15 мрачни тайни Католическата църква мрази да обсъжда\nКатолическата църква съществува от I век след Христа. Това е достатъчно време, за да наберете няколко скелета в килера. Присъствието на Църквата се усеща по целия свят. Тази институция разполага с над 1, 27 милиарда последователи, но има някои шокиращи тайни, които би предпочела да не обсъждат твърде подробно.\nСега за всички ужасни престъпления (и те са ужасни) католическата църква е замесена, те също са били мощна положителна сила в света. Например, католическата църква е най-големият неправителствен доставчик на образование и медицински услуги в света. Както и повечето неща в живота, и тази религиозна институция е сложна комбинация от добро и лошо.\nСъщността на въпроса са хората. Има някои религиозни хора, принудени да вършат добри дела и да служат на своята общност, и други, които предпочитат да обслужват собствените си нужди. Когато алчните станат в състояние на сила, тогава нещата се объркват.\nНай-лошото от зверствата, които разглеждаме днес, е как повечето от тях са били прикрити (от приятели на високи места) и как повечето от тях включват жени и деца.\n15 нацистко злато във Ватиканската банка\nИнститутът за произведения на религията (AKA Vatican Bank) е основан с папски указ от папа Пий XII през юни 1942 г. Три години по-късно, според доклад на американски министър на финансите, банката получава приблизително 2 милиона франка, контрабандирани от Германия чрез марионетен режим. Получаването на нацистко злато (и всички знаем откъде идва това злато и колко души са загинали за него) е едно, но в доклада се твърди, че Ватиканската банка го е направила с една стъпка по-напред.\nСмята се, че парите бавно са били прехвърляни от банката в Испания и Южна Америка, където са били използвани за подпомагане на нацистките офицери и служители да избегнат наказанието за престъпленията си срещу човечеството.\nДокладът е написан през 1947 г., но е изгубен почти веднага и писмо, отнасящо се до това твърдение, е достъпно едва през 1997 г., след като е разсекретено от правителството на САЩ.\n14 Удържане на еврейски деца след Втората световна война\nВъпреки че мълча по време на Холокоста, католическата църква се опита да помогне на еврейския народ по свой начин. Те помогнаха да спасят хиляди евреи от сигурна смърт, като им предоставиха фалшифицирани актове за раждане и документи, които ги идентифицираха като католици. Във Франция еврейските деца са били скрити от нацистите в училищата, управлявани от църкви.\nРазбира се, това беше възхитително, но проблемът се появи след края на войната. Католическата църква издаде указ, който забраняваше еврейските деца да се връщат в семействата си. В документа се посочва, че връщането им вероятно би означавало, че ще бъдат отгледани извън вярата, което е неприемливо. Някои от по-малките деца са израснали, без изобщо да знаят истинските си семейства или наследство. Все още не е ясно точно колко от спасените деца са върнати след войната.\n13 Ирландски домове за неомъжени майки\nДомът на майката и бебето на Света Мария в Ирландия беше един от няколкото църковни домове за необлечени майки. Но далеч от мястото на светилището, този дом е бил място на болка, страдание и смърт.\nЛекарите почти никога не са присъствали на ражданията и майките, които се оплакват от болка, бързо са казвали на монахините, че тяхната болка е наказание от Бог за техните нечестиви начини. В началото на 20-те години на миналия век, когато домът е създаден, забременяване извън брака, се смята за грях в очите на католическата църква.\nЧесто бебетата са били взети от майките си при раждането и са изпратени за осиновяване. Поради липсата на медицинска помощ в дома, много от останалите бебета не оцеляха. Почти 800 деца са починали в дома на Майка и бебе „Света Мария“ между 1925 и 1961 година.\n12 Защита на насилниците\nКатолическата църква мрази да обсъжда твърденията за насилие над деца, които са широко разпространени в медиите от 80-те години нататък. Длъжностните лица бързо отбелязват, че други религиозни институции също имат подобни проблеми, но въпросът е следният: има проблем. И още по-лошото е, че знаят за него от години и се опитват да го прикрият.\nСамо един от примерите е този на отец Лорънс Мърфи. Той е работил в училище за глухи момчета и се смята, че е насилвал над 200 момчета през своите 24 години там. Когато Църквата била запозната с тази злоупотреба, той бил преместен от място на място и когато най-накрая отишъл в Рим, за да отговаря за престъпленията си, властите там решили, че е твърде стар и крехък, за да бъде изправен пред наказание.\nТази история беше в основата на документалния филм Mea Maxima Culpa: Мълчанието в Божия дом.\n11 Разпродажба на фашизма\nСлед като Италия беше обединена през 19 век, папата загуби суверенните си територии. Това предизвика разрив между правителството на времето и църквата. Но когато Италия попадна под фашистката диктатура на Бенито Мусолини, кризата беше решена. За да получат църквата зад тях, фашистите предложиха на църквата сделка, на която не можеше да устои. В замяна на тяхната обществена подкрепа им беше предоставена суверенна държава в рамките на Италия (Ватикана), тежко парично плащане, освобождаване от данъци и държавни заплати. Католицизмът също е обявен за държавна религия на Италия и Мусолини го прави задължителен предмет във всички училища.\nКатолическата църква беше добра към словото си и след като постигнаха споразумение с новия режим, те публикуваха изявление в официалния вестник на Ватикана, в което похвалиха Мусолини. В него се казва: „Италия е върната на Бога, а Бог на Италия.“\n10 Хърватският холокост\nДокато за нацистките лагери на смъртта се знае широко, малко хора знаят за ужасите на хърватския холокост и са оценили 100 000 живота, които той е поискал. И през цялото време Независимата държава Хърватия, управлявана от режима на Усташе, успяваше да поддържа сърдечна връзка с Католическата църква. Католическият архиепископ Алоизий Степинак дори проведе сложен банкет за диктатора на режима Анте Павелич. Павелич също получи публика при папа Пий XII.\nМного от концлагерите, създадени в този режим, с цел „прочистване“ на населението се управляваха от католически свещеници, които взеха активна роля в клането на хиляди хора. Докато масовото убийство продължи католическата преса в Хърватия публикува пропаганда за фашисткия режим и Ватиканът остана безмълвен.\n9 домашни деца\nЗа да гарантират, че техните колонии поддържат здрави бели мнозинства, британците изпращат приблизително 150 000 деца в Родезия, Канада, Нова Зеландия и Австралия през 19 и 20 век. Религиозните организации, включително католическата църква, виждат това като възможност да увеличат своите последователи и да се включат.\nКатолическата църква изпраща над 1000 деца в училища в Австралия между 30-те и 60-те години. Тези деца често са били лишени от рожденото си име и са били подлагани на тежък труд. Мнозина бяха гладували, бити и изнасилвани, всички докато са били под грижите на Църквата. Някои оцелели съобщават, че трябва да се бият за храна, хвърлена на пода.\nЕдва през 2001 г. католическата църква в Австралия потвърди извършените престъпления и накрая издаде извинение. Говорете за твърде малко, твърде късно.\n8 Убийството на сестра Маргарет Ан Пал\nНа 6 април 1980 г. тялото на католическа монахиня, сестра Маргарет Ан Пал, е открито в параклиса на болницата в Толедо Мерси. 71-годишната жена е била намушкана 31 пъти, включително 9 прободни рани до гърдите във формата на обърнат кръст. Баща Робинсън, който също е работил в болницата, е заподозрян, но в крайна сметка излиза безплатен - в продължение на 26 години.\nПрез 2003 г. се появи още една преживяна злоупотреба, която каза, че тя също е била подложена на странни сатанински ритуали от Робинсън. Това дело подтикна полицията да разгледа отново убийството на монахинята и в крайна сметка през 2006 г. отец Робинсън беше признат за виновен и изпратен в затвора. Той почина през 2014 г., което означава, че е излежал 8 години за убийството на сестра Маргарет Ан Пал.\n7 Помощ за бягството на нацистите\nСмята се, че след края на Втората световна война около 9000 нацисти успяват да избягат в Южна Америка. Много хора вярват, че католическата църква помогна на голям брой от тези военни престъпници да стигнат до там и да избегнат наказанието за своите престъпления. Имаше многобройни случаи на висши нацистки служители, на които им бяха дадени фалшиви ватикански паспорти, позволяващи им да пътуват прикрито като свещеници.\nЕдин известен случай е този на Франц Стангл. Той е контрабандиран от Германия и в Бразилия от епископ на име Худал. Стангл избягва превземането до 1967 г., когато е изпратен обратно в Германия и осъден за надзор над масовото убийство на близо милион евреи.\nНякои историци твърдят, че тези тайни операции са били извършени без съгласието на църквата, но са съгласни, че са направили много малко, за да гарантират, че не се случват.\n6 убежища в Магдалина\nУбежищата в Магдалина, известни още като перални от Магдалина, са институции, съществували от 18 век до края на 20 век. Целта на тези средства е да осигурят „рехабилитация“ за това, което обществото смята за „паднали“ жени (т.е. неомъжени майки, проститутки или сексуално безразборни жени). Често момичетата, които се озоваха в тези перални, имаха малък избор по въпроса. Семействата им не искаха срамота да се свързват с „свободна“ жена.\nОчакваше се жените да работят невероятно дълги, горещи часове в прането, седем дни в седмицата за малко и без заплащане. Те живеели в плачевни условия и често били недохранени. Пералните се управляваха от църквата, която, разбира се, изкарваше огромни пари от пералните поради непрекъснатото предлагане на безплатна работна ръка.\n5 сираци Duplessis\nПрез 40-те години католическата църква участва в плачевна схема за печелене на пари в Квебек, която в крайна сметка вреди на живота на повече от 20 000 малки деца.\nСхемата беше малко подобна: психичните институции получават повече пари за грижата за пациент, отколкото сираците, които правят за грижите за сираци. Тогавашното правителство предприе схемата заедно с католическата църква, за да превърне това в печалба. Църквата, която управлява по-голямата част от домовете за сираци и психични институции, започна да диагностицира масово децата с психични разстройства, като ги изпраща в болниците, където те ще дадат повече пари от държавата. След като сираците бяха празни, те бяха превърнати в, изненада, изненада, психиатрични болници. Най-тъжното е, че много от тези деца, които издържаха ужасяващо лечение в тези болници, изобщо не бяха сираци, а бяха конфискувани от майките си заради ужасното престъпление да бъдат родени извън брака. Католическата църква никога не се е извинила за това.\n4 Ужасният случай на Хенк Хейтуис\nХенк Хайтуис беше дете на развод и тъй като беше нежелан от семейството си, той прекара цялото си детство в домове за сираци и интернати - най-много оперирани от църквата.\nЕдно от училищата, които посещава от 15 до 18 години, е интернатът на Сейнт Винсент в Холандия, който се управлява от монаси. Именно тук той беше подложен на жестоко сексуално насилие. Вместо да мълчи, Хенк бил достатъчно смел да говори и когато бил на 20, той завел наказателна жалба срещу светите хора.\nНо нещата в този момент преминаха от лошо към по-лошо за Хенк. Резултатът от случая беше, че той беше признат за виновен в съблазняването на монасите и изпратен в психиатрична болница, където той се лекува от хомосексуалност. Част от лечението беше кастрацията. Хенк загива на 28-годишна възраст в автомобилна катастрофа, а в деня, когато той загива, полицията конфискува и унищожава всичките му вещи и съдебни документи. Нищо, за да се скрие, нали?\n3 кастиращи хор момчета\nКастрато е класически висок мъжки пеещ глас, подобен на този на сопрано. Но този ангелски глас идва на цена - произвежда се чрез кастриране (премахване на тестисите) на младо момче преди да достигне пубертета. Това не позволява гласът на момчето да се „разчупи“ и той е в състояние да запази широк вокален диапазон.\nПрез 1589 г. папа Сикст V реорганизира хора на св. Петър, Рим. Той забрани на жените да пеят и постави момчета от карати в горната линия на хора.\nПо време на кастрати от 18-ти век гласовете стават много популярни и свещениците често предлагат пари на родителите на бедни момчета, за да ги кастрират и обучат като момчета от хор. Повечето родители биха се съгласили, въпреки че процедурата е имала 80% смъртност по това време. Оттогава практиката е забранена от папата.\n2 сестра Абхая\nТялото на сестра Абхая е открито на дъното на кладенец, заедно с църквата на Св. Йосиф в Индия, където е живяла. Към момента на смъртта си през 1997 г. тя е била на 19 години. Въпреки ясните признаци на фалшива игра, смъртта ѝ е определена като самоубийство.\nСлучаят беше засипан от намеса, доказателства и важни документи „изчезнаха“, а един от разследващите дори се самоуби, като разряза китките си - цитирайки емоционални изтезания от онези, които се опитват да контролират разследването отвътре.\nВ крайна сметка през 2009 г. двама свещеници и монахиня бяха обвинени в убийството на сестра Абхая. Изглежда, че тя е влязла по тях, докато те са участвали в сексуален акт и в паника, са я убили с брадва, преди да я хвърлят надолу в кладенеца. Те излязоха изключително много, за да обхванат престъплението - въпросната монахиня дори се подложи на хирургична процедура, известна като хименопластика, за да „възстанови“ девствеността си.\n1 Отвличане и печелене на пари в Испания\nИспания попадна под контрола на фашисткия режим на Франсиско Франко през 30-те години. Франко се обяви за защитник на католическа Испания и с тясното сътрудничество на църквата започна масова схема за отвличане и осиновяване за продажба, в която бяха видяни над 300 000 бебета, взети от техните семейства.\nТе биха взели деца от нежелани родители, а в очите им неомъжените майки и тези, които не подкрепяха режима, също попаднаха под този чадър. Тъй като църквата контролираше училища и болници, за тях беше лесно да отвлекат децата, които често се продаваха при незаконно осиновяване. Често новите майки биха се заблудили да мислят, че новороденото им бебе е мъртво. Католическите сестри щяха да вземат здравото бебе и да им донесат тялото на мъртво бебе.\nФранко умира през 1975 г., но медицинските сестри продължават да крадат бебета и да ги продават поне до 1987 година.\nИзточници: listverse.com, dailymail.com


След реми в София, „Несебър” изравни и с „Черноморец”-Балчик\nОтборите на „Несебър” и „Черноморец” –Балчик не излъчиха победил в мача помежду си от 14 кръг на Втора професионална лига. Двата тима завършиха при нулево равенство, а двубоят бе единственият в днешния ден, в който нямаше победител. С поделените точки двата тима остават в средата на таблицата. „Несебър” заема 10 позиция с актив от 17 точки, а „Черноморец” е осми с две точки повече. В следващия кръг „Несебър” пък гостува на втория Монтана, който постигна класическа победа с 3:0 в гостуването си на „Пирин” –Благоевград.


Пет минути – Наградата „Аскеер“ за цялостно творчество отива при Васил Михайлов\nСимеон Германлиев\t април 15, 2018, 10:04 Театър\nВасил Михайлов Аскер\nНаградата „Аскер“ за цялостно творчество през 2018 отива при Васил Михайлов. Церемонията ще се проведе на 24 май в театър „Българска армия“ за двадесет и осми път.\nКъде е интригата в останалите категории?\nОтличието за водеща мъжка роля ще се реши между Деян Донков за ролята му на Калигула в „Калигула“ в Народен театър в София, Захари Бахаров и Юлиан Вергов. Захари Бахаров за ролята на Бай Славе в „Чамкория” в театър 199. Юлиан Вергов пък е номиниран за ролята на адвокат в „NеоДачници” в Народен театър.\nЗа водеща женските роли са номинирани: Александра Василева за ролята на Олга Алексеевна в „NеоДачници” в Народен театър, Теодора Духовникова за ролята на Регина в „Лисичета” в Народен театър, Мария Стефанова за ролята на А в „Три високи жени” в Народен театър.\nНай-добро представление ще противопостави: „12-те гневни“ в театър Възраждане и „Neoдачници“ и „Танцът Делхи“ в Народен театър.\nНаградата за режисура ще оспорват: Бина Харалампиева за „Лисичета“, Галин Стоев за „Танцът Делхи“ и Иван Панталеев за „Neoдачници“


Drama.Queen on Сря 04 Яну 2012, 18:22\n## Жанр: Екшън, Комедия, Самураи, Нинджи, Шоунен, Извънземни\n## Година: 03.07.2011 - ?\n## Видео: 1280x720p (16:9), AVC/x264\n## Субтитри: Английски, вградени\n## Продуценти: Action, Sci-Fi, Shounen, Super Power\nДействието се развива в един пристанищен град в региона Канто. Там, в\nсамота, живее Арума Тандожи. Един ден към него се обръща Рури Айба,\nкоято го моли за помощ заради силата на Свещената Седмица, която Арума\nпритежава. Но Арума отказва. В миналото той е наранявал хора с тази\nсила. Оттогва той отказва да я използва.\nНо когато мирният град е атакуван от чудовище, Арума с нежелание решава\nда използва Свещената Седмица. Но силите му излизат извън контрол и\nситуацията става още по-отчаяна. В този момент Рури му идва на помощ.\nИзточник (няма какво да се лъжем) Zamunda.net\nЕто и линк за сваляне.\nDrama.Queen on Сря 04 Яну 2012, 18:36\nАми, на мен ми хареса да го гледам, просто арта е много добър и ти е кеф (поне на мен ми беше). Сега, от към сторлайн - малко е изтъркано и доста познато, но пак беше интересно. Напомни ми малко на, ох ще се изям, онова аниме с 3-мата двойници, чиито късмет е разделен по проценти и когато някой от двойниците умре късмета му се прибавя към този, който го е убил.... Да, както винаги се справих чудесно с обясненията ... -.-"\nМалко ме издразваше на моменти "шефката" им на клуба с камъните... А другите две тетки направо късаха нервите с вманиаченото си преследване на иконома на русата мацка Руру, чието име бе сменено няколко пъти в събовете -.-" Същото беше и с Арма.\nНай - пичовски беше иконома, който беше на 18 и вече се беше дипломирал от Харвард, и не щеш ли, е копие на Себастиан .... -.-"\nСтава за убиване на време, защото има хубави бойни сцени...


Двама фотографи с обща изложба – Радио Велико Търново\n22.01.2019 Радио Велико Търново\tКоментарите са изключени за Двама фотографи с обща изложба\nВеликотърновските фотографи Генчо Петков и Никифор Тодоров ще се представят в съвместна изложба. Тя е под надслов „44 арт фотографии”. Всеки творец ще се представи с по 22 снимки, отличени на международни форуми. Голи тела и пейзажи ще са показаните в експозицията от Петков, а пейзажна фотография и няколко портрета ще са творбите на Тодоров. Повод за общата им проява е получаването на творческите звания „артист” за Никифор Тодоров и „ексълънс” за Генчо Петков от Международната федерация по фотография.\n„Сметнахме за нужно, че освен до световната публика е нормално да сведем творческите си изображения и до търновската. Обичаме си града. Родолюбци сме. Аз обичам да снимам стрийт фотография. В изложбата са включени непринудени снимания от Белгия, Сицилия, разбира се и от Велико Търново, от различни събития. Търся да покажа интересни изражения и моментни състояния на хората. Зад граница търся по-интересни сюжети. В България пък основно непопулярни дестинации в Рила, Пирин, Стара планина. Съобразявам се с природните условия. Обичам да снимам мъгла. Фотографията тогава излъчва една загадъчност и мистичност”, разказа за Общинското радио известният великотърновски фотограф Никифор Тодоров.\nОбщият му проект с Петков „44 арт фотографии” ще бъде открит на 8 февруари от 18.00 часа в Изложбени зали „Рафаел Михайлов” – Велико Търново.


Делото за взривовете в Горни Лом е на финала - bTV Новините\nОбвиняемите са четирима, делото е в 180 тома, разпитаните свидетели са близо 200, изготвените експертизи – десетки\nПубликувано в 23:45 ч. 12.06.2018 г. - Обновено в 00:03 ч. 13.06.2018 г.\nМега делото за взривовете в Горни Лом е на финал. След проверка на прокуратурата стана ясно, че при съхраняването на боеприпаси има нарушения.\nНа 1 октомври 2014 г. при утилизация на мини в завод "Миджур" в Горни Лом живота си губят 15 души. Сред загиналите е синът на Димитър.\n"Трудно ми е да говоря сега, но за такива тежки загуби каквото и да е възмездие трудно се постига", каза Димитър Димитров.\nБлизо четири години след трагедията в съда във Видин започнаха пледоариите.\nОбвиняемите са четирима. Делото е в 180 тома, разпитаните свидетели са близо 200, изготвените експертизи – десетки.\n"Близките на загиналите искат справедливост и искат да знаят, че за в бъдеще в тази страна подобни дейности като утилизация на мини, работа с оръжия и боеприпаси и така нататък, ще бъде под сериозен контрол на държавата. (…) Защото по това дело се виждат огромни безобразия", заяви адвокатът на частното обвинение Александър Кашъмов.\nКоличеството на останалите в завода боеприпаси е значително. Местната власт подава сигнал до прокуратурата.\n"Мините, които са си там на място нито се извозват, нито се предприема крачка напред, нито се случва нещо с тях. Хората имат притеснения, че това нещо стои там и не излиза", каза кметът на община Чупрене Ваньо Костин.\nВзривните вещества, останали от завод "Миджур", се съхраняват без система за ранно предупреждение\nОпасността за населението е минимална, обобщиха от областната управа след спешна среща с институциите.\n"Там всъщност не се извършва производствена дейност, заводът не функционира. Предприети са всички превантивни мерки, които институциите могат да предприемат за недопускане на инцидент", категорична беше Албена Георгиева, областен управител на Видин.\nПледоариите във видинския съд продължават и в следващите два дни. След това се чака и присъдата.


Пастообразна, тънкослойна интериорна шпакловъчна маса за ръчно или машинно полагане. Подходяща за полагане на слоеве с голяма дебелина,както и на слоеве с по-малка дебелина чрез пръскане. Материалът може да се използва за постигане на слоеве с голямо качество на повърхността. Също така подходящ за преработка на тънкослойни мазилки. Високо ефективна и икономична при безвъздушно полагане на стени и тавани, на бетонни блокове, върху минерални грундове и мазилки, върху газобетон и гипскартон.\nВисока якост на сцепление\nЛесен за полагане и заглаждане\nИзсъхване без напукване, дори и при голяма дебелина на слоя\nВъзможност за шлайфане в сухо състояние и филциране в мокро\nВодоразредим, екологичен, без миризма\nГоримост – почти негорим, с добавка за забавяне разрастването на пламъка\nС ниски емисии и без разтворители\nСинтетична дисперсия DIN 55945\n18 kg кофа; 20 kg PE чувал\nНатурално бял. Може да бъде оцветяван макс. до 5% с CaparolColor или Amphibolin колоранти. Разфасовки от 2,000 kg или повече в пастелни цветове могат да бъдат поръчани директно в завода производител.\nНа хладно, без замръзване


Начало » Здравословни добавки » Arjuna 500 мг 60 Веге Капсули | Swanson\nКод на продукта : Arjuna 500 mg 60 Veggie Capsules\nБори се с увреждания от свободните радикали и възпаления\nБори се с липидните разстройства\nАрджуна 500 мг 60 Веге Капсули на топ цена от Swanson\nКакво знаем за Арджуна?\nАрджуна 500 мг 60 Веге Капсули на супер цена от Swanson има антиоксидантни и противовъзпалителни свойства, действа като тоник за сърцето, подобрява аеробната издръжливост и помага за управлението на нивата на холестерола, кръвното налягане и кръвната захар. Може да помогне за по-бързото зарастване на раните и да се справи с гъбичните инфекции и диарията. Арджуна може също да има защитен ефект върху черния дроб и бъбреците.\nШироколистно дърво, което расте в цяла Индия, арджуна или терминалия арджуна, има лечебни свойства. Лекарствената му употреба датира от много векове, като се споменава в много древни текстове. Докато листата и цветята му имат някои предимства, бялата или розовата кора на дървото се използва предимно в традиционните лекарства и се тества в проучвания.\nКак действа Арджуна на капсули?\nАрджуна 500 мг 60 Веге Капсули на невероятна цена от Swanson съдържа много биоактивни съставки като карденолид, танини, флавоноиди (арджунолон, арджунон, лутеолин), тритерпеноидни сапонини (арджунолова киселина, арджунова киселина, арджунгликозиди, арджунгенин), елагова киселина и галова киселина, които й придават редица полезни свойства.\nБиоактивните съставки като флавоноиди в арджуна му придават антиоксидантни, както и противовъзпалителни свойства. Мощните антиоксидантни свойства на Арджуна могат да Ви помогнат в борбата с вредните ефекти на свободните радикали. Арджуна също има аналгетични свойства и може да действа като обезболяващо средство.\nArjuna 500 мг от Swanson може да засили защитните сили на тялото благодарение на антиоксидантния си капацитет. В действителност антиоксидантната му активност е сравнима с тази на витамин Е, друг мощен антиоксидант. Арджуна също се бори с хроничното възпаление, независимо дали е резултат от фактори на начина на живот, диета или заболявания като диабет. Това двойно действие превръща арджуна в мощен съюзник, който може да повиши общото ви здраве и благополучие.\nАрджуна може да засили сърдечната функция и да лекува сърдечни наранявания или травми. И научните изследвания потвърждават нейното положително въздействие върху редица сърдечни проблеми от коронарна болест до ревматична болест на сърцето. Установено е също, че помага при възстановяване на хора, прекарали инфаркт или стенокардия.\nArjuna 500 мг от Swanson има благоприятен ефект върху фактори като холестерол, кръвна захар и нива на кръвно налягане, които влияят върху здравето на сърцето Ви.\nХиперлипидемия или високи нива на холестерол и триглицериди могат да повишат риска от атеросклероза и сърдечни проблеми. Ако се борите с липидните проблеми, арджуна може да помогне. В едно проучване пациентите с коронарна болест на сърцето, които приемат екстракти от арджуна в продължение на 30 дни, наблюдават значително намаляване на LDL холестерола и общите нива на холестерола.\nВисокото кръвно налягане е друг фактор, който може да навреди на сърцето и да повиши риска от сърдечна недостатъчност, инсулт, сърдечен удар и бъбречна недостатъчност. Проучванията при животни са установили, че екстрактите от арджуна могат да понижат кръвното налягане.\nАрджуна 500 мг 60 Веге Капсули на уникална цена от Swanson може да повиши Вашата издръжливост, когато тренирате. Едно проучване установи, че когато екстрактите от арджуна са били давани на субекти в продължение на 2 седмици, тя увеличава максималния капацитет на консумация на кислород (VO2 max) с 4,9%. VO2 max е максималният кислород, който човек може да използва по време на интензивни упражнения. Това е индикатор за аеробна издръжливост и сърдечно-съдов фитнес - мускулите Ви изискват кислород за упражнения, а сърцето Ви от своя страна трябва да изпомпва достатъчно кръв, за да отговори на изискванията на аеробните упражнения. Всъщност, колкото повече кислород можете да използвате по време на тренировка, толкова повече енергия ще можете да произвеждате.\nЕкстракт от кора от терминалия арджуна (Terminalia arjuna) (Стандартизиран до мин. 0,5% арбониева киселина) 500 мг **\nДруги съставки: хипромелоза (растителна капсула), микрокристална целулоза (растителни фибри), силициев диоксид, оризов екстракт.\nПредишен артикул100% Pure Magnesium Ci...\nСледващ артикулBeta-Sitosterol 320 мг...


Провалени шефове управляват футбола ни, твърди Дучето | 7dnifutbol.bg\nНовини > А група > Провалени шефове управляват футбола ни, твърди Дучето\nПровалени шефове управляват футбола ни, твърди Дучето\n15:26 - февруари 22, 2021 78 0\nБившият тартор на Сектор “Г” Димитър Ангелов-Дучето беше гост в “Студио Дерби”, където коментира ситуацията в ЦСКА. Ето какво каза той: “Тук съм, за да кажа истината, защото не може да продължават по този начин нещата. Искам да дойдат хора, които не са се занимавали с футбол и спорт. В момента нашият футбол е управляван от провалени управници. Болно ми е”, каза Ангелов.\n“Конгресът не решава нищо, сменяме едни провалени управници с други. Проблемът в България е цялостен. Аз от края на 2012 г. съм далеч от всякаква организация. Но не съм спрял да обичам ЦСКА. Мога да говоря само от мое име. По принцип един отбор трябва да се развива. Човекът, който си плаща билета и си подкрепя отбора, има право на мнение. Той иска отборът му да става по-здрав. Но в нашата ситуация в България, когато няма как да се издържа отбор и покрай тези пандемии, трябва да се мисли и за парите. Всеки е прав. Запалянкото е на стадиона, защото обича отбора си, нормално е да си каже и мнението. Нормално е и собственикът да каже кое може и кое не. Трансферите са част от футбола, има ги навсякъде”, заяви още Дучето.\n“Тъжно е, когато се вижда, че някои са прави, други са по-прави, а трети съвсем прави. Аз не мога да кажа кой е най-прав. Знам, че нещата не вървят. Всяка седмица след мач се говори за съдии, а за футбол не се говори. Него просто го няма. Главното действащо лице на терена е съдията. Виновни са онези от БФС. Как да нямат право феновете?! Мен да не ми е било лесно и когато Ицо го дадоха, или Любо, или Емо, но просто животът продължава. Знаех тогава, че и след тях ще дойде някой. А сега не знам кой ще дойде. ЦСКА го има благодарение на феновете. ЦСКА е един и всички хора, които обичат ЦСКА, ще бъдат на един стадион”, обяви бившият тартор на червената агитка.


--- | 14/04/2013\n„Всеки, който клевети другия и му причинява всякакви неприятности и обиди, той е с дявола, защото дяволът е враг и клеветник срещу човека. Клеветникът и дяволът са едно, тъй като дяволът е клеветник, името му това и означава. От гръцки език думата „дявол“ се превежда клеветник. Хулителят, ругателят и злоречивият са едно с дявола.“ Светител Тихон Задонски\nВ тези последни времена лукавият се е развихрил както никога досега. Съвременните информационни технологии, попадайки в ръцете на зли хора, стават оръдие на дявола в борбата му срещу истината и погубването на човека. И затова човек се ражда в лъжа, живее в лъжа и умира в лъжа. Отговорността на съвременните журналисти е огромна, защото лъжата и клеветата са заразни. Така клеветникът заразява онзи, който слуша или чете неговите клевети. Жълтите журналисти са особено опасни, макар и да не убиват човека с ръце и не го нараняват, но погубват и раняват с езика и писанията си като с оръжие, както е писано: „синовете човешки, чиито зъби са копия и стрели, и чийто език е остър меч.” /Пс. 56:5/\nСтигнахме до там, че жълтите медии основно определят живота ни. Дават ни насоки и мнения за всичко и така неусетно се озоваваме в една матрица, където изгубваме представа за истинската реалност. А колко по-добре е да се раждаме в истината, да живеем в истината и да умираме в истината. Това е истината, която ще ни направи свободни, само трябва да я познаем.\nВследствие на духовната катастрофа, обхванала всички, се роди демонът на жълтата журналистика. Той живее и се храни с душите ни, изсмуквайки и последните ни жизнени сили. Светите Отци казват, че дяволът може да е силен като лъв или слаб като птичка в зависимост от това доколко ние ще му позволим. Така че ние сме си виновни за всичко жълто около и в нас. Ако никой не четеше техните сквернословия, те нямаше да съществуват. Но ето те триумфират, те са тези, които управляват. Позволихме им да бъдат лъвове. Затова и сега ще търпим, защото само търпението може да ни помогне, но при условие, че се надяваме само и единствено на Бога. Той ще им отмъсти и въздаде. Както земният баща, когато види децата си, че са поругани и обиждани от някой беззаконник и те търпят това с мълчание и гледат баща си, тогава той вместо тях ще отговори и защити. Така Бог постъппва с онези, които ни обиждат и клеветят.\nВярно, че сме слаби и податливи не само на клевети и обиди, но и на всякакви други внушения. Но пък имаме Божията подкрепа за всичко, стига да я поискаме. Пропуснем ли да направим това, обричаме не само себе си, но и тези, които идват след нас на невъзможността да различим истината от лъжата, светлината от тъмнината, сладкото от горчивото.\nДай Бог един ден българинът да израсне духовно, укрепявайки се в Божия закон и едва тогава жълтият демон ще си отиде от нас.\nХомосексуализмът срещу Христос\nЧудото на Възкръсналия Господ\nИСТОРИЯТА НА ЕДНО ДЕЗЕРТЪОРСТВО\nОтвореният гроб за българите\n„Милостинята от смърт избавя” ( Св.Пророк Давид)\nСамоубийството – грях, водещ към вечни мъки в ада


В истински ад се е превърнал живота на Иван Ганчев от бургаското село Трояново. Възрастният човек вече шест години води борба с EVN да бъде възстановено електрозахранването на дома му.\nЛоши химични и биологични показатели в най – големия бургаски басейн, доведоха до неговото затваряне. В предишни репортажи ТВ СКАТ доказа как басейна се третира с опасни химикали от неизвестен произход. Това ставаше със знанието на кмета Димитър Николов. Директорът се опита да прикрие истината с табела\nДържавни служители от горско стопанство нарушават законодателството сигнализират членовете на ловната дружинка в старозагорското село Оряховица. Така в границите на едно землище, въпреки изискванията на закона са регистрирани две ловни\nНаемателят на бургаския плаж продължава да нарушава закона за устройство на територията на Черноморското крайбрежие. На страната на безаконието са държавната и местна власт, които се обединиха да защитават Атанас\nСамозван собственик се опитва да присвои градинките в кърджалийския квартал “Възрожденци”. Повече за недовството на хората в родопския град


И това не включва пресичане.\nНякога искали ли сте да живеете като знаменитост? Е, сега можете да останете там, където любимите ви звезди са преживели двете популярни сайтове за настаняване за пътуване, Airbnb и HomeAway. Вижте няколко опции по-долу.\nМодерната къща в щата Ню Йорк е построена за хореографа Юджийн Лоринг и неговия партньор и е разположена на седем декара буйни земи с градовете Хъдсън, Уудсток и Ню Палц. Настаняването включва две спални, бани с две и половина, танцово студио и "кула на писателя", която предлага невероятна гледка. Willem Dafoe също нарече това място у дома едно време също.\nЦена: 500 долара на вечер\nЕто вашия шанс да останете в мечтаната къща на Ol 'Blue Eyes. Синатра поръча архитект на Палм Спрингс. Стюарт Уилямс да построи Twin Palms през 1947 г. Имотът с четири спални разполага с басейн и басейна, мемориали на Синатра и известни произведения на изкуството, както и оригиналното звукозаписно студио на певицата.\nЦена: 2600 долара / нощ\nНамира се във филмовата колония на Палм Спрингс, можете да почивате като стара холивудска звезда в бившата хасиенда от 1934 г. на Бинг Кросби. Домът разполага с четири спални, 4 бани, басейн с 30 места за сядане и скрининг.\nЦена: $ 675 на нощ\nПлюс: 11 уютни външни пространства\nИзживейте високия живот в 39-декара на 10-спално мароканско имение в Ла Куинта, Калифорния на телевизионния водещ Имотът включва четири казита за гости, две къщи за гости, плевня с 20 конюшни, състезателна писта и катинари, басейн и 2,5-декара езеро с гребна лодка.\nЦена: 5000 долара / нощ\nАко търсите невероятни гледки към океана, не търсете по-далеч от бившия дом на Малибу с три спални и две бани на Дензъл Вашингтон. Той разполага с обособен фитнес, гледка към океана и планината, къща за гости и басейн и джакузи. Джими Пейдж и Ян-Майкъл Винсент също бяха бивши собственици на това място.\nЦена: 490 долара на вечер\nОстанете в бившия дом на пеещия дует в Палм Спрингс, Вила Кармелита. Няколко холивудски звезди като Натали Ууд, Том Босли, Кърк Дъглас и други останаха в дома с пет спални, пет бани и в миналото. Удобствата на Вила Кармелита включват четири казита за гости, детска спалня, която спи три и важен басейн. Съседите наблизо включват Trina Turk, Suzanne Sommers и Barry Manilow.\nЦена: $ 599 / нощ\nПовече ▼: Спални за тийнейджъри от 80-те, които все още мислите\nМузикантът наричаше този имот от арт деко от 30-те години на миналия век в дома на Саут Бийч. С четири спални (една спалня е студио апартамент), четири бани, отопляемо палуба, гурме кухня и басейн, можете да изживеете високия живот в тази къща, която е близка до много други знаменитости домове.\nЦена: 1000 долара на вечер\nИмението на модния дизайнер, Sanctuary, разположено на частния остров на Търкс и Кайкос, Parrot Cay, е трифазен имот с невероятна гледка към океана. Основната къща разполага с три спални със собствени бани и басейн. Двете къщи за гости разполагат с четири спални всяка и безкраен басейн. Други удобства включват личен готвач, икономка и иконом, ползване на тенис кортове и фитнес център и безплатна храна.\nЦена: $ 30 000 / нощ\nАва Гарднър и Арти Шоу\nХоливудската звезда Ава Гарднър и нейният съпруг на известния джаз музикант Арти Шоу живееха в тази къща в Бърбанк, Калифорния, в началото на 40-те години. Можете да отседнете в стаята за гости, която има самостоятелна баня и достъп до други части на къщата, като библиотеката, хола и градината с вътрешен двор. Къщата разполага също с конна конюшня, обособена кабина с инструменти за музиканти и четири градини.\nЦена: $ 85 на вечер\nСвързани: 8 знаменитости, които се ожениха у дома\nИзвестният магьосник Муша Кей в Копърфийлд Бей е 150-декар частен курортен остров на Бахамските острови. Курортът може да побере 24 гости наведнъж и включва къща от 10 000 квадратни фута, къща за плаж със солен покрив, две вили за гости и вила на плажа с пет спални. Имотът разполага с всички удобства на луксозен курорт, включително басейн, четири горещи вани, използване на моторна лодка, платноходки и катамаран, както и 30 души персонал, които ще ви помогнат да направите престоя си още по-добър.\nЦена: 57 000 долара / нощ\nРазположен в каньона на Топанга в Лос Анджелис, бившият дом с една баня на Мики Рууни с една баня осигурява спокойно спокойствие. Имотът разполага с овощна градина, билкови и зеленчукови градини, беседка, високотехнологична кухня и четири зони за хранене (на закрито и на открито). Освен това е на няколко минути от плажа и пешеходни и велосипедни пътеки.\nЦена: 195 долара на вечер\nКъщата на известния магьосник в Холивуд Хилс е исторически имот в Лос Анджелис. Имението Худини разполага с водопад, пешеходни пътеки, седем беседки, терасовидни градини, езерце Кои и паркинг за 50 автомобила. Основната къща разполага с три спални и четири бани.\nЦена: Свържете се с мениджъра на имотите за цени\nкъща за ходини\nПлюс: 9 готини идеи за таван\nДжими ХендриксАко сте в Мауи и искате да останете някъде извън пресечената пътека, тази къщичка от 30-те години на миналия век, където Джими Хендрикс отседна през 70-те години на миналия век, е идеалният вариант. Къщата на натруфенката е наскоро реконструирана вила тип студио, разположена на 4,5 декара земя, която разполага с поток, зеленчукова ферма, овощни дървета и е в съседство със Свещената градина на Мауи.\nЦена: 145 долара на вечер\nИзвестната футболна звезда нае дома си с пет спални, шест баня в Рио по време на тазгодишното Световно първенство. Къщата разполага с басейн, сауна, домашно кино, винарска изба, дзен стая, сцена "да се насладите на добро парти в самба с приятели".\nЦена: 15 000 долара на вечер\nТази къща с три спални, три бани в стил "Кейп Код" над булевард "Сънсет" в Лос Анджелис някога е била дом на легендарния актьор Орсън Уелс. Имотът разполага с басейн и спа, плюс невероятна гледка към холивудския силует.\nЦена: $ 995 на нощ\nСнимки любезно предоставени от Airbnb и HomeAway\nОгненият дом на нормалното сърце е за продажба\n5 известни филмови кухни\nКВИЗ: Можете ли да кажете кое е преди и кое е след?\nСара ЯнУеб редакторАз съм уеб редактор на ELLEDECOR.com, Housebeautiful.com и Veranda.com.\nЧерна луна септември 2016 г.\nКъде да вземем еднорог Frappuccinos\nКак да направите домашния си мирис невероятен


Веществото в изтеглените лекарства – „предполагаем канцероген” - bTV Новините\n160 000 души приемат спрените медикаменти\nПубликувано в 16:02 ч. 11.07.2018 г.\nТова е предполагаем канцероген, касае се за потенциална канцерогенност на активната субстанция, става дума за превантивна мярка. Това обяви от парламентарната трибуна Асена Стоименова, изпълнителен директор на Изпълнителната агенция за лекарствата по повод изтеглените от пазара лекарства с валсартан, предаде БТА.\nКомандосите от армията да участват в акции на МВР, иска военното министерство\nЗащо заместник-кмет живее в жилище за социално слаби в Хасково?\n#TrashTag: Когато опазването на природата превземе социалните мрежи\nНВО подготвя мини сериал за ядрената авария в Чернобил (ВИДЕО)


Синодни комисии и резултати | В един параграф | Коментари\nСинодни комисии и резултати\nС две думи казано: трудна работа. Не че работата е толкова трудна, но когато няма резултати и нищо не произлиза от такива комисии, обикновено така обобщаваме.\nПрез последните години се нагледахме на... липсата на резултати на множество синодни комисии. Те се съставят по сериозни въпроси, но за съжаление отношението към завършване на работата на комисията с някакъв резултат е в значителна степен несериозно. Спомняте ли си резултати от комисиите за поведението на този или онзи епископ, станал скандално известен пред цял народ с деянията си? Или за някакви монаси, които били такива или онакива, но... няма решение по нито един от въпросните случаи.\nВ последните 1-2 месеца отново две комисии показаха правилността на наблюдението: ако искаш една работа да не се свърши, повери я на комисия!\nБез да коментираме дали въобще трябваше да се проверяват видинските избори за епархийски избиратели (защото те едва ли са били по-нередовни от изборите в други епархии) и ако се проверяват, защо се проверяват, факт е, че се направи синодна комисия по въпроса. Тя е с председател Старозагорски митрополит Киприян. Но едва след около месец и половина от определянето на състава на комисията тя „намери време“ да отиде във Видин и да установи, както се разбра от изтекла информация, че всъщност нарушения няма (виж горните скоби!). А уставът на БПЦ е ясен: избор за нов митрополит трябва да се направи в тримесечен срок. Само че уставът не се спазва сам, трябва някой да го спази. И най-жалкото е, когато това не се прави от членовете на синода. Така изборът за видински митрополит ще се отложи за догодина. Разбира се, това неспазване на устава не е прецедент, но нали всеки път го изстрадваме с надеждата: дано да е за последен път. Да, ама не!\nДруга комисия пак беше съставена (в почти същия състав) за проучване на възможните ходове на ръководството на БПЦ по искането на ръководството на МПЦ за предоставяне на автокефалия, където беше намесен и въпросът за майката-църква на МПЦ. Св. Синод на БПЦ заяви пред държавници, политици и медии, че е заинтересован да разгледа щекотливия въпрос. Затова беше нормално нещата да се задвижат, да се използва за съответните сондажи и отиването на многобройна делегация в Москва, където се събраха да празнуват глави и представители на всички поместни православни църкви без някаква натоварена програма, та ако ще правим нещо по „македонския“ въпрос, да го направим като хората. Но преди заминаването председателят на синодната комисия (пак Старозагорски Киприян) заяви пред телевизия с национален обхват, че до отпътуването комисията нямало да се събере. Сигурно защото стягането на куфарите е изисквало много време...\nСега вече делегацията трябва да се е върнала от лежерното пътуване, дано и комисията намери време да се събере и да се напъне да свърши някаква работа. Та дано се опровергае или поне се разклати истинността на приказката за комисията и несвършването на работата.\nПредишна статия от категорията Езикови бележки: нафора\nСледваща статия от категорията Сезонът на риалитата\nКратък адрес на настоящата публикация: https://dveri.bg/uawwp


Страници: 1 ... 28 29  31 32 ... 58\nАвтор Тема: Сила и енергия-има ли неизяснени казуси? (Прочетена 99441 пъти)\n« Отговор #435 -: Февруари 11, 2019, 01:30:36 am »\nДинев, ако някой изобщо може да разбере изобщо какво искаш да кажеш, покажеш или докажеш...това не съм аз, съжалявам...\n« Отговор #436 -: Февруари 11, 2019, 01:53:21 am »\nВиж мен ме е яд,че не мога да ви го обясня така,че да ме разберете.Търся подходящ пример но не го намирам.Явно проблема е в мен.Най добре ще е да го направя и тогава ще е по ясно.Разбирам,че вие си представяте нещата в някакви конвенционални измерения,а аз говоря за големи гранични стойности при които става въпрос за ударни взаймодействия.Примерно ротора на електродвигател и задвижван от него товар.Ако пусковият момент на двигателя е много голям той може да скъса вала на ротора.Откъде ще дойде енергията необходима за скъсването.Това е легирана стомана-не се къса току така от място.В същото време ако ротора е неподвижен в него не се образува ОЕДС и би следвало всичко което премине през него да се преобразува в топлина...\n« Отговор #437 -: Февруари 11, 2019, 02:34:53 am »\nНека вземем най-простия правотоков двигател - 2 постоянни магнита и ротор с две намотки:\nПодаваш напрежение на четките. Протичащия ток образува магнитно поле, което взаимодейства с постоянните магнити и това взаимодействие поражда сила, стремяща се да завърти ротора.\nАко ротора е застопорен какво се случва? Магнитното поле което се генерира от намотката на ротора се изкривява от постоянния магнит, не може да се затвори в правилна форма и за поддържането му е необходима енергия. Или казано по друг начин - постоянния магнит пречи да се образува достатъчно голяма ОЕДС, която да се противопостави на протичащия през намотката ток. И да - тази енергия се превръща изцяло в топлина. Вече спорих с Атос по тази тема и се опитах да му обясня, че като има двоица сили които не извършват никаква работа, то за тяхното съществуване не се консумира енергия.\nКонструкцията на колектора е такава, че в момента в който намотката на ротора застане срещу магнита на статора напрежението се обръща и ротора вече почва да се отблъсква от статора. По този начин се завърта на 180 градуса и след това всичко се повтаря.\nРеално ротор само с две намотки не се ползва, обикновено се слагат поне 3, за да няма "мъртва зона" при която мотора може и да не се завърти, ако е бил спрян точно там. Ма това вече са детайли, които нямат отношение към спора.\nС'я ще ми наскачате "Е как чупи оста без да харчи енергия?". Реално енергията е била акумулирана в магнитното поле на ротора в момента в който то се е създавало. Това трае изключително кратко време, но точно тогава тока е огромен - реално зависи само от омичното съпротивление на проводника на намотката. Тази сила предизивиква някаква деформация на материала, ако ще и от инструментална стомана да е направена оста. И ако тази сила надхвърли носимостта на оста ... тя се чупи.\nНадявам се не се налага да ви обяснявам че и една бобина се държи като кондензатор и в нейното магнитно поле може да се натрупва енергия, която никак не е малка.\n« Отговор #438 -: Февруари 11, 2019, 02:55:03 am »\nДааа, корифей си ти, Юлиане\nЦитат на: juliang в Февруари 11, 2019, 02:34:53 am\nАко ротора е застопорен.... тази енергия се превръща изцяло в топлина.\nВече спорих с Атос по тази тема и се опитах да му обясня, че като има двоица сили които не извършват никаква работа, то за тяхното съществуване не се консумира енергия.\nКой да знае, че топлината не била енергия...\nПък и кой да знае, че силите ей така си се появяват и си действат от нищото...без енергия, която ги създава...\nУбеди ме, признавам!\n« Отговор #439 -: Февруари 11, 2019, 03:10:22 am »\nЗа неразбралите да повторя:\n1. Енергията необходима да се проявят двете сили се акумулира при създаването на магнитното поле. Тя си стои там, и можеш да си я прибереш при "сгъването" на полето (затова и слагат обратните диоди, щот иначе стават кофти истории с контакторите или транзисторите управляващи тока в намотката, когато тя се изключва). За не знам кой път да повторя - за да има сила, трябва да ПРИСЪСТВА енергия, а не да се ИЗРАЗХОДВА/КОНСУМИРА. Надявам се правиш разлика между двете понятия (ма май само с надеждата ще си остана...). Ама още един път да опитам де... ако един топуз СТОИ на масата неговата потенциална енергия ПРИСЪСТВА и ПОРАЖДА сила в краката на масата. Това не прави топуза по-лек нито той отива на по-ниско място. Когато топуза почне да пада, тогава неговата потенциална енергия се ИЗРАЗХОДВА, намалява за сметка на кинетичната му такава. Андърстенд? Ферщейн? Капиш? Анадънму? На какъв език да го напиша за да го разбереш?\n2. Енерията която консумира застопорения двигател докато стои неподвижно на 100% отива в топлина.\n« Отговор #440 -: Февруари 11, 2019, 10:40:32 am »\nЯ той Юлиан свършил черната работа вместо мен.Да,наистина нещата с елетродвигателя стоят точно по този начин.Енергията необходима за създаване на магнитното поле не се губи,при прекъсване на захранващият ток тя се превръща в топлина и се сумира към джауловата топлина отделена в намотката.Нарастващият ток при включването на двигателя създава сила на Ампер,чиято големина зависи от това до какви стойности ще достигне тока.Примерно ток с големина 100ампера ще създаде една сила,но ток с големина от 1000ампера ще създаде десет пъти по голяма сила.Ако оста на ротора е застопорена неподвижно под действието на тази сила в нея ще започнат да се създават вътрешни напрежения и когато тези нарежения достигнат определена гранична за материала на оста стойност тя ще се счупи т.е. структурните връзки ще се разрушат и ще се освободи някаква енергия.При прилагане на много големи сили за много кратко време се говори вече за ударни взаймодействия и в такъв случай за разглеждането им се прилагат допусканията от теорията на удара.Пренебрегва се времето през което процесите протичат т.е. приема се че то е равно на нула,допуска се че взаймодействащите си тела не се преместват в пространството т,е. пътя е равен на нула и т.н. Но що се отнася до топуза Юлиане не си съвсем прав-вземи две пакетчета замръзнало масло,в които си вкарал предварително датчиците на два термометъра,постави отгоре им по едно парче дебел стиропор и след това върху едното масло постави топуза и следи показанията на термометрите...\n« Отговор #441 -: Февруари 11, 2019, 12:59:40 pm »\nЦитат на: kd_dinev в Февруари 11, 2019, 10:40:32 am\n...Но що се отнася до топуза Юлиане не си съвсем прав-вземи две пакетчета замръзнало масло,в които си вкарал предварително датчиците на два термометъра,постави отгоре им по едно парче дебел стиропор и след това върху едното масло постави топуза и следи показанията на термометрите...\nВземи две парчета дърво с дупки в средата вместо пакетчетата масло и ще разбереш къде бъркаш. Или две парчета алуминий, или два камъка ... абе каквото се сетиш твърдо.\nЕдин още по-ежедневен пример - имаш флакон с дезодорант, или газ за запалки. Ако щеш - пълна бутилка кислород за заваряване или водолазна бутилка, метанова автомобилна бутилка - вътре налягането е над 200 атмосфери. Тоест на всеки кв. см имаш натиск от около 200 килограма. За цялата повърхност на бутилката това са десетки и стотици тонове.\nЗавий една такава бутилка в топлоизолация. Сложи един термометър под изолацията и чакай температурата да се вдигне или да спадне. Ще има да чакаш много-много дълго...\n« Отговор #442 -: Февруари 11, 2019, 01:45:30 pm »\nСигурно си прав-при уравновесяване на две сили енергиите,които си разменят да са с еднаква големина...\n« Отговор #443 -: Февруари 11, 2019, 03:15:09 pm »\nЮлиане, за първи път да си изложиш разбираемо тезата Уважавам лигвистичната ти ерудираност, но стига човек да се изрази правилно на собствения си език.\nЦитат на: juliang в Февруари 11, 2019, 03:10:22 am\n1. Енергията необходима да се проявят двете сили се акумулира при създаването на магнитното поле. Тя си стои там, и можеш да си я прибереш при "сгъването" на полето (затова и слагат обратните диоди, щот иначе стават кофти истории с контакторите или транзисторите управляващи тока в намотката, когато тя се изключва). За не знам кой път да повторя - за да има сила, трябва да ПРИСЪСТВА енергия, а не да се ИЗРАЗХОДВА/КОНСУМИРА.\nЗначи твърдиш, че при равновесие на сили има енергия, но тя не се изразходва? Разбрах те, въпреки, че не съм съгласен. Когато твърдо тяло "стои" на твърда повърхност, през него постоянно преминава енергията на гравитацията! Противодейства и силата на вътрешномолекулните връзки. И за двете сили има разход на енергии.\nМатерията постоянно смуче етерна енергия, за да съществува, тази концепция ти не я приемаш и твърдиш, че материята си съществува "по инерция"!\nГравитационната енергия постоянно преминава през телата, ти и това не разбираш (или поне го отричаш).\nТова, че понякога не отчитаме движение или деформация на телата, ни създава погрешното впечатление, че разход няма!\nВ същност, задвижване или деформация има, когато едната сила надделее над другата - неравновесие, това не значи, че енергията си е "дремела", почивайки си до този момент, тя не спира да се движи!\nСпоред мен допускаш базовата грешка да смяташ, че енергията може да бъде статична!\n...ако един топуз СТОИ на масата неговата потенциална енергия ПРИСЪСТВА и ПОРАЖДА сила в краката на масата. Това не прави топуза по-лек нито той отива на по-ниско място. Когато топуза почне да пада, тогава неговата потенциална енергия се ИЗРАЗХОДВА, намалява за сметка на кинетичната му такава.\nТакова животно като "потенциална енергия" не съществува, това е фикция! Енергията, която наричаш потенциална е гравитационна, ако спре гравитацията - енергия няма да има. Ако се усили гравитацията, ще нарасне "потенциалната" енергия, нали? Но тялото няма собствена акумулирана енергия от това!\nНе можеш да твърдиш, че издигнато тяло на 1000 метра "натрупва" енергия, понеже би трябвало направо да започне да пари, нали?\nТ.е. ако "заредиш" едно тяло с "потенциална енергия" като го изведеш в космоса, там не можеш да я ползваш тази "енергия", щото я НЯМА!\nПредстави си горски поток, водата е гравитационната енергия, която тече. Колкото по-плътно тяло (с по-малко дупки) поставиш на пътя му (плътност - площ се съотнася към тегло - маса в примера), толкова повече енергия ще се изразходи за по-голяма сила (налягане). Силата е нещо като налягане на енергията върху единица материя. Ако сложиш решетка от фина мрежа и с големи дупки, силата ще е по-малка, защото по-малко енергия взаимодейства с материя, останалата енергия си преминава свободно през дупките.\nУдивително е как училищната физика нарича осигуряването на повече време за падане (повече време да действа енергията без съществено съпротивление), което представлява издигането на тяло - "натрупване на енергия" ?\nНо...като цяло те разбрах, де! Но...докато отричаш основни и вече отдавна известни неща, докато не приемаш някои концепции, смятам, че е безсмислено да спорим по този въпрос!\nНе ме провокирай и аз ще ти отвърна със същото, става ли?\n« Последна редакция: Февруари 11, 2019, 03:31:05 pm от atos »\n« Отговор #444 -: Февруари 11, 2019, 03:49:18 pm »\nЦитат на: atos в Февруари 11, 2019, 03:15:09 pm\nДобре, в примера с газовата бутилка имаш статична енергия. Газа натиска във всички посоки, гравитацията тук не играе. Срещу налягането на газа "работи" якостта на стената на бутилката. Ето ти пример как енергията може да си стои, да не върши никаква работа.\nСъщото е и със една стоманена пружина, през която си пуснал една шпилка и си я завил от двете страни с гайки. Вложената енергия за сгъването на пружината си остава в нея, можеш да си занесеш тази конструкция където си поискаш и да си вземеш част или цялата консервирана енергия когато си поискаш. Докато не почнеш да отвиваш гайките енергията си стои заключена.\nСега в шпилката която държи пружината свита консумира ли се енергия? Май не...\nПриеми че върху масата няма топуз, а пружина която я натиска с един тон. Горния край на пружината е запънат в тавана, и натиска на пружината се поема от гредите и колоните и отива в пода на който стои тази маса. Така елиминираме гравитацията. Какво става с "течащата" през краката на масата енергия? Нали тия крака трябва да противодействат на натиска от един тон на пружината? И тази сила вече не е гравитационната - можеш да опреш краката на масата на тавана, да сложиш пружината на пода и да я натискаш отдолу нагоре - това няма да промени постановката.\nИ това при качествена пружина може да остане в напрегнато състояние в продължение на години и векове. Откъде ще е енергията която ще се изразходва по твоята логика? Сложи шпилката с пружината в един термос и пъхни термометър вътре - и след 10 години температурата вътре ще е същата. Каква енергия ще се изразходва и в каква ще се превърне, ако се изразходва?\nНо...докато отричаш основни и вече отдавна известни неща, докато не приемаш някои концепции, смятам, че е безсмислено да спорим по този въпрос!\nДай ми смислен повод да приема такава концепция... дай ми някакво доказателство...\n« Отговор #445 -: Февруари 11, 2019, 04:22:39 pm »\nЮлиане, аз ти разбрах концепцията, ти не можеш (или отказваш) да разбереш моята!\nСпорът (повтарям го) е безпредметен, спри се вече!\n« Отговор #446 -: Февруари 11, 2019, 09:01:15 pm »\nИзвинявам се, ако прекъсвам дискусията на високо академично ниво, но ми е интересно, къде се дяна напоследък Технократа? Той по принцип много ги чува петлите , щеше да ви е от голяма полза.\n« Отговор #447 -: Февруари 11, 2019, 09:11:05 pm »\nRe: Потребители с наложен БАН\nТук има информация за него.\nБанът му отдавна изтече /А/\n« Последна редакция: Февруари 11, 2019, 09:48:31 pm от atos »\n« Отговор #448 -: Февруари 12, 2019, 12:53:19 am »\nНе го пиша, за да споря с теб, просто дообяснявам, понеже виждам, че наистина не разбираш!\nЦитат на: juliang в Февруари 11, 2019, 03:49:18 pm\n"Якостта на бутилката" се дължи точно на силата на междумолекулните връзки. Тази сила се получава от етерната енергия, която материята черпи, за да е материя! Ако металът в бутилката спре да черпи етерна енергия, тази бутилка ще се разпадне, направо ще се анихилира! Материята не съществува "по инерция", както си мислиш! Тя е мощен консуматор на етерна енергия постоянно! Всеки атом, кварк и т.н. е един вид вечен двигател, работещ с етерна енергия!\nЖалко е, че след толкова писане по толкова теми, не можеш да схванеш изначалната енергийна същност на материята! Не можеш да схванеш и торсионната теория. Ако имаше някакви мини "твърди" частици (откъде ли ще се вземат, ако не са енергийните им полета), които се въртят ей така...по инерция, щеше да е прекалено лесно да ги разбалансираш и да им "потрошиш" орбитите с просто докосване! Все едно метеорит да падне в мравуняк!\nДа, можеш да задържиш въздух в бутилка, натегната пружина (и так далее) в равновесие на силите за неопределено време, но това нищо не значи! За теб енергията е "затворена вътре", подобно на дух в бутилка?\nЧе по същата логика можеш да разглеждаш цялата бутилка с нагнетения въздух вътре като...парче скала! Или като къс закалена стомана! Вътре в този къс има огромни напрежения, които също могат да се освободят импулсно при определени обстоятелства!\nТи смяташ само проявата на превеса на видима сила над друга за наличие на енергия? За теб изразходване/движение на енергия има само когато има дисбаланс на сили? Прекалено примитивно схващане!\nВземи да помислиш малко, имаш капацитета (макар, че това ще те принуди да поспориш със себе си), осмисли нещата...\nИ пак - вдигни и дръж един бордюр над главата си и ми кажи, че не харчиш енергия за това, въпреки, че силите са в баланс!\n« Отговор #449 -: Февруари 12, 2019, 08:13:25 am »\nИ аз го пиша не да споря с теб, просто да задам някои неясни за мен въпроси...\nДобре, а къде отива закона за запазване на енергията? В какъв вид енергия се превръща консумираната от материята етерна енергия? С'я ще кажеш "Тя е необходима за да съществува материята"... но това не е отговор. Все едно да кажеш че "горивото е необходимо за да съществува пламъка", обаче освен че пламъка съществува, то при самото горене остава топлинна енергия.\nИ още един въпрос: Казваш (ох, вече не съм сигурен дали ти го казваше... ) че гравитацията се поражда от "етерния вятър" който натиска всички предмети към земята или към друго масивно тяло. Добре, щом този етерен вятър взаимодейства с дадено тяло за да му придаде тегло, то той трябва да оставя част от енергията си в това тяло. Следователно след като премине през това тяло, потока трябва да бъде с изменена характеристика. Това означава че ако сложиш 1 килограм на везна и над нея сложиш 10 см стоманена плоча, енергийния вятър който идва отгоре към земята ще трябва да мине през плочата и чак тогава да стигне везната, вече загубил част от енергията си. После махаш плочата.... и? Този напор вече трябва да бъде променен, защото не е загубил своето "налягане" или "скорост" за да премине през плочата и да я дари с тегло. Следователно везната трябва да покаже друга стойност.\nЩе се съгласиш че звучи доста противоречиво да почнеш да ми убеждаваш че може един поток да взаимодейства с нещо материално и след като въздейства да остане с непроменена характеристика... Казвам характеристика, защото идея си нямам дали се променя неговото налягане, дебит, интензитет, честота или някакво друго негово свойство. Но все НЕЩО трябва да се промени в него щом взаимодейства с материята.\nИ още един въпрос - какво се случва в т.нар точка на Лагранж между Земята и Луната. За несведущите да обясня - това е точката където притеглянията на двете тела се уравновесяват и едно тяло може да бъде в безтегловност и да е неподвижно в същото време.\nТа къде изчезва етерния вятър в тази точка? За да можеш да натиска и към Земята и към Луната, той трябва да се пръква, да започва движението си към Земята и Луната точно от тази точка. А ако разгледаме и друготе небесни тела то за всяка двойка съществува тяхна си точка на Лагранж... и нещата стават доста заплетени. Там трябва да има "етерен извор" от който етера да тръгва за да оказва натиск към всяко едно от телата.


Читать "Версия Пеликан" - Гришам Джон (BG) - Страница 15 - ЛитМир\nЛитМир - Электронная Библиотека > Гришам Джон (BG) > Версия Пеликан > Стр.15\nВ списъка имаше десет имена. За всеки от тях бяха определени от шест до двайсет от най-добрите специални агенти. Всяка група си имаше ръководител. Трябваше да докладват два пъти дневно на Ийст, който всяка сутрин и всяка вечер щеше да се среща с директора. Най-малко стотина сътрудници на ФБР щяха да претърсват градове и села за някакви следи.\nВойлс заговори за нуждата от секретност. Журналистите щяха да се спуснат по петите им като прегладнели псета, така че разследването трябваше да се води в най-строга тайна. Само лично той, като директор, щеше да разговаря с пресата и съответно щеше да им съобщава твърде малко.\nТой седна и К. О. Луис се впусна в объркан монолог за погребенията, охраната и молбата на председателя Ръниън да подпомогнат следствието.\nЕрик Ийст пиеше студеното кафе и се взираше в списъка.\nЗа трийсет и четири години Ейбрахам Розенбърг бе написал не по-малко от хиляда и двеста становища. Творбите му бяха непрекъснат източник на изумление за специалистите, занимаващи се с конституционно право. Понякога Розенбърг просто пренебрегваше скучните дела за нелоялна конкуренция или данъчни нарушения, но появеше ли се и най-малък признак за истински спорен проблем, той скачаше вътре и с двата крака. Пишеше становища на мнозинството, становища в тяхна подкрепа, както и много, много несъгласия. При последното твърде често беше сам. Розенбърг бе дал мнението си по всеки истински спорен въпрос през последните трийсет и четири години. Учените и критиците го обожаваха и публикуваха книги, монографии и критики за него и работата му. Дарби откри пет различни сборника с негови становища, всичките в издания с твърда корица, с бележки на редакторите и анотации. Едната от книгите включваше само прословутите му несъгласия.\nДарби реши да не ходи на лекции в четвъртък и се усамоти на петия етаж в библиотеката. Разпечатките от компютъра бяха пръснати по пода. Книгите на Розенбърг бяха отворени на различни страници, надраскани с маркер и натрупани една върху друга.\nИмаше някаква причина за тия убийства. Омразата и отмъщението можеха да бъдат приемлив мотив да бъде убит Розенбърг. Но добавеше ли се и Дженсън към уравнението, омразата и отмъщението загубваха смисъл. Естествено, че и него може би го мразеха, но съвсем не беше породил такива страсти като Янт или Манинг.\nНе можа да открие книга, критикуваща работата на съдията Глен Дженсън. За шест години той бе написал само двайсет и осем становища на мнозинството и определено беше най-слабо продуктивният съдия във Върховния съд. Бе написал и няколко несъгласия и бе подкрепил свои колеги, но като цяло се оказа прекалено муден и бавен. На места мисълта му беше ясна и точна, на други — несвързана и прекалено емоционална.\nТя се задълбочи в писанията на Дженсън. Убежденията му се меняха драстично от година на година. Като цяло беше последователен при защитата на правата на криминалните престъпници, но имаше достатъчно изключения, които да объркат всеки специалист. В пет от седем възможни случая бе гласувал в подкрепа на индианците. Три пъти бе написал екологично силни становища. Почти винаги подкрепяше протестиращите против високите данъци.\nНо нещо сериозно, което да я наведе на следа, нямаше. Дженсън беше твърде непостоянен, за да бъде приеман на сериозно. В сравнение с останалите осем беше направо безобиден.\nТя изпи още една бутилка топла минерална вода и блъсна настрани бележките си за Дженсън. Часовникът й беше в едно чекмедже. Нямаше представа колко е часът. Калахан беше изтрезнял и искаше да вечерят, макар и късно, в ресторанта на Би във Френския квартал. Дарби имаше нужда да го види.\nДик Мабри, човекът, който пишеше речите в Белия дом в момента и жонглираше с думите като истински магьосник, седеше на един стол до бюрото и наблюдаваше Флетчър Коул и президента, които четяха третия вариант на надгробното слово за съдията Дженсън. Коул бе отхвърлил предишните два и Мабри все още не беше много сигурен какво точно се иска от него. Коул предлагаше едно, шефът му искаше друго. Няколко часа по-рано Коул се бе обадил и му бе казал да не се тревожи за словото, защото президентът няма да ходи на погребението. После президентът бе позвънил и го бе помолил да нахвърли няколко думи, защото Дженсън му бил приятел и макар и педераст, все пак си му оставал приятел.\nМабри знаеше, че Дженсън не му е приятел, а току-що убит съдия, около чието погребение ще се вдигне много шум.\nСлед това се беше обадил Коул и бе казал, че не са много сигурни дали президентът ще ходи, но той да надраска нещо за всеки случай. Стаята на Мабри беше в административната сграда досами Белия дом и през целия ден около него се разменяха облози дали президентът ще отиде на погребението на известен хомосексуалист. Залагаха три към едно, че няма да отиде.\n— Много по-добре, Дик — рече Коул, сгъвайки листа.\n— И на мен ми харесва — заяви президентът.\nМабри бе забелязал, че той обикновено изчаква да види дали Коул ще одобри речите му.\n— Мога да опитам пак — изправи се Мабри.\n— Не, не — възпротиви се Коул. — Уцелил си верния тон. Много трогателно. Харесва ми.\nТой изпрати Мабри до вратата и я затвори след него.\n— Какво мислиш? — попита президентът.\n— Да се откажем. Имам някакво неприятно предчувствие. Ще е страхотна реклама, но да изричате тия красиви слова над труп, намерен в педерастки порноклуб… Прекалено рисковано е.\n— Да-а. Мисля, че си…\n— Тази криза работи в наша полза, шефе. Рейтингът ни продължава да се подобрява и просто не искам да поемаме никакви рискове.\n— Да изпратим ли някой?\n— Разбира се. Какво ще кажете за вицепрезидента?\n— Идва си от Гватемала. Ще кацне довечера. — Коул неочаквано се усмихна. — Точно за вицепрезидент работа, знаете. Погребение на хомосексуалист.\n— Идеално — изхили се президентът.\nУсмивката изчезна от лицето на Коул и той закрачи пред бюрото.\n— Има един малък проблем. Опелото на Розенбърг е в събота, само на осем преки оттук.\n— Предпочитам да отида в ада за един ден.\n— Знам. Но отсъствието ви ще бъде твърде осезаемо.\n— Бих могъл да вляза в болница. Болки в гърба например. Последния път номерът мина.\n— Не, шефе. Изборите са догодина. Не бива да влизате в никакви болници.\nПрезидентът плесна с две ръце по бюрото и се изправи.\n— По дяволите, Флетчър! Не мога да отида на опелото му, защото няма да мога да скрия усмивката си. Деветдесет процента от американците го мразеха. И хората ще се радват, ако не ида.\n— Така изисква протоколът, шефе. И добрият вкус. Пресата ще ви изяде жив, ако не идете. Няма нищо да ви стане. Не е необходимо да казвате нищо. Просто влезте и излезте с много тъжен вид и оставете камерите да ви снимат. Няма да отнеме повече от час.\nПрезидентът хвана стика и се надвеси над оранжевата топка.\n— Тогава ще трябва да ида и на погребението на Дженсън.\n— Точно така. Но никакво слово.\nПрезидентът замахна със стика.\n— Всъщност сме се срещали само два пъти с него, знаеш.\n— Знам. Нека просто да се появим тихичко и на двете места, да поседим, без да кажем нито дума, и после да се измъкнем.\n— Струва ми се, че си прав — удари топката президентът.\nТомас Калахан спа до късно. Сам. Беше си легнал рано, при това трезвен. И сам. Трети ден поред нямаше лекции. Беше петък и погребението на Розенбърг щеше да е утре. От уважение към своя кумир нямаше да преподава конституционно право, докато старият Ейб не намереше вечен покой.\nКалахан си направи кафе и седна по халат на терасата. Беше захладняло с първия студен повей на есента и Дофин стрийт отдолу гъмжеше от делови и енергични хора. Той кимна на старицата на отсрещния балкон, чието име не знаеше. Бърбън стрийт беше на една пряка и туристите вече бяха наизлезли със своите карти и фотоапарати. Никой не забелязваше зората във Френския квартал, но към десет часа тесните улички бяха вече задръстени от разнасящи стока камиони и таксита.