Не заплаха за всички: защо вирусът Ебола убива в Африка, но не и в Европа - Хипертония January\nВ края на август броят на смъртните случаи на вируса Ебола в Демократична република Конго (ДРК) достигна 2000, а разпространението на болестта все още не е спряно. Ебола се страхува, тъй като преди са плашели ТОРС или птичи и свински грип. Изглежда, че глобализацията, с масовия си туризъм и емигранти, обикалящи световните столици, помага на смъртоносните инфекции. Но примерът с Ебола показва как социалните бариери пречат на вирусите.\nБолестта се предава на хората от диви животни и по-нататък от човек на човек и е средно фатална за 50% от случаите. Няма лечение, ваксините все още не са тествани в достатъчен брой опити, за да се установи надеждността, само поддържащата терапия може да помогне. Ебола не се появи вчера: първото огнище започна в ДРК през 1976 г. Вирусът се оказа идеален за тропическа страна с крайна бедност и безмилостно въоръжено насилие.\nИсторията на конфликта в ДРК и околните страни е дълга и чудовищна, но в този случай не толкова важна е жестокостта на войната, а нейните последици. В страната практически няма асфалтови пътища, няма технологии за отчитане и масово информиране на населението, без които е невъзможна коректна епидемиологична работа. Хората се хранят много зле, диетата им съдържа диво месо, което служи като носител на вируса (прилепите от семейство Pteropodidae изглежда са неговите естествени носители и те вече заразяват шимпанзетата, горилите, горските антилопи и дикобразите). Е, традиционните ритуали за погребение на конгоанците включват близък контакт с тялото на починалия - дори прегръдки.\nКлючът към локализирането на епидемията е навременната диагностика и изолация на пациентите. Мъртвите трябва да бъдат погребвани, като се избягва всякакъв контакт с живите. Дори успешно възстановените хора могат да останат инфекциозни за дълго време - СЗО препоръчва да се въздържат в продължение на три месеца, което показва риска от заразяване на партньор. Здравните специалисти трябва да следват протокол при работа с пациенти, за да се избегне контакт с инфекциозни течности. Измиването и дезинфекцията на ръцете са задължителни, но по всяко време са задължителни за всички. Поддържащите грижи включват пиене на много течности или интравенозни течности и балансирана диета. Простите правила, почти автоматично спазвани в живота на съвременния градски жител, стават невъзможни в средата на огнището.\nСъщото важи и за контрола на заболяванията. Още през 2017 г. Женевският университет обяви разработването на доста надеждна ваксина: тя е безопасна, не може сама да причини болести и лабораторните тестове на маймуни бяха много успешни. Необходими са обаче контролирани мащабни опити при хора, за да може ваксината наистина да работи и да се предскаже нейният ефект върху популационен мащаб. Лекарите трябва да опитат различни дози, за да установят минималната доза. Ваксинираните трябва редовно да се изследват, за да се определи дали лекарството действа на всички, и да се наблюдават няколко години след ваксинацията, за да се разбере колко дълго персистираните антитела продължават. Всички тези действия не представляват заплаха за субектите, но в държава с необразовано население, погълната от гражданска война, те са просто невъзможни..\nВ доклада на СЗО се казва: „Проучване на ваксина, наречена rVSV-ZEBOV, беше проведено през 2015 г. в проучване, включващо 11 841 души. Сред 5837 души, получили ваксината, не се съобщава за случаи на ебола десет или повече дни след ваксинацията. В същото време сред тези, които не са получили ваксината, са регистрирани 23 случая на заболяването след десет или повече дни. В личните разговори обаче женевските лекари отбелязват, че това не е достатъчно. Строго погледнато, те не знаят колко души са били ваксинирани два пъти и колко никога. Използва се стратегия от къща до къща вместо стратегия за събиране на ваксинационен център, но това не гарантира нито пълно покритие на ваксинацията, нито последващи действия. Ваксинаторите, облечени като астронавти, създават неприязън, който понякога е трудно да се преодолее. Войната лиши много хора от домовете им, а животът на бежанците преминава в трудни и нехигиенични условия, отбелязва "Лекари без граници".\nПроблемът не се ограничава само до вируса Ебола: Регионалният директор на СЗО за Африка д-р Матшидизо Моети пише, че морбили е убило повече хора в ДРК от Ебола и почти всички жертви са деца. Маларията и ХИВ преобладават в страната.\nФалшиви новини в тропиците\nКакто СЗО, така и доброволческите организации са съгласни, че ключът към контрола върху епидемията се крие в работата с хората - образование, застъпничество. Това обаче не е възпрепятствано само от традиционния начин на живот и страха от съвременната медицина. Африканските политици успешно възприеха „най-добрите практики“ на западноевропейските популисти - преди изборите те се обвиняваха взаимно в умишлено разпространение на вируса, а една от партиите като цяло заяви, че вирусът не съществува, това е измислица. Това допълнително усложни работата по ограничаването на огнището: хората отказаха да се подчинят на правилата за карантина, какъв вид карантина, ако няма заболяване? В резултат на това генералният директор на СЗО Тедрос Адханом Гебреес, вместо обичайната работа по организирането на ваксинациите, трябваше да преговаря с лидерите на различни групи и да ги убеждава да не спекулират с епидемиите в политическата си борба, защото хората умират, на които политиците се обръщат с устни..\nВ Швейцария, чиито учени и доброволци участват активно в борбата с епидемията, единственият пристигнал в страната пациент е държан в специална кутия в Университетската болница в Женева, оцелява и е наблюдаван след възстановяването му. В ДРК, където дори общото население е неизвестно и децата умират преди да бъдат регистрирани, има малка надежда за получаване на контрол над болестта..\nВирусът Ебола е невидима заплаха за света\nЕпидемията от ебола през 2014 г. е най-голямата от откриването на вируса през 1976 г. Световната здравна организация обяви, че епидемията представлява заплаха от международно значение.\nКакво представлява вирусът Ебола, какви средства са изразходвани за борба с епидемията и как е разработена уникална руска медицина - в специален проект ТАСС.\nОгнища на епидемии\nИзточник и видове на вируса\nБолестта на вируса Ебола, известна още като хеморагична треска Ебола, е остра вирусна инфекция, която засяга хората и някои видове животни. Вирусът получи името си от река Ебола в Демократична република Конго, близо до която беше съобщено за първи път.\nСмъртността от болестта може да достигне до 90%, но по време на настоящото огнище тя е около 60-70%.\nСпециалистите на СЗО разграничават пет вида вируси: Bundibugio (BDBV); Заир (EBOV); Судан (SUDV); Тай гората (TAFV); Рестън (RESTV). Първите три от тях са свързани с големи огнища в Африка. Вирусът, причинил епидемията през 2014 г. в Западна Африка, е от вида Заир. Последният тип, Reston, засяга маймуни и прасета, но не е патогенен за хората..\nВъз основа на наличните данни епидемиолозите смятат, че прилепите са естествени носители на вируса Ебола - прилепи, които сами не стават жертви на болестта. Според кандидата на биологичните науки, ръководител на лабораторията по имунология и вирусология на Пастьорския изследователски институт по епидемиология и микробиология Александър Семьонов, основният източник на разпространение на ебола през 2014 г. са били прилепите, изядени в африканската пустиня поради крайната бедност и особеностите на манталитета на местните жители. „Как забранявате да ядат плодови прилепи в отдалечени села, където религиозните племена изповядват анимизъм и се покланят, например, на пън, ако нямат какво друго да ядат?“ - отбеляза Семенов.\n„Роднини“ на ебола, с които руснаците могат да се сблъскат\nВ Русия има няколко вида хеморагични трески, но нито един от тях не е толкова опасен като Ебола. Най-сериозната от циркулиращите на територията на Руската федерация е Кримската хеморагична треска, която може да се предава от човек на човек. Тази треска се среща само в някои южни райони на Русия и се свързва главно с ухапвания от кърлежи.\nВ страната се среща и хеморагична треска с бъбречен синдром (HFRS). Средно на 100 хиляди от населението се регистрират 10 случая. В по-голяма степен болестта е широко разпространена на европейска територия. Гризачите са носители на треска.\nВ Руската федерация има още няколко хеморагични трески, но те са свързани само с определени територии, не се предават от човек на човек и не играят съществена роля в инфекциозната заболеваемост.\nОсвен това туристите от Русия могат да заразят треска от денга, докато пътуват в Куба, Тайланд и други страни от Южна и Югоизточна Азия, Африка, Океания и Карибите. Болестта протича с висока температура, интоксикация, мускулни болки, болки в ставите, обрив и подути лимфни възли. При някои варианти на треска от денга се развива хеморагичен синдром. Предаването на инфекция от болен човек става чрез ухапване от комари.\nИнкубационният период варира от 2 до 21 дни.\nПървите симптоми на вируса на ебола са висока температура, силна слабост, мускулни болки, главоболие и болки в гърлото. Това е последвано от суха кашлица и болки в гърдите, признаци на дехидратация, диария, повръщане, обрив (около 50% от случаите), развиват се чернодробни и бъбречни дисфункции. В 40-50% от случаите кървенето започва от стомашно-чревния тракт, носа, влагалището и венците. Развитието на кървене често показва лоша прогноза.\nТреска на Ебола: Симптоми и мерки за превенция\nАко заразен човек не се възстанови в рамките на 7-16 дни след появата на първите симптоми, тогава вероятността от смърт се увеличава..\nПри изследване на кръвта, неутрофилна левкоцитоза (промяна в клетъчния състав, характеризираща се с увеличаване на броя на левкоцитите), тромбоцитопения (намаляване на броя на тромбоцитите, придружено от повишено кървене и проблеми със спиране на кървенето), анемия (намаляване на концентрацията на хемоглобин в кръвта).\nОкончателната диагноза на вирусни инфекции на Ебола може да бъде поставена само в лаборатория.\nКак можете да получите Ебола?\nВирусът на ебола не може да бъде заразен с въздушни капчици. Вирусът се предава от човек на човек чрез близък контакт (чрез увреждане на кожата или лигавицата) с кръвта или секретите на заразени хора, включително тези, които са починали или балсамирани, тъй като трупът може да бъде опасен за петдесет дни.\nХората не са заразни, докато не се появят симптоми (по време на инкубационния период), но те остават заразни, докато кръвта и секретите им, включително спермата и кърмата, съдържат вируси. Този период варира от две до седем седмици.\nВирусът може да се предаде при контакт със замърсено медицинско оборудване, по-специално игли и спринцовки, както и повърхности и материали (например постелки, дрехи), замърсени с такива течности.\nСлучаи на човешка инфекция, потвърдени при контакт със заразени шимпанзета, горили, прилепи, маймуни, горски антилопи и дикобрази.\nКакво е повлияло на разпространението на вируса\nПрезидентът на Либерия Елън Джонсън Сирлиф смята, че епидемията е успяла да се разпространи бързо в Западна Африка „поради слабостта на аварийните и спасителни системи в страните от региона, както и недостатъчното оборудване и липсата на финансова подкрепа за въоръжените сили“. "Само за шест месеца болестта, причинена от треската Ебола, успя да доведе Либерия в задънена улица. Загубихме над 2 хиляди човешки живота", каза държавният глава.\n„Невежеството и бедността, както и утвърдените религиозни и културни традиции, продължават да стимулират разпространението на болестта“, добави президентът на Либерия. И така, местното население отказва да вземе тестове, умишлено скрива болните от лекари и принудително избира хоспитализираните.\nСъщо така, причините за бързото разпространение на епидемията са лоша хигиена и санитария, местни погребални ритуали, включително контакт с тялото на починалия. Според Виктор Малеев, заместник-директор на Централния изследователски институт по епидемиология, е обичайно например да се целува мъртвец преди погребение. „Но това е един от най-лесните начини да се заразите“, добавя ученият. Преди погребението тялото се измива, а в някои западноафрикански страни косата на починалия се обръсва от тялото, което по-късно се използва за магически ритуали.\nМестните жители отказват да следват препоръките на епидемиолозите и изгарят трупове и тайно погребват мъртвите. Обикновено се изкопават гробове край селата. Телата често се погребват в близост до потоци, "така че болестта да изчезне с водата", което може да доведе до инфекция на други хора и животни надолу по течението.\nХеморагичната треска от ебола е вирусна инфекция, основната проява на която е масивно вътрешно и външно кървене (кръвоизливи). Болестта се нарича треска, тъй като се характеризира с висока температура. Можете просто да наречете болестта "Ебола".\nПричинителят е вирусът Ебола, открит през 1976 г. на бреговете на едноименната река в Централна Африка. Удря хора, прилепи, маймуни.\nКак Ебола се заразява?\nВирусът Ебола не се предава по въздушен път, капчици (като грип или морбили) или чрез храна. Той може да бъде заразен само при директен контакт с телесни течности на болен (или наскоро починал от ебола) човек или друго животно. Най-просто казано, кръв, слюнка, сълзи, пот, сперма, урина, чревна слуз (а оттам и изпражнения), повръщане са опасни. В допълнение, наскоро замърсени с тези течности предмети могат да бъдат заразни..\nДо появата на симптомите човек не е заразен, дори ако вирусът вече е в тялото му..\nПървите признаци на ебола се наблюдават 2-21 дни след инфекцията. Обикновено това:\nС напредването на заболяването броят на клетките, отговорни за съсирването на кръвта, намалява при пациента. В резултат на това пациентът има множество кръвоизливи, както вътрешни, така и външни - от очите, ушите и носа. Повръщане на кръв, кървава диария и обрив по цялото тяло също са чести..\nПриблизително един на всеки двама души умира по време на епидемията 2013–2014 г. Съобщавани преди това огнища на болестта със смъртност до 90%.\nНе може да се каже със сигурност, че човек има този вид хеморагична треска само по симптомите. Нещо повече, може да е сложно да се каже ебола от малария или дори от холера..\nЧовек не може да има Ебола, ако през последните три седмици не е бил в район с други случаи на заболяването или не е имал близък контакт с нездравословни хора, дошли от опасна зона.\nТочна диагноза се поставя чрез кръвен тест. Тестовете за ебола в Русия, Украйна, Казахстан и Беларус се правят в институции за тропическа медицина и редица научни институции.\nНяма специфично лечение за това заболяване. Лекарите обаче могат да помогнат на тялото на пациента да се бори с инфекцията с инжекции с течности, кислородни маски, кръвопреливане и лекарства за кръвно налягане..\nКак да не се заразим с ебола?\nВсе още няма ваксина за ебола. Редица експериментални ваксини показват добри резултати в проучвания при примати, някои от които в момента са в клинични изпитвания.\nЗа да не се заразите, трябва да избягвате да посещавате райони, където се намира този вирус. Здравните работници, които трябва да влязат в контакт с пациенти с ебола, са защитени от контакт с телесни течности чрез използване на защитни гащеризони, маски, очила и ръкавици.\nВ Съветския съюз вирусът Ебола е изследван като биологично оръжие. Запасите от вируси са запазени и те продължават да работят с тях. Известно е, че двама руски изследователи случайно са се заразили с вируса и са починали от Ебола - през 1996 г. във военно-изследователския институт в Сергиев Посад и през 2004 г. в центъра Vector край Новосибирск.\nИзвестна е поне една група, която сериозно е подготвяла терористични атаки с помощта на вируса Ебола: през първата половина на деветдесетте години на миналия век японската секта Аум Шинрикьо изпраща експедиция в Заир, за да вземе проби от патогена. От този план не се получи нищо, но по-късно сектантите все пак успяха да извършат мащабна терористична атака с използване на химическо оръжие - атака със зарин в метрото в Токио. Следователно появата на ебола в Русия не може да бъде изключена.\nЕбола: колко хора са починали от ебола? Статистика и симптоми\nЕбола е силно заразна вирусна болест от групата на хеморагичните трески. Има четири щама на вируса: Заир, Судан, Бундибуджо и Тай.\nХодът на заболяването е много тежък, а смъртността е висока - до 90 процента от броя на случаите.\nЗа първи път светът научава за ебола през 1976 година. Епидемии са регистрирани в Судан и Заир (Конго). Последните новини за болестта засегнаха целия свят от 2014 до 2015 година. Тогава за първи път ебола е регистрирана извън Африка: в Европа и Северна Америка.\nПоследното огнище беше най-масовото и тежко откакто беше открит вирусът, като през 2014 г. имаше повече смъртни случаи, отколкото за 38 години. През август същата година СЗО призна еболата като глобална заплаха.\nНула на пациента - как започна огнището\nЕпидемията от ебола в Западна Африка започна с двегодишно момче. Той играеше в хралупата на огромно дърво с насекомояден прилеп. Треската на детето започна на 2 декември 2013 г., придружена от гадене и кървави изпражнения. Умира 4 дни по-късно. Няколко дни по-късно и други членове на семейството развиват същите симптоми. Тогава всички те умряха един след друг:\nНа 13 декември майката на детето почина.\n29 декември - тригодишната му сестра. Първите й симптоми се появяват 4 дни преди смъртта..\nБаба и бавачка починаха съответно на 1 януари и 2 февруари.\nТова беше само началото. Акушерката от селото, заразена от семейството на пациент нула, донесе болестта на друго семейство в село Данду. Тя почина на 2 февруари.\nНа погребението на бабата на момчето жителите на село Дава, сред които била и сестра й, се заразили. След като общуваха с нея, жителите на село Гбанду бяха поразени от треска. Там загинаха трима души, самата жена почина на 26 януари.\nПравителството на Гвинея научи за новата епидемия едва на 10 март 2014 г., когато болници и лечебни заведения в населените места Гекеду и Масента съобщиха на Министерството на здравеопазването. През това време още около 40 души са успели да умрат..\nОще два дни правителственият отдел беше неактивен, след което реши да докладва за нова неизвестна фатална болест на международната организация „Лекари без граници“. Медицински екип от министерството пристигна на мястото на епидемията едва на 14 март. Четири дни по-късно пристигна екипът на Médecins Sans Frontières. Едва след това епидемиологичното проучване започва, специалистите събират кръвни проби и ги изпращат за анализ в Европа.\nНа 25 март стана известно, че ново смъртоносно заболяване е вид неизлечима треска от ебола, позната вече от 1976 г., причинена от щам на вируса Заир.\nПо време на епидемията в Западна Африка са заразени общо 28 640 души, загинаха 11 323 души.\nТереза Ромеро, помощник медицинска сестра от Испания, стана първият случай на Ебола извън горещия континент, след като разговаря с двама мисионери, лекувани в Мадрид.\nПрез септември 2014 г. стана известно за проникването на вируса в САЩ. Пътешественикът от Тексас Томас Ерик Дънкан, който беше в Либерия по време на огнището, донесе болестта на своя континент. Умира месец по-късно. След известно време бяха регистрирани още трима заразени. Те успяха да преодолеят треската.\nДруг случай е регистриран в Италия и Великобритания. Няма смъртни случаи.\nЕбола в Русия\nПрез февруари 2015 г. служител на Червения кръст, който е работил по време на огнището в Сенегал и Гвинея, е бил хоспитализиран в Русия с подозрение за заболяване от Африка. Всички, които са летели с нея в самолета, са отведени за медицински контрол..\nНяколко дни по-късно анализът се оказа отрицателен, пациентката беше изписана от специална болница и пътниците, летящи с нея, бяха дерегистрирани.\nОбщо в Русия са хоспитализирани 40 души с подозрение за вирус Ебола. В никакъв случай не беше потвърдено ужасното заболяване.\nСимптоми на ебола\nИнкубационният период за треска от ебола продължава от няколко дни до 14–21 дни. След това симптомите на заболяването се появяват рязко: силно главоболие в областта на челото и тила, болки в ставите, шията, кръста, сухота и възпалено гърло, тонзилит, язвен фарингит, слабост, загуба на апетит, повръщане и висока температура до 40. Почти от първия дни има силна коремна болка и диария. Пациентите често са агресивни и дезориентирани.\nСлед седмица се появяват нови симптоми: болка в гърдите, мъчителна суха кашлица. Болките в корема се усилват, диарията става водниста и кървава, развива се остър панкреатит и се появява обрив по краката и ръцете. В същото време се развива хеморагичен симптом, т.е. появяват се кръвоизливи в местата на инжектиране и назални, маточни, стомашно-чревни кръвоизливи, след което лицето вероятно ще умре.\nПри благоприятни условия симптомите изчезват след 2-3 седмици и пълното възстановяване настъпва едва след 2-3 месеца, през които пациентът може да загуби коса, да развие загуба на слуха или загуба на зрение.\nКак се разпространява вирусът Ебола\nМожете да се заразите с ебола чрез директен контакт със слюнка, изпражнения, сперма, урина, повръщане или кръвта на заразен човек или прилеп. Болестта не се разпространява по въздушно-капков път.\nПричината за бързото разпространение на вируса в Западна Африка беше лоша хигиена и нехигиенични условия, местни погребални обичаи, когато е необходимо да се целуне починалия.\nМного местни жители скриха болните от лекари и тайно погребаха мъртвите, въпреки че трябваше да бъдат изгорени, за да се предотврати попадането на вируса в питейната вода. В Западна Африка се смята, че погребението на роднина зависи не само от положението му в отвъдното, но и благосъстоянието на живите членове на семейството. Ето защо, преди погребението, трябва да се уверите, че душата най-накрая е напуснала тялото, за това покойникът е изведен на терасата на къщата, опушен и оставен за известно време. Тялото може да лежи така не само няколко дни, но и няколко месеца. След това цялата коса се обръсва от тялото на починалия. Всичко това води до инфекция с ебола, ако човек умре от този вирус.\nВисоките нива на инфекция също са сред лекарите поради лошо оборудване с медицински инструменти, както и лоша квалификация. Имаше случаи, когато дори със защитни средства африканският лекар спираше кръвта с голи ръце.\nЕбола в Конго и първата ваксина\nДокато болестта избледнява в световен мащаб до 2016 г., тя бушува в Демократична република Конго до 2019 г. През годината 3366 са заразени, 2227 души умират. Ситуацията се усложнява от продължителната гражданска война в страната. През юли 2019 г. СЗО го нарече „спешно обществено здраве“. След три месеца статутът беше премахнат.\nДо ноември 2019 г. учените създадоха първата официална ваксина срещу ебола за 43-годишното съществуване на вируса. Той е разработен за около 20 години и е кръстен Erwebo. Преди това се използват експериментални лечения. Ваксината незабавно е въведена в Конго.\nДоскоро тази болест беше малко известна на жителите на Европа и страните от ОНД, но след силно избухване на епидемията през 2014 г. африканската треска се чува от всички. Това е много опасна вирусна инфекция, която по време на курса има тежък хеморагичен синдром. В момента ваксината е на етап лабораторно тестване..\nТова е силно заразна болест, която спада към групата на хеморагичните трески. Характеризирайте го с висока смъртност, изключително тежък ход. Ебола е открита през 1976 г. с две големи огнища в Заир и Судан. Вирусът е кръстен в чест на река Ебола в Заир, където този щам на болестта е изолиран за първи път. Последното огнище е регистрирано през пролетта на 2014 г. в Западна Африка. В същото време за първи път еболавирусът преминава водните граници, навлизайки на територията на Европа, Северна Америка. СЗО признава Ебола като заплаха за света.\nМорфологичните характеристики на вируса до голяма степен съвпадат с вируса на Марбург, но има разлики в антигенността. И двете заболявания принадлежат към семейството на филовирусите. Вирусите на ебола са разделени на 5 основни типа. От този списък 4 заразяват хората, Reston ebolavirus е асимптоматичен и не представлява опасност. Смята се, че хеморагичната треска от ебола произхожда от екваториалните гори. Разграничават се следните видове вируси:\nЕболавирус на Bundibugyo.\nЕбола - епидемиология\nПо произход болестта Ебола се отнася до хеморагични трески. Гризачите са естественият резервоар на вируса. Регистрирани са случаи, когато инфекция е настъпила по време на аутопсията на шимпанзета или след ядене на мозъчната материя на диви маймуни. Епидемиологията на Ебола е разнообразна и заразен човек или животно представлява сериозна заплаха за околните. Патогенът се предава чрез контакт, аспирация, артефакт. Вирусът може да се предаде чрез:\nконтакт с болни;\nПричинителят на вируса може да се съдържа в слюнка, урина, назофарингеална слуз, кръв, сперма. Инфекцията с ебола може да възникне, когато:\nизползването на медицински инструменти, които са влезли в контакт с пациента;\nгрижа за болните;\nдокосване на предмети от бита, ръкостискане, контакт с урина или кръв на пациент и други телесни течности.\nЕбола - причини\nВ рамките на семейството шансът за инфекция е 4-16%, ако е определена нозокомиалната форма - над 50%. Смъртността на заболяването е 100%, ако предаването е настъпило между хората от първото поколение. Вирусът се възприема от тялото, независимо от пола или възрастта. Ако е възможно да се преодолее болестта, тогава се появява устойчивост на имунитет към ебола, повтарящи се инфекции са регистрирани в по-малко от 5% от случаите. В местното население, където болестта се разпространява, антитела срещу вируса се откриват в 10% от случаите.\nОгнища на болестта се появяват, обикновено през пролетта и лятото. Основните области на разпространение на вируса са западните, централни части на африканския континент. Признато е, че причините за Ебола са проникването на инфекция през лигавиците на дихателните органи, микротравмите на кожата. Фокусът на вируса няма видими промени. Развитието на признаци на ебола се случва много бързо на фона на обща интоксикация, тромбохеморагичен синдром.\nКоприва за коса - отзиви и снимки преди и след нанасяне. Изплакване с бульон, рецепти за маски\nЧерен дроб в бавен котлон: рецепти със снимки\nИнкубационният период на заболяването е от 2 до 3 седмици. След това симптомите на треска от Ебола се появяват рязко и силно, системата на комплемента и имунният отговор се блокират. На първите етапи от развитието на вируса се наблюдават общи инфекциозни признаци, които могат да причинят:\nсилно главоболие (задната част на главата, челото);\nтелесна температура - до 40 градуса;\nболка във врата, кръста, ставите и мускулите;\nсухота в гърлото, възпалено гърло;\nразвитие на улцерозен фарингит, тонзилит.\nСимптом на Ебола е диария, коремна болка, пациентите често са дезориентирани, агресивни, на лицето се появява израз на меланхолия, „външен вид, подобен на маска“. Седмица по-късно, когато клиничният ход на заболяването е в разгара си, се появяват болки в гърдите, суха, болезнена кашлица. Коремните спазми се усилват, диарията става обилна, появява се кървав, остър панкреатит.\nНа 7-ия ден в долната половина на тялото се развива обрив, подобен на морбили, върху разгъващите повърхности на крайниците. Често се отбелязва появата на орхит, вулвит. Кръвен тест за инфекция с ебола разкрива анемия, неутрофилна левкоцитоза, тромбоцитопения. Клиничната картина винаги се повтаря и дори при пълно възстановяване човек развива сериозни последици поради вируса.\nЗаедно с тези симптоми се появяват и хеморагични симптоми. Наблюдават се маточни, носни, стомашно-чревни кръвоизливи и места за инжектиране. На 14-ия ден хиповолемичният, инфекциозно-токсичен шок, масивната загуба на кръв стават причина за смъртта от треска от ебола. При благоприятен изход се наблюдава клинично възстановяване след 3 седмици, периодът на възстановяване се удължава с 3 месеца. На този етап може да се развие тежко посттравматично стресово разстройство, болка, косопад, лош апетит, слепота, загуба на слуха, психични разстройства.\nЕбола - пътища за предаване\nНа този етап от изследването на болестта експертите могат да правят само предположения. Няма начин да се каже как точно се предава Ебола, но малките гризачи, маймуни и прилепи се считат за основен носител на вируса (в животинското царство те се предават на други обитатели). На територията на Централна Африка има активна продажба на месо от диво месо, което в много случаи не отговаря на санитарните стандарти. Дори един труп, който съдържа вирус, може да причини нова епидемия.\nЗаразеният човек е много опасен за другите, регистрирани са случаи, когато са настъпили до 8 контактни предавания на вируса. Първите хора, като правило, умират, по-нататък по веригата на предаване смъртността намалява. Вирусът Ебола може да се развие в различни органи, тъкани, може да бъде открит само на 8-10-ия ден. Инфекцията може да дойде от носителя след полов акт или при продължителен близък контакт. Обикновено вирусът се предава през лигавиците между хората. Според наблюдението на учените, безконтактната инфекция не се появява, когато се намира в една и съща стая.\nПриготвяне на смути у дома\nГовежди черен дроб: рецепти със снимки\nОсновният проблем при лечението на това заболяване е липсата на ефективно лекарство. Лечението на вируса Ебола може да се извършва само в специални инфекциозни отделения и се организира пълна изолация на пациента. Използват се атмосферни мерки, методи на симптоматична терапия. Засега такива методи на лечение не носят добри резултати, са неефективни. Методът за използване на реконвалесцентна плазма има положителен ефект. Все още няма лечение, което да се справи с основната причина за заболяването (вирус).\nАко при човек е установено, че има симптоми на ебола, той незабавно се настанява в болница, спазва се санитарният режим. При дехидратация се извършва орална рехидратация, интравенозна инфузия на разтвори с електролити (хемостатична терапия). При положителна динамика изхвърлянето настъпва 3 седмици след генерализирането на инфекцията. Човешкото състояние трябва да се нормализира, вирусологичният тест трябва да има отрицателен резултат.\nВсички предмети от бита, с които пациентът е бил в контакт, се подлагат на дезинфекция в кутия, остават там за съхранение, за да се избегне разпространението на вируса Ебола. В отделението на пациента трябва да има специална качулка, която подава въздух само едностранно - вътре в отделението. Ако е необходимо, на пациента се назначава дихателна подкрепа заедно с хемостатична терапия.\nПо време на лечението се използват инструменти за еднократна употреба, които трябва да бъдат унищожени след употреба. Дезинфекционната терапия се използва заедно с горните методи. За защита на медицинския персонал, роднини, които се грижат за пациента, се издават защитни костюми. Всички лабораторни изследвания на секрета на пациента с вируса се извършват при високо ниво на стерилитет, с най-голямо внимание.\nСлед тежка епидемия през 2014 г. на африканския континент, фармацевтичните компании станаха по-активни в разработването на антисеруми. В момента ваксината срещу ебола се подлага на лабораторни изследвания при маймуни. Развитието е в ход в няколко държави, включително Русия. Засега няма налична ваксина на пазара. Поради епидемиологията на вируса, СЗО разреши използването на експериментални серуми. В Русия са създадени 3 теста, които помагат за идентифициране на вируса Ебола, в ход са доклинични изпитвания на ваксината.\nКакви други епидемии имаше? Как хората са оцелели от Ебола, ТОРС, MERS и вируса Зика\nЧовечеството е преживяло повече от една епидемия, включително коронавирус - тежки респираторни синдроми, ебола, треска Zika. Някои от тях също дойдоха при нас от прилепи, други също от Китай..\nКакво е? Тежък респираторен синдром, причинителят е коронавирусът на ТОРС (тежък остър респираторен синдром, коронавирус, ТОРС-CoV). Учените не знаят със сигурност за произхода на коронавируса на ТОРС, но вероятно е живял в тялото на прилепи и е бил предаден на животно - вероятно цивета и след това е дошъл на хората. Болестта се проявява най-често през втората седмица след заразяването. Вирусът се е разпространил от човек на човек в болниците при липса на подходящи мерки за контрол на инфекцията. Когато бяха приложени необходимите мерки, вирусът беше победен.\nКога се появи? Ноември 2002 г..\nКъдето? В китайската провинция Гуангдонг. За два месеца болестта се разпространи в Хонконг и Виетнам, а след това се разпространи в 26 страни по света, включително Сингапур, Виетнам, Канада и Тайпе.\nСимптомите са подобни на тези при грип - треска, умора, главоболие, висока температура, втрисане, диария. ТОРС няма специфични симптоми, по които може да бъде незабавно идентифициран. През втората седмица на заболяването се появява кашлица и става трудно да се диша. Тежките симптоми се развиват бързо и изискват интензивно лечение.\nКолко хора са се заразили? 8437 души, 813 починали. Смъртността е около 9%, сред пациентите над 50 години - 50%.\nКога свърши? Последният случай на заболяването е регистриран през юни 2003 г. След това трима души бяха случайно заразени поради нарушения на безопасността в лабораториите в Сингапур и Тайпе. Друг човек в Южен Китай вероятно е предал вируса от животно, но точните обстоятелства са неизвестни..\nИма ли ваксина? Не. Ваксината в процес на разработка.\nБлизоизточен респираторен синдром MERS\nКакво е? MERS е вирусно респираторно заболяване, причинено от нов тип коронавирус MERS-COV (коронавирус на респираторния синдром в Близкия изток).\nКога се появи? През 2012 г. Учените са установили, че MERS е влязъл в тялото на хората чрез контакт със заразени едногорби камили. Произходът на вируса не е напълно известен, но учените смятат, че вирусът е влязъл в тялото на камилите от прилепи в далечното минало..\nКъдето? За първи път MERS е диагностициран в Саудитска Арабия, където 80% от всички пациенти са заразени. Но MERS-CoV все още се разпространява в още 26 държави: Алжир, Австрия, Бахрейн, Китай, Египет, Франция, Германия, Гърция, Ислямска република Иран, Италия, Йордания, Кувейт, Ливан, Малайзия, Холандия, Оман, Филипини, Катар, Република Корея, Кралство Тайланд, Тунис, Турция, Обединени арабски емирства, Обединеното кралство, Съединените американски щати и Йемен.\nСимптоми: висока температура, кашлица, задух, диария. Пневмонията е често срещана, но не винаги. При някои хора MERS преминава без симптоми - заболяването е регистрирано, когато се проверяват тези, с които болните са били в контакт. При тежки случаи на заболяването е необходима механична вентилация на белите дробове, тъй като е възможно спиране на дишането. MERS беше по-труден за възрастните хора, хората с отслабена имунна система и тези, при които имаха рак, белодробни заболявания и диабет. Вирусът не се предава лесно от човек на човек - това изисква близък контакт, например, когато на пациента се предоставя медицинска помощ без защитно оборудване.\nКолко хора са се заразили? Умира около 34% от случаите. Към януари 2020 г., според СЗО, 2519 души са се разболели, 866 са починали.\nКога свърши? Последен случай на MERS, докладван през януари 2020 г.: Медицинската сестра на Саудитска Арабия се разболя.\nИма ли ваксина? Няма ваксина или специфично лечение за MERS-CoV - те просто се разработват. Лечението е поддържаща терапия. За предотвратяване на болестта се препоръчва да си измиете ръцете след докосване на камилите, както и да сварите или пастьоризирате камилското мляко и да загреете месото с високо качество.\nКакво е? Вирусът на ебола (EVD) (първоначално наричан хеморагична треска) е тежък и често фатален. Според СЗО естественият носител на вируса Ебола са прилепите от семейство Pteropodidae. А вирусът е попаднал в човешкото тяло чрез контакт с кръвта и секретите на заразени животни - маймуни, антилопи, дикобрази, когато са били намерени мъртви или болни във влажни гори. След това вирусът започва да се разпространява от човек на човек, но не чрез въздушни капчици, както в случая на COVID-19, а чрез близък контакт с кръвта и телесните течности на болния човек. Вирусът Ебола е заразен, ако увредената кожа или лигавицата са влезли в контакт с кръвта или секретите на пациента или с предмети, върху които са били.\nКога се появи? Треската за ебола става известна през 1976 г., когато огнищата започват едновременно в град Нзара в днешен Южен Судан (тогава Судан) и в малкото селце Ямбуку в Конго (тогава Република Заир). Вирусът е открит близо до река Ебола в Конго - оттук и името.\nСледващото огнище на ебола се случи в Западна Африка през 2014–2016 г. - най-голямото от всички. Вирусът произхожда от Гвинея, след което се разпространява през сухопътните граници в Сиера Леоне и Либерия.\nТреската се появи отново през 2018 г. в източните части на Конго и епидемията все още продължава. СЗО посочва, че тя е „изключително сложна, също и защото реакцията на общественото здраве е сериозно затруднена от несигурната среда“..\nКъдето? Западна Африка: Конго, Южен Судан, Сиера Леоне, Либерия, Гвинея, Габон, Руанда, Бурунди, Мали, Нигерия, Уганда, по един случай в Испания, Италия, Великобритания, САЩ - четири.\nСимптоми: Инкубационният период продължава от 2 до 21 дни. Заразеният човек не може да зарази другите, преди да има симптоми: треска, слабост, мускулни болки, главоболие, болки в гърлото. На следващия етап от заболяването се появяват повръщане, диария, обрив, нарушена бъбречна и чернодробна функция, в някои случаи кръвта се отделя от венците и с изпражненията.\nКолко хора се разболяха? Коефициентът на смъртност е от 25 до 90%, средният процент е около 50%. По време на огнището на 1976-1979 г. в Южен Судан и Конго, 637 души са се разболели, 454 са починали. Според СЗО до 2018 г. 31161 души са се разболели от ебола, 12,999 са починали.\nКога свърши? Огнището в Конго все още продължава.\nИма ли ваксина? През октомври 2019 г. Европейската агенция по лекарствата (EMA) - тази организация предоставя научна оценка на лекарствата, разработени от фармацевтични компании - препоръча лиценз за ваксината rVSV-ZEBOV-GP, нейната ефективност беше доказана. Лицензираната ваксина ще се появи в средата на 2020 г. Преди това ваксината е била използвана съгласно експериментален протокол - тя се нарича употреба по съображения за хуманност. 236 000 души вече са ваксинирани в Конго, Уганда, Южен Судан, Руанда и Бурунди.\nТреска на Зика\nКакво е? Вирусът Zika се предава чрез ухапването на комара Aedes в тропиците и субтропиците. Тези насекоми обикновено са активни рано сутрин и рано вечерта. Вирусът Zika се предава между хората по полов път, чрез кръвопреливане, трансплантация на органи от майка на плод..\nКога се появи? Учените за първи път откриват вируса Zika при маймуни в Уганда през 1947 година. Открит е при хора през 1952 г. в Уганда и Танзания. Някои случаи на болестта са били през 1960-1980 г. в Африка и Азия.\nПървото огнище на инфекция с вируса Zika се случи на остров Яп в Микронезия през 2007 г., последвано от Полинезия през 2013 г. и други страни в тихоокеанския регион. През март 2015 г. вирусът дойде в Бразилия.\nПрез октомври 2015 г. учените установиха, че вирусът Zika причинява микроцефалия при деца, чиито майки са заразени по време на бременност. Поради това бразилските власти поискаха от жените да отложат планирането на бременността, докато огнището отшуми. Огнища на вирус Zika са се случвали и в Америка, Африка и други региони..\nКъдето? Африка, Южна Америка, Азия, Тихоокеанския регион - общо 86 държави, включително Русия.\nСимптоми: треска, обрив, конюнктивит, мускулни болки, главоболие. Но повечето хора, заразени с вируса Zika, не развиват никакви симптоми. Основното усложнение е феталната патология и развитието на микроцефалия - значително намаляване на главата на плода. Възрастните хора могат да развият синдром на Гилен-Баре, при който имунната система атакува собствените си периферни нерви, но повечето хора се възстановяват.\nКолко хора се разболяха? Зика треската не е фатална. Поради факта, че повечето от заразените нямат симптоми, няма пълни данни за броя на хората, заразени с него. Към края на 2016 г. обаче Бразилия има 1,5 милиона случая на инфекция с вируса Zika..\nСпоред The New York Times от октомври 2015 г. до края на януари 2016 г. са родени 4182 деца с микроцефалия, появата му е свързана с разпространението на вируса. От 2010 до 2014 г. се раждат около 160 деца с микроцефалия годишно.\nВ Ел Салвадор лекарите потвърдиха повече от 7 хиляди случая на инфекция, в Колумбия - 25 645, в Хондурас - 3649, във Венецуела - 4700, в САЩ - 51. В други страни са изолирани случаи на треска Зика.\nКога свърши? Избухването приключи през 2016 г., но инфекциите все още се случват..\nИма ли ваксина? Ваксините са в процес на разработка. СЗО също работи за намаляване на популацията на комарите Aedes.\nТреска от ебола: описание на вируса, симптоми на заболяването, лечение и профилактика\nЗика треска: симптоми, лечение и профилактика\nКакво представлява вирусът Ебола\nВирусът Ебола принадлежи към семейство филовируси. При висшите примати и хората, прониквайки в клетките, той причинява хеморагична треска. Открит е през 1976 г. в Заир в района на река Ебола, за което заболяването, причинено от вируса, получава същото име.\nВирусът, който причинява епидемията от ебола, е като дълъг червей. Снимката показва нишковидната структура на едномолекулния едноверижен вирус Ебола.\nКак се предава вирусът Ебола\nВирусът Ебола, който причинява хеморагична треска, се предава на хората от египетски прилепи, прилепи на плодоядни прилепи, в чиято кръв живеят. Разпространението на болестта Ебола е показано на снимката.\nПо правило инфекцията се случва, когато вирусът се предава не от самите мишки, а от други животни. Сред тях са горили, шимпанзета, антилопи, дикобрази.\nВирусът Ебола се предава от човек на човек чрез кръв, секрети, сперма и други биологични течности, както и чрез контакт със заразена среда. Повечето инфекции с ебола се случват чрез счупена кожа или лигавици.\nПогребалните ритуали в африканските страни също играят значителна роля в разпространението на болестта. Вирусът Ебола се предава в рамките на дни след смъртта на пациент.\nЧрез сперма е възможна инфекция дори от възстановен човек в продължение на седем седмици.\nЧесто заразяване на лекари и лабораторен персонал поради неспазване на стандартите за контрол на инфекциите.\nКъде се случват огнищата на ебола?\nЕпидемии от хеморагична треска от ебола са регистрирани до 2014 г. няколко пъти в африканските страни. Сред тях са Конго, Заир, Судан, Габон, Уганда. Те обаче нямаха модерен мащаб. Към средата на август 2014 г. вирусът Ебола е убил повече от хиляда души.\nЕпидемията бушува в Нигерия, Сиера Леоне, Либерия. Тъй като вирусът Ебола е от няколко вида (Заир, Судан, Рестън, Кот д'Ивоар, Бундибуджио), е трудно да се каже кой от щамовете е причинил епидемията в определена държава.\nВъпреки че много учени твърдят, че ужасната епидемия от ебола няма да достигне Русия и Европа, първата европейска жертва вече се е появила. Испански свещеник, работещ в Либерия, почина от заразата. За да се предотврати разпространението на ебола в Европа, тялото е кремирано, без да се отваря, а всички предмети, с които заразеният е влязъл в контакт, са унищожени или дезинфекцирани..\nНякои публикации съобщават, че фактите за заразяване с ебола в Европа през 2014 г. са били скрити от властите, за да не се създава паника. В същото време пациентите със съмнение за висока температура се настаняват в специализирани лечебни заведения за диагностика, лечение и тестване на нови лекарства. Все още няма официално потвърждение на тези факти..\nОсновните симптоми на инфекция с вируса Ебола са сходни за всички щамове на вируса (въпреки че има случаи на асимптоматично протичане на заболяването с треска на Рестън с последващо възстановяване):\n- главоболие и мускулни болки;\n- възпаление на гърлото (може да се види на снимката на пациент с ебола);\n- нарушение на черния дроб и бъбреците;\nПри пациентите може да забележите натъртване поради повишена пропускливост на кръвоносните съдове..\nВ резултат на инфекцията вирусът Ебола в човешкото тяло унищожава почти всички тъкани, с изключение на костите. Кръвта се сгъстява, вътрешните стени на съдовете се покриват със съсиреци от червените кръвни клетки, в резултат на което има нарушение на кръвообращението, което престава да тече към вътрешните органи.\nВидимият симптом на ебола е появата на пукнатини по кожата с изтичаща кръв от тях, червени петна, натъртвания, които бързо се увеличават по размер. Кожата става мека, наедряла, отлепва се при натискане.\nПовърхността на езика, венците кървят, очните ябълки са пълни с кръв. Това може да се види в рамките на една седмица след появата на първите признаци на заболяването..\nВ последния етап от хода на Ебола, поради нарушения в работата на мозъка, пациентът има гърчове, по време на които бие в гърчове, а кръвта, засегната от вируса, се пръска в различни посоки. В резултат на неспазване на правилата за грижа за пациентите, по време на такива гърчове най-често се случва инфекция.\nСмъртта може да настъпи в рамките на 5-7 дни след появата на първите симптоми на треска от ебола. В този случай трупът буквално се разлага пред очите ни, тъй като всички органи са засегнати от бързо размножаващия се вирус.\nДиагностициране на ебола\nИнфекцията с вирус Ебола се диагностицира, когато се появят симптоми, характерни за хода на заболяването, и се подозира контакт с пациенти.\nДори по време на инкубационния период, който продължава от два дни до три седмици, лабораторните тестове показват ниско ниво на тромбоцити и бели кръвни клетки в кръвта, разкриват повишено съдържание на чернодробни ензими.\nЗа да се диагностицира правилно болестта Ебола, първо се изключват следните заболявания:\n- коремен тиф и рецидивираща треска;\n- хеморагични трески, причинени от други вируси.\nЗа да се направи окончателна диагноза на инфекция с ебола, са необходими редица лабораторни изследвания..\nЛечение и профилактика на ебола\nИзбухването на африканска ебола през 2014 г. е най-голямото в историята. Новините от западните страни на континента не са много утешителни. Броят на жертвите непрекъснато нараства и дори СЗО разрешава използването на непроверена ваксина при хора.\nНяма лечение за ебола, нито има доказана ваксина за вируса.\nСмъртността от треска надхвърля 90 процента и лекарите, в случай на симптоми на заболяването, могат само да помогнат на имунната система на организма да се справи сама с вируса.\nОсновните методи на лечение са насочени към борба с дехидратацията на тялото, нормализиране на кръвното налягане, регулиране на доставката на кислород.\nПроблемът при лечението на епидемията от ебола е, че по време на инфекцията, още преди да се появят първите симптоми на треска, вирусът заразява клетките, отговорни за първичния имунитет - моноцити, дендроцити, макрофаги. Следователно, когато е изправено пред опасност, човешкото тяло не може да участва в активна борба срещу чужд организъм. Вирусът се размножава с изключително висока скорост, така че когато се диагностицира Ебола и започне лечение, ключовите органи вече са иззети..\nРазработването на ваксина срещу вируса Ебола е спряно поради липса на средства. Въпреки това, във връзка с избухването на епидемията в Африка, СЗО се съгласи да я тества върху контактите с болни.\nВаксината се основава на вирус, подобен на вируса на бяс. На повърхността му има протеинов гликопротеин с вируса Ебола, който позволява на вируса да открие клетката гостоприемник и да поеме контрола върху нея. Останалата част от генома на вируса е различна. Благодарение на ваксината тялото се научава да разпознава клетките на ебола и да включва защитните сили на организма в ранните етапи на инфекцията.\nТрябва да се следват мерки за превенция на ебола при лечение и грижи за болни роднини, лабораторни и здравни работници. Носенето на маска за лице, халат с дълги ръкави и ръкавици е задължително. Мерките за превенция включват също хигиена на ръцете и дихателната система, безопасни инжекции и погребение.\nВирусът на ебола в Русия\nПрез 2014 г. нямаше новини за разпространението на ебола в Русия. Въпреки това в историята на нашата страна е имало тъжни случаи на заразяване с болестта..\nИ така, през 1996 г. лаборант в Центъра по вирусология на Изследователския институт по микробиология в Сергиев Посад почина. По време на експерименти за разработване на ваксина тя инжектира зайци и случайно наранява пръста си, в резултат на което вирусът попада в кръвта..\nПоредната смърт от вируса Ебола в Русия е регистрирана през 2004 г. В Изследователския институт по молекулярна биология на Държавния научен център по вирусология и биотехнологии "Вектор" близо до Новосибирск тя инжектира морски свинчета и наранява кожата си. Две седмици след неуспешния експеримент лаборантът почина.\nНе е регистриран нито един случай на ебола сред населението на Русия. Никой учен не предсказва ужасни огнища на треска като в Африка, които са отразени в новините. Това се дължи на много фактори..\nПреди всичко е необходим контакт с течностите на пациента, за да се получи вирусът Ебола. Дори заразен човек да пристигне в страната, е малко вероятно други пътници да се заразят, както може да бъде случаят с грипа.\nОсвен това потенциално опасните пътници със симптоми, подобни на тези на Ебола, се преглеждат и хоспитализират с всички предпазни мерки, ако се подозира, че има опасен вирус в кръвта им..\nЕпидемични огнища на ебола през 2014 г. са регистрирани в онези африкански страни, където погребалните ритуали са силни, в които участва почти цялото село. По време на прощалните ритуали хората влизат в контакт с телесните течности на заразените, които съдържат вируса в продължение на няколко дни или дори седмици. Нивото на грамотност на населението е доста ниско, а медицината е слабо развита, поради което често никой не съобщава за заболяването на специални институции, което не може да се каже за Русия.


наблюдения с космическите телескопи чандра swift rossi ферми на наса и xmm-нютон на ека показв\nНаблюдения с космическите телескопи Чандра, Swift, Rossi, Ферми на НАСА, и XMM-Нютон на ЕКА, показват, че бавно въртящите се неутронни звезди с обикновено повърхностно магнитно поле е придружено с изблици от ренгенови и гама лъчи. Това откритие може да е признак за наличието на вътрешно магнитно поле много по-силно от повърхносттното и може да ни разкрие как най-мощните магнити в космоса се развиват.\nТова е схема показваща вътрешното и повърхностното магнитно поле на бавно въртяща се неутронна звезда.\nНеутронната звезда - SGR 0418 5729 е открита на 5 юни 2009 г., когато Ферми - гама-лъчев космически телескоп, открива изблици на гама-лъчи от този обект. Последващите наблюдения четири дни по-късно от Rossi (ренгенов сателит) показват, че освен хаотичните ренгенови изблици, неутронната звезда излъчва емисии в рентгенови лъчи с редовни пулсации, които показват, че звездата има ротационен период 9,1 секунди. Rossi е в състояние да следи тази дейност около 100 дни. Това поведение е подобно на класа неутронни звезди, наречени магнетари, които имат силни магнитни полета, със сила варираща от 20 до 1000 пъти над средната стойност за галактическите радио пулсари.\nНеутронната звезда се върти и излъчва нискочестотни електромагнитни вълни - или ветровете от високоенергийни частиц далеч от звездата, което води до постепенното намаляне степента на ротацията на звездата. Внимателното проследяване на SGR 0418 е възможно, тъй като Чандра и XMM-Нютон са били в състояние да измерят пулсационния период и са открили, че това което отличава SGR 0418 от другите магнетари е, че при внимателното наблюдение за период от 490 дни не e установена загуба в ротацията.\nЛипсата на забавяне на въртенето означава, че излъчването в къси вълни трябва да бъде слабо, а оттам и повърхностното магнитно поле трябва да бъде много по-слабо от нормалното. Но това повдига и друг въпрос: Откъде идват енергийните залпове и устойчивите емисии рентгенови лъчи?\nОбщоприетия отговор за магнетарите е, че енергията захранваща рентгеновите и гама-лъчевите емисии произхождат от вътрешното магнитно поле, което е усукано и задълбочено в бурната вътрешност на неутронната звезда. Теоретичните изследвания показват, че ако вътрешното поле става десет или повече пъти по-силно, отколкото на повърхността, то се образува област от кората на звездата, която се нагрява неимоверно и от която се отделят тези ренгенови и гама емисии, както и ускорени частици.\nРешаващия въпрос е колко голям дисбаланс може да се поддържа между повърхностните и вътрешните магнитни полета. SGR 0418 представлява важен тест. Наблюденията вече предполагат, че дисбаланса е между 50 и 100. Ако допълнителните бъдещи наблюдения от Чандра не определят по-ниски граници на този дисбаланс, теоретиците ще се наложи да бръкнат по-дълбоко, за обяснят този загадъчен обект.\nправейки най-дълбокото рентген...\nПравейки най-дълбокото рентгеново изображение до момента, астрономите са открили първите преки доказателства, че масивни...\narp 147 съдържа остатък от спи...\nArp 147 съдържа остатък от спирална галактика (вдясно), която се сблъсква с елиптичната галактика от ляво. Този сблъсък...


Дългата история на късата памет - свободна преса\nXhabir Deralla / Снимка: SP. архив\nЗоран Заев не може и не трябва да поема на гърба си повече отговорности, отколкото може да понесе. Нито той, нито неговата партия и поне части от разглезената коалиция, която се влачи след него от „дълбоко искрени“ клиентелистични подбуди.\nПрекалена реакция, това би било първото описание на реакцията на първия човек на СДСМ, Зоран Заев, от резултатите от първия тур. Първо два дни мълчание, а след това реакция, която, искрено, беше искрена и емоционална, но и преувеличена. Това, което прави реакцията на СДСМ преувеличена, изразена чрез обръщението на първия социалдемократ, не е в признаването и признаването на грешките и греховете по време на управлението. Това е напълно добре и изглежда като Демократическа партия.\nПрекомерно е да се поема голяма част от отговорността за изборния провал и да се дават допълнителни обещания, свързани с ценностната система и представянето на партийните кадри. Това не е реалистично. Дори да сме общество с държавни ресурси като Германия или поне Швеция. СДСМ не е партия, която може да се трансформира по-бързо, отколкото вече направи. Дори това, което е постигнал досега в собствената си трансформация, е много повече, отколкото някой би могъл да очаква. Със сигурност не е достатъчно, но е значимо и много видимо. Някои ще кажат за по-добро, а някои, разбира се, твърдят, че партито върви към по-лошо. И двете групи са съгласни - СДСМ със Заев е далеч от това, което беше някога.\nТова обаче е и партията на много бранковисти, последователи на човека, чието управление през 90-те остави големи тъмни петна с, меко казано, изключително проблематичния преход, полицейската бруталност, медиен контрол, национализъм и системна дискриминация по много признаци. Този образ на СДСМ започна да се променя през 2000 г., но беше прекъснат от 11-годишното препотвърждаване на Груевски и дълбоко националистическия режим на Груевски. И след това Заев да влезе в партийни реформи със стъпки от седем мили, като партиен лидер, успоредно с всички процеси, които е отворил междувременно – като премиер.\nНе "друго", а нова кадрова политика на всички нива\nНещата не се променят толкова лесно. Тъй като ВМРО-Шиптари-в-газови-камери-ДПМНЕ не е лесно да се промени с две прегръдки между Мицкоски и Таравари и все още нито една със Села, да не говорим за извинение. Всъщност днешната СДСМ е много по-близо до модерна, европейска и дори обединяваща партия от всякога. Въпреки това СДСМ има още много "ценен изпечен хляб" за ядене, особено с (както бие гласът) стила "атерджи" на Заев.\nВ този смисъл Заев и като партиен лидер, и като министър-председател трябва да работи за въвеждане и стриктно спазване на нов тип кадрова политика на всички нива - от общинските комисии до правителството. Да, в правителството. Той може да го направи, поне се очаква да намери сили за това. Това особено означава да бъдем по-енергични към онези партии, чиято цена за запазване на парламентарното мнозинство е просто твърде висока и се плаща от цялото общество. И това е разпиляване на трудно спечеления му политически капитал.\nЗоран Заев не може и не трябва да поема на гърба си повече отговорности, отколкото може да понесе. Нито той, нито неговата партия и поне части от разглезената коалиция, която се влачи след него от "дълбоко искрени" клиентелистични подбуди, могат да дадат "от днес, отсега нататък" много повече, отколкото до вчера. Повече да, но не толкова, колкото Заев очаква от тях, а дори и от себе си. Защо? Обществото не е готово, няма достатъчно (такива) хора, колкото да съберем всичко най-добро от всички партии в страната. И системата не зависи само от него и неговата партия, дори не от коалицията, но и от „хидравликата” на опозицията.\nТози магически комфорт на фотьойла\nНякои от структурите на местната власт, ръководени от СДСМ, определено се провалиха. Както се очаква. Ако беше много по-голяма и по-добре развита партия, тя нямаше да събере достатъчно човешки капацитет за правилно прилагане на всички местни политики. Особено с броя на единиците на местното самоуправление, в които спечели местните избори през 2017 г. Нещо повече, имайки предвид известните партийни кадри, които, когато стигнат до комфорта на стола, това вълшебно чувство (!), забравят за какво са бюрото, телефонът, офисът, теренът, гражданите... Те не са уникални в това, но разбира се, те са известни и с това, че са лежали и като ползватели на функциите и привилегиите на правителството, дори и да е контра позиция, получена по партийни "заслуги".\nДори ако обстоятелствата бяха „най-нормалните на света“ и живеехме в богата държава с развито демократично и стабилно общество като например скандинавското или канадското – трудно бихме могли да поддържаме нивото в такъв мащаб на завладяна власт . Особено защото на централно ниво (в парламента) делът на спечелените места не е пропорционален на броя на местата в местната власт. В македонски/балкански условия това е много важно.\nВ същото време някои от кметовете не бяха на ниво и само се втурнаха към познатото максимално използване на длъжността за свои интереси. И така. За това няма какво повече да се каже, освен да изложа още веднъж заслужената критика, която самият Заев често знае как да отправя публично.\nЗасега критиката е известна и е изказвана под различни форми от опозицията и анализаторите, но и от Заев. Освен това, когато се анализира електоралния (не)успех на СДСМ на първи тур, се забравят още няколко факта.\nХибридната война идва на висока цена\nИнституциите, тези, които трябва да са независими в работата си, но и самото правителство, само повърхностно или изобщо не се борят с хибридната война, водена срещу демокрациите на глобално и регионално ниво. Това е комбинация от разузнавателно-икономически и престъпни действия, които разтърсват демократичните институции в страната, именно чрез злоупотреба с демократични инструменти.\nДемокрациите в света, включително Македония, са атакувани от сложни, сложни и упорити пропагандни машини, разузнавателни и контраразузнавателни агенции, подземни и престъпни структури, фалшиви граждански общества, религиозни кръгове, бизнес, медии, академии и т.н.\nМного е писано за него и, разбира се, остава да се пише още повече и много по-подробно. Засега остава да си припомним въпроса: Ако има силно нахлуване в изборния процес в САЩ, какво остава за македонците?\nТова може да се види на няколко нива, като се започне от кибератаки, завършва се с внимателно планирана и проведена черна кампания с дезинформация и реч на омразата, както и успешна злоупотреба и манипулиране на процеси и събития (България, ЕС, НАТО, Преспа, Ковид -19 , преброяване, афганистански цивилни, Тетовска трагедия и др.). Да, хибридната война има висока цена.\nПо време на избори и други важни процеси фактурата се доставя на правителството при най-неблагоприятни условия за правителството и винаги най-благоприятни за опозицията. Досега SDSM дори се представи добре в първия кръг. Разбира се, вторият кръг има потенциал да покаже нещо съвсем различно. Заев изглежда е на прав път. Остава да видим колко искрена е подкрепата, която изрично получи от коалиционните партньори, които решиха да отидат самостоятелно на местните избори.\nОперация за сваляне на демокрацията и налагане на режима\nНе трябва да забравяме непрекъснатата черна пропаганда и добре обмислените медийно-пропагандни операции за сваляне на демократичното и прозападно правителство на Зоран Заев. Големият бял дворец на Груевски не е единственият, който води истинска пропагандна война срещу демокрацията в Северна Македония. Това не е операция само за събаряне на Зоран Заев.\nБи било относително лесно да се работи само за това - Заев да напусне поста министър-председател и лидер. И това не е операция (само) за връщане на режима на Груевски. И това би било сравнително лесно. Това е операция за сваляне на македонските стратегически ангажименти, установени от независимостта преди 30 години до днес. И да инсталира структура, която ще възстанови изолационизма и напрежението, ще е антизападна, а у дома ще прави каквото си иска (груевизъм, ако щете – и бранковизъм). И всичко това в услуга на антизападните центрове на властта, а не на македонските национални интереси.\nТова е операция, според която Северна Македония и регионът на Западните Балкани трябва да се поддържат в състояние на непрекъснато напрежение, бедност и напрежение – политическо, а евентуално и сигурност. Само един, но далеч не единствен пример: „Отворени Балкани” е трън в очите на центровете на властта в Москва, Будапеща, Любляна, Рим и др. В други сфери на македонските демократични трансформации оказват влияние и други центрове на власт в авторитарни и либерални страни – Анкара и Пекин например.\nИма ли сложна операция за повторно превземане на държавата, от която само една стъпка е свалянето на правителството на Заев? да. Когато това стане ясно и е ясно, вече не е странно какво се случва, освен че обществената памет е доста кратка. Имайки това предвид, цялата черна пропаганда, която се излива ежедневно, изглежда като бръмчене на муха в тих летен следобед.\nДа стана по-нормален, но как?\nКакво е лекарството? Трябва да осъзнаем, че е възможно да станем по-нормални. Но как? Това е може би най-трудният въпрос, който, за съжаление, трябва да остане без отговор, поне засега. Но понеже виждаме как станахме ненормални...\nЗамайващият дневен ред, несигурността, Covid-19, хибридната война, ожесточената черна кампания и политическата блокада взеха своето. Всички сме засегнати от всичко, което се случи през последните няколко години, както лично, така и колективно.\nПредставете си западно демократично общество, което преминава през черен понеделник като този, който имахме на 24 декември 2012 г. Така че обществото щеше да направи крачка назад и да обсъжда този сериозен и насилствен инцидент поне десет години! Така ще се приемат протоколи и декларации и накрая закони. Станахме свидетели на ситуация, в която политическото споразумение беше обявено за тоалетна хартия от една от подписалите партии (Илия Димовски). Но при нас това не се случи.\nМеждувременно това общество премина през „олимпийските кръгове“ на местните избори през 2013 г., сериозните изборни кражби, които се случваха непрекъснато преди тези местни избори, но и през 2014 г. (маратонски изпитания Титаник 1 и 2). След това сериозните скандали, последвали разкриването на подслушваните разговори (26.000 4.000 подслушвани, в това число над 9 2015 директно насочени) - кацнаха на първите страници на световните медии... "Малката война" на 8 май 22 г. (убити 1 полицаи , включително въоръжени нападатели или терористи, 2 загинали само за един ден) мот Възходът и падането на SPO... Трудни преговори за мирен преход на властта от режима на Груевски към демократично правителство с Przino XNUMX и XNUMX... Но те бяха напразни , а споразуменията, които бяха подписани, се превърнаха в "тоалетна хартия".\nДълъг упадък и труден преход след режима\nИзглежда е необходимо да се помни, че преходът от режим към демокрация беше труден и насилствен. Непосредствено след предсрочните парламентарни избори през декември 2016 г. режимът се показа като дълбоко вкоренен и устойчив. Той пада дълго време, а преходът е труден.\nДа пропуснем институционалната атака срещу организации на гражданското общество и „Стоп операция Сорос“ и да си спомним режимната актриса и чиновник В. Божиновска. Тя говори с SEC с блестящ, лош актьорски тон "дълги ножове" веднага след първите, повече или по-малко, свободни избори, които белязаха падането на Груевски. И партийни бойци, въоръжени с автоматични оръжия, се появиха в коридорите на ДИК (не, никой не е казал това досега, а записи и свидетелства за това не са оповестени публично).\nМного неща вече са изброени и изглежда, че сме в началото. Обществеността трябва постоянно да има предвид катастрофалните последици от Кървавия четвъртък на 27 април 2017 г. Същата година се проведоха местни избори, на които изненадващо СДСМ изтри ВМРО-ДПМНЕ от картата на местните власти като цунами. Решаващи за напредъка и демокрацията на страната бяха Преспанското споразумение и референдумът от 2018 г. Процеси, които трябваше да приключат отдавна, а дори не бяха започнати, започнаха и приключиха за изключително кратко време. Членството в НАТО е повод за празнуване, но зад него стоят огромни усилия и участие на много хора... Да не забравяме македоно-българското споразумение, от което, както е известно, България сега се отклонява грубо, враждебно и злобно... Така че стратегията "Едно общество за всички", с което дори огромен брой, уж прогресивни, елементи в обществото и в системата не са съгласни...\nДълга поредица от скандали\nНа всеки успех в демократизирането и отварянето на страната към Европа и света се противопоставя дълга, непрекъсната поредица от скандали. Някои проектирани в пропагандните кухни, а други, които наистина произтичат от слабостите на управляващите. Замайващо, наистина.\nИма още много за изброяване, но нека спрем за момент, защото е повече от достатъчно, за да разберем сложния отговор на въпроса: Защо освен истинското и оправдано недоволство, част от избирателите на СДСМ не отидоха до изборите? Висока политическа осведоменост? Има нещо от това. Това е знак за високо политическо съзнание, че тези избиратели не го дадоха на ВМРО-ДПМНЕ, партия, която все още е далеч от реформи, въпреки тази стъпка с Алианса за албанците и въпреки дългосрочните усилия на трудолюбивите и продемократичните лица и групи в партията.\nИ всичко това не означава, че тези избиратели, които останаха у дома на първия тур, няма да отидат на втория тур. Напротив, посланието, което изпратиха, е значимо, силно и директно. След изпращане на първото съобщение следва второто съобщение във втория кръг. (Забележка: Този текст трябва да бъде добавен тук, с това второ съобщение.)\nКато се има предвид всичко това, както и всичко, което не беше казано, и разбира се, призивът за обединение, отправен от Зоран Заев от трибуната, звучи добре и възможно. Но не всичко, което обеща в своята обединяваща и емоционална реч.\nСлед всичко това обаче възникнаха определени въпроси. Остана неясно дали Зоран Заев, отговаряйки на въпроси на медиите, е намекнал за собствено оттегляне или предсрочни избори, ако не спечели местните избори. И двата варианта са неприемливи.\nКакто той не прие оставката на министър Филипче, въпреки че трябваше/трябваше, обществеността не трябва да приема оставката му, защото той не трябва да оставя процесите недовършени. Още по-малко уместно е да се призовават за предсрочни избори, защото особено предсрочните избори са шок за системата, не само когато става въпрос за страната ни, а като цяло. (Горката България, виж какво се случи с нея, след като започна да блокира Северна Македония...)\nЗнам, че този анализ ще срещне обичайната реакция от страна на създателите на черната пропаганда, че е релативизация (която не е). Очаква се критики от част от прогресивната общественост, която е склонна да вижда само слабостите, а не цялата картина. Но беше необходимо тези помещения да бъдат поставени на едно място. Дългата история на късата памет е добре позната пречка при извличането на реалистични заключения от ситуацията.\nИзточник: Граждански медии\n#колони #jabir derala


3 причини мъжете да напускат стойностни жени - Секс и Връзки - woman.bg\nМъже! Никога не знаеш в кой момент ще ти поднесат горчивата чаша на разочарованието. От тях лесно можеш да очакваш неочакваното. Макар и случил на добра, умна, красива - с две думи на жена от сой, с куп достойнства, качества и добродетели, току-виж нещо му прещракнало и човекът решил да я напусне. Ей така, без обяснения, без извинение, без целувка за сбогом дори (това пък последното хептен го забравете).\nНа какво се дължи подобен поврат в отношението към половинката му и какви могат да бъдат причините, провокирали желанието му с лека ръка да загърби години романтично съжителство, психолозите обясняват така:\nАко тя е твърде обсебваща и досадна\nТя може да има изумителни качества, да е фина и нежна, интелигентна и благородна, но когато започне да проявява обсебващо влияние над половинката си, да му звъни през пет минути, за да научи какво прави любимият ѝ в този момент, то със сигурност скорошната раздяла ѝ е в кърпа вързана. Мъжете не обичат чувството на зависимост. Затова, дайте му свобода на действие и той ще ви се отплати достойно.\nАко тя е подозрителна и ревнива\nПроявите на излишна ревност са болезнени за двамата. Нещо повече - вътрешната нагласа и демонстрация на недоверие в повечето случаи отдалечават партньорите един от друг. Обратно – проявите на доверие раждат ответно отношение, поведение и чувство. Така че, дори и да сте станали свидетел на неговото небрежно закачливо шарене на очите, не превръщайте това в проблем. Не забравяйте, че той все пак е мъж, а не монах. И в края на краищата обича вас.\nАко тя е твърде изискваща\nДа натякваш на половинката си непрекъснато, че трябва да свърши това или онова, да отиде еди-къде си, затрупвайки го с критични забележки от сорта, че за нищо не става..., е, това би му дошло малко в повече. Чували сте за пословичното мъжко его, нали? Е, тогава, за да не разсърдите "лъва", погалете с нежни думи душата му, дръжте си острия език зад зъбите, а погледът - с възхита вперен в неговите очи. Бъдете искрена, но не изискваща. Балансирайте умело между претенциите и компромисите!\n03 юни 2019 | 16:20 отговор\nВ качеството "стойностна жена" освен интелект и култура влизат и толерантност, доброта, рзбиране и съпричастност. Всъщност каквато е една хубава и нормална връзка, не само от женска и не само от мъжка страна, а и от двете. Горе сте описали някакви маниакални фръцли и лигли. Такива се напускат, и то много бързо.\n30 май 2019 | 17:31 отговор\nИ каква им е стойността на тези жени?\n30 май 2019 | 09:36 отговор\nПълни глупости. Нито една от тези причини не е достатъчен повод. Основната причина е липсата на рационалност, детинските лигавщини и егоистичното чувство за превъзходство, принцеси. Никой не иска егоистично, самовлюбено същество, ако ще и да е най-красивото в света\n01 юни 2019 | 13:14\nДа, но този тип, който сте описали, определено не спада към т.нар. качествени или стойностни жени!


Забравете цветните лещи и сменете постоянно цвета на очите си само за 30 минути - delo.bg\nНавигатор:ДЕЛО»световноДЕЛО»Забравете цветните лещи и сменете постоянно цвета на очите си само за 30 минути\nЗабравете цветните лещи и сменете постоянно цвета на очите си само за 30 минути\nОт Костадин Филипов на 20.01.2016 00:19 световноДЕЛО\nОчите Ви са пъстри, а бихте искали да станат кафяви? Или са зелени, но предпочитате да са сини? Вече е напълно възможно да смените постоянно цвета им, а не с лещи. Революционната процедура е хит в американски клиники, а отскоро тя е и в Европа. До момента от нея са се възползвали суетни жени и мъже, а също и хора с хетерохромия – състояние, при което единият ирис е с различен цвят от другия (пример – актуалният модел в САЩ Сара Макданиел).\nИнтервенцията няма да Ви отнеме повече от половин час – по 15 минути за всяко око и се извършва под местна упойка. Хирургът прави разрез от 2,8 см в роговицата. В процепа поставя тънък, прегънат силиконов имплант с цвета, който желае пациентът. Веднъж попаднал в окото, той се разгръща върху ириса, а след това специалистът прецизно го позиционира.\nИ въпреки че манипулацията е определяна като безопасна, има минимална вероятност част от пациентите, подложили се на козметичната процедура да развият чувствителност към светлината или инфекция. Ако се появи какъвто и да е проблем, имплантите може да бъдат премахнати лесно и бързо, твърдят от BrightOcular, производители на имплантите.\nДо момента усложненията са рядкост. Веднага след интервенцията пациентът може да се прибере вкъщи. В следващите няколко дни не е препоръчително да шофира или да вдига тежко. Плуването също е забранено за 3 месеца – толкова отнема пълното възстановяване на очите. Операцията не може да коригира далекогледство или късогледство. Ако зрението Ви е нарушено, след хирургичната намеса отново трябва да носите очила или лещи.\nПерманентната промяна на цвета раздели общественото мнение в САЩ – противниците наричат процедурата „абсурдна“, „загуба на време и пари“, рискована. По думите имот нея ще се възползват основно хората, които са обсебени от естетическите корекции и пластични операции. Привърженици на операцията също не липсват. Според тях става дума за крачка напред в развитието на медицината. В думите им им доза истина, тъй като „бащата“ на метода е д-р Кенет Розентал от очния център Island Eye в Ланг Айлънд, Ню Йорк – лекар с огромен опит в областта на очната хирургия. Преди 5 години той пръв постави импланти на 17-годишния Натаниел Шул, който е частично сляп заради липсващи по рождение ириси. След операцията зрението на младежа беше възстановено. Днес той вижда почти перфектно.\nПредишна публикацияРадостта от предприемачеството\nСледваща публикация Виолетова гривна променя живота Ви за 21 дни


Укрепване на задържащата стена от бетон - Монтиране 2022\nКаква част от арматурата да изберете върху носещата стена\nДейностите, изброени в предишните статии, задържащи стени, се считат за универсални и могат да се приложат към всякакъв вид стени за подсилване. Също така е възможно да се комбинират няколко дизайнерски решения в един дизайн.\nИскам да говоря с личния мениджър\nСтатията е направена от специалисти на TEHNOBLOCK.\nУсилване # 8211; Това е скелетът в тялото на подпорната стена, който ще му помогне да устои и да не се срути при тежки товари. Подсилващата се мрежа, за разлика от бетона, е устойчива на опъване и поемането на голямо натоварване не се деформира или се разрушава. Укрепването на основата ще даде дълго време на подпорната стена за поддържане на целостта, което е важно за всяка конструкция. Клетката за подсилване е разположена така, че при отливане тя да не е на по-малко от 5 см от външните повърхности. С подходящо подсилване на основата е необходимо да се изчисли напречното сечение на стоманена тел и размера на рамковите клетки. Необходимо е правилно да се свърже подсилващият проводник в изкопа, така че да не се движи по време на изливането на бетона. Възможно е да използвате машина за заваряване, за да свържете кабела заедно. Но най-добре е да използвате тел за свързване на стоманени пръти.\nКогато ъглите на основата са подсилени, трябва да се помни, че това е място, където често се появяват различни деформации. Те могат да разрушат цялата подпорна стена, ако двете страни не са правилно свързани чрез армировка. Двете страни са съединени в един ъгъл по този начин: те са подсилени с огъната тел, огънати така, че единият край да влезе в една част от основата, а вторият - # 8211; на друг.\nСвързването на прътите между тях се извършва чрез заваряване или чрез използване на специален метод за свързване на проводника един към друг. Преди да използвате проводника за заваряване, проверете дали можете да работите с него със заваръчна машина. Някои класове не могат да се заваряват, а някои # 8211; промяна на техните характеристики не са за по-добро. Използването на заваряване при свързването на подсилваща мрежа # 8211; дълъг процес с много недостатъци. По-лесно е да се използва специален метод за свързване на ъглите на мрежата.\nКонюгиране на монолитни стени и основна плоча. Как да закрепим правилно арматурата?\n1. ако пръчката е сгъната - дължината на закрепването е равна само на правилната част на пръта преди завоя (вертикална секция)\n2. ако е опъната - можете да използвате извита пръчка с необходимия диаметър на завоя, а правният участък преди завоя трябва да е най-малко 10d.\nТова е една от най-честите грешки в дизайна, предполагам, че компресираният пръстен работи след огъване. В нашите норми, за съжаление, този момент не е посочен. Еврокодът не позволява закрепването на компресиран прът след огъване.\nВ нашите норми в наръчника такова закотвяне се счита за закрепващия елемент на горната опънна армировка на гредата в колоната. Ако мислите за това, тогава когато армировката е опъната, част от бетона, закрепваща армировката, се прибира / избутва в тялото на колоната, но когато се компресира, тя се изрязва и такова закотвяне няма да работи, когато армировката се компресира. Следователно би било необходимо не само да се опише конкретен възел, а и да се опишат в нормите самата идея за такова закотвяне и неговата приложимост.\nЧлен на движението Брауни.\nПослепис Разбрах какво искаш да кажеш, но все пак се придържаме към понятията, ние закотваме подсилването на КОМПРЕСИРАНАТА КОЛОНА в капака, а не обратното.\nи за какво да закрепи арматурата на компресираната колона? Какви усилия трябва да направи компресионното подсилване на колоната за бетонната плоча?\nкато цяло, струва ми се, че в стоманобетонния строеж е съвсем рядкост намирането на компресирана армировка, която трябва да бъде закрепена някъде.\nПодсилването на външните стени на мазето обикновено се избира само от състоянието на разтягане в момента, т.е. а именно:\nв закрепената към основата плоча армировка на стената, опъната от поддържащия момент на плочата\nУкрепването на колоните, в зависимост от стойността на N, може също да бъде изключително разтегнато (Rs участва в изчислението) или изключително компресирано (Rsc). За свързването на фундаментните основи с надлъжната армировка разбираме Lan. И самите проблеми в основата плоча, е необходимо да се започне изчислява Lan? Мисля, че не, защото компресираната армировка на колоната, преминаваща в основната плоча, е значително разтоварена (тъй като изчисленото напречно сечение се увеличава).\nмакар че вероятно не е най-добрият пример. Ако армировката е напълно компресирана в подпорната част на колоната, тази сила на натиск трябва да се прехвърли към бетона на основата, т.е. трябва да е подходящ\nПоследно редактирано от mainevent100; 02.03. в 19:14 часа.


ABC медицина в Ясенево - Видове 2022\nКлиника на АБС медицина Ясенево\nМултидисциплинарният клиниката ABC медицина Yasenevo могат да бъдат диагностицирани и лекувани от специалисти като венерически болести, алерголог, уролог, ортопед, имунолог и много други. Клиниката разполага Yasenevo ултразвук проучване, Катедра по хирургия и педиатър.\nВлизане в лекарски кабинет АБС лекарство Ясенево:\nнезависим избор на лекар чрез въпросник;\nрецензии от пациентите на клиниката и възможността да оставите отзивите си;\nсреща с лекар на уебсайта Docmsk.ru;\nда се срещнете с лекар в клиниката: +7 (499) 519-35-52\nКлиника на АБС медицина Ясенево, запишете на лекаря:\nна официалния уебсайт на медицинския център клиника АБС медицина Ясенево;\nпо телефона в Москва, посочени на сайта;\nонлайн на медицинския портал docmsk.ru\nЛекарите в Москва и Москва се събират в една база от лекари: 7119 профила, снимка, мнения, адреси, цена, карта, рейтинги. MR. CT. Анализи.\n1 8 + Има противопоказания. Консултирайте се с експерт, обадете ни се: +7 (499) 519-35-52; Цялата информация в портала е информативна. Всички права запазени. Това не е публично предложение. Материалите са авторски права. При копиране на материал е необходима активна хипервръзка към източника. С използването на ресурса потвърждавате съгласието си за обработка на лични данни, в съответствие с изискванията на Федералния закон 153-FZ.\nДиагностика, лечение, рехабилитация в клиниката "АБС медицина" в "Ясенево"\nЦентърът на "Ясенево" е първата институция в медицинската мрежа, която открива педиатрично отделение и оказва помощ в превенцията и лечението на деца от първите дни на живота. Правилото на институцията - редовна проверка на служителите и тяхната дейност, която засяга ефективността.\nКлиниката е универсална и мултидисциплинарен и затова предлага диагностика, клинична изследователски, превенция, на лекарствената терапия, физикална терапия и хирургия.\nнапускане на лекаря у дома;\nрегистрация на удостоверенията, включително за Държавната инспекция по безопасност на движението по пътищата, листове за отпуск по болест;\nпроверка на водачите преди полета;\nприемане и лечение на пациенти според МЗИ на териториална основа.\nВ персонала на клиниката работят 17 лекари с богат опит и квалификация. Служителите са разделени на специализации: в зависимост от посоката, която пациентът достига до лекарите с широк или тесен профил. Персоналната политика на институцията предоставя на клиентите достъпни и разбираеми цени за диагностика и лечение, тъй като заплатата на служителите не зависи от броя на предоставяните услуги. Това помага да се спестят парите на клиента, без да се налагат прекомерни такси за консултации и процедури.\nКлиниката предлага всички познати методи за диагностициране на пациента. Модерното и надеждно оборудване в комбинация с компетентните майстори ви позволява да правите бързи и точни изводи. Налични технологии:\nПациентите редовно оставят благодарност и положителна обратна връзка не само с дейността на институцията, но и с работата на специалистите. Всеки клиничен лекар получава признание, което характеризира персонала на институцията като квалифициран. Можете да прочетете историята на референциите тук.\nПриемането на лекаря струва от 1500 рубли. В допълнение към единични услуги, клиниката предлага цялостни програми за възрастни, годишна поддръжка за детето от раждането, пакети за юридически лица в амбулаторни условия или на място. Прочетете информацията по-подробно на официалния уебсайт.\nКлиниката се намира в: Москва, ул. Голубинская, 16. Най-близката метростанция е Ясенево.\nФлуконазол е едно от най-разпространените лекарства, използвани за лечение на кандидоза на вагината (млечница).Рутинното приложение на флуконазол дори формира определена позиция при лекарите и пациентите, състоящи се в това, че една капсула от лекарството е достатъчна за терапията на кандидозата.


Macally KStand Case - хибриден удароустойчив кейс със слот за кр. карта и поставка за iPhone 8, iPhone 7 (черен) - Цени, евтини оферти за Калъф за мобилен телефон, GPS Macally KStand Case - хибриден удароустойчив кейс със слот за кр. карта и поставка за iPhone 8, iPhone 7 (черен)\nТук сте: Начало > Електроника > Калъф за мобилен телефон, GPS > Macally Калъф за мобилен телефон, GPS > Macally KStand Case - хибриден удароустойчив кейс със слот за кр. карта и поставка за iPhone 8, iPhone 7 (черен)\nMacally KStand Case - хибриден удароустойчив кейс със слот за кр. карта и поставка за iPhone 8, iPhone 7 (черен)\nОферти за Macally KStand Case - хибриден удароустойчив кейс със слот за кр. карта и поставка за iPhone 8, iPhone 7 (черен)\nОписание, детайли - Macally KStand Case - хибриден удароустойчив кейс със слот за кр. карта и поставка за iPhone 8, iPhone 7 (черен)\nВ комбинация двата материала придават...\nMacally KStand Case - хибриден удароустойчив кейс със слот за кр. карта и поставка за iPhone 8, iPhone 7 (черен) пълно описание »


Zdravenchas.org - Бронхиална астма - Симптоми - Здравен час\nНачало - Бронхиална астма - Симптоми\nХарактерната картина на астматичен пристъп е следната:\nАстмата е хронична възпалителна болест на дихателните пътища. Хроничното възпаление е свързано с повишена склонност на белодробните пътища към остра възпалителна реакция в резултат на действието на различни дразнители (бронхиална хиперреактивност), която води до обратими епизоди на свирене и стягане в гърдите, задух и кашлица, особено изразени през нощта и рано сутринта. Тези епизоди обикновено са свързани с бронхиален спазъм, често обратим спонтанно, или вследствие на лечението.\nБолният изпитва чувство за тежест в гърдите и невъзможност да си поеме дъх, като нормалната реакция при такова състояние е човек инстиктивно да заеме седнала поза. Появява се мъчителна дразнеща кашлица, която се съпътства от ясно и отчетливо чуващи се свиркащи или хъркащи хрипове.\nДишането обикновено е забавено, издишването е удължено. В това състояние е налице ускорена сърдечна дейност (сърцебиене - тахикардия). Гръдният кош е в положение на вдишване.\nПри преслушване се установяват следните симптоми:\nотслабено и изострено дишане;\nпръснати сухи свиркащи и хъркащи хрипове (бронхоспазъм);\nАстматичният статус представлява тежък и продължителен пристъп на задух (от няколко часа до няколко денонощия), който не се повлиява от бронходилататорно лечение (първата стъпка от лечението на астматичния пристъп, която цели да разшири бронхите и да улесни дишането).\nНай-честите причини за възникването на астматичния статус са:\nРязко прекъсване на продължително лечение с лекарства от групата на кортикостероидите;\nМасивен контакт с алергени (например полени);\nНеправилно лекуван астматичен пристъп;\nКлиничната картина на бронхиалната астма е резултат на развитието на патологична реакция на организма, която е добре проучена при атопичната и смесената астма. След вдишване на алергена, към който болният е чувствителен, в организма се развиват последователно ранна и късна алергична (астматична) реакция.\nРанна алергична реакция – това представлява спазъм на бронхиалната мускулатура (бронхоконстрикция), оток на лигавицата на дихателните пътища, хиперсекреция на жилав секрет.\nКъсна алергична реакция - Докато при ранната алергична реакция възниква астматичен пристъп, късната е причина за възникване на бронхиална хиперреактивност към неспецифични дразнители и възникване на ремоделиране (промяна в нормалната структура) на дихателните пътища в по-късни стадии на болестта.\nВодещият симптом е внезапно възникнал задух, главно затруднено издишване, известен като астматичен пристъп. Може да възникне по всяко време на денонощието, но главно в малките часове на нощта (през нощта, докато човек спи).\nВъзможни усложнения, които могат да настъпят вследствие на непроведено лечение на бронхиалната астма са:\nбелодробна хипертония с натоварване на сърцето и т.нар. белодробно сърце;\nспонтанен пневмоторакс - попадане на въздух в плевралното пространство след свръхраздуване и разкъсване на белодробната тъкан;\nбелодробна тромбемболия - запушване на белодробен кръвоносен съд.


Рискът от внезапната детска смърт намалява в спалнята на родителите / moetodete.bg\nНовородените трябва да спят в спалнята на родителите си в креватче, за да бъде намален до минимум рискът от смъртност по време на сън, като например от синдрома на внезапната бебешка смърт. Това сочат новите препоръки на Американската академия по педиатрия (American Academy of Pediatrics - AAP), цитирани от АФП.\nТази практика трябва да се спазва най-малко през първите шест месеца след раждането, а дори и до едногодишна възраст, се казва в съобщението на медицинската асоциация, като подчертава, че щом детето спи в една стая с родителите си се намалява до 50% рискът от внезапна смърт.\nДокладът е представен в понеделник по време на годишната конференция на асоциацията, който се провежда в Сан Франциско (Калифорния). Изследването е публикувано онлайн в медицинското списание Pediatrics.\nТова е първата актуализация на препоръките на ААП от 2011 г. насам, направени с цел да се създаде по-сигурна среда за сън на кърмачетата.\n"Ние знаем, че родителите могат да бъдат погълнати от раждането на детето и искаме да дадем ясно и просто ръководство за това как и къде да бъда слагано да спи то", казва Рейчъл Мун, водещ автор на препоръките.\nОколо 3500 деца умират всяка година в Съединените щати в съня си заради синдрома на внезапната детска смърт или от инцидентно задушаване.\nСмъртността при новородените започна да намалява през 90-те години на XX век след старта на национална кампания за подобряване на безопасността на съня им, но след това се задържа на постоянно равнище.\nДокладът на AAP препоръчва бебетата да бъдат слагани да спят по гръб върху твърда повърхност в креватчето, загънати в добре премерена завивка като се избягват одеяла, възглавници или плюшени играчки, които могат да го задушат или да го поставят в условията на прегряване.\nДецата са изложени на най-голям риск от внезапна смърт между първия и четвъртия месец, но новите изследвания показват, че завивките, възглавниците или другите меки елементи са опасни за бебета и след четиримесечна възраст.\nПроучванията показват също, че слагането на бебетата да спят по гръб е свалило броя на починали от синдрома с 53% между 1992 и 2001 година.\nОсвен това американските педиатри посочват отново важността на физическия контакт между майката и новороденото веднага след раждането, независимо от начина на раждане. Бебетата са по-щастливи, ако телесната им температура е по–стабилна и нормална, като същото се отнася и за сърдечния ритъм. Контактът с кожата на майка предава на детето същите бактерии, което е важно за развитието на имунната му система.\nФизическият контакт с майката и кърменето от гръд са важни за профилактиката на алергии, подчертават от AAP.\nХраненето на детето на гръд също увеличава защитата срещу синдрома на внезапната детска смърт. /АФП\nОще за: кърмене, новородено бебе, Синдром на внезапната детска смърт\nКоментари за “Рискът от внезапната детска смърт намалява в спалнята на родителите”


Ориенталският танц- посланикът на женствеността — Психолог Добрева - Консултативната психология в град Пловдив\nОриенталският танц- посланикът на женствеността\nДора Добрева 01.08.2014 в категория Хобито - най-добрата терапия\nОриенталският танц е един от най- древните танци със своя собствена история, като няма точни данни за произхода му. Нарича се още Raks Sharki, преведено от арабски RAKS озн. танц, а Sharki означава Ориент. В древността този танц е бил тайнствен ритуал, мистичния език, чрез който хората са почитали Богинята-майка. Целта била да се слеят с природата, чрез плавни движения на ханша, бедрата, ръцете и цялото тяло, които наподобяват различни животни!!\nЗащо да танцуваме?-\nОриенталският танц събужда позаспалата ни женственост, кара ни да се чувстваме красиви и желани! Стимулира женската ни енергия, тъй като повечето движения са съсредоточени в областта на ханша, таза и бедрата и отключва енергийните, които са пряко свързани с износването на бебето и раждането!\nПроменя се излъчването и осанката на жената. Тя се движи изправена, като пантера- грациозно и елегантно! Извайва се цялото тяло, стяга се корема, оформят се бедрата и виновникът – скулптор е ориенталският танц!\nДруга полза от този неповторим танц е стягaнето на тазовото дъно. Това прави жената по- умела любовница, което в комбинация с женственото й излъчване, придава съвсем нов облик на сексуалния й живот. Можете без проблем да покажете на мъжа си какво сте научили в залата.\nОсвен физически, настъпват много духовни промени, докато танцуваме. Умът ни се освобождава от напрежението и стресът, отдаваме изцяло на танца, съсредоточени върху отделните движения. Отърсваме се от проблемите, сякаш се вслушваме във вътрешния си глас , наслаждаваме на истинска антистрес терапия!\nНяма как да се научим да танцуваме с една тренировка! Нужни са желание, отдаденост и страст!\nОриенталският танц е лишен от ограничения и предразсъдъци. Той е създаден за всички, които искат да го приемат и да му се насладят! Няма ограничения за пол, възраст , етническа принадлежност или тегло, просто протегнете ръце и му се отдайте. Дори не трябва да си носите обувки, танцува се с боси крака, така ще се чувствате по-близо до земята и ще усещате стабилност. Единствено трябва да си вземете усмивките. Танца ще ви помогне да оставите проблемите, защото в залата започва часът по женственост и красота!\nОриенталските танци ни учат да обичаме себе си и телата си, да изразяваме емоциите си и най- вече – да се радваме, че сме жени. Започнете ли веднъж, няма как да се откажете от ориенталския танц. Той действа като магнит. Аз го търсих, намерих го и се влюбих в него….,или май той ме намери.\nНай-трудното нещо, с което трябва да се справите е да намерите пътя към залата, останалото е лесно.


Обувки adidas - Swift Run I F34320 Ftwwht/Ftwwht/Ftwwht - С връзки - Спортни - Момичета - Детски | obuvki.bg\nОбувки adidas - Swift Run I F34320 Ftwwht/Ftwwht/Ftwwht\nSwift Run I F34320\nСред предложенията на марка adidas детски боти с връзки. Външната част на обувките е съставена от Текстил - Tекстил, Изкуствен материал - Bисококачествен материал. За вътрешността на обувките е използван материал плат. Вътре в обувките има стелки: материал. Подметката е: висококачествен материал. В обувките е използвана технология adiFIT, EVA, Ortholite. Обувките гарантират ежедневно удобство и не ограничават движението на крака.\nМаксимална дължина на стъпалото на купувача (cm) 10.6


Учители Мъдреци Мистици Адепти (2) - Книги - Ава Торот\n> Езотерика>Учители Мъдреци Мистици Адепти\n4,05 лв -10% 4,50 лв\nУчители Мъдреци Мистици Адепти 19 книги.\nПоказани 13 - 19 от 19 книги\nСборникът съдържа подредени в пет раздела мисли и сентенции, представящи основни аспекти на тибетския будизъм. Размишленията на тибетските мъдреци Гуру Ринпоче, Тилопа, Марпа, Наропа, Миларепа, Далай Лама и много други за истината, света, познанието и ...\nЗаконът на Буда е най-проникновеният. Той е най-сложната и необикновена наука от всички учения в света. За да успеят да я изучават, хората трябва фундаментално да променят своите общоприети човешки възгледи. Ако не успеят да направят това, истината за Вселената завинаги ще остане тайна за човечеството и обикновените хора вечно ще пълзят в границите,...\nМевляна Джеляледдин Руми е прочут ислямски поет, последовател на суфизма, водач на ордена на Мевлевиите. Роден в град Балх в днешен Афганистан. Живее в различни градове в Близкия изток. Автор на персийски двустишия "месневи", притчи и проповеди. Печели си славата на мъдър учител, философ и проповедник. ...\nТази книга за стойността на медитативните практики е проникната от здрав разум, поднесен с добро настроение и чувство за хумор. Чрез нея дори и случайният читател ще усети жизнеността на една традиция, дала на света и светци, и учени.\nТова е историята на една млада, образована жена, израсла в Англия, която става санясин на Ошо – един от най-великите мистици на ХХ век – и живее редом с него в дома му повече от 10 години. Книгата на Ма Прем Шуньо е пронизана от любовта към Учителя – Ошо. Много...