Blogi | Banssi - Part 2\nBANSSIN KESÄTYÖHAKU ON ALKANUT – OLETKO VALMIS HAKEMAAN KESÄTÖITÄ? Kesätöiden haku käy alkuvuodesta kuumimmillaan, joten nyt on hyvä hetki kerrata työnhaun perusteita. Miten kesätöitä sitten haetaan ja ennen kaikkea, miksi niitä kannattaa hakea? Suuri motivaattori on varmasti monelle nuorelle raha. Voikin olla hyvä miettiä vaikkapa joku konkreettinen tavoite, joka mahdollistuu kesätöiden myötä. Se voi olla […]\nVuosi 2016 lukuina – Banssin menestystarina jatkuu\nYhteenveto vuodesta 2016 – Menestystarina jatkuu Banssin tarina on alkanut vuonna 2013, kun päätimme yhdessä lähteä tekemään henkilöstöpalvelua paremmin kuin muut. Neljäs tilikausi tulee pian päätökseen ja kasvuvauhti on ollut huima. Olemme rakentaneet tyhjästä 20 miljoonaan euron bisneksen. Miten tämä sitten on mahdollista tehdä laskevan suhdanteen markkinaan? Itse myyntijohtajana keskityn hyvin paljon lukuihin. Ilman lukuja […]\nAsenteita on yhtä monta kuin on tekijöitäkin. Elämme jo pitkällä 2000-lukua ja edelleen mietitään hyvin arkisiakin asioita ongelmalähtöisesti. Tämä on kuluttavaa ja tuo tullessaan entisestään mm. henkilökunnan sairauspoissaoloja laajalla sektorilla useilla eri toimialoilla. Herääkin kysymys siitä, että mikähän sanoissa ”vastuun kantaminen” pelottaa tai miksi rakentavan, ratkaisukeskeisen asenteen ymmärtäminen on niin vaikeaa. Nämä kun ei oikeasti […]\nTervehdys Banssista 99 vuotiaalle Suomelle! Näin Itsenäisyyspäivän aattona on hyvä pysähtyä hetkeksi miettimään, mitä itsenäisyys todella merkitsee. Itsenäisessä Suomessa kaikilla on sananvapaus, yhtäläinen äänioikeus ja maassa vallitsee syvä tasa-arvon tila. Saamme käyttää omaa kieltämme ja olemme suvereeni ja erittäin pitkälle kehittynyt yhteiskunta. Banssi arvo-ohjattuna yhteisönä yhtyy kaikkiin näihin hienoihin yhteiskuntaamme ohjaaviin elementteihin. Banssilla välitämme toisistamme, […]\nTyöhaastatteluun valmistautuminen Työhaastattelu voi olla monelle jännittävä paikka. Pieni jännitys ei haittaa vaan paremminkin auttaa skarppaamaan itse haastattelussa. Tilanteen jännitystä voi lieventää valmistautumalla hyvin työhaastatteluun. Ensin on hyvä ymmärtää mihin työhaastattelua tarvitaan. Se on rekrytoijalle tai HR-henkilölle työkalu, jolla selvitetään hakijan valmiudet ja soveltuvuus avoinna olevaan työtehtävään. Työhaastattelu ei luonnollisestikaan kerro kaikkea työhakijan osaamisesta ja […]\nHyvä työhakemus – avain työpaikkaan Henkilöstöpalvelualalla työhakemuksien merkitys on todella suuri, sillä vastaanotamme tuhansia työhakemuksia kuukauksittain. Työhakemuksien perusteella kutsumme työnhakijoita haastatteluun. Työhakemukset toimivat runkona haastattelussa ja loppujen lopuksi esittelemme työnhakijan asiakkaallemme työhakemuksen arvoinnin jälkeen. Mikä sitten mielestäni on hyvä hakemus ja miten työhakemuksella voi erottautua muiden joukosta? Listasin tähän blogikirjoitukseen muutamat hyvät tärpit, jolla haluamasi työpaikka voi olla askeleen […]\nVielä joitakin vuosikymmeniä sitten kommunikointi tapahtui pääosin kasvotusten. Naapurin oven taakse mentiin kysymään, sopiiko tulla kyläilemään. Työtä haettiin kiertämällä ovelta ovelle, yrityksestä toiseen. Mahdollinen työnantaja saattoi torpata työnhakijan aikeet välittömästi, mikäli hakija ei vaivautunut tulemaan paikan päälle esittäytymään. Ainoa oikea tapa hakea työtä oli tulla kysymään suoraan työnantajalta. Tänä päivänä puhelin on keskeinen osa työnhakua […]\nHenkilöstövuokrauksen hyödyt asiakasyrityksen näkökulmasta\nHenkilöstövuokraus on lisääntynyt huimasti viimeisen kymmenen vuoden aikana. Yleinen taloustilanne on joissain määrin ajanut yritykset siihen tilanteeseen, että ei pystytä näkemään kovinkaan pitkälle tulevaisuuteen ja elämme niin sanotusti hetkessä. Töitä on kuitenkin paljon tarjolla ja Banssikin on työllistänyt lyhyen historiansa aikana yli 3500 työntekijää niin lyhytkestoisiin kuin ihan vakituisiinkin työsuhteisiin. Työvoiman vuokraus on tullut jäädäkseen […]\nReturn on Investment – markkinointisuunnitelman luominen\nKesä on yleisesti ottaen meidän alalla sitä kaikkein kiireisintä aikaa. Tämä kesä ei ollut laisinkaan poikkeus, vaan kiirettä piti. Kesä meni menojaan ja syksyn tullen kiire ei ole hävinnyt mihinkään. Osittain kiirettä on aiheuttanut vasta perustettu markkinointiryhmä, johon meidän lisäksi liittyi Olli-Matti Iisalmesta, Markku Jyväskylästä ja Riku Vantaalta, joka muuten on tätä nykyä myyntijohtajan lisäksi […]\nTietääkö kukaan mitä meille on tapahtunut viime vuosina viestinnän saralla? Asuessani aikanaan Down Underissa kirjoitin lähestulkoon joka viikko yhden kirjeen kotipuoleen. Soitin puhelinkopista kertoakseni tärkeimmät uutiset, edellyttäen, että joku sattui istumaan puhelimen ääressä vastaamassa. Saman aikaa henkilö parkkeeraa autonsa ja nostaa nokkapellille noin 7 kiloa painavan ns. langattoman puhelimen ja soittaa keskukseen tilatakseen puhelun kavereilleen […]


Taffelin uudet Haeoöylä-sipsit hämmentävät – tästä oudossa tuotenimessä on kyse - MTVuutiset.fi\nMitä ihmettä Taffelin sipsipussissa oikein lukee? Uutuustuote kummastuttaa – tästä on kyse\nLifestyle > Makuja artikkelisivu Julkaistu 01.09.2021 08:45\nSosiaalisessa mediassa on jo ehditty ihmetellä sipsiyhtiö Taffelin uutuustuotetta. Yrityksestä kerrotaan MTV:lle, mistä omaperäinen nimi oikein tulee.\nVideolla: Mikä on paras sipsidippi? Testasimme Estrellan, Taffelin ja Valion suosikit.\nMoni suomalainen on hieraissut silmiään ruokakaupan sipsiosastolla törmättyään hintakylttiin, joka vaikuttaa olevan kirjoitettu "hieman silmät ristissä". Lähempi tarkastelu kuitenkin paljastaa, että sipsipussi nimeltään Haeoöylä on oikeasti olemassa, eikä kyse ole kirjoitusvirheestä. Hetken aikaa myynnissä ollut tuote on herätttänyt sosiaalisessa mediassa jo kiivasta keskustelua ja nimen merkitystä on pohdittu.\nKyseessä sipsikisan tuotos\nHaeöylä -nimiset sipsit ovat herättäneet hämmennystä.\nTaffelin markkinointipäällikkö Petra Väkelä kertoo hämmentävän tuotenimen liittyvän yrityksen keväällä lanseeraamaan Snacks Battle -kampanjaan. Siinä kolme sipsinrakastajista koostuvaa vaikuttajatiimiä ovat saaneet tehtäväkseen suunnitella unelmiensa sipsin.\n– Battlessa on ollut koko vuoden ajan aivan mahtava meininki, kun tiimit ovat suunnitelleet kukin omalla tyylillään omaa sipsimakua ja pussin ulkoasua, ja fanit ovat voineet seurata suunnittelutyötä vaikuttajien somessa. Taffelin tuotekehittäjät ja markkinointitiimi ovat olleet kisaajien tukena ja kannustaneet luovuuteen, mutta ideat ja lopputulos ovat täysin tiimien ansiota, Väkelä kertoo.\nKisassa ovat mukana Jäätyneet Nupit -tiimin kehittelemä Taffel Lime Drizzle, Perunapäät-tiimin Taffel Haeoöylä ja Sipsiprofessorit-tiimin Taffel Krunts. Myydyimmän ja tykätyimmän sipsin suunnitellut tiimi voittaa kisan, 10 000 euron potin ja saa vielä oman sipsinsä Taffelin valikoimaan.\nErilaisten uutusherkkujen testaamiseen erikoistunut bloggaaja Snack Junkie Finland testasi jo uutuussipsit. Jos kuva ei näy, katso se täältä.\nVäkelän mukaan tuotteet ovat olleet vasta hetken markkinoilla, mutta kuluttajilta on jo tullut kyselyitä siitä, mitä ihmettä Haeoöylä-tuotenimi tarkoittaa. Aivan selkeää vastausta ei kuitenkaan ole tarjolla. Väkelä selventää, että kyseessä on tubettajien Mikirotan ja Boheemin paprikainen ja pekoninen sipsiluomus.\n– Taffel Haeoöylä sopii kehittäjiensä mukaan siihen hetkeen, kun on tosi iloinen tai kaikkensa antanut, kuten käveltyään Helsingistä Turkuun, eli kun ihminen on ihan HAEOÖYLÄ!\nMikirotta ja Boheemi ovat itse kuvailleet tuotenimeä hieman omalaatuiseksi, mutta juuri heidän tyylisekseen.\nMuiltakin sipsivalmistajilta on tulossa syksyyn uutuustuotteita. Estrella tuo muun muassa myyntiin Sadonkorjuu-perunalastusarjaan kaksi uutta kausimakua: rouhittu mustapippuri & kermaviili sekä kantarelli, valkosipuli & chili.\nLue myös: 13-vuotias löysi niin erikoisen sipsin, että lopulta valmistaja tarjosi hänelle 20 000 dollaria\nVoiko sipseistä todella tehdä hyvää perunamuusia? MTV testasi somea hämmentäneen ohjeen la 27.2.\nHU: "Helsingin halvimman pizzan" hinta huolettaa asiantuntijaa: "Jotain hyvin kummallista siinä on" "5-vuotias totesi juhlapöydässä, että kauheeta p*skaa" – Hanna ja Elina kiteyttivät lapsiperheiden ruoka-arjen kirjaksi


Swim & Fun Imuletku 9 m Ø 38 EVA | Netrauta.fi\nEVA:sta valmistettu laadukas Swim & Fun -imuletku käy loistavasti altaan puhdistukseen. Se on miellyttävän pehmeä käsitellä, ja se kestää erilaisia allaskemikaalejakin leikiten. Joustava allasletku on ihanteellinen uima-altaan pohjan puhdistamiseen esim. sivuharjoilla varustetun pohjaimurin kanssa käytettynä.\nImuletkun halkaisija: Ø 38 mm\nClearWater Classic 300+ -hiekkasuodatinjärjestelmä soveltuu käytettäväksi enintään 22.5000 litran uima-altaisiin. Hiekkasuodatinjärjestelmä sisältää 7-tiekansiventtiilin, painemittarin ja suodatinalustan suodattimelle ja pumpulle. Teholtaan 0,3 hv / 250 W pumpun puhdistuskapasiteetti...\nUima-altaan puhdistusrobotti Summer Fun Orca 25, 80m2, akkukäyttöinen Rajoitettu erä!


2012 Iso-Syöte – Intruder Club Finland ry\nIntruder Club Finland ry > Tapahtumat > 2012 Iso-Syöte\nICF Miitti 3-5.8.2012 Iso-Syöte Pudasjärvi\nTämän vuoden miittimatka alkoi meidän osalta jo torstaina. Ensimmäinen legi ajettiin Etelä-Pohjanmaalle, Evijärvelle, mihin myös muutama etelän klubilainen majoittui yöksi. Perjantaiaamuna siirtyminen kohti Syötettä ja miittiä alkoi sateen merkeissä, eli sadeasut päälle ja menoksi. Keli kuitenkin parani ja letka piteni mitä lähemmäs Syötettä tultiin. Miittipaikalle saavuttaessa aurinko paistoi, porukka oli “miittitunnelmissa” ja vastaanotto oli järjestetty hyvin. Tästä olikin hyvä jatkaa majoittumisen kautta itse tapahtumaan.\nOsa porukasta oli saapunut paikalle jo torstaina ja järjestänyt paikallislehdelle ohjelmaa. Perjantaina alueella oli myös SPR:n Oulun Tullin Ambulanssi henkilöstöineen opastamassa mm. mp-onnettomuudessa toimimista. Tämä ambulanssi on myös tämän vuoden hyväntekeväisyyskohteemme.\nVarsinaiset avajaiset aloitettiin hiljaisella hetkellä alkukesästä menehtyneen Eugenin muistolle. Sitten paikalla olevien hallituksen jäsenten lyhyt esittely ja muutama sana menneestä vuodesta. Tärkein asia ehkä uudet säännöt, jotka muuttavat hiukan totuttua käytäntöä, eli kokouskutsut foorumille, kevät- ja syyskokous sekä valtakirjat virallisiksi. Hotellin johtajalle luovutin klubin pöytäviirin. Uusi lippu salkoon ja miitti avattu.\nPerjantaina lähinnä vapaata seurustelua, tutustumista uusiin klubilaisiin ja tällä kertaa myös ulkomaisiin vieraisiin. Miittiin oli saapunut Hollannista klubin pressan johdolla neljä pariskuntaa. Osallistujia tämän vuoden maitiin oli 260 henkilöä. Tämä noin kolmannes jäsenistöstä näyttää vakiintuneen osallistujamääräksi. Ilta kului alakerrassa perinteisen karaoken merkeissä ja yläkerrassa soitti Kickstart Rockers.\nAlueella oli myös pari muuta tapahtumaa samanaikaisesti, eli hotellin pihapiirissä oli monenlaista myyntitelttaa. Makkaranmyynnistä onnenpyörään ja maastopyörätarvikkeista Veskun liivimyyntiin. Myös klubitarvikkeita oli myynnissä.\nLauantaina ohjelmassa ajokuntoisille kiertoajelu ja muille alueella mm. suopunginheittoa. Kiertoajeluun osallistui 67 pyörää ja 84 henkilöä. Jampan johtama ajelu suuntautui Taivalkoskelle Jalavan kauppaan, missä kuulimme talon historiasta esitelmän ja nautimme kahvit. Joku teki myös ostoksia täällä vanhassa sekatavarakaupassa. Talkooporukka oli hoitanut tämänkin asian todella hyvin. Liikenne pysäytettiin tarvittaessa joten letka ei katkennut ajelun aikana. Kiertoajelun jälkeen erilaista ohjelmaa, seurustelua, arpojenmyyntiä ja kilpailuja auringon lämmittäessä mukavasti.\nRuokailun jälkeen illalla palkintojenjako. Aluksi jaoimme ne perinteiset, eli klubin työmyyrä ja asennepalkinnot. Työmyyräpalkinto annettiin Mika Baljaskinille. Mika on hoitanut ja uudistanut todella hyvin meidän foorumia ja muutenkin nettisivujamme. Siitä vielä tässä kiitokset. Asennepalkinto ojennettiin Espoon Jarzalle, joka vastoinkäymisistä huolimatta jaksaa rakentaa Bitchiään. Nämä vastoinkäymisethän ovat lähinnä niitä osien putoiluja eri puolille Suomea, niiden “keräilyä” ja uudelleen kiinnittämistä. Nyt Jarzan pyörä onkin hienossa kuosissa.\nPerinteisesti palkittiin myös Paras maalaus, Härskein intikka, ja komein Intikka. Paras maalaus meni nikille Attevain, härskein Sepille Saloon ja komein yhdistelmä Hollantiin. Kaikki Hollantilaiset palkittiin mitaleilla ja pikku klubitavaralla. Hollannin klubin pressa piti kiitospuheen ja yllätykseksi lahjoitti allekirjoittaneelle Hollannin klubin logolla varustetun kellon.\nPalkintojenjaon jälkeen olikin arpajaisten vuoro ja paikalle saapui yllätysvieras naapuri tunturilta. Arpajaispalkintoja jakoi itse Joulupukki Jallun avustamana.\nSunnuntaina aamupalan jälkeen tavaroiden pakkailua ja kotiinlähdön valmisteluja. Osa porukasta jatkoi vielä lomareissua miimistä, kuten mekin Outin kanssa Rovaniemelle.\nEnnen Hollantilaisten lähtöä otimme vielä yhteiskuvan hotellin edessä.\nLippu piti saada vielä pakattua matkatavaroihin, joten ohjelmaan merkitty lipunlasku aikaistui parilla tunnilla.\nTämän vuoden miitti onnistui todella hyvin. Siitä kiitokset Oulun porukoille. Oululaisille jäi vielä hoidettavaksi hyväntekeväisyyslahjoituksen toimittaminen perille. Tällä kertaa klubi lahjoitti 1000 euroa Ouluntullin ambulanssin toiminnan tukemiseen.\nEnsi vuonna miitti järjestetään perinteisesti elokuun ensimmäisenä viikonloppuna Porin Yyterissä.


Keittiömestareiden perinteinen blinipäivä järjestetään tänä vuonna Manhattanilla - TS Ruoka\nJUTTU | HELI NIEMINEN | 1.3.2018 8:03\nBlinejä halutaan tehdä tutuksi myös nuorille blinihampurilaisen avulla.\nTurun keittiömestareiden järjestämää perinteistä blinipäivää vietetään tulevana lauantaina.\nItse urakka alkaa jo perjantaina, jolloin Turun keittiömestarit paistavat myyntiin tulevia blinejä Turun Ammatti-instituutin tiloissa Lemminkäisenkadulla aamusta iltaan. Päivän aikana valmistuu kaksi tuhatta pientä bliniä.\nHiihtoloman jälkeisenä lauantaina toteutettava blinipäivä on perinne, joka on jatkunut jo noin 15 vuoden ajan. Tapahtuma järjestettiin pitkään Turun kauppahallissa, mutta tänä vuonna blinejä myydään Manhattanilla.\n– Turun kauppahallista ei löydy tällä hetkellä oikeastaan yhtään vapaata paikkaa. Manhattan tuntui hyvältä vaihtoehdolta, sillä olemme tehneet paljon yhteistyötä kauppias Veli-Pekka Hussin kanssa, kertoo Turun keittiömestareiden uusi puheenjohtaja Kari Saari.\nTurun keittiömestareihin kuuluu noin 150 jäsentä ja yhdistys on esillä vuosittain muun muassa Neitsytperunajuhlilla.\nBlinihampurilainen on tämän vuoden uutuus perinteisten blinien rinnalla, ja sen toivotaan kiinnostavan nuoria.\n– Monet nuoret eivät niin välitä mädistä, joten ajattelimme tehdä blinejä tutuksi vähän uudella tavalla, kertoo Saari.\nBlinihampurilaisessa on kahden blinin välissä kalamurekepihvi ja avokadokastiketta.\nBlinejä myydään lauantaina kello 10 alkaen niin kauan kuin niitä riittää, enintään kuitenkin kello 16 asti.\nKeittiömestarit käyttävät osan blinipäivän tuotosta stipendeihin, joita myönnetään alan oppilaitoksista valmistuville kokkiopiskelijoille.\nKuuden pikkublinin annos maksaa kahdeksan euroa. Mukaan saa omavalintaisen täytteen (lämminsavulohi, avokado, mätikaviaari). Kahden blinihampurilaisen annos maksaa kuusi euroa. Myynnissä myös gluteenittomia blinejä. Maksu suoritetaan käteisellä.\nKeittiömestareiden blinipäivä 3.3. K-Supermarket Manhattanin aulassa kello 10-16 (tai niin kauan kuin blinejä riittää).\nBlinejä voi valmistaa joko lettupannulla tai blinipannulla. Olennaista on paistaa ne kuumalla pannulla runsaassa voissa ja kääntää ne vain kerran.\nAiemmin valmistetut blinit voi lämmittää joko paistinpannulla jossa on hiukan voita, uunissa pellille ladottuina tai mikrossa. Mikro tosin tekee blinien rakenteesta helposti sitkeän.\nBlinien kanssa tarjotaan perinteisesti smetanaa, hienonnettua sipulia, tilliä ja muikun, siian tai kirjolohen mätiä. Kokeilemisen arvoisia täytteitä ovat myös kylmäsavuporo, sienet, majoneesi sekä suolakurkut.\nPääruuaksi kannattaa valita kaksi isoa tai 4-6 pientä bliniä per ruokailija.\nYksi vastaus artikkeliin “Keittiömestareiden perinteinen blinipäivä järjestetään tänä vuonna Manhattanilla”\nTurkulainen\t 1.3.2018 klo 12:48\nMielestäni kaikkein olennaisinta on käyttää paistamiseen kirkasyeyyua voita.


Sivistys saapui kaupunkiin - Savon Sanomat\nPääkirjoitukset 01.06.2013 22:35\nSivistys saapui kaupunkiin\nSuomalaiset pääsivät juomaan Coca-Colaa ensimmäisen kerran omalla maaperällään vuonna 1952. Minulle autuus aukeni joskus 1950-luvun puolivälin jälkeen. Erilainen pullo kiinnosti Siimeksen kyläkaupassa Vaalassa. Isä varoitteli, mutta turhaan: ostaa piti. Pahalta se maistui.\nCoca-Colaa pidetään maailman arvokkaimpana tavaramerkkinä. Nyt sitä saa kaikkialla maailmassa Kuubaa ja Pohjois-Koreaa lukuun ottamatta.\nPaljon ei jää jälkeen McDonald’s. Sekin on globaali brändi.\nVuonna 1988 pääsin syömään hampurilaisen uutuuttaan kiiltelevässä McDonald’sissa Budapestissä. Ravintola oli juuri avattu ministerivoimin.\nAmerikkalaiset hampurilaiset työntyivät viimeisillään natisevan sosialistisen Euroopan sisälle sen heikoimmista kohdista. Ensin vallattiin Jugoslavia, sitten Unkari jo samana vuonna.\nEn pidä Coca-Colasta enkä hampurilaisista, olipa ne valmistettu missä tahansa.\nOlen matkoillani ryhtynyt välttelemään myös Starbucks-ketjun kahviloita. Kahvissa sinänsä ei ole valittamista, mutta juon kahvini mieluummin toisella tavalla suunnitellussa ympäristössä. Ilmeisesti tässä yhteydessä pitäisi markkinointikielellä puhua konseptista.\nStarbucks avasi ensimmäisen kahvilansa Suomessa viime vuonna Helsinki-Vantaan lentoasemalle. Kuluneella viikolla kerrottiin, että toinen on tulossa Akateemisen kirjakaupan tiloihin Helsinkiin.\nPiti heti ottaa selvää, mitä tapahtuu Café Aallolle, joka on Akateemisen kirjakaupan toisessa kerroksessa. Se oli mielikahvilani asuessani Helsingissä. Siellä juon kahvini nytkin, kun käyn pääkaupungissa.\nOnneksi Café Aallolle ei tapahdu mitään. Se jatkaa entisellään.\nStarbucksin tulo Kirjataloon ei myöskään tuhoa Alvar Aallon suunnittelemia alkuperäiskalusteita. Niin on ainakin luvattu. Remontti aiotaan kuulemma toteuttaa ”Aallon alkuperäisen suunnitelman hengessä”.\nTämän lupauksen täyttymistä me Akateemisen kirjakaupan vakioasiakkaat aiomme valvoa silmä kovana 400 kilometrin päästäkin.\nToivotamme Starbucksille onnea. Sitä se nimittäin tarvitsee. Kaikilla kansainvälisillä ketjuilla ei suju Suomessa hyvin.\nHyvä esimerkki on hampurilaisbisnes. McDonald’s hallitsee yhdessä kotimaisen Hesburgerin kanssa markkinaa. Siitä huolimatta Mäkkäri ei Suomessa ole mikään kultakaivos.\nJoinakin vuosina sen toimintaa Suomessa pyörittävä yritys on tehnyt jopa voittoa, mutta pahimmillaan tappiota on tullut vuodessa liki kuusi miljoonaa euroa.\nBurger King avasi Suomessa 1980-luvulla kaksi hampurilaisravintolaa, toisen Helsinkiin ja toisen Tampereelle. Ne eivät kannattaneet ja ketju vetäytyi Suomesta.\nTampereen Keskustorilla sijainneesta ravintolasta tuli itse asiassa Suomen ensimmäinen McDonald’s joulukuussa 1984.\nKolmisen vuotta sitten Burger King kaavaili rantautumista uudelleen Suomeen, mutta luopui hankkeesta.\nNyt ketju on kuitenkin tehnyt franchise-sopimuksen Restelin kanssa, ja ensimmäiset uudet hampurilaisravintolat avataan Suomeen vuodenvaihteessa.\nSuomi ei ole helppo paikka kansainvälisille ketjuille, koska markkinat ovat pieniä ja kyllästettyjä. Vähittäiskauppaa hallitsee kaksi suomalaista jättiä. Vain saksalainen Lidl on uskaltautunut Suomeen, mutta ei ole kyennyt nirhaamaan isoa siivua markkinasta.\nSuomessa on paljon kaltaisiani jäpäkyöriä, jotka kyllä toivottavat kansainväliset yrittäjät tervetulleiksi, mutta joille globaalit ketjut ovat jo tulleet tutuiksi. Ne eivät tuo mukanaan mitään uutta.


Toinen yläkertamme huoneista on toiminut koko tässä talossa asumisen ajan vierashuoneena sekä epämääräisten tavaroiden säilytyspaikkana. Viime vuodet sen hengen määräsivät aika pitkälti sinänsä kauniit rokokoo-kalusteet. Kalusteet, joista pidän, mutta jotka eivät siitä huolimatta oikein löytäneet meiltä paikkaansa. Siksi niistä päätettiin luopua ja tilalle tehdä jotain ihan muuta.\nIdea elokuvahuoneesta taisi lähteä alunperin mieheltä, kun aloin miettiä huoneen remontoimista uuteen kuosiin. Helppo tapa saada mies innostumaan tällaisesta projektista on sotkea siihen vähän tekniikkaa. Niinpä meillä pian jo surffailtiinkiin Ebayssa ja tutkailtiin valkokangasvaihtoehtoja. Löysimme elokuvaharrastajien sivustoilta tiedon, että joillakin maaleillakin oli valkokankaalle sopivia ominaisuuksia. Erityisen sopivaksi monet olivat todenneet Tikkurilan Harmony -maalin ja sävyn H499. Sillä siis päätettiin malaata meidänkin elokuvaseinämme. Valinta oli helppo, sillä kyseinen sävy on todella kaunis sametinhimmeä harmaan sävy, juuri sellainen, jonka olisin voinut valita ihan vain pelkästään värinsäkin puolesta. Tällä maalilla maalattiin huoneen molemmat pitkät sivut ja päätyseiniin valittiin vaaleampi sävy F499 samalta väriliuskalta.\nMaali osoittautuikin oikein loistavaksi valinnaksi ja sen tekniset ominaisuudet elokuvaseinänä ovat meidän silmäämme erittäin hyvät. Kuva on tarkka ja värit toistuvat kirkkaasti. Harmaassa maalissa sanotaan tummien sävyjen toistuvan valkeaa paremmin, joten se on elokuvaseinää maalattaessa valkoista parempi valinta.\nEdes seinän tasaisuuden kanssa ei tullut ongelmia, mitä vähän pelkäsimme etukäteen. Valkokangasalue on kooltaan noin 100" ja kohdalle osui pari kipsilevyyn tehtyä ruuvinreikää. Perustasoitus, pohjamaali ja kolme maalikerrosta varsinaisella maalilla riittivät siis kuitenkin oikein hyvin.\nHeti projektin alusta asti itsellekin oli selvää, että punainen tulee näyttelemään huoneessa suurta roolia. Puna-valkoraidallinen verho, punaisia tyynyjä ja tähtimatto. Pääsin lähelle mielikuvaani. Seinille laitettiin pienten väreihin sopivien leffajulisteiden lisäksi vanha lapsuudenkodissani ollut punainen peili, johon maalasin sabluunalla huoneen henkeen sopivan tekstin. Ikean pallovalaisimilla haettiin myös elokuvatähtimäistä fiilistä.\nIkkunaseinälle maalasin osion magneettimaalilla. Tähän on tarkoitus kiinnittää muisto huoneessa katselluista elokuvista - ainakin näin alkuun. Sohva tulee vaihtumaan vielä vuodesohvaversioon, kunhan mieleinen löytyy. Näin tila saa toimia edelleenkin vierashuoneena.\nVaikka emme mitään varsinaisia elokuvafriikkejä olekaan, uskon, että tässä huoneessa tullaan kokemaan monta jännää ja kivaa hetkeä elokuvien parissa. Ensimmäisen katsellun leffaan sai valita tietysti Vee.\nLähettänyt Saga / Niittykulma klo 15.16\nTunnisteet: Elokuvahuone, Harmony H499, kotiteatteri, leffahuone, valkokankaan maalaaminen, videotykki\nJenni/Kukkurakoti 17. maaliskuuta 2014 klo 15.23\nHienon näköinen elokuvahuone! Hauska idea tuo magneettimaaliseinä, johon tulee katselluista elokuvista jokin muisto. Sinulle on muuten haaste blogissani; http://kukkurakoti.blogspot.fi/2014/03/kuppi-kuumaa-ja-kuumia-kysymyksia.html. Mukavaa viikon alkua! :)\nSaga / Niittykulma 17. maaliskuuta 2014 klo 15.27\nKiitos Jenni. Pitääkin käydä nappaamassa haaste.\nPilviraitin Marjaana 17. maaliskuuta 2014 klo 15.24\nKiva lopputulos! Myös me taidettiin maalata edellisessä asunnossamme juuri tuolla sävyllä "taulu", johon tykin kuva heijastettiin. Toimi hyvin.\nSaga / Niittykulma 17. maaliskuuta 2014 klo 15.28\nMekin mietittiin sellaisen "taulun" maalaamista, mutta päätettiin vetää koko seinä samalla maalilla kun oli niin kiva sävykin.\nMarjukka/Nuapurissa 17. maaliskuuta 2014 klo 16.01\nVau! Tosi hieno ja viihtyisä!\nSaga / Niittykulma 19. maaliskuuta 2014 klo 9.51\nKiitos. Varmasti tulee täällä vietettyä nyt enemmän aikaa.\nTanni 17. maaliskuuta 2014 klo 16.18\nMahtava mesta - kyllä kelpaa leffa-iltoja viettää.. Hienoja ideoita ja kekseliäisyyttä - Wau!!\nbetween 17. maaliskuuta 2014 klo 16.25\nHieno juttu tuo maaliseinä, johon voi leffan heijastaa. Sisustuksellinen ja käytännöllinen ratkaisu sekä ilman muuta kaunis värisävy. Tykkään myös tuosta kirkkaanpunaisesta väristä siellä täällä. Raikastaa mukavasti. Oikein hieno leffahuone. Taitaa tulla suosittu oleskelupaikka koko perheelle.\nSaga / Niittykulma 19. maaliskuuta 2014 klo 9.52\nJoo meistäkin se oli aika mahtijuttu. Ne vedettävät valkokankaat on aika kalliita ja ei ne nyt mitään kovin kauniitakaan ole.\nIrmastiina Ruusukummusta 17. maaliskuuta 2014 klo 16.57\nTosi hieno leffahuone!! Punainen sopii sinne todella hyvin!..:)\nKiitos. Punainen piristää kyllä mukavasti.\nViivi / Valkoinen Soihtu 17. maaliskuuta 2014 klo 16.59\nVautsi! Onpas tosi onnistunut elokuvahuone! Ihania yksityiskohtia! Kyllä tuolla kelpaa katsoa leffoja♥♥♥\nSaga / Niittykulma 19. maaliskuuta 2014 klo 9.53\nKiitos. Oon niin tyytyväinen kun se nyt vihdoin on valmis.\nSuvikummun Marja 17. maaliskuuta 2014 klo 17.14\nVoi että, tulipa teidän leffahuoneesta hieno ja viihtyisä! Ei tarvitse lähteä "ulos" leffaan!\nTuonne on kyllä helppo mennä treffeille, kätevää :)\nJohannaL 17. maaliskuuta 2014 klo 17.30\nVau, mikä huone. Makeet nuo elokuvajulisteet kehyksissä, pallovalot jne.\nSatu/Willa Fox 17. maaliskuuta 2014 klo 22.30\nTeijuliini - Haaveita ja Heinäseipäitä 18. maaliskuuta 2014 klo 5.56\nTulipa pirteän näköinen leffahuone! Kivoja yksityiskohtia! :)\nPikkupirtin Lotta/Sirpa 18. maaliskuuta 2014 klo 6.06\nTosi pirteä elokuvahuone :) Kyllä ne leffat on kivempi katsoa kunnon "ruudulta" vaikkei elokuva friikki olisikaan. Oikein ihania leffailtoja!\nArna 19. maaliskuuta 2014 klo 6.47\nTyylikäshän tuosta huoneesta tuli. Kiva idea tuo magneettimaali seinä.\nperiferian riikka 19. maaliskuuta 2014 klo 12.01\nleffafanina fanitan teän leffahuonetta ihan täysillä !!!! mahtava ! ihanat taulut !\nSirkka 19. maaliskuuta 2014 klo 16.44\nAivan mahtava ja loistavasti kerrottu! Ihan erilailla tästä katsoo kuin meidän pienestä tietokoneesta elokuvia:) Varmasti täällä viihtyvät ystävätkin ja huone on raikkaan värisävyin sisustettu. Hommaahan tässä oli vaikka kuinka, mutta tulos palkittiin!\nSiistiä! Hyvä te!\nSannamanna 21. maaliskuuta 2014 klo 11.46\nKurkistus leffahuoneen sisustukseen


Trollö Teräsvene moottorivene 2001 - Kitee - Nettivene\nTrollöpohjalle rakennettu tilava teräsvene, jonka tiikkisisustus on tehty käsityönä ja viimeistely on ensiluokkaista. Vene on tilava ja valoisa. Veneellä tehty retkiä Saimaalta Välimerelle asti, joten se soveltuu varusteiden osalta avomerikäyttöön. Veneessä on 2 kpl alipainejärjestelmällä toimivaa WC:tä, tutka ja Safire 3000 Webasto, ankkurivinssi, keulapotkuri sekä päivätankkijärjestelmä. Varusteita on paljon. Jos haluat nähdä hyvin tehdyn ja varustellun veneen, niin tule katsomaan. Vene nähtävissä ja koeajettavissa Puhoksessa Kiteellä.\nVuosimalli 2001 Rekisterinumero S7794\nLeveys 4,1 m Paino 13 000 kg\nSyväys 1,4 m Päivitetty 23.07.2019\nTrollö Teräsvene Moottorivene\nKaiku: Eteenpäin näyttävä 200 metriä\nKeitin: kaasu ja myös uuni\nMaasähkö: Tehokkaalla inverterillä\nWC: 2 alipainejärjestelmä WC\nMalli: Meridiesel turboahdettu\n- Moottori käyntivarma suora kutonen=ikiliikkuja. Moottori on asennettu metallasticin tyynyille. Voimansiirto on painelaakeroitu veneen runkoon. Voima välitetään sgatra murtonivelyksiköllä 4 lapaiselle 25' rosteripotkurille. Veneeseen on rakennettu päivätankkijärjestelmä. Ankkurivinssi keulassa ja keulapotkuri molemmat 24V. peräankkurina Brunce.\n- Erittäin vähän käytetty. Ehkä 20 tuntia..\nKatso myytävänä olevat Trollö Teräsvene vaihtoveneet »\nS7794, Nettivene ID 755427


Avantouinnin MM-kisat Ilosaareen? – Jussi Wihonen\nAvantouinnin MM-kisat Ilosaareen?\n#avantouinti, #ilosaari, #joensuuevents, #kerubi\nPerussuomalaiset on yhden asian liike - herjataan, alinomaan. Ollut kohta puolitoista vuotta siitä saakka, kun hallituskumppaneiden "arvopohja" muuttui, meidän säilyessä ennallaan. Siksi tuon tulevaisuudessa esiin, miten hoidamme kansalta saatua valtakirjaa kaupunginvaltuustossa. Sanotaan, että tässä kyse niin kansanterveydestä kuin matkailusta, ja elinvoimasta, siis melko laaja.\nIdea lyhyesti. Ilosaari on keskellä kaupunkia, ja siinä on kesällä uimala. Talvella - ei mitään. Joensuussa on erittäin vireä avantouintiseura, Jääkarhut, jolla on yli 1500 jäsentä. Vieressä on valtakunnallisesti tunnettu Kerubi, jossa osaamista on muille jakaa. Yhdistämällä näitä voimia, voitaisiin helposti järjestää vaikka Avantouinnin MM-kisat 25metrin radoilla. SM-kisassakin on 1000 osallistujaa. Joensuusta löytyy tapahtumapalvelut, jolla näyttöä on jo Ampumahiihdon MM-kisojen järjestelyistä.\nMaltillinen esitys: Siirrettävä jalassauna, alkuun vaikka kumppanuutena, ehkä mahdollisena vetovoima tekijänä talvimatkailuun. Alan harrastajilla on erinomaiset puitteet ja organisatio, heidän tontille ei ole tarkoitus mennä, ainoastaan saada käyttöä talviuntaan nukkuvaan kesäkeitaaseen. Katsotaan miten virkahenkilöstö innostuu?


Santra s. 1851 | Tuiskulan kylä\nTuure Kilpeläinen 13.6.2020\nSuvi Teräsniska 24.7.2020\nSantra s. 1851\n11.2.2019 | 0\nAnneli Laine (puhtaaksikirjoittaja):\nVilhelmiina Aleksandra Polviander. Kuva on mahdollisesti otettu hänen 70-vuotispäivänään. Kuva: Köyliön Kuva-arkisto.\nVilhelmiina Aleksandra Polviander menetti miehensä Johanneksen hyvin nuorena. He olivat kumpikin 28 – vuotiaita, kun mies kuoli kaatuvan puun alle. Aleksandralle alkoivat pitkät leskenpäivät.\nMutta hän oli osaava ihminen. Oli jo nuorena ollut herrasväkeä piikomassa aina Pietarissa saakka. Hän osasi kokin hommat. Hänelle vietiin tärkättäväksi miesten kovat kaulukset, verhot ja tuukit. Kätilönäkin Aleksandra toimi. On kertonut, että kohta tiesi, mistä oli kysymys, kun joku isäntä tuli heille kovaa vauhtia ajaen. Silloin hän sanoi rukoilleensa kaikki mitä osasi.\nAleksandra Polvianderista tuli sitten myös emännöitsijä Ilmilinnaan. Hän hoiteli kotieläimiä, kuttua ja porsasta, jonka nimi oli Hilma. Hyvää huolta hän piti tietysti myös paruunista. Komensi kädetkin pesemään, kun syömään ruvettiin. Paruunin mielestä se ei sillä kertaa ollut niin tarpeen. Mutta Aleksandra sanoi: ”Miähen on ain käret likaset, ko taluttaa sokkiit päin seinää.”\nAleksandralla oli tytär Joosefiina, jolla oli Jyväskylässä matkustajakoti Keidas, sekä poika Vihtori Lepistö, josta tuli Tuiskulan sahan tälläri. Pojan jälkeläisiä on siunaantunut suuri joukko. He muistelevat, että usein käytiin Kalmeen mummua katsomassa. Mummu teki hyvää ruokaa ja piti kaikki lapset hyvänä. Aleksandra vietti vanhuudenpäiviään Kalmeen Lepistössä.\nMuutkin kyläläiset muistavat pienen valkotukkaisen mummun. Ja kun Selinin kaupassa postia jaettiin, tuli Aleksandra Polvianderille Satakunnan Kansa, eikä niitä siihen aikaan monta kappaletta Tuiskulaan tullutkaan. Lähes 90-vuotiaana Aleksandra vielä muutti tyttärensä luo Jyväskylään. Siellä hän myös kuoli.\n”Eemeli, Ilmiin paruuni” – näytelmän (1998 ja 1999) käsiohjelmasta. Teksti: Paula Härkälä.\nHaluatko lukea muiden Sanokaas mun sanonee -blogin kirjoittajien juttuja? Ne löydät tästä.\nHaluatko lukea muita tämän kategorian juttuja? Ne löydät tästä.\nHaluatko lukea muita Annelin kirjoittamia juttuja? Ne löydät tästä.\nHaluatko lukea kirjoittajien esittelyt? Ne löydät tästä.\nTunnetko jonkun, joka voisi olla kiinnostunut tästä asiasta? Jaa teksti hänelle somessa.\nJulkaistu kategoriassa Elettiin sitä ennenkin ja tunnisteilla Anneli Laine\nVPK on elintärkeä – Tuiskulassa jo 90-vuotta\nSanna Kinnunen: Köyliön Tuiskulan Vapaaehtoisen palokunnan perustamiskokous pidettiin heinäkuun 21. päivä 1929. Viime vuonna Tuiskulan VPK siis vietti jo 90-vuotisjuhlaansa Tuiskulan seuratalolla. Alkusysäys palokunnan perustamiseen myös Tuiskulaan oli talvella -29 riehunut iso tulipalo, jossa Kylä-Marttilan navetta karjoineen paloi. Perustavan kokouksen pöytäkirjan allekirjoittajina olivat: Anton Santamäki, Erland Uusitorppa, Evert Marttila, Lauri Saha, Vihtori Setälä ja Eino… […]\nKalevi Salmi: Taustaksi Pyhän Henrikin Pyhiinvaellusyhdistys järjestää joka kolmas vuosi ns. pitkän vaelluksen Turusta Ruskon, Maskun, Nousiaisten, Mynämäen, Yläneen, Säkylän kautta Köyliöön ja täältä vielä linja-autolla Kokemäen Pyhän Henrikin saarnahuoneelle ja takaisin. Paluu lähtöpaikkaan Turkuun tapahtuu linja-autolla. Vuonna 2020 tämä oli suunniteltu tapahtuvaksi 8.-14.6., mutta yhdistyksen hallitus joutui peruuttamaan tapahtuman ja siirtämään sen vuoteen 2021.… […]\nKierrätystä ja puutarhaelämää… ötökkähotelli\nPentti Laine: Viime aikojen ”hitti” on monessa mediassa ollut ötökkähotelli ja sellainen meillekin piti saada. Hotelliin voi laittaa erilaisia kuivia luonnonmateriaaleja kuten oksanpätkiä, perennanvarsia, heinää, kaislaa, käpyjä, puun kaarnaa, tuohta, puunpaloja, jäkälää, sammalta, kariketta, saviruukun palasia, reikätiiltä (Martat ohjeistaa hotellintekoon sivuillaan). Koska tapanani on ollut olla heittämättä pois lähes mitään tarpeellista (tai vähemmän!), löysin Isosuulin… […]\nAimo Salmi: Yritän alla kertoa joitakin mielestäni mielenkiintoisia ja tärkeitäkin asioita ihmisen viruksista. Paljon muutakin voisi kirjoittaa näiden poimintojen lisäksi, mutta niihin voidaan palata, jos tekstini nostaa esiin kysymyksiä: Virukset ovat kovin pieniä Virukset ovat mahdottoman pieniä “otuksia”, joita vilisee kaikkialla luonnossa, myös tietysti ihmisten ympärillä ja heidän sisällään. Ihmislajilla on tautia aiheuttavia viruksia ainakin… […]\nSanokaas mun sanonee -blogimme on usean eri kirjoittajan yhteinen kirjoitusalusta. Olemme tuiskulalaisia, Tuiskulasta lähtöisin olevia, siellä harrastaneita tai työskennelleitä ihmisiä. Kirjoitamme kukin itseämme kiinnostavista elämän alueista. Tämä kaikki tuiskulaisuudesta voimansa saavan katsantokannan kautta. Tuiskulalaisuus on mielentila, jota haluamme levittää tämän blogin kautta maailmalle.\nJulkaisupäivä on maanantai.\nKatso kirjoittajien esittely.\nAimo Salmi Aino Kimppa Anneli Laine Annica Laine Arto Myllärinen Hanna Jaakola Henna Ryömä Kalevi Salmi Kalvei Salmi Marita Holkeri Meeri Kimppa Niilo Härkälä Pentti Laine Sanna Kinnunen Sanni Kallio Susanna Salo-Kimppa Tiia Sillanpää Veikko Salo\nKategoriat Valitse kategoria Blogista ja sen kirjoittajista (4) Elettiin sitä ennenkin (20) Joutoajan puuhat (20) Kalasääski ja jalokiurunkannus (5) Kyläyhdistyksen toimet (8) Maailma on kotini (5) Nelijalkaiset ystävämme (6) Seuratalon tarinat (9) Teatteri ja hänen väkensä (35) Totta tosiaan (4) Työtä ja tienstii (7)\n© 2020 Tuiskulan kylä


Lähettänyt Su 14.02.2010 - 05:43 käyttäjä iplo\nTämä peli oli minulle suurin yksittäinen syy hankkia PS3 konsoli. Luin hehkutukset niin käyttäjiltä kuin arvostelijoilta, useasta eri mediasta. Ikinä ei ole peli ollut yhtä kaukana arvostelijoiden suitsutuksesta kuin tässä pelissä, vain Spore pääsee melko lähelle.\nGrafiikka on korkeampaa keskitasoa, ei kuitenkaan mitään erinomaisen loistavaa.\nPelituntuma on aivan karmea. Pakkohan sitä on verrata COD ja GeOW sarjoihin. Edellämainitut ovat kuin hanska käteen, Killzone 2:ssa tuntuu kuin liikkuisi keskiaikaisessa haarniskassa. Kaiken tuskamaisuuden huipentuma on pelaajan yrittäessä saada ohjaamansa sotilas suojaan vihollistulelta.\nPeli pätkii säännöllisesti ladatessaan uutta aluetta. Katkokset ovat toki vain sekunnin tai pari kerrallaan, mutta niitä on aivan jatkuvasti.\nTarina tuntuu olevan pelissä vain jotta olisi joku tekosyy päästä ampumaan vihollisia. Notkeat juonenkäänteet eivät nyt yleensäkään FPS-peleissä hehku tulikuumina, joten tässä asiassa Killzone 2 pääsee genren ylempään keskikastiin.\nKenttäsuunnittelu on aivan samaa mitä on nähty kymmeniä kertoja aikaisemminkin. Jopa niin, että monella kentällä päällimmäinen tunne on "olen nähnyt tämän ennenkin, vain tekstuurit ovat hieman erilaiset".\nPelissä ajoneuvoja katsellaan useammin välianimaatioissa kuin itse toiminnassa. Muutenkin peli jyllää liian monotonisesti eteenpäin, tehden täysin samoja asioita kentästä toiseen. Näitä pelejä oikeesti mahtuu 13 tusinaan ja erottuakseen pelin täytyy tuoda jokin täysin uusi innovaatio tai toteuttaa vanhat hyväksi toteutetut systeemit kertakaikkiaan hivelevällä loistokkuudella ja päälle vielä luoda grafiikkastandardit uusiksi. Killzone 2 olisi mielestäni 3½ tähden arvoinen, mutta täysin käsittämätön hype nosti odotusarvoa ja täten pettymys oli entistä kovempi. Peli kuitenkin on sen ~20 euron arvoinen millä se uutena kaupasta nykyään lähtee.\nKillzone 2 (14.02.2010 - 05:43)


Kriha-tukikohta liki valmis - Rauhanturvaamisen ja veteraanityön perinnekeskus\nKriha-tukikohta viittä vaille valmis\nWanhan Veteraanin odotettu ulottuvuus, Kriha-tukikohta on viittä vaille valmis. Majoituskontit, sauna ja messikahvila/-ravintola ovat paikoillaan. Sauna on testattu ja messikin asiakaspaikkojen osalta (40 henkilölle) kalustettu. Kymmenen majoitushuoneen (a` neljä henkilöä) vuoteet ovat paikoillaan.\nEnsimmäiset majoittuvat ryhmät saunovat, syövät, istuvat iltaa, pitävät hauskaa ja viihtyvät sekä tietysti tutustuvat Wanhan Veteraanin näyttelyihin elokuun ensimmäisen kokonaisen viikonlopun aikana. Siitä lähtien maailma on auki.\nOperaattorimme Wanhan Töpinän ja nämä WV:n nettisivut alkavat ottamaan varauksia vastaan Johku-järjestelmässä ajantasaisesti tuota pikaa. Siihen mennessä ota yhteyttä;


Tietosuojalauseke - Lieksankiinteistöt Oy\n(uusi tietosuoja-asetus 25.5.2018)\nLieksan Kiinteistöt Oy:n vuokraustoiminta edellyttää henkilötietojen käsitelyä, joka perustuu asiakassuhteeseen, asiakkaan antamaan suostumukseen tai muuhun erilliseen asialliseen ja todennettuun yhteyteen.\nKäytämme henkilötietoja asiakassuhteen hoitoon, asiakasviestintään, asuntojen huolto- ja kunnossapitotehtäviin sekä tarvittaessa viranomaisyhteistyöhön. Kiinnitämme huomioita asiakkaan yksityisyyden ja henkilötietojen suojaamiseen noudattaen hyvää tietojenkäsittelytapaa.\nKeräämme tietoja ensisijaisesti asiakkaalta itseltään, Suomen Asiakastieto Oy:n rekisteristä sekä Väestörekisterikeskuksen väestötietojärjestelmästä. Lieksan Kiinteistöt Oy/ Pieliskodit voi kerätä www-sivustoiltaan saapuneita tietoja ja viedä ne omiin tietojärjestelmiin (esim. palautteet, vika- ja korjausilmoitukset - näitä tietoja emme luovuta ulkopuolisille).\nEU:n tietosuoja-asetuksen mukaan jokaiselle henkilöllä on oikeus tarkistaa mitä tietoja hänestä on rekisteriin tallennettu. Tarkastuspyyntö tulee tehdä aina kirjallisesti ja allekirjoitettuna ja se toimitetaan henkilökohtaisesti osoitteeseen: Lieksan Kiinteistöt Oy, Rantalantie 5, 81720 Lieksa.\nTietoja pyydettäessä on ilmoitettava nimi, osoite ja henkilötunnus, mitä tietoja halutaan tarkistaa, ajanjakso tai halutaanko kaikki tiedot. Tarkastamme pyynnön tekijän henkilöllisyyden.\nTietojen takastaminen ja mahdollisen oikaisun vaatiminen on maksutonta enintään kerran vuodessa (12 kk) toteutettuna. Muista tarkastupyynnöistä veloitamme 70€ / kerta.\nLieksan Kiinteistöt Oy Tietosuoja vuokraustoiminnassa


Onko Toyota laittamassa Supran lankulle - vai tuleeko siitä poikkeus? | Tuulilasi\nOnko Toyota laittamassa Supran lankulle - vai tuleeko siitä poikkeus?\nToyota ilmoitti aiemmin tänä vuonna sähköistävänsä kaikki automallinsa vuoteen 2025 mennessä. Tuolloin uumoiltiin, että uudesta Suprasta olisi tulossa lataushybridiversio. Ei ole.\n”Ei, sellaista ei ole tulossa. Komponentit vaikuttavat hybridiauton painoon niin paljon, että se vaikuttaa liiaksi auton suorituskykyyn”, Supran pääinsinööri Tetsuya Tada Motoring.comille.\n”Lisäksi urheiluautoihin kuuluu polttomoottorin ääni ja tuoksu, mikä sopii Supralle. Ehkä joskus tulevaisuudessa asian voisi ottaa uudelleen esille, jos teknologia kehittyy ja komponentit kevenevät sekä pienenevät.”\nVaihtoehtoja on siis kaksi. Koska Toyota on luvannut sähköistä kaikki mallinsa 2025 mennessä, ei Supraa ehkä tulla silloin enää valmistamaan – tai sitten siitä tulee poikkeus.\nToyotalla on viisi vuotta aikaa päättää, mitä se tekee Supran kanssa, ehkä malli korvataan jollakin. Kuusi vuotta on toki pitkä aika ja teknologia saattaa hyvinkin kehittyä niin, että suorituskykyisyys säilyy. Silloin Suprastakin voisi tulla hybridi- tai täyssähköversio.


Sápmelašin (suom. saamelainen) perustamisesta tuli marraskuussa 2014 kuluneeksi 80 vuotta. Lehti oli saamelaisten oma ja saamelaisille tarkoitettu kulttuurilehti, joka kykeni ilmestymään ankeissakin olosuhteissa, esim. sodan aikana. Kun lehti alkoi ilmestyä vuonna 1934, oli maailma Saamenmassakin aika lailla toisenlainen kuin nyt, ihmisikää myöhemmin.\nSaamenkielisen lehden perustaminen 1930-luvun taloudellisen laman olosuhteissa oli varsin rohkea teko, varsinkin kun 1930-luvun politiikkaan kuului kaikenlaisten "poikkeavien" pikku heimojen sulauttaminen suureen suomalaiseen kansaan. Tuohon aikaan saamen kieli oli vastatuulessa jopa saamelaisille tarkoitetuissa kouluissa ja hengellisessä palvelussa. Esim. Inarin opiston rehtorin Tuomo Itkosen (1894-1984) yritykset saada tukea saamenkielisten alkeisoppikirjojen laatimiseen eivät johtaneet juuri mihinkään tuloksiin.\nSuomen puolella saamelaisten kansalliset pyrkimykset olivat kovin heikkoja verrattuna esim. Norjan puoleen, jossa saamelaiset olivat eläneet kovan norjalaistamispolitiikan paineessa jo vuosikymmenien ajan. Valistuneiden ihmisten mielestä Suomen saamelaiset kansanryhmänä tarvitsivat mahdollisuuksia, joiden varassa he voisivat välittää kielensä ja kulttuurinsa edistämiskeinot ja tavoitteet. Monet suomalaiset sivistyneet näkivät, että pääväestön tuli antaa saamelaisille takaisin tällaiset mahdollisuudet, koska sehän se oli ne vienyt tai tehnyt mahdottomaksi saamelaisen omaehtoisen kulttuurin ylläpidon. Vaikka Lapin Sivistysseura kuulosti nimestään alkaen holhoavalta, sen perusajatus oli luoda edellytyksiä sille, että lappalaiset voisivat itse ajaa omia etujaan.\nLapin Sivistysseuran perustamiskokous 11.12.1932 päätti esittää Suomen hallitukselle mm., että\n- valtion kustannuksella julkaistaisiin saamenkielinen aapinen\n- valtion kustannuksella toimitettaisiin saamelaisille säännöllisesti ilmestyvää lehteä\n- valtion toimesta järjestettäisiin pikimmiten saamen kielen kurssit niille suomalaisille (kuten sairaanhoitajattarille ja papeille), jotka toimivat Lapin saamelaisten parissa\n- kaikki saamelaisia ja Lappia koskevat lait ja asetukset painettaisiin myös saamen kielellä.\nLapin Sivistysseuran vuoden 1934 vuosikokous sai ilokseen avata Sápmelašin ensimmäisen numeron - selaamisesta ei voinut puhua, sillä lehdessä oli silloin ja vielä pitkään sen jälkeenkin vain 4 sivua.\nSábmelašin toimittivat aluksi Paavo Ravila (1934-43) ja Erkki Itkonen (1935-50), jotka toimivat myös seuran ensimmäisinä sihteereinä. Kumpikaan ei olut saamelainen, mutta molemmat olivat Helsingin yliopiston suomalaisugrilaisten kielten professoreita, Inarissa syntynyt Itkonen vuodesta 1950.\nLehden julkaisutoiminnan mahdollisti valtiolta saatu rahallinen tuki, jonka määrä ei tosin aina vastannut odotuksia. Sábmelaš sai valtion tukea vuodesta 1935 lähtien.\nVuoden 1951 alusta Sábmelaš alkoi käyttää tarkistettua kirjoitustapaa, jota sittemmin kutsuttiin Lapin Sivistysseuran järjestelmäksi. Mutta tärkeämpi kuin kirjoitustapa oli Sábmelašin siirtyminen pysyvästi Lapin Sivistysseuran ja Inarissa kotipaikkaa pitävän saamelaisyhdistyksen Samii Litton yhteiseksi julkaisuksi. Toimituksen osoitteeksi tuli 1951 lähtien Inari, sillä päätoimittajan tehtävät otti hoitaakseen Johan Nuorgam. Lisäksi toimituskunnassa olivat mukana Oula Aikio, H.A. Guttorm, Erkki Itkonen, Erkki Jomppanen, Uula Morottaja ja Kalle Nickul. Erkki Itkonen oli ollut vastuullisena toimittajana alusta asti, ensin yhdessä Paavo Ravilan kanssa vuoteen 1943, sitten H.A. Guttormin ja K. Nickulin kanssa vuoteen 1947 ja sen jälkeen Pekka Lukkarin ja Nickulin kanssa. Nuorgamin, Itkosen ja Nickulin yhteistyö lehdentoimituksessa jatkui sitten aina vuoden 1966 loppuun ja Morottaja oli heidän mukanaan kuolemaansa (1963) saakka. Muut toimituskunnan jäsenet jättivät 1957 paikkansa Iisakki Paadarille, joka niin ikään ehti toimittaa lehteä kymmenen vuotta. Iisakki muisti senkin jälkeen lehden lukijoita mukavilla humoristisilla kirjoituksillaan.\nSábmelašin osalta elettiin jälleen lievää siirtymäkautta 1960-luvun lopulta lähtien. Uusiksi toimittajiksi tulivat 1967 Samuli Aikio ja Oula Näkkäläjärvi ja vuotta myöhemmin Pekka Sammallahti, 1974 lisäksi Sulo Aikio ja Helvi Nuorgam-Poutasuo. Toimitus itse pyrki laajempaan ja pitävämpään yhteyteen saamelaisalueen kanssa. Lapin Sivistysseuran piirissä syntyi 1973 opetusministeriölle osoitettu muistio Sábmelašintilanteesta ja tulevaisuuden tehtävistä. Sen ja erillisten aloitteiden pohjalta saatiin 1974 valtion budjettiin pieni määräraha saamelaisen julkaisutoiminnan tukemiseksi, ja hyvässä yhteisymmärryksessä saamelaisjärjestöjen kanssa sitä voitiin ruveta käyttämään Sábmelašin hyväksi.\nSábmelašia koskevaa yhteisymmärrystä saamelaisyhdistysten taholla lisäsi myös Lapin Sivistysseuran vilpitön pyrkimys laajentaa lehden julkaisijapohjaa. 1970-luvun puolivälissä seuran puheenjohtaja Johannes Helander sekä sihteerit Samuli Aikio ja Tarmo Salo järjestivät lehteä koskevia yhteisneuvotteluja ja päästiin niin pitkälle, että Sábmelašille muodostettiin vuosiksi 1977-78 väliaikainen toimitusneuvosto, joka koostui Suomen saamelaisjärjestöjen edustajista. Suunnitelmana oli tehdä Sábmelašista järjestöjen yhteisjulkaisu ja samalla kasvattaa lehden taloutta ja ilmestymiskertoja tuntuvasti. Hanke kuivui kokoon, koska haviteltua valtionapua ei saatu nostetuksi riittävästi eivätkä järjestötkään olleen vielä kypsiä muodostamaan tarvittavaa yhteistä julkaisuelintä. Työtä yhteisymmärryksen etsimisessä jatkettiin pitkin 1980-lukua pitämällä kokouksia 1983 Riutulassa, 1989 Karigasniemessä, Inarissa 1991. Lehti toimi edelleen - vuoden 1979 oikeinkirjoitusuudistuksesta lähtien Sápmelaš-nimisenä - Lapin Sivistysseuran ja Samii Litton julkaisuna vuoteen 1987 asti ja sen jälkeen Lapin Sivistysseuran siipien suojissa vuoteen 1994 asti. Kun lehden 60-vuotisjuhlat pidettiin Inarissa 1993, tilanne näytti vielä kohtalaisen valoisalta. 19.6.1993 lehdelle perustettiin oma kannatusyhdistys, jonka kotipaikka oli Inari.\nPäätoimittajana vuodesta 1980-1999 välisenä aikana toimi lähinnä talkootyöpohjalla allekirjoittanut tarkastaja Jouni Kitti, ja toimitustyöhön osallistuivat myös Oulun yliopiston saamelaisopiskelijat, opettajat ja saamelaisjärjestöt. Lehden talous pysyi jatkuvasti tiukkana. Suomalaisen yhtenäiskulttuurin kuvaan ei ole kuulunut kulttuurien monimuotoisuuden edistäminen, vaan yhdenmukaistaminen ja sen yhtenä osana saamenkielen hiljainen hävittäminen ja samalla saamelaisen identiteetin painamisessa näkymättömiin. Tällaista politiikkaa toteutti vuosikymmenten ajan hallituspuolue maalaisliitto (myöh. Keskusta) yhdessä vasemmistopuolueiden kanssa. Maalaisliitolle ja sen muodostamille hallituskoalitioille on kuitenkin annettava tunnustus siitä, että saamelaisten asuin- ja elinolosuhteita on edistetty monipuolisemmin kuin Norjassa ja Ruotsissa.\nOn ehkä paikallaan kertoa pieni tarina siitä minkälaiseksi päätoimittajan vaihtuminen vuonna 1980 koettiin keskustan piirissä. Aloin opetella lehden tekemistä, ja kun olin toimittanut muutaman numeron, alkoi puskasta kuulua miten huonoksi lehti oli päätoimittajan vaihduttua muuttunut. Nimettömiä valituksia alkoi tulla lehden julkaisijalle Lapin Sivistyseuralle. Samoin saamelaisradion toimittajat alkoivat julkisesti moittia minua vääräoppiseksi. Niinpä saamelaisradio järjesti suoran keskusteluohjelman aiheesta, johon kuuntelijat saivat soittaa ja kertoa mielipiteensä. Olin yllättynyt siitä myönteisestä palautteesta minkä ohjelma sai aikaan. Sen jälkeen saamelaisradio ei enää uskaltanut aiheeseen palata. Yllättävää oli myös havaita se, että tilaajien määrä kasvoi jatkuvasti minun päätoimittajakaudellani.\n1990-alussa Pekka Sammallahti ilmoitti yllättäen olevansa halukas lehden päätoimittajaksi. Sammallahdella oli tuolloin yritys jonka puitteissa hän ja hänen puolisonsa Inka Guttorm tekivät käännöstöitä mm. Norjaan. Sammallahden ajatuksena lienee ollut laajentaa yritystoimintaa Sápmelaš-lehden päätoimittajuudella tai peräti lehden julkaisutoiminnan siirtämisellä yritykseensä. Sammallahtihan oli kuulunut 1970-luvulla perustettuun lehden toimituskuntaan, mutta hänen näyttönsä tuolta ajalta olivat jääneet varsin vähäisiksi. Niinpä hänen ehdotuksensa ei saanut vastakaikua lehteä julkaisevassa kannatusyhdistyksessä. Monet kannatusyhdistyksen hallituksen jäsenistä kokivat, että päätoimittajan vaihtaminen tilanteessa jossa lehden toimitustyö oli tuottamassa hedelmää, olisi kentälle päin huono signaali, ja sitä paitsi Sápmelaš oli tuolloin ainoa saamenkielinen kulttuurilehti pohjoismaissa. Kannatusyhdistys katsoi, että tärkein asia oli tuohon aikaan lehden rahoituspohjan turvaaminen eikä uuden päätoimittajan palkkaaminen, semminkin kun tämän palkka olisi niellyt lehden julkaisemiseen varatut vähäiset resurssit.\nOma toimintaperiaatteeni oli, että puhelinkulut ja toimitustyöhön liittyvät matkakulut lehden ylläpitäjä Lapin Sivistysseura ja myöhemmin kannatusyhdistys korvasivat esitettyjen laskujen pohjalta. Myös juttujen hankintaan liittyvät matkapäivärahat korvattiin valtion matkustussäännön mukaan. 1990-luvulla kannatusyhdistys maksoi minulle joistakin vaativimmista juttujen kirjoittamisesta toimituspalkkiota, enimmillään vuodessa n. 3000 markkaa (n. 500 euroa). Suurin osa lehden budjetista meni painatukseen, postitukseen, kielen tarkistukseen ja kuvapalkkioihin. Omat rahalliset ansioni saamenkielisten juttujen kirjoittamisesta koostuivat siitä, että samaan aikaan kirjoitin Lapin Kansaan Sami Jietna (suom. saamelaisten ääni) -palstalle viikoittain suomeksi ja saameksi. Vuosittain siitä työstä ansioni olivat parhaimmillaan 15 000-20 000 markkaa vuodessa.\n70-vuotisen taipaleen päättyminen\nTarkasteltaessa Sápmelašin lähes 70-vuotista taivalta, huomataan miten usein ja paljon saamelaisilla on ollut vaikeuksia kulttuurinsa säilyttämisessä ja ylläpitämisessä. Koululakien ja lukuisten muiden lakien nojalla suomalainen yhteiskunta on yrittänyt sulauttaa meidät itseensä. Välillä näköpiirissä näyttikin olevan saamenkielen ja saamelaisen elämänmuodon nopea katoaminen. Vasta 1970-luvun alkupuolelta lähtien tilanne alkoi parantua saamelaisten omien pyrkimysten edesauttamana.\nNuorempi saamelaispolvi näki selvästi mihin johtaa se alistumisen tie, johon vanhemmat olivat tottuneet. Sápmelaš-lehdelle tämä kuitenkin tiesi uudenlaisia vaikeuksia. Monesti ulkopuolisten yritykset tukea saamelaisia on koettu holhouksena ja Sápmelaš koettiin tällaisen holhouksen välineeksi. Siksi vaadittiin, että Sápmelaššin tuli olla "meidän oma lehti". Monien pienten askelten kautta tähän oltiinkin pääsemässä. Vuonna 1993 Norjassa oli alkanut ilmestyä kaksipäiväinen saamenkielinen sanomalehti áššu (suom. hiillos). Lehti tavoitteli lukijoilta koko saamelaisalueelta. Sápmelaššin kannatusyhdistys yritti jatkaa oman lehtensä ilmestymistä yhteistyössä áššun kanssa siten, että yhdistys palkkasi kesätoimittajan, joka kirjoitti lehdelle juttuja.\n1990-puolivälissä tehtiin laaja lukijatutkimus Sápmelaš-lehden vastaanotosta. Tulos yllätti myönteisesti. Erityisesti nuoret ja lapset kokivat lehden "meidän lehdeksi". Vuonna 1995 saamelaisen kulttuurin turvaamiseksi tarkoitetun määrärahan käytöstä päättäminen siirtyi kuitenkin vasta perustetulle saamelaiskäräjille, jonka kulttuurilautakunta eväsi Sápmelašilta tuen. Tämän seurauksena lehden saama vuotuinen valtionapu tippui 50 000 eurosta 8500 euroon. Saamelaiskäräjien päätös ja viesti oli selvä: lehti oli päätetty lakkauttaa. Käytännössä lehden tarina päättyi vuonna 2001. Virallisesti lehden ilmestyminen loppui vuonna 2002, jolloin ilmestyi viimeinen numero "Saamelaiset ja ympäristö". Numeron kustansi Euroopan unioni.\nOma kauteni päätoimittajana\nSápmelaš pyrki minun päätoimittajakautena toimimaan sen perusajatuksen pohjalta, että etusijalla on saamelainen ja hänen kulttuurinsa. Tämä kattaa saamenkielen, saamelaisen ajattelutavan ja kaikkea sitä mikä koskettaa tavalla tai toisella saamelaiselämää. Tähän ajatukseen perustui lehden toimituspolitiikkakin. Kun alettiin keskustella saamelaisten kulttuuriautonomiasta, painotin, että syrjäseutujen kylien elämänedellytysten säilyttämisessä on loppujen lopuksi kyse saamelaiskulttuurin säilymisestä. Mikäli kulttuuriautonomia ymmärrettäisiin ainoastaan valtion saamelaiskulttuurin tukemiseksi tarkoitettujen varojen jakamisena yksittäisille saamelaisilla ja saamelaisten järjestöille, oltiin menossa vikaan. Kulttuuriautonomiakäsite laajasti ottaen liittyy koko saamelaisten elämänedellytysten turvaamiseen.\nToiminnallani pyrin valamaan luottamusta ja uskoa saamelaisten elämään ja niille arvoille, jotka ovat olleet rakkaita meitä edeltäneille saamelaissukupolville. Ympäristö on aikojen alusta lähtien ollut saamelaiskulttuurin voimanlähde, jonka merkityksen toivoin toimituksen tuovan esille. Tällaisesta laiminlyönnistä luonto tavalla tai toisella muistuttaa. Toin esille, että elämme aikoja, jolloin valtayhteisöillä näyttää olevan entistä suuremmat valmiudet hyödyntää myös saamelaisalueiden ympäristöjä Pohjoismaissa. Tavaroiden tuottamisella mitataan edistystä. Totesin sivukylien silloisen kehityksen valossa menettävän elinvoimansa varsin nopeasti. Valitettavasti, sillä juuri niissä on perinteinen saamelaiselämä säilyttänyt monia luontoon ja luonnon käyttöön pohjautuvia piirteitään.\nNuo ajatukseni olivat siis peräisin Sápmelašin lakkauttamisen ajoilta, joista on pian kulunut viitisentoista vuotta. Sapmelas-lehden tekeminen avasi silmäni näkemään sen rappion johon saamenkielinen väestö oli ajettu; itsetunto oli nitistetty, tervettä kansallista ylpeyttä ei ollut. Lehden ollessa lakkauttamisuhan alainen pidin lakkauttamista vääränä toimenpiteenä ja tunsin luonnollisesti katkeruutta. Kun kunnialla pääsin eroon lehden tekemiseen liittyvistä vastuista, koin kuitenkin suurta helpotusta, koska sen jälkeen saatoin keskittyä arvioimaan itsenäisesti ja vailla sidoksia lehden julkaisijoihin mikä tämä ILO sopimus oikein on, ja palauttaako sen ratifioiminen saamenkielen takaisin niin kuin johtavat saamelaispoliitikot väittivät. Tein kaikkeni heidän valheellisen rakennelman läpivalaisemiseksi ja sen takana olevien tarkoitusperien paljastamiseksi. Lopputuloksen me nyt tiedämme sen jälkeen kun eduskunta äänin 162-28 hylkäsi saamelaiskäräjien ja oikeusministeriön yhdessä kehittämän entistäkin syrjivämmän saamelaiskäräjälakiesityksen. ILO-sopimuksen ratifiointiesitys on vielä muodollisesti hengissä, mutta julkisessa keskustelussa ja parlamentaarisessa käsittelyssä pahoin ryvettyneenä ja kolhittuna. Itse luotan siihen, että uusi oikeusministeri tulee saamansa informaation perusteella tekemään oikeat ratkaisut.


Kirjoittajalta Hanna Liimatainen on Jan 15, 2018 10:14:15 AM , updated on lokakuuta 13, 2021\nHenkilöstöjohtamisen konsulttiyritys HR4 tarvitsi kolme vuotta sitten asiakaskoulutuksiinsa digitaalisen oppimis- ja vuorovaikutusympäristön. Nyt monet yrityksen työntekijät käyttävät Howspacea päivittäin, ja se kasvaa yrityksen mukana. Sitä käytetään monipuolisesti niin organisaation kehittämiseen kuin asiakasprojekteihinkin.\nSoftasta strategiseksi kumppaniksi kolmessa vuodessa\nVuonna 2005 perustettu HR4 on kasvanut vauhdilla yli 100 työntekijän organisaatioksi, joka tarjoaa yrityksille henkilöstöjohtamisen palveluja, tutkimusta ja liikkeenjohdon konsultointia.\nMarkkinointipäällikkö Sanna Eulenberger ja markkinoinnin suunnittelija Otto Salminen ovat Howspacen käyttöönotosta lähtien kehittäneet sitä niin, että se vastaa kasvavan organisaation ja asiakkaiden muuttuviin tarpeisiin.\n“Otimme Howspacen alun perin käyttöön asiakaskoulutuksia varten. Halusimme digitaalisen oppimisympäristön, jossa opiskelijoita ei jätetä oman onnen nojaan, vaan jossa konsulttimme fasilitoivat ja ohjaavat oppimista. Howspace vastasi tähän tarpeeseen parhaiten“, Salminen kertoo.\nHowspace on saanut HR4:llä tuttavallisemman nimen HR4 Campus. Konsultit käyttävät sitä suurimmassa osassa asiakasvalmennuksia. Tavallisesti konsultit pitävät osan koulutuksesta HR4 Campuksessa, mutta jotkut valmennukset he toteuttavat täysin virtuaalisesti. Henkilöstöjohtamisen asiantuntijaorganisaatiolle on tärkeää näyttää digitaalisella oppimisalustalla asiakkailleen esimerkkiä siitä, mitä digitaalisuus parhaimmillaan tarkoittaa henkilöstön sitouttamisessa ja kouluttamisessa.\nViime aikoina Eulenberger ja Salminen ovat käyttäneet Howspacea paljon myös asiakastapahtumissa.\n”Haluamme, että kohtaaminen asiakkaan kanssa alkaa jo ennen tapahtumaa ja jatkuu sen jälkeen. Viimeksi teimme ennen asiakastapahtumaa HR4 Campukseen ennakkokyselyn, johon kaikki osallistujat vastasivat. Se auttoi meitä räätälöimään tapahtuman sisältöä. Tilaisuuden aikana lähetimme HR4 Campuksesta osallistujille tekstiviestilinkin liveäänestykseen. Jälkikäteen jaoimme siellä työpajojen materiaaleja ja valokuvia, ja osallistujat saivat verkostoitua keskenään”, Salminen kertoo.\nEulenberger ja Salminen suunnittelevat yhdessä jo seuraavaa asiakastapahtumaa.\nTärkeä sisäisen viestinnän työkalu hajallaan toimivassa yrityksessä\nHR4 Campuksesta on tullut myös tärkeä sisäisen viestinnän työkalu. Sitä käytetään muun muassa koulutuksiin, uusien työntekijöiden perehdyttämiseen ja laajoihin organisaation kehittämishankkeisiin.\n”HR huolehtii, että organisaatiolla on oikeanlaista osaamista oikeassa paikassa oikeaan aikaan. Se on oikeastaan yrityksen strateginen hermokeskus. Kun työn tekeminen muuttaa muotoaan, tarvitsemme digitaalisia työkaluja ihmisten johtamiseen”, Eulenberger toteaa.\n”Yrityksessämme työskentelee lähes 120 henkeä, joista iso osa asiakkaiden luona. Koska toimimme monilla eri paikkakunnilla, on sähköinen vuorovaikutusympäristö ehdoton. Oulussakin asuvat työntekijämme voivat HR4 Campuksessa osallistua sisäisiin Taitoakatemia-koulutuksiimme. Howspace tehostaa valmennusten ja muiden tekemisten vaikutusta.”\nTulevaisuudessa HR4:n henkilöstö suunnittelee käyttävänsä Howspacea myös rekryprosesseissa. Rekrytointeja ja koulutuksia varten Eulenberger ja Salminen ovat ideoineet Humap Softwaren järjestämissä työpajoissa uusia toimintoja, kuten livestriimausta, Howspaceiin.\nTyöntekijät oppivat käyttämään Howspacea leikin ja huumorin avulla\n”Mitä mieltä sinä olet Satu, pitäisikö meidän nousta syksyllä korkeammalle? Kyllä, meidän pitäisi olla rohkeita! Satu, ole varovainen, siellä huipulla on liukasta! Aah, minä tipuin! Ei se mitään. Kiivetään yhdessä uudestaan.”\nKaksi muumihahmoa kiipeävät yhdessä muovisen Muumitalon huipulle asiakkuusjohtaja Markku Huggin säestämänä. Myyntikilpailua varten tehty humoristinen motivaatiovideo on ladattu yrityksen sisäiseen työtilaan HR4 Campuksessa. Siellä on paljon muutakin rentoa sisältöä.\n”HR4 Campuksessa kannustamme ja osallistamme työntekijöitämme. Kun kolme vuotta sitten otimme Howspacein käyttöön, meidän kaikkien piti kyseenalaistaa vanhoja toimintatapojamme ja muuttaa niitä. Järjestimme sisäisiä koulutuksia, jotta konsulttimme näkivät, että tämä työkalu oikeasti helpottaa meidän jokaisen työtä. Ihmisten piti ensin ymmärtää, miten sitä voi hyödyntää, ja sitten päästiin kokeilemaan. Koulutusten lisäksi leikkimieliset kilpailut ja HR4 Campuksen rento sisältö ovat olleet onnistunut tapa opettaa Howspacein käyttöä”, kertoo Eulenberger.\nHR4:n työntekijät ja asiakkaat ovat oppineet käyttämään Howspacea nopeasti.\n”Alusta on selkeä ja helppokäyttöinen. Varsinkin sellaiset työntekijät ja asiakkaat, jotka ovat käyttäneet somea, oppivat käyttämään Howspacea ihan hetkessä. Heidän on helppo heittäytyä mukaan chatteihin, äänestyksiin ja keskusteluihin. Videot ja kuvatkin ladataan Campukseen somesta tutulla toimintalogiikalla”, Salminen kertoo.\nInnostuitko? Uudet tulokset syntyvät uudella tavalla tekemällä. Saat maksutta käyttöösi oman Howspace-työtilan, jossa voit innostavalla tavalla toteuttaa konsultointiprosessin tai oppimiskokonaisuuden.


Niko Puranen, Lakimies (OTM), toimitusjohtaja - Lekantti Oy\nSuccess fee -hinnoittelu\nRiidanratkaisussa palkkio voidaan sitoa tavoitteiden onnistumiseen.\nSatojen neuvottelujen kokemus auttaa välttämään turhat oikeudenkäynit.\nLyhyesti esiteltynä olen juristi, kouluttaja ja yrittäjä, mutta se ei ole koko totuus. Koulutukseltani olen oikeustieteen maisteri (OTM). En kuitenkaan vastaa täysin sitä mielikuvaa, mikä monille syntyy lakimiehestä. Näin tietysti monet muutkin juristit väittävät, mutta pitävät siltin aina, kun on mahdollista, kädet asiakkaidensa taskuissa.\nValtaosa lakiasiain- ja asianajotoimistoista on rakentanut toimintamallinsa siten, että ne tuottavat eniten voittoa itselleen eivätkä asiakkailleen. Usein sanotaankin, että jutussa voittivat vain juristit. Näennäisestä voitosta huolimatta todellinen voitto valuu juristien taskuun.\nOn lähes mahdoton löytää juristia, joka suostuisi työskentelemään tulospalkkiolla. Juristien laskutus perustuu satojen eurojen tuntipalkkioon jokaiselta alkavalta viideltätoista minuutilta riippumatta juridisten neuvojen ja asianajon hyödyistä.\nAsiakkaat odottavat saavansa usein korkean asianajopalkkion vastineeksi korkeatasoista ja onnistunutta asioiden hoitoa. Sen sijaan he liian usein maksavat sellaisesta varsin kyseenalaisesta etuoikeudesta, että heille tarjotaan copy-paste-tyylillä luotuja sopimuksia ja haastehakemuksia, jotka eivät varsinaisesti sovellu asiakkaan tilanteeseen.\nEi ole siis ihme, että monet juridisista apua tarvitsevat kääntyvät mieluummin keskustelupalstojen puoleen ja etsivät valmiita sopimuspohjia internetin syövereistä. Juristien puoleen käännytään vasta pakon edessä, kun asiat menevät ennen pitkään umpisolmuun. Hyvän juristin löytäminen tällaisessa kiireessä on onnenpotku.\nSuurilla yrityksillä on käytössä in house -lakimiehiä, jotka tuntevat työnantajansa liiketoiminnan ja osaavat tarvittaessa ostaa oikeudellista erityisasiantuntemusta tarvittaessa. Tätä pienempien yritysten lakiasioiden hoito perustuu usein enemmin hyvään tuuriin.\nParhaiten minut tunnetaan valmennuskursseista oikeustieteelliseen. Minulla on taito selittää vaikeaselkoisia asioita yksinkertaisesti niin, että hakijat saavat ahaa-elämyksiä. Oikeustiede.com on lanseeraamani verkkokoulutusalusta, jonka olen kehittänyt nimenomaan oikeudellista koulutuksen tarpeita varten.\nToiseksi parhaiten minut tunnetaan verkkokauppajuristina, joka tuntee paitsi verkkokauppaan liittyvän lainsäädännön niin myös taustalla olevan teknologian ja myynnin asettamat vaatimukset.\nOmaa erikoisalaani ovat korvausten neuvottelu ja sopimusten laadinta. Sopimusten laadintaa olen automatisoinut kehittämällä Lekantti Laatijan.\nOlen erikoistunut erityisesti yritysjuridiikan kouluttamiseen. Omimpiani oikeudenaloja ovat yhtiöoikeus, tavaramerkkioikeus, tekijänoikeus, kuluttajaoikeus, markkinaoikeus, työoikeus, sopimusoikeus ja vahingonkorvausoikeus.\nTyypillinen asiakkaani on yrittäjä, joka tarvitsee apua yrityksensä lakiasioihin. Olen auttanut niin miljoonien liikevaihtoa tahkovia yrityksiä kuin vasta aloittaneita yrittäjiä. Yhdistävä piirre on, että asiakkaani arvostavat asiaan hyvää perehtymistä.\nToinen asiakasryhmäni ovat oikeustieteelliseen hakijat. Valmennukseeni osallistuvia yhdistää kiinnostus käyttää aikansa mahdollisimman tehokkaasti.\nOlen perusluonteeltani skeptinen ja utelias. En puraisematta niele kaikkea. Suhtaudun hyvin tarmokkaasti asioiden ajoon.


ME1 :: Tyrnavanpalloseura\nKauan odotettu uusi salibandykausi pärähtää käyntiin huomenna Nallisportissa (Oulu), jossa TyPS kohtaa Puolangan Ryhdin (PuRy) klo 11:00 ja Raahen Ponnistuksen (RaaPo) klo 14:00. Mustapaidat lähtevät kauteen "ikivihreällä" rosterilla, jonka tavoitteena on kiusata nuorempiaan, kuntoilla ja koittaa välillä vähän hymyilläkin. Voittokin olisi mukava napata, sillä tyrnäväläisten viimeisestä voitosta on vierähtänyt pieni hetki. Peräkkäisten tappioiden sarake, kun on päässyt jo monen TyPS -pelurin tavoin ikämiesikään (35)!\nPäivän vastustajat ovat melko kääntämättömiä kortteja...\nPuRy:n viime kauden pelaajalistaa katsellessa ei voi kun todeta, että ei siellä moni asia ole muuttunut. Tai ainakaan sen suhteen, kuka/ketkä sitä palloa reppuun laittavat...Haapalainen, Väisänen...\nRaaPo puolestaan pelasi pienellä poppoolla lupauksia herättävän priisiisonin ja joukkueesta löytyykin sarjaan muutama liian hyvä pelimies, jotka eivät mustapaitojen keskuudessa paljoa esittelyjä kaipaa. Jani "Litti" Suominen ja Mika "Miikku" Mäki tekivät TyPS:n paidassa muutaman kauden aikana yhteistehot: 74+73=147! Ei yhtään pöllömpää, noin niin kuin raahelaisilta.\n#3 Antti Heiska / #4 Anssi Matinolli / #6 Iikka Nevala / #8 Vesa Kajava / #13 Samuli Raitanen / #16 Seppo Mäkelä / #20 Samuli Kirkkomäki / #21 Jani Jaatinen C / #28 Jesse Kokko / #29 Ville-Veikko Kylmänen / #49 Sami Karhula / #55 Tuomas Kulha / #66 Tatu-Pekka Markkula / #79 Jari Enojärvi.\nMustapaitojen puolelta huomenna suurennuslasin alla on itsestään uusia puolia löytänyt Enojärven Jari, joka painoi tiistain harjoituksissa samaan vaihtoon vaatimattomasti 0+3. Eikä edes laskenut niitä. Ykkönen iskee ja lujaa!


Herttuatar Catherinen komea James-veli harvinaisessa haastattelussa: ”Revin sanomalehdistä siskoani käsittelev\nHerttuatar Catherinenhttp://www.is.fi/haku/?search-term=catherinen, 34, pikkuveli James Middletonhttp://www.is.fi/haku/?search-term=james+middleton, 29, kertoo Daily Mailinhttp://www.dailymail.co.uk/home/you/article-3905662/JAMES-MIDDLETON-EXCLUSIVE-Kate-Pippa-s-little-brother-getting-Donna-living-sisters-shadow-spot-hangers-mile-off.html avoimessa haastattelussa siitä, millaista on elää kahden tunnetun naisen: Catherinenhttp://www.is.fi/haku/?search-term=catherinen ja Pippa Middletonin http://www.is.fi/haku/?search-term=pippa+middletoninpikkuveljenä.– Se on aina ollut siten, jopa kouluaikoina, että olen aina Pippan ja Catherinen pikkuveli, James Middleton kertoo lehden haastattelussa.– Se on varmaan elämäni tarina, mutta minä olen James Middleton. Olen tietenkin todella ylpeä siitä, että olen heidän pikkuveljensä, mutta yhtä lailla olen siitä ylpeä, kuka minä itse olen.James Middleton kertoo haastattelussa vitsailleensa aina siitä, että isosiskojensa vuoksi hän kokee, että hänellä on aina ollut kolme äitiä.– En päässyt lapsena ikinä pälkähästä. Jos sain vaikka koulussa huonon arvosanan tai joku läksytti minua, vanhempani saivat aina tietää asiasta.\nLukihäiriöstä kärsivä James kertoo yliopistoaikoinaan yrittäneensä olla opinnoissaan yhtä hyvä kuin isosiskonsa, joiden hän kuvailee aina olleen erittäin menestyneitä ja itsevarmoja.– Minulle aina sanottiin: ”Ai sinä olet Pippan ja Catherinen pikkuveli?” Siispä minut automaattisesti laitettiin parhaimpiin urheilu- ja lukupiireihin. Sitten kun aloitin niissä, minulta kyseltiin, että olenko aivan varmasti heidän pikkuveljensä.Koulukavereidensa kanssa opiskeluaikoina asuneen Jamesin opinnot olivat vielä kesken, kun brittilehdistö sai vihiä prinssi Williamin http://www.is.fi/haku/?search-term=williaminja Catherinen suhteesta. James muistelee haastattelussa, kuinka teki parhaansa varmistaakseen, etteivät hänen opiskelutoverinsa saisi tietää suhteesta.– Heräsin aina ensimmäisenä aamulla varmistamaan, että näen sanomalehdet ennen muita. Revin irti kaikki sivut, jotka käsittelivät siskoani, jottei kukaan näkisi niitä tai alkaisi jutella kanssani asiasta.\nJames Middleton oli 23-vuotias, kun hänen siskonsa avioitui prinssi Williamin kanssa vuonna 2011. James kertoo monien ihmisten vuosien aikana yrittäneen hyötyä hänestä.– Jos joku on kiinnostunut minusta tämän asian vuoksi, näen sen kilometrien päähän. Tahdon, että minut tunnetaan minuna ja omien tekojeni vuoksi.Hello-lehden http://us.hellomagazine.com/celebrities/12016110718650/james-middleton-proud-pippa-kate-little-brother/mukaan James Middleton luonut näyttävän uran persoonallisia vaahtokarkkeja myyvän Boomf-yrityksen toimitusjohtajana. Siskojensa lisäksi James on ollut julkisuudessa, koska hän on seurustellut vuodesta 2013 asti tv-persoona Donna Airin http://www.is.fi/haku/?search-term=donna+airinkanssa.


STLLn tiedote koronatilanteesta ja sen vaikutukset muodostelmaluisteluun | VG-62 Taitoluistelu\nSTLLn tiedote koronatilanteesta ja sen vaikutukset muodostelmaluisteluun\nSuomen Taitoluisteluliitto on julkaissut tiedotteen pandemian vaikutuksesta liiton toimintaan.\nVallitsevan tilanteen johdosta tulee liiton kilpailukalenteriin kilpailutauko alustavasti tammikuun loppuun asti. Siihen asti kaikki liiton kalenterissa olevat kilpailut on peruttu. Pandemian kiihtymis- tai leviämisvaiheessa olevilla alueilla perutaan kaikki kilpailutoiminta.\nMuodostelmaluistelijoiden 2. SM-valintakisa ja minorien 1. valintakisa 12.-13.12.2020 Helsingissä on peruttu.\nLoppi-Ice 3.1.2021 Gatorade Centerillä on peruttu. Samassa yhteydessä järjestettäväksi suunnitteluille Lounais-Suomen aluemestaruuskilpailuille pyritään vielä saamaan toinen kilpailupäivä helmikuulle, mahdollisesti 14.2.2021.\nMuodostelma- ja yksinluistelun yhteistä joulunäytöstä 14.12. ei järjestetä.\nNuorten joukkueiden harjoitukset jatkuvat Naantalissa toistaiseksi normaalisti. Jokainen voi omalla toiminnallaan vaikuttaa siihen, että tilanne myös jatkuu niin!\nAikuisten ryhmien, Sun City Souls ja Sun City Shake, harjoitukset ovat toistaiseksi tauolla. Lue seuran tiedote täältä.\nHuolehditaan siis hyvästä hygieniasta ja muistetaan jo aikaisemmin annetut ohjeet liikuntatilojen käytöstä, mm.\nHarjoituksiin tullaan vain täysin terveenä! Pienissäkin flunssaoireissa jäädään kotiin ja hakeudutaan testiin terveydenhuollon ohjeiden mukaan.\nHuolehditaan hyvästä käsihygieniasta ja turvaväleistä mahdollisuuksien mukaan.\nKaikissa sisäliikutatiloissa tulee yli 15-vuotiaiden käyttää kasvomaskia muulloin kuin urheilusuorituksen aikana, myös aulatiloissa, saapumis- ja kokoontumistiloissa, pukuhuoneissa, katsomoissa ja muissa vastaavissa tiloissa\nLinkki Suomen taitoluisteluliiton tiedotteeseen.


iOS 8.3 tuo ruotsinkielisen Sirin ja parempaa suorituskykyä vanhoille iPhone-malleille | Mobiili.fi\nJanne Laakso | Julkaistu 24.2.2015, klo 19:28\nPuhuva ja puhetta tunnistava Siri-avustaja tuli iPhoneen vuonna 2011 iPhone 4S:n julkaisun yhteydessä, mutta suomalaisten harmiksi Siri ei ole vieläkään oppinut suomea. iOS 8.3:n betaversiosta on löydetty kuusi uutta kieltä, joista kaksi liippaa jo läheltä, mutta suomea Siri ei valitettavasti opi vieläkään. Kuusi uutta kieltä ovat venäjä, tanska, hollanti, thai, turkki ja ruotsi. Näiden lisäksi Siri laajentaa reviiriään uusiin englantia puhuviin maihin, kuten Uuteen-Seelantiin.\nSirin kielikurssien lisäksi eräät betatestaajat ovat huomanneet iOS 8.3:n toimivan ripeämmin kuin nykyisen iOS 8.1.3:n vanhemmilla iPhone-malleilla, eli iPhone 4S:llä ja iPhone 5:llä. Tämä on iloinen uutinen kaikille niille, jotka ovat pettyneet iOS:n hidastumiseen vanhemmilla laitteilla iOS 7:n jälkeen.\niOS 8.3:n virallisesta julkaisusta ei tässä vaiheessa ole vielä mitään tietoa, ja todennäköisesti se julkaistaan vasta myöhään keväällä, sillä ennen sitä on tulossa vielä myös iOS 8.2, joka tuo muun muassa tuen Apple Watchille uudempiin iPhone-malleihin.\nApple iOS iOS 8.3 Siri\nYllättääkö Apple 2. kesäkuuta? ”Suunnittelee uuden laitteen julkistusta”22.5.2014\n24.2.2015, klo 20:10\nOn se kumma kun apple ei saa suomen kielta sirille. Google hoitaa kaikki tosi nopeasti tuki suomen kielelle tulee valovuosia ennen applea.\n24.2.2015, klo 20:27\nEnpä ole nähnyt tarvetta kyllä puheohjaukselle/ sirille joten eipä ole kiirettä.\n24.2.2015, klo 22:12\nJotenkin tuntuu, että kaikkki jotka Siriä kaipaavat osaavat kyllä kysyä kysytävänsä englanniksikin. Homma taitaa olla samaa tasoa, kuin isäni autonavigaattorin käyttö. Tykkää laittaa navigaattorin pälle, vaikka oli jo 30 vuoden ajalta tuttu reitti. Mistä sitten johtuukaan, mutta aina on perille päästy!\n24.2.2015, klo 23:14\nMakunsa kullakin, mutta itseäni on harmittanut, kun ei Siri osaa soittaa tyypeille, joilla on vahvasti suomalainen nimi. Tai ehkä en vain osaa lausua suomalaisia nimiä englanniksi oikein. Varsinkin autoillessa olisi mukavaa, jos Siri osaisi puolestani tehdä juttuja suomeksi.\n25.2.2015, klo 09:50\nJuurikin autoillessa on mukava olla puheavustaja, luo turvallisuutta kun ei tarvitse käsiä niin paljoa käyttää.\nNykusellään, kun Cortanan saa päälle sanomalla Hey Cortana.\nMiinuksena vain ei ymmärrä suomea, mutta nimet ymmärtää kohtuullisesti.\nVisa Europe ottaa uuden turvajärjestelmän käyttöön – raivaa tietä mobiilimaksuille\nLue seuraavaksi: Visa Europe ottaa uuden turvajärjestelmän käyttöön – raivaa tietä mobiilimaksuille


Origamiperhonen, korvakorut VA | Weecos\nFrontpage » Annie Eleanoora » Origamiperhonen, korvakorut VA\nOrigamiperhonen, korvakorut VA\nVegaanisesta nahkapaperista valmistetut kevyet origamikorut on muotoiltu Kuori-lompakoiden valmistuksessa syntyvistä hukkapaloista. Origamikorut on valmistettu 100 % kotimaisena käsityönä Suomessa.\nAnnie Eleanooran korvakorujen koukuissa on aina mukana silikonilukot, jotka estävät korujen irtoamisen korvista. Korvakorut toimitetaan kauniissa valkoisessa korurasiassa, joka soveltuu erinomaisesti myös lahjarasiaksi.\nMateriaalit: nahkapaperi, hopeoitu teräs (nikkelivapaa), silikonilukko\nKoko: 5 cm x 4 cm (koukku n. 2 cm)\nKoruja on hyvä säilyttää aina erillisessä rasiassa tai korutelineessä, jotta ne pysyvät puhtaina ja ehjinä. Hopeoidut osat voi puhdistaa tarvittaessa hopean puhdistukseen tarkoitetulla aineella. Nahkapaperia voi pestä vedellä ja miedolla pesuaineella. Kastunut origamiperhonen on hyvä laittaa painon alle kuivumaan tai silittää se (max. •••) takaisin muotoonsa.\nPoppy | RoikkuAat\nRevontuli-olkalaukku, Crystal Lake\nWinona mekko, Galactic Abyss, vihreä


Ystävyydestä - Blogit - Ylä-Karjala\nJa miksipä ei, vaikka 14.2. onkin vasta usean kuukauden päässä. Mielestäni ystävyys ansaitsee vuodesta enemmänkin kuin yhden muistopäivän. Helmikuunkin merkkipäivä on sitä paitsi jaettava romanttisen rakkauden kanssa.\nEn enää muista, miten lapsena ystävystyttiin. Kai sitä istui hiekkalaatikon reunalla, kunnes joku pyysi mukaan leikkimään piilosta. Tämä toistui joitakin kertoja, kunnes uusi tuttavuus pyysi kotiinsa juomaan mehua.\nLopulta alettiin tehdä yhteisiä suunnitelmia, joita aikuiset vähän pilasivat. Yökyläilyt loppuivat aina liian aikaisin, eikä sisiliskoa saanut ottaa yhteiseksi lemmikiksi.\nIhmettelen, miten minulla on voinut olla ystäviä läpi elämäni. Olin lapsena ujo ikäisteni seurassa, joten oma-aloitteisuudesta ei ainakaan ollut kyse. En tiedä, mistä ystävät ilmestyivät, mutta siinä ne vierellä olivat ja pysyivät, ainakin muutaman vuoden.\nVielä yläasteella ja lukiossakin yllätyin, kun sain uusia ystäviä. Ajattelin, että miksi ihmeessä noin hauskat ja mielenkiintoiset tyypit haluaisivat viettää aikaa minunlaiseni tylsimyksen kanssa. Kesti aikaa, ennen kuin uskalsin luottaa siihen, että voin olla täysin oma itseni uusien ystävieni kanssa.\nPienellä paikkakunnalla kasvamisen etu on mielestäni se, että pitää tutustua erilaisiin ihmisiin. Ei ole helppo löytää kaveria, jolla olisi tismalleen sama arki ja samat ajatukset. Sen sijaan sekalainen joukko koululaisia on tungettu yhdelle tai kahdelle luokalle, ja jotenkin olisi tultava toimeen.\nYstävyys ei aina tarkoita samanlaisuutta. 60-vuotiaasta maatalousyrittäjästä ja 30-vuotiaasta ohjelmoijasta voi tulla sydänystäviä, jos he antavat suhteelle mahdollisuuden. Ystävyys ei perustu ulkoisiin tekijöihin, vaan jonkinlaiseen abstraktiin ymmärrykseen ja yhteyteen. Ystävyys on sitä, että tässä kovassa maailmassa on joku, joka on omalla puolella.\nJossain vaiheessa elämää joutuu myös huomaamaan, että kaikki ystävyydet eivät kestä. Joskus syntyy puhtaita välirikkoja, mutta tavallisimmin ystävistä vain kasvaa erilleen. Kaveriporukat, harrastukset ja asuinpaikat vaihtuvat. Yhtäkkiä huomaa, ettei ehkä olekaan yhteistä tekemistä tai puhuttavaa.\nNyt koronasyksynä yliopistossa kaverisuhteiden solmiminen on haastavaa, mutta sitäkin tärkeämpää. Opiskelijatapahtumat on peruttu ja luennot järjestetään verkossa, joten ulkopuolisen tahon järjestämää yhteistä ohjelmaa on turha odottaa. Jos ikävä iskee, tapaaminen on järjestettävä itse.\nOnneksi monet opiskelijakaverini ovat niin tehneetkin: en edelleenkään ole se, joka ensimmäisenä pyytää mehulasilliselle.\nHalusin omistaa viimeiset kappaleet omille ystävilleni. Siis: kiitos. Teette elämästäni värikkäämpää, syvällisempää, hauskempaa ja helpompaa kestää. Jos mahdollista, mennään taas joku päivä kahville tai vaihdetaan edes pari viestiä. Voin kertoa blogin ulkopuolisia kuulumisia.\nKiitos myös niille ystäville, jotka ovat syystä tai toisesta jääneet matkan varrelle. Olen kiitollinen yhteisestä ajastamme. Se on kasvattanut minua paljon.


Keskeinen ero: Tuloja voidaan kuvata tulojen kokonaisvirtaukseksi jonkin ajanjakson aikana. Se sisältää yleensä palkat, korot, vuokrat ja voitot. Voitto voidaan määritellä ylijäämäksi, joka pysyy sen jälkeen, kun kokonaiskustannukset on vähennetty kokonaistuloista.\nTulot ja voitto ovat erittäin tärkeitä ehtoja taloudelliselle toiminnalle, ja niillä on myös tärkeä asema liiketoiminnan sanakirjassa. Tulot ja voitot näyttävät olevan yhteydessä toisiinsa. Näiden kahden välisen eron suhteen voi kuitenkin esiintyä jonkin verran sekaannusta, koska ne molemmat liittyvät toisiinsa monissa aisteissa. Näin ollen on tärkeää ymmärtää molemmat nämä ehdot ja löytää sitten näiden kahden väliset erot.\nOxford-sanakirja määrittelee tulot "varsinkin säännöllisesti, työhön tai investointeihin saaduiksi rahoiksi". Näin ollen tuloja voidaan yksinkertaisesti kutsua rahaksi, joka on ansaittu joko tulon muodossa tai yksilön palkan muodossa.\nOikeudellisen kontekstin mukaan tulot voidaan jakaa laajasti kolmeen ryhmään: -\n1.Earned Income: Se kattaa kaikki työstä saadut tulot. Tällaiset tulot voidaan ansaita lähteistä, kuten työstä, konsultoinnista, rahapelitoiminnasta, pienyrityksen omistamisesta jne. Se sisältää pääasiassa ajankäyttöön tai työhön liittyvän tuloksen.\n2.Portfolion tuotot: Se voidaan saada tulolla, joka syntyy myymällä investointihinta korkeammalla hinnalla kuin kustannukset, jotka nykyinen omistaja on maksanut sen ostamisesta. Sitä kutsutaan myös "pääomavoitoksi". Se liittyy yleensä kiinteistöjen ostoon ja myyntiin.\n3.Passive Income: se ansaitaan omaisuuseristä, jotka henkilö on ostanut tai luonut. Talon vuokraamista rahan tekemiseksi pidetään passiivisena tulona. Tällaiset tulot ovat yleensä toistuvia tuloja.\nTilinpäätöksessä tulot voidaan kuvata tilikauden kulujen ylittäväksi tuloksi. Näissä termeissä tuloja kutsutaan myös voitoksi tai bruttokateeksi. Tulojen muutoksia voidaan edistää esimerkiksi koulutustasolla, globalisaatiolla, taloudellisella vapaudella, rauhalla, ostovoimalla jne. Taloudessa tulot määritellään "henkilöstä tai maasta kertyneestä tuotosta". Tuotanto ”: vuokratulot, työvoiman tuottamat palkat, pääoman synnyttämä korko ja yrittäjyysyritysten voitot. Tulot voidaan laskea yksilölle, perheelle, valtiolle ja maalle. Yksilöiden, perheen ja valtion tulot myötävaikuttavat maan tuloihin.\nOxford-sanakirja määrittelee voiton\ntaloudellinen hyöty, erityisesti erotus ansaitun määrän ja ostamaan, käyttämään tai tuottamaan jotain:\nVoitto ilmaistaan yleensä rahana, jonka yritys tekee kirjanpidon jälkeen kustannukset. Kulut kattavat kaikki liiketoiminnan kustannukset ja verot. Liiketoiminta voi olla pieni tai jopa suurempi, mutta voiton määritelmä pysyy samana. Esimerkiksi, jos henkilö ostaa kynän tietyn määrän ja myy sen suurempaan määrään, tässä tapauksessa henkilön ansaitsema voitto olisi yksinkertaisesti vastaava (kynän myyntihinta).\nYleensä voimme määritellä voiton viittaamalla jäljellä olevaan liiketoimintaan sen jälkeen, kun on vähennetty tai vähennetty kulut tuloista. Voitto voidaan laskea kahdella tasolla:\nBruttokate: se tarkoittaa tuloja, joista kaupankäyntikulut on vähennetty. Kaupankäyntikulut voidaan ilmaista liiketoiminnan päätoimintaan liittyvinä kuluina.\nNettotulos: Se ottaa huomioon pää- ja muiden toimintojen tulot; samoin otetaan huomioon myös pää- ja muuhun toimintaan liittyvät kulut.\nTulot osoittavat ansaitun määrän, mutta voiton voidaan myös sanoa olevan positiivinen luku, joka saadaan sen jälkeen, kun kulut on vähennetty tuloista (tuloista). Kirjanpidossa termejä "tulot ja voitot" voidaan kuitenkin käyttää toisiinsa.


cms.lindholm-fi.net - Lontoon Towerin lemmikit\nHarva maa pitää yhtä hyvää huolta kansallisista elämistään kuin Lontoon Towerin henkilökunta. Lontoon Towerissa on nähtävillä Iso-Britannian kruununjalokivet, Beefeater-vartijat (virallisesti Yeomen Warders) sekä Brittiläisen imperiumin hemmotelluimmat korpit.\nKorppien huolenpidosta vastuulliseksi on nimitetty ns. Korppimestari, joka on kuukausipalkkainen (n. 2.250 eur/kk) Iso-Britannian kuningashuoneen palvelija. Nykyinen viranhaltija on Derrick Coyle (63 v.), jolla on myös kolme apulaista paikkaamassa mm. loma-aikoja ja hoitamassa muita tehtäviä. Omien tehtäviensä lisäksi Korppimestari osallistuu Beefeatereiden normaaleihin työtehtäviin, eli kruununjalokivien vartiointiin ja turistien opastamiseen.\nKaikkien Beefeater-vartioston valittavien henkilöiden on ensin palveltava vakituisessa armeijassa toimiupseerina yli 22 v. Palvelusaika on oltava moitteeton ja palveluksen on tapahduttava Britannian maavoimissa tai ilmavoimissa. Merivoimien edustajia ei Beefeateriksi hyväksytä, koska he vannovat uskollisuutta kuningatteren sijasta vain Kuninkaalliselle laivaston ylimmälle johdolle. Näistä Beefeatereista yksi valitaan varsinaiseksi Korppimestariksi, jolla on pysyväiskomentona pitää huolta Lontoon Towerin korpeista. Mainittakoon, että tällä hetkellä Beefeatereiden palveluksessa on myös yksi nainen.\nBrittiläisen imperiumin lemmikit\nTämän päivän linjauksen mukaan Lontoon Towerissa on vakituisesti oltava vähintään kuusi korppia. Tällä hetkellä kuningattaren palveluksessa on varmuuden vuoksi seitsemän korppia sekä muutama nuorempi kokelas. Kaikkien palveluksessa olevilla korpeilla on omat nimet, jotka ovat Gwylum (koiras), Thor (koiras), Hugin (naaras), Munin (naaras), Branwen (naaras), Bran (koiras) ja Fleur (naaras). Nuorempaa polvea edustavat Gundulf (koiras) ja Baldrick (koiras). Kaikkien aikojen vanhin korppi joka asusti Towerissa oli Jim Crow, joka kuoli urhollisesti palvelustehtävissään 44-vuotiaana. Mainittakoon, että ilmeisesti Jim Crow muistoksi on vieläkin tuotannossa olemassa viskiä nimeltään Old Crow.\nKorppien elämänrytmi on hyvin määriteltyä ja ateriat tulee kuin kuninkaallisen perheen jäsenille. Korppien aterioiden ostot ja huolellinen valinta on eräs tärkeimmistä korppimestarin työtehtävistä. Todellisuudessa korpit ovat Towerin ainoat varmat pihvinsyöjät (Beefeater = pihvinsyöjät), koska heidän ruokansa koostuu päivästä toiseen lähes samoista aineksista. Näiden lisäksi korpit pääsevät säännöllisin väliajoin myös lääkärintarkastukseen.\nItse korppien palvelus ei ole turhan monimutkaista tai edes muodollista. Heidän ei tarvitse muutakuin pysyä Towerissa ja näyttäytyä turisteille, josta suoriutumista on hieman varmistettu hieman typistämällä korppien siipiä. Typistämisen jäljiltä korppien on vaikea lentää pidempiä matkoja, mutta muutoin ne pystyvät toimimaan normaalisti. Siipien typistämistä on tehtävä n. 3 viikon välein, jottei lentokyky tulisi liian hyväksi. Muutoin korpit saavat vapaasti vaikka puraista turisteja, kunhan ne pystyvät Towerin alueella.\nKorppien päiväohjelma alkaa viimeistään klo 5.00 aamulla, jolloin Korppimestari päästää ne häkeistää, täyttää vesiastiat sekä tarjoaa nuoremmille korpeille hieman aamiaista. Puolenpäivän aikaan taas nuoremmat korpit saa lisää ravintoa. Viideltä iltapäivällä on kaikille korpeille varsinainen ruokailu, joka koostuu raakalihasta (usein maksaa, sydäntä, lihaa), keitetystä kananmunasta, verellä kostutetuista lintukekseistä sekä ajoittain myös perkaamattomista jäniksistä. Iltapalaa tarjotaan seitsemän aikaan illalla ja viimeistään klo 21.00 korpit kutsutaan takaisin yöpuulle häkkeihinsä. Ennen nukkumaan menoa voi korppimestari ajoittain vihellellä korpien kanssa, jotta yöuni tuli helpommin. Itse asiassa korpit pitävät ilmeisesti korppimestaria johtajanaan, koska hän huolehtii ensisijassa heistä ja korppien hyvinvoinnista. Lopuksi yön ajaksi korpit laitetaan lintuhäkkeihin, koska Suur-Lontoonkin alueella ketut, villikissat tai rotat voivat vahingoittaa korppeja. Brittiläinen imperiumihan ei halua silmäteriensä vahingoittuvan.\nMiksi korpeista pidetään näin hyvää huolta?\nVirallisen ja satoja vuosia vanhan legendan mukaan Lontoo ja itseasiassa koko Britannia voi tuhoutua, jos korpit jättävät kokonaan Towerin linnan. Tämän takia korpit ovat pystyneet jo satoja vuosia Towerissa oli valtakunnassa sitten sota tai rauha. Itseasiassa toisen maailmansodan aikana, Towerista siirrettiin kruununjalokivet turvaan, mutta korpit jatkoivat palvelustaan Towerin linnassa.\nKoko legenda on varmuudella saannut alkunsa viimeistään Kaarle II hallintokaudella (1660-1685) jolloin silloinen kuninkaallisen observatorion tähtitieteilijät valittivat Towerin korppien häiritsevät heidän työtään. Tähän kuningas vastasi, että tähtitieteilijät väistyköön, koska korppeja ei saa häiritä. Uskomuksen mukaan korpit edustavat eräällä tavalla kuningas Arthurin henkeä ja ovat siunaukseksi koko valtakunnalle.\nToinen maailmansota oli rankkaa aikaa korpeille, koska ainoastaan yksi (Grip) niistä selvisi hengissä kovimmista pommituksista (London Blitz). Muut korpeista kuolivat pommeihin tai niistä seuranneisiin paineaaltoihin. Itse asiassa korppeja pidetään niin sodan kuin rauhan aikana arvoltaan sotilashenkilöinä, koska jos ne lentävät pois ne luokitellaan kadonneiksi ja sodan aikana kuolleet olivat kaatuneita.\nKorppien huolenpito on Towerissa ylenpalttista ja ne ovat rakastettuja nähtävyyksiä. Korpit ovat myös hyvin älykkäitä eläimiä ja halutessaan ne osaavat papukaijan tavoin myös puhua. Aikoinaan Venäjän presidentti Vladimir Putin oikein riemastui, kun eräs korpeista toivotti presidentille "Good Morning" (=hyvää huomenta) hänen vieraillessaan Towerissa.\nSiinä vaiheessa on korpit kuolevat on heille varattu myös oma hautausmaansa Towerissa. Kuolleille korpeille järjestetään hautajaiset ja niiden hautapaikalla sijaitsee korpeille pyhitetty hautakivi.\nBBC:n henkilökuva Korppimestari Derrick Coylesta\n< http://news.bbc.co.uk/2/hi/uk_news/4098894.stm >\nTowerin korppien myytistä\n< http://www.forteantimes.com/features/articles/879/myths_of_the_raven.html >\n| Ylös sivulla | Tarkistettu/muutettu: 09.05.2008/AML