiden hoitaminen virka-aikana nykyisellä volyymillä eivät lisää kuntien eläinlääkintäkintähuollon kustannuksia. Pienläinlääkintähuollon yksityistämisen toiminnallisena etuna olisi se, että sen avulla kunnalliset eläinlääkärit voisivat nykyistä tehokkaammin keskittyä tuotantoeläinten hoitamiseen, mutta vastaavasti se heikentäisi eläinlääkintähuollon ammattilaisten ansiotasoa, jota yksittäiset pieneläintoimenpiteet tällä hetkellä kompensoivat. Eläinlääkintähuollon toimintojen keskittäminen vain tuotantoeläimiin voisi myös heikentää uusien eläinlääkäreiden rekrytointia, sillä se vähentäisi oleellisesti työn monipuolisuutta ja houkuttelevuutta. Selvityksen tekijöiden yhteenvetona sekä johtopäätöksinä edellä käsitellyistä kehittämislinjoista voidaan todeta seuraavaa: Seudullisen yhteistyön tiivistäminen joko tiivistetyn verkostomallin tai keskitetyn toimintamallin suuntaan tehostaa myös eläinlääkintähuollon toimintaa. Oleellista toiminnan tehostamisessa on se, eläinlääkintähuoltoa aletaan tarkastelemaan seudullisena kokonaisuutena eikä 19\n23 kuntien yksittäisenä toimintana. Toiminnan tehostamisen lähtökohtana tulee olla eläinlääkintähuollon eri osa-alueiden organisoinnin ja koordinaation vastuun delegointi yhdelle valvontayksikölle. Pieneläinpäivystyksen osalta selvityksen tekijät suosittelevat toiminnan organisoinnin ja koordinaation vastuun siirtämistä Pirtevalle. Vastuun siirtäminen mahdollistaisi pieneläinpäivystyksen organisoinnin vaihtoehtojen kaksi tai kolme mukaisesti. Pieneläinlääkintähuollon keskittämisellä seudulliseen yhteisvastaanottoon ei saavutettaisi kovinkaan merkittäviä toiminnallisia ja taloudellisia hyötyjä. Nykymuotoiset pienet toimintayksiköt palvelevat seudullista vastaanottoa paremmin alueen asukkaita. Palveluverkon keskittämisestä saatavat taloudelliset hyödyt (tilakustannukset) ovat kokonaisuuden kannalta melko vähäisiä. Yhteisvastaanoton tuottamat hyödyt liittyvät pitkälti työyhteisön tiivistämisen ja resurssien tehokkaampaan allokointiin liittyviin tekijöihin. Yhteisvastaanotto tarjoaisi erityisesti uusille eläinlääkäreille paremmat lähtöedellytykset oman asiantuntemuksen kehittymisille. Selvityksen tekijöiden näkemyksen mukaan palveluverkon mittavaan keskittämiseen ei kaupunkiseudun alueella ole perusteluja, mutta yksittäisten ja jo nyt toisiaan lähellä toimivien yksiköiden yhdistämistä pilottiliuonteiseksi yhteisvastanotoksi olisi syytä harkita. Käytännössä kysymykseen tulisivat tässä tapauksessa Nokian ja Ylöjärven toimipisteet. Selvityksen tekijöiden näkemyksen mukaan koko pieneläinlääkintähuollon yksityistämiselle ei toistaiseksi löydy riittäviä toiminnallisia tai taloudellisia perusteita. Nykymuotoinen järjestelmä tarjoaa kunnille kustannustehokkaimman vaihtoehdon myös pieneläinlääkintähuollon toteuttamiseen. Lisäksi pieneläinlääkintähuollon yksityistäminen voisi vähentää alueella toimivien kunnallisten eläinlääkäreiden määrää, sillä se vähentäisi toiminnanharjoittajien tulonmuodostusmahdollisuuksia sekä vähentäisi työn monipuolisuutta ja houkuttelevuutta. 20\n24 5. VAIHTOEHTOISTEN TOIMINTAMALLIEN VAIKUTUSAR- VIOT 5.1 Taloudelliset arviot Tässä luvussa on tarkasteltu edellä käsiteltyjen toimintamallien (verkostomalli ja seudullinen malli) taloudellisia vaikutuksia. Vaikutusten arviointi perustuu toteutettuun valvontayksiköiden nykytila-analyysiin, joiden yksityiskohtaisemmat analyysit löytyvät tämän luvun alaluvuista. Arviopohjaisessa tarkastelussa on huomioitu valvontayksiköiden suurimmat nykyiset (ja tulevat) menoerät sekä maksutuottojen osalta kerrytettävät tuotot. Menojen osalta tarkastelun kohteena ovat olleet henkilöstömenot, tilakustannukset sekä tavaroiden ja palvelujen ostot, joiden osalta vaikutusarviointitieto perustuu valvontayksiköiden toimittamiin tilinpäätöstietoihin. Matkakustannusten ja IT-investointien osalta tiedot perustuvat selvityksen tekijöiden arvioihin, sillä eri valvontayksiköiden tilinpäätöstiedoissa ei ole erikseen tiliöity nykyisiä matkakustannuksia. ITinvestointien osalta euromääräisiä vaikutusarvioita ei pystytä antamaan, sillä arvioiden tekeminen edellyttää päätöstä yhteisestä tietojärjestelmästä sekä IT-asiantuntijoiden tekemää työmääräarvioita olemassa olevien tietojen ja rekistereiden siirtämisestä uuden järjestelmän piiriin. Taulukko 5. Taloudellisten vaikutusten yhteenveto Nykytila Tiivistetty verkostomalli Seudullinen malli Menot Henkilöstömenot Vuoden 2010 osalta valvontayksiköiden yhteenlasketut henkilöstömenot olivat noin 2,7 miljoonaa euroa. Pysyvät lähes samoina ja noudattavat yleistä palkkakehitystä. Lisää jonkun verran henkilöstökustannuksia, sillä Tampereen ja Kangasala- Oriveden keskimääräiset henkilöstökustannukset ovat Pirtevan vastaavia kustannuksia huomattavasti pienemmät. Oletuksena tässä on se, että palkkatasoa joudutaan harmonisoimaan henkilöstön osalta. On myös otettava huomioon yleinen palkkakehitys. Tilakustannukset Vuoden 2010 osalta valvontayksiköiden yhteenlasketut tilakustannukset olivat noin euroa. Pysyvät samoina ja noudattavat kuntakohtaisten sisäisten vuokrien yleistä kehitystä. Yksittäisten toimipisteiden keskittäminen esimerkiksi eläinlääkintähuollon osalta toisi vain noin euron vuosittaiset säästöt tilakustannuksissa. Mahdollisuudet vuosittaisiin säästöihin palveluverkkoa karsimalla ovat varsin rajalliset (ks. tilakustannukset). Palveluverkon mahdollinen karsiminen edellyttäisi yksityiskohtaista selvitystä, jossa toimipisteittäin tarkasteltaisiin muun muassa asiakaskäyntien määrät, henkilöstön työmatkojen pituudet ja asiakaskäyntien matkojen kulut. Suurimmat yksittäiset kustannussäästöt saavutettaisiin vähentämällä Tampereen valvontayksikön tilakustannuksia. Jos esimerkiksi Tampereen valvontayksikön henkilöstö 21\n25 keskitettäisiin Pirtevan toimipistettä kustannuksiltaan vastaaviin tiloihin, saavutettu säästö olisi vuositasolla noin euroa. Tavaroiden ja palvelujen ostot Vuoden 2010 osalta valvontayksiköiden yhteenlasketut tavaroiden ja palvelujen ostot olivat noin euroa. Pysyvät lähes samoina ja noudattavat yleistä kustannuskehitystä ilman hankintojen keskittämistä yhdelle vastuutoimijalle. Seudullinen toiminta mahdollistaisi hankintatoimen keskittämisen ja tarjoaisi mahdollisuuksia säästöihin, jotka ovat kuitenkin melko rajallisia. Säästöjä voitaisiin saavuttaa yhdistämällä hankintaprosesseja ja hankintoja. Arvioitu nettovaikutus 5-10 % tehostamisella olisi noin euroa Matkakulut Matkakuluja ei valvontayksiköiden tilinpäätöksissä ole tiliöity erikseen. Matkakuluja ei valvontayksiköiden tilinpäätöksissä ole tiliöity erikseen. Oletettavaa on, että verkostomallissa matkakulujen määrä pysyisi nykytilaan nähden ennallaan toimipisteiden pysyessä lähes nykyisellään. Matkakuluja ei valvontayksiköiden tilinpäätöksissä ole tiliöity erikseen. Oletettavaa on, että matkakulujen määrä nousisi jonkin verran keskitetyssä mallissa. Investoimalla ITjärjestelmiin, jotka mahdollistaisivat valvontaa suorittavan henkilöstön täydelliset etätyömahdollisuudet, matkakulujen kasvua voitaisiin hillitä. ITjärjestelmäinvestoinnit ovat myös avainasemassa toiminnallisen tehokkuuden lisäämisessä. IT-investoinnit Tulot Valvontayksiköillä on käytössään omat tietojärjestelmät ja yksiköt vastaavat omista investointi- ja ylläpitokustannuksistaan. Yhteinen tietojärjestelmä ja yhtenäiset lomakkeet ovat välttämättömiä edellytyksiä sille, että verkostomallin avulla saavutettaisiin toiminnallisia ja taloudellisia hyötyjä. Yhteinen tietojärjestelmä vaatii osalta kunnilta investointeja, mutta näiden investointien määrää ei tämän selvityksen yhteydessä pystytä arvioimaan. Arvion tekeminen edellyttäisi päätöstä yhteisestä, tulevasta tietojärjestelmästä sekä arviota olemassa olevien valvontatietojen ja rekistereiden siirrosta aiheutuvista kustannuksista. Yhteinen tietojärjestelmä ja yhtenäiset lomakkeet ovat luonnollisesti keskitetyn mallin toimintarakenteen lähtökohta. Yhteinen tietojärjestelmä vaatii osalta kunnilta investointeja, mutta näiden investointien määrää ei tämän selvityksen yhteydessä pystytä arvioimaan. Arvion tekeminen edellyttäisi päätöstä yhteisestä, tulevasta tietojärjestelmästä sekä arviota olemassa olevien valvontatietojen ja rekistereiden siirrosta aiheutuvista kustannuksista. Maksutuotot Vuoden 2010 osalta valvontayksiköiden yhteenlasketut maksutuotot Pysyvät lähes samoina ellei kaupunkiseututasoisesti päätetä tarkastusmaksujen Mahdollisuudet maksutuottojen lisäämiseen ovat varsin isoja, jos toimintaa te- 22\n26 olivat noin euroa. harmonisoinnista. Vuonna 2010 valvontayksiköiden keräämät maksutuotot olivat yhteensä noin euroa, joista yleisen ympäristöterveydenhuollon osuus oli yhteensä noin euroa. Jos esimerkiksi Tampereen ja Kangasala-Oriveden valvontayksiköiden eri osaalueilla suoritettavat tarkastusmaksut harmonisoitaisiin noudattamaan Pirtevan maksuperusteita, muodostuisi yleisen ympäristöterveydenhuollon kokonaismaksutuotoiksi yhteensä euroa, jolloin harmonisoinnin kokonaisnettovaikutus olisi yhteensä noin euroa olettaen, että tarkastusten määrä pysyisi ennallaan. hostamalla pystytään nostamaan tarkastusten määrää 5-10 % sekä samalla harmonisoimaan tarkastusmaksukäytäntöjä. Jos ajatellaan, että yhteistyön tiivistämisen avulla saavutettaisiin tarkastusten osalta 5-10 prosentin kasvu toiminnan tehostumisen myötä, merkitsisi se vuositasolla noin euron maksutuottojen kasvua. Tarkastusmaksujen harmonisoinnin (Pirtevan mukaan laskettu - ks. esimerkki viereisestä sarakkeesta) ja mahdollisen tarkastustoiminnan tehostamisen (5-10 prosenttia) nettovaikutus vuosittaisiin kokonaismaksutuottoihin olisi noin euroa. Edellä mainittuja laskentaesimerkkejä jatkamalla voidaan todeta, että mainituilla toimenpiteillä voitaisiin valvontayksiköiden maksutulojen kokonaisosuus toiminnan kokonaismenoista nostaa nykyisestä 14,9 prosentista 19,5-20,4 prosenttiin. Tässä laskelmassa on oletettu, että toiminnan menot pysyisivät vuoden 2010 tasolla ja vastaavasti eläinlääkintähuollon maksutuotot pysyisivät myös vakiona. 23\n27 5.1.1 Henkilöstömenot Henkilöstömenot muodostavat valvontayksiköiden suurimman menoerän. Vuoden 2010 toteumalukujen osalta tarkasteltuna henkilöstömenojen osuus valvontayksiköissä oli noin 78,5-83,5 prosenttia toiminnan kokonaismenoista. Henkilöstömenojen kasvu on valvontayksiköissä ollut vuosien aikana melko maltillista. Keskimääräisten henkilöstömenojen osuudessa sen sijaan on varsin merkittäviä eroja valvontayksiköiden välillä. Jos tarkastellaan vuoden 2010 henkilöstömenojen ja henkilötyövuosien välistä suhdetta, voidaan todeta, että Pirtevassa keskimääräiset henkilöstökustannukset ovat noin euroa, kun taas vastaavasti Tampereen ja Kangasala-Orivesi -valvontayksiköiden keskimääräiset henkilöstökustannukset jäävät noin euron luokkaan. Taulukko 6. Henkilöstökulut Pirteva Tampere Kangasala-Orivesi Henkilöstökulut Osuus toiminnan kokonaismenoista ,7 % 81,0 % 78,5 % HTV määrä ,7 18,5 11,8 Keskimääräiset henkilöstökustannukset Henkilöstömenojen suhteellisessa jakautumisessa yleisen ympäristöterveysvalvonnan (terveydensuojelu ja elintarvikevalvonta) ja eläinlääkintähuollon välillä esiintyy valvontayksiköittäin jonkin verran hajontaa. Tampereen osalta poikkeama on luonnollisesti merkittävä, sillä pieneläinten lääkintähuolto on toteutettu ostopalveluna yksityiseltä palveluntuottajalta. Taulukko 7. Henkilöstökulujen jakauma toiminnoittain Pirteva Tampere Kangasala-Orivesi Henkilöstökulut Ympäristöterveysvalvonnan osuus (%) Eläinlääkintähuollon osuus (%) Eläinlääkintähuollon ostopalvelukustannukset / euroa / vuosi (2010) 65,0 % 92,6 % 52,5 % 35,0 % 7,4 % 47,5 % N/A N/A Henkilöstömenot muodostavat siis suurimman osan valvontayksiköiden nykyisistä (ja tulevista) toimintamenoista. Koska selvityksen yhteydessä toteutettujen asiantuntijahaastattelujen perusteella valvonnan tarve tulee tulevaisuudessa kasvamaan, eivät henkilöstömenot tarjoa juurikaan joustomahdollisuutta. Mahdollisilla toiminnallisilla uudelleenjärjestelyillä pystytään kuitenkin tulevaisuudessa vaikuttamaan toiminnan tehokkuuden ja tuottavuuden lisääntymiseen. Käytännössä tämä edellyttää mahdollisen yhteistyön tiivistämisen kautta tapahtuvan toiminnan uudelleenorganisoinnin kautta tavoiteltavia hyötyjä. Käytännössä tämäntyyppisiä tavoiteltavia hyötyjä olisivat erityisesti henkilöresurssien tehokkaampi käyttö, päällekkäisten toimintojen purkaminen sekä hallinnollisten kustannusten vähentäminen. Näitä vaihtoehtoja on tarkastelu aiemmin tässä selvitysraportissa. Myös eläinlääkintähuollossa merkittävin yksittäinen kustannustekijä on eläinlääkäreiden palkkaus ja eläinlääkäreiden määrään eniten vaikuttava tekijä on toimivan päivystyksen vaatima määrä eläinlääkäreitä, ei päivätöiden määrä. Eläinlääkintähuollon kustannukset muodostuvat jo alkuvaiheessa palvelun ja päivystyksen järjestämisestä eli eläinlääkäreiden palkkauksesta ja vastaanottokuluista. Koska eläinlääkärit hoitavat praktiikan ammatinharjoittajaperiaatteella (sporttelipalkkaus) kunnille ei muodostu lisää kuluja potilaiden määrästä tai laadusta (nauta, hevonen tai pieneläin, poikkeuksena marginaalisen pieni, hyötyeläinten käyntikilometreihin perustuva sub- 24\n28 ventio). Esimerkiksi pieneläinten hoidon ulkoistamisella ei välttämättä saada säästöjä vaan lisäkuluja. Seudullisen yhteistyön tiivistäminen (erityisesti keskitetyllä toimintamallilla) saattaa kuitenkin johtaa henkilöstömenojen kasvuun, sillä ympäristöterveysvalvonnan yksiköiden keskimääräisten henkilöstökustannusten välillä on melko isoja eroja. Käytännössä Pirtevan keskimääräiset henkilöstökustannukset ovat 26 prosenttia suuremmat kuin Tampereen ja Kangasala-Oriveden - valvontayksiköiden keskimääräiset henkilöstökustannukset. Mahdollinen toimintojen yhdistäminen merkitsisi siis palkkiojärjestelmien yhdenmukaistamisen kautta myös henkilöstömenojen kasvua Tilakustannukset Tilakustannukset muodostavat valvontayksiköiden yhden merkittävän vuosittaisen menoerän. Vuoden 2010 toteumalukujen osalta tarkasteltuna tilakustannusten osuus valvontayksiköissä oli noin 5,7-10,7 prosenttia toiminnan kokonaismenoista. Tampereen valvontayksikön kokonaistilakustannukset olivat selvästi muita valvontayksiköitä korkeammat. Taulukko 8. Tilakustannukset Pirteva Tampere Kangasala-Orivesi Tilakustannukset Osuus toiminnan kokonaismenoista ,3 % 10,7 % 5,7 % HTV määrä ,7 18,5 11,8 Keskimääräiset tilakustannukset / HTV Toimipaikkojen Lukumäärä Keskimääräiset tilakustannukset / toimipaikka / vuosi (2) Tilakustannusten suhteellisessa jakautumisessa yleisen ympäristöterveysvalvonnan (terveydensuojelu ja elintarvikevalvonta) ja eläinlääkintähuollon välillä esiintyy valvontayksiköittäin erovaisuuksia. Tampereen osalta eläinlääkintähuollon tilakustannukset kohdistuvat vain yhden henkilön osalta jyvitetyille tilakustannuksille, sillä palvelutuotannosta vastaa pääasiassa yksityinen palveluntarjoaja. Pirtevan osalta eläinlääkintähuollon osuus tilakustannuksista on hieman yli 40 prosenttia eläinlääkintähuollon toiminnan jakaantuessa neljään eri toimipisteeseen. Taulukko 9. Tilakustannusten jakauma toiminnoittain Pirteva Tampere Kangasala-Orivesi Tilakustannukset Ympäristöterveysvalvonnan osuus (%) 57,8 % 99,2 % 47,5 % Eläinlääkintähuollon osuus (%) 42,2 % 0,8 % 34,4 % Tilakustannusten osalta tarkasteltuna mahdolliset palveluverkon tiivistämisestä aiheutuvat kustannussäästöt kohdistuisivatkin erityisesti yleisen ympäristöterveysvalvonnan osa-alueelle. Merkittävimmät yksikkökustannukset muodostuvat tällä hetkellä Tampereen yksikössä, jossa keskimääräiset tilakustannukset per henkilötyövuosi ovat huomattavasti muita kaupunkiseudun alueella toimivia valvontayksiköitä korkeampia. 12 Pieneläinten lääkintähuolto on ulkoistettu yksityiselle palveluntuottajalle 25\n29 5.1.3 Tavaroiden ja palvelujen ostot Tavaroiden ja palvelujen ostot muodostavat valvontayksiköiden yhden merkittävän vuosittaisen menoerän. Vuoden 2010 toteumalukujen osalta tarkasteltuna tavaroiden ja palvelujen ostojen osuus valvontayksiköissä oli noin 5,1-8,2 prosenttia toiminnan kokonaismenoista. Toiminnan kokonaismenoihin suhteutettuna tavaroiden ja palvelujen ostoihin käytettiin vähiten varoja Tampereelle ja vastaavasti eniten Pirtevan valvontayksikössä, mikä on loogista, sillä Pirtevan yksikön toimipisteiden määrä on kohdejoukosta suurin. Tampereella vastaavasti toiminnot ovat keskittyneet vain yhteen toimipisteeseen pieneläinlääkintähuollon ollessa ulkoistettu yksityiselle palveluntarjoajalle. Vastaavasti henkilöstömäärään suhteutettuna eniten tavaroiden ja palvelujen ostoihin kului varoja eniten Pirtevassa ja vähiten Tampereen valvontayksikössä. Taulukko 10. Tavaroiden ja palvelujen ostot Tavaroiden ja palvelujen ostot 2010 Osuus toiminnan kokonaismenoista 2010 Pirteva Tampere Kangasala-Orivesi ,2 % 5,1 % 7,4 % HTV määrä ,7 18,5 11,8 Keskimääräiset kustannukset / HTV Tavaroiden ja palvelujen ostojen kustannusten suhteellisessa jakautumisessa yleisen ympäristöterveysvalvonnan (terveydensuojelu ja elintarvikevalvonta) ja eläinlääkintähuollon välillä esiintyy valvontayksiköittäin toiminnallisista syistä hieman eroavaisuuksia. Tampereen osalta eläinlääkintähuollon kustannukset ovat luonnollisesti vähäisimmät. Pirtevan ja Kangasala-Oriveden valvontayksiköiden osalta jakauma yleisen ympäristöterveysvalvonnan ja eläinlääkintähuollon osalta on suurin piirtein samaa tasoa. Pirtevan osalta eläinlääkintähuollon korkeampi suhteellinen osuus selittynee eläinlääkintähuollon toimipisteiden useammalla lukumäärällä. Taulukko 11. Tavaroiden ja palvelujen ostot toiminnoittain Pirteva Tampere Kangasala-Orivesi Tavaroiden ja palvelujen ostot 2010 Ympäristöterveysvalvonnan osuus (%) Eläinlääkintähuollon osuus (%) ,4 % 91,4 % 70,0 % 38,6 % 8,6 % 30,0 % Tavaroiden ja palvelujen ostojen osalta tarkasteltuna mahdolliset palveluverkon tiivistämisestä aiheutuvat kustannussäästöt ovat melko vähäisiä. Valvontayksiköt käyttivät vuonna 2010 tavaroiden ja palvelujen ostoon yhteensä euroa. Jos ajatellaan, että palveluverkon tiivistämisen seurauksena yhteisiä hankintaprosesseja tehostamalla ja hankintoja yhdistämällä saavutettaisiin arviolta 5-10 prosentin kustannussäästöt, merkitsisi se vuositasolla noin euron säästöjä. Vuosittaiset vaihtelut tavaroiden ja palvelujen ostojen kustannuksissa ovat kuitenkin olleet yksiköittäin varsin merkittäviä, sillä esimerkiksi Pirtevan osalta mainitut kustannukset laskivat vuoden 2009 tasosta peräti 34 prosenttia. Vastaavasti Tampereen osalta kustannusten laskua vuodesta 2009 oli noin 25 prosenttia. Kangasala-Orivesi -yksikön kustannukset sen sijaan pysyivät lähes samoina ja laskua vuoteen 2009 oli noin yhden prosentin verran. 26\n30 5.1.4 Maksutuotot Toiminnasta perityt maksutuotot muodostavat valvontayksiköiden merkittävimmän vuosittaisen tulonlähteen. Vuoden 2010 toteumalukujen osalta tarkasteltuna maksutuottojen osuus valvontayksiköiden kokonaismenoista oli noin 7,9-20,4 prosenttia. Toiminnan kokonaismenoihin suhteutettuna maksutuottojen suurin kattavuus oli Tampereella ja pienin Kangasala-Oriveden valvontayksikössä. Vastaavasti keskimääräiset maksutuotot per henkilöstön kokonaismäärä noudattavat vastaavaa järjestystä. Taulukko 12. Maksutuotot Pirteva Tampere Kangasala-Orivesi Maksutuotot kokonaismenoihin 2010 Kattavuus suhteessa toiminnan 14,2 % 20,4 % 7,9 % HTV määrä ,7 18,5 11,8 Keskimääräiset maksutuotot / henkilöstö Maksutuottojen suhteellisessa jakautumisessa yleisen ympäristöterveysvalvonnan (terveydensuojelu ja elintarvikevalvonta) ja eläinlääkintähuollon välillä ei esiinny merkittäviä poikkeamia. Käytännössä yli 90 prosenttia maksutuotoista muodostuu yleisen ympäristöterveysvalvonnan osaalueilta. Tampereen osalta poikkeava suhteellinen jako johtuu käytännössä siitä, että vuonna 2010 Tampereen kaupunki laskutti aluehallintoviranomaiselta eläinlääkintähuollon tehtävistä hieman yli euroa. Taulukko 13. Maksutuotot toiminnoittain Pirteva Tampere Kangasala-Orivesi Maksutuotot yhteensä Ympäristöterveysvalvonnan osuus (%) Eläinlääkintähuollon osuus (%) 94,6 % 80,2 % 92,1 % 5,4 % 19,8 % 16 7,9 % Maksutuottojen määrä (vuoden 2010 tiedot) on kaikissa valvontayksiköissä noussut huomattavasti vuoteen 2009 verrattuna. Tampereella maksutuottojen määrän kasvu oli vuosina prosenttia, Kangasala-Orivedellä 36 prosenttia ja vastaavasti Pirtevassa 22 prosenttia. Maksutuottojen vuosittainen ennustettavuus näyttää olevan melko hankalaa, sillä talousarvioissa maksutuottojen osuus oli kaikissa valvontayksiköissä ennustettu toteutunutta vähäisemmäksi. Jos tarkastellaan Tampereen kaupunkiseudun ympäristöterveydenhuollon valvontayksiköitä toiminnallisena kokonaisuutena, kattavat perityt maksutuotot toiminnan kokonaismenoista yhteensä noin 14,9 prosenttia. Vuonna 2010 valvontayksiköiden keräämät maksutuotot olivat yhteensä noin euroa, joista yleisen ympäristöterveydenhuollon osuus oli yhteensä noin euroa Kokonaissumma sisältää myös eläinlääkintähuollon klinikkamaksut 14 Kokonaissumma sisältää kohdistamattomia maksutuottoja yhteensä euroa 15 Summasta on poistettu tulosalueille kohdistamattomat maksutuotot 16 Osuus sisältää aluehallintovirastolta laskutettuja eläinlääkintähuollon tehtäviin liittyviä maksuja ( euroa) 17 Tässä luvussa ei ole huomioitu Tampereen kaupungin kohdistamattomia maksutuottoja 27\n31 Taulukko 14. Maksutuotot / Tarkastus Pirteva Tampere Kangasala- Orivesi Yhteensä Yleisen ympäristöterveydenhuollon 2010 maksutuotot Toteutettujen tarkastusten lukumäärä Maksutuotot / Tarkastus Yleisen ympäristöterveydenhuollon osa-alueella toteutettiin vuonna 2010 kaupunkiseudun valvontayksiköissä yhteensä 4904 tarkastusta. Keskimäärin maksutuottoja per tarkastus muodostui siis yhteensä noin 96 euroa. Jos ajatellaan, että yhteistyön tiivistämisen avulla saavutettaisiin tarkastusten osalta 5-10 prosentin kasvu toiminnan tehostumisen myötä, merkitsisi se vuositasolla noin euron maksutuottojen kasvua. Vastaava hyöty saavutettaisiin luonnollisesti myös tarkastusmaksuja nostamalla, jos oletetaan, että toteutettujen tarkastusten määrä pysyisi samana. Jos esimerkiksi Tampereen ja Kangasala-Oriveden valvontayksiköiden eri osa-alueilla suoritettavat tarkastusmaksut harmonisoitaisiin noudattamaan Pirtevan maksuperusteita, muodostuisi yleisen ympäristöterveydenhuollon kokonaismaksutuotoiksi yhteensä euroa. Tarkastusmaksujen harmonisoinnin (Pirtevan mukaan laskettu) ja mahdollisen tarkastustoiminnan tehostamisen (5-10 prosenttia) nettovaikutus vuosittaisiin kokonaismaksutuottoihin olisi noin euroa. Edellä mainittua laskentaesimerkkiä jatkamalla voidaan todeta, että mainituilla toimenpiteillä voitaisiin valvontayksiköiden maksutulojen kokonaisosuus toiminnan kokonaismenoista nostaa nykyisestä 14,9 prosentista 19,5-20,4 prosenttiin. Tässä laskelmassa on oletettu, että toiminnan menot pysyisivät vuoden 2010 tasolla ja vastaavasti eläinlääkintähuollon maksutuotot pysyisivät myös vakiona. 5.2 Toiminnalliset hyödyt Seudullisuutta kehitettäessä on varmistettava, että ympäristöterveydenhuollon organisoinnin mahdollisista muutoksista on hyötyä asiakkaalle, kunnille ja henkilöstölle. Edellä esitetty seudullisen toimintamallin myötä Tampereen kaupunkiseudun ympäristöterveydenhuollon toiminnan tehokkuus voi parantua nykyisestä, mutta sen sijaan muutos ei välttämättä vähennä taloudellisia kustannuksia. Suoria taloudellisia vaikutuksia ei pystytä osoittamaan. Taloudellisia hyötyjä on odotettavissa myöhemmässä vaiheessa seurauksena siitä, että seutuyhteistyössä panostettaisiin nykyistä vahvemmin laatuun ja verkottumiseen. Laatuun panostaminen ja verkottuminen luovat pohjan sille, että seutuyhteistyössä voidaan ennalta varautua entistä tehokkaammin myös mahdollisiin ongelmatilanteisiin. Ympäristöterveydenhuollon luonteeseen kuuluu, että varaudutaan ennalta ympäristöterveyttä vaarantaviin riskeihin ja eläinten terveyttä uhkaaviin tauteihin. Toiminnan vaikutukset voivat olla taloudellisia esimerkiksi silloin, kun valvontakustannukset alenevat. Hirnin selvityksen 19 mukaan laatuun ja turvallisuuteen perustuva toiminta selviäisi vähemmillä valvontakäynneillä ja näin ollen vähemmillä valvontakustannuksilla. Edellä esitetyissä kehitysvaihtoehdoissa ympäristöterveydenhuollon palvelun yhdenmukaisuus ja laatu paranevat toimintojen yhteistyön tiivistämisen myötä (seudullinen johto/koordinaatio, yhdenmukaiset ohjeet ja toimintatavat koko kaupunkiseudulla). Toimintamallien uudistamisesta ja yhdenmukaistamisesta saavutettavat hyödyt tulevat kulminoitumaan erityisesti toiminnan vaikuttavuuden lisääntymiseen (mm. yhteiset painopistealueet ja laatujärjestelmät), asiakkaiden yhdenvertaisuuden lisääntymiseen (yhteiset toimintaperiaatteet ja maksutaksat) sekä resurssien 18 Pitää sisällään toteutetuneet tarkastukset elintarvikevalvonnan, terveysvalvonnan, kuluttajaturvallisuuden, tupakkalain valvonnan sekä kemikaalivalvonnan osa-alueilta. 19 Hirn, J Päämääränä koottu ja tehokas ympäristöterveydenhuolto. 28\n32 tehokkaampaan hyödyntämiseen (erikoisosaamisen keskittäminen ja sitä kautta tapahtuva osaamisen kehittyminen ja resurssien vapautuminen muihin toimintoihin). Seudullisessa toimintamallissa yleisen ympäristöterveydenhuollon toimintaa voidaan pyrkiä organisoimaan siten, että osaamista keskitetään nykyistä enemmän. Tehtävien uudelleen järjestäminen ja osaamisen keskittäminen mahdollistaa asiantuntemuksen syventämisen lisäksi myös toimivan varamiesjärjestelmän luomisen ja asiakkaiden yhdenvertaisen kohtelun. Erikoisosaamisalueilla tiiviimpi yhteistyö mahdollistaa yhteisten sopimusten pohjalta myös esimerkiksi ostopalvelujen hankkimisen, millä voidaan saavuttaa säästöjä. Eläinlääkintähuollossa seudullisen toimintamallin valvontaeläinlääkärien yhteistyö tehostaisi yksilötyötä, vähentäisi työn kuormittavuutta sekä lisäisi eläinsuojelun ammattimaistumista. Eläinlääkintähuollossa osaamisen keskittäminen mahdollistaa myös tehokkaamman osaamisen jakamisen, mikä omalta osaltaan on myös rekrytointivaltti erityisesti nuoria eläinlääkäreitä palkattaessa, jotka arvostavat pitkälti työyhteisön tukea sekä osaamisen jakamisen kautta tapahtuvaa perehdyttämistä. Myös toimiva päivystysjärjestelmän on huomattu parantavan eläinlääkäreiden rekrytointeja eri alueille. 5.3 Erilaisten hallintovaihtoehtojen tarkastelu Toimintamallien hallintovaihtoehtoja tarkasteluun ei tämän selvityksen yhteydessä voida ottaa yksityiskohtaisesti kantaa, sillä hallintovaihtoehtojen tarkastelu on ajankohtaista vasta siinä vaiheessa, kun päätös mahdollisesta etenemistavasta (nykytila vs. tiivistetty verkostomalli vs. seudullinen malli) on tehty. Nykytilassa pidättäytyminen ei luonnollisestikaan edellytä uudenlaisten hallintovaihtoehtojen tarkastelua. Kuten aikaisemmin on jo todettu, tiivistetty verkostomalli edellyttää toimiakseen toiminnan koordinointia ja koordinointivastuuta, jossa vastuut ja rajaukset on asetettu rahoittavia tahoja (kuntia) koskevin sopimuksellisin menettelyin. Tiivistetyssä verkostomallissa tehtävän sopimuksen avulla taattaisiin toimintaa koordinoivan vastuutahon mandaatti käynnistää ja organisoida sellaisia toimenpiteitä, joiden avulla ympäristöterveydenhuollon eri osa-alueiden toiminnallista tehokkuutta ja yhdenmukaistamista kaupunkiseututasolla pystyttäisiin edistämään. Tällaisia toimenpiteitä olisivat mm. kaupunkiseututasolla laaditut yhteiset painopistealueet, laatujärjestelmät, valvontasuunnitelmat, päivystys- ja varamiesjärjestelmien määrittämiset sekä erikoisosaamisalueiden ja niihin liittyvien valvontaosaamisten keskittäminen ja tehokkaampi allokaatio. Seudullisessa toimintamallissa hallintovaihtoehtoja on sen sijaan useampia. Keskeisimpiä organisoitumisvaihtoehtoja olisivat isäntäkuntamalli, liikelaitosmalli tai osakeyhtiömuoto. Näistä vaihtoehdoista selvityksen tekijät pitävät isäntäkuntamallia tällä hetkellä tarkoituksenmukaisimpana vaihtoehtona mahdollisen keskitetyn toimintamallin hallintovaihtoehdoksi. Isäntäkuntamallin hyödyntämistä keskitetyn toimintamallin hallintorakenteena puoltaa erityisesti se, että kaupunkiseudun valvontayksiköistä Pirteva on onnistuneesti toiminut vastaavalla periaatteella ja omaa kokemusta toiminnan organisoimisesta ja sen johtamisesta. Pirtevan toimintaa pidetään yleisesti hyvänä ja sen toimintamallia kansallisestikin hyvänä esimerkkitapauksena isäntäkuntamalli-muotoisen toiminnan hyödyntämisestä ympäristöterveydenhuollon toimialalla. Liikelaitosmallia on sovellettu toimintaan mm. Oulun kaupunkiseudun alueella. Selvityksen tekijöiden toteuttamien haastattelujen perusteella liikelaitosmalli ei kuitenkaan välttämättä tuo lisäarvoa ympäristöterveydenhuollon toiminnalle. Tulorahoituksen kattavuus suhteessa toiminnan kokonaismenoihin merkitsee väistämättä sitä, että toimintaa joudutaan rahoittamaan jatkuvasti kuntien toimesta. Esimerkiksi selvityksen yhteydessä tehdyissä laskelmissa maksutuottojen osuus toiminnan kokonaismenoista voisi tulevaisuudessa olla Tampereen kaupunkiseudulla korkeintaan noin 21 prosentin luokkaa toiminnan nykyvolyymi huomioiden. Liikelaitosmalli edellyttäisi luonnollisesti kuitenkin uudelta organisaatiolta liiketaloudellisin periaattein tehtävää raportointia ja tilinpäätösten tekemistä, mikä saattaisi tuoda kuntapäättäjille läpinäkyvämpää raportointia toiminnan tuloista ja menoista. 29\n33 Edellä mainituin perustein myös osakeyhtiömalli ei tuottaisi selvityksen tekijöiden näkemyksen mukaan lisäarvoa toimintaan. Osakeyhtiömuotoisen toiminnan perimmäisenä tarkoituksena on kuitenkin tuottaa voittoa osakkeenomistajille, mikä ympäristöterveydenhuollon toimialalla on kokonaisuutena käytännössä mahdotonta. 30\n34 LIITTEET Pirkkalan ympäristöterveydenhuolto (Pirteva) TOIMINNAN ORGANISOINTI Toiminta-alueen sijainti ja koko sekä toiminnan budjetointi Pirkkalan ympäristöterveydenhuollon valvontayksikkö (Pirteva) on aloittanut toimintansa Pirteva tuottaa yhteistoimintasopimuksen mukaiset palvelut Pirkkalan lisäksi Hämeenkyrön, Lempäälän ja Vesilahden kunnille sekä Nokian ja Ylöjärven kaupungeille. Alueen asukasluku on henkilöä. Arvio ympäristöterveydenhuoltokuluiksi vuodelle 2011 on euroa, joka pitää sisällään ympäristöterveydenhuollon valvonnan sekä eläinlääkinnän kulut. Kunnittain kulut jakaantuvat seuraavasti: Pirkkala Nokia Vesilahti Ylöjärvi Lempäälä Hämeenkyrö Toiminnan johtaminen ja organisointi Valvontayksikköä johtaa ympäristöterveyspäällikkö, jonka tehtävänä on yksikön johtaminen, kehittäminen sekä henkilöstöhallinta. Valvonnan resurssit ovat jaettu siten, että elintarvikevalvonnan käytössä on kuuden henkilön työpanos ja terveydensuojelu-, KuTu- ja kemikaalivalvonnan käytössä on myös kuuden henkilön työpanos. Pirtevassa henkilöstön erikoistuminen on toteutettu siten, että terveysvalvonnassa on alueellinen työnjako. Tämä tarkoittaa sitä, että terveystarkastajien toimialue ei ole kuntarajoista riippuvainen vaan työnjako perustuu terveystarkastajien erikoistumiseen ja vastuualueisiin. Elintarviketarkastajat työskentelevät pareina valvonta-alueilla, joita ovat myynti- ja valmistuspaikat, suurtaloudet sekä tarjoilupaikat (ravintolat, kahvilat yms.) Elintarviketarkastajille kuuluu myös tupakkalain valvonta ja elintarviketarkastajilla on käytössä päivystysjärjestelmä. Vuosille koulutukseen on varattu toimialoittain 3-5 pv/v/henkilö. (Henkilöstön jakautuminen on esitetty yksityiskohtaisemmin kohdassa henkilöstö.) Pirtevan yhteistoiminta-alueeseen kuuluvien kuntien yhteistyö- ja neuvotteluelimenä toimii neuvottelukunta. Neuvottelukuntaan kuuluu edustaja jokaisesta kunnasta. Edustajat valitaan valtuustokausittain. Asetetut tavoitteet ja niiden toteutumisen raportointi Pirteva on määrittänyt ympäristöterveydenhuollon eri sektoreille omat määrä- ja aikataulutavoitteet. Asetettujen tavoitteiden tarkoituksena on säilyttää valvonta ensisijaisena työnä, käsittelyaikojen yhtenäistäminen ja toiminnan tehostaminen sekä asiakaspalvelun parantaminen. Tavoitteiden toteutumisesta raportoidaan kunnanhallitukselle ja ympäristöterveydenhuollon neuvottelukunnalle. Vuosiksi asetettuja laatutavoitteet koskevat mm. käsittelyaikoja, tarkastusaikoja, tarkastusten lukumääriä, vastausaikoja (ympäristöterveydenhuollon sähköposti) sekä asiakastyytyväisyyttä. Valvontasuunnitelman toteutumisen arvioinnissa arvioidaan: tarkastusten määrään valvontakohdetyypeittäin, tarkastusten kattavuuteen, näytteiden määrään kohdetyypeittäin sekä valvonnasta saatavien tulojen kohdentumiseen. Toteutumisen arvioinnin tulokset toimitetaan Länsi- ja Sisä- Suomen aluehallintoviranomaiselle, joka toimittaa ne edelleen keskusviranomaiselle. Käytössä oleva laatujärjestelmä Valvontayksikössä on käytössä laatujärjestelmä, joka koostuu laatukäsikirjasta, toimialakohtaisista menettelytapaohjeista ja käytössä olevista lomakkeista. 31\n35 Terveystarkastaja Kunnaneläinlääkäri Ympäristöterveyspäällikk ö Palvelusihteeri Terveystarkastaja Kunnaneläinlääkäri Valvontaeläinlääkäri Ympäristöterveyspäällikk ö Palvelusihteeri Terveystarkastaja Kunnaneläinlääkäri Valvontaeläinlääkäri Ympäristöterveyspäällikk ö Palvelusihteeri Maksujen perustaksa Maksut peritään elintarvikelain (23/2006), kulutustavaroiden ja kuluttajapalvelusten turvallisuudesta annetun lain (75/2004), terveydensuojelulain (763/1994), kemikaalilain (744/1989), toimenpiteistä tupakoinnin vähentämiseksi annetun lain (693/1976) ja lääkelain (395/1987) nojalla. Tarkastuksen tuntihinta on 43 kaikille kohteille, matkakustannukset/ käyntimaksu 26. Maksujen yleisenä määräytymisperusteena on toimenpiteeseen käytetty työaika. Maksuja ovat hyväksymismaksut, tarkastus- ja näytteenottomaksut ja muut maksut. Toimenpiteitä varten on tarkempi maksutaulukko, josta käy ilmi yksityiskohtaiset hinnat. Vuonna 2011 maksutaulukko jakaantui seuraaviin kohtiin: 1. Terveydensuojelun valvonta 1.1 Ilmoituksenvarainen tai hyväksymistä edellyttävä toiminta 1.2 Näytteenotto ja mittaukset 1.3 Ulkopuolisen asiantuntijan käyttö 2. Kuluttajaturvallisuusvalvonta 2.1 Kuluttajapalveluita koskevien ilmoitusten käsittelymaksu 2.2 Kuluttajapalvelut 2.3 Yhteistarkastukset 2.3 Kulutustavarat 3. Kemikaalivalvonta 4. Tupakkavalvonta 4.1 Tupakointikieltojen ja rajoitusten valvonta 4.2 Tupakka ja nikotiinivalmisteiden vähittäismyynnin valvonta 5. Elintarvikelain mukainen valvonta 5.1 Elintarvikehuoneistot 5.2 Laitokset Muut maksut Jokaiselle toimenpiteelle on määrätty kiinteä hinta, joka jakaantuu uuteen toimintaan, toiminnan muutokseen, tarkastukseen ja uusintatarkastukseen. Henkilöstö Pirtevassa olevan henkilöstön määrässä ei ole tapahtunut suuria muutoksia viimeisen kolmen vuoden aikana Jokaiselle viranhaltijalle on määrätty oma vastuualue sekä tämän lisäksi mahdolliset muut tehtävät. 32\n36 Pirtevan henkilöstökulut vuonna 2010 olivat noin 1,14 miljoonaa euroa. Vuonna 2009 henkilöstökulut olivat vastaavasti noin 1,02 miljoonaa euroa. Vuodesta 2009 vuoteen 2010 henkilöstökulut nousivat yhteensä noin 12 prosenttia. Yhteensä Lempäälä/Vesilahti Hämeenkyrö Ylöjärvi Nokia/Pirkkala Ympäristöterveysvalvonta Henkilöstökulut TALOUDELLISET TIEDOT Tilakustannukset Pirtevan tilakustannukset (vuokrat) olivat vuonna 2010 yhteensä noin 85 tuhatta euroa. Vuonna 2009 tilakustannukset olivat vastaavasti noin 81 tuhatta euroa. Vuodesta 2009 vuoteen 2010 tilakustannukset nousivat yhteensä noin 5 prosenttia. Tilakustannukset Yhteensä Lempäälä/Vesilahti Hämeenkyrö Ylöjärvi Nokia/Pirkkala Ympäristöterveysvalvonta Tavaroiden ja palvelujen ostot 33\n37 Pirtevan tavaroiden (aineet tarvikkeet ja tavarat) ja palveluiden ostot olivat vuonna 2010 yhteensä noin 112 tuhatta euroa. Vuonna 2009 tavaroiden ja palvelujen ostokulut olivat vastaavasti noin 169 tuhatta euroa. Vuodesta 2009 vuoteen 2010 tavaroiden ja palvelujen ostot laskivat yhteensä noin 34 prosenttia. Tavaroiden ja palvelujen ostot Yhteensä Lempäälä/Vesilahti Hämeenkyrö Ylöjärvi Nokia/Pirkkala Ympäristöterveysvalvonta Maksutuottotiedot Pirtevan ympäristöterveydenhuollon maksutuotot olivat vuonna 2010 yhteensä noin 183 tuhatta euroa. Vuonna 2009 maksutuotot olivat noin 147 tuhatta euroa. Vuodesta 2009 vuoteen 2010 maksutuotot nousivat yhteensä noin 22 prosenttia. Ympäristöterveydenhuollon maksutuottojen kasvua ei ollut ennakoitu vuoden 2010 talousarviossa, vaan ne toteutuivat odotettua paremmin. Vuoden 2010 talousarvioissa ympäristöterveydenhuollon maksutuotoiksi oli arvioitu euroa. Maksutuotot Yhteensä Lempäälä/Vesilahti Hämeenkyrö Ylöjärvi Ympäristöterveysvalvonta ORGANISAATION / TOIMINNON SUORITEMÄÄRÄT JA VAIKUTTAVUUS Valvonta- ja asiakaskohteiden lukumäärät kohdetyypeittäin Pirtevan toteumaraporteissa on kuvattu valvontasuunnitelmien toteutuminen vuosina 2008, 2009 ja Toteumaraportit ovat pääaloittain, mutta eläinsuojelun valvonnan osalta raportti on olemassa vain vuodelta Raporteissa on pääsääntöisesti kuvattu valvontakohteiden lukumäärät, tarkistettavien kohteiden lukumäärät, suunniteltujen tarkastusten lukumäärät, tarkastettujen kohteiden lukumäärät, toteutuneet tarkastukset, kohteiden määrä, joille on annettu toimenpidemääräys sekä viranomaisvalvonnan näytteiden määrä. Seuraavat luvut ovat otettu vuoden 2010 Pirtevan tilinpäätöksestä. Vuonna 2010 Pirtevassa teh- 34\n38 tiin yhteensä tarkastusta, joista suunnitelman mukaisia oli 878. Pääaloittain toteutuneet ja suunnitellut tarkastukset: Elintarvikevalvonta: suunniteltu 880 kpl, joista toteutunut 400; tehtyjä tarkastuksia yhteensä 649 kpl, joista ei-suunnitelmallisia 249 kpl Terveydensuojeluvalvonta: suunniteltu 274 kpl, joista toteutunut 219; tarkastuksia yhteensä 500 kpl, joista ei-suunnitelmallisia 281 kpl Kuluttaja/ tuoteturvallisuus: suunniteltu 165 kpl, joista toteutunut 92kpl; tehtyjä tarkastuksia yhteensä 140 kpl, joista ei-suunnitelmallisia 48 kpl Tupakkalain mukainen valvonta: suunniteltu 199 kpl, joista toteutunut 158 kpl Kemikaalivalvonta: suunniteltu 11 kpl, joista toteutunut 4 kpl Kohdealueen eläinmäärät lajeittain ja eläinlääkäreiden potilastyön suoritteet Pirtevan eläinlääkintähuollon suunnitelman vuodelle 2011 mukaan alueen tuotantoeläinten määrä on seuraava: Naudat Siat >1 400 Lampaat > Vuohet ei tietoa Hevoset > 700 (luku todellisuudessa suurempi) Siipikarja > Turkiseläimet, ei tietoa Tarhattu riista 0 Porot 0 Muut tuotantoeläimet, ei tietoa Vuonna 2010 valvontayksikössä tehtiin pieneläimiin kohdistunutta toimenpidettä, tuotantoeläimiin kohdistunutta toimenpidettä ja hevosiin kohdistunutta toimenpidettä. Asiakaspalvelun taso Pirtevan vuonna 2010 tekemän asiakastyytyväisyysraportin mukaan Pirtevan asiakkaat ovat pääosin olleet tyytyväisiä palveluiden saatavuuteen ja hyödyllisyyteen. Ympäristöterveydenhuollolle ja eläinlääkintähuollolle annettujen arvosanojen keskiarvo oli 4,2 (asteikolla 1-5). Vuonna 2009 keskiarvo oli 4,4. Eläinlääkintähuolto sai muuta ympäristöterveydenhuoltoa huonommat arvosanat ja kritiikki on kohdistunut lähinnä eläinlääkäreiden saatavuuteen eikä niinkään ammattitaitoon tai asiakaspalvelutaitoihin. MUUT TIEDOT Käytössä olevat ATK-ohjelmat Pirtevassa on käytössä TerveKuu -ohjelma, joka toimii valvontakohderekisterinä. Käytössä on myös valtakunnallinen kohdetietojärjestelmä KUTI1. Laboratorio Pirtevalla ei ole omaa laboratoriota. Näytteet tutkitaan Eurofins laboratoriossa ja Kokemäenjoen vesistön vesiensuojeluyhdistys ry:n laboratoriossa Tampereella. Lomakkeet Pirtevassa käytössä olevan laatujärjestelmän liitteenä ovat lomakkeet, jotka ovat jaettu pääaloittain: elintarvikevalvonta (26 kpl), kemikaalivalvonta (2 kpl), kuluttajaturvallisuusvalvonta (4 kpl) ja terveydensuojelun valvonta (ilmoituslomakkeet 16 kpl, tarkastuslomakkeet 12 kpl). Tupakkalain valvonnalla ja eläinsuojelun valvonnalta puuttuvat lomakkeet. Lomakkeiden lisäksi laatujärjestelmän liitteenä ovat toimintaohjeet pääaloittain. 35\n39 Tampereen ympäristöterveydenhuolto TOIMINNAN ORGANISOINTI Toiminta-alueen sijainti ja koko sekä toiminnan budjetointi Tampereen ympäristöterveydenhuolloin toiminta-alueena on Tampereen kaupunki, jonka asukasluku vuonna 2010 oli Kemikaalivalvontaan liittyvät tehtävät siirtyivät ympäristöterveydenhuollon kokonaisuuteen vuoden 2011 alussa. Arvio ympäristöterveydenhuollon toimintamenoiksi vuodelle 2011 on euroa, mikä pitää sisällään elintarvikevalvonnan, terveydensuojelun sekä eläinlääkintähuollon toimintamenot. Toiminnan johtaminen ja organisointi Ympäristöterveydenhuollon yksikköä johtaa kaupungineläinlääkäri, jonka varahenkilönä toimii terveysinsinööri. Heidän lisäksi yksikössä työskentelee yksi eläinlääkäri, 10 ympäristöinsinööriä, viisi terveystarkastajaa ja yksi toimistosihteeri. Suurten eläinten eläinlääkäripalvelut hankitaan vuonna 2008 solmitun sopimuksen mukaisesti Pirkkalan ympäristöterveydenhuoltoyksiköltä Pirtevalta ja täten osallistuu päivystysyhteistyöhön Kangasalan ja Valkeakosken seutujen päivystyksen kanssa. Pienten eläinten eläinlääkäripalvelut hankitaan Verkavet Oy:ltä. Tampereella ympäristöterveydenhuollon valvontaviranomaisena toimii Terveyttä ja toimintakykyä edistävien palvelujen lautakunta. Asetetut tavoitteet ja niiden toteutumisen raportointi Ympäristöterveydenhuollon lainsäädännön tavoitteena on edistää ja valvoa elinympäristön ja yksilön terveyttä sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia. Valvonnan tavoitteena on varmistaa ympäristöterveydenhuollon lakien noudattaminen. Ympäristöterveydenhuollon yhteisen valtakunnallisen valvontaohjelman perusteella laaditaan kunnan valvontasuunnitelma, jossa määritellään tarkastusten sisältö, valvontakohdetyyppien tarkastustiheys, tarkastukseen keskimäärin käytettävä aika, kunnan toimesta tapahtuva näytteenotto ja näytteiden tutkiminen sekä valvontasuunnitelman toteutumisen arviointi (VNa 665/2006). Suunnitelmaa päivitetään vuosittain. Valvonnan toteutumisesta raportoidaan vuosittain. Käytössä oleva laatujärjestelmä Tampereen ympäristöterveydellä on käytössään laatujärjestelmä, joka koostuu laatukäsikirjasta, asiakirjamalleista, toimintaohjeista sekä lomakkeista. Laatukäsikirjan päivitys on meneillään. Maksujen perustaksa Maksut peritään elintarvikelain (23/2006), kulutustavaroiden ja kuluttajapalvelusten turvallisuudesta annetun lain (75/2004), terveydensuojelulain (763/1994), kemikaalilain (744/1989), tupakkalain (693/1976) ja lääkelain (395/1987) nojalla. Tarkastusten tuntitaksa on 45 euroa ja elintarvikevalvonnan tarkastuksista peritään maksu käytetyn ajan perusteella. Tarkastuksiin käytettävän ajan suhteen noudatetaan ohjeellisena valtakunnallisen elintarvikevalvontaohjelman suosituksia. Vuonna 2011 maksutaulukko jakaantuu seuraaviin kohtiin: 1. Elintarvikelain mukainen valvonta 1.1 Toiminnan aloittaminen ja muuttaminen 1.2 Valvonta 1.3 Elintarvikenäytteet 2. Terveydensuojelulain mukainen valvonta 2.1 Terveydensuojelulain mukainen ilmoituksenvarainen tai hyväksymistä edellyttävä toimita 2.2 Näytteenotto- ja mittausmaksut 3. Kuluttajaturvallisuusvalvonta 4. Kuluttajapalvelut 4.1 Yhteistarkastukset, kuluttajapalvelu ja terveydensuojelu 4.2 Kulutustavarat 5. Kemikaalivalvonta 6. Tupakkalain ja lääkelain mukainen valvonta 6.1 Tupakointikieltojen ja rajoitusten valvonta 6.2 Tupakan ja nikotiinivalmisteiden vähittäismyynnin valvonta 36\n40 Kaupungineläinlääkäri Eläinlääkäri Ympäristöinsinööri Terveystarkastaja Kaupungineläinlääkäri Eläinlääkäri Ympäristöinsinööri Terveystarkastaja Toimistosihteeri Henkilöstö Tampereen ympäristöterveydenhuollossa ei ole tapahtunut muutoksia kahden viimeisen vuoden aikana. Ympäristöinsinöörien määrä on pysynyt kymmenessä (10) ja terveystarkastajien määrä viidessä (5). Yksikön toimistosihteerin toimi vakinaistettiin Sitä ennen yksikössä oli määräaikainen toimistosihteeri Kullekin viranomaiselle on määrätty oma vastuualue. Tampereen ympäristöterveydenhuollon henkilöstökulut vuonna 2010 olivat noin 935 tuhatta euroa. Vuonna 2009 henkilöstökulut olivat vastaavasti noin 927 tuhatta euroa. Vuodesta 2009 vuoteen 2010 henkilöstökulut nousivat yhteensä vain noin 0,9 prosenttia. Yhteensä Eläinlääkintä Henkilöstökulut 2009 Elintarvikevalvonta 2010 Terveydensuojelu TALOUDELLISET TIEDOT Tilakustannukset 37\n41 Tampereen ympäristöterveydenhuollon tilakustannukset (vuokramenot sisältäen myös koneiden ja laitteiden vuokrat) olivat vuonna 2010 yhteensä noin 124 tuhatta euroa. Vuonna 2009 tilakustannukset olivat vastaavasti noin 122 tuhatta euroa. Vuodesta 2009 vuoteen 2010 tilakustannukset nousivat yhteensä noin 1,26 prosenttia. Yhteensä Eläinlääkintä Elintarvikevalvonta Tilakustannukset Terveydensuojelu Tavaroiden ja palvelujen ostot Tampereen ympäristöterveydenhuollon tavaroiden (aineet tarvikkeet ja tavarat) ja palveluiden ostot olivat vuonna 2010 yhteensä noin 59 tuhatta euroa. Vuonna 2009 tavaroiden ja palvelujen ostokulut olivat vastaavasti noin 78 tuhatta euroa. Vuodesta 2009 vuoteen 2010 tavaroiden ja palvelujen ostot laskivat yhteensä noin 25 prosenttia. Tavaroiden ja palvelujen ostot Yhteensä Eläinlääkintä Elintarvikevalvonta Terveydensuojelu Muut kustannukset 38\n42 Tampereen ympäristöterveydenhuollon eläinlääkintäpalvelu ostetaan ostopalveluin (kp ). Eläinlääkintähuollon tilaajan ostopalvelumenot olivat vuonna 2010 noin 267 tuhatta euroa ja vastaavasti vuonna 2009 noin 292 tuhatta euroa. Vuodesta 2009 vuoteen 2010 eläinlääkintähuollon ostopalvelujen kustannukset laskivat yhteensä noin 9 prosenttia. Sopimus pienten eläinten ostopalveluista Verkavet Oy:n kanssa on tehty vuosiksi Palveluista on maksettu kuukausittain sama määrä koko sopimuskauden ajan, arvonlisäveroton kokonaishinta kolmelta vuodelta ja vuosihinta siitä laskien Huom. Tampereen ympäristöterveys ei maksa/hallinnoi löytöeläinten hoidosta aiheutuvia kuluja, vaan ne hoidetaan kiinteistötoimen tililtä. Muissa valvontayksiköissä nämä kulut ovat todennäköisesti eläinlääkintähuollolla Eläinlääkintähuollon ostopalvelukustannukset Maksutuottotiedot Tampereen ympäristöterveydenhuollon maksutuotot olivat vuonna 2010 yhteensä noin 217 tuhatta euroa. Vuonna 2009 maksutuotot olivat noin 148 tuhatta euroa. Vuodesta 2009 vuoteen 2010 maksutuotot nousivat yhteensä noin 47 prosenttia. Huomioitavaa on, että suurin osa maksutuotoista kirjataan Tampereen kaupungin kirjanpidossa perusterveydenhuollon palveluprosessiin ydinprosessin puolelle (kustannuspaikka: ), josta ne on jyvitetty edelleen ympäristöterveydenhuollon osa-alueille. Ympäristöterveyden laskutustietojen perusteella v2009 elintarvikevalvonnan tulot ovat olleet 63558, terveydensuojelun ja eläinlääkintähuollon viranomaistehtävistä laskutettiin avia v2010 elintarvikevalvonnan tuotot olivat 85126, terveydensuojelun ja eläinlääkintähuollon tehtävistä laskutettiin avilta\n43 Maksutuotot Yhteensä Kohdistamattomat Eläinlääkintä Elintarvikevalvonta Terveydensuojelu ORGANISAATION / TOIMINNON SUORITEMÄÄRÄT JA VAIKUTTAVUUS Valvonta- ja asiakaskohteiden lukumäärät kohdetyypeittäin Tampereen ympäristöterveydenhuollon valvontasuunnitelman toteutuminen 2010 raportissa on kuvattu vuonna 2010 tehtyjen tarkastusten lukumäärät. Pääaloittain suunnitellut ja toteutuneet tarkastukset: Elintarvikevalvonta: suunniteltu 803 kpl, toteutunut 619, tarkastuksia yhteensä 1361 kpl, joista 742 ei-suunnitelmallisia Terveydensuojeluvalvonta: suunniteltu 228, toteutunut 204 kpl, tarkastuksia yhteensä 515 kpl, joista ei-suunnitelmallisia tarkastuksia 311 Kuluttajaturvallisuus: suunniteltu 238 kpl, toteutunut 194 kpl, tarkastuksia yhteensä 247 kpl, joista ei-suunnitelmallisia 53 Tupakkalain mukainen valvonta: suunniteltu 174 kpl, toteutunut 127 kpl, tarkastuksia yhteensä 176, joista ei-suunnitelmallisia 49 kpl Ei-suunnitelmallisia tarkastuksia tehdään vuoden kuluessa esiin tulleiden tarpeiden johdosta (esim epidemiaepäilyt, valitukset, muiden viranomaisten tai asiakkaiden toimenpidepyynnöt jne) Selvitys toteutuneiden tarkastusten lukumäärästä valvontakohdetyypeittäin ja osallistumisesta projekteihin, tiedot erityyppisiin tarkastuksiin käytetystä ajasta ja selvitys näytteenotosta sekä perityistä maksuista on koottu Valviran ja Tukesin laatimiin raportointitaulukoihin. Valvontasuunnitelman toteutumisen arvioinnista on olemassa raportit terveydensuojelun osalta vuosilta 2008 ja Tupakkalain valvonnan toteuma vuosilta 2008 ja 2009 ja kuluttajaturvallisuuslain valvonnan toteuma vuodelta Alueen eläinlääkäripalvelut, eläinlääkäreiden potilastyön suoritteet Vuonna 2010 Pirtevan toimesta vuoden kuluessa tehtiin Tampereelta 175 suurten eläinten sairaskäyntiä ja Pirtevan vastaanotoilla kävi 283 pientä lemmikkieläintä Tampereelta. Verkavet/ Tuhatjalka Oy:n Tampereen vastaanotolla kävi 5975 tamperelaista lemmikkieläintä, joista 44% päivystysaikana. Asiakaspalvelun taso Asiakastyytyväisyyskyselyä ei ole yksikössä tehty. Pienten eläinten eläinlääkäripalveluista ympäristöterveyden nettisivuilla on mahdollisuus antaa palautetta. Vuonna 2010 palautteiden määrä oli 50 kpl. 40\n44 MUUT TIEDOT Käytössä olevat ATK-ohjelmat Tampereen ympäristöterveydellä on käytössä vielä YT-Boss-tietojärjestelmä. Uuden tietojärjestelmän, Facta Ympäristöterveyden, käyttöönotto tapahtuu vuodenvaihteessa Tässä uudessa järjestelmässä on KUTI- ja YHTI-ominaisuudet, joiden ansiosta keskusviranomaiset saavat tarvitsemansa tiedot keskitettyyn valvontatietojärjestelmäänsä. KUTI-hanke liittyy elintarvikevalvontaan, YHTI terveydensuojeluun. Keskusviranomaisen KUTI/YHTI_hankkeet ovat kesken, kehitystyö tulee jatkumaan tulevina vuosina. Laboratorio Tampereen ympäristöterveydenhuollolla ei ole omaa laboratoriota. Elintarvikevalvonnalla on sopimus elintarvike- ja ympäristönäytteiden tutkimisesta Tampereella sijaitsevan Eurofinslaboratorion kanssa. Terveydensuojelun laboratoriopalveluita ei ole kilpailutettu, vaan tarvittaessa käytetään Kokemäenjoen vesistön vesiensuojeluyhdistyksen, Eurofins Scientific Finland Oy:n tai työterveyslaitoksen laboratorioita. Lomakkeet Tampereen ympäristöterveydenhuollon käytössä olevan laatujärjestelmän liitteenä olevat lomakkeet ovat jaettu terveydensuojelun ilmoituslomakkeisiin (11 kpl) tupakan ja nikotiinivalmisteiden myyntilupalomakkeisiin (4 kpl). Elintarvikevalvonnalla on käytössään Eviran mallilomakkeiden mukaiset lomakkeet. Kangasala-Oriveden ympäristöterveydenhuolto TOIMINNAN ORGANISOINTI Toiminta-alueen sijaintia ja koko sekä toiminnan budjetointi Kangasala-Oriveden ympäristöterveydenhuollon valvonta-alueeseen kuuluvat Kangasalan ja Oriveden kuntien lisäksi Pälkäne ja Juupajoki. Asukkaita tällä alueella vuonna 2011 on noin Vuoden 2011 alusta alkaen on otettu käyttöön isäntäkuntamalli, jossa Kangasalan kunta on toiminut alueen isäntäkuntana ja myynyt palvelut valvonta-alueen kunnille. Aikaisempina vuosina yhteisen toiminta-alueen muodostivat Kangasala, Pälkäne ja Kuhmalahti, jossa oli mukana yhteistoimintasopimuksella Orivesi ja Juupajoki. (Vuoden 2011 alussa Kuhmalahden kunta liitettiin Kangasalan kuntaan.) Seuraavissa taulukoissa on huomioitu vuosien 2010 ja 2009 osalta koko nykyisen valvontayksikön toiminta-alueen taloudelliset tiedot laskemalla yhteen Kangasala-Pälkäne-Kuhmalahti alueen luvut Orivesi-Juupajoki-alueen vastaavilla. Arvio ympäristöterveydenhuoltokuluiksi vuodelle 2011 on euroa, joka pitää sisällään yleisen terveysvalvonnan sekä eläinlääkintähuollon kulut. Toiminnan johtaminen ja organisointi Valvontayksikköä johtaa terveysvalvonnan johtaja, jonka lisäksi yksikössä työskentelee kuusi terveystarkastajaa, neljä eläinlääkäriä sekä yksi toimistosihteeri. Yksiköllä ei ole sitovaa koulutussuunnitelmaa vaan koulutuksiin osallistuminen suunnitellaan vuosittain koulutusohjelmien ja koulutustarpeiden perusteella. Alueen ympäristöterveydenhuollon valvonnasta päättää tilaajalautakuntana yhteislautakunta, jossa on edustajat kaikista kunnista. Tuottajalautakuntana toimii Kangasalan sosiaali- ja terveyslautakunta. Asetetut tavoitteet ja niiden toteutumisen raportointi Talousarviokirjan käyttösuunnitelman osana on teksti, jossa toiminnan tavoitteeksi on asetettu yhteislautakunnan hyväksymän ympäristöterveydenhuollon valvontasuunnitelman toteuttaminen. Keskeisinä toimenpiteinä valvontasuunnitelman mukaiset tarkastukset, uusien kohteiden hyväksyminen mahdollisimman nopeasti vireilletulon jälkeen sekä valitusten käsittely välittömästi. 41\n45 Terveysvalvonnan johtaja Eläinlääkäri Terveystarkastaja Kanslisti Terveysvalvonnan johtaja Eläinlääkäri Terveystarkastaja Toimistosihteeri Terveysvalvonnan johtaja Eläinlääkäri Terveystarkastaja Toimistosihteeri Valvontasuunnitelman toteutuminen hyväksytään yhteislautakunnassa ja raportoidaan keskusviranomaisille. Vuosittain tehtävän valvontasuunnitelman liitteenä ovat yksityiskohtaiset liitteet valvontakohteista ja niiden tarkastustiheyksistä pääaloittain. Käytössä oleva laatujärjestelmä Kangasala-Oriveden ympäristöterveydenhuollolla on käytössä oma laatujärjestelmä, joka on räätälöity vanhoista malleista yksikön omaan käyttöön. Laatujärjestelmää ei ole sertifioitu. Maksujen perustaksa Maksut peritään elintarvikelain (23/2006), kuluttajaturvallisuuslain (290/2011), terveydensuojelulain (763/1994), kemikaalilain (744/1989), tupakkalain (693/1976), lääkelain (395/1987) ja eläinlääkintähuoltolain (765/2009) nojalla. Kangasala-Oriveden ympäristöterveydenhuollon viranomaistoimenpiteen tuntiveloitus on 45 euroa. Näytteenotosta peritään 20 euron kertamaksu. Maksut perustuvat valvonnasta, matkoista, tarkastuksesta ja näytteenotosta viranomaiselle aiheutuneiden kokonaiskustannusten määrään. Maksujen yleisenä määräytymisperusteena on toimenpiteeseen käytetty työaika. Tarkastukseen ja/tai näytteenottoon käytettävään työaikaan lasketaan kuuluvaksi valvontakohteessa käytetyn ajan lisäksi tarkastukseen valmistautumiseen käytetty aika sekä tarkastukseen liittyviin kirjallisiin töihin käytetty aika. Maksuja ei ole tarkemmin määritelty pääaloittain ja toimenpiteittäin. Henkilöstö Valvontayksikön henkilöstömäärässä ei ole tapahtunut suuria muutoksia viime vuosien aikana\n46 Kangasala-Oriveden ympäristöterveydenhuollon henkilöstökulut vuonna 2010 olivat noin euroa. Vastaavasti Vuonna 2009 henkilöstökulut olivat noin 563 tuhatta euroa. Vuodesta 2009 vuoteen 2010 henkilöstökulut nousivat yhteensä noin 7 prosenttia. Yhteensä Yleinen terveysvalvonta Henkilöstökulut Eläinlääkintähuolto TALOUDELLISET TIEDOT Tilakustannukset Kangasala-Oriveden ympäristöterveydenhuollon tilakustannukset (rakennusten ja huoneistojen vuokrat) olivat vuonna 2010 yhteensä melkein 44 tuhatta euroa. Yhteensä Tilakustannukset Yleinen terveysvalvonta Eläinlääkintähu olto Tavaroiden ja palvelujen ostot 43\n47 Kangasala-Oriveden ympäristöterveydenhuollon tavaroiden (aineet tarvikkeet ja tavarat) ja palveluiden ostot olivat vuonna 2010 yhteensä noin 57 tuhatta euroa. Vuonna 2009 tavaroiden ja palvelujen ostokulut olivat samaa kokoluokkaa noin euroa. Yleinen terveysvalvonta Tavaroiden ja palvelujen ostot Yhteensä Eläinlääkintähuolto Henkilöstön matkakustannukset Kangasala-Oriveden ympäristöterveydenhuollon matkakustannukset olivat vuonna 2010 noin euroa ja vastaavasti vuonna 2009 noin euroa. Vuodesta 2009 vuoteen 2010 henkilöstön matkakustannukset nousivat noin 15 prosenttia. Yleinen terveysvalvonta Henkilöstön matkakustannukset Yhteensä Eläinlääkintähuolto Maksutuottotiedot Kangasalan ympäristöterveydenhuollon maksutuotot olivat vuonna 2010 yhteensä noin 60 tuhatta euroa. Vuonna 2009 maksutuotot olivat noin 44 tuhatta euroa. Vuodesta 2009 vuoteen 2010 maksutuotot nousivat yhteensä noin 36 prosenttia. Vuoden 2011 talousarviossa talousluvuissa (tuotot ja kulut) on huomioitu myös Oriveden ja Juupajoen alueet. Talousarvion mukaan arviot maksutuotoiksi vuodelle 2011 ovat yhteensä noin 74 tuhatta euroa. 44\n48 Maksutuotot Yhteensä Yleinen terveysvalvonta Eläinlääkintähuolto ORGANISAATION / TOIMINNON SUORITEMÄÄRÄT JA VAIKUTTAVUUS Valvonta- ja asiakaskohteiden lukumäärät kohdetyypeittäin Ympäristöterveydenhuollon valvontasuunnitelman toteumaraportissa kuvataan valvonnan toteutuminen eri vuosina. Vuonna 2010 suunnitelmallisia tarkastuksia tehtiin noin 49 % suunnitellusta. Pääaloittain toteutuneet tarkastukset: Elintarvikevalvonta: suunniteltu 540 kpl, joista toteutunut 246 kpl; tarkastuksia yhteensä 435 kpl, joista ei-suunnitelmallisia 189 kpl Terveydensuojeluvalvonta: suunniteltu 244 kpl, joista toteutunut 174 kpl; tarkastuksia yhteensä 523 kpl, joista ei-suunnitelmallisia 349 kpl Tuoteturvallisuus: suunniteltu 146 kpl, joista toteutunut 65; tarkastuksia yhteensä 86 kpl, joista ei-suunnitelmallisia 21 kpl Tupakkalain mukainen valvonta: suunniteltu 0 kpl; tarkastuksia tehty 106 kpl (Tupakkalain mukainen valvonta alkoi vasta 2010 myyntilupien myöntämisen yhteydessä tehdyillä tarkastuksilla, joten niitä ei voitu suunnitella aiemmin). Alueen eläinlääkäripalvelut, eläinlääkäreiden potilastyön suoritteet Alueen eläinlääkintähuollosta vastaa neljä praktikkoeläinlääkäriä, kaksi Kangasalla ja kaksi Orivedellä. Vuoden 2011 alusta alkaen ympärivuorokautinen päivystys on hoidettu kokeiluna Tampereen, Pirtevan ja Valkeakosken seudun kanssa. Eläinsuojelutarkastuksia tehtiin vuonna kpl. Vuonna 2009 eläinlääkintähuoltoon liittyviä potilaskäyntejä tehtiin tiloilla ja päivystysaikana 155, vastaanotolla hoidettiin yhteensä potilasta. Asiakaspalvelun taso Valvontayksikkö ei ole tehnyt asiakastyytyväisyyskyselyä viime vuosien aikana. MUUT TIEDOT Käytössä olevat ATK-ohjelmat 45