СЕГА - ЕС ще ни връща само мигранти, които харесват България\nТвърдението на германската канцлерка Ангела Меркел, че мигрантите няма да имат право да избират държавата на заселването си, не се подкрепя от никоя клауза в заключенията и дори се опровергава на две места в т. 6 от текста чрез изричното посочване, че ще се прилага „доброволен принцип“. Там пише: „На територията на ЕС грижата за лицата, спасени съгласно международното право, следва да се поеме на основата на споделени усилия чрез прехвърляне в контролирани центрове, създадени в държави членки, само на доброволен принцип, когато бързото и безопасно обработване би позволило, с пълната подкрепа на ЕС, да се направи разграничение между незаконните мигранти, които ще бъдат върнати, и лицата, които се нуждаят от международна закрила, за които ще се прилага принципът на солидарност. Всички мерки във връзка с тези контролирани центрове, включително преместването и презаселването, ще се осъществяват на доброволен принцип, без да се засяга реформата на системата от Дъблин.“\nТози текст означава също така, че регламентът от Дъблин остава в сила, а според него държавите от вътрешността на ЕС могат да върнат в държавите край външните граници на съюза мигрантите, които са били регистрирани първо там на територията на ЕС. Както се разбра на минисрещата на Европейския съвет миналата неделя, България потенциално може да получи обратно над 60 000 мигранти от Германия въз основа на Дъблинския регламент, но принципът на доброволността предполага, че и те трябва да дадат съгласие. Тогава премиерът Бойко Борисов каза, че ако започне принудително връщане, държавата ще трябва да направи затвори, за да задържи мигрантите на своя територия, защото някои от тях са били залавяни по 30-40 пъти на границата й в опит да я напуснат.\nЛидерите на ЕС се разбраха също да отпуснат втория транш от 3 млрд. евро, обещани на Турция съгласно споразумението за подпомагане на бежанците на нейна територия. Те ще отпуснат също 500 млн. евро помощ за страните в Африка, които са източници на мигрантски потоци. Ще подпомогнат финансово либийската брегова охрана и Мароко, за да пресекат човешкия наплив още на африканска земя. Отделно в ЕС ще бъдат подпомогнати специално Италия и Испания за създаване на центрове за временно приемане на мигранти.\nСтраните от Западните Балкани ще бъдат също обект на специално внимание. За тях пише, че „решаващо значение продължават да имат сътрудничеството с партньорите в региона на Западните Балкани и подкрепата за тях с оглед на обмен на информация относно информационните потоци, предотвратяване на незаконната миграция, увеличаване на способностите за защита на границите и подобряване на процедурите за връщане и обратно приемане.“\nУсилията на България като председател с приключващ мандат на Съвета на ЕС са похвалени в т. 12, където се казва: „С оглед на нова обща европейска система за убежище беше постигнат значителен напредък благодарение на неуморните усилия на българското и предходните председателства. Почти е завършена работата по няколко досиета. Необходимо е да се постигне консенсус по регламента „Дъблин“ с оглед на неговото реформиране въз основа на баланс между отговорност и солидарност. (…) По време на Европейския съвет през октомври ще бъде представен доклад за напредъка.“\nБългария е похвалена и в раздел „Други въпроси“, където пише: „Европейският съвет горещо приветства и подкрепя споразумението, постигнато между бившата югославска република Македония и Гърция по въпроса за името. Това, заедно със споразумението между България и бившата югославска република Македония относно Договора за приятелство, добросъседство и сътрудничество, е добър пример за останалите от региона за укрепване на добросъседските отношения.“ Все пак Европейският съвет засега се въздържа да посочи за какво ново име на Македония става дума (Република Северна Македония).\nБойко Борисов пред журналисти в Брюксел след Европейския съвет – 29.06.2018\nНие си знаем, до 6 часа (сутринта – б.р.) българско време беше. Такова чудо не съм видял. Предложих синдикати да направим, профсъюзи, защото такова работно време няма. В заключенията е записано, че се отчитат успехите на България, отчита се, огромната работа, която е свършила и на практика и накрая приехме документ, който сме предложили на КОРЕПЕР (съвета на посланиците в Брюксел – б.р.) много отдавна. В това отношение съм доволен, но не знам защо при липсата на криза да се приеме с такъв огромен драматизъм. Всеки премиер, за да се прибере като победител, защото такава е модата сега, трябваше да предложи нещо и да държи докрай на тази думичка, на това изречение да бъде прието и едва тогава да отблокира решението.Всичко, което сме предложили, колегите го отвърдиха във всяко отношение.\nЗапочваме с, първо, повече пари и засилване на работата по външните граници. Подразни ме това, че всички говорят вече само за Италия, Испания и Гърция, тъй като България си е свършила работата. Дават ни за пример, но няколко пъти обяснявах на колегите да учат география повече, да четат, за да знаят, че ние сме на море и имаме сухопътна граница с Турция. Но затова пък всички приеха с радост, че и вторият транш за Турция трябва да бъде отблокиран, защото споразумението с Турция (за бежанците – б.р.) работи.\nДругото, на което държахме също така, е солидарност за външните граници с думичката „доброволно“ – това и Вишеградската четворка държеше да го има – подкрепихме го. Излизането със съответните платформи (мигрантски лагери – б.р.) извън територията на Европейския съюз, защото основната криза идва по море – и тук се споразумяхме да се работи много активно от Съвета, Комисията и с двустранни връзки на тези държави, които имат исторически връзки с Африка, за подписването на такива споразумения, без от предварително от името на тези държави – защото и те са горди колкото нас.\nТрето, при вторичното разпределение (на мигранти – б.р.) между държавите членки ключовата дума е „доброволно“. Центровете, за които се говори са доброволни и (ще бъдат в) тези държави, които ги искат.\nВчера приехме и да започнат преговори с Македония и Албания – нещо, за което много настоявахме.\nСпоразумяхме се за PESCO, споразумяхме се за общата европейска отбрана. Всички до един, включително и Италия, гласуваха за удължаване на санкциите срещу Русия\nНямаше колега в изказванията, който да не започваше, че това е най- или едно от най-успешните председателства (на Съвета на ЕС от България – б.р.), защото се справихме и в най-трудните теми. България пази перфектоно външните граници . Притесняваше ме, че споразумението с Турция може да бъде блокирано. Не само че не беше блокирано, а и за втория транш колегите дадоха съгласие. Така че ние просто сме извадени от разговорите. Какво да подписвам с Германия? (за двустранно споразумение за връщане на мигранти - .б.р.)\n• Осем страни от Източна Европа са получили писма от Германия за солидарно поведение, вметва журналист.\n- Аз винаги съм бил за солидарност. Ако това писмо го бях получил преди три години, със сигурност щях да кажа „Прави сте, дайте да подпишем споразумението“. Защото през нашата граница – помните, имахме само 30 км ограда – не бяхме подготвени нито технически, нито с личен състав, нито униформи имаха като хората. България вложи стотици милиони в оградата на своята граница и след като го направи сме свели до нула миграционния натиск. Спазвайки всички международни конвенции, когато бедстващ човек – дали по море или на суша – дойде до нашите граници, ние сме дължни да г регистрираме. В момента, в който го регистрираме, той може да тръгне към която си иска страна след три месеца, да речем, в Европа. И ако го спрат на границата в Австрия или в Германия и кажат „Не те искаме“, той би трябвало да се върне в България. Аз несе съгласих, защото от една страна пазим от нелегалната миграция, а във втори път казвам, че Дъблинското споразумение трябва да се ремонтира и всички неща през следващите месеци трябва да се поправят. Затова записахме, че Австрия трябва да се справи до края на годината (като ротационен председател на Съвета на ЕС след България – б.р.) Себастиан (Курц – министър-председател на Австрия – б.р.) каза „Не, това е много трудна задача. Българите направиха много , нека да надграждаме над тях, но да не слагаме срокове.\n• (Към журналистите) Аз разбирам какво ви е накарала г-жа (Корнелия) Нинова да питате, но България се справя прекрасно , изпълнява си ангажиментите и оттук нататък не виждам смисъл за каквото и да е допълнително споразумение да правим (за връщане на мигранти от Германия и Австрия в България - .б.р.).\n• - Появиха се критики от френски адвокати за лошо отношение в България към мигрантите. Какво ще кажете?\n• - Не съм чувал за такова нещо. За мен на първо място са правата на българския народ. Спомнете си в Харманли какво беше. Бях там през нощта, когато гореше всичко, беше всичко в кръв и побоищата между групите мигранти вътре. Аз бях там – надали тези френски адвокати са били, с цялото ми уважение към тях,. Първо искам да защитя правата на българския народ, на българските граждани, за да могат да спят спокойно, спазвайки всички европейски директиви, за които съм се преборил снощи. Тези, които бягат от война – децата, жените, - трябва да им помогнем, трябва да проявим солидарност, но за определен период от време. И след това да се върнат по населените места, откъдето са дошли. А икономическите мигранти са нещо съвсем различно и могат да отиват там, където ги искат.Ние не искаме, нямаме нужда от тях сега. Ирландецът Лео (Лио Варадкар, премиер – б.р.) каза: „Ние имаме нужда и затова взехме от Малта“.\n• Какво повече да направя. Може би не България, а президентът Тръмп трябва да е на вниманието на тези многоуважаеми френски адвокати с изказването си, че без закон, без съд всичко, което идва на американска земя, ще бъде връщано отбратно. Първо с него да се занимават, после с мен. Или с него не им стиска и затова дайте сега с България – да отворим границите за да ни напълнят с мигранти, за да кажем, че сме добри.\n• Във фонда за Африка от 500 млн. евро не участваме и няма защо да участваме, освен чрез редовните програми на външно министерство.\n• За опозицията: Много им е мъчно, че се справихме с председателството, че дори и организационно една кола не загасна на пътя с делегацията Всичко, което обещахме, го направихме и накрая завършихме с 2 милиарда (евро) повече, договорени в новата финансова рамка. От вчера външният ни дълг е намалял от 25% на 24% (от БВП), което е допълнителен аргумент, когато говоря с колегите за дълг, за дефицит и т.н. Казал съм на колегите, че Банковият съюз (присъединяването на България – б.р.) и чакалнята на еврозоната (влизането в ЕРМ2) трябва да станат едновременно. Готови сме за Банковия съюз, но в един ден с подписването за чакалнята на еврозоната. Съгласен съм да има (банков) мониторинг (от ЕЦБ), но да имаме и твърда дата, че това ще се случи. Няма да говоря повече за дати, защото банкерите са много чувствителни за такива изказвания.\n• (журналист) Говорихте за 14 юли, но това е събота, сигурно е 13 юли, петък.\n• Добре, 13-ти да е. Ако и вас ви заставят да работите по 30 часа на ден, и вие (журналистите) можете да започнете да бъркате датите – можете да го напишете това.


ЕК замрази процеса за отпускане на разрешителни за отглеждане на ГМ култури • CAP:re:turn to the future\nЕК замрази процеса за отпускане на разрешителни за отглеждане на ГМ култури\n23.01.13 | Новини\nЕвропейската комисия взе решение да замрази процеса за отпускане на разрешителни за отглеждане на генно модифицирани култури в Европейския съюз до края на сегашния й мандат през 2014 година. Комисията реши да се търси решение чрез преговори със страните-членки, коментира АФП.\n„Ако пожелае, ЕК може да задейства процеса на отпускане на разрешителни за отглеждане на ГМ соя и царевица……., но тя няма да го направи", увери Фредерик Венсан, говорител на еврокомисаря по здравеопазването и въпросите на потребителите Тонио Борч.\n„Разрешителните за отглеждане са замразени", допълни еврокомисарят.\n„Приоритет на новия комисар за здравеопазването Тонио Борч е да поднови преговорите въз основа на предложението на неговия предшественик", обясни говорител на ЕК. „Това ще бъде негов приоритет до края на мандата на комисията в края на 2014 година", подчерта той.\nРазрешителните за отглеждане на ГМО тровят отношенията между ЕК и страните-членки, отбелязва АФП.\nОсем страни - Германия, Франция, Люксембург, Австрия, Унгария, Гърция, България и Полша приеха от началото на годината предпазни клаузи, за да забранят отглеждането на ГМО, разрешени на техните територии.\nПредседателят на Европейската комисия Жозе Мануел Барозу се опита да бъдат отменени предпазните клаузи, но правителствата гласуваха против това и той се отказа от идеята.\nСамо две ГМО са разрешение за отглеждане в ЕС за 14 години: картофите Амфлора (Amflora) на германската компания БАСФ (BASF), които се оказаха търговски провал, и генно модифицираната царевица МОН810 на многонационалната компания Монсанто (Monsanto).\nМОН810, чиято молба за подновяване на разрешителното е внесена през 2007 година, може да продължи да се отглежда в страните, които желаят това, докато ЕС вземе решение.\nОколо 50 други ГМО имат разрешителни за използване в храни за хора и животни.


Бадминтон: Руских: С Петя имаме отлични резултати\nРуских: С Петя имаме отлични резултати\nРуската бадминтонистка Анастасия Руских, която играе в двойка с Петя Неделчева, отговори на въпросите на racketi.com. В интервюто тя разказва за това, как са се събрали с българската й партньорка, какво са постигнали заедно, какво очаква от европейското първенство, как се разбира с Петя извън корта. Тя говори още за повиквателната си за Русия, за това, какво обичада прави в свободното време и дали би се снимала в еротична фотосесия.\nРуских е родена на 20 май 1983 г. в град Гатчина. В момента живее в Санкт Петербург. От девойка е участничка в националните отбори на Русия. Стана шампионка на Дания за 2009 година с отбора на Скелскор. От миналия сезон играе с Петя Неделчева, с която са №8 в световната ранглиста сега. Играе с ракета Yonex NanoSpeed 9900 (виж и поръчай ). Завършила е Института по икономика и финанси.\n- Настя, защо и кога взе решение да играеш двойка с Петя Неделчева?\nЗапочнахме с нея през миналата година. Беше по-скоро случайно хрумване. Аз си търсех партньорка, след като бадминтонистката, с която играехме – Екатерина, имаше сериозни здравословни проблеми и впоследствие се отказа от спорта. Тогава се сетих за Петя, защото нейният стил на игра бе много подходящ за мен и очаквах, че заедно ще се чувстваме добре на корта. Попитах я дали иска да играем заедно. Като начало решихме да участваме в два турнири и тогава да обсъдим нещата сериозно. Но на първия от тях аз не можах да отида. За първи път играхме заедно в Индонезия. Стигнахме до четвъртфиналите, където отстъпихме в оспорван двубой на поставена в схемата южнокорейска двойка. Това показа, че имаме добър потенциал да направим успешен дует. Не само резултатите ни направиха щастливи – допълвахме се в играта, имахме еднаква страст и темперамент, така че се споразумяхме да продължим заедно.\n- Какви са най-големите ви успехи, освен титлата в София през 2009 г.?\nС Неделчева изиграхме доста добри двубои на турнири от Супер сериите, като се започне от миналия септември. Стигнахме четвъртфинали, което означава, че сме постоянни в изявите си и освен това успяхме да „разбием стената” в мисленето, че за двойка от Европа четвъртфинал е достатъчно добър резултат. Но това, че сме често в тази фаза на Супер сериите показва, че вероятно можем да се класираме и на полуфинал, което не би било незаслужено. Мисля, че с Петя имаме добри резултати за краткото време, в което играем заедно, а дори рядко тренираме съвместно. В момента сме осми в световната ранглиста и първата европейска двойка след три китайски дуета, два японски и по един малайзийски и тайвански. Бих казала, че не е зле :).\n- Проверих, че ако с Петя спечелите медал от Европейското първенство в Манчестър (14-18 април), освен че той ще бъде първи в историята за България, би бил и едва второто отличие за 42 години, спечелено от женска двойка от различни националности. Това са правили само Ван дер Хювел (Холандия) и Бенгтсон (Швеция), които взеха бронз през 1994 г. Постижимо ли е?\nИнтересно, не знаех това, не знаех и че нямате медал от европейски шампионати. Но и рускиня не е печелила титла, така че бих била първата. Сигурна съм, че можем да го направим, но стига. Нека не говорим повече по темата за момента.\n- Ще бъдете поставени под №2 в Манчестър, след бронзовите медалистки от „Хернинг 2008” рускините Вислова и Сорокина. Кои ще бъдат основните ви съпернички за медалите?\nНа Европейското първенство ще има доста силни двойки, което го усещаме и двете с Петя Неделчева. Това е турнир, в който всички бадминтонисти чувстват огромно напрежение. Някои имат фантастичен ден и играят безгрешно, докато други показват едва 40% от възможностите си. Така че ще мислим за всяка двойка по пътя ни като за най-силната.\n- Ако спечелите отличие, за втори път българо-руски дует ще направи това, след двете световни титли на фигуристите Албена Денкова и Максим Стависки. Но Максим стана български гражданин. МОК няма да разреши на вашата двойка да участва на Олимпиадата в Лондон. Обсъждали ли сте с Петя възможността за промяна на гражданството на някоя от вас?\nТова е много труден въпрос. Особено, когато става въпрос за Олимпийски игри. Разбира се, че сме говорили за вариантите пред нас, за да играем заедно през 2012 г. Но за момента още не сме намерили приемливо решение.\n- Как се разбирате двете извън корта?\nС Петя станахме добри приятелки. Мисля че за това кратко време, откакто се познаваме, вече сме много близки и се чувстваме комфортно. Това разбирателство ни прави още по-силни като двойка. Нашето приятелство е важно и защото често пътуваме сами по турнирите и имаме нужда от подкрепа. Така не се чувстваме и самотни далече от дома. Бих казала, че в момента всичко е идеално в отношенията помежду ни.\n- Каква е ролята на Орлин Цветанов във вашия дует? Твоят баща Владимир Павлович продължава ли да ти е треньор?\nОрлин пътува с нас, когато това е възможно. Страхотно е до нас да бъде треньор и мениджър като него. Той се грижи за нас и прави всичко, за да се представяме добре. Разбира се трима сме доста малък отбор, би трябвало да имаме поне масажист и физиотерапевт при участията ни, но за съжаление няма средства за това. Сама си плащам пътните по състезанията, сама си купувам перата, с които тренирам. За щастие баща ми е треньор на нещо като „група за здраве” в хубава зала и така имам шанса да тренирам безплатно\n- Научих, че си получила повиквателна за „сборная” за финалите на отборния турнир Uber Cup. Изненада ли те това?\nПредставям Русия от 15-годишна, така че за каква изненада можем да говорим? Аз съм едно от момичетата, които попаднаха в състава за финалите в Куала Лумпур от 9 май. Моето отсъствие от тима в последните три състезания породи множество слухове. Но аз никога не съм крила, че не участвах, защото имах контузия, а не защото не съм искала. Разбирам и хората в Русия, които чакат да реша, дали ще участвам, за да си направят изводите, дали ме е грижа за националния отбор. Намирам това за забавно. След като толкова години съм представяла страната, как някои могат дори да си помислят, че не ми пука за отбора? Но да видим – ще играя ли, или не :).\nАко съм си вкъщи, обичам да сготвя нещо вкусно и после с вечерята да изпия чаша бяло вино. Иначе ходя на кино и чета. Обичам много музиката, но нямам предпочитания към определен жанр. Всичко зависи от настроението ми в момента.\n- Германската бадминтонистка Карола Бот каза, че участието в еротични фотосесии за срисаня я е направило много популярна. Получавала ли си такива предложения?\nНе смятам, че имам нужда от снимки за мъжки списания, за да стана известна. Имам достатъчно почитатели от цял свят. Предпочитам те да харесват стила ми на игра, начина ми на мислене, моята личност, отколкото да мислят за мен като за секс звезда :). Така че не смятам, че в скоро време бих приела подобно предложение.\nВъведено от Любомир Тодоров на 2010-03-26


Кой беше преводачът на Тръмп в Белия дом? - Общество - Стандарт Нюз\nКой беше мъжът с очилата зад гърба на Тръмп, който превеждаше от български на американския президент по време на разговора му с българския премиер Бойко Борисов?\nТова е нашият сънародник, авторитетен учен и доктор по химия - Йонко Мермерски. Мермерски е син на проф. Христо Мермерски, известен на стотици хиляди българи с природолечението, както съобщава dariknews.bg. Синът му Йонко имаше честта да бъде един от най-важните хора по време на посещението на премиера Бойко Борисов в Белия дом.\nМермерски-син е автор на над 30 книги в областта на химията и природната медицина, като 13 от тях са написани в съавторство с баща му\nНеговите изследвания са публикувани на над 10 езика. Той е създател на множество патентовани изобретения, а най-емблематичните сред тях са:\nреволвиращ инжектор за течна хроматография под високо налягане (HPLC), дебелослойна хроматография – метод за резделение на химически, както и няколко мултифункционални добавки за дизелово гориво. Той е изобретателят на единствените в света пробиотични капсули с различни приложения, както и на слънцезащитен лосион, включващ изцяло и само природни съставки.\nБългаринът, който превеждаше на Тръмп, е възпитаник на Природоматематическата гимназия в Софи, дипломиран бакалавър по химия от Американ юнивърсити във Вашингтон и магистър от Джорджтаун във Вашингтон\n.Д-р Мермерски-младши живее и работи от години в американската столица. Бил е преподавател в Джорджтаун, а до момента е и консултант на Американската асоциация на медицинските университети.\nТагове: Преводач Тръмп


срещнете странните, прекрасни миниатюрни котки на скулптора от Колорадо Сара Вагнер"\nЗапознайте се със странните, прекрасни миниатюрни котки на скулптора от Колорадо Сара Вагнер\nМного велики художници произвеждат вдъхновени от котки дизайни, но никой никога не е привличал вниманието ми толкова, колкото художничката от Колорадо Сара Вагнер. Тя старателно изработва красиви, малки скулптури на котки с невероятни малки детайли и въображение и често ще съчетава своите котки с митични същества като еднорози или дракони или ще прави хибриди котка-човек и котка-гъсеница. Резултатите са просто вълшебни.\nНастигнах Сара, за да си поговорим малко за нейната ръчна работа.\nCatster: Освен котките, кое е най-голямото ви вдъхновение и кой е вашият любим художник?\nСара Вагнер:Любимият ми художник би трябвало да бъде Леонардо да Винчи. Той беше много повече от художник. Той беше страхотен ум. Изобретател. И той беше дислексик, като мен, така че мога да се свържа с него. Освен това той каза: „Най-малката котка е шедьовър.“\nЩо се отнася до вдъхновението, част от него идва от поп културата и филмите. Някои произхождат от класически разказ. Някои от моята любов към космоса и науката. Но трябва да кажа, че много идва от моята среда. Например, не мога да не забележа прасето на съседа си в наши дни. Замисля ми се всеки път, когато изляза навън. Ами ако извая котка със свинско тяло? Колко смешно би било това? Сериозно, колко от нас имат котки, които всъщност са прасета?\nХа ха, имаш смисъл там, Сара!Кога започна да твориш и ходил ли си в художествено училище или си самоук?\nЗапочнах, когато разбрах, че пастелите имат вкус на глупости и че по-добре се използват за оцветяване на мебелите на майка ми! Когато бях на 11 години и живеех в Коста Рика, където прекарах парче детство, баща ми нае учител по изкуство за около година. В крайна сметка взех малко уроци по изкуства в гимназията и колежа. Но това беше всичко плоско рисуване и рисуване. Преди няколко години се занимавах с персонализиране на кукли, което включваше шиене и пребоядисване на лицата на куклите. Но скулптуриране? Това всъщност не започна това до миналата година. Скулптурните неща са самоуки.\nЛеле, това е готино. Със сигурност изглежда, че го правите много по-дълго. Кое е любимото ви произведение, което сте създали сами и защо?\nТова е трудно и може да се промени със следващата скулптура. Но ако трябваше да избирам, бих казалАрабски нощи. Просто защото тя беше толкова забавна за правене. Имах чувството, че правя миниатюрна плувка за парада на розите.\nКолко време отнема да направите една от вашите скулптури?\nТова зависи от сложността. Моите прости спящи котки обикновено са средно осем часа. По-сложните ми отнеха повече от 40 часа. Реалистични очи, динамични пози (където трябва да извайвам крака), крила, езици, зъби, подробни задачи за боядисване или други детайли добавят време към проекта.\nКакво правите в живота, когато не скулптурирате / създавате?\nНапоследък яздя конете си, когато времето е хубаво. Имам млад кон, който се нуждае от пробег. Когато времето е лошо, обичам да играя на видеоигри като Skyrim и Assassin’s Creed с моя хинлайски хит, Лали. Тя обича да се качва на гърба на дивана, когато играя, и да ме уведоми колко много съм гадна от доминиращите виртуални светове и че времето ми би било по-добре да бъде прекарано в храненето ѝ.\nТова е толкова типична котка - Лали със сигурност знае кой кого притежава.Какви нови неща работите в момента и какво планирате в бъдеще?\nВ момента довършвамЮпитерот моята серия котки от слънчевата система. Той има Галилееви луни, които обикалят около опашката му. След него ще има още котки от Слънчевата система, чак до теоретичната планета Тих.\nМежду котките от Слънчевата система мисля за котка кралица на обездка. Може би родео кралица котка. Това би било шум и дупка. Може би онази свинешка котка, за която споменах по-рано. Бих искал да направя и въртележка котка, вдъхновена от оловния кон на въртележката на Дисниленд. О, и аз имам тази котка киборг с тъжно лице, което е почти завършено, с електронно изглеждащи очи и всичко. И боже, доколкото знам, бих могъл да измисля нещо тази вечер, което трябва да започне утре. Обичам да си позволявам малко случайност. По този начин е по-забавно!\nНаистина е така! А котка киборг? Нямам търпение да го видя!Някакви съвети за амбициозни артисти?\nДа. Първо, използвайте много референтни снимки и отделете време, за да оправите нещата. Хората са лоши в създаването на добър израз и анатомия, базирани само на паметта. Дори стилът да е причудлив или преувеличен, изкуството има повече визуална сила, ако има известна правдивост за него.\nВторо, първо се подгответе да продадете много работа евтино. Това ще звучи брутално, но изкуството не си струва времето на художника плюс материали. Струва си това, което колекционерите ще платят за това. Преди даден колекционер да плати много за работата на определен художник, той обикновено трябва да е направил няколко прекрасни бизнес транзакции с този художник. Начинаещите художници често оценяват работата си твърде високо. Никой не ги познава, така че никой не купува от тях. И в резултат на това те никога не стават известни.\nКъде продавате своите творения?\nТези дни най-вече в eBay. Някои от моите скулптури се разграбват и продават в рамките на минути, което винаги ме изненадва. Най-добрият начин да притежавате едно от моите творения е да посетите уебсайта ми Brutal Sun (www.brutalsun.com) и да се присъедините към моя списък с първите познати. Вторият, когато имам нещо за закупуване, изпращам необходимата информация към този списък.\nВ кои други сайтове и социални медии можем да ви намерим?\nОпитвам се да запазя страницата си във Facebook интересно място, където да проверявам редовно. Това е нещо като моето художествено списание, където мога да споделя какво правя този ден и защо. Това и eBay са мястото, където можете да научите за най-новите ми творения за продажба. И можете да ме следвате в Twitter или да ме посетите в DeviantArt и Pinterest и, разбира се, на моя уебсайт.\nза автора:Барбарела Бюхнер- Айлурофил. Отвратително готско момиче. Фотограф. Уеб дизайнер. Страдащ от фибромиалгия + RA. И тотално луд! Първоначално тя е от Хановер (Германия), след това се премества в Лондон и от 2004 г. живее на тропическия остров Лансароте, заедно с близнаците си Lugosi & Spider и кралицата на джинджифила Руби Акаша. Освен че е запалено хоби - и понякога дори платено! -фотограф, тя работи на свободна практикауеб и графичен дизайнер и случайни сътрудници на Catster.Тя е проектирала и поддържа местната си благотворителна организация за котки9 живота Лансароте 'уебсайт.\nкотки, които вършат домакинска работа\nразлични видове котешки мъркания\nкарнасна зъбна котка\nсладки котки снимки\n10 причини да обичате красивия черен бомбай\nCatster Holiday Obsessions: Предложения за подаръци от печатните редактори\nБрус, грешен за мишка, израснал да бъде черна котка\nAlley Cat Rescue има „ботуши на земята“ в цялата страна\n7 начина да накарате котката си да хареса да използва кутията за отпадъци


Ряпа Червенушка и вълшебната гора – Светът на сънищата\nРяпа Червенушка и вълшебната гора\nИмало едно време една Ряпа. Ряпа Червенушка я наричали децата от улицата. Обожавали да играят с нея. Търкаляли я, подхвърляли я, побутвали я и всичко друго, за което се сетели.\nЕдин ден обаче слънцето помръкнало, тъмни облаци покрили небето, появили се гръмки светкавици. Изплашили се горките деца, чудели се къде да се скрият — толкова бързо се променило времето. „Ами сега какво ще правим?“ — мислели те. Миро, най-дръзкият от децата, грабнал Ряпа Червенушка под якето си, а тя проговорила с човешки глас:\n— Здравейте, мили дечица! Аз съм вашето Слънчице! Ще осветя душите ви, ще сгрея сърцата ви. Сега ще ви стане топло и хубаво.\n„Това пък какво беше?“ — спогледали се децата и още повече се уплашили. Не можели (или не смеели — кой знае?) да направят и крачка нанякъде, не могли да помръднат.\n— Аз съм тук, деца мои! Няма от какво да се боите — продължавала да говори Ряпа Червенушка — Тук съм, за да ви помогна. Ще се справите с уплахата си. Няма от какво да се страхувате, повярвайте ми.\n— Как да ти повярваме? — едва проговорили децата — Това, което се случва не ни е познато. Ти ни плашиш.\n— Няма нищо страшно. Хванете се за ръце, наредете се в кръг и се усмихнете. Погледнете прекрасното време. Усетете капките на дъжда. Чуйте гръмотевиците. Огледайте се. А сега погледнете мен — виждате ли нещо страшно? Спрете да повтаряте, че е невъзможно и ме погледнете! — настоявала ряпата.\nОсмелили се децата и изпълнили заръката — наредили се в кръг, хванали се за ръце, усмихнали се и отворили очи. „Уауууу — казали те като един — Какво е това? Къде се намираме?“ — и поискали да си разтъркат очите, но не посмели да си пуснат ръцете.\n— Добре дошли, мили мои, в Света на Приказките! Тук всичко е много красиво, тук е прекрасно, всичко е възможно! Трудно може да се опише с думи. Това е полета на въображението. Тук всеки от вас може да вижда и да усеща света по своя начин! Тук няма две еднакви преживявания. Насладете се на мига, мили мои, и се отпуснете. Усетете го!\nАхнали децата, отворили широко очи и се заоглеждали — имало ярки звънчета, прелитащи феи, омайни дървета, сияйно слънце, светещо с особено ярка светлина. Птиците били уникално красиви. Децата се почувствали добре, били защитени. Усетили се на крилата на приказката.\n— Искаме да полетим — казали децата като един. И нали е приказка, чудото се случило— сякаш някаква невидима сила ги понесла над гори и поля, над тучни ливади, над морета и океани. Всичко било вълшебно, било приказно красиво. А усещането за лекота и щастие било впечатляващо.\n— Мироооооо, къде си? — отекнал дрезгав глас и децата се събудили. Вълшебството свършило. Те се приземили и отново се оказали на тяхната улица, с тяхната Ряпа Червенушка. Спогледали се, усмихнали се и прихнали да се смеят. Спонтанно заразказвали — кой какво е видял, кой какво е усетил. Всеки бързал да разкаже и никой никого не изслушвал.\n— Миро, Мироооо — отеквал майчиният глас.\n— Уф, идвам де — отговорил той и неохотно тръгнал към вкъщи. Децата останали още малко заедно и също се разотишли.\nА кой какво е разказал, кой какво е видял, ще разберем утре вечер.\nЛека нощ, мили мои, и сладки сънища!\nРазказът на Миро\nВидях море от любов. Това море беше вълшебно, красиво, омайно. Всички хора се обичаха, помагаха си, веселяха се. Дори тези, които бяха на работа, бяха прекрасни и щастливи. Всеки се занимаваше с любимите си неща. Хората не знаеха, че работят — те просто правеха това, което обичат. Имаше приказни феи, повечето от тях с красиви, искрящи светлосини рокли. Те имаха невидими пръчици и леко потупваха с тях децата. Ако видеха омърлушено или хленчещо дете, отиваха при него, докосваха го с пръчицата и му нашепваха:„Обичаме те, миличко, с теб сме.“ Детето тутакси се усмихваше, протягаше ръчички и те го вземаха във вълшебната си прегръдка. Детето заспиваше успокоено, засияло от щастие, като\nпонесено на лодка по синия безкрай. Тогава се превръщаше в ангелче и политаше в света на своите сънища.\nРазказът на Ани\nВ моята история видях приказна гора, с невероятни лилави дървета, с изкривени стъбла,с възлести клони. Те говореха, те се смееха. Целите се движеха, огъваха и разгъваха. Само корените им не мърдаха — бяха здраво захванати за земята. Говореха и разказваха, разказваха странни истории за феи и джуджета, за реки от злато, за птички с невероятни цветове, за животни, които се обичат едни други, за миналото, настоящето и бъдещето си. Не можах всичко да разбера, защото говореха на странен език и почти шепнеха. По-скоро усещах, това което казват, отколкото да го разбирам. Бях лека и окрилена, понесена от танца на думите им. Всичко беше хармония, един общ поток от щастие и любов. Бях част от всичко това. Все още се чувствам така.\nИсторията на Лили\n( най-малката от децата на улицата, мила и чаровна)\n— Беше вълшебно — изчуруликала тя със звънливото си гласче — Не зная как да го опиша. Първо ме взе една вълшебна фея, понесе ме в ръцете си докато стигнахме до приказен дворец, обкичен с цветя и злато, диаманти и рубини. Беше блестящ, беше цъфтящ, беше огромен и красив, с много и най-различни цветове. Посрещна ни вълшебната принцеса Моргана. Разведе ни из стаите, показа ни вълшебствата. Видях приказни герои, които разговарят помежду си, които се смеят и се веселят. Представете си само — те ме познаха!\nХванаха ме за ръце и ме понесоха на крилете си, полетяхме из стаите, разглеждахме. Колко беше хубаво, колко беше прекрасно! Искам пак да се върна там.\nКартина: Ина Ангелова, Facebook: Arch Angelove\nИмат право на това\nКонцентрация в себе си, движение и медитация с молитва.\nЕдин майстор е майстор тогава, когато на абсолютно всички нива извайва нещата.


Днес е 22 април - Деня на Земята. Ако сте отворили Google или Facebook, няма как да сте пропуснали този факт. Говорим за същата тази Земя, по която стъпваме всеки ден. Тази Земя, върху която видяхте онзи ден някой да хвърля дъвката си. Същата Земя, която е била тук преди милиони години. Планетата, която ни позволява да живеем на нея. За мен днес е малко странна дата – как може Земята да има 1 ден, та тя е важна 365/6 дни в годината! И трябва да мислим за нея през всеки от тях иначе в един момент няма да ни има.\nGimel Organic не е просто марка за БИОплодове и БИОзеленчуци. И слоганът БИОзеленчуци с чиста БИОграфия не е случаен. Ние се стремим да отглеждаме нашите продукти по методите на БИОземеделието. Това означава в хармония с природата. С уважение към околната среда. БЕЗ химикали и изкуствени торове. БЕЗ да тровим почвата. БЕЗ да вредим на хората. С мисъл за планетата. С визия за бъдещето.\nДо какво добро обаче би довела тази статия, ако аз просто обяснявам тези неща, но като отделен индивид не правя нищо, за да спася Земята? Не се възприемам като голям активист (макар че напоследък усещам как започвам да клоня в тази посока по различни въпроси). Това, което правя всеки ден са малки навици, които съм си изградила с времето. Те са нещо като моето дневно намигване към планетата и малък жест на благодарност за всичко, което тя прави за мен. А то не е никак малко – позволява ми да дишам, да се движа, да живея, да обичам, да чета, да мириша цветята, да ям ягоди, да се смея. Наскоро дори видях коала на живо – благодаря ти, Земя! Ето и моите минимални усилия в посока спасяване на Земята:\nСПИРАМ водата, докато си мия зъбите\nВзимам си бърз душ и НЕ се къпя, докато източа целия бойлер\nЯМ БИОплодове и БИОзеленчуци, които се отгелждат в хармония с природата\nГАСЯ лампите, когато не съм в съответната стая\nНИКОГА не си изхвърлям боклука на улицата\nПринтирам (когато се налага) на стари, използвани от едната страна листи\nИмам бутилка за многократна употреба, от която пия вода, когато ходя да спортувам (Благодаря ти, Гери:)\nСъбирам хартии от подаръци, за да ги използвам повторно\nНЕ ям месо всеки ден\nНЕ правя боклук, когато съм сред природата\nДАРЯВАМ старите дрехи и предмети\nРЕЦИКЛИРАМ част от отпадъците си\nНЕ използвам кухненска хартия, а попивателни кърпи за многократна употреба\nНЕ пия от пластмасови чаши на работа (имам си порцеланова чаша за чай и стъклена за вода)\nПРОМОТИРАМ различни каузи с екологична насоченост\nНЕ използвам козметика, която се тества върху животни\nТова са част от нещата, които правя всекидневно. Тези, за които се сетих на прима виста. Осъзнавам, че са дреболии и нямат сериозно отражение върху цялостната картина. И без моите пластмасови чаши озоновата дупка ще продължава да расте. Дори да стана вегетарианка, едва ли ще спра ледниците да се топят. Но въпросът не е в един ден, а в постоянните целенасочени усилия. Защото, ако всеки си създаде дребни ритуали и се стреми да намали своя въглероден отпечатък по всевъзможни малки начини, всички ние, заедно, правим нещо голямо. Нещо трайно, което в крайна сметка ще подобри положението или поне ще ни купи още време. На нас и на Земята. А не е ли това, което все не ни достига – времето?