ПРАВОСЛАВНАТА ЦЪРКВА И ТРЕТОТО ХИЛЯДОЛЕТИЕ* | Рече Бог: да бъде светлина. И биде светлина.\n← ЖИВОТЪТ НА СВЕТА*\nЧЕТИРИМАТА С ИМЕ „ВЕЛИКИ”* →\nПРАВОСЛАВНАТА ЦЪРКВА И ТРЕТОТО ХИЛЯДОЛЕТИЕ*\nPosted on 22.01.2013\tby Dragan Bachev\nМитрополит Пергамски Иоан (Зизиулас)\nКраят на двадесетото столетие и наближаващото ново хилядолетие са все събития, които отразяват условното ни възприятие за време, и затова за нас, християните, те нямат фундаментално значение. Фактът, че по този повод по целия свят се провеждат различни тържества, не бива да ни заблуждава за особената важност на смяната на календарните срокове. За нас значими са само онези промени във времето, които са свързани с великите събития от историята на спасението и които ние литургически изживяваме в дните на църковните празници. И все пак, дори подобни условни граници на времето би трябвало да подбуждат християните към спокоен размисъл. И не само всеки един от нас лично, но и Църквата като цяло трябва да използва този повод за размисъл и дори за самоизпитване и самокритика… Какъв свят ще наследим ние от двадесетото столетие и от хилядолетието, което завършва? С какви проблеми ще се сблъскаме занапред и какви възможности ни очакват? Какво може да бъде свидетелството на Православната църква в контекста на онова бъдеще, което се открива в новото хилядолетие?\nХристиянската история: повод за радост и разочарование\nАко обърнем поглед към двехилядолетната история на хри стиянството, ще изпитаме едновременно и радост, и разочарование. Причините за удовлетворението и радостта са следните:\nПреди всичко фактът, че Църквата преживя цялото това време, не бива да се възприема като нещо подразбиращо се от само себе си. Църквата се роди във враждебен свят и претърпя тежки гонения не само в първия век от съществуването си, но и през новото време. И въпреки това тя съществува и до ден-днешен. Думите на апостол Павел: „ние умираме, и ето, живи сме“ напълно могат да се отнесат към историята на Църквата поне до настоящия момент. Как да си обясним това? Рационалистът би казал, че може да е щастлива случайност или резултат на исторически обстоятелства. Но за нас, вярващите, отговорът е в думите на Господа, че „вратите адови няма да преборят“ Църквата. Както и да е, ние можем само да благодарим на Бога за това, че е пазил Църквата столетия наред. Другото велико чудо е запазването на основните традиции и структурите на Църквата, въпреки множеството влияния, които тя е изпитала от страна на различните културни контексти. Църквата живее в света, но тя не е от този свят. Много трудно е да се определи границата между Църквата и света. И това винаги ще е един от най-важните проблеми пред Църквата: как да запази идентичността си, без при това да се отдръпва от света, без да се превръща в гето. Богословието и благочестието се превърнаха в две отделни сфери. По същество това означава, че колкото по-благочестив е човек, толкова в по-малка степен е богослов.\nНещо повече, навсякъде, където е съществувала, Църквата е оказвала своето влияние върху културата. Това се отнася не само за Византия или Средните векове на Запад, тоест случаите, когато може се да говори за християнска култура. Това се отнася дори и за Новото време, когато Църквата на Запад откровено и явно е била един вид отстранена като чужд и излишен фактор в процеса на изграждане на хуманистичната култура.Повечето от хуманистичните и морални ценности на съвременното общество не са друго, а именно християнските принципи за морално поведение. Църквата не е била тъй чужда на човешкия живот, както на някои би им се искало.\nПравославната църква има много причини да благодари на Бога. Ние никога не сме били политически могъщи, с изключение на Византия и в някои съвременни държави, където православните християни са болшинство. Но дори тогава ние съзнателно развивахме такива институции като монашеството, за да напомняме и на самите себе си, че Църквата не принадлежи на този свят. Като цяло в историята на Православието периодите на страдания и унижения преобладават пред тези на славата и светската власт. Ако Църквата ни може да се похвали с нещо, това са преди всичко нейните мъченици и подвижници, а не мирската сила. И ние можем само да благодарим на Бога за това. Тъй като, както казва апостол Павел, „силата Божия се сътворява в немощта“.\nПрез ХХ век Православната църква трябва да е особено благодарна на Господа за това, че православното богословие преоткри своите светоотечески корени, осъзна значението на lex orandi (закона на молитвата), преди всичко на Светата Евхаристия, а също така че възроди духа на Отците на Пустинята, благодарение на впечатляващото възраждане на монашеската традиция. Всичко това е станало достояние на мнозина в контекста на икуменическото движение, където, въпреки сравнително слабото участие на самите православни, свидетелството на Православието бе много силно.\nЩо се отнася дo разочарованията и несполуките смятам, че тук има много неща, за които трябва да съжаляваме и много, за които да се каем. Не се извърши истинска и дълбока християнизация на света. Църковната мисия бе или недостатъчна, както при нас, православните, или нехристиянска по своята същност, което се оказа характерно за голяма част от мисионерските усилия и рвения на западните християни. Ние смесихме Евангелието с националните и културни ценности на едно определено време. И по този начин не успяхме да осъществим истинска инкултурация на Църквата. Твърде често вместо християнска мисия имаше място едно налагане на християнството на хората без всякаква връзка с културата. Християнството не се отнасяше към хората с онази любов, с която към тях се отнася Господ, и ние трябва да съжаляваме за това.\nОсвен това извърши се трагическо разделение в самото християнство. Особено през второто хилядолетие се проявиха невиждани преди това в историята ненавист и борба в средите на християните. Едва ли в този случаи трябва да се търси онзи, на когото това да се вмени във вина. Отците-пустинници ни учат, че ние винаги трябва да виним себе си за греховете на другите. Сред православните сега има тенденция да се подчертава отговорността на западните християни за греха на разделението и за злото, причинено на Православната църква от нашите западни братя. Историята, разбира се, с цялата си очевидност свидетелства за онази агресивност, която бе проявена от Запада по отношение на православните. Но в своята дълбочина трагичната реалност на християнското разделение е свързана също така и с неспособността на православните да преодолеят психологията на противостоене, да се издигнат над нея в духа на прошката и любовта. По-силна се оказа конфесионалната ревност. Второто хилядолетие в това отношение не бе особено щастлив период за историята на Църквата.\nДруг недостатък е неспособността да се изтълкува Евангелието в екзистенциални категории. Фундаментализмът, конфесионализмът и консерватизмът убиха Библията и догматите на Църквата, превръщайки ги във формули, които трябва по-скоро да се съхраняват, отколкото да се преживяват в опита. Догматиката и етиката се оказаха разделени. Същото стана и с lex credendi (закона на вярата) и lex orandi (законът на молитвата). Богословието и благочестието се превърнаха в две отделни сфери. По същество това означава, че колкото по-благочестив е човек, толкова в по-малка степен е богослов. Подобни дихотомии възникнаха и по отношение на догматиката и каноническото право, еклезиологията и църковното управление. Епископите станаха администратори, и ако са и богослови, това се възприема по-скоро като „служебно несъответствие“. Всичко това доведе до маргинализация на богословието по отношение на обикновения живот, и дори по отношение на църковния живот.\nВ Църквата проникнаха – особено у нас, православните, – национализмът и етнофилетизмът. Идеята за автокефалия се превърна в автокефализъм, тоест в използване на Църквата за обслужване на държавни или национални интереси. Положението на православната диаспора през ХХ век е пряко, откровено нарушаване на принципите на православната еклезиология. Без всякакво съмнение подобна ситуация не може да ни удовлетвори, макар, за съжаление, тя да се „благославя“ на най-официално ниво.\nТова наследихме от миналото, от двете хилядолетия история на Църквата. Едното ни дава основания за благодарност, другото – за покаяние. Осъзнаването на двойнствения характер на това наследие би ни било крайно полезно на прага на новото хилядолетие. Защото проблемите, с които ще се сблъскаме в този нов исторически период, изискват сериозно преосмисляне на минало ни.\nНай-важните въпроси в новото хилядолетие\nДнес всички са запознати с известната теория на съвременния американски политолог, според когото новото хилядолетие е период на „конфликт на цивилизациите“. Независимо прав ли е той или не, един от основните проблеми за Църквата, с които ще ѝ се наложи да се сблъска, ще е (а мисля, че винаги е бил) проблемът за инкултурацията. Какво може да направи Църквата по този въпрос? Когато християнското Евангелие се проповядвало на гърците, то се е сблъскало не просто с друга култура, но с култура коренно противоположна на онази, която породи Евангелието исторически, тоест семитската култура. Историците спорят по въпроса до каква степен елинската култура е проникнала в юдаизма от времето на Иисуса Христа. Но изследванията на патристическия период показват, че инкултурацията на Евангелието в античния гръко-римски свят е била доста трудна задача.\nПроблемът е бил не само да се замени политеизмът с библейската вяра в Единия Бог. Проблемът има по-дълбоки корени и касае самия етос и манталитет, виждането за света, характерно за гръцката култура. Както показват реакциите на такива гръцки философи от първи век, като Целс и неоплатониците, гръцкият ум не е могъл да възприеме християнския исторически подход, включващ вярата в Божественото въплъщение и възкресението от мъртвите. На още по-дълбоко ниво инкултурацията на християнството в патристическия период се сблъсква с гръцкото светоусещане, което отдава приоритет на „единното“, единството на вселената и нейното циклично, подредено движение, в ущърб на „множествеността“, тоест на „частните“, конкретни същества, чак до отъждествяване на „множествеността“ с Падението и злото. С други думи, Евангелието, което носи уважение към историята и есхатологическия поглед към края на историята, тъй като той има по-голямо значение, отколкото началото на нещата, е трябвало да стане част от култура, която не е вярвала в историята и е смятала, че началото на нещата е по-важно, отколкото краят им, или „есхатонът“.\nИ все пак тогава инкултурацията се е осъществила. Има разминаване в мненията на учените дали това е била успешна инкултурация, вярна на Евангелието, или е осъществена „твърда елинизация“, както е смятал Харнак. Но от гледна точка на нашата православна традиция, станалото в патристическата епоха е именно успешна инкултурация, защото не е изгубена чистотата на Евангелието.\nВ ситуацията, в която се намираме сега, станалото във века на патристиката би могло да ни послужи ако не за модел, който трябва да се копира, то във всеки случай, за пример, от който ние трябва да извлечем поуки. Какви са тези поуки?\nПърво, трябва да отбележим, че в онова време Църквата е осъзнавала слабостта на гръцката култура, фактът, че тази култура е изчерпала своите възможности. Това разбиране е позволило на Отците на Църквата, гръцки и латински, изхождайки от Евангелието, да заемат критична позиция по отношение на античната култура и да предложат алтернатива. В това отношение ситуацията, в която се намираме сега, не се отличава от тогавашната, освен че Църквата не може да противостои на културата пряко, тъй като тя в определена степен е участвала в създаването ѝ. При всички случаи Църквата трябва да отчита, че днес ние преживяваме края на историческата култура, сформирана от Просвещението, и че Евангелието трябва да бъде отделено от нея и предложено като алтернатива на тази култура.\nАко Църквата не успее да направи това, ще дойдат други, които да отговорят на въпросите на съвременния човек в настоящия преходен период, което, според мен, вече се прави. В патристичния период фактът, че Църквата поведе съдържателен диалог със заобикалящата я култура, възпрепятства други да се включат в него. Оттук трябва да извлечем поука: в наши дни Църквата трябва да заема водещо място в диалога с доминиращата култура на най-дълбоко ниво, за да се избегне маргинализацията. Безспорно ние се нуждаем от едно изтълкувание на нашите догмати в екзистенциални категории.\nВторо, гръцките Отци не просто са заели критична позиция спрямо елинската култура, но и дълбоко са проникнали в нея, като творчески са възприели нейните предпоставки. Това е придобивало различни форми. Например, в областта на богослужението много неща са били възприети и християнизирани: традиционните празници, различните ритуали. В областта на философията като легитимни са били признати всички поставени от гърците въпроси, и преди всичко онтологичният проблем, който в голяма степен е бил чужд на Библията и на семитската култура. В богословието без колебание се е използвала философската терминология. Гръцкият език е бил приет там, където той не се е употребявал, докато използването на латинския на Запад никога не е било проблем за църковното единство.\nВсичко това съвсем не е ставало за сметка на Евангелието. Есхатологическата библейска ориентация се е запазила благодарение на централното значение на Възкресението, на иконическото разбиране на Царството в Евхаристията, на особеното значение, което се е отдавало на общината и монашеството като форми, противостоящи на секуларизацията, и т. н.\nС други думи инкултурацията предполага, че ние можем и трябва да използваме всички форми на съществуващата култура за изразяване на основните аспекти на библейското миросъзерцание. В този случай Църквата трябва да различава същностното, което трябва да се съхрани на всяка цена, от това, което може да бъде променено. Както показва историята на патристическия период това не е лека задача. И подчертава решаващото значение на богословието във всичките форми на инкултурация. Богословието трябва да се стреми към съгласие по отношение на съществените истини на Евангелието, верността към които трябва да бъде запазена, независимо от различните им културни изразявания. Без богословския разум и съответната „чувствителност“ инкултурацията може да стане твърде опасна…\nНа нивото на вероучението богословието е свързано с инкултурацията чрез христологията, която е неотделима от Духа. Инкултурацията е изискване, породено от учението за Въплъщението. Като напълно възприема условията на човешкото съществуване, Бог, в Лицето на Христа, повелява на Своята Църква винаги да Му отваря Път във всяка култура. фактът, че Синът Божий е влязъл в конкретна култура, а именно – в еврейската среда от определено историческо време – много лесно може да бъде разбран в смисъл, че той е осветил и утвърдил само тази частна култура и така е призовал всички други култури към един вид „обръщане“. И разбира се христологията, която забравя за действието и ролята на Духа Божий, може да доведе до подобни изводи.\nНо пневматологията (учението за Светия Дух) сочи към на христологията, която е есхатологична и затова инклузивна. Христос в Духа не е индивидуум, възприеман като такъв, но е Този, Който има своето Тяло. Той е първороденият между братята. Това позволява да се говори за „космически Христос“ и за това, че Той възглавява всичко и всички (anakephaleosis). Няма раса или култура, на които Той да би бил чужд. Благодарение на действието на Светия Дух Христос може да бъде „инкултуриран“ навсякъде и във всяко време. Това акцентиране върху пневматологията няма нищо общо с онази съвременна представа, според която във всички култури по някакъв начин присъства Светият Дух. Пневматологията, откъсната от христологията, е също толкова лоша, както христологията без пневматологията. Светият Дух присъства навсякъде: „иже везде сы“. „Духъ дишет, идеже хощет“, и „вся исполняет“ както се казва в молитвата. Но Той никога не действа без Христа или независимо от Него. Той възприема всичко от Христа и посочва Христа. Не съществува „икономѝя на Светия Дух“ – но само икономѝя на Сина.\nИнкултурацията необходимо е свързана с въплъщението на Христа, макар и във форми, различни от известните в историята. Вместо да се възприема Светият Дух като божествено Лице, Което действа извън и независимо от Христа, Той следва да се разглежда като Лице, Което придава на Христос инклузивност, тоест есхатологичност. В Духа Свети Христос престава да бъде евреин или грък („во Христе – ни иудея, ни елина“), като в същото време в известен смисъл продължава да е такъв. Духът позволява на Христос отново и отново да влиза във всяка култура и да я приема чрез нейното пречистване, тоест изпитвайки я чрез светлината (може да се каже, подлагайки я на съд), онази светлина, която е от последна значимост – и е явена в Христа. И това отваря възможност за многообразните културни въплъщения на единия Христос.\nНа въпроса съществува ли християнска култура, тоест култура, която в името на Христа трябва да се разпространи върху целия свят, трябва да отговорим отрицателно. На Евангелието бе нанесена съществена вреда, когато църковната мисия бе възприета като разпространение, а често и насаждане, на определена култура. Това не означава, че Евангелието, за да се проповядва, трябва да бъде напълно отделено от всички форми на културата. Това означава, че християнската мисия би трябвало да уважава свободата на хората да изразяват вярата по свойствения за тях начин, като в същото време се обръща внимание върху запазването на верността към смисъла на евенгелското провъзвестяване.\nСледователно инкултурацията изисква различаване – онова различаване, което Духът прави възможно чрез богословското съзнание, чрез Православието в изначалния смисъл на думата. И затова при всяка инкултурация ролята на Църквата е изключително важна. Църквата е призвана да бди новите културни форми без изкривяване да въплъщават основните екзистенциални истини, които възвестява на света Евангелието Христово. Защото културата е твърде сложен феномен и не винаги може да се отдели от онова светоусещане, което тя изразява. Работата на богословието е да осигури Църквата с фундаменталните ориентири, които ѝ позволяват във всеки конкретен случай да произнася съждение за това какви културни форми вярно въплъщават Евангелието, и какви по същество са израз на „друго евангелие“. Църквата е длъжна да прилага богословски, а не просто етични критерии, тъй като последните често съвпадат с културните. Ако, например, възниква въпросът: дали магията или полигамията в африканския културен контекст са етични елементи и може ли те да се съвместят със същността на Евангелието, на него можем да отговорим само след като разберем каква е същността на Евангелието. А това знание ни са дава от богословското съзнание на Църквата.\nИменно затова в новото хилядолетие, когато Църквата отново се сблъска с проблемите на инкултурацията на християнството, особено значими ще бъдат фундаменталните въпроси, касаещи онзи способ на битие, който явява Христос в Духа.\nВ новото хилядолетие пред Църквата стоят и някои предизвикателства\nПредизвикателствата на нехристиянските вярвания\nНие стремително се движим към религиозно плуралистичен свят. Как трябва да реагира Църквата?\nПървото, което трябва да стори християнството, е да се откаже от агресивните мисионерски методи от миналото. Евангелизацията е несъвместима с каквато и да било принуда, дори най-деликатната.\nВторо: богословието трябва да преосмисли позицията си спрямо това, което наричат религиозен плурализъм. Исторически в този аспект са се изказвали и прилагали различни възгледи. В миналото е доминирала гледната точка, която може да бъде наречена христомонизъм: само онези, които вярват в Христос могат да бъдат спасени. Този възглед е особено характерен за протестантите, споделящи тъй наречения „бартиански подход“. Той е вдъхновявал много от мисионерските движения на Запад през последните столетия. В наши дни подобна гледна точка бе подложена на съмнение вътре в самото протестантско богословие. Днес някои протестантски богослови издигат идеята за „космическия Христос“, тоест предлагат достатъчно широка христология, която би дала възможност да се разпространи терминът „Христос“ върху онези религии, които съзнателно или несъзнателно се стремят към това, което ние, християните, наричаме „Христос“. Такава разширена христология намира отклик най-вече у онези протестанти, които живеят в страните, където християните са малцинство (например в Индия или Япония). Те смятат, че в тяхната ситуация традиционният, тесният христоцентричен подход няма смисъл.\nВ католическото богословие исторически е преобладавала гледната точка, която възхожда към принципа, формулиран от св. Киприан Картагенски (фактически това мнение може да се открие още у Ориген в III век): extra ecclesiam nulla salvus – извън Църквата няма спасение. Под думата „Църква“ в миналото се е подразбирала Римокатолическата църква. Този възглед радикално се промени в нашето столетие, особено след Втория Ватикански събор, чрез идеята за разните степени на общуване: онези, които принадлежат към Римската църква, се намират в пълно общуване с Църквата, докато онези които са извън Римокатолическата църква само частично пребивават в Тялото Христово. По отношение на нехристиянските религии – пред лицето на феномена на религиозния плурализъм – католическото богословие преминава към позицията на откритост. Наскоро тази позиция на откритост бе демонстрирана в отчета на международната ватиканска комисия, посветен на отношенията между християнството и другите религии. В същото време някои богослови (такива като, например, бившия професор от Папския Григориански университет в Рим, Жак Дюпюи) предлагат и друг подход: религиозният плурализъм се разглежда като феномен, който е част от плана на Божествения промисъл за човечеството.\nНа официално ниво православното богословие не се е изказвало по този въпрос. Някои богослови се придържат към твърда позиция, подобна на заеманата в миналото от католиците и протестантите. Но се изказват и по-открити възгледи, които могат да се разделят на две категории. Едната позиция се базира върху пневматологията, другата върху есхатологията. Привържениците на първата правят рязко различаване между делото на Христа и ролята на Светия Дух в историята на спасението. Това различаване произлиза от идеята на руския богослов Владимир Лоски за „двете икономии“ – на Христос и на Светия Дух. Според тази гледна точка действието на Светия Дух не се ограничава с Църквата и християните, а се разпростира върху цялото човечество и цялото творение. Затова другите религии се оказват в сферата на действие на Светия Дух, макар да може да се каже, че са извън Христа.\nВтората – есхатологическата – позиция ползва други аргументи. Чак до Страшния съд ние не можем с абсолютна сигурност да кажем, кой не принадлежи към Христа и не е спасен. В това твърдение е важна неговата отрицателна форма. То не предполага агностицизъм и неувереност относно Христа и Църквата като верен път към Бога и спасението. Агностицизмът и неувереността се отнасят само към онези, които не вярват в Христа и не са членове на Неговата Църква. Тази гледна точка отваря възможност за положително отношение към нехристияните. Тя е по-убедителна от пневматологичната.\nИ наистина, за християнската Църква, пребиваваща в историята с цялата ѝ нееднозначност, най-разумно е да остави на Бога последната дума относно спасението на всеки човек, когато за това ще бъде волята Му. Това не означава релативизация на Христос или на Църквата. Доколкото ние знаем, Църквата, като Тяло Христово, е единственият верен път към Бога, който позволява на човек да установи правилни отношения с Бога. Ето защо ние, като християни, не можем да предложим друг, по-добър път от този, който знаем. Ние твърдо стоим в тази вяра. Но само на последния Божий съд ние ще успеем да узнаем, кой ще е спасен, дори измежду християните.\nТази позиция не е религиозен синкретизъм. Синкретизмът е основан върху представата, че във всяка религия има нещо позитивно и ценно. Затова, за да се постигне цялостност, трябва, така да се каже, да се събере всичко ценно от всички религии. Като резултат ще възникне такова цяло, което фактически ще е един вид нова религия. А според несинкретичния подход, всяка религия може да признае позитивните елементи в друга религия, но тя възприема тези елементи и съди за тях в светлината на своята собствена вяра, и разбира се, не като за съставни части на нова религия.\nИзхождайки от това, може да се каже какво още ще трябва да прави християнството в условията на сегашния религиозен плурализъм. Единствено разумно и правилно за християнството би било да встъпи в диалог с другите вярвания, като в същото време решително отхвърли идеята за създаване на нова религия чрез преобразуване на религиозния плурализъм в религиозен синкретизъм. Този диалог трябва да бъде конструктивен, което предполага наличие на религиозни убеждения. Християнството трябва да засили и задълбочи своето богословие, без да го превръща в разновидност на религиозен агностицизъм и релативизъм. Диалогът не означава безразличие към истината. Напротив, той изисква убеденост, макар и без твърдоглавство, изисква вярност, съчетана с отвореност. Диалогът – това е повече от търпимост. Той се основава на признанието, че другият, различният от мен, съществува не просто за това за да съществува (а именно това означава търпимост), но че другият има какво да ми каже. И това, което той ми говори, аз трябва да изслушам с най-голяма сериозност и да съпоставя със собствените си убеждения, като съдя за казаното в светлината на тези убеждения.\nНо какво ще ми каже другият в процеса на този диалог? За диалога трябват не само участници, но и тема, предмет на разговора. За какво следва да говорим? За политиката и ролята на религията в националните и другите конфликти в съвременния свят? За някои хора, преди всичко за политиците, това може да бъде интересно и полезно. Но е съмнително, че диалогът на подобни теми ще бъде конструктивен: по-скоро обратното. Затова смятам, че дневният ред на диалога между религиите трябва да бъде друг. Той трябва да включва най-острите въпроси, с които ще се сблъска човечеството в новото хилядолетие.\nРелигията говори не за „религиозното“, и още по-малко за „религиите“. Религията говори за човека и за неговите отношения с Бога, за отношенията между хората и за отношенията на човека към творението. И религиите трябва да приемат това предизвикателство на нашата епоха.\nПредизвикателството на технологиите и глобализацията\nСветът се свива – сега всички знаем това. В известен смисъл това е добре, но в същото време възникват и сериозни опасности. Не може да останем равнодушни към това. Глобализацията ще е най-важният проблем в настъпващото столетие. Как да примирим „едното“ и „множеството“? Как да направим така, че универсалното единство да се постига не за сметка на локалното многообразие? Как да направим така, че различието не просто да има своето място и да бъде търпяно, но и да служи за благото на човечеството? Ние трябва да заемем определена позиция по тези въпроси. Ние трябва да разясняваме нашата вяра и да предлагаме отговори на тези въпроси. Екологичното предизвикателство\nТова е възможно най-сериозният проблем на съвременния свят. Той е общ за различните народи и континенти. Християнството носи голяма част от отговорността за екологичната криза. Това се признава от всички. За щастие, християнството може да даде своя принос в решението на този проблем. И това също започва да се осъзнава от всички. Диалогът по тази тема може да събере на една маса дори онези, които в националните и политическите конфликти се намират на различни страни. Това би било конструктивно използване на религиозния плурализъм.\nПредизвикателствата на научните постижения\nЕдва ли днес ще се намери човек, у когото новините, отнасящи се до постиженията на биологията и генетиката, да не будят тревога. Появява се възможност да се манипулира самият живот. Разбира се, ние не можем да сме равнодушни към ставащото в тази област. Това е тема, която изисква богословска разработка. И нейната новост прави предстоящата работа на богословската мисъл изключително сложна. Струва ми се твърде наивна представата, че проблемите на биоетиката могат да бъдат оставени само на законодателите. Трябва да се сформира световно обществено мнение, а религията е най-важният фактор в информирането и формирането на човешкото съзнание. Богословският диалог няма да даде резултати, ако подобен род проблеми останат извън тематиката му.\nКакво трябва да прави Православната църква пред лицето на новите предизвикателства на третото хилядолетие?\nБих искал да споделя своето лично виждане по този въпрос.\nПреди всичко православното богословие трябва да преразгледа своя език. Ние сме наследници на богата догматическа традиция и трябва да и останем верни, без да променяме нищо в нея. Съдейки по всичко, ние не се нуждаем от нови догмати. Но това не значи, че трябва да съхраняваме догматите като археологични реликви. Безспорно ние се нуждаем от едно изтълкувание на нашите догмати в екзистенциални категории. Например, какво означава за съвременния човек твърдението, че Бог е Троица? Изяснява ли то по някакъв начин проблемите, породени от индивидуализма или универсализма, в сегашната ни култура? Какво е значението на еклезиологията, а по-точно – на учението за вселенскостта на местната Църква, когато ние се сблъскваме с проблемите на глобализацията, която днес така привлича световното внимание? По същия начин може да се говори за който и да е от догматите на нашата Църква, тъй като няма нито един догмат, който да няма отношение към актуалните проблеми на човешкото съществуване.\nПравославието трябва да започне да отговаря на проблемите на културата като се обръща не към етиката, а към догматите. Това означава, че то трябва да интерпретира своята догматика екзистенциално. Православната църква трябва в по-голяма степен да черпи от литургичния си живот, особено от Евхаристията. Евхаристията е не само едно от многото тайнства. Това е висше съединение (anakephaleosis) на цялата реалност на спасението на света. Ние трябва повече да се обръщаме към нашия литургичен опит при обсъждането на новите културни проблеми. А пък за това, на свой ред, трябва преди всичко да обърнем внимание върху това как извършваме Евхаристията и другите богослужения.\nЛитургичното чинопоследование не е просто ритуал. Това е богословие и то има дълбок екзистенциален смисъл. Ако ни предстои да предложим на света нещо екзистенциално значимо, ние трябва да извършваме литургията в съответствие с нейния вътрешен смисъл. И второ, ние трябва да изтълкуваме нашата литургия в екзистенциални категории. С други думи, ние се нуждаем от литургическа догматика, или догматика, разбрана и изразена литургично. И това ще бъде нашият специален дар за света през XXI век.\nОсвен литургията ние трябва да развиваме монашеската ни традиция в духа на древните отци-пустинници. Днес се извършва впечатляващо възраждане на православната монашеска традиция. Но духът на древните Отци – дух на самоосъждане и приемане върху себе си греховете на света – често се подменя с агресивна, неразумна ревностност, което противоречи на самия смисъл на аскезата. А истинското монашество е все по-необходимо на света, поробен от страстите на утилитаризма и самооправданието – тези болести на съвременната култура.\nПравославната църква встъпва в третото хилядолетие без да има политическа или икономическа власт. Напротив, тя влиза в новия век слаба от светска гледна точка, слаба до такава степен, че под въпрос е самото ѝ съществуване в бъдеще. Всички Православни църкви изпитват трудности, и занапред те само ще се засилват.\nСилата на Православието не е свързана с притежаването на светска власт. Тя е в неговото Предание, догматично и литургическо. Но тази сила ще е реална само ако тълкуването на църковното Предание наистина отговаря на екзистенциалните въпроси на човека. Вече не е достатъчно просто да съхраняваме Преданието. Това добре вършиха нашите праотци. Но ние не можем да правим от Православието някаква екзотична религия, както го възприемат мнозина от западните християни. Ние трябва да го интерпретираме в светлината на основните екзистенциални проблеми – днешни и утрешни.\nБогословието е необходимо условие за оцеляването на Православната църква в новото хилядолетие. И в този смисъл значението му само ще нараства. Именно в богословието е силата на Православната църква. Православното богословие не трябва да се страхува от диалог с когото и да било. Това е наш дълг – да започнем диалог. Това е единственият начин да се потвърди неговата уникалност, неговата важност, неговата необходимост. Това е единственият път, който ще позволи да се избегне превръщането на Православната църква в гето…\nЕдин известен британски византолог е казал, че XXI век ще е век на Православието. Но тези думи не трябва да пораждат у нас чувство на гордост. По-скоро те трябва да се възприемат като стимул, за да почувстваме още по-силно онази голяма отговорност в делото на свидетелство за Истината, която ляга върху нашите слаби плещи.\n*Източник – http://svvasiliy.jusoft.net.\nТази статия е възпроизведена тук на основание чл. 24, ал. 1, т. 5 от Закона за авторското право и сродните му права и представлява изказване в Баламандския манастир (Антиохийски патриархат, Ливан), на 4 декември 1999 година. Авторът е един от най-големите съвременни богослови на Православието. Професор по догматическо богословие в Солун и по систематическо богословие в Лондон и Глазгоу. Архиерей е на Константинополската патриаршия. Автор на многобройни съчинения, най-известните измежду които са: „Битието като общение“, „Единството на Църквата в Св. Евхаристия и епископа през първите три века“, „За човешката способност и неспособност“.\nПърво изображение: митрополит Пергамски Иоан Зизиулас\nПубликувано на Православието в диалог и тагнатоПредание, Църква, писание, православие. Запазване в отметки на връзката.


ПЪЛЕН КРАХ! Търговската верига „Пикадили” няма пари да изплати...\nПЪЛЕН КРАХ! Търговската верига „Пикадили” няма пари да изплати заплатите на служителите си, хората излязоха на протест (ВИДЕО/СНИМКИ)\nСлужители на търговската верига "Пикадили" отново излязоха на протест във Варна и София заради забавени заплати.Това е втората тяхна демонстрация, след като преди дни десетки поискаха да получат възнагражденията си. Повечето очакват заплати от февруари, но някои не са вземали пари от ноември миналата година.\nСлужителите на компанията се обединиха около искането за незабвано изплащане на дължимите заплати, като дадоха срок на управата до днес. След като не получиха дължимото стотици излязоха на протест в София и Варна днес точно в 9 ч. пред магазина "Пикадили център" във Варна и пред централния офис на фирмата в София. Финансовият директор на компанията Симона Станева не излезе с позиция пред колегите си.\nПротестиращите се отправиха директно към омбудсмана Мая Манолова. Служителите са решили, че ще излизат на протест всеки ден, докато не им бъдат изплатени заплатите.\nВъв „Фейсбук” има създадена група, където организаторите призовават за подкрепа. „На този произвол можем да се противопоставим само ако сме солидарни помежду си и се подкрепяме. Защото днес сме ние, но утре ще сте вие. Нека застанем заедно и да покажем на безразсъдните шефове, че може да са откраднали заплатите ни, но не са откраднали достойнството ни!, се казва в съобщението.\nСАМО В ПИК! Банкрутиралата верига „Пикадили” продължава да наглее! Завлича бившите си служители с хиляди левове чрез измамна схема\nТоталният крах на „Пикадили” става все...\nПрипомняме, че от 17 февруари тази година “Пикадили” официално е в процедура по несъстоятелност, въпреки, че фирмата спря да функционира реално още преди 2 години. „Пикадили“ има 80 млн. лв. дълове към кредитори – основно доставчици, наемодатели, работници и държава. През 2014 собственици на „Пикадили“ са братята Валентин и Десислав Попови, но от лятото на 2016 едноличен акционер вече е Николай Лазаров, който е във Франция.\nТърговската верига "Пикадили" окончателно хлопна кепенци в столичен мол, обектите й вече са наполовина\nТърговската веригата "Пикадили" затвори още един...\nТърговската верига „Пикадили” се настанява в...\nПари има ама няма кой да ги дава !\nI Kaufland varvqt kam falit\nТака е в България като няма институция която да защити работника и защо после младите хора баголи от България и се чудят защо не се и няма да се върнат в България защото няма кой да ги защити и не се заблуждавайте синдикатите са най големите измамници и мафиоти и едните и другите защо мислите Тренчев избяга в Амерека защото е виновен за много работи но няма кой да ги разнищи защото и съдът е като тях аз съм работил за Подкрепа и знам много работи но няма кой да ме попита защото и те са с тях\nма аз като ви обяснявах на касата вие какво ми отговаряхте: шефа така нареди\nСега разбрахте ли защо не трябва да искате лични карти когато клиентите си плащат с банкова карта и ПИН и на бележката на терминала пише: "Не се изисква подпис ПИН е пределно достатъчен !!! " Всеки месец да бяхте си поглеждали партидата в НАП щяхте да видите, че шефа ви е бягал от законни транзакции и плащана на осигуровки.


Ескалация на домашното насилие по време на епидемията - Последни Новини от DNES.BG\nЖените най-често са жертви, но страдат и деца, възрастни хора\n18 яну 2021 11:20, Камелия Цветанова\nСлед обявяването на пандемията се наблюдава ескалация на домашното насилие. Това каза министърът на правосъдието Десислава Ахладова пред БНР.\n„Домашното насилие е един изключително тежък проблем в българското общество, който обаче често остава в рамките на семейството. По данни на проведено национално представително проучване на тема „Насилие в България“ от 2019 г. за 56% от гражданите това е най-тежката ситуация на насилие, която някога са преживели и тя е била в дома им. Изострянето на този проблем особено в условията на пандемия постави въпроса за решаването му. Според изнесените статистически данни след обявяването на пандемията във всички страни, включително и в България, се наблюдава една ескалация на насилието, най-често срещу жени“, коментира Ахладова.\n16 яну 2021 02:00\nТя уточни, че не става въпрос само за домашно насилие над жени, макар че случаите върху тях е в по-голям процент, а и за увеличаване на случаите срещу деца, включително и срещу мъже, възрастни хора.\n„Надявам се тези предложения да бъдат приети в последните седмици на парламента и точно заради това дадохме един по-кратък срок за обществено обсъждане, защото повече от 6 месеца работихме по този законопроект“, допълни тя.\nПо думите ѝ Истанбулската конвенция вече е затворен въпрос за България, но страната ни има много задължения по отношение на домашното насилие. „Сравнителният анализ на МВР показва, че за периода март-май 2017 г., сравнени с март-май 2020 г. е нараснал броят на умишлените убийства на жени, при които пострадалата е роднина или съжителства с извършителя. Те са с 9 броя повече през този тримесечен период. Нараснали са и данните за увеличаване на броя на пострадалите деца. Този анализ показва, че за 2019 г. те са били 658, а за 2020 – 823. Увеличили са се с над 4000 пъти и заповедите за защита и сигналите на тел. 112. Наистина в България липсва официална статистика, но по данни на МВР се наблюдава увеличаване на сигналите, регистрирани през тел. 112. В новия законопроект предвиждаме и регистър за домашното насилие“, посочи тя.\nНационалната комисия, която предвиждаме за превенция и защита от домашното насилие, като специализиран постоянно действащ контролен орган по осъществяване на държавната политика по превенция и защита от домашното насилие, която ще бъде разположена в сградата на МВР, ще бъде изградена в срок от 6 месеца.\n„Координационният механизъм ще бъде изграден в период от 6 месеца след приемането на закона. Една от целите, които си поставя този закон, е наистина бързина на институциите. Най-важното нещо е, че такъв сигнал за домашно насилие няма да бъде подаван само при системност, т.е. и при еднократен акт ще може да се търси защита. Предвижда се забрана за извършителя да осъществява контакт под каквато и да е форма. Задължава се извършителя да посещава програми за лечение на зависимости. Една от мерките е и да се увеличи ефективността на съдебните производства“, каза още правосъдният министър.\nОще по темата: домашно насилиеконвенцияАхладова\nАми точно феминистките НПО-та ги пробутват тези закони. Как да кажеш на черното бяло?\nПак се хванахте за жените.\nНе прочетохте ли, че става дума за насилието по принцип и на родители над малки деца и на деца/внуци над възрастни родители/баби и дядовци...\nОбаче не, едно си знаете и това си е!\nА иначе насилието е отвратително без значение кой кого насилвай и под каква форма (физическа или психологическа).\nДо 16. А лобута не решава проблем. Язе не сум съгласен.Со кротце,со благо и со малко кютек сичко са постига.\nЖенътъ тряаа да бъде побийвана га могу говори,няа мяра на приказките си и не са сяща да спре,въпреки ,че сама усеща ,че е прекалила. Га кокошката жа са усети че прекалява с куккудякането ? Га я подгониш с пръчката.Па после думашно насилие.\nС бои нищо не се решава просто до другия път само с думи става.боя не решава проблемите човек като си нема акъл.те тия каде нямат акал си решават проблемите с бои щот така е по лесно те само това знаят.но някои ги учи или гледат домашно насилие и го възприемат като модел за вазпитание и резолтата е налице.но не става нищо този модел вече е изпробван и неработи.\nС болни хора и агресивни не може да се живее когато има някои неуравновесен с слаба психика резолтата е явен особено такива безработни каде лежат на гърба на хората и чакат някои да ги храни няма как да живееш с болен човек да спиш и да се храниш нормално нарушавати се дизбаланса.когато няма уважение в едно семеиство разбирателство между двамата не чакаите нещо хубаво.тези *** каде по цял ден седът на компютрите и не знаят каде се намират сега си берете плодовете на вазпитанието\npolovinata sa gotovi za mesari hasapi v germany...a tam edni vegetarianci...\nЗа домашното насилие в 51 % от случаите са виновни жените. Холивуд унищожава доброто в семейството на българина.\nДо феминистка преди 1 месец\nКогато при развод заплашвате, че ще вземете децата на съпруга си, ще забраните да ги вижда, ще му вземете парите и имуществото, това какво е? Жените също първи налитате на бой, но тъй като сте по-слаби, не можете да се наложите.\nБалкански селянин преди 1 месец\nАко не я бия как ще разбере, че я обичам?\nПричина за физическо насилие над жените обикновено е тяхното психическо насилие над мъжете. Жените са много по- силни на празните приказки, мъжете не могат да се конкурират с тях и единствения начин да ги спрат да мрънкат, е като им бият един шамар.\nАко искате да спрете физ. насилие, да се въведе строг закон за психическо насилие над мъжете от страна на жените.\nБез крути наказания ,ще има насилие!!!!Такава е системата на лигавите либерали,ха,ха,ха!И насилие има и в прехвалената Западна Европа и в задокеанската империя!Виждаме го постоянно!\nestetsven bg kanibalizam.\nРегионални културни особености на балканския селянин. Нищо особено.\nЗатворете съпруг и съпруга заедно. Със сигурност ще има извършител и жертва. Просто мъжете не смеят да използват телефона за оплаквания от домашно насилие. Защото после...\nПриятен ден преди 1 месец\nА министърът на правосъдието Десислава Ахладова дали има нещо общо с Пернишката секта и нещото Ирена СОКОЛОВА!?\nВидяхме Кобрата как насили суши. И глоба отнесе и участие в програма за лечение на сексуална зависимост.\nЗдравей Африка преди 1 месец\nА за насилието от МВР и Службите срещу неудобните нищо.\nАко бяха верни половината от тия глупости, вече нямаше да има оцелели жени на планетата\nФеминистка преди 1 месец\nПсихическо и физическо насилие срещу мъже НЯМА!\n08:47 Движението по пътя Югово - Лъки е възстановено след свлачище


Трансректалният ултразвук е вид тазов ултразвук, каква е неговата функция?\nОсвен коремен (коремен) и вагинален ултразвук, на някои хора се препоръчва да направят трансректален ултразвук. Трансректален ултразвук е част от ултразвук на таза, който се прави за диагностициране на заболяване. Може би се чудите, кой трябва да направи трансректален ултразвук и какви са изискванията? За да не бъдем любопитни, нека разберем в следния преглед.\nТрансректален ултразвук е едно от ранните откриване на заболяване\nИма три вида тазов ултразвук, а именно коремен ултразвук (корем), трансвагинален ултразвук и трансректален ултразвук. Процесът на тези три вида ултразвук всъщност е почти същият. Разликата се крие само в поставянето на преобразувателя, известен още като самия ултразвуков апарат.\nТрансректален ултразвук е нехирургично изследване, което се извършва чрез поставяне на преобразувател в ректума или ануса. Тази ултразвукова процедура използва високоенергийни звукови вълни, които се отразяват в органите и тъканите около таза.\nФункцията на трансректалния ултразвук е да търси аномалии в ректума и органите около таза, включително простатата. Въпреки това, това не означава, че трансректален ултразвук може да се направи само на мъже, знаете. Жените също могат да усетят ползите от този трансректален ултразвук.\nТочно при жените ултразвукът, извършен през ануса, дава същите добри резултати като трансвагиналния ултразвук. Всъщност резултатите могат да бъдат много по -добри от коремен ултразвук.\nПри жените функцията на трансректалния ултразвук е да открива различни аномалии в яйчниците на жената. Обикновено жените, които имат менструални нарушения, но не са сексуално активни, се съветват да се подложат на трансректален ултразвук, а не на трансвагинален ултразвук.\nКой се нуждае от трансректален ултразвук?\nТрансректален ултразвук обикновено се прави на хора, които имат проблеми с органите около таза, както мъже, така и жени. Това включва мъжките репродуктивни органи (простата) и женските репродуктивни органи (яйчници).\nРазличните цели на трансректалния ултразвук са както следва:\nОценете състоянието на простатната жлеза\nВижте размера и местоположението на тумора в ануса или ректума\nВижте дали туморът се е разпространил в лимфните възли или други тъкани в тялото\nПрегледайте женската тазова област, когато трансвагинален ултразвук не е възможен\nПотърсете причината за проблеми с плодовитостта, като кисти на репродуктивните органи, както при мъжете, така и при жените\nБолезнено ли е трансректалното ултразвуково изследване?\nЦитирано от Very Well Health, Радиологичното дружество на Северна Америка (RSNA) разкри, че трансректален ултразвук е безопасен за всеки. Но следващият въпрос, ще боли ли?\nПо принцип, Трансректален ултразвук е проста и безболезнена процедура. Възможно е обаче да изпитате някакъв дискомфорт, подобен на този, когато имате изхождане, когато преобразувателят е поставен в ануса ви.\nНо първо се успокой. Има няколко начина, по които можете да направите, за да намалите дискомфорта по време на трансректален ултразвук. Един от тях е да се разбере самата процедура на трансректален ултразвук. Ако вече знаете какъв е процесът на трансректален ултразвук, тогава ще бъдете по -спокойни и няма да се изненадате.\nПреди да започне трансректален ултразвук, лекарят ще увие сондата в презерватив, след което ще нанесе гел върху повърхността. Е, гелът може да помогне за намаляване на дискомфорта по време на ултразвука.\nСлед това задръжте дъха си възможно най -спокоен, за да отпуснете ректалните мускули. Колкото по -спокойни сте с него, ултразвуковият процес може да протича гладко и е безболезнен.\nКакво да подготвите, преди да се подложите на трансректален ултразвук\nВсъщност няма специална подготовка, която трябва да направите, преди да се подложите на трансректален ултразвук. Просто подгответе своя манталитет, така че трансректалният ултразвуков процес да протича гладко.\nСъщо така кажете на Вашия лекар, ако имате някакви алергии към определени лекарства. Например, ако редовно приемате лекарства за разреждане на кръвта, обикновено ще бъдете помолени да спрете приема на лекарството за няколко дни.\nНе се колебайте да попитате Вашия лекар преди началото на трансректалния ултразвук. Независимо дали става въпрос за етапите на процедурата до възможните странични ефекти. По този начин ще бъдете по -спокойни да направите този ултразвук.


Време е за краставиците\nКраставицата е топлолюбиво растение и семената започват да поникват при температура 15-20 градуса. Затова сеитбата може да се извърши, когато температурата на почвата на дълбочина 15 см, трайно се е покачила до 13-14 градуса и не се очакват слани. На... [още]\nГотварските тиквички отиват в градината\nТиквичките се отглеждат чрез засяване направо на постоянното им място или чрез предварително производство на разсад. Трябва да се има предвид, че младите растения са силно чувствителни към ниски температури и пролетни слани. За това сеитба направо н... [още]\nВреме е да помислите и за пъпешите\nЗа своето развитие пъпешът изисква слънчево и топло време и ниска въздушна влажност. По отношение на почвената влага, напояването при него е по-ефективно в сравнение с динята, но пък издържа на по-високи температури. Също като динята е бостанна култу... [още]\nМерете разстоянието от корен до корен\nНа любителя градинар често му се иска да засади повече зеленчуци на малката площ, която може да отдели в двора. Това става причина да засажда и по-нагъсто растенията. Развивайки се обаче, те започват да се потискат, хранителната площ, с която разпола... [още]\nЗасейте репички сега, за да берете през май\nПри нормални условия репичките поникват за 3-4 дни и за 3-5 седмици са готови. Може да се засяват на открито още при първа възможност, обикновено в края на март, началото на април. Засявате ли на етапи през десетина дни, ще имате свежи червени корено... [още]\n1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73  75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105


Новини - BMW започва буря с лимитиран SUV Dark Shadow X7\nBMW Australia ще ограничи строго разпределението на новите модели X7 Dark Shadow Edition до моделите xDrive30d и M50i и ще бъде пуснато на пазара през март 2021 г., като само пет от всеки модел.\nBMW Shop улеснява резервациите, като изисква депозит от $ 5000, след което прави поръчката и информира предпочитания дилър на клиента за консултация и накрая предаване и доставка през 2021 година.\nBMW X7 Dark Shadow Edition дебютира за първи път персонализираните продукти на BMW за специални проекти, за да осигури безупречно чувство за командване. Има само един цвят. BMW Quick Frozen Arctic Grey Metallic.\nМощният външен вид допълва 22-инчовите джанти от леки сплави V-Spoke с матово покритие Jet Black.\nПерсонализираната подчертана сянка на BMW с разширено съдържание замества хромираното покритие, за да осигури по-високо визуално впечатление, докато слънцезащитното стъкло подобрява драматичния външен вид, като същевременно осигурява повече поверителност за пътниците на задните седалки.\nСините емблематични спирачни апарати M Sport, комбинирани със сините X дизайнерски характеристики на системата BMW Laserlight, осигуряват динамичен контраст.\nКабината X7 Dark Shadow Edition се характеризира с усъвършенствани материали и дизайнерски елементи, уникални за този модел. Оборудван е с луксозни удобни седалки на BMW и е украсен с меки двуцветни изцяло кожени нощни синьо / черни меринонови модели на шевове от висок клас.\nХоризонтът на пилотската кабина отразява наситените дълбоки тонове в тъмното небе и е направен от персонализираната от BMW кожа Walknappa Night Blue от горната част на таблото и горната повърхност на вратата.\nПерсонализираната покривна облицовка на Алкантара на BMW с тъмно синьо светещо осигурява постепенна алтернатива на традиционните продукти, като същевременно добавя усещане за изтънченост.\nСложно изработени алуминиеви вложки украсяват вътрешната повърхност на BMW Individual'Fineline Black ', която е първата страна на BMW X7, която осигурява безпроблемен естетически ефект чрез обединяване на двата материала.\nЕмблематичната технология за обработка на кристално стъкло на BMW Crafted Clarity се прилага към селектора за превключване, контролера iDrive и бутона „Старт / Стоп“, добавяйки елегантно и елегантно усещане.\nЗнакът „Edition Dark Shadow“ на централната конзола потвърждава изключителността на този модел, като същевременно добавя висококачествени декоративни ефекти.\nX7 Shadow Edition е високо аплодирано превозно средство за своя първокласен комфорт, изключителни характеристики на шофиране и управление и цялостно ниво на стандартно оборудване, осигуряващо допълнителна естетическа привлекателност и оборудване.\n3.0-литровият 6-цилиндров турбо дизелов двигател на xDrive30d M Sport може да осигури 195kW и 620Nm мощност, докато 4.4-литровият 8-цилиндров двуцилиндров бензинов двигател на флагман M50i има мощност от 390kW и 750Nm.\nЦената на Dark Shadow X7 е определена на 188 900 $ за xDrive30d M Sport (с кола) и 215 900 $ за M50i (с кола). Резервациите за изданието Dark Shadow се правят изцяло онлайн чрез новия BMW Store, на принципа „първи дошъл, първи обслужен“.\nДобре дошли в австралийските бележки за изгорелите газове. Нашият екип от професионални журналисти, писатели и тестови пилоти са посветени да ви предоставят най-новите новини и рецензии за автомобили и мотоциклети, както и съвети, на които можете да се доверите.\nПоддържаме лозунга за предоставяне на честни, етични и честни възгледи и се надяваме, че историите, които сте прочели, са забавни, информативни, уникални и интересни.


Дондарини - Ювентус 2:1\nSunday, 24 February 2008 00:20\nСкандални отсъждания на рефер спряха устрема на Ювентус в Серия "А". "Старата госпожа" загуби от Реджина с 1:2 в мач от 24-ия кръг, но основна заслуга за това е на съдията Дондарини, който не отсъди две 100% дузпи за торинци и още 2 съмнителни, и в същото време даде доста спорна такава за домакините в 93-ата минута. За капак съдията показа и червен картон на халфа на гостите Дзанети, след края на срещата. Така окончателно се изпариха мечтите на "бианконерите" за Скудетото.\nВ този мач Юве игра без четирима титуляри в лицето на Буфон, Якуинта, Трезеге и Зебина. Това бе и дебютния мач на Сисоко сред началните единадесет.\nПървото полувреме Реджина показа зъбите си и откри резултата в 32-ата минута чрез Бриенца. След удар на Чирило топката попадна в халфа, който оставен непокрит нямаше как да сгреши и откри резултата. При паса останаха съмнения за засада. Гостите обаче бързо взеха инициативата и могат да претендират за неотсъдена дузпа срещу Недвед, който бе съборен в наказателното поле.\nЮвентус обаче излезе преобразен през второто полувреме и буквално натика противника си в неговата половина. Вратарят на домакините бе подложена на тотален обстрел, като отрази много удари, а други профучаваха покрай вратата му. "Бианконерите" имаха още едно положение, което бе 100 % дузпа, но Дондарини отново си замълча. Сисоко бе зверски спънат в границите на пеналта, но това отнво се стори недостатъчно на рефера да посочи бялата точка. Все пак в 71-ата минута Юве стигна до равенството. След сравнително лесен удар на Дел Пиеро от около 30 метра ненадейно топката се озова зад голлинията и резултатът бе изравнен, като това бе 11-ти гол на ветерана за сезона.\nАтаките към вратата на Реджина не спряха и Дондарини отново може да бъде укорен, след като на два пъти Ароника игра с ръка в наказателното поле, но и това не бе забелязано от него. Той обаче тотално вбеси ръководството на "старата госпожа" след като в 93-ата минута отсъди доста спорна дузпа за Реджина. При опит за изчистване на топката от страна на Сисоко със задна ножица, той неволно удари връхлитащия Аморузо и потърпевшия реализира за 2:1 от бялата точка първта дузпа за Реджина през сезона. След това реферът свири края на двубоя с минута по-рано отколкото бе обявил като продължение и за капак след мача показа и червен картон на Дзанети, който му поиско обяснение за неговите действия и халфът няма да може да играе в дербито с Торино.\nТака се затвърждава тенденцията съдиите в Италия да свирят в ущърб на Юве от началото на сезона, след като и в мача с Наполи (1:3) имаше подобни недоразумения. След тази загуба Ювентус ще остане трети с 47 точки, докато Реджина ще вземе глътка въздух в борбата за спасение, като вече е с 21 точки, но остава на 19 място.\nТова е едва трета загуба на "бианконерите" в Серия А, като те не бяха губили послдните си 14 мача, след като сториха това 9-я кръг в Неапол срещу Наполи и отново с огромната "помощ" на съдиите.\nИталия, Серия "А"/ 24 кръг\nСтадио "Оресте Кранило" Реджо Калабрия\nРеджина - ЮВЕНТУС 2:1\n1:0 Бриенца (32)\n1:1 Дел Пиеро (71)\n2:1 Аморузо (93) д.\nРеджина: Кампаньоло; Ланзаро, Валдес, Ароника, Чирило; Барето, Касционе (65-Тоньоци), Модесто (83-Коста), Бреинца (88-Макинва); Вигиани, Аморусо\nТреньор: Ренцо Уливиери\nЮВЕНТУС: Беларди; Григера (62 Салихамиджич), Легроталие, Киелини, Молинаро; Каморанези, Сисоко, Дзанети, Недвед; Паладино, Дел Пиеро\nЖълти картони: Ланзаро, Бриенца, Аморусо (Р); Григера, Легроталие (Ю)\nЧервени картони: Дзанети (Ю)\nСъдия: Паоло Дондарини\nLast Updated on Sunday, 24 February 2008 00:40


Рецепта на деня: Френски сладкиш с круши и карамелен сос - ᐉ Любопитно • лайфстайл новини за начин на живот, диети, здраве и мода | ФАКТИ.БГ\nИзисква се търпение за тази рецепта, но си заслужава\nПубликувана: 1 Септември, 2019 16:00\n3 КОМЕНТАРА | ВИДЯНА 3464\nСигурно ви се е случвало да ви се хапва нещо вкусно и сладко, но да не знаете какво точно. В такива моменти рецептата за френски сладкиш с круши и карамелен сос ще ви свърши отлична работа. Изисква се малко търпение, но пък резултатът напълно оправдава усилията, обещават от rozali.com.\nНеобходими продукти за форма от 24см със свалящ се ринг:\nРазбийте яйцата с миксер, заедно с щипка сол и прибавете внимателно захарта. Бийте, докато сместа побелее и удвои обема си. Смесете брашното с бакпулвера и го добавете към яйчената смес. Накрая постепенно добавете прясното мляко, смесено с олиото.\nИзмийте, обелете и нарежете крушите на филии. Изрежете кръг от хартия за печене за дъното на форма със свалящ се ринг. Намажете стените с масло. Изсипете половината тесто на дъното. Подредете резените круши върху тестото и залейте отгоре с останалото тесто.\nЗапечете сладкиша за 30 минути. Към края на времето за печене си пригответе заливката:\nИзвадете сладкиша от фурната, направете дупки с клечка за зъби или шиш и залейте със заливката. Целта е да проникне навсякъде.\nВърнете сладкиша във фурната и печете за още 20 минути. Извадете и оставете да изстине напълно във формата. Прехвърлете сладкиша в поднос.\nКарамелизирайте захарта на котлона на среден огън. Веднага щом се стопи, прибавете бучката масло и бъркайте енергично. Когато се стопи маслото напълно, налейте сметаната. Сместа шупва. Това не бива да ви притеснява. Намалете още малко котлона и бъркайте непрекъснато, докато сместа стане хомогенна. Отдръпнете от котлона и оставете соса напълно да се охлади и сгъсти.\nКон сладкиш пасеше,а муа го апеше?\nПредставям си, как авторката готви сладкиша само по престилка.


Машината Джокович прегази Пуй, уреди класика с Надал - Тенис - Голям шлем - Gong.bg\nПоредния си уникален мач изигра световният номер едно Новак Джокович на Откритото първенство на Австралия и стигна до финала на първия за годината турнир от Големия шлем. Той смля за отрицателно време Люка Пуй на полуфиналите и ще си оспорва трофея с Рафаел Надал в неделя.\nСърбинът даде само четири гейма на съперника си! Той го разби с 6:0, 6:2, 6:2 и даде заявка за страхотен мач с испанеца, който по същия крайно убедителен начин прегази на полуфиналите Стефанос Циципас. Ако успее да победи, Ноле ще запише рекордна седма титла в Мелбърн. Ако испанецът надделее, ще стане първият с поне два трофея от всички турнири от Големия шлем, така че мачът ще е исторически.\nФранцузинът играеше първия си полуфинал на турнир от такъв ранкинг, но представи само бледа сянка от страхотната си игра до момента. А Ноле просто беше безгрешен и за целия мач допусна само пет непредизвикани грешки.\nВ първия сет сърбинът позволи на съперника си да реализира само 13 точки! Той го проби на три пъти, като реализира три от седемте си брейкбола. Това сякаш пречупи французина, още преди да е навлязъл в мача. И това си пролича и в следващите сетове.\nВъв втората част Пуй все пак секна серията на Джокович, която набъбна до седем гейма. Но бързо допусна пробив още във второто си подаване, а после световният номер едно го затвърди за 3:1. До края на частта той направи и още един пробив и я затвори при 6:2.\nКартината беше огледална и в третия сет, в който пак бяха записани два пробива в полза на Джокович и в крайна сметка той затвори мача в своя полза след само четири гейма в полза на съперника. И всичко приключи за отрицателно време.\nГригор и Ноле ще забавляват децата в Мелбърн\n9 януари, 12:06\nтенис Люка Пуй Новак Джокович Аустрелиън оупън


Магазин под наем 65 м2, център, Варна - Бизнес имоти под наем във Варна от ПРОИНВЕСТ ПРОЕКТ ЕООД\nМагазин под наем 65 м2, център, Варна\nОбява №: 7240\nМагазин с изключително атрактивна локация, ъглово лице и панорамни витрини с рекламна площ към 24/7 интензивен пешеходен поток и автомобилен трафик. Състои се от търговска зала на втори (надпартерен) етаж с площ от 65 кв.м. Ползва санитарен възел на друг етаж. Подходящ за представителен офис, фирмен магазин и др. При наемане се заплаща възвръщаем гаранционен депозит. ДДС не се начислява.\n* Снимка от района.


Маринови Транс ООД | Транспортни услуги в страната и чужбина\nМаринови Транс ООД\nОБХВАТ НА ПОЛИТИКАТА ЗА ЗАЩИТА НА ЛИЧНИТЕ ДАННИ - „МАРИНОВИ ТРАНС” ООД\nАдрес: гр. София, бул. Самоковско шосе 68\nСигурността и правилното използване и обработване на личните данни са от изключително значение за "МАРИНОВИ ТРАНС" ООД и нашите потребители. Затова за нас е важно те да разберат как и защо обработваме тяхната лична информация.\nАдминистраторът на уеб сайта гарантира на своите потребители, че е предприел всички необходими мерки за защита на личните данни съгласно нормативните изисквания на Регламент (ЕС) 2016/679. С прилаганата политика за защита на личните данни Администраторът зачита правото на неприкосновеността на личността и гарантира, че полага всички необходими усилия за защита на личните както на регистрираните потребители така и на всеки оставил своите лични данни във формите на запитвания. С полагането на мерки за защита на нашето он- и офлайн съдържание ние гарантираме, че сме взели мерки срещу неправомерното обработване на ЛД данни, които получаваме. Използваме съвременни технологии и защити, за да предоставим сигурност и минимизиран риск.\nНастоящата Политика за личните данни е неразривно свързана с Общите условия на "МАРИНОВИ ТРАНС" ООД. Тя не регламентира права и задължения, а цели да обясни на Вас - нашите потребители, какви лични данни обработваме във връзка с предоставянето на хотелски услуги, защо и как ги обработваме, в това число кога е необходимо да разкриваме лични данни на трети лица и защо. Също така, с нея се предоставя информация за правата, които Вие като потребители на този сайт имате във връзка с обработването на личните Ви данни от "МАРИНОВИ ТРАНС" ООД.\nТази Политика за личните данни се прилага по отношение на личните данни, които "МАРИНОВИ ТРАНС" ООД събира и обработва от бисквитките в сайта. Събирането и обработването на лични Ви данни се извършва съгласно политиката за личните данни (и/или политиката за бисквитките) за този уеб-сайт или приложенията му.\nНа сайта на "МАРИНОВИ ТРАНС" ООД има директен начин за събиране на лични данни :\n- Чрез използване на бисквитки;\nНа нашия сайт използваме бисквитки. Тези бисквитки и информацията събирана от сайта ни дават информация за:\n- Уеб браузъра Ви и операционната система;\n• Поверителност на обработването на ЛД и гарантиране на високо ниво на сигурност на поверените лични данни;\n• Съхранение на данните Ви за точно определен срок;\n• Събират се единствено и само за изрично посочените в настоящата Политика цели;\n"МАРИНОВИ ТРАНС" ООД съхранява личните данни на потребителите толкова, колкото е необходимо, за да бъдат постигнати целите, посочени в тази Политика за личните данни, или за да бъдат спазени изисквания на законодателството. С оглед изпълнение на задълженията ни, произтичащи от данъчното и счетоводното законодателство, данни за даден потребител се съхраняват за период от 1 месец.\nНастоящата Политика за личните данни може да бъде променяна или допълвана поради изменение на приложимото законодателство, по инициатива на "МАРИНОВИ ТРАНС" ООД, на потребителите или на компетентен орган като Комисията за защита на личните данни.\nНие събираме и обработваме личните Ви данни само за изрично изброените по-горе цели. Вашите лични данни се съхраняват в система, която отговаря на приложимото национално и европейско законодателство. Тази система се подлежи на обработка само от оторизирани от "МАРИНОВИ ТРАНС" ООД длъжностни лица.\n• Да подобрим използването на уебсайта;\nВие можете да поискате да получите безплатна информация относно събраните за Вас лични данни. По всяко време можете да откажете Вашите лични данни да бъдат събрани и обработвани, а също така да поискате да бъдат забравен. За целта изпратете имейл на Ivaylo.Marinov@marinovi-trans.com\nАко сте дали съгласие и сте се регистрирали на нашия сайт, имате право по всяко време да се откажете от него. В този случай следва да използвате опцията за отказ, предоставена в края на всеки имейл или като пишете на Ivaylo.Marinov@marinovi-trans.com\n• адрес на интернет протокола (IP) на устройството, от което посетителят осъществява достъп до платформата;\n• вид на устройството, от което посетителят влиза в сайта; (компютър, мобилен телефон, таблет и др.);\n• действия, които се предприемат потребителите - посетени страници, честотата на посещенията на уеб сайта;\n• продължителността на стоене на дадена страница и др.\nЗа да може сайтът на "МАРИНОВИ ТРАНС" ООД да работи коректно, да Ви е приятно да работите с него ние използваме „Бисквитки“. Посещавайки нашия сайт Ви се отваря попъп, който Ви предупреждава, че използваме „Бисквитки“ и Вие трябва да се съгласите, за да използвате нормално нашия сайт.


Поредно убийство на чернокож мъж от полицията предизвика протести до Минеаполис - Zonanews.bg\nНачало / Светът / Поредно убийство на чернокож мъж от полицията предизвика протести до Минеаполис\nПолицай простреля 20-годишния Донте Райт на светофар в град Бруклин център\nУбийство на 20-годишен чернокож мъж от полицията предизвика протести до Минеаполис Източник: Twitter\nПолицай простреля чернокож мъж на светофар в град Бруклин център, Минесота, съобщи Ройтерс. Смъртта на 20-годишния Донте Райт предизвика протест сред гражданите на Минеаполис. Според изявление на полицията в Бруклин център от 14 ч. в неделя, служители на реда са спрели неидентифициран мъж заради нарушение. От полицията съобщават, че шофьорът отново влязъл в колата, докато полицаи са се опитвали да го арестуват и единият от служителите на реда открил стрелба. Няколко пресечки по-нататък автомобилът се сблъсква с друго превозно средство, като шофьорът умира на място.\nМайката на убития, Кати Райт, разказа пред журналисти в неделя следобед, че е разговаряла по телефона със сина си, когато полицията го спряла. Тя поясни, че синът й се обадил да я пита за застраховката на автомобила, която тя наскоро му дала. Жената каза още, че чула полицаите да нареждат на сина й да излезе от колата и след това започнало "боричкане" преди разговорът да прекъсне.\nМинути по-късно се обадих и приятелката му отговори, която е била в колата. Тя каза, че Донът Райт е застрелян, разказа още майката.


CAREERS@IBS - Service Engineer\nЗа повече от 15 години IBS се доказа като една от водещите български IT компании, създавайки уникални софтуерни и инфраструктурни решения в много сфери на бизнеса и публичната администрация. Партнираме с най-добрите световни IT производители и доставчици на услуги като IBM, Lenovo, VMware, RedHat, Toshiba, VЕЕАМ, Apple, Landesk и други. Като един от най-големите бизнес партньори на IBM и Lenovo за България, предлагаме и висококачествено гаранционно и извънгаранционно обслужване.\nАко намирате щастие в добре свършената работа, в това да помагате на колега или на клиент, ако ви носи радост да споделяте енергията си и усилията си, за да подобрявате всичко до което се докоснете, то ние много бихме искали да работим с вас.\nДнес търсим Сервизен инженер, който да сподели отдадеността и ежедневието си с нас.\nИзвършвате диагностика и реализирате съответните сервизни услуги.\nТествате техниката и администрирате извършените дейности в специализирана система.\nОтговаряте за първоначалните настройки и конфигурации.\nКакви са Вашите знания и опит:\nТехническо образование и/или познания и практически умения за сервизиране и поддръжка на компютърна техника-настолни и преносими компютри.\nПрактически опит в инсталиране и настройка на масовите операционни системи.\nДобро ниво английски език - четене на специализирана техническа литература.\nДобре би било, ако:\nИмате основни познания по системно администриране.\nУдоволствието да работите с отлична компютърна техника.\nВъзможност за изява и професионално развитие.\nЗаплащане, съобразено с пазарните нива за тази позиция.\nКомфортна работна среда.\nАко предизвикателствата Ви мотивират, ако сте любопитни и не се отказвате, докато не разберете "как и защо…?", не се колебайте да кандидатствате! След първоначалния подбор по документи, ще се свържем само с одобрените за интервю кандидати.


ПАВЕЛ ПАНОВ: ДЪЩЕРЯ МИ И АНДРЕЙ АСПАРУХОВ СЕ ПОАМЕРИКАНЧИХА!БЛИЦ - Новини от България и света\nПАВЕЛ ПАНОВ: ДЪЩЕРЯ МИ И АНДРЕЙ АСПАРУХОВ СЕ ПОАМЕРИКАНЧИХА!\n11 Окт. 2007, 04:38\nБългарската сватба на Андрей и Изабела\n• Синът ми не се гордее с мен\n• Пуша по две кутии цигари на ден\nПавел Панов е една от легендите на ПФК “Левски” и националния отбор. “Заслужил майстор на спорта” с 36 мача и 22 гола в евротурнирите. Роден на 16 септември 1950 г. в София. Женен, с две деца - Павел и Изабела. Поводът за нашия разговор обаче не е футболът, а онова, което се случва отвъд него. Единствено пред репортер на “ШОУ” синята легенда на “Левски” реши да сподели как живеят дъщеря му и синът на Гунди - Андрей в САЩ.\n- Дъщеря ви Изабела е омъжена за Андрей Аспарухов - сина на Гунди и двамата живеят в САЩ. Чувате ли се с тях?\n- Чуваме се непрекъснато по телефоните. Пишем си и по интернет. В САЩ са вече дълги години, живеят добре, работят. Не се оплакват от нищо, успяха да се аклиматизират, да се адаптират успешно към американския начин на живот и нямат проблеми. Хората тук нямат представа какъв живот се живее там.\nДоволни са, че постигат всичко сами, благодарение на собствения си труд и образованост.\nНе са разчитали нито за миг на ничия подкрепа, ако трябва да бъда абсолютно честен. Дъщеря ми има хубава държавна работа, а Андрей се чувства прекрасно със своята футболна школа, където преподава на малки дечица. Ходим си на гости достатъчно често, понякога те идват тук да ни виждат. Майките по-често ходят. Сватята - Величка Маркова, даже в момента е там при тях.\n- Знам, че дъщеря ви се занимава с научни изследвания. Кой е най-големият й успех?\n- Тя се занимава с изследователска дейност, заедно с голям екип ходят по конгреси, симпозиуми, изнасят семинари, лекции и така. Отговорна професия. Помага на ръководителя на екип, който е професор, асистира му и до момента е доволна от кариерата си.\n- Не се ли страхувате, че двамата могат да придобият все по-американско излъчване, да занемарят българското?\n- Независимо, че вече дълги години са там и живеят по американския модел, който никак не е лош, те не са забравили българското. Не говорят на развален български, когато си идват. Все пак те отдавна са свикнали там на неща, които тук все още ги няма, това няма как да не се отрази, но те са си същите. В САЩ всичко си има точно определен ред, докато тук днес е едно, утре друго, не знаеш какво да очакваш. Определено не са от тези, които забравят, нищо не би могло да ги учуди, когато се връщат в България, защото всичко им е до болка познато. Пък и за краткия период, за който ни гостуват, не им остава време да се почувстват разочаровани за пореден път от тукашната действителност.\n- Все още ли изплащат апартамента си в Бостън? А помагат ли ви финансово или е обратното?\n- Имаше такъв момент. В Америка много рядко ще видите някой с долари в джоба, всичко се плаща с карти, независимо дали влизаш в магазина да си купиш хляб, дали си купуваш кола или апартамент. Такава е системата, че максимум да те улеснява и минимум да предизвиква безпорядък.\nА дали е по-нормално да се купи апартамент кеш или да се изплаща в продължение на години, това вече е въпрос на личен избор, но според мен те постъпиха по възможно най-правилния американски начин. Иначе аз няма какво да им помагам финансово, те се справят много добре, не им липсва нищо. Ние също се справяме, доколкото животът ни позволява.\n- Потомците на известни фамилии не успяват ли повече, ако не тръгнат по пътя на родителите си?\n- Така е, съгласен съм. Те затова са доволни, че постигат всичко сами. Тук винаги ще има кой да ги оценява, да коментира, да сравнява, докато там те не са известни и си проправят път така, както всички останали. Андрей имаше качества, добри футболни умения, опита се да ги развие, но фактът, че е син на Гунди при всички положения му се отрази. Името е колкото добра, толкова и лоша услуга. Него навсякъде го сравняваха с баща му, което никак не е коректно, а имаше и такива, които на негов гръб си правеха авторитет.\n- А вашият син - Павел, с какво се занимава? За него нищо май не се знае?\n- Така е, но и той не държи да се знае, иска да живее нормален живот. Противно на всички очаквания, синът ми не се занимава професионално с футбол. Занимава се с компютри, работи в една фирма и е доволен от кариерата си. Макар че е вече на 27 години, Павел е доста малък, за да е имал възможност да проследи моята футболна кариера. Той се роди, когато моята кариера приключваше. Не е от тези, които се гордеят с майките и бащите си, откровено казано.\n- Още ли пушите по две кутии цигари на ден?\n- Пуша много, да, по някой път го докарвам и до две кутии дневно.\n- Конфликтна личност ли сте? Един Тити Папазов например впечатлява с избухливостта си?!\n- Не, изобщо. Търпелив съм. Изчаквам развитието на ситуацията до последно и давам възможност на онзи, който е сгрешил да промени нещо. Не съм от хората, които ще скочат веднага да си отмъщават, да се карат, да си викат или да се бият. Това да викаш, да крещиш, да псуваш - какво значи? Че си кой знае какъв, или пък че ставаш по-убедителен ли?! Нищо общо! Човек може да се нервира за нещо, но е длъжен да стиска зъби, да преглъща, да се контролира. Що се отнася до Тити Папазов - това е той като поведение, колкото и кусури да има. Импулсивността не означава винаги да се развикаш, а да действаш веднага, на момента. Неговите буйства са по-скоро интересни за хората, които не го познават. Останалите са му свикнали и са приели това за нормално негово поведение. Не казвам, че толерирам това, но затова сме различни. Все пак има моменти, когато човек трябва да си преценява кое може да си позволи и кое не, кое може да каже и кое да спести, не бива да е като кон с капаци за всичко. За кметската кандидатура какво мога да кажа - щом е преценил, че може да поеме подобна отговорност, значи го прави и после си носи последствията. Да си градоначалник не е лесна работа и няма нищо общо със спортните качества.\nАз лично не членувам в нито една партия, не съм с определена политическа окраска. Но на тези кметски избори мисля да гласувам.\n- Божидар Искренов също се кандидатира за кмет, но на район Подуяне. Одобрявате ли това и бихте ли го последвали някога?\n- Ще ви кажа така - аз съм кореняк софиянец, преди години, 77-ма година, ми се наложи да се преместя да живея в ^Младост^. И когато се регистрирах като живущ на този адрес, жената, която отговаряше за това, беше изумена. Каза ми така:\n“Знаете ли, че от доста време насам, вие сте първите софиянци които се записват да живеят тук.”\nТа в този смисъл в настоящия момент се кандидатират много хора, стана модно и по-голямата част от тях са крайно неподходящи за подобен пост. Човек, който е живял години наред в провинцията и изведнъж дойде тук и се кандидатира за кмет дори на някоя община, как може да е адекватен с нейните проблеми и история? Ами не може. Аз мисля, че с това трябва да се занимават хора, които са израснали и живели там, и познават всичко отвсякъде. Божидар Искренов по принцип цял живот е живял тук и това, че в момента му се налага да пътува често до Италия по лични въпроси, или по работа, съвсем не означава, че той не познава родните проблеми. Друг е въпросът дали ще случи на добър екип и доколко ще успее да бъде изобщо полезен, в случай че бъде избран.\nАз сам не бих се кандидатирал за кмет нито на София, нито на конкретна община в София. Не за друго, а защото никога не бих се самоиздигнал за целта. Нужно е хората да преценят, че в мое лице виждат най-правилния вариант за подобен пост, да ме издигнат те и тогава аз да ставам кмет. Аз сам никога не бих се предложил за такова нещо. Хората, които идват от провинцията, по принцип са по-амбициозни, държат постоянно да се изтъкват, докато ние - софиянците, нямаме такава мотивация и стремежи. Такива хора са повече коне с капаци, отколкото нещо друго, защото дори и нещо да не върви, те пак продължават по същия начин с рогата напред.


Изследване на женски полови хормони - LH, FSH, Estradiol, Progesteron, Testosteron и Prolactin (разграбена оферта, 13.08.2019) | Grabo.bg Велико Търново\nХапване 1Красота 12Здраве 8Култура 5За децата 25За автомобила 1Екстремни 11Други 3\nПочивки 755Масажи и spa 1Забавления 14Пазаруване 66За дома 20Уроци 13За бизнеса 10\nИзследвания 2Хранителни.. 5\nЦена: 25лв 49.50лв\nМюзикълът "Зех тъ, Радке! Зех тъ!" по комедията "Михал Мишкоед" от Сава Доброплодни - на 19.09\nИндивидуален опреснителен курс по английски език\nАвтокомплекс ПМБ Сервиз\nИзследване на женски полови хормони - LH, FSH, Estradiol, Progesteron, Testosteron и Prolactin\t 37.50 лв вместо 77.50 лв Разграбено\nЛаборатория Медилаб е първата частна самостоятелна медико-диагностична лаборатория във Велико Търново, създадена през 1997 година. Регистрирана през 2000 година в РЦЗ.\nЦена: 3750 лв\nИзтекла оферта! Офертата е грабната 16 пъти\tза 18 дни.\n-51% Курс по английски\n4.9 · 57 ревюта · 35 предишни оферти\nВелико Търново, Център, ул. Марно поле 21, ет. 2, кaбинет 229А 062/ 5** *** (скрит) medilab.bg Понеделник - Петък: 07:30 - 18:00ч.\nВинаги точни, коректни, експедитивни! Лабораторията, на чиято работа имаме доверие от години.\nДоволна съм!Работят бързо,в същото време много внимателно.\nПрофилактиката е най-добрият начин за ранно диагностициране на здравословните проблеми и вземане на навременни мерки. Не пренебрегвайте това и проверете здравето си - с предложението на СМДЛ Медилаб..\tОще...\n44:47:01 6 грабнати 383\nЗнаете ли, че хепатит може да протече със симптоми на обикновен грип, без да разберете? Тествайте чернодробната си функция с ваучер за СМДЛ Медилаб! Изследване на чернодробната функция, плюс изследв..\tОще...\n44:47:01 2 грабнати 219


Park Hae Jin (Пак Хье Джин) - Южна Корея - Eastern Spirit\nPark Hae Jin (Пак Хье Джин)\nBy pirani, March 22, 2010 in Южна Корея\nИме: Park Hae Jin (박해진)\nДата на раждане: 1 май 1983 г.\nМясто на раждане: Пусан, Южна Корея\nКръвана група: А\nСемейство: родители (разведени), по-голяма сестра и по-малък брат\nИнтересен факт: напълно освободен от военна служба заради сериозно късогледство\nАгенция: WM Company\n[MBC, 2020] Old School Intern - Ka Yeol Chan\n[KBS2, 2020] Forest - Kang Sang Hyeok\n[JTBC, 2017] Man to Man - Kim Sul Woo\n[southeast TV/Guangdong TV, 2016] Far Away Love - Shen An\n[2016, tvN] Cheese in the Trap - Yoo Jung\n[2014, OCN] Bad Guys - Lee Jung Moon\n[2014, SBS] Doctor Stranger - Han Jae Joon / Lee Sung Hoon\n[2013, SBS] My Love from the Star - Lee Hwi Kyung\n[2013, Xi An Television] Loves Relativity - Li Ang\n[2012, KBS] My Daughter Seo Young - Lee Sang Woo\n[2012, Hunan TV] Another Kind of Splendid Life - Liu Da Ming\n[2011, Hunan TV] Duo Duo's Marriage - Xu Fei\n[2009, KBS2] Hot Blood - Ha Ryu\n[2008, MBC] East of Eden - Shin Myung Hoon\n[2007, KBS] By Land and Sky - Jung Moo Young\n[2006, KBS] Famous Princesses - Yeon Ha Nam\n The Way - Love Hurts Part 2\n The Way - Love Hurts Part 1\n2006 - KBS Acting Awards - New Actor Award (Famous Princesses)\n2006 - KBS Acting Awards - Best Couple Award (with Lee Tae Ran) (Famous Princesses)\n2007 - 43rd Baeksang Awards - Best New Actor in a TV Drama (Famous Princesses)\n2007 - KBS Drama Awards - Best Couple (with Han Hyo Joo) (Like Land and Sky)\n2008 - MBC Drama Awards - Male Newcomer Award (East of Eden)\n2009 - Asia Model Festival Awards - Popular Male Star Award\n2014 - 7th Style Icon Awards - Top 10 Style Icons\n2015 - 8th Korea Drama Awards - KDA Award (Bad Guys)\nEdited September 6 by bealonenomore\nза мартенския брой за 2013 - Esquire\nза High Cut\nза априлския брой за априлския брой за 2013 на Ceci\nНаистина красавец.. дано го гледаме в повече главни роли!\nЯнуари ще излезе нов филм с Хье Джин и с една моя любимка - Йонг А. Филма Snow Is on the Sea / Snow Sea е заснет още през 2012г., но чак сега го пускат... и пак ще се мре, все пак е корейско..\nАз чакам субтитрите за последният епизод на Лошите момчета, за да си гледам нацяло последните 3 епизода и да видя развръзката хахахаха Определено му станах почитател след този сериал....\nТрейлъра за филма:\nЕто и много хубави снимки.\nХье Джин се подготвя за нова драма, която ще е по уеб комикс - "Cheese in the trap". Тя ще започне в края на тази година (не остана... много до края на годината)\nА списание ONE му е бацнало една фотосесийка...\nНо по-добре вижте ТУК\nПоради големия интерес около сиренцето в Китай и нарастване на популярността на Park Hae Jin в Китай са решили да излъчат отново техен сериал сниман през 2013 с участието на красивия кореец. А епизодите и клипчетата свързани със сиренцето са получавали рекордни броеве гледания в техни видео сайтове.\nСнима си в Китай момчето и то с много успех- Far Away Love - темата в китайските.\nДокато се рових да търся интервюта на сънбето(че вече ми е голяма слабост), попаднах на това:\nАз много не я разбирам този вид фенщина, макар че не бих отказала прегръдка от сънбето. Това, което ми направи впечатление е колко скромен и down-to-earth изглежда Пак Хье Джин.. и някак потаен. В последните му две продукции(Сиренцето и двамата намджа) тази потайност е първата характеристика на персонажите му...като цяло е много пестелив откъм емоции и явно и в живота е така. Иска ми се да го видя в по- мелодраматична роля, в която да покаже палитра от чувства(не съм гледала всичко с него, така че може и да съм пропуснала подобна роля). И тъй като сега явно е в пика на популярността си след ManxMan ще го гледаме още същата година в нова драма, в която ще играе четири различни персонажа.\nГледай го в "На изток от рая"...там даже в по-голямата част от сериала го играе лошав.\nТочно тази му роля е наистина добра.\npirani, благодаря за предложението! Този сериал съм го започвала на времето и май заради многото серии го бях зарязала..но абсолютно нищо не си спомням от играта на Пак Хье Джин, ама то при наличието на батко му Сънг Хон е разбираемо..То като цяло, преди Сиренцето и играта му в ролята на сънбето някак незабелязан беше този актьор, но пък вече си е сензация.\nИ на мене ми се иска да го гледам в нещо по-мелодраматично, но да е със щастлив край. Нещо от рода - много влюбен, но с много препятствия (да страда .... от любовна мъка) и най-накрая да е щастлив победител. Тая "Гора" дето я гледам с него е пълна скука. В "Лице в лице" показа повече емоции.\nОще не му е почнала новата драма Old School Intern а вече е потвърдил участие за още една с работно заглавие засега >Crime Puzzle< Базирана е върху много популярен Webtoon със същото заглавие. Драмата ще е психологически трилър / драма.\nОчаква се да започне в следващата половина на годината.\nЧестито на рожденика!\nPark Hae Jin говори за актьорството в „“Kkondae Intern“, за вида на възрастния актьор, който е, и още...\nАктьорът Park Hae Jin участва в интервю, за да обсъди най-новата си драма „Kkondae Intern“ и кариерата си.\n„Kkondae Intern“ е офис комедия за човек, който най-накрая получава сладко отмъщение на бивш шеф, който веднъж е направил живота му нещастен. Park Hae Jin играе ролята на Ga Yeol Chan, който става ръководител на маркетинговия екип в Jun Su Foods, след като се движи нагоре по корпоративната стълбица със светкавична скорост. Kim Eung Soo играе ролята на Lee Man Shik, шеф наGa Yeol Chan в бившата си компания, но сега негов подчинен в Jun Su Foods.\nПърво, Park Hae Jin сподели мислите си относно заключението на „Kkondae Intern.” Той каза: „Съжалявам, че това ще свърши. Обикновено се чувствам по-щастлив, след като продукцията приключи, но този път се чувствам по-тъжен, защото приключва с епизод 12. Не успях да видя всички разкази на героите, а също така ми беше любопитно историята за Namgoong Jun Su [изигран от Park Ki Woong]. Все пак мисля, че това произведение изглежда е било драматично ориентирана драма. "\nНа въпроса как забелязва популярността на тази драма, той отговори: „Разбрах, че драмата получава много любов чрез онлайн коментари и статии за новини. Мисля, че зрителите се замислиха по-дълбоко за драмата и те съпричастни към нея много. Никога досега не съм работил във фирма, но се опитах да покажа драматично представяне и когато видях коментарите да казват: „Усещах се, че гледам нашата компания“ и „Да, беше много уморително“ осъзнавам, че хората преминават през грубо време на работа. "\nPark Hae Jin говори и за това как личността на героя му внезапно се промени. Той призна, че му е било трудно с това, казвайки: „Имаше сцена, когато Ga Yeol Chan\nизбухна, след като бе притиснат. Не можах да се свържа с героя, така че приключването на шести епизод беше трудно за мен. Той имаше различен тон от началото и беше време, когато Ga Yeol Chan беше притиснат. В действителност аз не изпитвам такова дразнене, така че по-усилено се опитах да го представя. "\nPark Hae Jinговори и за вида на старши актьор. Той коментира: „Всъщност мисля, че внимавам, когато става въпрос за даване на съвет на някого за актьорското майсторство, тъй като аз съм зает да действам. Според мен „актьорството“ е процесът на събиране на парчета за картината, която ще направим в края. Докато вършех тази работа, реших, че трябва да стана добър старши за своите юноши. "\nИнтервюиращият посочи, че изглежда като някой, който много ще се грижи за младшите си актьори, и той отговори със смях: „Винаги съм гладен на драматични сцени, така че се опитвам да споделя това, което имам. Чувствам се неловко, когато някой ми благодари. Опитвам се да бъда небрежен да споделям, защото може да се почувствам като се представям. Оценявам го, ако усетят искреността ми. "\nНа въпроса му дали сега има по-голяма увереност да играе в комедии, актьорът обясни: „Аз внезапно нямам увереност в това, но се опитвам да намеря собствения си хумор. Убеден съм, че добрите сцени идват от добри реакции, а не да действат комично отпред. "\nPark Hae Jin също говори за своята химия с Kim Eung Soo, като казва: ‘Kkondae Intern’“ се фокусира върху броманса. Всяка драма има мелодрама върху нея, но мисля, че беше добре, че в тази драма нямаше такава. Забравима сцена на аромат е, когато влача Kim Eung Soo за ръка. Това е романтична сцена, но изглежда добре изразена като аромат. Реакцията на Kim Eung Soo беше в своя пик. "\nНа въпроса за възможността за втори сезон, той отговори: „Не се говори за втори сезон. Имаше хора, които искаха да го направят, така че ако се появи възможността, това ще бъде чудесно. "\nИ накрая, актьорът сподели това, което според него е kkondae (термин, който описва възрастен човек, който често е снизходителен или използва възрастта си, за да оправдае действията си). Той каза: „Това е човек, който насилва собствените си мисли към другите и вярва, че са абсолютно прави. Мисля, че също така някой смята, че е отворен човек. Може да има хора, които имат различни мнения от мен, но мисля, че човекът, който казва: „Аз съм абсолютно прав“, е kkondae. “\nП.П: Стана ми интересно, май ще взема да го изгледам тоя сериал...\nНовите профилни снимки към фирмата\nНа 26 август са се провели Newsis K-Expo 2020 и той е получил наградата: Contribution Award in the Popular Culture Artist category


Mangiare: Август 2015\nДнес отново посетих шведския фест в центъра на града. Беше много приятна разходка и отново вечерях сред тълпите от хора.\nТози път доста се колебаех какво да си взема и в крайна сметка се спрях на запечена моцарела, в плосък хляб, с домати, рукола и оцет балсамико.\nНищо особено, но страшно вкусно. Другият вариант беше със запечено овче сирене. Мисля, че щеше да бъде по-вкусно, но понеже не си падам по овчето сирене, реших да заложа на сигурното.\nПредлагам ви малко снимки от събитието, понеже последните ми постове са доста бедни, но скоро се завръщам с готвенето.\nRandom шведи на пост\nХората, насядали пред кметството, пият бира и се радват...\nЕто и къде стават вкусните, сочни наденички - братвурси, ростбратвурси, шинкенвурси и всякакви други вкуснотии.\nИии Честита Нова година! Нее...Кулминацията от предната вечер - заря! Кой не обича фоерверките?! :-)\nКрасивите вечерни гледки на Висмар.\nПубликувано от Petya в 23:16 ч. Няма коментари:\nЕтикети: Август, Висмар, Германия, предизвикателство, Deutschland, Germany, Schwedenfest, Wismar\nДнес ходих на Шведен фест-а в града, който живея. Или иначе казано, винаги има празненства по това време от август. А защо е шведски, защото, градът е бил известно време под шведско управление. Разбрах, че е голямо събитие тук и реших да отида да видя.\nХодила съм и на други подобни такива и знам, че със сигурност ще има някаква вкусна храна, която се продава на улицата, затова и реших вечерята ми да е направо там.\nОбичам вкусните, печени вурстове в хлебче, с горчица! Класика.\nЗа доброто настроение - Пиня Колада. Някак си, има нещо страшно приятно в това да вървиш, да гледаш какво се случва наоколо и да пийваш коктейл...\nКулминацията на вечерта беше зарята.\nУтре ще допълня поста, а сега отивам да спя. :-)\nПубликувано от Petya в 23:58 ч. Няма коментари:\nЕтикети: Висмар, Германия, Пиня Колада, предизвикателство, Ростбратвурст, фест\nПубликувано от Petya в 22:55 ч. 2 коментара:\nПубликувано от Petya в 23:20 ч. Няма коментари:\nДнес, пред почивен ден, имах големи планове за вечерята, дори и десерт измислих да правя.\nВ крайна сметка, се заприказвах първо със съквартирантката, после с майка ми и останах с една салата и малко сирене. А и днес ми е тоооолкова мързеливо...\nОт една страна е добре, човек да вечеря нещо съвсем малко и леко, от друга - скучно, но съвсем скоро ще разнообразя менюто отново. :-)\nПубликувано от Petya в 22:50 ч. Няма коментари:\nЕтикети: Август, зеленчуци, лесно, предизвикателство, Салата, свежо\nДнес сутринта започна с гръмотевици и светкавици, и дъжд. Целият ден беше облачен и преваляваше, иначе пък не беше студено. И още от сутринта си мислих какво ще си правя за вечеря. Искаше ми се да е нещо топло, вкусно, сочно, месно, нещо от така наречените комфортни храни. Работният ден почти беше се стопил и все още не бях решила какво ще вечерям, а трябваше бързо да измисля, за да мина през магазина и да взема необходимите неща преди да се прибера.\nОвчарски пай. От много, много отдавна исках да го пробвам. Идеално съвпада с нуждите ми. :-)\nКартофите се обелват, измиват и нарязват на кубчета и се сваряват в подсолена вода.\nСлед като умекнат, се намачкват с вилица. Към тях се добавя маслото и яйцето и хубаво се разбърква.\nВ тиган се загрява малко мазнина и лукът се запържва. След кратко време, към него се добавя и каймата, морковите, пипера и чесъна. Овкусете със солта, черния пипер и ригана. След 2-3 минути, към тях се добавя доматеното пюре и бульонът. Оставя се да покъкри на слаб огън.\nКаймата и зеленчуците се прехвърлят в малка правоъгълна тавичка. Върху тях се разстила картофеното пюре внимателно, за да покрие навсякъде. С вилицата направете връхчета, след като се изпекат, ще придобият вкусен златист цвят и хрупкавост.\nИстинският овчарски пай се прави с агнешка кайма, затова е и името му овчарски. Версията със свинско или телешко се нарича Селски пай. Както и да го наречете, на мен малко ми напомни на нашата си мусака, във фин вариант. Получи се страшно вкусно. Загребвате с вилицата и получавате сочна месна плънка, с леко меко картофено пюре в средата, а най-отгоре е хрупкаво и маслото се усеща. Картофената покривка ми беше любимата част. :-)\nХрумна ми, че с малко заквасена сметана, ще се получи хубав контраст, а и изглежда добре с дивия лук, нали? :-)\nПубликувано от Petya в 22:36 ч. 1 коментар:\nЕтикети: Август, вечеря, вкусно, Овчарски пай, предизвикателство, Dinner, Shepherd's Pie\nПубликувано от Petya в 21:50 ч. 2 коментара:\nПубликувано от Petya в 22:05 ч. 2 коментара:\nПубликувано от Petya в 22:21 ч. 3 коментара:\nМда, днешната вечеря е следплажна. Което означава и че е отново мързелива, поднесена върху, станалата ми любима напоследък, дървена, кръгла дъска.\nВсичко, което включва вечерята ми е остатъци от сирена + пъпеш. Не звучи особено вкусно, нали?\nНо всъщност беше вкусно и леко, и достатъчно.\nПубликувано от Petya в 22:33 ч. Няма коментари:\nЕтикети: Август, вечеря, лека вечеря, лесно, мързеливо, предизвикателство, сирена\nПубликувано от Petya в 23:58 ч. 2 коментара:\nПоради технически причини и недостиг на време, публикувам вечерята от 11 август днес.\nНе, че да се извинявам или нещо, ама така се получи. А аз обичам, когато нямам време. По-скоро обичам да съм заета.\nМислих си да пусна само снимките без много текст, но пък това, което вечерях исках отдавна да споделя и реших да му отделя маалко повече време. И така.\nОткакто го опитах за първи път на един коледен пазар, тук в Германия, се влюбих в него!\nТолкова просто приготвен, но толкова вкусен!\nИсках да се пробвам да го приготвя вкъщи, но така и не се наканих и то докато се наканя,аз взех, че отново дойдох в Германия.\nТози Фламкухен, купих от магазина. Да, полуфабрикат, исках да го приготвя сама, но вчера бях толкова гладна и толкова малко време имах, че реших хем да спестя време, хем да си припомня вкуса му, за да знам как да го приготвя по-добре. :-)\nПовече ще ви напиша за него, когато го изпробвам.\nНа кратко казано, представлява блат, подобен на пицата, върху него има заквасена сметана, типична немска шунка, която наричат "шпек" и лук. Толкова! Буквално преведено означава огнен сладкиш, огнена торта или нещо подобно. Но, повече - когато го приготвя и представя като самостоятелна рецепта.\nПубликувано от Petya в 11:22 ч. Няма коментари:\nЕтикети: Август, бързо, Германия, лесно, немско, предизвикателство, Фламкухен\nБуквално в последните минути на заминаващия си десети август, ви споделям и вечерята за днес - спагети с песто Росо. Изключително на кратко и на бързо какво направих. Сварих спагетите и им добавих от това чудно песто. Състои се от сушени домати, зехтин, чесън, пармезан и разни подправки и ядки. Мога да го ям и само на филия хляб! Както казах - чудно!\nБързах, защото най-накрая получих и аз моя социален живот и просто трябваше да хапна нещо!\nДо утре. :-)\nЕтикети: Август, лято, песто, песто росо, предизвикателство, спагети\nПубликувано от Petya в 21:07 ч. Няма коментари:\nВечерята за осмия ден е меко казано, семпла... Доста и то. Но пък и много вкусна.\nВарени яйца, но не какви да е варени яйца, а зелени!\nЛюбезният съсед, който живее наблизо да работата ми, ми беше обещал да ми донесе зелени яйца от неговите кокошки. Каза, че били по-вкусни от другите. Мисля, че беше прав. Яйцата бяха много вкусни. В комбинация със свежа зелена салата... ммм, пренесох се отново през април и Великден :D\nЯйцата бяха сварени точно по мой вкус от съседа. Нито много сухи, нито много рохки. С няколко резена бри, малко хляб и зелената салата, вечерята се получи доста приятна и лека. :-)\nПубликувано от Petya в 20:34 ч. Няма коментари:\nЕтикети: Август, вечеря, Какво ще вечерям?, лесно, предизвикателство, Салата, яйца


На празник като на празник! - Празник на Самоков - Open Air Fest\nОт miro на 22.08.2019\nНе за първи път празникът на град Самоков се чества в продължение на дни. През 2019 г. от 15 до 21 август културни, спортни и църковни събития са посветени на празника на града.\nНие, от Спортен клуб по велосипедизъм „No Brainz“ се включихме в празничните събития и организирахме Open Air Fest на 17 и 18 август. До пъмп трака монтирахме еърбег, за да могат любителите на екстремните изживявания да се забавляват на воля.\nКакто и очаквахме, десетки деца и младежи решиха да отпразнуват тези дни със скокове на атрактивното съоръжение.\nЛичеше старанието им да демонстрират уменията си и да се надпреварват кой ще направи по-по-най-атрактивен скок.\nНезависимо, че по програма на втория ден трябваше да завършим в 17 ч., ентусиазираните колоездачи не ни позволиха да спуснем възглавницата. Нещо повече, около този час започнаха да прииждат желаещи, завръщащи се от Боровец.\nЕ, нямаше как да им развалим празничното настроение и предварително обявения час за финал на събитието бе забравен. На празник е така! Започва се в обявения час, но празникът завършва, когато празнуващите решат 🙂\nЩе си признаем обаче, че ние, макар и организатори на събитието, заети да осигуряваме реда и безопасността на участниците, не устояхме на изкушението и също направихме по някой и друг скок.\nТака, де, този празник е и наш!\nБлагодарности за подкрепата на община Самоков, трапезна вода Блик, Е-Мания, Велосамоковци и всички приятели, за да се случи този хубав празник.\nКачено в Събития тагове: Open Air Fest Samokov, samokov.bg, Празник на Самоков.\n← По-новиСоциално колоездене – BikePrints\nПо-стари →Пъмп трак Самоков – с фокус хората\nНа 4 и 5 юли в Тетевен се проведе Тетевен Kids DH, състезание, което е част от детските даунхил серии за 2020 година. Главен виновник за осъществяването на събитието бе Николай Янков, баща на небезизвестната Изабела Янкова - една от най-успешните ни спортистки в тези дисциплини. Разбира се, сам човек не може да се справи [...]


Дават по 1000 лева на всяко медицинско лице, работещо с коронавируса - BG VOICE\nВсички медицински лица, които работят с коронавируса – лекари, сестри, лаборанти и т.н., ще бъдат подпомогнати с по 1000 лева допълнително към заплатите си.\nТова обяви Бойко Борисов след среща с президента Румен Радев.\nДвамата обсъдиха спешните мерки, които трябва да се вземат в България за борбата със заразата.\nОграничинелните мерки са животоспасяващи. В този кризисен момент е необходима пълна мобилизация. Строгите мерки ще бъдат от полза само, ако всеки един осъзнае техният смисъл и своето място и участие в борбата с коронавируса.\nИзвънредното положение е с едномесечен срок и аз го приемам като временна мярка, въпреки критиките си към начина, по който беше въведено. Моят призив е да не се поддаваме на паниката. Българските институции работят във формсмажор и трябва да проявяваме разбиране към техните усилия. В интерес на всички ни е да изпълняваме стриктно ограничителните мерки и указанията на властите“, каза Радев.\nБорисов обърна внимание, че освен лекарите, трябва да бъдат обезпечени и полицаите и армията.\nОще по тематаfeaturedБойко Борисовзаплатикоронавирусрумен радев\nБорсата в Абу Даби затваря всичките си зали за търговия