Brysselissä palataan pikkuhiljaa arkeen – ”Pelkoa on taas vähän enemmän, mutta sille ei voi antaa tilaa” | Brysselin isku | HS\nPäivitetty: 23.3.2016 20:14\nBrysselin keskustassa asuva Päivi Anttila vastaa keskiviikkoaamuna puhelimeen kotoaan. Hän tekee poikkeuksellisesti etätöitä, koska hänen kolmivuotiaan tyttärensä tarha suljettiin iskujen vuoksi. Tarkempaa syytä sululle ei kerrottu.Brysselissä on tavallista rauhallisempaa, kun kaikki lennot on peruttu tiistaina tapahtuneiden pommi-iskujen vuoksi. Kaduilla partioivat poliisi ja armeijan joukot, mutta muuten kaupunki elää Anttilan mukaan ainakin jossain määrin arkeaan. Artikkeliin liittyvät\n”Julkinen liikenne kulkee ainakin osittain, ja olen ymmärtänyt, että koulut ovat auki.”Brysselin metro on jälleen auki, mutta turvatoimet ovat tiukat. Kaupungin eteläinen rautatieasema oli avoinna jo varhain keskiviikkoaamuna, kun Brysselissä vuosia asunut Pete Pakarinen matkusti sieltä junalla Amsterdamiin, josta lensi Helsinkiin. Pakarinen työskentelee EU-parlamentin EPP-ryhmän lehdistöneuvoksena. ”Parlamentti on ohjeistanut työntekijöitään pysymään tänään kotona ja tekemään etätöitä”, hän kertoo.Tiistaina Anttila oli ehtinyt olla puolisen tuntia työpaikallaan keskustan EU-kortteleissa, kun kuuli iskuista kollegaltaan. Hän oli vastikään matkustanut metrolla töihin iskun kohteena olleen Maelbeekin aseman kautta.Anttila oli kuullut hälytysajoneuvojen sireenejä matkallani, mutta ei ollut kiinnittänyt niihin erityistä huomiota, ”koska niitä kuulee aina.””Tätä enemmän järkytti se, että oli edellisenä päivänä ollut tyttäreni kanssa saattamassa omia vanhempiani lentokentälle juuri samaan aikaan, kun isku tapahtui seuraavana päivänä.””Tämä tuli vähän liian lähelle, mutta onni oli matkassa.”\nMyös Pakarinen sanoo samaa: isku osui lähelle, koska Maelbeekin metroasema on hänen kotikulmiaan.”Ei pidä kuitenkaan antaa pelolle valtaa.”Valtiovarainministeriössä työskentelevä Jussi Lindgren oli työmatkalla Brysselissä iskujen aikaan. Hän oli astumassa juuri yhteen EU-komission rakennuksista, kun kuuli räjähdyksiä läheiseltä Maelbeekin metroasemalta. ”Ihmiset komission ala-aulassa olivat järkyttyneitä”, hän sanoo. Lindgren käveli läheiseen puistoon, koska päätteli, että EU-kortteleihin voi tulla lisää iskuja. Hän sai autokyydin Amsterdamiin ja lensi Suomeen jo tiistaina.Iskut kuitenkin toivat pelon Brysseliin ainakin hetkeksi. Anttilan mukaan tunne on tuttu marraskuulta Pariisin terrori-iskujen jälkeen. ”Metrossa tuli tarkkailtua, näyttikö joku matkustajista epäilyttävältä tai oliko jollakulla jotain isoa kannettavanaan”, Anttila sanoo.Tunne haihtui Anttilan mukaan kuitenkin yllättävän nopeasti. ”Nyt pelkoa on taas vähän enemmän, mutta sille ei voi antaa tilaa.””Lapsen takia emme ole tehneet tästä suurempaa numeroa, elämän pitää jatkua.” Ystävät, sukulaiset ja kollegat muissa maissa ovat ottaneet yhteyttä ja kysyneet, onko perhe kunnossa. ”Huomaa, että ihmiset välittää,” Anttila sanoo.Oikaisu kello 17.40: Päivi Anttilan sukunimi oli aiemmin jutussa kirjoitettu väärin.\nKeskiviikona Brysselissä ilmestyneen lehden etusivun teksti kehottaa pysymään lujana.\nRajut turvatoimet Brysselin metrossa\nSotilaat ja poliisit availivat kaikki laukut ja kopeloivat matkustajia, kun kaupunkilaiset liikkuivat terrori-iskujen jälkeen. Toimittaja, kuvaus ja leikkaus Kalle Koponen\nBrysselin keskustassa asuva Päivi Anttila vastaa keskiviikkoaamuna puhelimeen kotoaan. Hän tekee poikkeuksellisesti etätöitä, koska hänen kolmivuotiaan tyttärensä tarha suljettiin iskujen vuoksi. Tarkempaa syytä sululle ei kerrottu.Brysselissä on tavallista rauhallisempaa, kun kaikki lennot on peruttu tiistaina tapahtuneiden pommi-iskujen vuoksi. Kaduilla partioivat poliisi ja armeijan joukot, mutta muuten kaupunki elää Anttilan mukaan ainakin jossain määrin arkeaan. ”Julkinen liikenne kulkee ainakin osittain, ja olen ymmärtänyt, että koulut ovat auki.”Brysselin metro on jälleen auki, mutta turvatoimet ovat tiukat. Kaupungin eteläinen rautatieasema oli avoinna jo varhain keskiviikkoaamuna, kun Brysselissä vuosia asunut Pete Pakarinen matkusti sieltä junalla Amsterdamiin, josta lensi Helsinkiin. Pakarinen työskentelee EU-parlamentin EPP-ryhmän lehdistöneuvoksena. ”Parlamentti on ohjeistanut työntekijöitään pysymään tänään kotona ja tekemään etätöitä”, hän kertoo.Tiistaina Anttila oli ehtinyt olla puolisen tuntia työpaikallaan keskustan EU-kortteleissa, kun kuuli iskuista kollegaltaan. Hän oli vastikään matkustanut metrolla töihin iskun kohteena olleen Maelbeekin aseman kautta.Anttila oli kuullut hälytysajoneuvojen sireenejä matkallani, mutta ei ollut kiinnittänyt niihin erityistä huomiota, ”koska niitä kuulee aina.””Tätä enemmän järkytti se, että oli edellisenä päivänä ollut tyttäreni kanssa saattamassa omia vanhempiani lentokentälle juuri samaan aikaan, kun isku tapahtui seuraavana päivänä.””Tämä tuli vähän liian lähelle, mutta onni oli matkassa.”Myös Pakarinen sanoo samaa: isku osui lähelle, koska Maelbeekin metroasema on hänen kotikulmiaan.”Ei pidä kuitenkaan antaa pelolle valtaa.”Valtiovarainministeriössä työskentelevä Jussi Lindgren oli työmatkalla Brysselissä iskujen aikaan. Hän oli astumassa juuri yhteen EU-komission rakennuksista, kun kuuli räjähdyksiä läheiseltä Maelbeekin metroasemalta. ”Ihmiset komission ala-aulassa olivat järkyttyneitä”, hän sanoo. Lindgren käveli läheiseen puistoon, koska päätteli, että EU-kortteleihin voi tulla lisää iskuja. Hän sai autokyydin Amsterdamiin ja lensi Suomeen jo tiistaina.Iskut kuitenkin toivat pelon Brysseliin ainakin hetkeksi. Anttilan mukaan tunne on tuttu marraskuulta Pariisin terrori-iskujen jälkeen. ”Metrossa tuli tarkkailtua, näyttikö joku matkustajista epäilyttävältä tai oliko jollakulla jotain isoa kannettavanaan”, Anttila sanoo.Tunne haihtui Anttilan mukaan kuitenkin yllättävän nopeasti. ”Nyt pelkoa on taas vähän enemmän, mutta sille ei voi antaa tilaa.””Lapsen takia emme ole tehneet tästä suurempaa numeroa, elämän pitää jatkua.” Ystävät, sukulaiset ja kollegat muissa maissa ovat ottaneet yhteyttä ja kysyneet, onko perhe kunnossa. ”Huomaa, että ihmiset välittää,” Anttila sanoo.Oikaisu kello 17.40: Päivi Anttilan sukunimi oli aiemmin jutussa kirjoitettu väärin.


Sähköpalkit DIGMA P12-4 ja DIGMA Z14-8LG - veloitetaan urheilusta (3 kuvaa)\nDigitaaliteknologian ja elektroniikan valmistaja DIGMA ilmoitti aloittavansa kahden uuden kuljetusmallinsa myynnin: sähköiset DIGMA P12-4 ja DIGMA Z14-8LG.\nDIGMA kehittää aktiivisesti sähköajoneuvojen valikoimaa. Ja tämä on hieno uutinen, koska tämä liikkumismenetelmä kaupunkitilan olosuhteissa on yhä suositumpi.\nTällä kertaa valmistaja astui seuraavaan.kehitysvaihe: edessä on kaksi täysin uutta sähköpyörämallia - toisaalta nämä ovat samat polkupyörät, joita olemme tottuneet. Toisaalta nämä ovat jo teknisesti monimutkaisempia laitteita, jotka väittävät olevansa täysivaltainen kaupunkiliikenne.\nSekä DIGMA P12-4 että DIGMA Z14-8LG ovat kevyitä.alumiinirunko, kätevä taitto-design sekä "pokatushekin" etu- ja takavalot auringonlaskun jälkeen. Tärkeintä on kuitenkin sähköporat, mikä tarkoittaa, että oman lihasvoiman lisäksi, joka asettaa heidät liikkeelle, saat ylimääräisen sähköisen "tehostamisen".\nAloitetaan uusien tuotteiden esittämistä eroista: niitä ei ole niin paljon, joten luetamme ne välittömästi. Soita ehdottomasti P12-4 “junior” ja Z14-8LG - ”vanhempi” malli. Ehkä ensimmäinen asia, johon voit kiinnittää huomiota ensimmäistä kertaa, on eri pyörän halkaisijat. P12-4: ssä ne ovat kaksitoista, ja Z14-8LG: ssä ne ovat 14 tuumaa. Tyypillisten kaupunkipyörien osalta tämä on melko yleismaailmallinen koko, ja kun otetaan huomioon, että niiden suunnittelu on kokoontaitettava, niiden kuljettaminen julkiseen liikenteeseen ei ole ongelma.\nToinen olennainen ero uuteenDIGMAn sähköpyörät liittyvät moottoreihin, joihin valmistaja asetti ne. Niiden tehoero ei ole niin merkittävä: P12-4 sai 250 watin moottorin; Z14-8LG: ssä se on hieman vahvempi - 300 wattia. Polkupyörien nostamisen enimmäiskulma on 5 ° "juniori" ja 10 ° "vanhemmalla" mallilla.\nTodennäköisesti olisi hyvä mainita nytLitiumioniakkujen, virtalähde- laitteiden kapasiteetin ero: 4000 mAh P12-4: ssä koko mallin Z14-8LG 7500 mAh: n kanssa. Näyttää siltä, että tämä ero on tärkein, koska se vaikuttaa suoraan esitettyjen ajoneuvojen voimavaraan - "nuorempi" sähköpyörä, P12-4, pystyy kattamaan 15: n etäisyyden, kun taas "vanhin veljensä" on jopa 35 kilometriä. Paristojen täysi lataus esitetyissä laitteiden malleissa on 3 - 6 tuntia.\nMuutama sana liikkeen nopeudesta. Polkupyörien DIGMA P12-4 ja Z14-8LG suurin nopeus on 25 km / h. Malliin P12-4 valmistaja on antanut keinotekoisen nopeusrajan enintään 20 km / h.\nMolemmat sähköpyörämallit toimivatvakionopeussäädin. Näin ollen sinun ei tarvitse jatkuvasti kiertää kiihtyvyysmittarin kahvaa halutun nopeuden ylläpitämiseksi. Uusi DIGMA-laite, jossa on luotettavat etu- ja takalevyjarrut.\nKummallekin esitetylle mallille on tietenkin suositeltavia painorajoja ratsastajille: P12-4: n ja Z14-8LG: n vähimmäis- ja enimmäiskuormitukset ovat 15 ja 100 kilogrammaa.\nTutustu nykyisiin ohjaustelineisiinuusia tuotteita. Edellä mainitun kiihdytysnupin ja vakionopeussäätimen aktivointipainikkeiden lisäksi pyörälle on kytketty päälle / pois-painikkeet, etu- ja takavalon katkaisimet, etu- ja taka-jarrukahvat sekä hälytyssignaali muille tien käyttäjille.\nLopuksi sanomme: sähköinen P12-4 ja Z14-8LG sopivat erinomaisesti virkistystarkoituksiin - ratsastus alueen tai paikallisen puiston ympäri ja päivittäiset matkat toimistoon ja takaisin.\nP12-4- ja Z14-8LG-malleissa on sähköpyörä, virtalähde, akun lukituksen avausavain (vain Z14-8LG-mallille), käyttöohje ja takuukortti.\nLähde: Digma Press Release\nKompakti drone-vika on testattu Britannian armeijassa (4 kuvaa)\nEsiteltiin HP: n kannettavat tietokoneet digitaalisen sisällön luomiselle (2 kuvaa)\nAina käytössä -ominaisuutta parannetaan Xiaomi MIUI -kuoressa (5 kuvaa)\nIlmoitus. Suojattu AGM X5 5G "tiikerillä"\nIlmoitusta. Qualcomm Snapdragon 768G ja Xiaomi Redmi K30 5G Extreme Edition\nKuusi likaista asiaa, joihin otat yhteyttä päivittäin\nJoustava elektroninen tatuointi korvaa EKG: n (2 kuvaa)\nTablet MediaPad M6 Huaweiilta 290 dollaria sai hyvän täytteen (4 kuvaa)


Tilaisuudet ja tarjoilut - Campusravita Oy\nMikäli olet järjestämässä TAMKin tiloissa Kuntokadun kampuksella kokousta, seminaaria, juhlaa tai muuta tilaisuutta, ota silloin Campusravitan ammattitaitoinen väki kumppaniksi. Järjestämme toiveidenne mukaisesti tilaisuutenne maittavimmat osuudet aina kahvituksista cocktailtilaisuuksiin. Lounaan voi valita joko päivän listalta tai tilata tarpeisiinne räätälöidyn buffet-pöydän. Meiltä voit tilata ja noutaa tarjoilut myös mukaan.\nLisätietoja Campusravitan tilaustarjoiluista saat ottamalla yhteyttä osoitteeseen tilaukset@campusravita.fi\nHinnastomme lukukaudelle 2022:\nMyymme ruoka- ja leipomotuotteita myös kotiin vietäväksi. Valikoimastamme löytyy laaja valikoima mm. erilaisia juhlatarjoiluja, aina suolaisista lämpimistä ruuista makeisiin leivonnaisiin ja kakkuihin. Meiltä voit kätevästi tilata myös erilaisia menuja mm. saunailtoihin ja muihin illanistujaisiin. Myös päivän aikana tarjottua lounasta on mahdollisuus ostaa kotiin vietäväksi.\nErilaisia leipomotuotteita niin suolaisia kuin makeita voit ostaa mukaasi jokaisena aukiolopäivänä siinä laajuudessa kuin niitä kulloinkin on tarjolla. Suuremmat erät ja erikoistuotteet tilataan kuten edellä on kerrottu.


Sebastian Aho avautui sopimusneuvotteluistaan: ”Tämä on ollut vaikea tilanne perheelleni”\n”Tämä on ollut vaikea tilanne minulle ja perheelleni” – Sebastian Aho avautui ensimmäistä kertaa sopimusneuvotteluistaan\n07.07.2019 klo 22:09\nSebastian Aho kommentoi Twitterissä sopimussaagaansa.\nSebastian Aho kirjoitti nimensä viisivuotiseen jatkopahviin. AOP\nRajoitettuna vapaana agenttina kesään lähtenyt Sebastian Aho sai Montreal Canadiensilta heti markkinoiden avauduttua sopimustarjouksen, johon Carolina Hurricanes vastasi. Niinpä suomalainen jatkaa uraansa hurrikaanipaidoissa seuraavat viisi vuotta 8,545 miljoonan dollarin vuosipalkalla.\nNyt Aho kommentoi ensimmäistä kertaa sopimussaagaansa.\n– Olen kiitollinen Montreal Canadiensin tarjouksesta, mutta toiveissani oli silti aina palata Hurricanesiin, Aho kirjoittaa.\nSitten hän avaa hieman sitä, miksi hyväksyi Montrealin tarjouksen.\nHyväksyessään Montrealin tarjouksen Aho siis varmisti sen, että hän saa sopimusneuvottelunsa maaliin nopealla aikataululla. Ratkaisu ei ollut kuitenkaan helppo.\nCarolina eteni päättyneellä kaudella sensaatiomaisesti aina konferenssifinaaleihin asti, kunnes Boston-niminen seinä tuli vastaan.\n– Meillä on nuori ja jännittävä ryhmä Carolinassa. En malta odottaa sitä, että pääsen takaisin sinne joukkuetovereideni luokse ja paiskimaan hommia. Rakastan Raleighia ja olen innoissani siitä, että pääsemme jatkamaan siitä, mihin jäimme viime kaudella.\nJos Ahon tviitti ei näy laitteellasi, voit katsoa sen täältä.\nPaljastus Sebastian Ahon sopimussaagan taustoista: Jopa kolme seuraa tavoitteli tähtipelaajaa – tästä olisi syntynyt todellinen suomalaisten superketju!Miljardööriomistajalta raivokas vastaus Sebastian Ahon sopimuskohuun – siirto Montrealiin jäi haaveeksi: ”Ei mitään mahdollisuuksia”Huijasiko Sebastian Ahon agentti kaikkia? Carolinan miljardööriomistaja tylytti kovin sanoin: ”En voisi välittää pätkääkään”Nyt se on varmaa! Sebastian Aho jatkaa Carolinassa – ”Tämä oli helppo päätös”Miten Sebastian Ahon sopimussaaga vaikuttaa Patrik Laineen tilanteeseen? Jets-pomo vetää mystistä linjaa: ”En ole mikään ennustaja”


Kielten ihmeellinen maailma: maaliskuuta 2009\nSuomen vanha kansa jakoi vuoden kuun vaihteen mukaan 13 kuukauteen. Pikkujättiläisestä (vuodelta 1952) löysin kuukausien entisiä nimiä:\n1. ensimmäinen sydänkuu; 2. toinen sydänkuu; 3. vaahto-, hanki- tai kolmas sydänkuu; 4. huhti-, hanki-, vaahtokuu tai veikuna; 5. touko-, sulama-, mahla-, tai kyntökuu; 6. kesäkuu; 7. heinäkuu: 8. mätäkuu; 9. elokuu; 10. syyskuu; 11. lokakuu tai likakuu; 12. routakuu; 13. joulukuu.\nMätäkuusta puhutaan vieläkin. Se alkaa 23.7 Oilin päivänä ja päättyy 24.8 Pertun päivänä. Sillä ei ole muuta merkitystä kuin että se on kesän kuuminta aikaa, jolloin oli ennen vaikea saada säilymään ruokatarvikkeita. Myös haavat alkoivat tuona aikana helposti mätiä.\nMyös virolaisten entiset kuukausien nimet löysin samaisesta Pikkujättiläisestä.\nVaikka virolaisilla on nykyään muinaisten roomalaisten nimitykset kuukausille kuten melkein kaikilla muillakin lähikansoilla, eivät virolaisten muistista ole vielä hävinneet omatkaan kuukausien nimitykset. (Nykyiset: jaanuar, veebruar, märts, aprill, mai, juuni, juuli, august, september, oktoober, november, detsember).\nTammikuu, näärikuu, tarkoittaa samaa kuin uusi vuosi, vrt. ruots. nyår, "näär".\nHelmikuu, küünlakuu, kynttilöiden kuukausi.\nMaaliskuu, paastukuu, tarkoittaa paastokuukautta, juuri ennen pääsiäistä. Tulee siitä, että ennen laskiaisena sai viimeisen kerran syödä lihaa, minkä jälkeen paastottiin ja pääsiäinen olikin sitten ”lihanottopyhät” lihavõttepühad, kuten pääsiäistä nykyään virossa nimitetään. (Pääsiäinen on myös ülestõusmispühad, ylösnousemisenpyhät).\nHuhtikuu, jürikuu, Jüripäeva 23.4.\nToukokuu, lehekuu, lehdet puissa puhkeavat ja luonto herää.\nKesäkuu, jaanikuu ,jaanipäevan eli juhannuksen vuoksi.\nElokuu on lõikuskuu, silloin leikattiin viljaa viljapelloilla.\nSyyskuu, mihklikuu, mihkel, virolainen pojan nimi, ja 29.09. on Mihklipäev, mikä tarkoittaa juhlimisen aloittamisen aikaa, kaikki työt tehty ja sai valmistautua syksyn tulemiseen.\nMarraskuu, talvekuu, talvi ihan selvästi jo tulossa.\nMonilla kuukausilla on ollut muitakin nimiä, esimerkiksi huhtikuulla on ollut sellaisia nimiä kuin sulakuu, mahlakuu ja naljakuu. Naljakuu siksi, että silloin voi naljailla, aprillata.\nLisää virolaisten kansankulttuurista ja ajanlaskusta.\nPro Estonia -lehti\nJa koska jatkuvasti näkyy eri sivustoilla ihmeteltävän suomalaisten kuukausien nimien merkitystä, tässä vielä linkki omaan kirjoitukseeni. Linkki myös vieraskielisiin kuukausiin.\nLähettänyt Kirlah klo 12.13 5 kommenttia:\nMikä on kielivirhe ja mikä ei? Miltä kuulostaa esimerkiksi lause: ”Äidin pitää hakea asemalta”. Tällä tarkoitetaan nimenomaan, että jonkun pitää mennä hakemaan äiti asemalta. Tämä on ihan normaalin kuuloista puhekieltä Pohjanmaalla, muualla en ole sitä kuullut.\nTuota genetiivin näköistä akkusatiivia äskeisen tyyppisessä lauseessa ei koskaan käytetä kirjoitetussa kielessä. Siitä syystä eräs lehtiotsikko onkin kiinnittänyt heti huomiota. Lapuan sanomissa (19.3.2009) on ollut tekstiotsikko: ”Konsertin pitäisi näyttää televisiossa kaikille suomalaisille”. Heti äkkiseltään se näyttää karkealta virheeltä, oikein olisi sanoa: Konsertti pitäisi näyttää kaikille.\nPohjalaisessa murteessa on tapana käyttää genetiivin näköistä akkusatiivia pronomineistakin: Haetko mun huomenna asemalta? Meidän pitäisi tavata sun jo aamulla. Nämä pronominimuodot eivät ole vielä hävinneet kielestä kokonaan.\nObjektimuotoina kirjakielessä ovat siis nykykieliset minut, sinut, hänet jne, sekä kenet. Nämä ovat alun perin itämurteisia ja tulleet kirjakieleen vasta 1800-luvulla. Sitä ennen kirjakielessä käytettiin länsimurteisia genetiivin näköisiä muotoja: minun, sinun jne.\nOnhan kirjakielessäkin muuten monissa tapauksissa käytännössä epäselvyyttä, pitääkö olla nominatiivi vai akkusatiivi. Tällaisesta esimerkki:\nOpiskelija on aikeissa suorittaa tentin. (akk: koska on aikeissa on kiinteä sanaliitto)\nHyväksyn hänen päätöksensä suorittaa tentti. (nom: ei kiinteää sanaliittoa)\nEn ole koskaan kuullut vastaavaa genetiivin käyttöä muualla päin Suomea. Sanotaankohan missään muualla: Kirjan pitää viedä ajoissa kirjastoon?\nLähettänyt Kirlah klo 19.24 12 kommenttia:\nMistähän syystä kielessä on olemassa jokin rakennemuoto, jota ihmiset eivät sitten kumminkaan osaa käyttää? Miten on mahdollista, että sellaiset muodot ylipäätään voivat säilyä?\nTällainen muoto on mm. potentiaali, joka ilmaisee todennäköisyyttä: Talo valmistunee kesäksi. Hintojen lasku lienee mahdottomuus. Muoto on melko harvinainen sekä kirjoitetussa että puhekielessä. Tavallisimmin tällainen verbin esittämä arvio tulevasta tai menneestä asiantilasta ilmaistaan sanoilla: ehkä, varmaankin, kai jne.\nIso suomen kielioppi esittää kymmenen tavallisinta verbiä, joiden yhteydessä potentiaalia käytetään. Ylivoimaisesti yleisin on olla-verbi, muut yleisyysjärjestyksessä: olla, saada, jäädä, tulla, voida, joutua, nousta, päästä, tehdä, antaa. Jos nämä olivat yleisimmät, voi vain kuvitella, miten vähän muita käytetään. Kirja ilmoittaa tutkitussa aineistossa esiintymiskertoja olleen olla-verbillä 2654 ja antaa-verbillä vain 79.\nOlen jostain kirjoittanut joskus muistiin lauseen: Fetan käyttö olnee sallittua. (Pitäisi siis sanoa: lienee) Olla-verbi on ainut epäsäännöllinen, mutta se pyrkii muuttumaan säännölliseksi. Olen huomannut joskus samaa myös muissa verbeissä. Varsinkin esim. tulla-verbi pyrkii muuttumaan muotoon tulnee, vaikka se oikeasti on tullee. Muita tällaisia olen nähnyt esim. pesnee, nousnee, jotka oikeasti ovat pessee, noussee.\nAikoinaan siis tulnee, pesnee, nousnee ovat assosioituneet muotoon tullee, pessee ja noussee. Kun niitä enää harvoin kielessä käytetään, ovat ihmisten tajunnasta hävinneet nuo muodot, ja pyritään muodostamaan nykykielessä –nee-päätteisiä säännöllisiä muotoja, jotka paremmin kuulostavat potentiaalilta. Sitä paitsi epäilen, että murteiden geminoitumisilmiö vaikuttaa siihen, että ne kuulostavat murteellisilta muodoilta, mitä yritetään välttää. Vrt. talloo, kessää – tullee, pessee.\nLienee-verbi ja sen lyhentymä lie ovat muuttumassa ihmisten tajunnassa partikkeleiksi tai jopa liitepartikkeliksi. Kysymyspronominin yhteydessä ne muodostavat kiinteän kokonaisuuden, minkä takia rakennetta nimitetään mikä lie x –rakenteeksi: Mitä lie siellä tapahtuu? Mistä lie johtuu? Ja sit miul mitälie pantii korvii. (Iso suomen kielioppi s. 1522)\nLopuksi vielä eilisestä Länsi-Savosta otsikko: Taantuma ei torpanne Pietarin-rataa. (L-S 21.3.09). Torpata-verbillä muuten tarkoitetaan samaa kuin pilata. Lienee verbistä torpedoida!\nTunnisteet: modukset, suomen kieli\nLähettänyt Kirlah klo 15.59 12 kommenttia:\nVoikohan kielen kaikkia vertauksia, metaforia, sananlaskuja ja tokaisuja koskaan saada kerätyksi yksiin kansiin? Niistä on julkaistu kirjoja, on erikseen murteellisia tokaisuja ja johonkin tiettyyn aihepiiriin liittyviä. Pakinoitsijat ovat niitä keränneet, tutkijat myös.\nSanonnoissa on havaittavissa, että ne ovat vanhoja – niissä esiintyy nykyihmiselle vieraita asioita, monet ilmaukset maataloudesta ja luonnosta tai eläimiin liittyviä. Esim. ei pysy kärryillä, ammuttu karhu, teerenpeli, päätön kana, kananlento (kotona teurastus), heinämies, kanto kaskessa, kuoria kermat, vettä myllyyn, käpälälauta. Tai on paljon uskonnosta tulevia: viimeistä päivää, maailmanlopun edellä, tuomiopäivään asti, piru Raamattua, painaa kuin synti.\nJoku on muuten joskus kysynyt, mitä tarkoittaa, kun synti painaa. Ei taida siis nykyihmistä synnit painaa! Sehän on vain ihan yksinkertaisesti niin, että kun on tehnyt jotain väärää, ihmisen mieltä painaa kuin raskas taakka – tai siis ainakin pitäisi painaa!\nAnnikki on sanojensa mukaan ihastunut parin sanan tokaisuihin ja pistellyt niitä peräkkäin, ja syntyi tällaista:\n- pannaan JAUHOT SUUHUN tai sitten RUKKASET NAULAAN tai NENÄ JOKA PAIKKAAN\n- EI PYSYTÄ KÄRRYILLÄ, EI PANNA TIKKUA RISTIIN, EI PÄÄTÄ PALELE mutta MENNÄÄN MUTKAISTA TIETÄ NÄKYMÄTTÖMIIN, MUTKAN KAUTTA SUORAAN ja ELETÄÄN KUIN VIIMEISTÄ PÄIVÄÄ sekä joku KÄÄNTÄÄ KELKKANSA\n- ja joskus MYRKYN LYKKÄS ja oltiin melkein KUIN MAAILMANLOPUN EDELLÄ, mutta silloin koetettiin olla KIELI KESKELLÄ SUUTA, vaikka oltiin KUIN TULISILLA HIILILLÄ, HIUSKARVAN VARASSA, ja vielä iski SALAMA KIRKKAALTA TAIVAALTA, niin kaikki hävisi KUIN TUHKA TUULEEN, oli MENNEEN TALVEN LUNTA, ja jäätiin NUOLEMAAN NÄPPEJÄÄN; silloin kaikki meni KUIN KANKKULAN KAIVOON tai KUIN HOHTIMET KAIVOON\n- jollakin on RUUVI LÖYSÄLLÄ, hän on lisäksi KUIN HIRTTÄMÄTÖN LURJUS, vaikka hän on osaavinaan kaiken KUIN VETTÄ VAAN ja kaikki tulee KUIN PYSSYN SUUSTA, mutta kun hän on aina KUIN MYRSKYN MERKKI tai PERSIISEEN AMMUTTU KARHU; ja näitä ihmisiähän on PILVIN PIMEIN tai VAIKKA LAMPAAT SÖIS\n- HETI KÄTTELYSSÄ voi huomata, että aina hän PITÄÄ TEERENPELIÄ, on KUIN METSO SOITIMELLA sekä ryntäilee kaikkialle KUIN PÄÄTÖN KANA; ja vaikka minä yritän KANTAA KORTENI KEKOON, HEILUA KUIN HEINÄMIES, esimies EI YMMÄRRÄ YSKÄÄ, vaan minä saan odotella palkankorotusta KUIN KUUTA NOUSEVAA, ja minulla on sentään MATTI KUKKAROSSA\n- työkaverini on joka asiassa VASTARANNAN KIISKI ja KANTONA KASKESSA, lukee kaikkea KUIN PIRU RAAMATTUA, EI PYSY RUODUSSA, mutta KUORII KERMAT PÄÄLTÄ; niin minä SAAN VETTÄ MYLLYYNI ja TUULTA PURJEISIIN, kun pitäisi PUHALTAA YHTEEN HIILEEN, ja sitten olen lopuksi SEKAISIN KUIN HAMINAN KAUPUNKI\n- minulla oli siinä OMA LEHMÄ OJASSA ja asia PAINOI minua KUIN SYNTI; lisäksi sitä pitää kantaa TUOMIOPÄIVÄÄN ASTI; sitten JOUDUIN KÄPÄLÄLAUTAAN, kun OMAT KOIRAT PURIVAT, vaikka en ollut PEKKAA PAHEMPI ja olin yrittänyt olla aina KUIN KALA VEDESSÄ; jutusta tuli LYHYT KUIN KANANLENTO\nLähettänyt Kirlah klo 8.41 7 kommenttia:\nTekstiviestien myötä on germaanisissa kielessä tullut muotiin kirjoittaa osa sanoista tai sanan osista numeroina, millä yritetään lyhentää sanomaa. Ainakin ruotsalaisten blogeissa kulkevat nämä tavallisimmat, jotka voidaan tehdä molemmissa kielissä: GR8 (engl. great tai ruots. grotta, luola) ja SK8 (engl. skate ja ruots. skotta, lapioida, luoda). Myös 2L, mikä englanniksi olisi tool, ruots. tvål. Aina ei näytä olevan niin väliä, vaikkei sanaa kirjoitettaisikaan juuri niin kuin lukusanassa, pääasia että ääntäminen on samanlainen.\nMyn ruotsinkielisillä kielisivuilla oli myös ”sairaan hauskaa” eli 7kt 3vligt. Mikäs germaanisissa kielissä tällaisia on kirjoitella ja keksiä, kun lukusanat ovat lyhyitä. Eivät kaikki minusta silti ole kovin onnistuneita ilmauksia. Erään repun kyljessä lukee: SUR:5:AL. Tuntuu oikein vääntämällä väännetyltä.\nSuomen kieli ei oikein hyvin sovi tällaiseen. Esimerkiksi pitkää lukusanaa kahdeksan on vaikea saada ympätyksi mihinkään sanaa lyhentämään. Oikein miettimällä miettien voi löytää joitain mahdollisuuksia, joita keksimällä väänsin:\nMinulla on uusi SER5. Hän sanoi minua LAIS2. En saanut sitä SYÖD1. 6KOSSA lymyili jänis.\nVielä voisi kuvitella esim. 8toista, mutta tuskin tuntuu järjelliseltä. Yhtä hyvin sen voi lyhentää kokonaan numeroin 18.\nLähettänyt Kirlah klo 16.20 13 kommenttia:\nKieltenopettajien koulutuspäivillä helmikuussa käsiteltiin myös sukupuolineutraalin kielen tutkimusta. Ruotsin kielessä kielenhuolto kiinnittää huomiota erityisesti tasa-arvoiseen kielenkäyttöön. Puhutaanko esimerkiksi naisista ja miehistä samalla tavoin: Olle gav blondinen en blomma. –Miksi miehestä on käytetty nimeä, mutta nainen mainitaan blondiksi? Tai rinnastus epäsuhtainen: Mona Salin – Reinfeldt. Miksi naisesta käytetään etunimeäkin, mutta ei miehestä?\nRuotsin kielen kielenhuollon kesto-ongelmia on han-hon-pronominien käyttö. On ehdotettu jopa passiivisen man-pronominin korvaamista sanalla en. (Joka on myös man-sanan objektimuoto). Ammattinimikkeiden muuttaminen neutraaleiksi on myös ikuinen puheenaihe.\nMinua alkoi kiinnostaa tuo epäsymmetrinen nimen käyttö naisista ja miehistä, olisiko suomen kielessä havaittavissa sellaista? Otin kuusi viimeaikaista Länsi-Savo-lehteä tarkastelun kohteeksi, en mitenkään tieteellisen systemaattisesti, vaan vain vilkuilin tekstejä ylimalkaisesti.\nYleensä teksteissä käytettiin sekä miehistä että naisista etu- ja sukunimeä tai pelkkää sukunimeä, oli sitten kyse poliitikosta tai urheilijasta. Hämmästykseni oli suuri, kun Vartin pohtija -nimisessä kommenttisarjassa poliitikoista käytettiinkin joskus etunimeä. Ja kuinkas sattuikaan - nimenomaan naisista, miehistä ei koskaan.\nEsimerkiksi eräs väliotsikko kuului: Mari ja media. Tekstissä käsiteltiin valtion aluehallintoa ja mainittiin hallintoministeri Mari Kiviniemi. Myöhemmin tekstissä hänestä puhuttaessa ei käytettykään sukunimeä kuten aina miehistä, vaan: "...koska Marilla ei tapansa mukaan ollut uutta sanottavaa". (L-S. 7.3.2009).\nNiin ikään Vartin pohtija pohtii toisessa lehdessä, asetetaanko Euroopan komissioon ehdolle mies- vai naisehdokkaita. On kyse Anneli Jäättenmäestä (L-S. 28.2.2009): "....ei kepulla paljon muita naiskomissaariehdokkaita ole kuin Anneli itse".\nKolmannessa lehdessä (L-S.7.2. 2009) kyseinen Vartin pohtija kirjoittaa: "Istuva presidenttimme Tarja Halonen on kova tyttö matkustamaan..." En voi kuvitellakaan, että miespoliitikoista olisi puhuttu samaan tapaan: Jyrkikö komissioon? Olli kova poika...\nToisaalta nämä tapaukset olivat palstalla, jossa kielen tyyli on vapaampaa, ei niin virallista kuin varsinaisissa uutisartikkeleissa. Kuvastaa minusta kuitenkin kirjoittajan suhtautumista ja arvostuksen puutetta näitä henkilöitä kohtaan.\nOlin etukäteen kuvitellut, että jos naispoliitikoita nimitetään etunimellä, niin varmaan myös naisurheilijoita. Mutta en saanut kertaakaan kirjoittajaa kiinni epäsymmetrisyydestä. Molemmista sukupuolista kirjoitettiin samalla tavalla. Eräässä tekstissä mainittiin Krisse Salminen ja hänestä käytettiin pelkkää etunimeä myöhemmin mainittaessa. Mutta minusta se on eri asia, koska hän esiintyykin nimellä "Krisse".\nSuomen kielen lautakuntakin on herännyt pohtimaan tasa-arvoista kielenkäyttöä. Se on laatinut usean kohdan julkilausumaan, mitä asioita tasa-arvoisessa tekstissä olisi otettava huomioon.\nTällaisia asioita ovat suomen kielessäkin mm. ne ikuiset kysymykset ammattinimikkeistä: maaherra, luottamusmies, puhemies jne. Tai sitten epäsymmetrinen kirjoittaminen: naisautoilija pakeni poliisia. Naislääkäri - lääkäri. Lautakunta suosittaa, että sukupuolta ei pidä mainita, jos ei sillä ole asian kanssa mitään merkitystä.\nSuomen kielen lautakunnan pohdintaa ja suosituksia tasa-arvoisesta kielestä on Kotuksen sivuilla.\nMyös itse olen kirjoittanut joskus aiemmin sukupuolineutralista kielestä.\nLähettänyt Kirlah klo 16.35 9 kommenttia:\nRakkaalla lapsella on aina monta nimeä, varsinkin autoilla. Kun suomalaiset ajelivat ennen vanhaan Kuplalla, ajoivat monet muut kansat Koppakuoriaisella, Leppäkertulla, Kilpikonnalla, Lutikalla ja jopa Sammakolla tai Kyttyrällä.\nVolkswagenia, KdF-Wagenia, kansanautoa VW (äännetään: fauvee) alettiin rakentaa vuonna 1938 Saksassa. Kansallissosialistien ideana oli luoda kaikkien ulottuvilla oleva kulkuneuvo. Sen tähden KdF-niminen saksalainen natsijärjestö sai tehtäväkseen aloittaa kansanauton valmistuksen, minkä se aloittikin kaupungissa nimeltä Stadt des KdF-Wagens bei Fallersleben, nykyisin Wolfsburg.\nKdF /kaadee ef/ tulee sanoista Kraft durch Freude, mikä tarkoittaa voimaa ilosta. Järjestöllä oli paljon muitakin jaloja päämääriä.\nEnsimmäisiä KdF-autoja nimitettiin yksinkertaisesti nimellä Volkswagen, tyyppi 1. Vasta vuonna 1967 firma alkoi markkinoida autoaan Koppakuoriaisena, Käfer. Viimeinen Kupla valmistui Meksikossa vuonna 2003.\nSaksan Käfer on koppakuoriainen myös monissa muissa maissa:\nenglanti: Beetle, (tai Bug, lude, ötökkä), espanja: Escarabajo, ruotsi: Bagge, viro: põrnikas\nranska: Coccinelle, portugali: Carocha\nInternetissä tuntuu olevan vaikka kuinka paljon eri maalaisia Kuplavolkkarin nimityksiä.\nSiellä on mm. tällainen laulu Kuplavolkkarista.\n1. Mit Kraft durch Freude fing alles an vor über 60 Jahr.\nFerdinand Porsche baute ihn in vielerlei Exemplar.\nEr wurd dann millionenfach gebaut gab vielen Freud und Leid.\nZum Schmusen und als Arbeitstier zu allem ist er bereit.\nRef.: Der alte Käfer auf einsamen Weg,\nnimmt jedes Schlagloch und jeden Steg.\nEr fährt ganz leise, wenn er auch viel säuft,\n... mein alter Käfer er läuft und läuft.\n2. Der Fahrer läßt den Motor an, in aller Seelenruh,\nsind Kerzen und Kontakte gut, springt er auch an im Nu.\nMan soll ihn pflegen, er hat's gern, waschen nur von Hand.\nDer Käfer ist überall beliebt, er fährt fast in jedem Land.\n3. Manch Käferfreund, der macht was draus aus seinem Krabbeltier,\nbaut einige heiße Zylinder ein, es sind nicht immer vier.\nMal ist er tief, mal flach mal breit, nötig ist Zeit und Geld.\nMein Käfer er bleibt original, wie viele auf der Welt.\nText: Karlheinz Flach 1990\nMelodie: altes Volkslied\nLähettänyt Kirlah klo 18.15 6 kommenttia:\nLuulisi, että kysymykseen vastatessa sanat kyllä ja ei olisivat yleismaailmallisia ja samanlaisia kaikissa kielissä, mutta näin ei suinkaan ole asian laita. Niiden käytöstä saa jopa väittelyn aikaan ulkomaalaisen kanssa.\nJos suomalainen kysyy jotain, esim. ”Tuletko kanssani elokuviin?” on vastauksena normaali ja luonteva tulen. ”Osaatko laulaa?” –Osaan. Suomen kielessä ei siis tavallisesti vastata: joo, muuten kuin arkikielessä. Onhan meillä myös kyllä, mutta se ei ole yhtä luonteva vastaus kuin verbi.\nSamalla tavalla kuin ulkomaalaisia pitää opettaa vastaamaan samalla verbillä kuin on kysytty, on suomalaisia vastaavasti esteltävä vastaamasta vieraan kielen verbillä.\nKielteinen vastaus ei ole helpompi. Ulkomaalainen vastaa mielellään aina ei. Totta kai sen ymmärtää, mutta jos haluaa oppia puhumaan kuten suomalaiset, onkin sanaa taivutettava: en, et, ei jne. "Oletko väsynyt?" -En. (Itse asiassa lyhentymä verbillisestä vastauksesta: en ole).\nSekaannusta tuntuu aiheuttavan myös suomalaisten sana niin. Lausuttuna kuuluu vain nii, mikä ulkomaalaisesta kuulostaa samalta kuin vaikkapa saksan puhekielinen kielto nee tai nöö. Joka tapauksessa se on kiellon kuuloinen, vaikkei kielto olekaan.\nNiin ei ole myöskään myönteinen vastaus kysymykseen, vaan on käypä sana, kun ollaan samaa mieltä toisen kanssa tai halutaan pitää keskustelua yllä: ”Onpa täällä kaikkea myytävänä.” -”Nii(n, kaikkea on)”. Myös puhelimessa on hyvä vähän väliä toistaa niin-sanaa, muuten toinen luulee, että olet lähtenyt pois puhelimesta.\nKovin pieniä ja mitättömän tuntuisia asioita, mutta kuuluvat ihan kielen opiskelun alkeisiin. Jos nämä osaa, saa estetyksi monta väärinymmärrystä.\nLähettänyt Kirlah klo 17.43 9 kommenttia: