Union Berlin – Köln 1.4.2022 | Katso vetovihje & kertoimet\npe 01.04. klo 21:30\nJatkuuko Union Berlinin vaikeudet hyökkäyspäässä?\n1,87 Pelaa nyt!\nPerjantaina on aika palata Bundesliigan pariin ja loistava matsi saadaan myös tulille, kun Union Berlin pääsee kotiyleisön edessä isännöimään Kölniä. Joukkueet ovat sarjassa kahden pisteen erolla eikä tässä kohtaa eroa voi paljoa kotietua enempää Unionin suuntaan antaa. Poissaolijoita ovat vierailta ainakin maalilta Timo Horn, puolustuksesta Benno Schmitz ja keskikentältä Ondrej Duda. Isänniltä näillä näkyminen sivussa on Andreas Luthe ja mahdollisesti Keita Endo.\nTaistelu kuuden parhaan joukkoon pääsemisestä käy kuumana eikä tilanne Unionin kannalta näytä tällä hetkellä hyvältä. Pitkään taso oli hyvä ja tulosta myös syntyi, mutta helmikuussa alkoi heikompi jakso. Bundesliigassa viimeisistä seitsemästä ottelusta Union on onnistunut voittamaan yhden, viisi päättyi tappioon ja yksi tasapeli mahtui mukaan. Mikä huolestuttavinta, jokaisessa tappiossa Union jäi nollille. Maalipaikkoja syntyy kelvollisesti, mutta viimeistely on ollut tervanjuontia.\nKölnillä tilanne näyttää paremmalta. Maalinteko on edelleen täysin Anthony Modesten varassa, mutta viime aikoina Köln ei ole joutunut turvautumaan enää vain hänen tehoihin, sillä vahva puolustuspelaaminen on ollut suuressa roolissa. Tehoja kaivattaisiin enemmän, mutta Leverkusenin nollaaminen ja Dortmundia vastaan 1-1 tasapeli oli kovia suorituksia. Hyökkäyspään yksipuolisuudesta kertoo kaiken olennaisen se, että Modeste on viimeistellyt komeat 15 osumaa, kun seuraavaksi eniten maaleja tehneet pelaajat ovat kolmessa täysosumassa.\nAlle 2,5 maalille tarjottu 1,87 kerroin kelpaa pienellä panoksella vetokoriin. Union pystyy puolustamaan erittäin tiiviisti ja jättämään vieraat ilman huippupaikkoja, vaikka Modesten pimentäminen tulee olemaan iso haaste. Ylöspäin tehoja sopii jatkossa odottaa, sillä Taiwo Awoniyin johdolla laatua löytyy, mutta Kölniä vastaan paikoille pääsemisen eteen vaaditaan paljon töitä. Jos tauolla maalivirettä ei ole löydetty takaisin, on vaikea ilta luvassa. Tähän matsiin lähdetään erittäin tasaisissa merkeissä ja vähämaalisuuden kautta.\nUhmapelaajat>Vihjeet>Jatkuuko Union Berlinin vaikeudet hyökkäyspäässä?


Rumban 50 hittiä -listat 1992–2007: 26–27–28–29/1999 (Rumba 13)\n26–27–28–29/1999 (Rumba 13)\nPistekehitys osoittaa jo alamäkeä, mutta Ricky Martinin kahdeksan viikkoa kestänyt valtakausi 50 hittiä -listalla saattaa kesän hiljaisuudessa venyä ennätysmäisen pitkäksi. Shania Twain on yli 40 pisteen päässä, eikä uutuushittien potentiaali oikein vakuuta. Esimerkiksi viikon korkein debyytti, Kirkan Liian monta saa miltei kaikki pisteensä Kosovo-keräyksen hyväksi menevästä singlemyynnistä.\n50 hittiä nakertaa kulttuurikenttäämme myös Mitä Missä Milloin -sarjan tulevassa juhlakirjassa, jota varten on koottu suurimmat hitit ajalta heinäkuu 98 – kesäkuu 99. Top viitosen muodostavat Teit meistä kauniin, Believe, Viimeinen, ...Baby One More Time ja I Don't Want to Miss a Thing. Kuudenneksi on ehtinyt Livin' la vida loca, joka nousee tuota pikaa vuoden 1999 isoimmaksi hitiksi. Kärkikolmikon pisteistä osa tuli viime vuoden puolella, joten Britney Spears johtaa toistaiseksi tämänvuotista tilastoa.


Keppiruutu - go your own way - Vuodatus.net -\nsunnuntai, 28. heinäkuu 2013\nDingon lauantain jälkikepukkaharjoitus: vein kuusi keppiä metsään töpöttäen polulta tasaiselle metsänpohjalle noin metrin verran, keppi siihen ja loikkaus takaisin polulle. Toin Dingon ja naksuttelin muutaman toiston pelkkää keppiä polulla. Sitten asettelin koiran tallauksen alkuun sanoen JÄLKI. No, kyllä se kaikki kepit bongasi ja sai niistä naksun ja kasan nameja (tai siis nappularuokaansa, mutta ahneelle menee kaikki). Ensimmäisillä ei olisi edennyt tallausta pitkin, kahdella viimeisellä näytti jo aika hyvältä. Kovasti vaan kiinnosti etsiä maahan tippuneita nameja, joita käytiin nuuskuttelemassa vielä parilla seuraavalla kävelylläkin kyseisen paikan ohi. Muurahaisia oli kamalasti ja bonuksena myös kusiaiset hyökkäsivät molempien jalkoihin kun hetki seistiin polulla – ei tulisi mieleenkään kylvää jäljelle ruokaa maahan ötököiden iloksi ja pennun yskittäväksi.\nSunnuntaina helle, ukkosta ilmassa ja pujon kukinta pahimmillaan vetivät niin jumiin, että rötkötettiin kotona ja tehtiin vain Dingon kanssa taas keppiharjoitus. Nyt tein sille keppiruudun pihalle ja halusin ilmaisut: tähän asti naksu on tullut heti kuonon osuessa keppiin, nyt odotin lisää. Ja oikeasti odotin koiran toimivan enkä sählännyt itse niin kuin edellisenä päivänä... Panokset kovenivat eli palkkana oli kissan märkäruokaa, josta Dingolla pyörivät tan-sukat jaloissa. Noin metri x metrin ruudussa oli 12 keppiä. Mentiin ruudun reunalle, JÄLKI ja mitä tekee Dingo? Etsii kepin, kääntyy katsomaan kun naksua ei tule heti ja tämä on ihan varmaan oikein. Siitäpä naksautin, palkkaa kippoon ja kepin poisto koiran syödessä. Ilmaisuksi käy pysähtyminen ja kontaktin ottaminen kuten Florallakin. Kaikki kepit löytyivät hyvin, Dingo ilmaisi ne heti eikä sitä kiinnostanut muu kuin tehtävä :)\nDingo jahtaa leluja hyvin. Tyyli on kuten yllä eli rallit lelun kanssa ja sitten maastoudutaan pureskelemaan sitä. Hirveästi Dingo ei vielä lelusta taistele, vähän kiskoo, selvästi mieluummin pinkoo perään.\nLähettänyt: ruutanastrategia - 28.7.2013 klo 20.20


Terrieri ja paimenet : Onko nyt kesä?\nMiniloma ja me tietty suunnattiin mökille! Käki kukkui, kuikat, kurjet ja joutsenet huusivat, kyyhkyt pulputtivat - hyvin kesäistä siis, kuten usein onkin toukokuun ollessa jo näin pitkällä. Mökkirannassa oli kuitenkin vielä jäät. Jäät lähtivät mökkiloman aikana, mutta esim. meidän vakkarilenkkireitin varrella oli vielä sen verran vahvan oloista jäätä rannassa, että koirat piti ottaa hihnaan, ettei kukaan saa päähänsä juosta jäälle. Tuuli toi selältä vielä uudet jäät meidän rantaan kun ne olivat kerran sieltä jo sulaneet.\nJäiden seassa yritettiin päästä kesätunnelmaan. 😁\nPitkän talven jälkeen oli kuitenkin ihana päästä viimeinkin maalle.\nKerjäyskatse, joka läpäisee vaikka seinän!\nVoi, meidän rakasta Moorea. 💓 Ihanaa kuitenkin, että saatiin se vielä talven jälkeen mökille. Enää se ei juuri jaksa lenkkeillä mökillä, mutta siinähän tuo pihassa tepsuttaa omaan tahtiin toisten tekemisiä seuraillen. Ruokaa se edelleen arvostaa suuresti. Mitä tulisempaa, sen parempaa.\nMyyn vakkaripaikka, josta on hyvä tarkkailla.\nPaimenet saivat katsella ikkunan takaa ihmisten uimatouhuja, koska en halua vesihäntää sotkemaan tulevia juttuja. Kahlata sentään nekin saivat. Rompsukin rentoutui mökillä kun ei tarvitse vahtia muita kun uimareita.\nHetkittäin tuntui jopa ihan kesäiseltä. Tämä kuva on otettu ennen noita ylempiä kuvia, joissa jäät valtasivat uudelleen rannan.\nMökkipuuhien lisäksi etsittiin esineitä ja tehtiin Myylle kaksi janatreeniä 2 + 1 kepeillä. Molemmat janatreenit menivät hyvin ja kepit nousivat varmanoloisesti. Janoista toinen lähti oikealle ja toinen vasemmalle. Molemmat puolet tuntuvat olevan nyt yhtä vahvoja. Tuoreita riistan jälkiä oli paljonkin, mutta ne eivät Myytä nyt häirinneet.\nLauantaina Myylle vielä 400 metrinen jälki neljällä kepillä. Hannu meni jäljen päähän loppupalkaksi piiloutuen hyvin. Janalle lähetin koemaisesti pitkällä liinalla. Vähän kaartoi janalla sivuun nostaen kuitenkin hyvin jäljen. Kolme keppiä nousi hyvin, yksi jäi. Lyhyt herpaantuminen välillä, jossa keppi varmaan jäi. Muuten meni tarkasti ja myös kulmat olivat tarkat. Myy ei ollut yhtään varautunut siihen, että jäljen päässä on ihminen. Ilo oli kuitenkin suurta.\nMolemmille paimenille kolme esinettä. Romeo tekee asioita yhä enemmän omiin nimiin. Agissahan se on vaihtanut itselleen juoksarit ja nyt esineruutuun se lähtee silloin kun sitä sattuu huvittamaan. Meni jo-fiilis seuraa sitä. Veteraaneilla pitää olla jo oikeuksia. Esineet poika nosti noin kolmeen minuuttiin, joten ei se ruudussa koskaan turhaan pyöri.\nRomeolle tehtiin myös vapaamuotoinen jäljestys-/hakukokeilu, jossa se sai etsiä metsästä Hannun.\nTässä iloinen löytäjä saapuu kohteeseen.\nMyy esine-etsintöihin lähdössä..\nPian kaikki esineet oli tuotu.\nMyyn luovutusta ei ruveta korjaamaan ainakaan vielä tässä vaiheessa. Sen kuuluisan seuraavan koiran kanssa sitten... 😜 Myy ei pudottele esinettä, joten miksi rikkoa muuten hyvää kokonaisuutta? Menköön muutama piste. Kakkosen kokeessa tulos oli 28/30. Pureskelusta lähti piste, joten luovutus ei ainakaan tuolla tuomarilla suuria tunteita nostattanut.\nParas palkinto - cuz!\nJoka kerta kun näitä porukkakuvia ottaa, miettii, että kuinkahan kauan tämä huippuporukka on vielä koossa?\nPappa ja prinsessa kaverikuvassa.\nTuimailmeinen Pikku Myy\nMuutamia pitotreenejäkin tehtiin. Irrottaakohan se enää ollenkaan kun on sen aika?\nKuikkapojat uhoavat ja naarat katsovat... Näin se menee. 😉\nTaas jaksaa painaa kun välillä ottaa vähän irtiottoa arjesta.


Matkustaa Saattaja Sukupuoli - Koiran Tyyliin\nPosted on 13-04-2018 13-04-2018 Posted author Mirtha Haight\nLääketieteellisen koulutuksen saanut saattaja on silloin pakollinen. kunnon matkustaa kuten sivulla 1 esitetään. Potilaan nimi, syntymäaika, sukupuoli. elokuu Sydänpotilas voi matkustaa normaalisti, jos sairaus on vakaassa vaiheessa ja oireet ovat enintään lieviä. tarvitsemansa lisähapen, saattajan tai muita tarvittavia järjestelyitä. . Hikoilu on kiinni koosta, ei sukupuolesta. 8. tammikuu Saattaja saa matkustaa Espoon joukkoliikenteessä maksutta, jos saatettavallakin on vapaalippu tai alennuslipulla, jos saatettavalla on. 7. joulukuu Matkustaminen ja esimerkiksi lentäminen sinänsä eivät vaikuta saa epileptisiä kohtauksia, matkalla on syytä olla mukana saattaja, joka. elokuu Asiakkaalle myönnetty henkilökohtainen avustaja tai saattaja matkustaa asiakkaan mukana taksissa tai invataksissa ilmaiseksi. elokuu Lennolla lapsi saa saattajan, junassa pitää pärjätä itse.\n: Matkustaa saattaja sukupuoli\nMainoksia lutka vähän Webbikamera ukrainalainen pornstar kokemus lähellä Vantaa\nMatkustaa saattaja sukupuoli Kuinka korjata vetoketju ilman että sitä tarvitsee vaihtaa? Nasan Mars-mönkijä eli pitkän ja hyvän elämän — nyt se saattaa olla ohitse Vuosikymmeneen rajuimman myrskyn pelätään nitistäneen lopullisesti Marsia pitkään tutkineen Opportunity-mönkijän. Kotimaa liikenne rautatieliikenne junat joukkoliikenne lapset perheenjäsenet VR-Yhtymä pysäkit Yksin matkustaminen konduktöörit. Pyrimme neuvomaan, että millä pysäkillä pitää jäädä pois. Matkustaa saattaja sukupuoli ja avoero Eroajille on alettu perustaa ensiapupisteitä 9 vuotta sitten eronnut Susanna Vettenranta neuvoo: Yksi vaihtoehto olisi se, että lasta vastaan tuleva aikuinen hakisi lapsen junasta pois. Keuhkopotilaan lentokelposuutta voidaan arvioida verikokeella tutkimalla hapen osapaine, jonka perusteella hänelle voidaan tarvittaessa antaa lisähappea lennon aikana.\nMatkustaa saattaja sukupuoli Mikä sosiaalisessa mediassa on tällä viikolla valhetta. Muuten lapsi joutuu istumaan aikuisen sylissä matkan ajan. Lisää aiheesta Ota yhteyttä. Kotitalouksien hävikkiruoasta yhtä isot ilmastovaikutukset kuin auton päästöistä Neljänneksellä ruokahävikistä ruokkisi kaikki aliravitut. Ripulia voidaan ehkäistä valitsemalla huolellisesti ruokapaikat ja ruokalajit ja erityisen suuren riskin matkoilla käyttämällä Instagram vaalea cum. Luonnonmukaisia vaihtoehtoja ei kaupoissa juuri ole. Ohjelma saa myös omat verkkosivut, ja samalla Studio\nMatkustaa saattaja sukupuoli 459\nPitkät hiukset strippareita orgie Puhdas ulkomaiset morsiamet fetissi\nLääketieteellisen koulutuksen saanut saattaja on silloin pakollinen. kunnon matkustaa kuten sivulla 1 esitetään. Potilaan nimi, syntymäaika, sukupuoli. 7. joulukuu Matkustaminen ja esimerkiksi lentäminen sinänsä eivät vaikuta saa epileptisiä kohtauksia, matkalla on syytä olla mukana saattaja, joka. elokuu Lennolla lapsi saa saattajan, junassa pitää pärjätä itse. elokuu Asiakkaalle myönnetty henkilökohtainen avustaja tai saattaja matkustaa asiakkaan mukana taksissa tai invataksissa ilmaiseksi. Katsaus Puolan saattajia, call girls, saattaja virastot ja sukupuolen dating Kamasutra, Fetish, E, Kyllä, Ilmoitussoitto, Kansainvälinen matkustaminen, +48 elokuu Sydänpotilas voi matkustaa normaalisti, jos sairaus on vakaassa vaiheessa ja oireet ovat enintään lieviä. tarvitsemansa lisähapen, saattajan tai muita tarvittavia järjestelyitä. . Hikoilu on kiinni koosta, ei sukupuolesta.\nKielletty löytää morsian anaali seksiä lähellä Äänekoski\nKamerat huoria tantran lähellä Lahti\nYlin japanesse kukko tikkari\nLuottokortti Espanja sukupuoli lähellä Raasepori\nmainoksia vittu kaveri rasva\nylin lutka sukupuoli


Espoo suuntaa irti hiilestä – uusi polku Suomenojan sulkemiseen – Hiilivapaa Suomi\nEspoo suuntaa irti hiilestä – uusi polku Suomenojan sulkemiseen\n1.6.2017 4.6.2019 / Hanna Hakko\nEspoon kaupunginjohtaja Jukka Mäkelä Tulevaisuuden energiaa Espooseen 2.0 -tilaisuudessa 31.5.2017\nJoukko Espoon energiatulevaisuudesta kiinnostuneita ihmisiä kokoontui keskiviikkona 31.5. Aalto Design Factorylle keskustelemaan siitä, miten Espoo voisi lähitulevaisuudessa toimia ilman kivihiiltä. Haaste ei ole aivan vähäpätöinen – vielä viime vuonna 54 % Espoon kaukolämmöstä tuotettiin kivihiilellä. Myös fossiilisella maakaasulla on ollut edelleen merkittävä osuus, vaikka uusiutuvien hyödyntämisessä on aivan viime vuosina otettu Espoossa askeleita eteenpäin.\nTilaisuuden järjestäjien – Hiilivapaa Espoo -kampanjan, Espoon kaupungin ja Fortumin – yhteinen näkemys on kuitenkin ollut jo jonkin aikaa se, että ilmastonmuutoksen torjumiseksi fossiilisista on päästävä eteenpäin. Tilaisuuden tavoitteena oli tuoda esiin käytännön vaihtoehtoja vision toteuttamiseksi.\nKeskustelun avasi Espoon kaupunginjohtaja Jukka Mäkelä, joka kertoi Espoon kaupungin tähänastisista saavutuksista kestävyyden tavoittelussa ja kannatti kaupungille ja Fortumille yhteistä tavoitetta hiilineutraalisuudelle.\nValtiovaltaa tilaisuudessa edusti ulkomaankauppa- ja kehitysministeri sekä tuore Espoon kaupunginvaltuutettu Kai Mykkänen (kok.), Puheessaan Mykkänen kehotti Espoota tavoittelemaan edelläkävijyyttä – ei pelkästään oman hiilijalanjäljen vähentämiseksi, vaan myös Suomen positiivisen ilmastokädenjäljen kasvattamiseksi. Mykkänen piti esillä myös hallituksen suunnittelemaa kivihiilen kieltämistä lailla vuoteen 2030 mennessä, sekä ehdotuksia eurooppalaisen päästökaupan toiminnan parantamiseksi.\nKiinnostavimmat uutiset kuultiin Espoon kestävän kehityksen johtaja Pasi Laitalan ja Fortumin kehitysjohtaja Niko Wirgentiuksen esityksessä, jossa avattiin kaupungin ja yhtiön energiayhteistyötä ja Fortumin uusimpia investointisuunnitelmia. Fortumin aiemmin keväällä esittelemät skenaariot ovat nyt kiteytyneet yhdeksi poluksi kohti hiilivapaata Espoota ja Suomenojan hiilivoimalan korvaamista:\nFortumin 31.5. julkaisema skenaario hiilineutraalista kaukolämmöstä.\nKuvan ylärivin biohankkeet ovat sellaisia, joiden toteuttamiseen Fortumilla on selvät valmiudet. Alarivin hankkeiden toteutuminen puolestaan on toivottavaa, mutta vielä epävarmaa. Onnistuessaan ne voisivat korvata ylärivin hankkeita.\nHiilivapaa Espoo -kampanjan näkemyksiä avasi kampanjakoordinaattori Hanna Hakko. Kampanjan keskeinen kritiikki liittyy biomassan suureen osuuteen suunnitelmissa. Julkisessa keskustelussa ja tutkijoiden puheenvuoroissa on viime aikoina esitetty runsaasti huolestuneita näkemyksiä metsäenergian ilmasto- ja luontovaikutuksista (ks. esim. HS 23.5.: Ilmastopaneeli: Hallituksen kaavailemat metsien lisähakkuut kasvattaisivat päästöjä), eikä näiltä ongelmilta Fortuminkaan skenaario välty. Toinen huoli liittyy investointien tahtiin: vaikka Fortum on varautunut etenemään jo lähivuosina, jää tahti silti hitaammaksi kuin ilmastotutkijat suosittelevat.\nSkenaariosta ei myöskään selviä energiantuotannon kokonaismäärä, eikä energiatehokkuuden osuutta ei ole eksplisiittisesti arvioitu. Kampanjan mielestä kunnianhimoisia lisätoimia energiatehokkuuden edistämiseksi tarvitaan, jotta energiajärjestelmä voidaan toteuttaa mahdollisimman kestävästi. Lisäksi esimerkiksi hukkalämpökohteiden kartoitusta ja käyttöönottoa olisi syytä aikaistaa, samoin kuin muidenkin kestävämpien uusiutuvan energian muotojen osalta.\nFortumin esitystä kommentoi myös professori Mikko Jalas Aalto-yliopistolta. Jalas muistutti, että edelläkävijyys ei säily, vaan vaatii jatkuvia panostuksia kohti uusia ratkaisuja. Keskeinen tulevaisuuden suunta onkin todennäköisesti ns. “post-fire”, eli polttamiseen perustuvan energiantuotannon jälkeinen maailma.\nYhteenvetona tilaisuuden keskusteluista voi todeta, että lopullinen visio hiilivapaasta Espoosta ei ole vielä valmis. Viime vuosina on tapahtunut paljon hyvää kehitystä, ja polku tulevaan on alkanut hahmottua. Kivihiilen korvaamisessa tullaan varmasti onnistumaan, mutta keskustelu edistyksen tahdista ja käytännön ratkaisuista jatkuu sitä mukaa, kun edistysaskeleita otetaan ja uusien ratkaisujen, kuten geotermisen energian kanssa päästään eteenpäin. Lisätekemistä riittää paljon esimerkiksi energiatehokkuuden ohella myös kiinteistökohtaisten energiantuotantotapojen ja lämmön ja sähkön varastoinnin parissa. Positiivista on, että kunnianhimoisten ratkaisujen löytämiseen on monien tahojen jakama yhteinen tahtotila. Tästä on siis hyvä jatkaa!\nEspoon kestävän kehityksen johtaja Pasi Laitala.\nHiilivapaa Suomi -kampanjan koordinaattori Hanna Hakko.\nPääkaupunkiseudun Smart & Clean -säätiön toimitusjohtaja Tiina Kähö, ulkomaankauppa ja kehitysministeri Kai Mykkänen (kok.) ja kaupunginjohtaja Jukka Mäkelä.\nAalto-yliopiston professori Mikko Jalas.\nHiilivapaa Espoo -aktiiveja.\nKatso tapahtuman taltiointi:\nHiilivapaa Suomi -kampanjan esitys\nTule mukaan rakentamaan hiilivapaata Espoota!\nHiilivapaa Espoo -kampanja pyörii vapaaehtoisten kuntalaisten voimin. Haluatko tulla mukaan edistämään Espoon tietä kohti kestävää energiatulevaisuutta? Ilmoittaudu kampanjan vapaaehtoiseksi!


Perusturvalle suuri lelulahjoitus | Pori.fi\nPerusturvalle suuri lelulahjoitus\nPorin perusturva on saanut lahjoituksena 2100 euron arvosta leluja. Lelut lahjoitti Porin lasten ja nuorten suojelusäätiö.\nLahjoituksena saadut lelut jaettiin kaikkiin perusturvan yhteistoiminta-alueen neuvoloihin. Osa leluista jaettiin myös lääkärivastaanottojen yhteyteen.\nLelut tulivat neuvoloissa ja lääkärivastaanoton odotustiloissa tarpeeseen, sillä ne ovat odotusauloissa ahkerassa käytössä. Lelut onkin otettu vastaan ilolla, sillä neuvoloiden odotusauloista on kaikunut iloista leikin ääntä.\n− Suojelusäätiön tekemä lelulahjoitus on valtavan upea juttu. Monessa neuvolassamme leluvalikoima kaipasi täydennystä tai uusimista, joten lahjoitus täytti monet toiveet. Yli 2000 euron lahjoitussummalla hankittiin erilaisia leluja kuten autoja, nukkeja sekä erilaisia eläinhahmoja. Leluista löytyy valinnanvaraa monen ikäiselle lapselle, kertoo lahjoitusta vastaanottamassa ollut läntisen sote-keskuksen osastonhoitaja Raija Kaalikoski.\n− Porin lasten ja nuorten suojelusäätiö haluaa olla lähellä perheiden arkea pienten ja isojen tekojen kautta. On hienoa, että voimme eri tavoin tukea lasten, nuorten ja perheiden elämää, kommentoi Aulikki Harju Porin lasten ja nuorten suojelusäätiöstä.


Tieteellisen kirjoittamisen ohjeita:\nessee, proseminaari, kandidaatintutkielma ja pro gradu -tutkielma\n(viittauskÄytÄntÖ perustuu APA:n ohjeistoon)\n1. Miksi tieteellinen essee?\n2. Yleisiä ohjeita\nKappale ja luku\nEi korvaavia kirjoja\nTiivistävän referoinnin periaatteet Esimerkki 1 (sitaatista kommenttiin eteneminen)\n3. Teksti: tyyli ja kieli\nKoherenssi Esimerkki 2 (virkkeiden välinen suhde / miten teksti eroaa virkeluettelosta)\nEsimerkki 3 (oman tekstin ja siteerauksen suhde)\nPartitiiviset sanat ja koittaa/koettaa\n4. Otsikointi, ulkoasu ja jäsentely\nLyhyt ja pitkä väliviiva\n5. Lähdeviitteet tekstin seassa\nEsimerkki 4 (kirjoittajan etunimen mainitseminen)\nEsimerkki 5 (artikkeleihin viittaaminen)\nEsimerkki 6 (&-merkki viitteessä, ja-sana itse tekstissä)\nEsimerkki 7 (virkekohtainen lainaus)\nEsimerkki 8 (ns. heikko viittaus, kappalekohtainen viittaus)\nEsimerkki 9 (viitemerkintä, kun sama asia useasta lähteestä)\nEsimerkki 10 (toisen käden lähteen käytön osoittaminen/merkitseminen)\nEsimerkki 11 (primaarilähteen mainitseminen)\n7. Suorat lainaukset ja plagiointi\nSuorat lainaukset Esimerkki 12 (suora lainaus)\nPlagiointi (kiellettyä!) Esimerkki 13 (esimerkki plagioinnista)\nEsimerkki 14 (toimitetuista julkaisuista lainattujen artikkeleiden merkitseminen lähdeluetteloon)\nEsimerkki 15 (uusittujen/korjattujen painosten merkitseminen)\nEsimerkki 16 ( &-merkin käyttö; myös nettilähteen merkitseminen)\nEsimerkki 17 (tieteelliset artikkelit/lehdet, englanninkieliset lähteet)\nEsimerkki 18 (viitataan painettuun lähteeseen, jos sekä elektroninen että painettu versio ovat olemassa)\nEsimerkki 19 (vain verkossa julkaistava tieteellinen lehti)\nEsimerkki 20 (organisaatioiden internet-sivut, kirjoittaja julkaissut useita lähteitä samana vuonna)\n10. Oppimistehtävän korjaaminen\nTämä ohjeisto on syntynyt vuosituhannen vaihteessa, jolloin työskentelin kasvatustieteen lehtorina Helsingin yliopiston avoimessa yliopistossa, joka silloin oli osa erillislaitos Palmeniaa. Kasvatustieteen opiskelijoita oli tuolloin hyvin paljon, ja tavanomaisin opintojen suoritusmuoto oli essee. Oli tarvetta saada esseen kirjoittamiselle jonkinlainen muodollinen ohjeisto. Luontevaa oli ohjeistaa opiskelijat samaan käytäntöön, jota kasvatustieteissä käytettiin silloin yleisesti opinnäytteissä: proseminaareissa, kandidaatintutkielmissa, pro gradu -tutkielmissa ja väitöskirjoissa.\nOhjeisto perustui silloin Hirsjärven, Remeksen ja Sajavaaran kirjaan Tutki ja kirjoita. Tämä kirja puolestaan perustuu pitkälti American Psychological Association (APA) -järjestön julkaisemaan kirjaan Publication manual. Hirsjärvi ym. ovat yksinkertaistaneet APA:n alkuperäistä ohjeistoa ja soveltaneet sitä Suomen oloihin. Uusimmissa painoksissa Hirsjärvi ym. (2009) esittelevät tämän yksinkertaistetun ohjeiston ohella alkuperäisen APA:n mukaisen käytännön. Tämä ohjeisto noudatteli pitkään Hirsjärven yksinkertaistettua käytäntöä. Sittemmin Helsingin yliopiston opettajankoulutuslaitos on ottanut ohjenuorakseen alkuperäisen APA:n viittauskäytännön, jota myös HY:n käyttäytymistieteiden laitos (psykologia sekä yleinen ja aikuiskasvatustiede) pääsääntöisesti noudattaa. Siksi olen heinäkuussa 2016 muokannut ohjeistoa siten, että se noudattaa APA:n alkuperäistä ohjeistoa. Suosittelen perehtymään ohjeistoon tarkemmin seuraavan kirjan kirjan avulla: American Psychological Association (2010). Publication manual. 6. painos. Washington DC: American Psychological Association.\nOn huomattava, että eri tieteissä noudatetaan hyvin erilaisia lähdeviittaus- ja lähdeluettelokäytäntöjä. Esimerkiksi historia, yhteiskuntatieteet ja lääketiede eroavat täysin toisistaan. Jos olet opiskellut muuta alaa ennen kasvatustieteitä, kasvatustieteiden käytäntöjen omaksuminen vie varmaan jonkin aikaa. Kansainväliset tieteelliset lehdet samallakin alalla saattavat noudattaa eri tapoja. Tästä seuraa opiskelijan näkökulmasta se ongelma, että hän ei voi ottaa mallia edes johtavien kasvatustieteellisten lehtien käytännöistä, ei liioin julkaistuista (väitös)kirjoista eikä muiden alojen ohjeistoista. Suomalaisista tieteellisistä lehdistä mm. Psykologia ja NMI Bulletin noudattavat tässä esiteltyä käytäntöä.\nVuosien mittaan monet proseminaari- ja pro gradu -tutkielman tekijät ovat voineet hyödyntää vuosituhannen vaihteessa laatimaani Oppimistehtävänä tieteellinen essee – ohjeita -ohjeistoa. Siksi jo edellisessä päivityksessä v. 2012 otettiin huomioon tutkielmanlaatijoiden tarpeet. Luvut 1 ja 2 käsittelevät pääasiassa esseetä, mutta ainakin lukua 2 voidaan soveltaa myös tutkielmissa. Luvut 3–9 sopivat kaikille tutkielman kirjoittajille.\nVuosien mittaan tämä ohjeisto on muuttunut: se on siirtynyt jaettavasta paperiversiosta internet-sivulle. Esseiden palautuskin on muuttunut sähköiseksi, jne. Lehtori, KL Tiina Renko on ystävällisesti parannellut ohjeistoa vuosien mittaan. Paljon kiitoksia, Tiina!\nYliopiston tehtävä on uuden tiedon tuottaminen ja siihen perustuvan korkeimman opetuksen antaminen. Tämän lakitekstin antaman tehtävän mukaisesti tutkimus ja opetus ovat yliopiston tasavertaisia tehtäviä. Juuri tutkimustehtävä erottaa yliopiston kaikista muista oppilaitoksista: opetustahan antavat muutkin oppilaitokset. Opetus ja tieteellinen tutkimus nivoutuvat yliopistossa kiinteästi yhteen. Siksi opetuksessa pyritään alusta alkaen kehittämään opiskelijoiden kykyjä ajatella kriittisesti, analysoida käsiteltävää ilmiötä ja luoda synteesejä laajasta kirjallisuudesta. Ne kaikki ovat tieteenteossa erittäin olennaisia taitoja, mutta niiden käyttökelpoisuus ei suinkaan rajoitu tieteelliseen tutkimukseen, vaan nämä taidot ovat hyödyllisiä kaikkialla yhteiskunnassa.\nTieteellinen essee, joka on monen Avoimen yliopiston opintojakson suoritusmuoto, palvelee juuri näiden yleisten ajattelutaitojen, joita voidaan kutsua vaikka metataidoiksi, kehittämistä. Esseellä tarkoitetaan myös tentissä kirjoitettavaa esseevastausta. Tämä ohjeisto koskee kuitenkin pääasiassa vain laajahkoa kirjoitelmaesseetä ja tutkielmia. Esimerkiksi lähdeviitteitä, jotka kirjoitelmaesseessä ja tutkielmassa ovat hyvin tärkeitä, ei tenttivastausesseessä vaadita. Tentaattori voi antaa lisäohjeita näiden ohjeiden käytöstä tenttivastauksen laadintaan.\nNäissä ohjeissa korostetaan tieteellisen kirjoittamisen tekniikkaa. Se palvelee varmaan muutakin kirjoittamista silloin, kun tavoitteena on laatia täsmällistä asiatietoon pohjautuvaa ja argumentoivaa tekstiä.\nTässä annetut ohjeet ovat ehkä Sinusta tuskastuttavan yksityiskohtaisia ja teknisiä. Niiden tarkoituksena on kuitenkin helpottaa ja systematisoida opiskeluasi. Alusta lähtien oikein omaksutut kirjoituskäytännöt helpottavat ratkaisevasti opintoja. Tässä annetut ohjeet ovat käyttökelpoisia vielä silloinkin, jos joskus kirjoitat väitöskirjaa. Lisäohjeita tosin joudut opintojen kuluessa etsimään myös muualta. Tässä ohjeistossa on mahdotonta sanallisesti kertoa esim. kaikkia välimerkkien sijoitteluja. Opiskelija velvoitetaan tutustumaan ohjeiston esimerkkeihin ja noudattamaan samoja käytäntöjä omassa kirjoituksessaan.\nTieteellisen kirjoittamisen aikana opitaan uutta, ja tutustutaan oman ajatuksen voimaan. Se on haastavaa ja toivottavasti Sinulle myös mielenkiintoista.\n( alkuun )\nKappale ja luku. Tässä ohjeistossa puhutaan kappaleista ja luvuista. Arkikielessä nämä usein sekoitetaan. Puhutaan esim. kirjan kappaleesta, vaikka tarkoitetaan kirjan otsikoitua lukua.Tässä ohjeistossa kappale tarkoittaa lyhyttä (esim. puoli sivua tai vähemmän) tekstiä, jolla ei ole omaa otsikkoa (poikkeus: kappaleotsikko). Luku ja alaluku viittaavat kappaletta suurempiin kokonaisuuksiin, joilla on aina oma otsikko. Ne sisältävät yleensä useita kappaleita.\nEsseen rakenne. Avoimen yliopiston verkkosivuilla on esseen kirjoittajalle erinomaisia ohjeita:\n"Esseen kirjoittaminen on tenttivastauksen ohella tavallisin tapa selvittää, kuinka perin pohjin opiskelija on opitun ymmärtänyt. Essee on laajahko kirjoitelma (pituuden määrittelee kuulustelija tapauskohtaisesti), joka kirjoitetaan annettujen lähdeteosten pohjalta ja jonka tulee käsitellä annettua aihetta riittävän laajasti otsikon puitteissa. Esseen kirjoittajan on siis yhdistettävä otsikon vaatimukset, lähdeteosten referointi ja omat ajatukset omaperäiseksi argumentoinniksi.\nEsseen kirjoittajan tulee kuvata, analysoida ja arvioida lähdeteosten teoriaa, käsitteitä ja mielipiteitä. Esseen kirjoittajalle asetettavia vaatimuksia ovat usein myös lähdemateriaalin vertailu ja tulkinta.\nKuulustelija odottaa ennen kaikkea, että esseen kirjoittaja keskittyy olennaiseen ja pysyy aiheessa. Hän olettaa, että essee perustuu lähdeteosten perusteelliseen ja kriittiseen lukemiseen ja että essee on johdonmukaisesti argumentoitu sekä sujuvasti ja selkeästi esitetty.\nKoska esseen kirjoittajalta edellytetään omia ajatuksia ja argumentteja, tulee jo esseen lähdemateriaalia lukea arvioivasti ja kriittisesti. Kaikki lähdeteoksissa esitetty ei välttämättä ole olennaista esseen kannalta eikä kaikki mikä on painettu kirjaan ole välttämättä totta ja oikein.\nAina ei esseen kirjoittajalle anneta valmista otsikkoa, joka ohjaisi kirjoitelman kulkua. Jos kehotus "Lukekaa nämä teokset ja kirjoittakaa niiden pohjalta essee" tuntuu vaikealta toteuttaa, kannattaa aloittaa tekemällä luettavasta materiaalista referaatti (ks. ohjeita). Referaattia apuna käyttäen voit ryhtyä arvioimaan lukemaasi. Pohdi keskeisiä käsitteitä ja niiden määrittelyä, teoksen tavoitteita, teoreettista pohjaa, arvomaailmaa, pääväittämiä ja niiden perusteluja.\nEsseen tulee olla rakenteeltaan selkeä ja johdonmukainen. Se kannattaa rakentaa kolmiosaiseksi, jolloin ensimmäiseksi tulee johdantojakso, sitten kehittelyjakso ja viimeiseksi päätäntö eli yhteenvetojakso.\nJohdannossa tulee olla lukijan kiinnostuksen herättävä aloitus sekä aiheen ja käsittelyjärjestyksen ilmoittaminen. Kehittelyosa on se, missä otsikon aihetta varsinaisesti käsitellään: kuvaillaan, analysoidaan, vertaillaan, arvioidaan. Jos otsikko on sellainen, että se vaatii vastaukseksi joko kyllä tai ei, kysymystä tarkastellaan dialektisesti sekä myönteisestä että kielteisestä näkökulmasta, jotta toinen vaihtoehto voitaisiin perustellusti sulkea pois. Väitteiden tueksi esitetään perusteluja ja havainnollisia esimerkkejä. Jos esseen otsikkona on kysymys, yhteenvetojaksossa esitetään siihen perusteltu vastaus, jota on kehitelty keskimmäisessä osassa.\nHyvä tapa arvioida itse esseen sisältöä ja rakennetta on lukea se läpi kappale kerrallaan ja kysyä itseltään jokaisen kappaleen kohdalla, mikä on kappaleen pääasia. Voit testata kappaletta yrittämällä tiivistää sen yhteen virkkeeseen. Näin saat selville sen, mitä olet todella kirjoittanut. Se voi nimittäin yllättävästi poiketa siitä, mitä olet aikonut kirjoittaa." (Avoin yliopisto 2009)\nEsseenä suoritettavan oppimistehtävän tarkoituksena on, että laadit opintojakson kirjallisuuteen tai muihin lähteisiin pohjautuvan kirjoitelman. Muuhun kuin tutkintovaatimuksissa mainittuihin lähteisiin perustuvia esseitä ei hyväksytä. Lisälähteet ovat kuitenkin sallittuja, mikäli opettaja antaa niiden käyttöön luvan. Tutkielmissa kirjoittaja etsii itse lähteet, suomenkieliset oppikirjat eivät ole niissä suositeltavia.\nEllei toisin mainita, esseen kirjoittaminen on yksilöllistä työtä. Siinä vaiheessa, kun asioita opiskellaan, ryhmätyö on valttia, mutta ei enää kirjoitusvaiheessa. Opiskelijoiden ei tule yhdessä päättää esim. esseeseen sisältyvistä asiakokonaisuuksista eikä esseen väliotsikoinnista.\nEi korvaavia kirjoja. Tutkintovaatimuksissa olevia kirjoja/nettilähteitä ei voi korvata millään muilla lähteillä, ellei tehtävänannossa erityisesti asiasta mainita. Jos essee pohjautuu useaan lähteeseen, on niitä kaikkia käytettävä tasapuolisesti lähteenä (ellei toisin ohjeisteta tehtävänannossa), kuitenkin esseen aiheen kannalta tarkoituksenmukaisesti. Käytä kirjoja monipuolisesti lähteenä. Älä siis tukeudu pelkästään yhteen lukuun tai joihinkin kirjan kohtiin. Monipuolinen kirjojen käyttö osoitetaan lähdeviittauksin, joissa mainitaan sivunumero/t. Esseessä voidaan lähteinä käyttää muutakin kuin opintojakson vaatimuksissa olevaa kirjoja/nettilähteitä. Yksityiskohtaisempia ohjeita muusta kirjallisuudesta/lähteistöstä annetaan tehtävänannossa.\nTiivistävän referoinnin periaatteet. Esseen ja tutkielman teoreettisen tarkastelun ydin on kirjallisuudesta poimittu, ymmärretty ja omin sanoin esitetty tieto. Sen tueksi ja siihen kiinteästi liittyneenä voit esittää käytännön esimerkkejä ja omia kokemuksia (tutkielmissa hyvin niukasti). Yleinen virhe omien mielipiteiden ja kokemusten kirjoittamisessa on, että niitä ei sidota teoreettiseen tietämykseen. Kirjoittaja saattaa siteerata kirjojen antamaa tietoa yhdessä kappaleessa ja seuraavaksi laatii "Mielestäni"-kappaleen, joka on usein kokoelma asiaan löyhästi liittyviä mielipiteitä. Omat näkemykset voivat olla hyvinkin arvokkaita, mutta niitä on peilattava tutkijoiden näkemyksiin. Tutkijat ovat perehtyneet omaan alaansa syvällisesti. He voivat tarjota sinulle näkemyksiä, joita ei ole muualla saatavilla ja jotka eivät ole arkitiedolla korvattavissa.\nUsein esseeseen sijoitetaan esimerkiksi pitkiä kuvauksia jostakin opetustilanteesta: kerrotaan tarkasti menetelmät, materiaalit, oppituntien kulku jne. Tämän tyyppinen kuvailu on arvokasta, jos halutaan välittää käytännön vinkkejä kollegalle, mutta tieteelliseen esseeseen sellaista ei tule sisällyttää. Käytännön esimerkkejä voit tietenkin lyhyesti mainita muutamalla virkkeellä teorian tukena. Se on eduksi. Liian yksityiskohtaiseen opetus- tai kasvatuskäytännön kuvailuun ei kuitenkaan saa siis mennä.\nTieteellisessä tekstissä on varottava eräitä sudenkuoppia. Erinäisten teoriaan pohjautumattomien ohjeiden antamista on erityisesti vältettävä. Ei kannata esimerkiksi esittää teoriasta irrallisena totuutena, että "Vanhempien tulee tarjota lapsille turvalliset kasvuolot". Tämä on itsestäänselvyys ja tietysti totta, mutta se ei juuri perustu yliopistosivistykseen eikä siksi vahvista esseen tieteellisyyttä. Tiede pyrkii objektiivisuuteen, siksi omien ihanteiden ja normien esittäminen tieteellisessä tekstissä ei ole sallittua. Omasta elämästä kirjoittamista (oma koulu- tai opiskelu-ura, työ, parisuhde, lapset) on myös varottava. Siihen voi lyhyesti viitata esseen/tutkielman johdannossa, esim. ”Pitkäaikainen kokemukseni lastentarhanopettajana on saanut minut pohtimaan [esseen/tutkielman aihetta].”\nSitaattien kytkeminen omaan sanottavaan. On suositeltavaa, että siteeraat ensin jotakin kirjan tietoa, merkitset lähdeviitteen ja sitten kommentoit sitä samassa kappaleessa kenties jonkin toisen lähteen perusteella. Omat kokemukset teoriaan liittyvästä asiasta ovat sallittuja. Seuraavassa on esimerkki.\nUusikylä ja Atjonen (1999, s.136) toteavat, että uusissa oppimisympäristöissä perinteinen oppilasarvostelu ei enää toimi. He katsovat, että tarvitaan menetelmiä, jotka kehittävät oppilaiden itsearvioinnin taitoja, esim. portfolio (s. 176). Omat kokemukseni portfoliosta ala-asteikäisillä oppilailla tukevat käsitystä, että… Siksi mielestäni tällä menetelmällä todella arvioidaan eri taitoja kuin tavanomaisilla koulukokeilla.\nLähdekirjallisuus ei vastaa "suoraan" tehtävän kysymykseen ja voi olla, että tällöin joudut käyttämään omaa päätäsi, pohtimaan ja yhdistelemään lähdekirjojen tietoja. Monet oppimistehtävät ovat työläitä, yliopisto-opinnot ylipäänsä ovat aika vaativia. Usein opiskelijat toivovat selkeää, tarkasti rajattua tehtävänantoa. Sellainen tehtävänanto kuuluu pikemminkin tenttiin, ei oppimistehtävään, jonka tarkoitus on saada opiskelija tekemään "oppimistyötä".\nAjan tarve. Esseen laatimiseen tulee varata riittävästi aikaa. Varaa pelkästään korjailuun useita päiviä, jolloin Sinulla on tilaisuus lukea "valmista" tekstiä, tehdä tarkistuksia ja hioa ilmaisua parempaan muotoon. Kokenutkin kirjoittaja joutuu hiomaan tekstiä useita kertoja.\nLähettäminen. Lähetä essee opettajalle luettavaksi kulloistenkin kurssiohjeiden mukaan. Yleistyvä tapa on sähköinen palautus Moodle-ympäristössä. Sähköisesti palautettuna tiedosto täytyy olla tietyssä muodossa, jotta opiskelijatoverit ja opettaja pystyvät avaamaan ja lukemaan tekstisi. Jos tekstisi menee vain opettajalle, Wordin tekstimuodot (.doc ja .docx), .pdf ja .rtf (rich text format) ovat sallittuja. Jos tekstisi on tarkoitettu myös opiskelijatovereittesi luettavaksi, Word-muodot eivät ole sallittuja, koska kaikilla opiskelijoilla ei ole Wordiä. Tällöin teksti voidaan palauttaa vain .pdf- ja .rtf-muotoisena. Jos opettaja kommentoi sähköisesti työtäsi, .pdf-muotoa ei voi käyttää. Jos vastaus palautetaan editorilla varustetun vastaustilan kautta, kaikki ulkoasun muotoilut kannattaa tehdä vasta, kun olet siirtänyt tekstin vastaustilaan. Opettaja antaa tarkemmat ohjeet palautusmuodoista tehtävänannossa.\nSäilyttäminen. On hyvin tavallista, että opiskelija työstää tekstiään vain yhdellä muistitikulla/kovalevyllä olevaan tiedostoon. Muistitikku katoaa tai kovalevy hajoaa, tietokone varastetaan tai tuhoutuu muuten. Opiskelija joutuu aloittamaan työstämisen alusta. Muista aina varmuuskopiointi!\nSäilytä esseetäsi tiedostona ainakin niin kauan, että se on hyväksytty opintosuorituksena. Jos opettaja pyytää Sinua korjaamaan työtäsi, korjaustyötä helpottaa ratkaisevasti esseen tallenne tietokoneessa (ja/tai turvallisuussyistä myös muistitikulla). Opettaja säilyttää proseminaaritöitä kaksi vuotta. Olet itse vastuussa työn säilyttämisestä, jos tarvitset sitä myöhemmin opinnoissasi. Työ kannattaa aina säilyttää sähköisessä muodossa kahdessa paikassa ja lisäksi tulostettuna.\nOppimistehtävän kommentointi. Opettaja, joka lukee työtäsi, on yleensä kiinnostunut henkilökohtaisista kommenteistasi, jotka koskevat oppimistehtävää. Voit liittää vastaukseen saatteen tai erillisen liuskan, jossa kommentoit tehtävää ja oppimisprosessiasi. Kommentit, kuten ”Opin tästä tehtävästä paljon ja sitä oli mielenkiintoista tehdä”, eivät kuulu itse esseen sisältöön. Ole täsmällinen kommenteissasi, kerro miksi tehtävä oli Sinulle mielestäsi hyödyllinen. ”Tämä oli kovin vaikea ja työläs tehdä” ei oikeastaan auta opettajaa kehittämään työtään, mutta jos kommenttisi on ”Käytin tähän 5 op:n (= 135 tuntia) tehtävään aikaani noin 200 tuntia”, on opettajan jo aihetta huolestua tehtävän työläydestä. Suunnittele ajankäyttösi realistisesti. Esimerkiksi, jos opintojakson laajuus on 5 op ja kesto 7 viikkoa, tarvitset aikaa keskimäärin 19 tuntia viikossa.\nTiedon epävarmuus. Lopullista totuutta ei ole, ei varsinkaan tieteessä. Ilmiöitä kyseenalaistetaan jatkuvasti ja vanha tieto korvautuu uudella. Siksi tieteellinen kielenkäyttö on usein hyvin varovaista, maallikosta se kuulostaa varmaan ylivarovaiselta. Yleisiä sanakäänteitä ovat esimerkiksi: "Näyttää siltä…", "Todennäköisesti A vaikuttaa B:hen…" , "Kirjoittajat arvelevat, että…", "Päivähoidon muutos lienee vaikuttanut siten, että…" , "Tulokset tukevat sitä johtopäätöstä, että…" jne. Sinun kannattaa käyttää tällaista kieltä myös esseessä/tutkielmassa, ainakin sellaisista ilmiöistä, jotka eivät näytä yksiselitteisiltä. Varo kaikkea yksisilmäisyyttä. Kehitä valmiuttasi kysyä ja valmiuttasi kyseenalaistaa omia(kin) näkemyksiä.\nKoherenssi. Kiinnitä huomiota tekstin sujuvuuteen. Virkkeiden tulisi liittyä toisiinsa luontevalla tavalla, jotta lukija ymmärtää sen, mitä esität, tekstiksi eikä vain faktaluetteloksi. Esimerkiksi seuraavasta näytteestä puuttuu "punainen lanka".\nMetakognitiivisella taidolla tarkoitetaan kykyä säädellä omaa toimintaa ja oppimista. Prosessipainotteisissa ja aktivoivissa opetusmenetelmissä käytetään usein jaettua kontrollia. Siirtovaikutus liittyy metakognitioon. (Hakkarainen, Lonka & Lipponen, 1999, s.166.)\nEsimerkin "teksti" ei itse asiassa ole tekstiä vaan irrallisia virkkeitä, jotka muodostavan pikemminkin listan. Jos essee/tutkielma koostuu olennaisilta osin esimerkin kaltaisesta epäkoherentista tekstistä, työ on korjattava, vaikka faktoja olisikin riittävästi. Listoja (numeroituja tai ranskalaisin viivoin osoitettuja) tulee käyttää hyvin harkiten, jos ollenkaan.\nYksi hyvä tapa on sanoa pääasia ensin omana toteamuksena ja jatkaa sitten kappaleen tekstiä siteerauksia käyttäen.\nOpetussuunnitelmia on kahta päätyyppiä. Uusikylä ja Atjonen (1999, s. 78–83) kuvailevat toisaalta ainejakoista opetussuunnitelmaa, joka on perinteisesti noudatettu ja jossa eri aineet opetetaan omilla oppitunneillaan käyttäen tietyn oppiaineen tarpeisiin rakennettua oppimateriaalia. Toisena tyyppinä he esittelevät eheytettyä opetussuunnitelmaa, jonka kantavana periaatteena on… He (s. 82) käsittelevät tarkemmin ainejakoiseen opetussuunnitelmaan suunnattua kritiikkiä, mutta huomauttavat, että… Edelleen Uusikylä ja Atjonen (1999, s. 84) … Toisaalta Lahdes (1997, s. 65) toteaa opetussuunnitelman…\nKirjoittajat on mainittava joka kappaleessa (siis tosiaan kappaleessa, ei luvussa) ensimmäisen kerran sukunimeltä.\nLähdeviittausten "sisäänkirjoittaminen" esimerkin 3 tapaan on hyvin suositeltavaa. Jos ei ole täysin selvää kehen/keihin hän/he viittaa/vat, on kirjoittaja(t) mainittava vuosilukuineen. Kun sulkeiden sisään laitetaan kirjoittaja(t), on myös vuosiluku aina merkittävä näkyviin: (Uusikylä & Atjonen, 1999, s. 84). Pelkkä sivunumero kirjoittajan/jien nimen/nimien jälkeen ei siis riitä. Jokaisessa kappaleessa on ilmoitettava lähde ensimmäisen kerran vuosilukuineen. Sen jälkeen samassa kappaleessa voi käyttää pronominia viittaamaan kirjoittajaan/jiin tai kirjoittaa kirjoittajan/jien nimen/nimett ilman vuosilukua (mutta ei siis sulkeiden sisään). Jotta pronominia voi käyttää, on kirjoittajien nimet mainittava osana edellistä virkettä. Seuraava näyte on virheellinen, koska kirjoittajat mainitaan vain sulkujen sisällä, mutta ei virkkeen osana: "Medialla tarkoitetaan viestintävälinettä (Tuominen & Varis, 1998, s. 72). He (s. 73) siteeraavat erästä tanskalaista tutkijaa, jonka mukaan…". Pronominin viittaussuhteen on oltava selkeä.\nEsimerkin 3 tapainen "sisäänkirjoitettu" lähdeviitekäytäntö helpottaa eri lähteisiin perustuvien viittausten tarkkaa sijoittelua saman kappaleen sisään ja näin on myös helppo laittaa eri lähteet "keskustelemaan keskenään". Se osoittaa esseen/tutkielman kirjoittajan kypsyyttä.\nLisäohjeita. Merkintöjä emt., mt. ja ibid ei saa käyttää. Lisäohjeita lähteiden merkitsemisestä ja tieteellisestä kirjoittamisesta on jäljempänä sekä mm. teoksessa: Hirsjärvi, S., Remes, P. & Sajavaara, P. (2009). Tutki ja kirjoita. Helsinki: Tammi. Tämä teos on tärkeä aineopintojen proseminaarivaiheessa ja kirjoitettaessa pro gradua. On suotavaa tutustua siihen jo perusopintojen aikana.\nKäsitteiden määrittely. Positivistisessa tieteenihanteessa käsitteet määriteltiin omassa luvussa, usein tutkielman alussa. Tämä käytäntö on kuitenkin muuttunut. Nykyisin suositellaan, että käsitteet määritellään teoreettisessa yhteydessään. Kun kirjoitat vierasperäisen käsitteen erikoismerkityksessä olevan suomenkielisen termin tai käsitteen, mainitse ensimmäisellä kerralla, mitä se tarkoittaa. Vaikka esim. ”koulukiusaaminen” on yleiskielinen termi, tieteellisessä tekstissä on määriteltävä, mitä sillä tarkoitetaan.\nYhdyssanat. Yhdyssanojen osaaminen on parin viime vuosikymmenen aikana rapistunut todella huolestuttavasti. Ei ole tavatonta, että opiskelija kertoo opiskelevansa ”ammatti korkea koulussa” ja kirjoittavansa ”neuvola toiminnasta” sekä ”varhais kasvatuksesta”. Yhdyssanoilla on kuitenkin tietty merkitys suomessa, eikä niitä ole syytä hylätä. On merkitykseltään aivan eri asioita: ”…, jos lapsi on kasvanut alkoholisti perheen parissa” tai ”…, jos lapsi on kasvanut alkoholistiperheen parissa”. ”Sairaan hoitaja” ja ”sairaanhoitaja” ovat eri asioita, samoin ”erityisluokan opettaja” ja ”erityisluokanopettaja”. Yhdyssanasääntöjä ja muitakin kielenhuollollisia asioita on selostanut Jukka Korpela internetissä olevassa oppaassaan Nykyajan kielenopas. Tätä opasta ammattimaiset kielenhuoltajatkin käyttävät työssään.\nPartitiiviset sanat ja koittaa/koettaa. Suomessa ”monta” ja ”paljon” ovat perusmuodossaan partitiivisia. Siksi ”montaa” ja ”paljoa” ovat virheellisiä muotoja, vaikka niitä näkee paljon. ”Päivä/kevät koittaa”, mutta ”ihminen koettaa tehdä jotakin”. Käytä oikeaa verbiä.\nEi puhekieltä. Kirjoita selkeää asiakieltä ja vältä tarpeetonta terminologista kikkailua. Selkeässä asiakielessä ei käytetä puhekielen ilmaisuja. Esimerkiksi virkkeen aloituksessa ei saa käyttää puhekielen ilmaisuja (mm. "Ja…", "Eli…", "Elikkä…”, ”Mutta…" ,”Jotenka”).\nAsiakielessä jokaisessa virkkeessä on ainakin yksi päälause ja kenties sivulauseita. Jokaisessa virkkeessä on oltava predikaatti (tekemistä ilmoittava verbi, alla sisältävät, voidaan). Lehtikielessä, mainoskielessä ja kaunokirjallisuudessa ei näistä säännöistä enää pidetä kiinni, mutta asiakielessä nämä ehkä vähän vanhahtavat säännöt edelleen pätevät. Ei saa kirjoittaa seuraavaan tapaan: "Uudet oppimisympäristöt sisältävät monia teknisiä apuvälineitä. Esimerkiksi tietokoneita, videokameroita ja editointilaitteita."\nEdellä kuvatun kaltaista predikaatitonta virkettä ("Esimerkiksi…") ei siis saa kirjoittaa. Sen sijaan listan voisi liittää edeltävään virkkeeseen pilkulla erotettuna tai sitten kirjoittaa "…apuvälineitä. Esimerkkinä voidaan mainita tietokoneet…". Subjektiakaan ei saa unohtaa virkkeestä seuraavaan tapaan: "Opettaja ohjaa kognitiivista opetus-oppimisprosessia. Opettaa esimerkillään myös asenteita." Kirjoita siis täydellisiä virkkeitä.\nTutkielmissa ja oppikirjoissakin on usein "inessiivitautia" seuraavaan tapaan: "…suuria tyttöjen ja poikien välisiä eroja monissa kielellisissä, matemaattisissa, visuaalis-spatiaalisissa ja motorisissa taidoissa sekä niihin liittyvissä ennakkoasenteissa…" Tällainen lause on syntynyt, kun englannin in-prepositio on suoraan käännetty suomen inessiivillä. Suomessa on kuitenkin luontevampia tapoja kirjoittaa asia, esim. verbit ja genetiivimuoto. Esim. "Tyttöjen monet kielelliset, matemaattiset, visuaalis-spatiaaliset ja motoriset taidot sekä niihin liittyvät asenteet olivat poikiin verrattuna selkeästi erilaisia."\nEnglannin you-passiivi on – ikävä kyllä – yleistynyt huolimattomaan puhekieleen sellaisena yksikön toisen persoonan (sinä-muoto) käyttönä, jolla ei puhutella kuulijaa. Se näyttää yleistyvän myös lehtikieleen. Esseessä/tutkielmassa sitä ei missään tapauksessa saa käyttää (ei esim. "Jos olet ensimmäisen luokan opettaja, huomaat helposti lasten erilaisen lähtötason."). Myös minä-pronomini tulkitaan konkreettisesti tieteellisessä tekstissä. Esimerkiksi seuraavalla tekstillä tekstin kirjoittaja viittaa (tahattomasti) omaan urasuunnitteluunsa: "peruskoulun jälkeen on pohdittava koulutusvaihtoehtoja: minkälaisen uran oikeastaan haluan…" . Parempi: "peruskoulun jälkeen on pohdittava koulutusvaihtoehtoja: minkälaisen uran (nuori) oikeastaan haluaa…". Me-pronomini tieteellisessä tekstissä puolestaan viittaa siihen, että kirjoittajia on useampia. Minä-pronominia ei saa tekstissä käyttää suoraan, esim. ei "Minä pohdin seuraavassa…" vaan "Pohdin seuraavassa…".\nLaadi jäsentely ja otsikointi itsenäisesti ja omaperäisesti. Laadi otsikko sen mukaan, mitä asioita käsittelet työssäsi. Pyri tarkastelemaan aihetta ongelmakeskeisesti. Aseta siis itsellesi (työn aihepiirin puitteissa) kysymyksiä, joihin sitten etsit "vastauksia" vaatimusten teoksista. Tarkoituksena on kehittää omia ajatuksia lähteiden pohjalta, yhdistellä asioita, tehdä johtopäätöksiä ja ajatella luovasti. Merkitse lähdeviitteet huolellisesti. Kirjoita viite aina, kun lainaat toisen kirjoittamaa tai sanomaa.\nTarkoitus on, että otsikoit esseesi sen mukaisesti, mikä on työsi sisältö, ellei opettaja ohjeista toisin. Jos esseen otsikot ovat annettuja, niitä on silloin käytettävä. Pelkkä opintojakson nimi on mielikuvitukseton otsikko. Tekstissä on käytettävä väliotsikoita, mutta ei liian tiheästi. Yhtä sivua lyhyempiä alalukuja ei tulisi kirjoittaa, lukuun ottamatta ehkä johdantoa ja loppupäätelmiä. Tiheä otsikointi pirstoo tekstin ja osoittaa, että kirjoittaja ei hahmota kokonaisuuksia vaan pyrkii esittämään asiat luettelona.\nKappaleotsikot ovat hyvä tapa osoittaa tekstin jäsennystä silloin, kun varsinainen otsikointi on liian "vahva" keino jäsentää tekstiä. Kappaleotsikko kursivoidaan ja joko kirjoitetaan osaksi alkavaa virkettä (kuten tässä kappaleessa) tai erotetaan pisteellä muusta tekstistä (kuten seuraavassa kappaleessa). Kappaleotsikoilla ei koskaan voi korvata kaikkia väliotsikoita. Lyhyessäkin esseessä (3–4 s.) on syytä olla pari selkeää väliotsikkoa.\nUlkoasu. Tekstissä riviväli on 1.5 ja kirjasinkoko (= fonttikoko) 12 tai 11 pistettä (esim. Times New Roman 12, Arial 11, tai vastaavia, ei liian koukeroisia fontteja). Tiheään kirjoitetut tekstit (riviväli 1) ovat raskaslukuisia ja opettaja ei saa kommenttejaan mahtumaan riviväleihin, jos hän kirjoittaa kommentit käsin. Sivujen marginaalit ovat n. 2,5 cm. Älä käytä isompia marginaaleja tai isompaa fonttia saadaksesi vähemmällä tekstillä aikaan useampia sivuja. Älä liioin pienennä marginaaleja tai fonttikokoa saadaksesi enemmän tekstiä mahtumaan rajatulle sivumäärälle, vaan karsi epäolennaista ainesta pois. Käytä apuna tekstinkäsittelyohjelman sana-/merkkimäärälaskinta, jos ohje esseen pituudesta sitä edellyttää.\nÄlä käytä tummennettua tekstiä muualla kuin otsikoissa ja mahdollisesti taulukoissa. Jos haluat korostaa jotakin sanaa tai termiä, käytä kursivointia. Liian runsas kursivointikaan ei ole suositeltavaa. Liiallisesti käytetyt typografiset tehokeinot kärsivät "inflaation" ja tekevät tekstistä levottoman näköistä. Tässä ohjeistossa kursivointia on tosin käytetty hyvin paljon, koska kyseessä on hieman luettelomainen ohjeisto, jossa on paljon käsitteitä ja korostamista vaativia asioita. Numeroi tekstisivut toiselta tekstisivulta sivunumerolla 2 aloittaen. Käytä aina tekstinkäsittelyohjelman automaattista numerointia.\nVälimerkit. Noudata välimerkkien käytössä yleisiä kirjoituskäytäntöjä, esim. pisteen, pilkun, huutomerkin, kysymysmerkin, puolipisteen ja kaksoispisteen jälkeen tulee aina välilyönti, mutta ei ennen näitä merkkejä. Tätä sääntöä noudatetaan aina, myös silloin, kun ilmoitetaan (sivu)numeroita (Hakkarainen, Lonka & Lipponen, 1999, s. 153). Kaarisulkeiden (esim. näin) ulkopuolelle tulee välilyönnit, muttei sisäpuolelle. Kuitenkin muu välimerkki tulee viimeiseen kaarisulkeeseen kiinni (kuten tässä piste). &-merkin molemmin puolin jätetään aina välilyönti (esim. Uusikylä & Atjonen, 1999). Amerikanenglannissa listauksissa viimeisen ”and”-sanan edellä on usein pilkku (Lisa, Patrick, and Mary). Koska & = ”and” = ”ja”, APA:n englanninkielisessä ohjeistossa kehotetaan usein laittamaan pilkku ennen &-merkkiä. Suomessa listoissa ”ja”- sanaa ei eroteta pilkulla (Matti, Liisa ja Pekka). Jos essee/kirjoitetaan suomeksi, ei myös &-merkin eteen laiteta koskaan pilkkua (Lyytinen, Eklund & Laakso, 1995). Tältä osin HY:n OKL:n opiskelijoille antama ohjeisto on virheellinen, mutta suomalaisten tiedelehtien (esim. Psykologia ja NMI Bulletin) käytäntö on oikein.\nVäliviivoja on käytössä kahta pituutta (- ja –). Lyhyttä väliviivaa käytetään tavuviivana ja yhdyssanoissa, eikä sitä ennen eikä sen jälkeen tule välilyöntiä (esim. Pirkkola-Järvinen, kuorma-auto, 6.-luokkalainen) paitsi silloin kun yhdysviiva viittaa useampaan sanaan (pro gradu -tutkielma, naiset ja lapset ensin -periaate, koulukyyti ja -ruoka, ensi- ja toissijainen). Pitkää väliviivaa käytetään ajatusviivana välilyöntien erottamana – aina tarvittaessa – ja ilman välilyöntejä jostakin–johonkin-rakenteessa. Sivulta X sivulle Y on tällainen tyypillinen rakenne (Uusikylä & Atjonen, 1999, s. 87–102) tekstin seassa olevissa viittauksissa ja erityisesti lähdeluettelossa. Ikä jostakin johonkin, vuosiluvut ja luokka-asteet ovat kasvatustieteellisissä tutkimuksissa tyypillisiä pitkän väliviivan paikkoja (esim. 5–10-vuotiaat, 7.–9.-luokkalaiset, vuosina 2009–2011, 2.–7.8.2011, hyväksytty–hylätty, 4–5 opiskelijaa/ryhmä, N = 125–137). Huomaa, että Word tekee automaattisesti ja virheellisesti pitkän väliviivan joihinkin yhdyssanoihin (kuten: kotitehtävät ja –työt). Virheen voi helposti korjata painamalla Ctrl-z (kotitehtävät ja -työt).\nTavuta tekstisi. Useimmissa tekstinkäsittelyohjelmissa (esim. Word) on automaattinen tavutustoiminto. Jos käytät asettelussa oikealla tasattua reunaa, on tavutus aivan pakollinen siksi, että tekstin sekaan ei jäisi häiritsevän suuria sanavälejä. Oikeassa liehureunassakin tavutus on suositeltava.\nJäsentely. Otsikoinnissa voi käyttää numerointia, esim. 2 Pääluku, 2.1 Alaluku, 2.2 Alaluku. On huomattava, että jos esim. pääluvun 2 alle tulisi vain yksi alaluku (2.1) mutta ei enää toista (2.2), ei alalukua tule tehdä vaan koko teksti kirjoitetaan pääluvun 2 alle ilman numeroituja alaotsikoita. Luvun viimeisen numeron perään ei tule pistettä. Numeroinnissa pitää olla kohtuullinen, kolmen numeron väliotsikot (esim. 2.3.1) osoittavat, että esseen kirjoittaja pirstoo tekstiä eikä näe isompia kokonaisuuksia. Pro gradussakaan kovin monta otsikointitasoa ei selkeytä työn rakennetta. Sisällysluettelossa numerointitaso osoitetaan sisentämällä.\nKirjoissa on tapana aloittaa uusi pääluku uudelta (usein parittomalta) sivulta. Sivumäärältään rajatussa oppimistehtävässä ei ole syytä menetellä näin. Älä siis jätä muutamaa riviä (4–5) enempää tyhjää tilaa luvun jälkeen. Jos uusi otsikko tulisi aivan sivun alareunaan, on tietysti luontevaa aloittaa uusi luku vasta seuraavalta sivulta.\nJäsentele teksti selkeisiin kappaleisiin joko a) jättämällä tyhjä rivi kappaleiden väliin (kuten tässä tekstissä) tai b) sisentämällä uuden kappaleen ensimmäinen rivi n. 1–1½ cm. Lopusta vajaaksi jätetty rivi ei ole kappalejaon merkki. Kappaleen viimeistä riviä lukuun ottamatta kaikki rivit kirjoitetaan oikeaan reunaan asti. Huolellisesti tehty kappalejako ei ole pelkästään tekninen seikka, vaan se kertoo myös kirjoittajan kyvystä ymmärtää ja jäsentää kirjoittamansa. Huolellinen jäsentely auttaa lukijaa hahmottamaan tekstiä.\nÄlä kirjoita liian pitkiä tai liian lyhyitä kappaleita. Erityisen ongelmallisia ovat 1–3 virkkeen toteavat kappaleet; usein ne viittaavat suoraan luettuun kirjallisuuteen (ks. Esim. 2). Tällaiset kappaleet osoittavat, että kirjoittaja on osannut poimia faktoja, mutta ei osaa prosessoida niitä eikä muodostaa niistä koherenttia tekstiä. Tässä ohjeistossa on kuitenkin poikkeuksellisen paljon lyhyitä kappaleita. Se johtuu siitä, että kyseessä on ohjeisto eikä koherentti essee/tutkielma.\nKaikki työt Helsingin yliopistossa palautetaan nykyisin sähköisesti. Säilytä esseesi tai tutkielmasi viimeisin versio varmuuden vuoksi useammassa paikassa: tietokoneen kovalevyllä, pilvipalvelussa ja muistitikulla.\nSekä tekstin sisään tulevissa lähdeviitteissä että lähdeluettelossa on noudatettava tässä annettuja ohjeita ja esimerkkejä sananmukaisesti pilkuntarkasti. Se siis merkitsee sitä, että alla olevista ohjeista ja esimerkeistä ei saa poiketa. Kaikkia sääntöjä, välimerkkejä ja muita pikkutarkkoja kirjoitusohjeita ei voi antaa tässä sanallisesti. Tutki esimerkkejä ja toimi niiden mukaan. Tieteellisen työn etiikkaan kuuluu toisten tekijänoikeuksien kunnioittaminen. Siksi lähdeviittaukset merkitään huolellisesti.\nViittaa esseessä aina, kun voit, tutkintovaatimuksissa olevaan tai muuhun kirjallisuuteen (tai muuhun lähteeseen yleisemminkin). Tutkielmissa sen sijaan suomenkielisiä oppikirjoja on syytä välttää ja suosia alan tieteellistä kansainvälistä tutkimuskirjallisuutta.\nEsseessä ja tutkielmassa on tekstin keinoin pidettävä erillään lähteistä saatu informaatio ja omat pohdinnat, ajatukset ja kritiikki. Esseen/tutkielman lukijan on voitava vaivatta tunnistaa, mikä on tekstin kirjoittajan omaa tekstiä ja mikä on muualta siteerattua tietoa. Kirja, artikkeli tai muu lähdemateriaali osoitetaan lähdeviitteellä. Runsas lähteiden käyttö osoittaa, että kirjoittaja on nähnyt vaivaa aiheensa selvittelyssä. Jokaiseen kappaleeseen on sijoitettava lähdeviite/viitteitä, jos siinä on muualta siteerattua tietoa. Viittaus liitetään mahdollisimman lähelle siteerattua tietoa. Ei riitä, että viitteen laittaa jonnekin kauas.\nLähdeviitteitä ei tarvita kappaleissa, jotka ovat kokonaan kirjoittajan omaa tuotosta. Oma tuotos osoitetaan kielellisesti ("Yhteenvetona voin/voidaan todeta, että…", "Nähdäkseni…", "Arvelen, että…", "Kokemukseni aikuiskoulutuksesta…" jne.).\nLähdeviitteissä käytetystä kirjallisuudesta tehdään kirjoitukseen loppuun lähdeluettelo (otsikoidaan Lähteet). On varmistuttava siitä, että kaikki lähteet, joihin on viitattu, sisältyvät lähdeluetteloon. Lähdeluettelossa ei toisaalta saa olla sellaisia lähteitä, joihin tekstissä ei ole viitattu.\nLähdeviitteiden merkitsemistä ja lähdeluettelon tekoa helpottavat automaattiset viitteidenhallintaohjelmat, esim. RefWorks, Mendeley ja Zotero. Mendeley ja Zotero ovat vapaasti ladattavissa verkosta ja niiden käyttöön on saatavissa verkosta ohjeita englanniksi. Tämänhetkisen käsitykseni mukaan Zotero on helppokäyttöisempi kuin Mendeley. Jos opintojen aikana teet vain muutaman tieteellisen esseen, joiden kirjallisuus on rajattu, ei automaattisen viitteidenhallintaohjelman käyttöä ehkä kannata opiskella, koska opiskeluun kuluu muutama tunti aikaa. Jos aikomuksesi on opiskella enemmän ja tehdä kenties kandidaatintutkielma/pro gradu, kannattaa automaattinen viitteidenhallinta opiskella mahdollisimman varhain, jotta siitä saa suurimman hyödyn.\nKappale, jossa ei ole lähdeviitettä, tulkitaan yleensä kirjoittajan omaksi tekstiksi. Jos kyse on kuitenkin muualta lainatusta tiedosta tai tekstistä, esseen kirjoittaja syyllistyy plagiointiin, joka on ehdottoman kiellettyä. Toisen kirjoittajan tekstin kopioiminen tai sen osittainenkin siteeraaminen ilman asianomaisia lähdeviittauksia on plagiointia. Tieteentekijöiden tekijänoikeuksia on ehdottomasti kunnioitettava! Lähdeviitteiden merkitseminen ei siis ole pelkästään tekninen, vaan myös tutkimuseettinen kysymys. Siksi siihen on kiinnitettävä huomiota jo opintojen alkuvaiheessa. Esseen/tutkielman lukijan on voitava vaivatta päätellä, mikä on muualta siteerattua tietoa ja mikä on kirjoittajan omaa tekstiä. Plagiointi rinnastetaan tenttivilppiin, josta on omat vakavat seurauksensa, ks. Älä kopsaa -sivusto. Avoimessa yliopistossa on käytössä Urkund-plagiaatintunnistusjärjestelmä, joten plagioinnista jää hyvin helposti kiinni.\nTekstinsisäiseen lähdeviitteeseen (tällä tarkoitetaan myös kokonaan sulkeiden sisään kirjoitettua viitettä) tulee aina kirjoittajan/kirjoittajien sukunimi/nimet ja vuosiluku. Lähdeviittausta ei siis tehdä koskaan kirjan nimeen, eikä toimitettujen teosten osalta toimittajan/toimittajien nimeen/nimiin. Lähdeviitteeseen kirjoitetaan kirjoittajan/kirjoittajien sukunimi/nimet, vuosi ja sivut. Etunimen alkukirjaimia ei koskaan mainita [tai mainitaan vain silloin, kun on kaksi sukunimeltään samaa lähdettä, esim. (F. Smith, 2015, s. 13; P. Smith, 2009, s. 45–53)]. Kirjoittajien koko etunimet voidaan poikkeuksellisesti mainita, kun jokin keskeinen lähde mainitaan ensimmäisen kerran (esim. johdannossa) tai jos kirjoittaja on jokin erityisen arvostettu teoreetikko (esim. Sigmund Freud, Jacques Rousseau).\nKoska asia on osoittautunut hankalaksi, toistan se vielä kerran: viitataan tekstin kirjoittajaan/kirjoittajiin, ei kirjan toimittajaan. (Ainoa poikkeus on se, että viitataan esim. paksuun toimitettuun kirjaan kokonaisuudessaan, eikä voida poimia kirjasta yksittäisiä kirjoittajia, joihin normaalisti viitattaisiin.) Jos viitataan kirjan toimittajaan, vaikka viitatulla tekstillä on joku toinen kirjoittaja, syyllistytään tekijänoikeuksien rikkomiseen. Kunnioita tekstin kirjoittajan oikeuksia!\nEsimerkki 4 (voisi olla vaikka esseen johdantoa)\nKai Hakkarainen, Kirsti Lonka ja Lasse Lipponen (1999) pohtivat uudistuvaa älykkyyskäsitystä ja sitä, miten älykkyyttä voidaan opetuksen keinoin kehittää… Tutkivan oppimisen malli (esim. Hakkarainen ym., 1999, s. 202) on heidän vastauksensa siihen kritiikkiin, mitä kouluoppiminen on saanut eri yhteyksissä.\nLähdeviittaus tehdään siis aina tekstin kirjoittajaan/kirjoittajiin ja esseen loppuun, kohtaan Lähteet, merkitään kirjoittaja/t. Esimerkiksi kirja Näkökulmia kehityspsykologiaan on toimitettu teos. Toimittajat ovat Lyytinen, Korkiakangas ja Lyytinen. Näitä toimittajia ei siis koskaan mainita tekstissä, vaan siellä mainitaan vain sen luvun kirjoittaja/t, johon/joihin kulloinkin viitataan. Seuraavat esimerkit ovat peräisin tästä kirjasta.\nHurme (1995, s. 148–150) pohtii, miksi perhe vaikuttaa lapseen. Hän listaa neljä vaikutusmekanismia, jotka ovat…\nKognitio ja temperamentti kehittyvät ympäristössä ja toisiinsa vaikuttaen. Esimerkiksi lapsen varhainen temperamentti vaikuttaa äidin käyttäytymiseen ja äidin toimintatavat puolestaan vaikuttavat lapseen (Lyytinen, Eklund & Laakso, 1995).\nNäiden lähteitten sijoittaminen Lähteet-otsikon alle esseen/tutkielman loppuun on neuvottu esimerkissä 14.\nJos kirjoittajia on kaksi, molempien nimet mainitaan jatkuvasti tekstissä, esim. "Uusikylä ja Atjonen (1999, s. 17) toteavat, että…". Jos kirjoittajia on 3–5, ensimmäisellä kerralla mainitaan kaikki (Hakkarainen, Lonka & Lipponen, 1999, s. 23–25), mutta kaikilla seuraavilla kerroilla mainitaan vain ensimmäinen kirjoittaja ja korvataan loput merkinnällä ”ym.” (Hakkarainen ym., 1999, s. 81–84). Vaikka tekstiäsi olisi kuinka paljon, ym.-lyhennettä käytetään esseesi/tutkielmasi loppuun asti. Jos kirjoittajia on enemmän kuin 5, alusta alkaen kirjoitetaan vain ensimmäisen kirjoittajan nimi ja korvataan muut lyhenteellä ”ym.” On oltava erityisen tarkka siitä, että lähdeviitettä ei tehdä pelkästään ensimmäisen kirjoittajan sukunimeen, jos tekstillä kuitenkin on kaksi tai useampia kirjoittajia. Jos muut kirjoittajat jätetään pois, heidän työpanoksensa mitätöidään, mikä ei ole oikein.\nRiippuen siitä kirjoitetaanko kirjoittajien nimet virkkeen sisään (kuten yllä, Uusikylä ja Atjonen…) vai sijoitetaanko viite sulkujen sisään, noudatetaan hieman erilaista käytäntöä liittää viimeinen kirjoittaja lähdeviitteeseen.\n(Uusikylä & Atjonen, 1999)\n(Hakkarainen, Lonka & Lipponen, 1999) ensimmäisen kerran, mutta kaikilla seuraavilla (Hakkarainen ym., 1999)\nUusikylän ja Atjosen (1999) mukaan…\nHakkarainen, Lonka ja Lipponen (1999, s. 23) toteavat… (ensimmäisen kerran, mutta kaikilla seuraavilla kerroilla:) Hakkaraisen ym. (1999, s. 45) tarkastelu osoittaa, että…\nJa-konjunktio korvataan sulkeiden sisällä siis &-merkillä ja se lisätään vain kahden viimeisen kirjoittajan nimen väliin välilyönneillä erotettuna, muuten kirjoittajien sukunimet erotetaan pilkuilla. Kaikkien kirjoittajien nimiä taivutetaan tavanomaiseen tapaan, "Hakkaraisen, Longan ja Lipposen (1999, s. 148) mukaan….", "Hakkaraisen ym. (1999, s. 148) mukaan…". Silloin kun kirjoittajia on useita, käytetään monikkoa, esim. "Hakkarainen ym. (1999, s. 45) toteavat, että…", "Kintsch ja van Dijk (1978) tekevät yhteenvedon…". Lähdeviittauksissa vuosiluku ja sivunumero/t sijoitetaan välittömästi sukunimen jälkeen.\nJos tekstissä vain yksi virke on siteerattu jostakin lähteestä, merkitään lähdeviite tämän virkkeen sisään.\nItsenäisessä työssä oppilasta totutetaan työn suunnitteluprosessiin ja varsinkin kehittämään itseohjautuvuutta (Uusikylä & Atjonen, 1999, s. 115).\nUusikylä ja Atjonen (1999, s. 115) pitävät itsenäisen työn tehtävänä oppilaan kasvattamista työnsä suunnittelijaksi ja etenkin itseohjautuvaksi oppijaksi.\nPiste sulkujen sisällä olevan viitteen lopussa tarkoittaa, että ko. tekijään viitataan usealla edeltävällä virkkeellä. Lähdeviitettä edeltävä virke loppuu pisteeseen. Näitä viittauksia käytetään useimmiten kappaleen lopussa, kun koko kappale viittaa samaan lähteeseen. Tällaista merkintää voi käyttää myös kappaleen keskellä, jos sillä viitataan useampaan edellä olevaan virkkeeseen.\nNykykäsityksen mukaan lastenkasvatuksessa… . Sen lisäksi … Lastenkasvatuksen eräänä periaatteena…keskeisenä. (Pulkkinen, 1994, s. 31–32.)\nTämä viittauskäytäntö (ns. heikko viittaus, ks. myös esimerkki 2) on sallittu kasvatustieteellisissä tutkielmissa. On kuitenkin hyvin suositeltavaa sen asemasta, että merkitsee lähdeviitteen/viitteet kappaleen loppuun, kirjoittaa lähdeviitteet tekstin "sisään" (kuten esimerkissä 3). Kansainvälisessä tieteellisen kirjoittamisen käytännössä koko kappaleeseen viittaavia lähdeviitteitä kappaleen lopussa ei sallita.\nKun useammat lähdeviittaukset viittaavat samaan asiaan, ne laitetaan samojen kaarisulkeiden sisään aakkosjärjestyksessä ja erotetaan toisistaan puolipisteellä.\nKeskeisenä tutkivan oppimisen apukeinoina pidetään tietokonetta ja sen suomia mahdollisuuksia: verkkoympäristöä, CD-ROM tietokantoja ja opiskelua tukevia ohjelmia (Hakkarainen ym., 1999, s. 198–199; Uusikylä & Atjonen, 1999, s. 136).\nUseissa kirjoissa tai artikkeleissa on käytetty runsaasti lähdeviitteitä, joiden sisältämää tietoa esseen kirjoittaja joutuu siteeraamaan. Itse luettu lähde on tällöin sekundaarilähde. Niiden käyttö on sallittua esseissä. Proseminaari- ja kandidaatintutkielmassa niitä pitäisi kuitenkin välttää, ja pro graduissa niitä saa käyttää poikkeuksellisesti. Sekundaarilähteitä käytettäessä on pulmana, kenen tutkimukseen viitataan. Yleisohje on se, että siihen lähteeseen, jota esseen/tutkielman kirjoittaja itse lukee, tehdään viittaus. On kuitenkin ehdottomasti käytettävä sellaista kirjoitustapaa, josta selvästi näkee, että kyse ei ole luetun lähteen kirjoittajien omista vaan heidän siteeraamistaan tiedoista. Seuraavassa on esimerkkejä tällaisista kirjoituskäytännöistä.\nUusikylä ja Atjonen (1999, s. 53) viittaavat aikaisempiin tutkimuksiin ja toteavat, että koulukohtaisen opetussuunnitelman laatiminen edellyttää opettajien yhteistyötä, jota he nimittävät "sosiaaliseksi muutokseksi".\nHakkaraisen ym. (1999, s. 69) lähteenä käyttämä 1990-luvun kognitiivinen tutkimus osoittaa, että maksimaaliseen älykkääseen suoritukseen …\nMuihin tutkijoihin vedoten Uusikylä ja Atjonen (1999, s. 19–20) väittävät, että konstruktivistisia periaatteita on kasvatustieteessä viljelty jo kauan.\nYhteenvetoartikkelissaan Kintsch ja van Dijk (1978) toteavat, että…\nHuomaa, että aina on ilmoitettava, millä kirjan sivulla primaarilähde on mainittu. Primaarilähteitä ei koskaan kirjoiteta lähdeluetteloon. Sinne tulevat vain ne lähteet, jotka itse on luettu ja joihin on viitattu.\nSternberg (1986) esittää älykkyysteoriassaan, että älykkyyteen sisältyy keskeisesti metakognitiivinen komponentti (Hakkarainen ym., 1999, s. 47).\nHakkarainen ym. (1999, s. 47) siteeraavat (kuvailevat/referoivat /selostavat tms.) Sternbergin (1986) älykkyysteoriaa ja toteavat, että siihen sisältyy keskeisesti metakognitiivinen komponentti.\nViitaten Sternbergin (1986) älykkyysteoriaan Hakkarainen ym. (1999, s. 47) toteavat älykkyyden sisältävän olennaisena osana…\nSuorat lainaukset. Suoria lainauksia ei pääsääntöisesti tule kirjoittaa esseeseen/tutkielmaan. Tarkoituksena on, että opiskelijat opiskelevat asioita, pohdiskelevat niitä ja kirjoittavat omin sanoin, mitä he ovat oppineet ja ymmärtäneet. Yliopisto-opiskelun tarkoituksena ei ole liioin opettaa kopioimaan teoksia; se on oppimistehtävänä mieletön. Kopiointitaitoa tarvittiin vain ennen kirjapainotaidon keksimistä!\nJoissakin tapauksessa suorat lainaukset ovat kuitenkin paikallaan. Jos kirjasta lainataan tekstiä suoraan sanasta sanaan, on tämä tekstinpätkä sijoitettava ehdottomasti lainausmerkkeihin. Suora lainaus voi olla hyvä ratkaisu, jos halutaan esim. jokin määritelmä esittää varmasti samanlaisena kuin kirjassa. Filosofisessa esseessä suoraa lainausta käytetään silloin, kun lainattua tekstiä lähdetään yksityiskohtaisesti analysoimaan. Myös silloin, jos kirjassa on jokin asia tiivistetty erityisen nasevasti ja lyhyesti, voidaan se lainata sanatarkasti. Seuraavassa on esimerkki määritelmästä.\nHakkaraisen ym. (1999, s. 24) mukaan "hahmotusyksiköllä tarkoitetaan kerrallaan yhtenä tietona tai kokonaisuutena hahmotettua tietoa tai asiantilaa".\nPitkiä tekstejä ei siis saa lainata kirjoista suoraan. Lainausmerkkien käyttö on aina pakollista, jos lähteen tekstiä lainataan enemmän kuin muutama sana. Muutenkin lähdeviitteet on merkittävä tarkasti, esim. sivu aina kun mahdollista, mutta suorien lainauksien yhteydessä sivun mainitseminen on aivan erityisen tärkeää.\nPlagiointi. On huolehdittava siitä, että esseeseen tuleva teksti on tosiaan omin sanoin ilmaistua. Plagioinniksi lasketaan myös se, että alkuperäistekstiä muutellaan sanamuotojen ja sanajärjestyksen osalta, mutta itse asiasisältö ja asioiden esittämisjärjestys ovat samat kuin alkuperäistekstissä. Seuraavassa on esimerkki tämän tyyppisestä ehdottomasti kielletystä plagioinnista.\n"Perinteisen älykkyysteoriaan liittyi keskeisesti olettamus, jonka mukaan älykkyys on yleistä tiedonkäsittelyn kapasiteettia kuvaava mitta: oletettiin, että älykäs ihminen pystyy ratkaisemaan kaikenlaisia ongelmia muita paremmin." (Hakkarainen ym., 1999, s. 64.)\nÄlykkyysteoria perinteisesti oletti, että älykkyys mittasi yleistä kykyä ja kapasiteettia käsitellä tietoa. Arveltiin, että älykäs ihminen pystyy ratkaisemaan kaikenlaisia pulmia paremmin kuin muut. (Hakkarainen ym., 1999, s. 64.)\nYksi keino välttää edellä kuvatun kaltaista plagiointia on lukea ensin teksti ymmärtäen, sitten sulkea kirja/artikkeli ja kirjoittaa aiheesta katsomatta tekstiä. Ei muutenkaan ole suotavaa kirjoittaa aivan yksityiskohtaista lähteisiin perustuvaa tekstiä, vaan suurempia linjauksia.\n8. LÄhteet (= lista lÄhteistÄ esseen/tutkielman lopussa)\nKirjat, artikkelit, internet- ja muut lähteet laitetaan lähdeluetteloon aakkosjärjestykseen ensimmäisen kirjoittajan sukunimen mukaan. Tämä esseen/tutkielman osa otsikoidaan Lähteet. Katso välimerkkien ja välilyöntien käyttö esimerkeistä ja noudata mallia. Toimitetuista teoksista pannaan lähdeluetteloon ne artikkelit, joita on käytetty. Lähteisiin kirjoitetaan ensin tekstin kirjoittaja(t), vuosiluku, ja luvun otsikko. Sitten ilmoitetaan ”Teoksessa” ja toimittajan/jien nimien alkukirjaimet ja sukunimi/nimet, kirjoitetaan (toim.) ja ilmoitetaan kirjan nimi ja suluissa sivut, joilta luku alkaa ja loppuu. Sen jälkeen tulee kustantajan (ei kirjapainon) kotipaikka, kaksoispiste, kustantajan (ei kirjapainon) nimi.\nHY:n OKL:n opiskelijoille antamassa ohjeessa kehotetaan käyttämään englanninkielisiä lyhenteitä: p., pp., Ed., Eds., in, jos lähde on englanninkielinen. Tämä on tietysti väärin, jos essee/tutkielma kirjoitetaan suomeksi. Suomalaisissa tiedelehdissä (Psykologia ja NMI Bulletin) on oikea käytäntö.\nHuomaa, että kirjoittajista mainitaan ensin sukunimi ja sitten etunimen alkukirjain tai -kirjaimet, mutta toimittajan/toimittajien kohdalla menetellään toisin. Kustantajan nimestä jätetään yhtiömuotoa koskeva merkintä (Ab, Oy, Ky, Ltd., jne.) pois (poikkeus: WSOY).\nLähdeluettelossa kursivoidaan kirjojen ja lehtien nimet ja lehtien vuosikerran (volyymin) numero, mutta ei mitään muuta.\nHurme, H. (1995). Perhe kehityksen kontekstina. Teoksessa P. Lyytinen, M. Korkiakangas & H. Lyytinen (toim.), Näkökulmia kehityspsykologiaan (s. 139–156). Porvoo: WSOY.\nLyytinen, H., Eklund, K. & Laakso, M.-L. (1995). Varhainen kognitio, temperamentti ja vuorovaikutus. Teoksessa P. Lyytinen, M. Korkiakangas & H. Lyytinen (toim.), Näkökulmia kehityspsykologiaan (s. 40–65). Porvoo: WSOY.\nPulkkinen, L. (1994). Millaista lastenkasvatusta nykytutkimus suosittelee? Teoksessa J. Virkki (toim.), Ydinperheestä yksilöllistyviin perheisiin (s. 26–45). Porvoo: WSOY.\nTuominen, S. & Varis, T. (1998). Selviytyjiä viestintäyhteiskuntaan. Teoksessa H. Niemi (toim.), Opettaja modernin murroksessa (s. 71–79). Jyväskylä: PS-viestintä.\nKirjan toimittajan/toimittajien nimi/nimet mainitaan esseessä VAIN yllä olevaan tapaan, mutta ei mitenkään muuten. Toimittajaa ei yleensä mainita itse tekstissä, vaan siellä viitataan aina tekstin kirjoittajaan/kirjoittajiin.\nHuomaa, että lähdeluetteloon merkitään toimitettujen tekstien ensimmäinen ja viimeinen sivu. Sinne ei merkitä niitä sivuja, joita on siteerattu. Ne kylläkin merkitään tekstin sisään siinä kohdassa, jossa niihin viitataan. Edellä olevassa esimerkissä Pulkkisen kirjoittama artikkeli alkaa siis sivulta 26 ja loppuu sivulla 45.\nLähdeluettelossa ilmoitetaan kustantajan kotipaikka, sen jälkeen kaksoispiste ja kustantajan nimi. Ei siis mainita kirjapainon kotipaikkaa eikä kirjapainoa. Huomaa, että kirjapaino ja kustantaja ovat aivan eri asioita. Kotimaiset kustantajat merkitsevät itsensä ja kotipaikkansa usein valitettavan heikosti kirjan alkulehdille. Juva on kaunis eteläsavolainen kunta, mutta se ei ole yhdenkään kustantajan kotipaikka. Sen sijaan siellä on isoja painotaloja!\nJulkaisuvuodeksi merkitään ensimmäisen painoksen (engl. edition) julkaisuvuosi, joka on alkulehdillä mainittu Copyright-kohdassa (©-merkki). Tähän vuoteen viitataan systemaattisesti. Monesti otetaan myöhemmin uusintapainoksia, jotka ovat sisällöltään aivan samanlaisia kuin ensimmäinen painoskin (niiden nimitys englanniksi on reprint). Vain jos myöhemmässä painoksessa on tehty muutoksia, merkitään myöhemmän painoksen (edition) vuosi (ilmoitettu jälleen ©-kohdassa). Vaikka tässä ohjeistossa käytetty Hakkaraisen ym. (1999) kirja on tosiasiallisesti painettu v. 2001 (siis kirjapainon koneet ovat suoltaneet sen v. 2001 ulos), on sen Copyright (©) kuitenkin vuodelta 1999, jonka jälkeen tekstiä ei ole muutettu. Siksi tämä vuosi (1999) merkitään lähdeviitteisiin ja lähdeluetteloon julkaisuvuodeksi. Julkaisuvuodeksi ei merkitä painovuotta. Joskus julkaisu- ja painovuosi ovat samoja, useimmiten kuitenkin kyseessä on eri vuosi. Siteerattua tietoa on voitava arvioida myös sen mukaan, milloin se on julkaistu eli miten vanhaa tieto on. Siksi painovuosi ei kelpaa.\nJos kirjan sisältöä on muutettu, se mainitaan kirjan alkusivuilla: esim. 2. uusittu (korjattu) painos. Tällöin lähdeluetteloon täytyy ehdottomasti merkitä myös, mistä painoksesta on kyse, muulloin painosta ei merkitä näkyviin. Julkaisuvuodeksi ilmoitetaan korjatun/uudistetun painoksen julkaisuvuosi.\nHirsjärvi, S., Remes, P. & Sajavaara, P. (2009). Tutki ja kirjoita (15. uudistettu painos). Helsinki: Tammi.\nLeino, A.-L. & Leino, J. (1995). Kasvatustieteen perusteet (5. uudistettu painos). Helsinki: Kirjayhtymä.\nHuomaa, että lähdeluettelossa kirjoittajat ja toimittajat erotetaan toisistaan pilkulla, mutta kaksi viimeistä heistä &-merkillä. Ja-konjunktiota ei siis käytetä ollenkaan lähdeluettelossa toisin kuin tekstin seassa olevissa viittauksissa (ks. Esim. 10). Kun on kyseessä yhtenäinen teos (vastakohtana toimitetulle teokselle), ei minkäänlaisia sivunumeroita merkitä lähdeluetteloon.\nAvoin yliopisto. (2009). Kirjallinen ilmaisu. Viitattu 4.10.2012. http://www.avoin.helsinki.fi/oppimateriaalit/kirjoita/opiskelija.htm\nHakkarainen, K., Lonka, K. & Lipponen, L. (1999). Tutkiva oppiminen. Älykkään toiminnan rajat ja niiden ylittäminen. Helsinki: WSOY.\nRuohotie, P. (1993). Ammatillinen kasvu työelämässä. Tampereen yliopiston Hämeenlinnan opettajankoulutuslaitos. Ammattikasvatussarja 8.\nUusikylä, K. & Atjonen, P. (1999). Didaktiikan perusteet. Helsinki: WSOY.\nTieteelliset lehdet merkitään seuraavaan tapaan: englanninkielisen lehden nimessä olevat sanat aina isoin alkukirjaimin ja artikkelin otsikon sanat aina pienin alkukirjaimin. Myös englanninkielisen toimitetun kirjan luvun otsikot ja kirjan nimet kirjoitetaan pienin alkukirjaimin. Poikkeuksia: kaksoispisteen jälkeen englannissa aloitetaan isolla kirjaimella ja yleisesti isoin alkukirjaimin kirjoitettavat sanat nimet kirjoitetaan isoin alkukirjaimin myös otsikoissa (esim. Finnish, Italy, testien ja mittarien nimet, the Children's Depression Inventory).\nAPA:n alkuperäinen ohjeisto kehottaa ilmoittamaan lähdeluettelossa kunkin lähteen lopussa myös julkaistun tieteellisen artikkelin DOI-osoitteen silloin, kun se on saatavissa. DOI on artikkelin pysyvä verkko-osoite. Suomalaisissa opinnäytteissä sen ilmoittaminen on vapaaehtoista. Tässä ohjeistossa DOI-osoite on malliksi vain yhdessä artikkelissa (Uusitalo-Malmivaara & Lehto, 2016).\nBem, D. J. (2001). Exotic becomes erotic: Integrating biological and experimental antecedents of sexual orientation. Teoksessa A. R. D'Augelli & C. J. Patterson (toim.), Lesbian, gay, and bisexual identities and youth: Psychological perspectives (s. 52–68). New York: Oxford University Press.\nKintsch, W. & van Dijk, T. A. (1978). Toward a model of text comprehension and production. Psychological Review, 85, 363–394.\nRyan, T. P. (1997). Modern regression models. New York: Wiley.\nUusitalo-Malmivaara, L., Kankaanpää, P., Mäkinen, T., Raeluoto, T., Rauttu, K., Tarhala, V. & Lehto, J. E. (2012). Are special education students happy? Scandinavian Journal of Educational Research, 56, 419–437.\nUusitalo-Malmivaara, L. & Lehto, J. E. (2016). Happiness and depression in the traditionally bullied and cyberbullied 12-year-old. Open Review of Educational Research, 3(1), 35–51. doi: 10.1080/23265507.2016.1155168\nKäyttäytymistieteellinen tutkimus ja myös tutkielmat rakentuvat nykyisin lähes yksinomaan internetistä saatavien lähteiden varaan. Sellaiset julkaisut, jotka ovat saatavina pelkästään painettuina, ovat lähteistössä yleensä vähemmistönä.\nInternet-lähteistöä käytettäessä on oltava lähdekriittinen. Internetistä löytää helposti ”todisteita” esim. siitä, että ilmastonmuutos on maailmanlaajuinen tutkijoiden ja poliitikkojen salaliitto tai että Hitler ei koskaan murhauttanut juutalaisia. Lähinnä lähteiksi kelpaavat tieteelliset julkaisut (esim. yliopistojen väitöskirjat ovat saatavilla elektronisesti), järjestöjen (esim. OECD, Autismi- ja Aspergerliitto), ministeriöiden, opetushallituksen, THL:n, yliopistojen, tutkimuslaitosten, kuntien, kuntainliittojen yms. internet-sivustot.\nJos internet-lähteestä ei tiedetä kirjoittajaa (tai organisaatiota) eikä julkaisuvuotta, ei ehkä kannata käyttää tällaista lähdettä. Nettikeskusteluja ja blogeja ei kannata siteerata. Tässäkin on syytä käyttää harkintaa. Jos esim. opetusministeri blogissaan ottaa kantaa koulutuspolitiikkaan, blogi käy kyllä lähteeksi.\nAINA, jos lähde on saatavissa painettuna, viitataan painettuun versioon, vaikka se olisi myös verkkoversiona ja vaikka tutkija olisi lukenut verkkoversiota. Näin menetellään siksi, että verkkosivustot muuttuvat, mutta painettu sana säilyy usein kirjastoissa. Esimerkiksi elektroniset väitöskirjat ovat myös julkaistu painettuina. Melkein kaikki kansainväliset tieteelliset lehdet ovat saatavissa verkosta, mutta silti viitataan painettuun versioon. Seuraavat julkaisut ovat löydettävissä sähköisesti ja paperiversioina.\nKoskenvuo, K., Hublin, C., Partinen, M., Paunio, T. & Koskenvuo, M. (2010). Childhood adversities and quality of sleep in adulthood: A population-based study of 26,000 Finns. Sleep Medicine, 11, 17–22.\nMäki, P. (2010). Muut terveystottumukset. Teoksessa P. Mäki ym. (toim.), Lasten terveys. LATE-tutkimuksen perustulokset lasten kasvusta, kehityksestä, terveydestä, terveystottumuksista ja kasvuympäristöstä (s. 101–111). Helsinki: Terveyden ja hyvinvoinnin laitos. Raportti 2/2010.\nJos lähde on vain verkossa julkaistava tieteellinen lehti, tekstissä viitataan tekijään/tekijöihin ja julkaisuvuoteen tavanomaiseen tapaan (Šléglová & Černá, 2011). Lähdeluetteloon laitetaan ne tiedot, jotka ovat saatavissa ja verkko-osoite. Lehden numeron merkitseminen on yleensä vapaaehtoista. Koska tieteellisissä lehdissä vuosikerran sivut juoksevat ensimmäisestä numerosta viimeiseen numeroon asti, artikkelin löytää pelkästään vuosikerta- ja sivunumerotietojen perusteella. Jos lehden numero annetaan, se tulee sulkeisiin kiinni vuosikerran numeroon, esim. Kasvatus 40(2), 146–157. Verkkolehden sivunumeroita ei aina voida antaa, joskus kylläkin. Seuraavassa esimerkissä ei ole mahdollista antaa sivunumeroita. Siksi lehden numeron ilmoittaminen on tarpeen.\nŠléglová, V. & Černá, A. (2011). Cyberbullying in adolescent victims: Perception and coping. Cyberpsychology 5(2). Viitattu 30.5.2012 http://www.cyberpsychology.eu/view.php?cisloclanku=2011121901&article=4\nJos tekijä on jokin järjestö/virasto/yliopisto/yliopiston laitos tms., viitataan tekstin kirjoittajan nimeen ja julkaisuvuoteen, jos ne ovat tiedossa. Jos tiedossa on vain organisaation nimi, viitataan siihen ja julkaisuvuoteen, jos se on tiedossa. Esimerkiksi alla olevaan lähteeseen viitataan tekstin sisällä: (Opetus- ja kulttuuriministeriö, 2012a). Jos käytettäisiin useita opetus- ja kulttuuriministeriön lähteitä samalta vuodelta, niihin tunnisteeksi lisätään vuoden jälkeen pieni kirjain, 2012a, 2012b jne., siten että ensiksi siteerattuun lähteeseen tulee a, toiseksi siteerattuun b jne. Lähdeluetteloon annetaan samat kirjaimet. Samaa käytäntöä noudatetaan muutenkin, jos täsmälleen sama/t kirjoittaja/t on/ovat kirjoittanut/kirjoittaneet samana vuonna useita lähteitä, joihin viitataan (esim. Virtanen, 2010a, 2010b, 2010c). Lähdeluetteloon lähde aakkostetaan tekijän tai organisaation nimen mukaan ja ilmoitetaan julkaisuvuosi, jos se on tiedossa, annetaan lähteen otsikko, merkitään tulostus- tai viittauspäivä ja sen jälkeen lähteen internet-osoite.\nAmerican Psychological Association. (2010). Publication manual (6. painos). Washington DC: American Psychological Asscociation.\nOpetus- ja kulttuuriministeriö. (2012a). Gustafsson: Peruskoulun tavoitteet vielä saavuttamatta. Tiedotteet 31.8.2012. Tulostettu 3.9.2012 http://www.minedu.fi/OPM/Tiedotteet/2012/08/Gustafsson_peruskoulu_Rovaniemi.html?lang=fi\nOpetus- ja kulttuuriministeriö. (2012b). Lasten ja nuorten luku- ja kirjoitustaidon vahvistamiseksi käynnistyy Lukuinto-ohjelma. Tiedotteet 15.8.2012. Tulostettu 10.9.2012 http://www.minedu.fi/OPM/Tiedotteet/2012/08/lukuinto.html\nKoska verkkosivut muuttuvat nopeasti, Hirsjärvi ym. (2009) suosittelevat, että ne sivut, jotka voidaan tulostaa, myös printataan "todisteeksi". Siksi lähdeluetteloon tulisi merkitä merkitään "Printattu" ja päivämäärä. Suosittelen kuitenkin, että asia ilmaistaan suomeksi ”Tulostettu”. Käy kyllä hyvin, että siellä lukee vain "Viitattu" ja päivämäärä. Ei liene mielekästä tulostaa pitkiä verkkosivuja, vaikka se olisikin mahdollista.\nLähteen verkko-osoitetta ei koskaan kirjoiteta tekstin sekaan, ainoastaan lähdeluetteloon.\nOsa esseistä palautetaan korjattavaksi opiskelijoille. Ylivoimaisesti tärkeimmät syyt palautukseen ovat lähdekirjallisuuden vähäinen käyttö ja piittaamattomuus annetuista ohjeista.\nJos saat opettajan kommentoiman esseen korjattavaksi, lue kommentit huolellisesti ja tutustu vielä kerran tässä annettuihin ohjeisiin. Tee sen jälkeen korjaukset. Ole korjauksissasi johdonmukainen. Opettaja ei yleensä osoita kaikkia väärin merkittyjä lähteitä tai kaikkia kielivirheitä, vaan antaa koko esseetä koskevia yleisohjeita. Korjaa teksti kokonaan.\nJos opettaja on huomauttanut esim. kirjallisuuden käytön vähäisyydestä, lue lisää kirjallisuutta ja lisää sitä esseeseen. Jos tällaisessa tapauksessa teet vain pieniä kosmeettisia muutoksia, jotka opettaja on kenties merkinnyt tekstiisi, ei essee ole hyväksyttävissä. Kaikkia korjattavia kohtia opettaja ei siis merkitse tekstiisi.\nOpiskelijat toivovat usein enemmän sisällöllisiä kommentteja ja "malliesseitä" luettavakseen. Opettajat korjaavat yleensä asiavirheet, mutta eivät voi antaa yksityiskohtaisia ohjeita siitä, mitä esseestä mahdollisesti puuttuu. Jokaisen esseen tulee olla tekijänsä näköinen, eikä mitään yhtä ainutta mallia ole edes olemassa.\nPäivitys syyskuu–lokakuu 2012 Tiina Renko ja Juhani E. Lehto\nPäivitys syyskuu 2016 Juhani E. Lehto


Ovatko potilaat, jotka käyttävät L-tyroksiinia? - Jodi August\nSe riippuu yhä enemmän annoksesta, oikeasta ruokavaliosta ja itse ruumiista ja siitä, miten keho reagoi hormonaalisen lääkkeen ottamiseen.\nJos olet huolissasi, että voit saada painoa, ota yhteys lääkäriisi, jotta voit ottaa tietyn annoksen ja tietenkään sinun ei pidä unohtaa asianmukaista ravitsemusta.\nKuten tiedätte, hormonaaliset lääkkeet lisäävät ruokahalua ja siksi haluavat syödä koko ajan!\nOtin tämän lääkkeen. Jonkin ajan kuluttua minut peruutettiin. Koska hänet määrättiin ottamatta testejä ja ultraääntä (vain lääkärin määräämä ja annos osoitti, mikä tuli hänen päähänsä). Noin kuuden kuukauden kuluttua hänen nimityksensä tuli toiselle lääkärille, joka määrännyt tarvittavia testejä ja ultraääni, ja sitten peruuttanut sekä huumeiden ja jodia sisältäviä valmisteita. Joten, hän ei auttanut minua, vaan vain pahentanut tilaani.\nVinkki: yritä ottaa yhteys toiseen lääkäriin.\nYleensä tämä lääke päinvastoin voi häiritä painonnousua, koska tämä hormoni vaikuttaa monissa elimistön järjestelmissä ja nopeuttaa aineenvaihduntaa. Lisäksi otki katoaa. Ei voi vaikuttaa painoon. Jos painonnousua havaitaan edelleen, on suositeltavaa vain säätää ruokavaliota vain ja kaikki.\nEn voi sanoa, että minulla on samat muodot kuin ennen huumeiden ottamista, mutta ainoa ongelma on, että voin saada 3-4 kiloa viikossa, ja sitten ne katoavat itsestään. Usein tunnet itsesi kuin haitari, mutta en voi tehdä mitään, koska annos L-Thyroxine on sama, ja hormonitasot muuttuvat jatkuvasti.\nSe riippuu yhä enemmän annoksesta, asianmukaisesta ruokavaliosta ja kehosta itsestään ja siitä, miten elimistö reagoi hormonikorvaushoitoon.\nJos olet huolissasi, että voit saada painoa - ota yhteyttä lääkäriisi, jotta voit ottaa tietyn annoksen prima ja tietenkään sinun ei pidä unohtaa asianmukaista ravitsemusta.\nOtin tätä lääkettä, kun hän oli kolmetoista mm solmun kilpirauhanen, se auttoi minua, koska sen jälkeen puolen vuoden vastaanotto, seuraavassa ultrassa, isäntä ei löydy kilpirauhasessa, jossa olin sanoinkuvaamattoman onnellinen. Enemmän solmuja ei näkynyt, yli kymmenen vuotta on kulunut. Siksi uskon, että tämä lääke todella auttaa. L-thyroksiinin ottamisen aikana en ehdottomasti ole painonnossa, pysytellyt samalla värjäämällä kuin ennen.\nSanon itselleni: kun annan tyroksiinin pienillä annoksilla (25-50 μg), se tuli täyhempiä, kun annokset nousivat, aloin laihtua. Joten johtopäätös on: ei lihoa tästä hormoni, lääkärin on oltava asianmukaisesti valittava annos pitää pystyä valvomaan TTG ja muista ei syödä liikaa (tämä lääke lisää ruokahalua).\nOllakseni rehellinen, en huomannut mitään erityisiä muutoksia terävässä, hyvin, ehkä hieman enemmän, no, ei siitä, että hänestä, ja on monia ystäviä, jotka hyväksyvät L-Thyroxine jatkuvasti. Ja he eivät myöskään huomannut terävää täyteyttä. Sinun tarvitsee vain pitää itsesi kädessä.)\nVoinko laihtua levotyroksiinin käytön yhteydessä?\nVoinko laihtua, levotyroksiinin käytön yhteydessä? En ole koskaan ajatellut sitä, mutta olen käyttänyt tätä hormonia 15 vuoden ajan. On selvää, että jotkut naiset, jotka haluavat näyttää peurasta, päättivät, että voitte muuttua kapeaksi ilman, että häiritsisitte itseäsi kuntoilulla ja liikunnalla eikä hylkää itseäsi makeisia. Eli he haluavat saada kaiken kerralla: sekä makeiset että ilot.\nJa he päättivät, että levotyroksiini auttaisivat heitä, jotka (heidän ymmärryksensä) auttaisivat aineenvaihduntaansa, he laihduttaisivat.\nVoi, kuinka syvästi he ovat väärässä.\nMutta puhumme kaikesta kunnossa.\nLevothyroxine on kilpirauhasen vajaatoimintaa varten määrätty lääke.\nKilpirauhasen riittämättömyys voidaan diagnosoida kilpirauhasen läsnäollessa ja kun tämä rauhas on poistettu.\nKun kilpirauhasen ei ole olemassa, on tarpeen ottaa kilpirauhashormoni, ilman että et voi selviytyä.\nMutta kun kilpirauhan puute on, niin onko levotyroksiinin otettava vai ei, lääkärin on päätettävä tämä kysymys.\nOlen äskettäin havainnut tällaisia tietoja, että pidän sitä tärkeänä ja päätin jakaa sen kanssasi.\nSain tieteellisen artikkelin, joka julkaistiin vuonna 2012.\nTutkimuksen tekivät tutkijat Endokrinologian, diabeteksen ja ravitsemuksen osastolta Berliinin lääketieteellisestä yliopistosta.\nPotilaiden hoidossa tekemässään työssä tutkijat kiinnittivät huomiota 2 pistettä:\n1. Euthyroidismilla kärsivillä potilailla TSH-hormonin korkeammat tasot liukastuivat liikaa korotetun painoindeksin (BMI) kanssa.\n2. Merkittävä määrä potilaita valitteli painonnousun jälkeen, kun heidät poistettiin kilpirauhasesta ja he alkoivat ottaa levotyroksiinia.\nSiksi tutkijat alkoivat tutkia huumeiden levotyroksiinin ja BMI: n suhdetta suuressa tutkimuksessa.\nEn kuvata potilaiden hajoamista ryhmiin.\nSanon vain, että ryhmiteltyinä ryhmiin (kun levotyroksiinia ei otettu), kaikki otettiin huomioon: TSH, ikä, sukupuoli, glukoosin aineenvaihdunta.\nTämän kokeilun johtopäätökset:\n1. Paritettujen parien (133 paria) analyysissä BMI nousi merkittävästi potilailla, jotka saivat levotyroksiinia verrokkeihin verrattuna, riippumatta TSH: n tasosta.\nEli levotyroksiinin hoitoon liittyi korkeampi BMI.\nKuitenkin tähän yhdistymiseen liittyvät mekanismit eivät ole vielä selvät.\nMitä tästä seuraa? Mitä johtopäätöksiä voimme tehdä itsellemme?\n1) Jos kilpirauhanen poistetaan, hormonikorvaus on tarpeen.\nLevotyroksiini ei ole luonnollinen kilpirauhashormoni.\nAnnan muistuttaa, että kilpirauhasen luonnollinen hormoni koostuu neljästä osasta: T1, T2, T3 ja T4.\nLevotyroksiini on T4: n synteettinen analogi, joka on passiivinen hormoni, ja sen on siirryttävä aktiiviseen muotoonsa T3 kehossa.\nJa hormoneista T1 ja T2, mitä toimintoja ne suorittavat, en ole vielä löytänyt tietoa kirjallisuudesta.\nYhdysvalloissa on lääkkeitä, jotka sisältävät T3 ja T4, meillä ei ole niitä maassa.\nYhdysvalloissa on huumeita, jotka koostuvat kuivasta kilpirauhasta sikojen, asiantuntijat sanovat, että määrä hormonia on tarkasti annosteltu.\nMeillä on vain yksi lääke Venäjällä, vaikka Saksassa ja Venäjällä tuotetaan levotyroksiinia. Mutta molemmilla on laktoosia niiden koostumuksessa.\n2) Jos kilpirauhanen ei ole poistettu, älä kiirehdi asioita ja ilman lääkärin määräämistä, ettet osta eikä ota levotyroksiinia.\nJoka tapauksessa, älä aloita laihduttamista levotyroksiinin kanssa.\nKuten edellä kuvatun tutkimuksen tulokset osoittavat, tämän lääkkeen avulla voit lisätä painoa, mutta ei laihtua.\nToinen syy siihen, miksi sinun ei pitäisi kiirehtiä ottamaan levotyroksiinin määräämättä lääkärin määräämistä, mutta puhun siitä seuraavassa artikkelissa.\nToivotan teille hyvää terveyttä ja ilman huumeita!\nKiitos Galina artikkelista... Odotan jatkoa! kun otan vastaan lääkärin, en ota ensimmäistä vuotta... ja myös toipunut.\nElena! Jatkona on, en pysty esittämään tätä viestiä. Olen myös juonut levotyroksiinin, kilpirauhaseni poistettiin. Sad, mutta totta.\nOdotan seuraavasta artikkelista! Tiedän naisia, jotka juovat levotyroksiinin ilman lääkärin nimitystä "nuoruuden hormoni"! Minä itse ensimmäisellä tilaisuudella hyponi pois levotyroksiinista ja olen iloinen siitä, että niin kauan kuin testit normalisoidaan, voin tehdä ilman synteettisiä...\nNatalia! Tällaiset "älykkäitä" naiset liikaa, mikä on erittäin pechalno.Dazhe klo vajaatoiminta kilpirauhasen ei kaikkia tarvitse määrätä hormoneja, ja nyt tutkijat ovat havainneet ja todennut, että on olemassa useita erilaisia kilpirauhasen, eikä kaikkien tarvitse hormoni.\nOnko sinulla artikkeli tästä? Haluaisin ymmärtää, mihin tapauksiin hormoni tarvitaan...\nNatalia! Missä tapauksissa on tarpeen ottaa hormoni määräytyy lääkäri, mutta potilaat voivat kysyä häneltä kysymyksiä ja jos näet, että lääkäri ei kiire vastaamaan kysymyksiin, etsi sitten toinen lääkäri. Ja mitä testejä pitäisi tehdä hormonin nimeämisessä, kirjoitin. Täällä noin erilaisia kilpirauhasen vajaatoiminta ei ole vielä kirjoittanut.\nOlin eri Endocrinology: yksi nimitti minut levotyroksiinin ja huolellisesti valittu annos ja puoli vuotta, perustuu jatkuvaan seurantaan analyysien ja toinen (myös instituutista Endocrinology Kiovassa, vain yksi haara) peruutettu, vaikka narugal otin sen! Joten, odotan innolla näkemästä artikkelia eri tyyppisistä kilpi kilpirauhasesta, rakas Galina Ivanovna!\nNatalia - kilpirauhasen hormonikorvaushoito on ehdottomasti tarpeen kilpirauhasen poistamisen jälkeen. Kaikissa muissa kilpirauhassyöpätapauksissa hormonipuutos voi liittyä muiden aineiden vajaatoimintaan. Kaikki lääkärit eivät tiedä tästä, kaikki lääkärit eivät etsi syitä kilpirauhan puutteeseen. Heille on paljon helpompi säätää levotyroksiinia, kuten heille opetettiin. Tiede on edennyt, mutta lääkärit eivät tiedä tätä. Sad, mutta totta. Nyt, enemmän kuin koskaan ennen, on oltava enemmän tietoa ravitsemuksesta ja sairauksista, jotta se olisi terveellistä ja elävää.\nOtan myös levoteraksiinin, mutta paino ei saanut paljon. Aiemmin vuosi on kasvanut voimakkaasti. hiukset putosivat painajainen kuten. En tiedä, liittyykö siihen levotiraksiinia. Lääkäri kysyi, ettei hänen pidä laihtua, päinvastoin hän olisi pitänyt kirjoittaa. Olen nyt talteen hieman.\nKilpirauhasen autoimmuunisairaudet esiintyvät useimmiten naisilla ja lapsilla. Samanaikaisesti immunodeficiency riittämättömästi reagoi kehon omiin soluihin ja aloittaa aktiivisen kamppailun heidän kanssaan.


Sony Alpha99 II - Välineopas\nJotkut uskoivat, että Sony oli jo siirtämässä A-kiinnityksen verstaan perukoille, mutta sitten tuli Sony A99 II, jonka valt- teina on suuri nopeus ja huippuluokan kuvanlaatu.\n23. maaliskuuta 2017 tekijä Välineopas #Kamerat #Sony\nSony Alpha99 II tuo mieleen Steinwayn konserttiflyygelin. Se on suuri, musta ja painava eikä osaa itse soittaa yhtään säveltä. Vastaavasti se on instrumentti, joka oikeissa käsissä voi tuottaa maailmanluokan tuloksia. A99 II on perinyt erinomaisen taustavalaistun kinokoon kennon A7R II -järjestelmäkameralta. Kennossa on 42,2 megapikseliä ja se on yhdistetty Sonyn ainutlaatuiseen SLT-kamerajärjestelmään, joka käyttää Sonyn alkuperäistä A-objektiivikiinnitystä uudemman, peilittömien järjestelmäkameroiden E-kiinnityksen sijaan. Kamera ottaa 12 kuvaa sekunnissa. Enempään yltävät vain Canon EOS-1 D X Mark II ja Nikon D5, jotka ovat merkittävästi kalliimpia ja isompia ja joiden tarkkuus on alle puolet A99 II:een verrattuna. SLT:n etuna on, että se tarkentaa koko ajan, myös valotuksen aikana. Tarkensimme autoon, joka ajoi meitä kohti 80 km/t. Objektiivi oli 300-millinen, ja otimme kuvasarjan 12 kuvan sekuntinopeudella ajalla 1/1600 s ja kameran parhaalla jpg-tarkkuudella. Kaikista kuvista tuli täysin teräviä. Valotuksenkorjaukseen täytyy kuitenkin kiinnittää huomiota. Usein vaadittiin 1,3 aukkoa ylivalotusta, mikä on melko paljon. Merkittävä etu on, että sekä näyttö että etsin näyttävät kuvan juuri sellaisena kuin se tulee olemaan. Yksityiskohtien ja värien toisto on erinomainen, ja automaattinen valkotasapainon säätö toimii hyvin. Heikossa valossa kuvista tuli hyviä ISO 12 800:aan asti. ISO 25 600:lla tulos on hyväksyttävä, mutta kahta suurempaa arvoa ei kannata käyttää. Sony A99 II on pätevä työkalu niille, jotka ovat valmiita käyttämään isoa ja painavaa kameraa.\nSLT toimii kuin peilillinen järjestelmäkamera, mutta siinä on kiinteä, puoliläpäisevä peili, joka heijastaa osan valosta ylös automaattitarkennuskennoon. Kenno on samassa kohdassa kuin prisma tavallisessa peilillisessä kamerassa. Loppuosa valosta menee suoraan eteenpäin kuvakennoon, josta myös kameran sähköinen etsin hakee tietonsa. Yhdistelmä, jossa on klassinen automaattinen vaihetarkennus sekä peili, jonka ei tarvitse käyttää aikaa liikkumiseen, tuottaa ennennäkemättömän sarjakuvausnopeuden, 12 kuvaa sekunnissa.\nToinen hyvä yksityiskohta, joka normaaleista peilillisistä järjestelmäkameroista puuttuu, on se, että sähköinen etsin merkitsee kasvot, kun kasvojentunnistustila on valittuna.\nEtsin on suuri ja informatiivinen, ja siihen saa yhtä painiketta painamalla näkyville vesivaa’an, histogrammin ja paljon muuta.\nA99 II on ainutlaatuinen, sillä se on kinokoon SLT-kamera, jonka tarkkuus on erittäin suuri ja joka siitä huolimatta on salamannopea ja joustava mutta ei suuri eikä raskas. Mikään muu kamera ei yllä likimainkaan 42,2 megapikselin tarkkuuteen yhdessä 12 kuvan sekuntinopeuden kanssa. Uuden II:n koko ja paino ovat lähellä edeltäjää, samoin kuin Canon EOS 5D -sarjaa ja Nikon D810:tä. Ergonomia on oikein hyvä, ja toisin kuin kilpailijoissa, A99 II:ssa on näyttö, jota voi kääntää ja kiertää kaikkiin suuntiin. Ikävä kyllä näytön koko on vain kolme tuumaa. Kamerarungon kuvanvakain vaikuttaa loistavalta, ja se toimii hyvin yhdessä niiden OSS-objektiivien kanssa, joissa on optinen kuvanvakain. Painikkeiden sijoitteluun varmaankin tottuu, mutta valikkojärjestelmä on varsin raskas säätöjen joustavaan valintaan nähden. Valikossa on viisi kansiota ja peräti 32 alakansiota, eikä tavallisimmin käytettyjä säätöjä voi tallentaa omaan kansioonsa.\nA99 II on aito Sony, joten ei ole yllätys, että kamera kuvaa 4K-videota ammattilaistason ominaisuuksin XAVC S -muodossa, että siinä on wi-fi- ja NFC-yhteys ja että siinä ei ole gps-paikannusta. Uudessa huippumallissa on kuitenkin virtaa säästävä Bluetooth-yhteysmahdollisuus, jolla kuvia voidaan siirtää suoraan älypuhelimeen tai tabletille.\nA99 II on luokkansa pätevimpiä kinokoon kameroita. Sekä kameran runko että siihen sopivat objektiivit ovat myös vähintään yhtä kalliita kuin vastaavat Canonin ja Nikonin laitteet. Toivomme, että Sony panostaa vastaisuudessakin A-kiinnitteisiin SLT-kameroihin, sillä A99 II on loistava kamera.\nErinomaisen nopeuden, kuvanlaadun ja automaattitarkennuksen yhdistelmä asettaa A99 II:n aivan omaan luokkaansa.\nKamera on suuri ja painava, ja valotuksenkorjausta pitää käyttää melko taajaan, jotta päästään parhaaseen mahdolliseen lopputulokseen.


Lyhyesti lukijoilta: Miksi meitä rankaistaan Sihvosella lähes päivittäin – Alkaa olla mitta täynnä omahyväisiä juttuja – Hämeen Sanomat\n17.5.2022 12:51 Päivitetty 17.5.2022 12:51\nJääkiekkoanalyytikko Petteri Sihvonen katsoi peiliin elokuussa vuonna 2016. Kuva: Markku Tanni\nMiksi meitä rankaistaan täysin turhilla Sihvosen kirjoituksilla lähes päivittäin? Alkaa olla mitta täynnä herran omahyväisiä juttuja. Antakaa omille urheilutoimittajille mahdollisuus.\nKiekkoa kauan seurannut\nLue myös: Sihvonen: Viidellä viittä vastaan Leijonat huikenteli läpi ottelun – “Voitto oli ratkaistava ylivoimalla” (14.5.2022)\nKeskeisimmät seikat sähköpotkureista, joita ei mielestäni ole riittävästi korostettu, ovat: käyttö jalkakäytävällä vain alle 12-vuotiaille, mutta kun siellä kuitenkin ajatte, niin pysähdys tullessanne jalkakäytävältä suojatien reunaan ennen häksyttimen taluttamista, siis taluttamista, sen suojatien yli! Yhtäkään laitetta en ole vielä(kään) nähnyt kadulla ajettavan…\nJuke F, Hämeenlinna\nMökkiläiset varokaa! Jos myytte mökkiänne, kysykää välittäjältä ja verottajalta verotuksesta! Myyntihinnasta vero voi olla 34 prosenttia! Omista kuluistanne ja ostohinnasta voidaan vaatia maksukuitteja. Vakituisen asunnon kaupassa on kiltimmät verosäännöt. Mökkikaupoista valtio ahnehtii rajusti veroa.\nLämmin kiitos sinulle, vauvaa ulkoiluttanut nuori mies, joka viime perjantaina Tervakoskella sillan pielessä riensit auttamaan kaatuneen mummelin jaloilleen ja tarkastit vauriot! Olet oikea herrasmies!\nRitva Koivula, Tervakoski\nEi mikään Iittalalainen Pirttikosken kesäteatteri (HäSa 17.5.), vaan Kalvolan Pirttikosken kesäteatteri.\nKalvolan Iittalalainen vuodesta 1983\nKiitos Vanaja Big Bändille upeasta Fun Time-konsertista sunnuntaina 15. toukokuuta. Toivottavasti teiltä tulee lisää vastaavia konsertteja pian.\nVoitaisiinko, vaikkapa YK:n päätöksellä, luovuttaa planeetta Kuun etupuoli parrasvaloissa viihtyvälle presidentti Erdoganille ja saman tien takapuoli Unkarin “änkeröiselle”, Orbanille? Vain menolippu maksettaisiin!\nAsiasanaterdogan Hämeen Sanomat HPK jäääkiekkoanalyytikko kesämökit Leijonat Liikenne mökkikauppa Pirttikosken kesäteatteri sähköpotkulaudat Sihvonen Urheilu


Entisestä ambulanssista tuli siirtokuljetustaksi | Kouvola Innovation\nEntisestä ambulanssista tuli siirtokuljetustaksi\nNykyisellään ambulanssit kuljettavat myös potilaita, jotka eivät tarvitse ambulanssikuljetusta. Omaa taksiyritystään pyörittävä Eero Valjakka keksi ajatuksen siirtokuljetusten uudenlaisesta toimintatavasta.\n”Ideana on antaa käytöstä jo poistetulle ambulanssille uusi elämä siirtokuljetustaksina. Autosta on poistettu hätäensiapuvälineet ja hälytysvalot. Uudenlainen kuljetusmuoto on huomattavasti ambulansseja edullisempi käyttää”, sanoo Valjakka.\nAutossa on paaripaikka ja kolme istuinpaikkaa sekä pyörätuolipaikka.\n”Myös yhdistelmäkyydit onnistuvat, kun kyytiin voi ottaa paarikuljetettavien lisäksi pyörätuolilla ja jalan liikkuvia asiakkaita samaan aikaan.”\nKannusterahan saaja: Kouvolan Taksi- ja Tila-autopalvelu Oy\nKuvateksti: Kuljettaja Tuomas Tykkälä esittelee ambulanssikäytöstä poistettua, nyt siirtokuljetustaksina toimivaa autoa.