ПРОБУЖДАНЕ: Това у нас не е и капитализъм, а междуцарствие - Валентин Вацев\nТова у нас не е и капитализъм, а междуцарствие - Валентин Вацев\nГ-н Вацев, преди време казахте пред „ТЕМА“: „Българската левица живее безпроектно.“ Е, сега доволен ли сте, когато вече имаме и проект на Георги Първанов, и проект на Татяна Дончева?\n- Аз не съм убеден, че Дончева е лява. Очарованието й е, че тя от самото начало е деидеологизирана. Свръхкомпетентна е в юридическата тематика, но политически може и да не е забелязала левия характер на партията, в която членуваше. Проектът „Първанов“ е нещо по-сложно.\nПроекти наистина са налице, но мен ме интересуват тези, които имат някакво идеологическо осмисляне. Под проектност имах предвид класическия смисъл на думата – някакви днешни действия, насочени към бъдеща реализация на желана картина на света. Каква картина на света предлагат Първанов и Калфин? Желанието за смяна на ръководството на БСП не е проект. Без съмнение днешното ръководство на партията е изразходило в много голяма степен ресурсите си. Но БСП дори и да има лидерски проблем, той е последният в списъка. Едва ли с обикновена смяна на лидерите нещо може да се поправи. Българският социализъм има нужда от размишление върху принципите си, върху целите си, върху смисъла на съществуването си и най-накрая върху личността на своя председател. Уви, вътрешнопартийната опозиция тръгна отзад напред в решаването на проблемите. Затова и не съм изпълнен с оптимизъм за успеха на начинанието й.\nПод въпрос ли е поставено съществуването на БСП като първостепенна политическа сила?\n- Вероятно БСП ще продължи да съществува още. Въпросът „Дали ще ни има?“ би трябвало да си го задават другите партии, тъй като ако нещо в България прилича на партия, то това е само БСП. Всички останали проекти, опити, експерименти, инициативи и мероприятия си свършват работата, за която са създадени, и си отиват. Или не си свършват работата и пак си отиват. Да, БСП е политическа реалност, но въпросът е друг: къде минава границата на лявото и дясното въобще? Между БСП и нейните противници или вътре в самата БСП?\nСпоред някои теории БСП поражда и лявото, и дясното…\n- Боя се, че това не е теория, а суровата реалност. Ако за момент забравите кресливите пишман антикомунисти, които са напълнили българския интернет и медиите, и се вгледате внимателно в БСП, може да видите могъщ антикомунистически заряд. Ако някоя политическа сила е направила нещо реално за декомунизацията, то това е БСП. На „Позитано“ може да срещнете - и то без да търсите дълго, автентични антикомунисти. Сериозният антикомунизъм не е търкаляне по земята, обръщане на пейки, подскачане и квичене на публично място. А осъзната политика по реализация на определени цели и принципи, най-вече икономически.\nПознавам такива хора – лягаха си като беззаветни комунисти и се събуждаха яростни антикомунисти, борци за либерални права и свободи. Някъде преди около 25 години в България се появи една особена социална група, която е предмет на изследователския ми интерес – хора, които организационно са членове на комунистическата партия или живеят около нея, но идейно-политически и морално са автентични антикомунисти. Комунистически антикомунизъм, или ако предпочитате – антикомунистически комунизъм.\nПредполагам имате предвид старата номенклатура, на която сте посветил статията си „Новият български феодализъм (на прага на обединена Европа)“?\n- По-скоро част от нея. Това са кръгове, които не могат да скрият комунистическия си произход, но именно от тях съм чувал истинския антикомунизъм. Големият въпрос е - откъде дойде българският антикомунизъм? В началото се предполагаше, че това са остатъците от различни репресирани социални групи преди 9 септември 1944 г. Познавам доста такива хора, но в интерес на истината, усреднено казано, повечето от тях се държаха достойно. Логиката на техния дискурс не беше „Дайте да си отмъстим“, а „Какво да правим сега“. Вероятно страданието е умъдрило тези хора.\nНапротив, истинският антикомунизъм, особено яростен, високоенергиен и нажежен до бяло, дойде от средите около Централния комитет на БКП – децата на ЦК, наследниците на Секретариата на ЦК, децата на Политбюро. Тоест върхушката на БКП от един момент нататък се осъзнаваше като антикомунистическа. Именно тя отвори война на собствената си партия – и обяви фалит на българската държава, ограбвайки я безмилостно. Това са хора, израснали в люлката на комунистическата партия, които люто я ненавиждат и се боят от нея.\nМожете ли да олицетворите тези среди?\n- Избягвам да говоря за определени хора, защото изхождам от разбирането, че не бива да се води борба с личности, а с явления. Навремето Андрей Луканов беше само знаковата фигура на тази тенденция, но в наше време – хайде, вгледайте се внимателно в Иван Кръстев. Или в излъчването и в биографията на Красен Станчев…\nНо те не са в БСП?\n- Няма значение, истинските граници на БСП не са разположени както изглеждат. БСП е партията протагонист – произведе едновременно твърде много комунистически и антикомунистически формации.\nОще ли си представяте Сергей Станишев като „симпатичен ляв либерал, който тепърва ще открие социализма или въобще няма да го открие“?\n- Аз мисля, че ако на Станишев му потрябва социализъм, той ще си го открие, но засега още не му е потрябвал. Пък и защо му е? Та той успешно решава проблемите си без каквито и да било идеологически ангажименти.\nСтанишев е интересен не толкова с личните си качества, а с високата си емблематичност, със символиката. Имаше една прослойка в номенклатурата, която се бореше за някакви свои собствени глупави съсловни цели. Горната част от нея се осъзнаваше като трагично разделена от света – тя се чувстваше елит, чието място е при елитите: „Има световен елит, има глобален елит, ние също сме елит. Знаем езици, имаме добри маниери, добре образовани и подготвени сме, следователно и нашето място е там.“ Станишев отговаря точно на този импулс. „Може да сме от никому неизвестната България, но сме функционери на общоевропейско равнище“ – това е разбирането за включеност във високите елити на света.\nДолната част от тази номенклатура не се бореше за глобално признание и място в Брюксел, а за нещо съвсем просто - за превръщането си от колективен управленец в собственик; да стане класа. Говорил съм много по този въпрос, писал съм – ето, че това не се случи! Не по-малко от 50% от управляващите кадри в страната (а в провинцията този процент е по-висок) са преки или косвени наследници и продължители на късносоциалистическата българска партийно-държавна номенклатура. Според мен това беше и донякъде неизбежно. Работата е там, че тези хора не успяха да станат класа. Проектите, които се опитват да реализират, са смехотворни и нежизнеспособни, моралът им е под всякаква критика, управленските им навици и способности са силно проблематични, културата им е посредствена. Оказа се, че тази прослойка не е готова да носи отговорността за обществените процеси. Те дори за себе си не могат да отговарят... Вземете например британския елит или френския – ще видите способност да се мисли в категориите на нацията, на широкоразбрания обществен интерес. Това са хора, които могат да пожертват дори личните си, групови и семейни интереси в името на корпоративния интерес на националния елит. Напоследък осъзнах, че скандалът в британския елит не е затихнал от 300 години, но въпреки това нито един негов сегмент не е успял да действа пряко националните интереси. Същото е и във Франция – там кипи скандал от края на Втората световна война, но отвъд това Франция продължава да бъде световна сила.\nИзлиза, че са прави онези протестиращи, които издигат лозунги за смяна на елитите, свързвайки сегашния елит със стария комунистически?\n- Без съмнение интуицията им е на мястото си и тези хора са прави.\nНо не е ли парадокс 25 години след смяната на икономическата система те да продължават да скандират срещу отдавна несъществуващия комунизъм?\n- Вижте, това у нас не е и капитализъм, а междуцарствие. Някакъв невиждан досега в историята процес на гниене и разпад на един изпуснат социализъм. Напълно разбирам хората, които са по площадите, проблемът е, че те са безпомощни в днешната си ориентация в обществото. Проблемът е, че те мислят, че сменят системата, а всъщност – в най-добрия случай, който дори е недостъпен за тях, могат да сменят само правителството. Уважавам енергията на гнева - да, аз съм съгласен с тези хора, че в скоро време в България няма да може да се живее нормално. Съгласен съм, че сме в историческа задънена улица и в морално-психологически и културен тупик. Бих подкрепил с най-големия тъпан и с най-дългия вувузел протестиращите и бих седял от сутрин до вечер на площада, на който те от време на време вече не идват, ако виждах субекта, който ще поеме отговорността за състоянието след победата.\nОчаква се ГЕРБ да бъде този субект?\n- Боже мой, посочете ми ГЕРБ! Няма такова нещо. Това са група приятели на всяка власт или тясното обкръжение на Бойко Борисов. Той е дълбоко аполитичен. Навремето му казаха, че е десен, и той го дава вдясно. Но ако му бяха казали, че е ляв, той щеше да се справи и с тази задача. Борисов е такъв универсал, че може да свърне навсякъде.\nВ края на краищата катастрофата започна с невъзможността на българската пишман буржоазия да изгради политически механизъм за защита и утвърждаване на своите исторически цели. Е каква буржоазия ще се получи от наследниците на секретарите на ЦК на БКП? Тоест ние сме в историческо междувремие. Социализъм вече няма, а капитализъм още няма. Безвремието може да продължи още.\nДнес финансовият капитал господства в света, той унищожава суверенитета на националните държави и създава световни наднационални структури, които тепърва ще се разгръщат. В тези условия българският елит би трябвало по нов начин да осъзнава отговорностите си.\nБяхте нарекъл управлението на Борисов „едно голямо историческо междучасие“. Свърши ли то?\n- Междучасието свърши, но се оказа, че имаме свободен час. И то не един, а два. Може да се каже и по-просто: българският елит, българската политическа класа (те така обичат да се наричат) вече не може да произведе нито една жива формула. Могат просто да сменят изпълнителите, но музиката е същата. Тази социална група, която се добра до властта преди 25 години, е в края на своята историческа валидност. Какво би могло да стане днес? Да кажем, че Станишев го свалят – което не вярвам да стане, или дойде време той да замине за Брюксел. Тръгва за европейската политическа столица, казва сбогом на своите приятели в София и преставаме да го мислим. На власт идва групата, която днес се представя за „възрожденска“ проектност? Хубаво. Какво се променя? Нищо.\nДа не би у вас да е живо едно чувство – да го наречем реваншизъм, тъй като с идването на Георги Първанов навремето напуснахте ръководството на БСП и вероятно сега сте доволен, че идва и неговият ред да бъде отстранен от партията?\n- Това, което се случи с мен, е проява на моето разбиране за свобода и за правилно действие. Можех да продължа и досега да съм на „Позитано“, никой не ме е отстранявал. 10 години бях в ръководството на БСП, редовите социалисти ме харесваха, доверяваха ми се и гласуваха за мен. Никога няма да нагрубя или да обидя хората, които са гласували за мен. Но има неща, които са ми омръзнали отдавна - моите възражения към редовия социалист са спрямо неговото разбиране за лоялност, която може да го доведе до лобното му място, но няма да го накара да се размисли накъде отива.\nКолкото до мен, политическата ми кариера беше достатъчно успешна. Намирах сериозна подкрепа дори и за грешките си, много неща са ми прощавани. При това съм бил водач на най-успешната партийна фракция АСО – яростна и разрушителна, която правеше паралелни програми и „черни списъци“, водеше истинска подривно-разколническа дейност. Аз съм правил паралелни листи и ми простиха. Нека видим дали на Първанов ще му простят. В рамките на социалистическата партия обвинението в ренегатство е възможно най-страшното проклятие. След него идва Голямото нищо.\nНо, знаете ли, във всички най-трудни моменти ние издигахме ценности, идеи и принципи. Понякога вероятно сме били прави, понякога сигурно сме бъркали. Но и досега никой няма да каже, че сме били фракция с цел овладяване на властта. Ние победихме идейно и от този момент нататък властта вече не беше интересна за нас. Ако Първановите или Станишевите хора сложат на масата принципи и идеи, обществото ни ще бъде страшно заинтересувано. България живее в ситуация на много жесток глад на идеи, на цели, на смисли. А по принцип левицата – там където я има, винаги е смислообразуващо тяло. Дори когато е особено жалка, когато е кръжоче или полулегална компания, тя винаги е идеаторна общност. Това е, което ми липсва на „Позитано“ и което не виждам и във „възрожденския“ проект на Георги. Ако става въпрос за смяна лидера и на неговото обкръжение с други – аз съм съгласен. Но не това решава проблемите.\nОтива ли към края си тази левица, която познаваме в България от последните 20 години?\n- Мисля, че тя е отвъд края си. Абсолютният, медицинският край на левицата идва, когато тя осъзнато възприеме такива проблематични решения от рода на плоския данък. Защото плоският данък не е икономика, той е концепция - касаеща социалната структура на обществото.\nНа този етап БСП има запазен социалистически потенциал в низините си. Той ще бъде строителният материал и енергията на всички бъдещи промени в българското ляво. Но в момента всички най-интересни, смислени и визионерски сили, структури и субекти са извън социалистическата партия.\nКъде ги виждате тези сили и субекти?\n- Виждам ги на много места, най-вече в нагласите на обикновения българин. А дори и в отделни социалистически изказвания на Бойко Борисов.\nНо да не се безпокоим за лявото, въпреки че днес то няма политическо битие и политическа организация, която да превръща лявата енергия на обществото в политическа воля, а оттам да кристализира в политически решения и практики. България все още живее в един номенклатурен полукапитализъм от периферно-компрадорски тип, в който социалната структура е съвсем ясна: има много тънка ципа от много богати, които стават все по-богати, имаме умираща средна класа – хора които с все по-голям труд успяват да реализират целите си, и простолюдие, което живее пред телевизора и от днес за утре. Това е социална структура от скрито колониален тип, което означава, че всички бъдещи политически задачи трябва да включват не само социалния въпрос, но и проблемите на националния и на държавния суверенитет.\nСъщото казва и Волен Сидеров.\n- Подозирам, че Сидеров – това са няколко човека. Помня го в историята му. Няма човек, който толкова често да си е противоречал. Отначало се ядосвах, после се смеех, сега вече свикнах. Ако ми е позволено да давам оценки – Сидеров не е политик, той е журналист. Повратлив и реактивен журналист, който ясно усеща потребностите на момента, издига необходимия лозунг и се оглежда да види какво ще стане. Даже подозирам, че се забавлява.\nАбсурдността на ситуацията ни доведе дотам, че Сидеров говори от позицията на българския национализъм. Може би българите все още имат нужда точно от него. Но може би тепърва предстои да открият прости факти - като например този, че национализмът не е агресия срещу турци, цигани или евреи. Българският национализъм тепърва предстои да открива себе си. Ще го познаем много лесно – не по ксенофобията, не по патриотарството и битовата агресия, а чрез интереса му към суверенитета като задължително условие за всяко развитие.\nВие сте не само политически съратник, но и колега с бившия премиер Жан Виденов. Обсъждате ли с него актуалната политика и в частност случващо се в БСП?\n- Половината ни време отива за работа, защото имаме общи задачи в Пловдивския колеж по икономика, но през другата половина, естествено, разговаряме за история, философия, политика. Работата му е свръхнатоварена, но Виденов е дълбоко политически човек и това, че е станал администратор, не го лишава от политическа мисъл. Доколкото мога да съдя, той не злорадства за случващото се в БСП, гледа отдалеч – горе-долу от моята дистанция. Струва ми се, че разбира всичко това, за което разговаряхме досега. Без да съм упълномощен да говоря от негово име, мисля, че и той осъзнава главния факт на днешния ни политически живот - безсмислието. А от липсата на смисъл идва и липсата на път. В същото време, струва ми се, Виденов е заинтересуван от всичко това, което се случва.\nКаква е прогнозата ви за живота на настоящото правителство?\n- Правителството не е ляво, нито е дясно. В персоналния му подбор долавям някаква приглушена представителност като търсеният ефект е – ако някой каже, че са леви, веднага да се посочат седесарите в кабинета. Както и обратното - ако се каже, че са десни, веднага се посочват няколко политици от БСП. Радикално деполитизирано, правителството на Орешарски е правено не с интерес към лявото и към дясното, а с една основна цел и икономическа грижа – то представлява комитет за реализация на българо-руски икономически проекти. Кабинетът трябва да осигури реализацията на „Южен поток“, а много скоро след това и на АЕЦ „Белене“. При това положение вече има достатъчно сили, структури и фактори, които желаят това правителство да бъде съборено.\nНо да се върнем към главното - фактът на фактите, главното събитие в днешния политически живот е невъзможността на българската политическа класа да продължи подосегашному. Имаме класика в дефинирането на революционна ситуация – елитът не умее поновому, а обществото не желае постарому. Това е и смисълът на тези протести: да, манипулирани, да - изкуствено управлявани, но материята им, енергията им са автентични. Намираме се в абсолютно върхов момент на новата българска история. Тази година ще се случат много нови неща. Прогнозирам например, че българската десница най-после ще даде филизи на нещо живо и смислено. Но тя няма да бъде либерална, надявам се да не бъде и фашизоидна, защото веднага ще предизвика автентичен отговор вляво и той никак няма да е хуманен. От другата страна - българската левица предстои да се сдобри с идеята за държавност. Ако в България има хора с лява култура, които не са националисти, а просто етатисти, те ще съберат буквално за три месеца невероятна обществена подкрепа. Имам, макар и косвени сведения, че нещо такова се очаква да се случи към лятото. Етатистко ляво и традиционалистко дясно предстои да се срещнат в България.


DIY най-добрите евтини отстъпка кактус Гранит плотове за кухня нови опции - цена - Yeyang камък фабрика\nDIY Best отстъпка кактус Гранит плотове за кухня нови опции\nYeyang, специализирана в производство на andamp; Експортиране на кактус GraniteKitchen и плотове за баня / суета върхове / островни капаци за жилищни и търговски проекти с добра цена,\nCactusGraniteCountertop andamp; Суета върха\nКато била съсредоточени върху каменни измислица за над 23 години, Yeyang камък фабрика сега ви носи високо качество и конкурентна цена diy най-отстъпка кактус Гранит плотове за кухня нови опции. Имат достъп до много китайски мраморните кариери, ние сме богати на качеството материални ресурси. Моля, бъдете сигурни да купуват евтини продукти. Също така персонализирано обслужване и бърза доставка също са налични.\nHot Tags: DIY-добрите отстъпка кактус Гранит плотове за кухня нови опции, евтини, Цена\nЕдин чифт: Евтини G655 тонгански бял Гранит плотове за кухня опции\nСледваща: Шанси черен гранит плота в продажба за баня с евтина цена


Кметът на Община Видин получи Национален приз „Златно евро 2011” с диплом на официална церемония вчера в София. Тя се състоя в аула „Максима” на Университета за национално и световно стопанство. Наградата връчи Веселка Иванова от Националното сдружение на общините в Република България. Призът е учреден от списание „Фондове, програми, проекти”. С него се удостояват кметове на общини, мениджъри на фирми, консултанти, постигнали високи резултати в усвояването на средства от Европейския съюз. Общо 12 бяха номинациите. Освен Герго Гергов отличия получиха кметовете на още три общини в страната – Разлог, Петрич и Летница. „Златното евро” е позлатено в Монетния двор с чисто злато и е уникат със запазени права. Кметът на Видин получава престижното отличие, тъй като общината демонстрира ниво на />компетентност и практическа реализация на проекти по европейски програми. Резултатите са оценени от експертно жури.\nЖителите на село Покрайна отбелязаха днес своя празник. Техен гост бе кметът на Община Видин Герго Гергов. Този ден се чества по стара традиция на Петдесетница и е свързан също с храмовия празник на местната църква „Св. Троица“. Видинският кмет поздрави хората, събрали се на площада в селото и им пожела да бъдат все така задружни, да се славят с трудолюбието си, както досега и да създават по-добри условия за живот.\nТой допълни, че Община Видин ще ги подкрепя в усилията им и изрази надеждата си, че тези, които са извън границите на страната, за да търсят препитание, ще се върнат скоро отново при близките си.\n01.06.2012 Подарък за видинските деца на Първи юни\n01.06.2012 Герго Гергов откри изложба в СОУ „Цар Симеон Велики”\n26.05.2012 Кметът на Видин подкара кавазаки по случай мотопарти - концерт\n24.05.2012 Община Видин връчи пет плакета за 24 май


АРХИПЕЛАГА НА КРАЯ НА СВЕТА - ЛЮБОПИТНО 2021\nАрхипелагът на края на света\nНа север от Арктически кръг Има вълшебно място, наречено «Архипелагът на края на света» и което, въпреки климатичните и географски условия, е прекрасна дестинация, която си струва да се знае. Едно от най-красивите места в света и това е съставено от няколко острова, към които принадлежат Норвегия, Там можете да откриете ефектен пейзаж, както и наистина специална флора и фауна.\nЕдно от най-хубавите неща, които има, е, че е много тихо място, така че можете да се насладите на преживяването много повече, стига времето да е доста студено. Във всеки случай той има голямото предимство, че не замръзва, както другите области на Полярна окръжност, Това се дължи главно на това, че планините му са много високи, което ги кара да работят като стена и предотвратяват навлизането на студеното време от останалата част от района.\nна архипелаг на края на света Това е вълшебно място за практикуване на спорт или занимания на открито. Едно от най-добрите места за това е Lofoten, в който алпинизмът е един от най-практикуваните спортове благодарение на зрелищния характер на неговите пейзажи. Други също се открояват като туризъм или сняг, когато е най-студеното време в годината.\nДори да е a много тихо мястоИстината е, че тук идват туристи от цял свят. Доказателство за това е, че на неговите острови можете да намерите три летища, които имат пристигания и излитания от различни части на света. Ако търсите грандиозност и останете с отворена уста пред пейзаж, този архипелаг е идеалното място да го направите и да се изолирате от света по време на ваканциите си.\nКолыма - родина нашего страха / Kolyma - Birthplace of Our Fear (Може 2021)


Хиляди протестираха и в Анкара ᐉ Новини от Fakti.bg - Свят | ФАКТИ.БГ\n9 Юни, 2013 11:03 1 3950\nХиляди хора се събраха снощи в центъра на Анкара на протести срещу турския премиер Реджеп Ердоган, като едно от основните искания е управлението да се завърне към принципите на демократичната държава, положени от Кемал Ататюрк.\nСред тях се забелязваха много младежи, които носеха турските национални знамена с образа на основателя на модерната турска република. Всички скандираха "Партията на справедливостта и развитието с фес", "Не на фереджетата", "Ердоган - фашист", предаде кореспондентът на БНР в турската столица.\nКъм протестиращите се присъединяваха както обикновени минувачи, така и шофьори на автобуси и таксита. По улиците на Анкара, въпреки за кратко излелия се проливен дъжд, хората не се разотидоха.\nОсвен за спасяването на истанбулския парк "Гези", който стана и повод за вълната от недоволство, протестиращите в Анкара се противопоставиха и на тихата ислямизация в Турция.\nНа фона на вълната от протести управляващата партия в южната ни съседка направи известно отстъпление с изказването на кмета на Истанбул Кадир Топбаш, че в парка "Гези" няма да се строи мол или луксозен хотел.\nПрез цялата нощ продължиха антиправителствените демонстрации и в Истанбул. Площад "Таксим" бе като море от хора, една от най-многолюдните нощи на този площад. Към протестите се присъединиха и хиляди фенове на футболните клубове "Фенербахче" и "Бешикташ". Полицията не се намеси.\nАктивистите от движението "Съпротива за Таксим" обвиниха правителството, че не е изпълнило нито едно от исканията, които издигнаха като условие за спиране на протестите. Вчера бе почетена паметта на жертвите на насилията, младежите Абдулах Джомерт, Мехмед Айвалъташ, а също и полицая Мустафа Саръ, който почина при сблъсъци с демонстрантите.\nПредадените на 5 юни на вицепремиера Бюлент Арънч искания включват незабавно прекратяване на полицейските насилия срещу антиправителствените демонстрации, търсене на отговорност и наказване на виновните, забрана на употребата на сълзотворен газ и подобни срещу гражданските демонстрации, гарантиране на демократичните права на гражданите от всички слоеве и други.\nПоради неотстъпчивостта на правителството "Съпротива за Таксим" свиква днес в 16 часа нов митинг на едноименния площад.\nСтотици турски полицаи от силите за борба с безредиците навлязоха на площад „Таксим”, предаде Ройтерс. Според агенцията те са изпол ...\nГубернаторът на Истанбул поиска прошка\nПрез последните дни полицията в Истанбул в редица случаи е действала прекалено жестоко срещу участниците в протестните акции. Това призна губе ...\nЕрдоган се завърна, посрещнаха го протести\nЗа поредна нощ хиляди младежи се събраха в Истанбул и Анкара на протест срещу правителството на Реджеп Тайип Ердоган. Късно през нощта обаче бл ...\nДамата в червено - символ на протестите в Турция се казва Джейда\nДжейда Сунгур е името на дамата с червена рокля, която се превърна в символ на гражданските протести в Турция, съобщава Си Ен Ен. Сунгур ...


Вестника на Голема Раковица: Докосване до светостта....\nДокосване до светостта....\nПродължава от предишния брой (36/121) на в-к "Раковишки глас"\nВ него са възстановени и изящно представени всички древни останки и мозайки. На скаистият бряг на езерото е отбелязано мястото на явяването на Спасителя след Възкресението му. Тук апостолите след неуспешен улов забелязали Учителя, но не смели да повярват, че това е Той. Иисус ги заговаря и ги приканва да хвърлят мрежите за последен път. За тяхно учудване лодката им едва побрала уловената риба. Това чудо ги убедило, че странния човек на брега е Господ. По време на последната трапеза, която апостолите споделили с възкръсналия Христос свети апостол Петър бил трикратно попитан от Господ дали Го обича.\nВ памет на тези събития бенедиктинците устройват малък манастир и храм на името на свети апостол Петър.\nКато видя народа Иисус се зъзкачи на планината и когато седна учениците Му се приближиха до Него. И Той като отвори устата Си, поучаваше ги казваше «Блажени бедните духом, защото тяхно е царството небесно. Блажени плачещите, защото те ще се утешат. Блажени кротките, защото те ще наследят земята. Блажени гладни и жадни за правда, защото те ще се наситят. Блажени милостивите, защото те ще бъдат помилвани. Блажени чистите по сърце, защото те ще видят Бога. Блажени миротворците, защото те ще се нарекат синове Божии. Блажени изгонените, заради правда, защото тяхно е царството небесно. Блажени сте вие, когато ви похулят и игонят и кажат против вас лъжовно, каквато и да е лоша дума заради Мене.\nРадвайте и веселете се, защото е голяма наградата ви на небесата. Тъй бяха гонени и пророците, които бяха преди вас. (Това е от Библията Матея - 5 глава от 1 до 12 стих)\nХълмът на Блаженствата се намира на западният бряг на Галилейското езеро. Вековно местно предание разказва, че тук Спасителят произнесъл пред народа Своята проповед за Блаженствата. В памет на това събитие католиците са построили на билото на хълма манастир, който приема поклонници. От там се открива панорамен изглед към езерото. Местните християни имат поверие, че истински вярващия, които погледне от там при залез слънце се удостоява да види върху водната повърхност пътечка, по която Господ е преминал на път към кораба с апостолите.\nДревният град Капернаум\nДревният град Капернаум е бил избран от Христос за център на неговата проповед. Нито един град ни - Витлеем където се е родил Господ, ни Назарет, където е отраснал, ни даже Свещения град Ерусалим не е получил толкова почетно призвание като Капернаум. Неговият град както го наричат евангелистите. Христос се преселил тук със Светата Майка от Назарет където не повярвали в него и затова не извършил чудеса. В синагогата в Капернаум започнал Своята проповед. През първите 4 века в Капернаум живели много християни – евреи, които пазели спомени за Христовите чудеса и ги предавали от поколение на поколение. По времето на Христа градът е своеобразен културен център, търговска връзка на пресичащи се пътища за Дамаск и Финикия , тук имало римски гарнизон, чийто стотник повярвал в Бога. Истина имало митница където събирали данъци и където бил призован за апостолско служение митаря Матей. Именно в Капернаум Господ избрал някой от своите апостоли. Тук била възкресена дъщерята на Иаир и изцелена тъщата на св. апостол Петър, човека с изсъхналата ръка в синагогата, немия, слугата на стотника разслабения, чийто одър бил спуснат от покрива на къщата, кървотечивата жена, двама слепци бесноватия и станали много други чудеса. Тук Христос провъзгласил за първи път Своето учение. Но Божествения учител не намерил в недостойния град желания плод на вяра и правда и бил принуден с тъга да изрече “И ти Капернаум, който до небето си се въздигнал до ада ще се провалиш!” И наистина през следващите три столетия някогашния славен град изгубил своето значение. След края на византийската епоха Капернаум вече бил в упадък. Сега на местото на древния Христов град показват само развалини. Първите християни използвали дома на св. апостол Петър като църква и място за поклонение. През пети век над него била построена осмоъгълна църква, един от първите храмове в Палестина, но в последствие разрушен. Сега има само останки.\nГръцкият православен храм посветен на 12-те апостоли\nБлизо до Капернаум се намира гръкци православен храм на името на 12-те апостоли. Изграден е през 1925г. на самия бряг на езерото. Тъй като имота е голям 50-те години на 20-ти век тук построяват мъжки манастир православен и страноприемници.\nЦелият комплекс е построен в пищна градина на брега на езерото, в която няколко дъбови дървета сигурно помнят евангелските рибари.\nРодното място на Петър, Андрей и Филип са намира до Камернаум, там където река Йордан се влива в Галилейското езеро. Този район винаги е бил много богат на риба по количество и разнообразие и затова градът получава името Витесанда (Дом на рибарите).\nПодобно на Капарнаум и Витесанда опустява и престава да съществува след арабското завоевание от арабите. Това са градовете, които не признавали и слушали Господ Бог Исус Христос.\nКладенецът на Йаков\nКойто пие от водата, която Аз ще му дам, той никога няма да ожаднее, но одата, която ще му дам ще стане в него извор с вода, която тече в живот вечен от Библията.\nТова е едно от най-светите места , където Христос разкрива пред жената самарянка истината, е Той е месията, който очакват да дойде.\nОбластта Самария се намира в централната част на Палестина и в старозаветни времена е играла важна роля в историята на евреиския народ. Главния град на Самария в древността наричан Сихар (днес Наблус) е разположен в близост до нивите на който старозаветния патриарх Иаков в наследство остава на най-малкия си син Йосиф. В тези земи се намира и Иаковия кладенец почитан хилядолетия наред от юдеите заради връзката му с множество библейски събития. На тази земя праотецът Аврам изградил първия жертвеник на Бога. Тук синовете израелеви погребали Йосиф след излизането си от Египет. Тук Иаков изкопал кладенец, който и да днес носи неговото име. След разделянето на Ханаан между израилевите племена тези земи по жребий останали на Манасия и Ефрема Йосифови, а областта била наречена Ефремова. Наоколо се разстила великолепна долина заобиколена от двете исторически планини Гевал и Геразим. Днес Наблус е малко селище разположен сред варовикови и мраморни кариери.\nДолината обкръжена от хълмове сред които се намира кладенецът на Иаков и днес все така плодородна и красива както била преди 4 000 год.\nВ древността през нея минавал пътя от Галилея до Ерусалим и вървейки по него с учениците Си, Господ седнал да си почине до кладенеца. И докато апостолите били до близкия град да купят храна една жена дошла да си налее вода и въплатилия Бог я заговорил. Според евангелието това била първата проповед на Христа в Самария, а преданието свидетелства, че тази първа слушателка на Божественото слово са нарича Фотина. Самарянката разпознала, че морния пътник до кладенеца е дългоочаквания Спасител на света и нейното свидетелство пред очите на града отворило сърцата им за Христа проповед и напоило Самарийската земя с животворна вода за вечен живот.\nТук Христос разкрил истината, че Бог отец е дух и тия, които му се покланят с дух и истина.\nКладенецът на праотецът Яков е място за поклонение от най-ранни християнски времена. Първият храм на това място е построен през 4-ти век от Св. царица Елена, разрушен век по-късно и възстановен Юстиниян през 6-ти век. Този храм представлявал кръстообразна базилика и просъществувал до 7-ми век. През 19-ти век Ерусалимската патриаршия откупува от турците това свято място и в началото на миналото столетие там започва разкопки. И тогава се разкриват основите на древния храм с мозаечен под, под който се е запазил самия кладенец на дълбочина 15 м. под нивото на терена. Очевидно кладенецът се намирал в подземията на първоначалния храм оформено като параклис със стени украсени със мозаечни икони. Сега над кладенеца има параклис. Кладенецът дълбок 50 м. широк 1 м. Според преданието той никога не пресъхвал, а водата в него е винаги чиста и вкусна, в която се убедихме лично. В 20 –ти век Руската духовна мисия започва на това място голям строеж на четири престолен кръстообразен храм. Но комунистическата партия спира всички парични пожертвуванияза Светата земя и основите на руския строеж още стоят, църквата остава недовършена.\nПубликувано от Shkafa в 1:13 ч.\nРаковишки глас, Br.37_122\nФестивал на общностите


време - Страница 80 от 80 - Flashnews\nсъбота, 25 юни, 04:09\nПредимно слънчево ще бъде времето днес над по-голямата част от страната. Температурите ще достигнат 25° до 30°. В следобедните часове ще има временни увеличения на облачността, но почти без валежи. Ще духа слаб, в Източна България до умерен, вятър от изток-североизток. Температурите в по-голямата част от страната още малко ще […]


Олимпиакос - Краснодар 21 Август - BET-BG.com\nОлимпиакос – Краснодар 21 Август\nДвубоят между Олимпиакос – Краснодар ще се проведе на 21 Август (сряда) от 22:00 часа в среща от Квалификациите на УЕФА Шампионска лига. След като игра дисциплинирано и в двата мача срещу Плзен в предишния кръг, при което те изравниха у дома и спечелиха удобно на стадион Карайскакис.\nКоефициентът за победа на Олимпиакос е 2.00. Равенството в сблъсъка е оценено на 3.25. Коефициентът за победа на Краснодар е 3.90. Вижте ТВ Програма за мача тук.\nОлимпиакос – Краснодар: Двубой Статистика\nОлимпиакос нямат загуба в последните си 19 мача.\nKrasnodar нямат загуба в последните си 4 мача като гост.\nОлимпиакос са в серия от 3 поредни домакински победи.\nОлимпиакос – Краснодар: Прогноза\nВ залагането „Над 2,5 гола и двата отбора да отбележат резултат“ се откроява като подходяща опция. Ако последните им две усилия на стадион „Карайскакис“ са нещо, което могат да продължат, тогава домакините имат повече от достатъчно качество, за да нанесат някакви щети срещу Краснодар. bet-bg\nСледвайте всички залози и прогнози за Шампионска Лига само по bet365. Бъдете информирани и не пропускайте събития с мобилното приложение на bet365 mobile. Ако все още нямате профил, имате право на начален бонус след bet365 регистрация. Повече новини за bet365 Champions League УЕФА Шампионска лига можете да прочетете на нашата страница bet-bg com.\n« Йънг Бойс – Цървена Звезда Белград 21 Август » Престън – Стоук Сити bet365


Как да активираме Dark Mode в търсачката на Google ⋆ Digital.bg\nМодерните уеб сайтове обикновено показват съдържанието в светла тема, която включва тъмен текст на по-ярък фон. През последните години на голяма популярност се радват Dark Mode режимите. Тъмните фонове имат своите предимства, особено когато работите с устройство, което има OLED дисплей.\nХората, които използват Dark Mоde не натоварват толкова очите си, но също така могат да се възползват и от по-дълъг живот на батерията. Google Search не е изключение и също предлага възможност да променят цветната тема, съобразно своите предпочитания. Ако не сте доволни от Light темата, може лесно да активирате Dark Mode.\nЕто как да го направите, според MakeUseOf: Как да активирате Dark Mode в Google Search от десктопа\nПо подразбиране Google Search се съобразява със системните настройки на вашето устройство. Можете да проверите в „Settings>Personalization>Color>Choose your default app“ или ръчно да активирате тъмния режим в Google Search. 1. Отворете Google.com.2. Логнете се в своя профил.3. Изберете „More“ в горния ляв ъгъл.4. Преместете слайдера „Dark Mode“ в активна позиция. Как да включите Dark Mode в търсачката от мобилни устройства 1. Отворете google.com от смартфона или таблета.\n2. Ако искате Dark Mode автоматично да се въведе за всичките ви мобилни устройства изберете бутона за логин в горния десен ъгъл.\n3. Профилната снима ще се покаже, когато сте логнати в самия акаунт.\n4. Изберете „More“ символа с трите хоризонтални точки.\n5. Преместете слайдера до „Dark Them“ в активна позиция.\nАко не виждате бутона трябва да отворите „Settings“ и от „Аppearance“ менюто да изберете „Dark Theme“. Остава само да скролнете и да запазите промените със „Save“. Уведомление на екрана ще ви информира за активирането на тъмния режим, като изберете „OK“, за да се съгласите и се върнете към началната страница на Google.\nOще от Digital: Как да увеличим броя на резултатите, които виждаме в търсачката на Google\nGoogle Search е най-бързата търсачка, която обработва милиарди заявки всеки ден. Потребителите разполагат с всички възможни инструменти, за да откриват...


43 Нови 16 67 Капитал Facebook Twitter COVID-19\nСлед четири години живот в България кроскънтри легендата Уоутър Клепе напуска страната, но би искал да остане\n30 август 2013 10:54 23212 прочитания\n16 67 Капитал Facebook Twitter\n© Любомир Ботушаров/MTB-BG.com\nСрещаме се с Уоутър Клепе в открито заведение в столичен парк. 36-годишният белгиец идва на уреченото място в "пълно бойно снаряжение" - велосипед от модерния тип "29-ка твърдак", каска и велотрико. Току що е карал до Щастливеца и се е спуснал по горските пътеки над Драгалевци и Симеоново. Познава Витоша като пръстите на ръцете си, но по телефона учтиво ни моли за GPS координатите на мястото, където ще се видим. "Да, живея в България от четири години, но използвам всяка възможност, за да съм сред природата", почти се оправдава той.\nАко се занимавате по-сериозно с кроскънтри или имате приятели, за които карането на колело в пресечена местност е страст, най-вероятно сте чували за Уоутър Клепе. Или поне са ви споменавали за един луд белгиец, който прави 100-километровата велообиколка на Витоша за по-малко от три часа и половина.\nЗа сериозните български кроскънтри карачи Клепе е жива легенда и пример за подражание. През последните четири години той печели почти всички български състезания, в които участва. След като завладява с гръм и трясък българската кроскънтри сцена, започва да се включва и в надпревари в съседните страни, завоювайки славата на регионална велозвезда. В редките случаи, когато губи, причината обикновено е свързана с технически проблем, спукана гума или лошо падане. Затова преди около две седмици по-амбициозните му български съперници вероятно са си отдъхнали, тъй като в средата на август Уоутър напусна България и се премести да живее в Унгария.\nКлепе попада в страната ни почти случайно. Причината е, че съпругата му е дипломат и първото й назначение е в София. "Беше един летен ден. Катрин дойде при мен и ми каза: Трябва да напуснеш работа и да опаковаш багажа, защото след два месеца заминаваме. И понеже никога не съм бил особен кариерист, нямах особен проблем с това. Идването в България беше музика за моите уши - отворих Google Maps, видях че има планини навсякъде, и си казах – ще бъде страхотно!", споделя белгиецът.\n"Аз съм просто един обикновен белгиец, който преди четири години имаше късмета да намери това място. След близо 30 години каране по равно в моята родина открих планините на България и се преориентирах към маунтинбайка."\nДопълнителен стимул за полупрофесионалните му велосипедни занимания е фактът, че в България не му се налага да работи. Уоутър обича да се шегува, че в момента изпълнява функциите на домакиня – грижи се за къщата и за своята 5-годишна дъщеря Елизе, а останалото време може да отделя на своето хоби. Твърди, че перфектно балансира времето между кроскънтрито и своето семейство и че съпругата му не ревнува, "защото предпочита да се занимавам с велосипеди, а не с други жени". "Докато байковете стоят настрана от спалнята, тя е напълно окей", подсмихва се белгиецът.\nСпокойно може да се каже, че дъщеря му е "закърмена" с България – Елизе ходи в местна детска градина и според Клепе дори вече говори български не по-зле от своя майчин език. Въпреки своята пристрастеност към кроскънтрито обаче белгийският велосипедист твърди, че не е от онзи тип родители, които принуждават децата си да ги наследят. "Ще подкрепя Елизе, каквото и хоби да избере", казва той.\nВсъщност "хоби" не е най-точното определение за велосипедните активности на Уоутър Клепе. Малко след като започва да печели местните надпревари и се налага като основния кроскънтри фаворит у нас, той попада в полезрението на българските производители на колела. Първоначално става лице на велосипедите Vivelo, а по-късно сключва договор и започва да се състезава в отбора на RAM Bikes. "Избрах RAM, защото това са байкове, направени от байкъри. Всички в тази фирма са пристрастени към колелата. Атмосферата е семейна и аз се чувствам част от нея", разказва Клепе. Белгиецът твърди, че не е имал сериозни проблеми с предишния си спонсор Vivelo, но просто духът на компанията е бил различен. "Комуникацията ни невинаги вървеше добре. Тествах велосипедите им, давах идеи, но никой не ме чуваше. След известно време се отказах", споделя той. Уточнява, че не храни лоши чувства към предишните си партньори, а че просто явно не е една кръвна група с тях.\nНовият спонсор въвлича Клепе изцяло в производствения процес и проектирането на своите модели. Малко преди да напусне България, белгиецът дори участва в подготовката на байковете за 2014 г. и адаптирането им към новия стандарт 27.5-инчови гуми, които велоиндустрията се опитва да наложи в момента. Уоутър признава, че последното е "90% маркетингов ход", но е твърдо убеден, че 27.5-инчовите гуми постепенно ще изместят 26-инчовите си събратя, които сега господстват на пазара.\nВъпреки че заминава за Унгария, Клепе ще се опита да запази контактите си със сегашните си български спонсори. "Мога да се включа в унгарски отбори, но те са типичните тимове към големи брандове, където си просто велосипедист. Мисля, че ще съм по-полезен да съм част от фирма, където участваш в производствения процес и всяко колело е като твое бебе", казва той.\nЖивот "на педал"\nПреди да стане една от звездите на аматьорското кроскънтри колоездене, Клепе изминава доста дълъг път. Бъдещият шампион се научава да кара колело в ранна детска възраст – още преди да навърши 4 години. Няма спомен как точно е станало. Родителите му разказват как сглобили специална система с пръчка, с която да го крепят. Когато обаче се опитали да я закачат към детския му велосипед, Уоутър извикал: "Не, не, спрете!" След което се качил на колелото и го подкарал.\nБелгиецът също така няма представа какво разстояние е изминал на две колела, за да достигне спортната форма, в която е в момента. "Просто не гледам километража. За мен това са много часове удоволствие и забавление с приятели. Това вероятно е разликата между мен и другите – не гледам на карането само като на състезание, като нещо, което непременно трябва да спечеля. Разглеждам го като страст", разказва той. "И тъй като прекарах много часове на колелото, ставах все по-добре и по-добре трениран. И започнах да побеждавам."\nКлепе се заема сериозно с кроскънтри на 14-годишна възраст. Преломният момент, в който разбира, че иска да кара не просто за удоволствие, но и да се състезава, обаче идва през 2000 г. "Всяка събота и неделя в Белгия имаме организирани карания от типа на бреветите, но в пресечена местност. Като тийнейджър започнах да се включвам в тях. В един момент моите приятели ми казаха, че развивам много добра скорост и че трябва да участвам в състезания", разказва Клепе.\nТака на 23-годишна възраст той решава да се включи в своето първо съревнование. Целта е просто да тества възможностите си. Надпреварата е от местен характер и Уоутър я печели. "Победата е като наркотик - искаш да го направиш отново", споделя той. И добавя: "Хората започват да те гледат по различен начин, но това не е добре. Докато печелиш, искат да са близо до теб. Но когато загубиш, още на следващия ден същите тези хора започват да се правят, че не те познават."\nОще на следващото състезание Клепе се изправя срещу известен белгийски състезател на име Крис Херценс и за всеобща изненада успява да го победи в спринта. Впечатлен от показаното, Херценс го взима под крилото си. Година по-късно Уоутър вече е част от един от най-престижните кроскънтри отбори в Белгия. "Крис се превърна в мой наставник и духовен лидер. Той ми даваше съвети. Аз пък бях млад и, разбира се, не го слушах", спомня си белгиецът.\nПричината белгиецът да избере кроскънтрито пред шосейното колоездене е "специфичната атмосфера". "Тук нещата са много различни. Шосейното колоездене е много по-професионално. Там има много повече пари и е по-агресивно. Също така допингът е част от него в много по-голяма степен. Там, където са замесени големите пари, има и допинг", казва белгиецът. Според него маунтинбайкингът много повече поощрява приятелството. "Помня как през първите години, ако някой в челната тройка имаше технически проблем, всички спирахме, за да оправим повредата заедно. Разбира се, и това се променя, но по-бавно", казва той и допълва: "Това се нарича спортсменство. Това е нещо, което все още виждам в страни като България или Румъния."\nНа въпроса какво мисли за използването на допинг в българското колоездене Уоутър отговаря с усмивка: "Чувам всякакви истории. Включително за самия себе си. Според мен целият свят е абсолютно убеден, че взимам допинг. Но историите се разказват толкова лесно. Тези хора явно не знаят какво е да обичат даден спорт и понякога да правиш жертви заради него." Клепе си обяснява подобни слухове с човешката склонност се хвърляме към най-лесните обяснения.\nХората ми казват: о, ти отиваш да тренираш. Не, не отивам да тренирам - отивам да карам. Разликата е, че се стремя да се наслаждавам на всяка минута.\nУоутър е убеден, че тайната на успеха поне в елитното аматьорско каране няма връзка с химията. Според него просто трябва да се вглеждаме в малките детайли по време на своята подготовка. "Преди зимата, през септември и октомври, правя преглед на отминалия сезон. Правя си равносметка какво се е объркало, кои са били моите слабости – технически и физически", казва той. Следват три до четири месеца чисти тренировки, в които според него "няма никакво забавление". Този период продължава някъде до февруари. "Ако си добър в спринтирането, няма смисъл да се занимаваш с него през зимата. Като просто караш колело по 20 часа на седмица, няма да станеш бърз състезател", заключва белгиецът.\nОсвен каране на велосипед, тренировките на Клепе включват тичане и кроскънтри каране на ски. "Мразя да ходя на фитнес, но за жалост и това се налага", добавя той. Около седмица преди състезание пък се опитва да стои настрана от колелото и да се храни по-здравословно, за да възстанови силите си.\nВъпреки пристрастеността си белгиецът се опитва никога да не пресича тънката граница между елитното аматьорско каране и професионализма. "Хората ми казват: о, ти отиваш да тренираш. Не, не отивам да тренирам - отивам да карам. Разликата е, че се стремя да се наслаждавам на всяка минута. Разбира се, когато имаш много важно състезание, трябва да работиш за него. Тогава отделяш по 12-13 часа и нещата се случват като при професионалистите. Аз като аматьор обаче бих желал да се забавлявам във всяка минута от моята подготовка", обобщава велофилософията си Клепе. Иначе извън периода на интензивна подготовка за състезателния сезон белгиецът прекарва на байка си по 2-3 часа дневно. "Има дни, когато не докосвам колелото, защото трябва да отделя време на моето семейство. Трябва да поддържам баланс", казва Клепе.\nПовечето незаразени с веломанията хора обаче едва ли ще съгласят с тезата му за балансираността, когато научат, че Уоутър е горд собственик на огромен велопарк. Той притежава 7 колела, които са разпръснати на трите места, където живее: в къщата на майка му и баща му, при родителите на неговата съпруга и в настоящия му дом. Твърди, че няма любимо сред тях. "Зависи от условията, в които ще карам. Ако ще ходя в планината, имам нужда от full suspension. Ако ще карам в Белгия, предпочитам "твърдак" (велосипед с преден амортисьор). Така че и седемте са велосипеди-мечта, обичам ги всичките", споделя Уоутър.\nДруго нещо, което Клепе явно е успял да заобича за четири години, парадоксално е... общуването с българите. На въпроса дали ще му липсва нещо, след като напусне страната, той отговаря: "По-добре ме питай дали има нещо, което няма да ми липсва! Българската природа е дар – едва ли го осъзнавате, но е така!" Също така смята, че хората в България са много по-топли, приветливи и отворени в сравнение с белгийците, които според него са "студени и материалисти". "Да, в Белгия правим повече пари, купуваме си скъпи вещи. Но можеш ли да си купиш щастие...", заключва той.\nколело време велосипеди колоездене България Белгия\nDecathlon ще размести пазара на спортни стоки\nDaniboy 19:56, 30 авг 13, Весело\nВ ролята - Тим Рот?\nПАВЛА 22:41, 30 авг 13, Неутрално\nМного земен човек. Дано има повече като него.\nJessika 23:12, 30 авг 13, Любопитно\nmotochristo 09:27, 31 авг 13, Неутрално\nПозитивното мислене, Санчо...\nblaf 12:07, 31 авг 13, Неутрално\n"Също така смята, че хората в България са много по-топли, приветливи и отворени в сравнение с белгийците, които според него са "студени и материалисти". "Да, в Белгия правим повече пари, купуваме си скъпи вещи. Но можеш ли да си купиш щастие...", заключва той."\nТребе си баланс... ако искаме да напредваме икономически трябва да сме малко по-студени материалисти, но важно е да останем хора и българи.\nshtarkel 16:01, 01 сеп 13, Любопитно\nСтрахотна статия, браво на автора и на Клепе!\nMEHTOP 22:19, 01 сеп 13, Неутрално\nАз да попитам - къде във статията пише нещо за поддържането на велосипеда. Почистване, смазване на веригата, реглаж на дерайльорите и движенията и т. н.\nВсе едно да озаглавиш статия: "Как се поддържа автомобил" и в нея да напишеш: Еси кой си много обича да кара кола. И не само, че обича да я кара, ами обича да я кара по пътя и да зарежда на бензиностации.\nАдмирации към човека! Явно е не само добър велосипедист, но и добър човек.\nНо все пак би било добре авторът на статията да избира заглавия свързани със съдържанието занапред.\nkokorbashiyata 10:24, 02 сеп 13, Неутрално\nДо коментар [#7] от "MEHTOP":\nЗаглавието е препратка към „Дзен или изкуството да поддържаш мотоциклет“.\nkeipax 14:18, 03 сеп 13, Неутрално\nКлепе е великолепен човек.\nЖелая му искрено много щастие и да не забравя хубавите моменти, които е имал в България. Благодарение на него нивото на крос кънтри общността у нас се разви!\nУспех! И догодина да не забравя: края на юни - обиколката на Витоша ще го чакаме отново!\nvenelingeologia 14:37, 03 сеп 13, Неутрално\nДо коментар [#8] от "kokorbashiyata":\nПрепратка е, ама съдържателно неадекватна препратка. Журналистът желае да покаже, че освен да пише, може и да чете.


Borgo La Pietraia - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\n13 Provinciale Street, Капачо, Капачо, Италия, 84047 - Отлично местоположение - вижте на картата\nПовече за Borgo La Pietraia\nАко това, което търсите е хотел с добро местоположение в Капачио-паестум, не се колебайте, а изберете Borgo La Pietraia. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nПредлагайки висококачествени услуги и широка гама от удобства, Borgo La Pietraia Ви осигурява възможно най-комфортния престой. Най-важните съоръженията на хотела са съхраняване на багаж, рум-сървиз, летищен трансфер, семейна стая, коли под наем.\nДизайнът на хотела е съобразен с най-високите изисквания за удобство и комфорт, осигурявани от съоръжения достъпни в някои стаи като климатик, отопление, бюро, звукоизолация, телефон. Хотелските съоръжения като открит басейн, градина са идеално място за почивка след тежък и уморителен ден. Насладете се на несравнимото качество на услугите и престижното местоположение на Borgo La Pietraia.\nМоля, уведомете предварително Borgo La Pietraia за очаквания час на пристигането ви.\nОтстъпка нa Borgo La Pietraia


Aрхитектурни фрагменти – Urban Creative – проектиране и строителство\nВъзможността свободно да изразяваш мнението си пред голяма аудитория е голямо предизвикателство, но и отговорност особено, когото става въпрос за писан текст. Имам желание ,но все не ми стига времето, да изложа скромното си мнение за архитектурните достойнства на сгради, които повечето от нас познават, но не всички са еднозначни в оценките си за тях. Анализът на определен проект изисква доброто му познаване , както на проекта и реализацията, така и на съпътстващите фактори – инвеститорски намерения и законодателна рамка, определяща характера на инвестиционната среда.\nЗначително по-лесно изпълнимо и приятно занимание е да са разказват впечатления от пътувания. По лесно е, защото обръщаш внимание само на отделни качества на сградите или на конкретни архитектурни детайли, които са те впечатлили и второ, защото не правиш обстоен анализ, което е значително по-отговорна задача.\nПодреждането е хронологично и започва от 2003 год. Тогава се сдобих с първия си цифров фотоапарат.\nФранкфурт на Майн , Германия , декември 2003 год.\nУчаствам в група по покана на голяма европейска компания за производство на бои и мазилки, с централа в близост до Франкфурт. Последния ден имахме възможност да обходим централните улици на града.\nХаресвам Германия. Бил съм в различни германски градове на север и юг. Ценя реда и чистотата им. Летял съм през нощта в ясно време. Нямате представа колко е красива германската земя погледната отгоре. Имам чувството че правят проекти за осветление на цели градове само за да им се възхищават от небето. Територията е разпределена до кв.милиметър и за всяко парченце се грижи някой. Явно са осъзнали , че е по-далновидно да строиш пътища и инфраструктура до всеки имот, където и да се намира той, отколкото да създаваш изкуствени мегаполиси и огромни обезлюдени и неизползвани райони. Но да се върнем във Франкфурт.\nПо брой население над половин милион Франкфурт е малко по-голям от Варна. Тук видях как умело са вплели историята с настоящето. Видях удивително добре съхранени улици и ансамбли от сгради , видях коректно направени пристройки и надстройки към стари сгради и видях един модерен делови център, адекватен на създадения просперитет в европейското семейство. Твърди се, че Франкфурт е най-богатият град в Европейския съюз и е седалище на Европейската централна банка.\nВъв Франкфурт се намират много от най-високите сгради в Европа, повечето събрани в деловия център на града заключен между Düsseldorfer Straße, Mainzer Landstraße и река Майн в участъка между мостовете Friedensbrücke и Untermainbrücke.\nRomerplatz – в коледна украса и павилиони за сувенири и горещо вино (гльог). Цялата архитектурна рамка на площада е запазена е се поддържа в автентичен вид.\nВ дъното сградата на Deutsche Bank. На преден план надстроена стара офисна сграда на Lehman Brothers. Стъклените стени на надстройката преливат в цвета на банковите кули и небето.\nАнсамбъл от високи сгради по Friedrich-Ebert-Anlage „Моливът” на Jake Martin е част от голям панаирен и изложбен център, заемащ прилежащата територия. Плътните части по фасадата са облицовани с гранитни плочи с нестандартно големи размери.\nКулата от офиси на Japan Center . Великолепен преразказ на японската традиция изразен с модерни архитектурни средства.\nОфис сграда на Westend strasse №1 Елегантна, красива и горда.\nТоронто, Канада, август 2005 год.\nОбмяна на опит за предпроектни проучвания за крайбрежен обект, по който работя. На голямо проектантско бюро в Торонто същия инвеститор беше възложил друг свой обект на българското черноморие. За пръв път пътувам до континента Америка. Какво ме впечатли ?\nВ работата си и в бита си канадците непрекъснато се сравняват с американците. Причина е географската близост (делят ги 5000 км. граница) и високия стандарт на живот. Дневният живот на града е събран в деловия център. Жителите на Торонто отдавна са забравили проблемите на движението и паркирането в центъра. Цялото обслужване и инфраструктура е под земята. По улиците е пусто, зелено и само тук там някой заблуден турист с фотоапарат пресича асфалтовите настилки. Повечето високи сгради са обвити в стъклени фасади. Така пропускат най много светлина, а проблема с топлинните загуби се решава от качеството и слоевете на стъклопакета. Макар и с прости обеми всяка нова сграда допълва силуета на вече изградената среда с добре проучена форма и цвят. Деловият център расте нагоре и така прави ефективни подземните обслужващи нива. Жилищните им територии са океан от постройки на един и два етажа, разделени от паркове и спортни площадки.\nВървя по „Queen street” В ляво е една от гордостите на градската управа сградата на Old city hall , в дясно кулата Simpson tower , отразена в стъклената фасада на кулата на Toronto Eaton Center .Стъклен обем с проста геометрия.\nЕфектна офис сграда с название One Qween East. Избледняващо сиво и розово, разбиване на ръбовете ,водещи към върха. Придобиваш чувството ,че сградата се слива с облаците. Въпреки размера си остава в подчинено отношение към керемиденочервената търговска сграда на Richmond Street.\nКъсче небе над Royal Bank Plaza. Високият таван на партерните етажи и светещите и през деня лунички подсилват впечатлението за сливаща се с небето фасада.\nRBC Building. Динамична композиция от разноцветни стъклени фасади и небе.\n(151 Yonge Stree) и (First canada place)\nВпечатлен съм от картината която виждам – края на сградата постепенно изчезва , топейки се в небето. Прост ефект , но толкова му се радвам, защото у нас не съм го виждал. А има толкова сгради, които бих искал да се снижат и поизгубят в средата.\nRoy Thomson Hall долу в дясно & buildings – другите хористи. Забележете в центъра на композицията е катедралният храм St.Andrews с нужните му зелени прилежащи пространства.\nПариж , Франция , декември 2005 год.\nКоледна екскурзия до Париж. Основен гид беше сина ни, който учеше архитектура във Версай.\nПариж е световен град. За него винаги много се пише , много се разказва и показва и обикновено пристигаш на летището напомпан с очаквания за нещо много специално. Лудост е за 5 дни да видиш всичко , но можеш да почувстваш атмосферата. Първото голямо усещане – боже мой парижките улици са много по спокойни от варненските. Има въздух, колите не се прескачат и не паркират по тротоарите. Градът е като учебник по градоустройство. Улици, площади, паркове, архитектурни акценти. Дори дърветата имат прически. И в същият момент усещаш, че това е твоят град. Не е грандомански като Москва, не е студен, имперски като Виена , не дотам приказно романтичен като Прага, но ласкав и топъл. Предизвикателен – построил кулата на Айфел и Бобур, модерен – виж La Défense и това го можем , но не на всяка цена . Французите никога не биха разрушили старите и вече неудобни сгради за построят град на деня. Те ценят и обичат себе си ,ценят историята си и в същия момент допускат предизвикателства, но само за да покажат колко са прави в премерения баланс на стойности и колко е важно да запазиш собствената си идентичност и достойнство.\nNotre Dame шедьовър на френската готика.\nКапандури, облицовани с керамични плочки комини , метални парапети – всичко до последния детайл е довършено и се поддържа. Сграда на Lycée Montaigne.\nПоглед към мансардни покриви по Rue de Rivoli през оградата на Le Louvre. При еднаква височина на корниза в зависимост от дълбочината на сградата е различно висока конструкцията на покрива и събира различен брой нива. Стените между отделните покриви са блокове от комини. Дори и различни по височина, покривите действат единно.\nNotre Dame Ние Ги гледаме, но и Те ни виждат .\nLa Défense . Излизаме от подлеза на метрото. Заради ограничения просвет Голямата арка изглежда още по впечатляваща с формата си и 110-те метра височина.\nПоследни слънчеви лъчи огрявят офисните кули на La Défense . Всички са стъклени ,но толкова различни по форма , цвят и структура.\nОтново La Défense. Привидно скучната фасада впечатлява със качеството си да отразява съседните сгради.Показвам го ,защото повечето окачени фасади,изпълнявани у нас , заради качествата на стъклата не успяват да възпроизведат качествено отражение.\nФренска национална библиотека ”Франсоа Митеран”.Стои спокойно на брега на Сена в един от новите градски райони. Четирите „Г“-образни кули маркират границите на спокойно пространство, развито около зелен вътрешен двор, оформен като гора.Мощни вертикални панели тип щори регулират влиянието на слънцето в залите, а с жълтеещия си цвят променят цветовите нюанси на стъклената фасада. За мен този комплекс е пример за това как с прости изразни средства, следвайки изискванията на функцията можеш да постигнеш впечатляващ архитектурен резултат.\n120 годишната метална дантела на айфеловата кула впечатлява с красотата и дързостта си и е един от неизменните символи на Франция и Париж.\nКуполът на Galeries Lafayette – огромен търговски магазин разположен на Boulevard Haussmann, на гърба на Opéra Garnier. Впечатлява с богатството и пищността на интериора.\nДърво с прическа ( за тези които не ме разбират – подкастрено с определена нарочна форма)\nЗа вас обходи : арх. Димитър Стефанов


Апартамент в близост до морския бряг в България\nЕвтин двустаен апартамент на брега на морето в България\n/ Евтин двустаен апартамент на брега на морето в България\n13 500 € ID: 663\nВнимание! Топ цена за апартамент с 1 спалня близо до морския бряг! Продава се двустаен апартамент в близост до курорта Слънчев Бряг. Жилището се намира в комплекс Съни Дей 6, на 5 км от брега на морето. На територията На комплекса има голям плувен басейн, магазин, ресторант, рецепция, охрана.\nАпартаментът се намира на 4-ти етаж. Общата му площ е 58 кв. м. Има дневна с кухненски бокс, една спалня, баня и голяма и удобна тераса. Апартаментът е нов, така че се продава без мебели.\nГодишна такса – 480 Евро.\nЦена на апартамента – общо 13 500 Евро!\nОбръщаме Вашето внимание на факта, че в комплекса няма Акт 16, а също и на това, че в сградата няма асансьор.\nБих искал да получа подробна информация за обекта # 663


Каква беше целта?...\n04.01.2012 09:31 7458\nВ отговор на Диана Найденова и Мартин Карбовски\nКогато журналистите правят репортажи, интервюта, разследвания, пишат статии или анализи, те обикновено имат някаква цел. Въпросът е – каква беше целта на тези предавания? Отговорът е повече от очевиден – да отблъснат хората от Църквата, респективно от Бога. Някои ще възразят, че едното няма много общо с другото. Това обаче не е така. Ако я няма Църквата, човек, в духовен план, става беззащитен. Православният свещеник не е просто човек, облечен в расо, а посредник между Бог и хората. Той въвежда във вярата посредством кръщението, миропомазва, причищава, венчава, опява... Някои може би ще опонират, защото имат различно мнение. Това обаче не е предмет на настоящия коментар и няма особено значение в случая, защото въпросните журналистически „разследвания“ не се занимаваха с теологични спорове и злоупотреби, а с материални и личностни такива. Основният въпрос е какво постигнаха те? За съжаление – нищо положително. С изключение на това, че успяха да покажат на изнемогващия в обърканата икономическа ситуация народ, че навярно част от духовниците ни са хора със слабости, тоест като всички останали. Няма що. Много „достойна“ цел – да извадиш от контекста няколко частни случая, да ги раздуеш и чрез това да се опиташ да отнемеш и малкото останала вяра от душите на хората. Наистина „достойно“ дело – да се подиграеш с вярата на хората и да тласнеш слабите по нанадолнището!\nНо православните духовници, видите ли – тях може да обвинявате колкото искате, тях може дори и да унижавате, защото ответна реакция няма да има. Междувпрочем, както всички видяхме, едни от основните източници, на които стъпваше обвинението на Карбовски, рухна с гръм и трясък, когато двамата обвинители от ромски произход, признаха, че обвиненията им са били измислени с цел да припечелят някой лев (Сравни: Информационна Агенция „Блиц“, 21. 12. 2011).\nТе са обърнати предимно към себе си и винаги, почти за всичко, търсят вината у себе си. Ще ви припомня прекрасния руски филм „Остров“ на режисьора Павел Лунгин. Така изглежда истинският православен християнин! Той е кротък и смирен до пълно себеотрицание. Като противовес на главния герой в този филм, стои западният човек, който, колкото и тъжно да звучи, е пълен безбожник. За него вярата в Бога е нещо непонятно, архаично и чуждо. Красноречив пример за това са двата нашумели Холивудски филма: „127 часа“, с участието на Джеймс Франко, и „Корабокрушенецът“ с Том Ханкс. Който ги е гледал, знае за какво иде реч в тях и как в огромната си лична трагедия и безизходност от тежките ситуации, в които бяха попаднали, главните герои не казаха нито една молитва към Бога. Нито дума дори. Том Ханкс разговаряше с една топка, а Джеймс Франко бе възложил всичките си надежди на собствените си умения за оцеляване. Макар и киногерои, тези случаи съвсем не са за пренебрегване, защото те са събирателни образи на средностатистическия западен човек. На този западняк, на който почти всички искаме да подражаваме, защото той априори днес има всичко.\nА сега, моля ви, отпушете, образно казано, учите си и проумейте, че днес пред българския народ има два основни проблема, над които трябва ден и нощ да се работи, за да се намери правилното решение. Това са плашещата ниска раждаемост и особено голямата миграция зад граница. Ако човек наистина обича народа си, независимо дали той е журналист, политик, студент, работник или пенсионер, той не трябва да търси повод да разделя, а да обединява и съгражда нацията. Както и никога да не забравя, че изтерзаният ни и малоброен народ ще преодолее и тези поредни, никому ненужни, унизителни репортажи, защото вярва в Бога и затова Бог го укрепва. А също и че този Бог, в когото той вярва, казва, че с какъвто съд съдим другите, с такъв ще ни се и отсъди. Нека не забравяме тези Христови думи и ако нямаме сили да признаем грешките си, поне да се опитаме да не ги повтаряме в бъдеще.\nОще коментари от Мартин Ралчевски\nЕтикети: Митрополит Кирил\nДъщеря на Путин в обятията на Зеленски, Путин... 61329\nБоец от Азовстал: Докато съм в плен оставям... 30175\nЗеленски и полкът "Азов" - расте ли напрежение... 18310\nВ Русия палят военни комисариати, Москва... 13829\nРусия казва, че половин Европа има сметки... 9307\nКаква е фикс идеята на Путин?... 8801\nВелизар Шаламанов: Рано или късно Украйна... 1948\nШойгу докладва на Путин за приключването... 1899\nКарън Донфрийд: Войната на Русия срещу Украйна... 896


ᐉ Ротавирусна ваксина може да унищожи раков тумор — Lechenie.bg\nВаксина срещу ротавирус ефективна при лечение на рак\nГрупа френски учени от няколко университета предложиха използване на ротавирусна ваксина за имунотерапия при рак.\nРотавирусна ваксина за лечение на рак\nЕкспериментите с клетъчни култури и върху животни показват, че ротавирусната ваксина може да се използва за лечение на рак чрез метода на блокадата на имунните контролни точки.\nТози метод се използва за борба с различни форми на злокачествени тумори. Активното вещество стимулира имунната система за разпознаване и унищожаване на ракови клетки.\nПринципът на действие на такива препарати-инхибитори на контролни точки не е сложен.\nПри всички туморни клетки има белтък PD-L1, който им позволява да се изплъзнат от Т-лимфоцитите – клетки на имунната система, предназначени за откриване и унищожаване на чужди тела.\nИнхибиторите на контролните точки не дават възможност на раковите клетки да избягват Т-лимфоцитите.\nРотавирусните ваксини, Rotateq и Rotarix, както показват проведените експерименти, притежават както имуностимулиращи, така и онколитични свойства.\nВъзможно е те пряко да унищожат раковите клетки при въвеждане вътре в тумора.\nВаксината срещу ротавирус може да унищожава туморите отвътре\nТака ваксината на ротавируса, вече пусната на пазара, може да се използва като противораков агент като допълнение на вече съществуващата терапия.\nПредстоящи изследвания ще покажат степента на ефективност на тяхното приложение.\nС нейна помощ се стимулира имунната система на онкоболния, като имунните клетки успяват да уловят укриващите се имунни клетки.\nРотавирусите увреждат ентероцитите, разположени по малки власинки на тънкото черво, което до води до понижаване на абсорбцията на хранителни вещества и диария.\nШирок спектър от клинични проявления варира от предходна лека диария до тежка и повръщане, предизвикващо дехидратация, нарушение на електролитния баланс, шок при несвоевременно начало на лечението и възможна смърт.\nСъществуващите към настоящия момент ваксини се основават на получени живи щамове на ротавирус от човешки и/или животински произход, които се размножават в червата на човек.\nНа международния пазар има 2 ротавирусни ваксини – моновалентна и пентовалентна. Моновалентната е на основата на човешки щам, докато петвалентната съдържа 5 рекомбинантни вируси, получени на основата на човешки и животински щамове.\nПовечето изследвания доказват ефективността на ваксините по отношение на вируса, но тепърва ще се изучава дали стимулират имунитета да се бори с рак.\nКак да преборите хремата и кашлицата лесно\n8 април – близо 50 са преборили COVID-19 у нас, няма масов имунитет\n„Умна тоалетна” показва дали не страдаме от скрито протичаща болест\nПотвърдено: коронавирусът закриля децата, почти не ги разболява\n7 април – новите заразени в Италия намаляват, разхлабват карантината\nС COVID-19 вече може да са заразени десетки милиони\nЗащо по време на национална карантина нямаме сили за нищо\nКоронавирус в червата – кога ги засяга вместо белите дробове\nКоронавирусът минава с лекота през маските при кашлица\n7-8 часа пълноценен сън предпазват от коронавирус инфекция


Алергии? Може би вашата възглавница е виновна - eMatraci.bg\nАлергии? Може би вашата възглавница е виновна 5.00/5 (100.00%) 3 votes\n3 месеца Няма коментари\nВероятно прекарвате около една трета от деня си в сън и макар да се чувствате сигурни и здрави в стаята си, вашата среда за сън може да окаже значително влияние върху цялостното ви здраве, особено когато става въпрос за алергии. Имате ли симптоми на алергии, които смятате, че може да са причинени от възглавницата ви?\nНай-лесният начин да намалите излагането на прахови акари е като перете възглавницата си. Праховите акари се натрупват във възглавницата ви и изострят симптомите на алергия. Най-добрият начин да се избавите от всички алергени в спалнята ви е да изпирате спалното си бельо редовно. И докато повечето хора перат спалното си бельо веднъж седмично, то много от тях забравят да обърнат внимание и на самата възглавница.\nФакти за алергиите и възглавниците:\n– Един от четири човека знаят, че възглавниците трябва да се сменят на всеки две години, но изчакват по-дълго, за да ги заменят.\n– Един от пет души никога не са прали възглавницата си\n– 70% от хората ги е срам да покажат възглавницата си пред други хора\nНаскоро е проведено проучване, в което са попитани 1000 души за техните навици за хигиената на възглавниците им и проблемите им с алергиите. Проучването сочи, че докато почти 90% от хората мият чаршафите си един до три пъти на месец, 20% никога не перат възглавниците си, а близо 45% перат възглавницата си само веднъж годишно.\nОсвен това, въпреки че близо 70% от анкетираните казват, че удобната възглавница е важна за качествения сън, много от тях държат възглавницата си много по-дълго от препоръчителния двугодишен срок. За съжаление това означава, че повечето от нас спят на възглавници, които вече не са удобни и са пълни с прахови акари, пот, мъртва кожа и други алергени. Ако сте като 80% от анкетираните, които посочват, че се борят с алергии, експертите препоръчват на всеки три до шест месеца да миете възглавницата си в гореща вода с течен препарат. Ако имате възглавница от мемори пяна, този съвет не се отнася за вас, тъй като възглавниците от мемори пяна са антимикробни и не е необходимо да се перат.\nКато направите това навик за здравословен сън, вие ще пазите акарите далеч от възглавницата си и ще елиминирате алергените. Това просто нещо може значително да подобри обстановката ви за сън, да ви помогне да подобрите цялостното си благосъстояние и да ви позволи да се насладите по-пълноценно на тези съществени осем часа сън.


Емили Ратайковски, раждането на сина ѝ и защо е била облекчена, че има момче - Lifestyle.bg\nЕмили Ратайковски, раждането на сина ѝ и защо е била облекчена, че има момче\nБяхме много изненадани, когато преди няколко години буквално от нищото дойде новината, че Емили Ратайковски е решила да се омъжи. Също изненадани (но не чак толкова) бяхме, когато разбрахме, че ще става майка.\nИ в началото на годината дойде приятната новина, че моделът е станала майка на момче, което е решила да кръсти Силвестър Аполо Беър. Малко след това понесе известни критики за начина, по който държи бебето си, но това е друг въпрос.\nСега от интервю на Ратайковски за списание Elle разбираме, че всъщност тя е имала предпочитания към пола на детето си. Емрата казва, че по принцип е искала момиче, но когато е разбрала, че ще има син, се е почуствала много облекчена.\nНе защото грижите ще бъдат по-малко или тревогите по-несъществени, а защото знае какво е да бъдеш сексуализиран от ранна възраст. Нещо, което Емили Ратайковски не харесва и смята, че е удачно.\nС какво ни изненада този път\nНо все пак Емили казва, че иска да има още деца, така че в бъдеще може и да ѝ се наложи да се справя с отглеждането на момиче. Темата за сексуализацията на жените е засегната в книгата ѝ My Body, където разкрива повече за преживяванията си през годините.\nТя също така засяга и актуалната тема за инфлуенсърите и моделите, чиито живот в социалните мрежи изглежда лъскав и безупречен, но всъщност това е само едната страна на монетата.\nКогато да си секси е проблем\nна 15.02.2022 в 17:10:58 #1\nами насексили са я от ранна възраст. Ама какво да се прави като е толкова готина. Само не разбирам защо се оплаква.\nЛайфстайл / Звезди / Емили Ратайковски, раждането на сина ѝ и защо е била облекчена, че има момче


Будизъм /за любопитните/ - Страница 546 - Религия, Мистика, Езотерика - kaldata.com - Форуми\nСтраница 546 от 564\nКама, желанията са илюзия. Това е лесно да се каже, разбира се. Освен това трябва да разграничаваме действията продиктувани от кама и действията продиктувани от необходимостта да се направи нещо. При желанията се търси задоволяване на самото желание, докато правилно според мен е мотивацията да е свързана с добрите последствия от нашите действия. Оценката за това дали последствията са добри пак е субективна, но вече имаме намесени познания, разбирания, ум и други неща. Докато един човек задоволяващ страстите си (не говоря за конкретния случай) се оставя да се носи сляпо по течението, а резултатите са плачевни.\nТук сме на едно мнение, както и Рурк посочва горе в Пали-канона (мисля че има връзка с първите два стиха от Дхамапада), злото и страданията ни са видими като следствие нечистота на разума (ума), както радостта и щастието ни са видими като следствие на чистия (добронамерен ум) върху самите нас, те са сянката която оставяме всеки осъзнат миг. Тя може да бъде позитивна или негативна илюзия, в зависимост от битуващия в нея ум. Карма - дхарма - пратитясамутпада.\nНе да полудееш, а да умреш съзнателно. Полудяването идва от съпротивата ти да умреш, от съпротивата ти към нещастието.\nРедакцията ти може и да е добра, само че не е моя почерк.\nВ обичайното си състояние умът се съпротивлява на смъртта, на нещастието и се брои за "нормално" извън полето на духовността и медитацията - така да се каже, да си обърнеш другата буза, когато са те ударили по едната за светския ум не е нормално; или да слезеш от най- високите върхове на социалната йерархия и да станеш просяк в търсене на истината - в българския език си имаме даже специфичен термин за такива хора ...... будали, оставили питомното и ръгнали да дирят миаля; и т.н. примерите са много. Така, че светския ум е нормалния ум, обичайния ум, той си е съвсем наред и за него цялата тази работа например с будизма, е в една или друга степен налудничева история. И да - тя е такава, ако не беше такава спрямо този ум, не би имала стойност. И въпроса е, че всичко това, което човек вижда и ме пита "какво е медитация" - аз му посочвам, че да лудост е, но трика е, че тази лудост я правим съзнателно, поне се опитваме. Кастанеда използа подобна фраза в книгите си - "контролирано безумие" - същото е. Лудостта е метод в духовността.\nА колкото до първия израз - това остава твърде далечно за човек, който не е проявявал малко по- дълбоко любопитство. И такъв съм използвал, но преди това превеждам, че живота е другото название на постепенното умиране - както във всеки миг ние живеем, така и във всеки миг умираме, няма никаква дистанция м/у двете явления. Така, че медитацията е да умираш/ живееш съзнателно - но това звучи твърде удобно, истината е, че се напускат обичайните рамки на разума. В случая "да живее/ умира съзнателно" за човек, който никога не само не е опитвал практика, ами и ред не е прочел за такава, почти нищо няма да означава.\nДокато първото впечатление - че всичко това изглежда някак странно, тези които се наричат буди, сякаш ги пере шайбата, а същевременно са егати страшните философи - е на лице, то е в ума на питащия, тук в пространството, в което се случва цялата ситуация. Така че - да, тези хора са луди, но са съзнателно полудели, за това не са луди: лудия всъщност си ти, този който ме пита какво е медитация. Нали - погледни се, не можеш да им хванеш философията, а ги мислиш за луди, кой е лудия?\nБуквално да умреш по един мистичен начин, сиреч в теб всичко да утихне, всяка една мисъл. Обусловеното съзнание да спре да бъде.\nпреди 40 минути, rurk написа:\nЗащо мислите да трябва да „утихват” напълно, когато медитираме? Може би искаш да кажеш, че трябва да се самоосвобождават?\nПълното угасване е Нирвана на Покоя.\nКакто се казва - ако не умреш няма как да се родиш отново.\nРазбира се, ако пробуденото съзнание "ти обясни" че онази пролука между две мисли е изначалната природа на ума, която е излъчваща и ясна, тогава няма нужда от повече, а мислите се самоосвобождават, когато не се вкопчваш в тях. Пораждат се, съществуват и угасват като облаци в небето.\nТова е светът какъвто е. Всичко е тъй.\nтоку-що, rurk написа:\n...а мислите се самоосвобождават, когато не се вкопчваш в тях. Пораждат се, съществуват и угасват като облаци в небето.\nЕгото е призрачно, призрачни са и цветята му - желанията. В Дхаммапада е записана есенцията на ранния будизъм. Пътят описан тук е достатъчно прям, няма недомлъвки, ненужни ритуали и други експерименти.\nпреди 30 минути, rurk написа:\nСмесваш два различни подхода, които имат разлика не просто в метода, а и в крайната цел... Хинаяна не е махаяна. Пишеш какво се случва с мислите, ако практикуваш махамудра или дзог чен, което си чел, но не си разбрал... За стотен път казвам, че без учители, то ще се объркате напълно. Не ми се сърдете. Ако не ви кажа това то ще се учите от интетернет\nТова, което съм писал са неща, който осъзнавам реално. Какво смесвам и какви са целите, още не ти е ясно. :-)\nНе ти се сърдя. Просто ти казвам, че не си наясно и че имаш неточни преценки за другите, заради високопарност и високомерие. :-)\nА и поради комплексираност, ума ти не допуска който и да е да е постигнал каквото и да е. И не на последно място, си рамкирал пътя с някаква задължителност, което е разрушено от самото учение. Там няма рамки. Има, но и няма. :-)\nСпоред Хинаяна, брането на цветята на чувствените наслади не засища желанията, а ги разпалва, както и наливането на масло в огъня. Чувствените желания са причината за страданията. В това може да се убеди всеки сам, без изобщо да ползва интернет. Всичко е тъй (открадвам го това).\nИстината е, че още не ти е ясно, което и сам признаваш. От друга страна, порадиш глупост, си позволяваш преценки за другите, в случая за мен (но не само) - имал ли съм, нямал ли съм учители (още по-малко можеш да прецениш учителите, дали са такива, респективно традициите, до какво водят и т.н.), дали съм или не съм способен без такива... и т.н., :-)), а не че не съм споделял, но твоето си е идиотщина, дагпо, и въобще не се усещаш как попадаш във фини клеши.\nМи така сработва егоистичното съзнание.\nАко ти признаеш, че някой е постигнал нещо без учител, или че е постигнал с учител извън будиската традиция, то ще излезе, че представите ти, убежденията ти са неточни, неверни, което би означавало, че си заблуден. Освен това, ще излезе, че действително си идиот, който не е постигнал това, което други са постигнали без толкова усиля (поне в този живот) :-)). Тоест, ще излезе, че не си до толкова способен, а всичко това егоистичното ти съзнание отрича неистово. Няма как и да признаеш. И те наблюдавам, че си в този филм от както те знам. Нито крачка напред. :-)\nБратле, ти препивал ли си с алкохол? Преяждал ли си с шоколад? :-)\nРазбира се, че тантра не се обляга на това, но то е близък пример. Тантра залага на осъзнатостта отвъд въздържането и отдаването, сиреч осъзнава същността на желанията, а не ги потиска, не се и подава по тях.\nЗа последен път ти го пиша, щото нямам амбиции да адвокатствам на дадена яна (за мен всичките са важни като постепенен път, въпреки, че той не е задължителен), та ако искаш се възползвай и размисли дълбоко на тези думи. Ако не, ще те оставя да си дълбаеш в ямама, която си издълбал като окоп, чрез който се опитваш да утвърдиш здраво убеждението си, защото ти е трудно за сега да схванеш тантричния възгллед.\nТова, което съм писал са неща, които осъзнавам реално.\nПо начина, по който го пишеш се ориентирам, какво осъзнаваш. По начина, който пише шунята -също. И двамата сте прекрасни хора, които се интересувате от дарма. Затова и разговарям с вас, а не с друг. Обаче, ако мина метър, просто, за да се разбираме или да ви се харесам, то ще излъжа себе си и вас. Това поне в този ми живот никога не съм правил. Не съм го правил в ежедневни ситуации, а какво да говорим за форум или дарма.\nТова, което съм писал са неща, който осъзнавам реално.\nКакво си осъзнал бре рурки - просветлението бог ли. :Д\nИ като си подхванал оценките - ти освен оценки да раздаваш, нещо друго .... ? Защо ли мога да отсея от речника ти, кое си прочел, кое си ти. Из толкова прочетени книги, как пък един път не срещнах някой учител да обяснява на слушателите, че били идиоти, че нищо не им е ясно, че са високопарни и надменни, и за това не могат да разберат учението му - още повече това да го повтаря до втръсване. Теб ли искаш да признаем, че си постигнал първо просветлението пък сетне, че и без учител? - освен да ти призная, че си объркан, че си внушаваш и въобразяваш някакви дълбокомистични постижения, друго не виждам какво да ти призная. И да, да, знам - нали съм невежа, няма как да те разбера. (:\nНе, не разбираш. Не можеш да вникнеш достатъчно точно в събеседника. Още си сляп. :-)\nАа, нямам необходимост да признаваш мен, или какво съм постигнал, какво не. Аз съм си свободен. Ти да му мислиш! :-)\nБлагодаря, от теб могат да се научат някои неща. Дхаммапада по кой превод я учихте, ако помниш?\nняма как да те разбера. (:\nНе мен, а по принцип още не разбираш. Иначе нямаше да питаш въпросите, дето пита риторично. :-)\nЗатова и разговарям с вас, а не с друг. Обаче, ако мина метър, просто, за да се разбираме или да ви се харесам, то ще излъжа себе си и вас. Това поне в този ми живот никога не съм правил. Не съм го правил в ежедневни ситуации, а какво да говорим за форум или дарма.\nДори и това ума ти го ползва за фина гордост и високомерие. :-)\nНали каза да не мисля - сега пък казваш да му мисля. И накрая се оказва, че и ти не знаеш, какво казваш, но важното е да си го кажеш - напира те, отвътре така и не можеш да го спреш ..... по принцип няма лошо, но само защото сме във форум, инак си е неучтиво да ползваш другите за отдушник.\nТова е израз, но щом трябва да обяснявам въпросдното, виж самия ти да не попадаш в нещото, което ти се вижда, че пападам аз - а тоест, че нещо те напира отвътре да си го кажеш... А иначе и малко дете би схванало, че "ти да му мислиш" не си противоречи с "да спреш да мислиш", защото глупчо, за да отидеш към спиране на мислите, преди това трябва да се досетиш и да обмислиш. :-)\nСега разбираш, че твоето не е само глупост, но и злоба. :-)\nНе сме я учили, изобщо. Това е сборник от сентенции от сутри, които се учат в теравада. Ето това е добро, когато искаме да разберем как да отпуснем ума си. Крайно необичайно е, но може да е полезно за някого: https://youtu.be/d8ofvkKGdbo\nпреди 53 минути, rurk написа:\n...защото ти е трудно за сега да схванеш тантричния възгллед.\nЛипсва ми желание да го схвана. Не искам да свърша зле\nЗаради предрасъдъци. Погрешно изградени заключения.\nКога някой не спира да се слага настойчиво, въпреки явната му некомпетентност, естествено в някакъв момент ще го сритам в задника, пък ми е през нирваната, че щял да ме мисли за злобен. Нещо, което обясних вече по друг начин и ти се засилваш да лайкваш, ала явно "нищо не си разбрал" щом продължаваш да се слагаш.\nЗа това ми допадна толкова идеята за модериране на Калушев - щото някои хора толкова не се усещат, че просто няма друг начин, освен принудително да им се затвори устата.\nп.п. да ти го повторя рурки - като ти е мерак да блеснеш, дай да я видим тази твоята школа, да те посетим да видим какъв велик йога си. Като не - айде намали малко претенциите моля те, щото ..... не върви, сеш се, на мен не ми се занимава да пиша що за куха гъдулка си, в този аспект дискусията ми е твърде безинтересна. Всичко това впрочем, ако го обясня на дете, ще разбере - така, че би трябвало да се справиш и ти.\nКогато следиш ходенето си (ходеща медитация) и връщаш ума си към обекта (краката и техните движения и паузите между тях), ако си достатъчно последователен и систематичен, че разбереш излъчващата, ясна природата на ума.\nИсках да кажа също, че няма нужда от много смесени знания, практики, концепции за Бог и т.н., а от малко но добре осъзнати и ефективни такива, понеже пътища много - време малко.\nШштт! :-) Да не чувам детски глас и скърцане на биберони!\nРазбирам те и имаш право на този избор! Но къде в него се побира критиката към другите пътеки? :-)\nДобре, но това не е ли нещо, което казвам през цялото време. Но като кажа нещо за бог, започваш да цитираш мадямака.\nНе си в час с нито една практика и приемственост. В час си само с линковете, които описват тези неща.


Еманюел Макрон обеща увеличение на разходите за отбрана – Труд\nЕманюел Макрон обеща увеличение на разходите за отбрана\nЕманюел Макрон. Снимка: Архив\n19.01.2018 • 16:38\nФренският президент Еманюел Макрон обеща разходите за отбрана през следващите години да се увеличат значително, за да се гарантира вътрешната сигурност на страната и тя да изпълнява военните си ангажименти в чужбина, предаде Асошиейтед прес.\nВ реч пред войниците на борда на универсалния десантен кораб „Диксмюд“ край военноморска база в Тулон, Макрон заяви, че ще увеличи разходите тази година с 1,8 милиарда евро до 34,2 млрд. евро. До 2025 г. разходите за отбрана ще нараснат до 2 процента от брутния вътрешен продукт, при 1,8 на сто сега, за да „се спре ерозията на военния ни капацитет“.\nФранция ще удвои бюджета си за военни операции в чужбина. Средствата за операции зад граница ще се увеличат от 450 милиона евро сега на 1,1 млрд. евро през 2020 г., каза още Макрон и призова да се засили европейското сътрудничество – както със страни от ЕС, така и с нечленуващи в него държави – с цел постигане на „стратегическа автономност“. Европейският съюз няма да си съперничи с НАТО, подчерта той.\nЯдрените сили ще останат и в бъдеще основа на френската система за отбрана, каза още френският президент.\nПовече от 50 години ядрените възпиращи сили са основа на отбранителната стратегия на Франция. Дебатите в страната по този въпрос приключиха. Съвсем ясно е, че ядреното възпиране е част от историята на Франция, част от отбранителната й стратегия, и ще остане такава, отбеляза Макрон.\nТой потвърди, че по време на мандата му ще започне работата по модернизиране на двата компонента на ядрения арсенал – океанските сили и авиацията.\nМакрон заяви, че групировката „Ислямска държава“ е почти напълно разгромена в Ирак и Сирия и изрази увереност във военната победа над нея през идните седмици.


Черни маратонки DISRUPTOR RUN на марката FILA — Globalbrandsstore.com\nЧерни маратонки DISRUPTOR RUN\nИзбери Размер 40 41 42 - Намалена наличност 43 44 - Последна бройка 45 46 - Последна бройка\nFila представя маратонки Disruptor Run, моделът комбинира спортни с модерни елементи. Моделът е изработен от синтетична материя с прозрачни детайли подчертани от лого надписи и контрастни текстилни акценти. Прозрачните акценти на подметката завършват излъчването. Комбинирайте със спортни къси панталони и т-шърт.\nСъстав горна част: синтетична кожа, полиамид