Институт "Иван Хаджийски" — Борис Попиванов: Единството победи – всички си припомниха кой е шефът\nINSO.bg > Коментари > Борис Попиванов: Единството победи – всички си припомниха кой е шефът\nКоментар на Борис Попиванов пред вестник „Сега“.\nТекстът е директно копиран от уебсайта на вестника. Оригинала вижте тук.\nПетъчната парламентарна буря още не е отминала. Но едва започнала, тя доведе някои анализатори до извода, че премиерът Борисов е удържал крупна победа. Ние понякога така мислим по инерция и си казваме, че няма начин да настъпи политически скандал и Борисов да не излезе победител. В случая бързо направеното заключение гласеше, че той едновременно е показал на реформаторите, че не са му алтернатива, и на социалистите, че не те, а той ще решава кога да заседава Народното събрание.\n„Бързо“ и „прибързано“ обаче май съвпадат. Нека вместо традиционно размахания байрак на победата погледнем към сведените надолу знамена на загубата.\nРБ без съмнение е ударен мощно. На спешното заседание на кабинета се върнахме към един жанр, поизчерпал популярността си след епохата на сталинизма – самокритиката. Думите на министър Ненчев, преведени на оня изчезнал език, навярно биха звучали така: „Безпощадните думи на другаря Борисов ми позволиха да осъзная колко съм се отклонил от правилната линия и как с действията си, без да го искам, съм помагал на класовия враг“. Но дори да преценим превода за преувеличен, остава впечатлението, че на министрите реформатори брутално е припомнено кой е шефът, а контролът е възстановен.\nСамо че дали контролът наистина е бил губен?\nБорисов знае, че по субективни и обективни причини тези министри са изпаднали в доста сериозна зависимост от него и не личи да са разполагали с план „Б“ въпреки последвалите дни по-късно полугероични изявления. Така че в ролята си на гръмовержец премиерът заприлича не толкова на Сталин, смазващ всеки дръзнал да проявява различия, колкото на Горбачов, който постоянно ругаеше министрите си, но нямаше сили и воля да ги смени и затъваше заедно с тях, а всички те накуп – заедно с държавата. Борисов изиска и получи декларация за вярност. Прави го не за първи път. Малко преди кампанията, когато издигаха Трайчо Трайков, осъществи същия сценарий, макар и с по-малко врява. Свика лидерите на РБ и ги накара да заявят, че смятат да управляват заедно до края на мандата. Те приеха, но продължиха да правят каквото си знаят, както ще продължат и сега, колкото и пъти да повтаряме упражнението. Това особено важи за ДСБ, които дори вече спряха да обещават лоялност и взеха да парадират с поведение, призвано пряко да дразни министър-председателя и да го разколебава в убеждението му, че наистина контролира всичко. Да, контролът е налице, РБ е коалиционен партньор, всичко е точно, но нещата не се получават – въпреки всички политически зависимости и гневно размахани пръсти. РБ може и да не е алтернатива, но определено е препъникамък.\nПо-важното е, че с неочаквания петъчен парламентарен гастрол Борисов удари и собствените си депутати. Тяхната тактика вече се бе очертала. Ще приемат дълга парламентарна ваканция, а ако опозицията се опита да им попречи, ще провалят извънредното заседание и ще върнат ваканцията. Борисов им разпореди да направят такъв обратен завой, че да видят задните си номера. Вярно, че и тази сценка не наблюдаваме за първи път, относително нова обаче е напрегнатата вътрешна и международна ситуация, в която я проиграват. Самите депутати, принудени да вършат политически акробатики, от своя страна не се стараят много да спечелят симпатии.\nПреди три години, в предишния мандат, ГЕРБ твърдяха, че било работа на управляващите да осигуряват кворум за парламентарните заседания. Сега същата партия и същите депутати дълбоко вярват, че било работа на опозицията да намери кворум. Опозицията кворум не намери, намери го Борисов, който пристигна, за да заяви приблизително следното: ще дойдете, за да одобрите онова, което не искахте; а не го искахте заради патриотите, които днес ви заплашват с напускане. Причини могат да бъдат открити и аргументирани, което не отменя абсурда на положението на ПГ на ГЕРБ. От носители на инициативата в парламентарния и политическия процес те встъпиха във функцията на ветропоказател. Всичко това би могло да бъде политически оправдано, ако вятърът духаше само в една посока и ние знаехме, че Борисов безотказно дърпа конците. Както във вица, щяхме поне да сме сигурни, че неговите депутати не са имали колебания в генералната линия, а са се колебали заедно с генералната линия. Добре, но тогава дойде и пресконференцията на Цветанов и Цачева, които решиха временно да спрат предизборната кампания, за да идат в парламента и да наложат изборните поправки. Борисов разпореди какво да се прави, но ето че и Цветанов трябва да иде лично да ръководи процеса. Ентусиазмът е голям, разбирателството – пълно, принципността – гарантирана.\nКолкото до БСП, те с нищо не загубиха от цялото парламентарно омотаване. Борисов си присвои тяхното заседание, на което те така и така не държаха твърде.\nПоложителното салдо обаче попадна в червеното поле\nЦялата политическа драма се пренесе при управляващите. Само преди две седмици се бяхме приготвили за зрелищна битка вътре в лявото, способна да обезсили и обезкръви многобройните му кандидати, докато насреща стои монолитен десен фронт. Стана обратното. Дясното се изпокара помежду си, коалицията се разтресе, надигна се пушилка от верноподанически и нецензурни реплики. Въпросът кой е водещият кандидат при левите се сдоби с еднозначен социологически отговор, пилотът в левия самолет бе идентифициран, за разлика от въпроса кой е началникът вдясно и има ли изобщо пилот в десния самолет. Изявленията на Борисов против комунистите и комунистическите фамилии предоставиха на социалистите допълнителен бонус – хем да сплотят ядрото срещу новата порция антикомунизъм, хем да дистанцират от ГЕРБ онези бивши комунисти, съзиращи в нея новата партия държава като приемник на старата БКП.\nАко не друго настъпилите скандали в управлението превръщат 6 ноември в още по-интересен и трудно предсказуем ден. Разтуряне на коалицията баш преди президентския вот е рискован вариант, чиито последици трудно могат да се изчислят. Ако това не се случи и коалицията удържи, значи се е случила договорка. Значи бавното срутване на модела от 2014 г. продължава.\nИнтервю с Борис Попиванов за вестник "Дума"


Продавачът, който работи в голям универсален магазин, заяви анонимно за това дали превозвач да стане режисьор, как да се справят с гвоздеи в обувките, и защо е по-добре Съветския на стоката никой.\nВ устройството да работи във всеки магазин се сблъскат с условия, които нито са съгласни или не. Въпросникът предписва това, което е важно за вас: кариера, екип, пари. Но, след като е работил за известно време, всеки разбира: листата отиват никъде. Продавачите печелят всички. Мениджъри се отнасят към тях като човешки същества време, което рано или късно ще си отиде. Работил съм с добър мениджър. Вярно е, че е, ако човек си отиде, а година по-късно се върна, аз не го помня. Потокът е много голям.\nКажете, преди пет години изборът е много по-трудна. С сте говорили и главен изпълнителен директор, а дори и по-специално подбрана комисия. Трябваше да има почти специализирано образование, опит и съответния тип. Без да се опита на вземане няколко.\nДнес, единствените професионалисти в магазина - баба хипермаркетите и склад мениджъра. Те работят в продължение на 50 години. Ако те са поставени, за да продават, те се справят с него по-добре от студентите, които са в основата на универсалния магазин. Баба работеше тук по време на съветския период, приключващ институции и професионални училища, специалност като "приемане инспектор на стоки" или "Склад". Стоките, които стои на възвръщаемостта на окото дефинира брака, кожата и така нататък. Сега, ако ви е наел човек идва макар и с известен опит, смятат, че той вече е получил. Той показа как да сгънете кутията и компютъра се включва - че новата Warehouse Manager. След пет години, за да замени всички баби и е пълен хаос. Младите продавачите не искат да растат, а може би не. Продавачът в универсален магазин, където работя, е нараснал до управителя, трябва да съвпада хиляди фактори. Това куриери може да нарасне до продавачи. Управление на нерентабилни. Когато, например, да се сложи един човек, който в продължение на седем години е работил като мениджър? Най-високата офис вземе приятели. Така кариера - това е приказка.\nПродавачът трябва да се грижат за своя участък, се уверете, че всички стоки са били публикувани в залата, която се ръководи от цени и размери. Как да се продава, никой не учи. Ти дори не трябва да знаете нещо за марката. Има една марка книга: ако искате - четете, не искам - не се чете. В това, което е роден на дизайнера, никога никой не попита. И проверки няма да бъде.\nИма търговци, които пряко vparivayut "поема - не", бягане от един клиент на друг, особено в продажбите. И има хора, които работят с един и същ клиент. Тези, които печелят по-малко, но те имат качеството на услугата по-горе. За да говорите с редовни клиенти и ги съветват - не може да бъде по-лошо. Това е отговорност: какво, ако нещо, което не се вписва, не обичам да се оженят?\nИмали сме случаи, в които момичетата по време на монтажа на обувката надраскани зле заковани във вътрешността на петата. Идеята е в задълженията на продавача не включват проверка на стелки: пироните в обувките - проблемът на производителите. Но някой от това по-лесно? Ноктите идват в евтини и скъпи обувки. Най-лошото е, когато ботуши или боти до глезена: това е не се вижда изобщо. Имахме късмет, че всички момичета, които са много надраскани, не ходят на конфликта, всичко е ограничен извинение, йод и мазилка. Пазарувайте като виновен, но ние също не представи конкретни искания: обувки не го правят ние. Между другото, в съветските времена проверени стелки и той е направил това Warehouse. И сега, ако видите, че продавачът се чувства обувките вътре, можете да бъдете сигурни, че е добър човек.\nТе крадат купувачи и продавачи. кражба от клиентите е от два вида: умишлено или случайно. Случайни - това е, когато хората идват, за да си купите нещо, но той podvorachivaetsja свободен. Хайде, момчета гледали нещо, и тя е без защита - толкова увлечени незабелязано. И ние си купите нещо друго, отишъл в самия пакет и дрънкулка просто в джоба. Може би, за да покажете на приятелите си.\nМного професионалисти и крадци, за тях това е адреналинът, вълнението. Когато те са били уловени, те казаха, че продавачите - шибаняци. Като цяло, за да открадне не е проблем. Охраната работят само на изхода и ескалаторите. Камера? Аз не вярвам, че има някой да седи и да гледа всичките 15 екрани. За всички откраднати предмети, за да плащат продавачите, но понякога, на загуба в бюджета. Нейната също крадат тях не се изчисли. Ние сме винаги в недостиг сезон - е изхвърлен от целия екип. Някой по-малко по-малко - в зависимост от заплатите.\nИзненадващо, ние сме били много модерни жени, маскирани като цигани години 35. Един въпрос пита ли глупаво, а вторият да следи ситуацията, а третият дърпа неща и листа. Спомням си случая: на касата влезе в хипноза - циганска даде само 20 000 рубли.\nВръщайки се към\nНие често купуват, за да купуват. Бих искал да забранят всички възстановявания. брак Return - това е нормално, но понякога става дума за глупости: "Моето момче беше като във вашите фитнес обувки два часа у дома, и той има краката му бяха потни, те не ни допадат." Там дойде един човек с една дама, а той да я като подарък да си купи много неща в една прилична сума. И тогава тя се връща и участва с пари в брой. Образованите хора да си купят карта с малко пари, че не се върне.\nМениджърът винаги е от страна на клиента. Продавач никой подкрепя. Вие ще умре, а ти казваш - отивам на работа. Следователно, дори ако ще изпратите, трябва да се усмихва и кимване. Но издръжливост се развива през годините. Ако проблем с клиент, можете да се опитате да се отървете от него, за да се каже, че той е бил зает и иска да отиде в друг продавач. Има клиенти, които са принудени да работят с тях до 7 часа в даден момент: да се измери всяко нещо, вземете най-евтините, а след това по-Отстъпката ще бъде помолен да напусне и да се окажете с празни ръце.\nдирекция отхвърля обикновено, ако някой там в лошо настроение. Ето защо, когато има директор, вие няма нужда да стоите в спокойна позиция, както и да бъдат събрани, сладка усмивка и намигна като "Аз те познавам." Обикновено малките неща или за лошо обслужване не се задейства, ако нещо голямо се случва. Все по-често хората да се примирят или поради триенето в отбора. Колкото по-голям отбор, колкото по-малко проблеми.\nНай-печелившите месеци - октомври и април: метеорологичните промени, хората масово купуват след работа. Смешното е, че нашите магазини са отворени 12 часа. Продавачите трябва да се сложи паметници: никой друг на света не работи. Денят премина, и ти осъзнаваш, че ти не се яде и не отида до тоалетната. Това не е парите, които е необходимо за здравето на тяхното убийство. Аз не виждам смисъл в работата от 10:00 до 22:00 часа. На сутринта малко поточе, а хората са толкова ясни до вечерта, че той е работил преди полунощ или денонощно.\nцени и накрайник\nTipping ни даде по-често, отколкото си мислят хората. Всичко зависи от настроението на купувача. Бабите, е, дават една кутия с бонбони или шоколад. Аз дойдох веднъж баба обувка от Марсел, възхищение и признат за цената - 28 000, - poohali, но все пак помоли за отлагане. И след това тихо на себе си: "За пореден път водата с хляба е." Чужденците от нашите цени ofigevayut, но често купуват, защото работи модели в размера им у дома вече не остава.


Емоционална среда, реч, социално поведение - Познание\nЕмоционална среда, реч, социално поведение\nпубликувано на 17.03.21 в 09:25\nВъпреки че няма сериозни социологически проучвания за връзката между речниковия запас и изобщо речевото развитие на децата и младежите и проявите на агресия, практиката на специалистите показва такава обусловеност. Самото развитие на речта пък доказано е категорично зависимо от емоционалната връзка на детето с родителите, най-вече майката.\nДокато в ранните години е нормално детето да отстоява „своята територия“ чрез жестове, движения и агресивно поведение, след определена възраст то е в състояние да изрази желанията и чувствата си чрез речта. Тогава проявите на физическа нападателност може да са израз на емоционални проблеми, липса на близост и доверие в семейството.\nВ юношеството картината се усложнява от естествената склонност към отрицание и бунт на младия човек. Във всички случаи речта, пълноценното словесно и емоционално общуване от първите стъпки на детето и по-нататък със съзряващия човек са в основата на поведението, умението за общуване, емпатията и съпричастността му към другите.\nЗа това е разговорът с Милена Манова, психолог и позитивен психотерапевт.\nРазговор на Венета Гаврилова с Милена Манова в „За думите“\nПрограма Христо Ботев Познание За думите (1001 защо – Ефир знание) агресия деца емоционални проблеми емпатия общуване реч родители съпричастност


Георги Атанасович е първият министър на просвещението в правителството на Тодор Бурмов - chernomoretz.bg\nНа днешния ден можем да си спомним за Георги Атанасович лекар и политик от Консервативната партия. Специалист по съдебна медицина и токсикология, той е първият министър на просвещението в правителството на Тодор Бурмов – първото правителство на Княжество България, назначено с Указ № 1 от 5 юли 1879 г. на княз Александър I със задачата организиране и провеждане на избори за първото обикновено Народно събрание. То управлява страната до 24 ноември 1879 година.\nВ деня на славянската писменост и култура – 24 май, в Свищов десетки жители на града се събраха в двора на православния храм „Света Троица“, където на гроба на първия министър на Просвещението в първия кабинет на България д-p Гeopги Атaнacoвич положиха цветя в знак на признателност към него и всички българи допринесли за развитието и утвърждаването на славянската писменост и култура.\nГеорги Атанасович е роден на 10 март през 1821 година в Свищов, тогава в Османската империя. Първоначално той учи при Емануил Васкидович в родния си град, през 1843 година завършва гимназия в Атина, а през 1848 година – медицина в Париж.\nОт 1849 година Атанасович живее в Букурещ, където работи като токсиколог. От 1856 година преподава патология в Медицинското училище, а от 1861 година е професор по съдебна медицина и токсикология в Букурещкия университет. Атанасович е заемал и различни административни длъжности в Румъния – от 1858 година е член на Висшата санитарна комисия, а от 1862 година – на Висшия медицински съвет.\nАтанасович участва и в живота на българската общност в Румъния. От 1857 година е член на ръководството на Добродетелната дружина – обществено-политическа организация на русофилски настроени българи-емигранти, главно едри търговци. Дейността ѝ през периода на съществуване (1853-1897) е разнопосочна по идеали.\nПрез 1861 година Георги Атанасович е сред основателите на българското читалище в Букурещ, участва в издаването на вестник „Отечество“.\nПо време на Руско-турската война от 1877-1878 година е лекар в главната квартира на руската Дунавска армия.\nСлед Освобождението Атанасович се връща в България, където заема различни административни длъжности и се включва в Консервативната партия на Тодор Бурмов. От 1881 година той е дописен член на Българското книжовно дружество (днес Българска академия на науките), като става негов почетен член от 1885 година. Между 1883-1885 година е председател на Третия медицински съвет и последно лекар на частна практика в град Свищов.


Коледа- време за хубава коледна книга | Силна Варна\nКоледа- време за хубава коледна книга\nЗапочнахме да украсяваме елхите с красиви стъклени коледни играчки и дълги гирлянди. Започнахме да пишем красиви коледни картички за цялото семейство. Започнахме да опаковаме малки и големи подаръци за всички (дори и малък гумен кокал за кучето), а защо да не започнем и една хубава, интересна, дори и забавна книга с тематика – КОЛЕДА.\n„Зимата на нашите писма“ на Анхелес Доняте\nРоманът на Анхелес Доняте е комбинация от интересни и разнообразни персонажи. Съчетава много истории- на пътешественик, който не може да пътува, на поет, който го е страх да пише, на старица, която не може да чете, но иска да пише писма. Роман за думите на хората, за веригите, които те сами си създават- книга на вид крехка, но може да бъде опора когато имаш нужда да се изправиш. В основата на книгата стои идеята „Предай нататък“.\nДжени Хейл разказва историята на една самотна майка, която обича семейството си повече от всичко на света. Работи на две места, за да ги издържа, и не остава време да осъществи нейната мечта- интериорен дизайнер.\nНеочаквано една нейна приятелка й предлага малка поръчка за декоратор в огромното имение на мрачния и вечно зает Ник. Тя се колебае, но все пак се съгласява да украси голямото имение, но в последствие вижда, че Ник се нуждае от много повече от една коледна украса…\n„Седем дни от нашия живот“ от Франческа Хорнак\nНа моменти сърдечен разказ, в други – ироничен и хаплив. „Седем дни от нашия живот“ ще допадне на всички, които с удоволствие (или не) се връщат в родните си домове за празниците и ги прекарват със семейството си.\nЗа първи път от години цялото семейство Бърч се събират за Коледа под един покрив. И опасността личните и семейни тайни да излязат наяве е доста голяма, когато едно семейство е заедно за толкова дълго време под един покрив. Но нищо не е по-шокиращо от неочаквания гост, който е решил да се присъедини към семейство Бърч….\n„Съществува ли Дядо Коледа” от Ерик Каплан\nЕрик Каплан, сценарист на „Теорията за големия взрив“, „Семейство Симпсън“ и други комедийни сериали, търси отговор на един от най-големите парадокси- Съществува ли Дядо Коледа? Реалност или мит?\nНевероятно интересна и забавна философска книга – забавна, защото г-н Каплан смята, че единствено хуморът може да помири логиците ,търсещи рационално обяснение на въпроса, и мистиците, за които рационализма е чужд. И по този начин авторът задълбочава тази дискусия по доста интересен, хумористичен и философки начин, че хората които до сега са смятали философията за скучна и абстрактна наука ще трябва да признаят точно обратното.\nВреме е да избираме елха, също така и интересно четиво за малки и големи. И… да започнем с големите, коледни въпроси относно…. Дядо Коледа или Мраз, Санта Клаус или babbo natale (Дядо Коледа на италиански), а информацията най-добре може да намерите в „Автобиографията на Дядо Коледа” разказана от Джеф Гуин.\nВсички препратки и намигвания към реално съществуващите исторически личности и събития правят „Автобиографията на Дядо Коледа” прекрасно семейно четиво, но едновременно с това придават на книгата усещане за правдоподобност и документалност, така нужни за запазването на вярата, особено щом настъпи онази определена възраст, в която започват да се прокрадват съмнения. Перфектното семейно четиво за празниците!


Съпруга изчезна от къщи посред нощ – Труд\nСъпруга изчезна от къщи посред нощ\t31-годишната Лидия Гоцева е в неизвестност от 8 септември\nОбявената за издирване Лидия Гоцева (31 г.). Снимка: Фейсбук\n11.09.2017 • 17:40\nMлaдa пepничaнкa излeзe от къщи посред нощ и сякаш пoтънa вдън зeмя. 31-годишната Лидия Пламенова Гоцева е в неизвестност от 2 ч на 8 септември и по сигнал на нейните близки МВР я е обявило за общонационално издирване.\nЖената е безработна от 8 години, когато била в отпуск по майчинство. Тогава родила дъщеричката си, която вече е във втори клас. Досега Лидия си гледала детето, но от няколко месеца започнала активно да си търси работа и да се явява на интервюта.\nЗа последно на 8 септември я видял съпругът є Пламен Христов в дома им на ул. “Рила”, близо до автогарата в Перник.\n“Beчepяxмe. Лeгнaxмe cи. Пo eднo вpeмe ce cъбyдиx, тя oтидe дo тoaлeтнaтa и пaк cи лeгнa. Пocлe се събудих към 5 чaca и нeя вeчe я нямaшe”, paзкaзa пpeз cълзи мъжът пред Би Ти Ви. “Teлeфoнът си е у нея. Oт мoмeнтa, в кoйтo ce cъбyдиx, нe cъм cпpял дa є звъня, но апаратът е изключен”, добави съпругът Пламен. Когато той ходил в полицията и казал на ченгетата да проследят телефона, те му се сопнали да не им дава акъл как да издирват изчезнали хора.\n“Осем гoдини бeшe зaтвopeнa вкъщи. Бeшe мнoгo пpитecнeнa, иcкaшe дa излезе сред хората и да paбoти. Всеки ден казваше, че се надява да є се обадят да я назначат”, разказа леля є.\nОбикновено Лидия ходела облечена с черни дрехи – дънки и риза. Близкитe є не вярват да е замесена в любовна афера, или да е отвлечена срещу откуп, защото семейството живее скромно. Лидия израсла без баща, тъй като преди години той загинал при трудова злополука.


Политика | Фискалният съвет беше избран с непрозрачни договорки - Капитал\n1 25 ное 2015, 18:59, 23149 прочитания\nКато депутат Борис Грозданов беше предложил пенсиите да бъдат облагани с данък общ доход\nМакроикономистът Георги Ганев не влезе в съвета, след като от ГЕРБ се въздържаха при гласуването.\nЗа негов председател беше избран бившият депутат от ГЕРБ Борис Грозданов, а за членове - бившият зам. финансов министър от НДСВ Любомир Дацов, неуспелият кандидат за управител на БНБ Григорий Вазов, бившият депутат от ДПС Юнал Тасим и издигнатата от БДЦ на Ковачки Дора Андреева, бивш зам.-министър на финансите в правителството на Иван Костов, впоследствие отстранена.\nОт състава на съвета отпадна икономистът Георги Ганев - един от малкото доказани макроикономически експерти. Беше отхвърлен и кандидатът на БСП - икономистът Димитър Иванов.\n"Да създават комфорт"\nОще преди гласуването от БСП изразиха подозрението си, че в съвета ще влязат предварително уговорените кандидати, като тяхната роля ще е "да създава комфорт на финансовото министерство". "Ако допуснете създаването на такъв проправителствен орган, той само ще създава комфорт на Министерството на финансите, вместо да изпълнява ролята си на независим и прозрачен орган. На практика се обезсмисля създаването му, въпреки че е приет по силата на европейски директиви", коментира Янаки Стоилов от БСП. Днес Народното събрание е изправено пред риска да "натамани" по брой гласове състава и да бъде игнорирана опозицията", заяви председателят на партията Михаил Миков.\nС гласовете на депутатите от почти всички парламентарни групи бяха избрани предложеният от ГЕРБ Борис Грозданов и Любомир Дацов, предложен от партията "Движение България на гражданите" на Меглена Кунева, на която е бивш съпартиец в НДСВ. Двамата бяха издигнати и за председател, но при гласуването Грозданов събра най-много гласове.\nДругият кандидат от групата на реформаторите, издигнат от депутати от ДСБ - Георги Ганев, не получи достатъчно подкрепа, тъй като при гласуването повечето депутати от ГЕРБ се въздържаха. За сметка на това представителите на партията на Бойко Борисов масово подкрепиха кандидатурите на Патриотичния фронт и на БДЦ - Григорий Вазов и Дора Андреева. С гласовете на ГЕРБ беше избран и кандидатът на ДПС Юнал Тасим. Кандидатурата на икономиста Димитър Иванов, номиниран от БСП, също не беше подкрепена. След като от БСП предложиха прегласуване и то потвърди първоначалния вот, социалистите напуснаха пленарната зала.\nСлед отпадането на кандидатурата на Георги Ганев лидерът на ДСБ Радан Кънев напусна пленарната зала и отказа коментар. "Защо изобщо правим тези изслушвания на кандидатите, като след това изборът става на базата на договорки, а не на базата на това как кандидатите са се представили и какви качества имат", заяви депутатът Мартин Димитров, но не стана ясно към кого е отправен въпросът му.\nНеофициално представители от Реформаторския блок заявиха, че очевидно от формацията на Кунева са водили "сепаративни" разговори с ГЕРБ за подкрепа на техния кандидат. Той беше подкрепен от всички парламентарни групи без "Атака". Пак според депутати на практика ГЕРБ са успели да прокарат още една своя кандидатура освен тази на Грозданов - на Дора Андреева. Тя беше номинирана официално от формацията на бизнесмена Христо Ковачки БДЦ, но се смята, че неофициално зад нея стои председателят на бюджетната комисия Менда Стоянова.\nЛюбомир Дацов е определян от колегите си като експерт, познаващ в детайли бюджетната система. Голяма част от кариерата му преминава в Министерството на финансите, като е бил зам.-министър в две правителства - на Сакскобургготски и на тройната коалиция. Дацов беше и общински съветник от НДСВ в Столичния общински съвет.\nГеорги Ганев е независим икономист и директор на икономическата програма в Центъра за либерални стратегии. Повече от 10 години преподава в Стопанския факултет на Софийския университет "Св. Климент Охридски".\nКато изключим тези две кандидатури, останалите изглеждат като чисто политически предложения. Кандидатът на ГЕРБ Борис Грозданов е бивш депутат от партията в 41-ото Народно събрание. Като член на парламентарната комисия по бюджет и финанси той предложи пенсиите да бъдат облагани с данък общ доход. След "смъмряне" от страна на премиера Бойко Борисов тази идея отпадна.\nСред другите цели на съвета са и "повишаване на качеството на официалните макроикономически и бюджетни прогнози чрез извършване на безпристрастна оценка, основана на обективни критерии", както и "повишаване на прозрачността и информираността на обществото за фискалното управление на страната".\nДепутатите ще трябва да избират между финансистите Любомир Дацов и Борис Грозданов\nот Дневник,3 ное 2015\nЕтикети: Любомир Дацов МФ фискален съвет\n16 окт 2019, 220 прочитания\nВероятно става дума за SNPTC, с която Westinghouse работи по общ проект и в Турция


Светско Архиви - Страница 4 от 6 - Под лупа\nОт Пею Благов на 06.03.2017 Светско\nОт Пею Благов на 28.02.2017 Светско\nОт Пею Благов на 27.02.2017 Светско\nЕмилия все още не е отслабнала след раждането, но явно хич не й пука. Жената на Коко Динев едва изчака да минат 40 дни, след като роди малката Мира, за да излезе отново на сцената. Първо се появи на концерта на „Пайнер“, а след това се върна да пее по чалготеките. Всъщност тя постави рекорд […]\nОт Пею Благов на 25.02.2017 Светско\nПреди да стане известна покрай сериала „Етажна собственост” и от участието си в шоуто „Като две капки вода”, Милица Гладнишка заработвала като обикновена сервитьорка. Но не в България, а в Лондон. И не в обикновен бар, а в специален такъв – само за гейове!!! А причината да се озове там била любовта. Актрисата стегнала багажа […]


Плевен За Плевен – Инж. Данаил Вълов: Няма конфликт на интереси между Община Червен бряг и местни фирми\nНачало » Новини » Инж. Данаил Вълов: Няма конфликт на интереси между Община Червен бряг и местни фирми\nНяма конфликт на интереси между Община Червен бряг и местни фирми при изпълнението на обществена поръчка по програмата „Топъл обяд”. Това заяви в предаването „Тази сутрин” по бТВ кметът на града инж. Данаил Вълов, който вчера беше задържан при спецакция на прокуратурата. Той допълни, че Комисията за конфликт на интереси не е открила нередности.\nСветофарите на кръстовището на ул. „Гренадирска” и…\n#тагове: инж. Данаил Вълов кмет на Червен бряг спецакция топъл обяд


Път към себе си: Помощ от повелителите на кармата\nПомощ от повелителите на кармата\nМоже да поискате напътствия , помощ и присъствие от Повелителите на кармата. Ако е необходимо, някой от тях ще се появи или ще се намеси. За да получите техната енергийна помощ може да изпълзвате следната ф ормула.\nДнес /датата/, аз / трите имена, дата на раждане, посочете къде сте родени и къде се намирете сега/, моля повелителите на кармата, своя Висш Аз, моите водачи, учители и наставници за помощ.\nМоля да бъда насочена/а как да балансирам модела на кармата с който не мога да се справя / в работа, отношения, любовни връзки,болести – посочете кратко и ясно/ Нуждая се от напъствия и помощ за да разчупя шаблоните в моя живот.\nМоля за помощта и напъствията за вачина на моите действия да дойдат при мен в разбираема форма и според избора на душата ми. Готов/а съмда променя себе си и да бъда отново хормонично Аз Съм създание ./три пъти/\nГотов съм да намаля или уравновеса своите кармични задължения към себе си и към другите според степента на тяхната важности значивост за душите ни.\nОтварям се за трансформациите , за отдаването и получаването./три пъти/\nБлагодаря на Повелителите на кармата, на моите водачи , наставници и учители.\nГотов/а съм за това, което е.Прочетете формулата три пъти преди сън- спокойно съсредоточено и в сърцето си.добре е да я почетете 9 поредни вечери. Записвайте сънищата и събитията от деня и гти причете на десетия ден. Вероятно ще откриете посланието и севетите и ще разберете къде и как трябва да действате. След почивка от до три месеца отново можете да работите с формулата.\nПРОМЯНА НА КАРМИЧЕН МОДЕЛ\nТова може да е „жертва- палач”, както в семейните така и в роднинските и приятелските отношения, така и в професионалната сфера. Когато въпреки усилията и добронамереността ви, някой продължава да се отнася към вас като към жертва или самите вие се възприемате така, трябва да разчупите моделя и да го промените в нова работеща схема, дори да отработвате кармична енергия.\nВероятно има неработещи енергийни центрове, нишки, споки договори, спорузумения или „кутии”, както и пробиви в енергийни тела. Най-вероятна причина са емоционални блокади или други конструкции на енрегийно ниво.За да промените модела, който не ми носи нищоценно полезно и градивно, а ви дължи на една място или ви дълпа назад, трябва да направите избор.\nНеобходимо е да отговорите честно на въпросите по-долу-\n1.Кога за първи път се породи усещането, че съм жертва. Защо?\n2. Защо търпя това?\n3.Какво ценно има за мен в тази ситуация и при тези взаимоотношения с.......?\n4.От какво или от кого се страхувам?Защо?\n5. Имам ли някаква вина? Къде кога и защо съм допуснал/а някакви грешки или умишлено, целенасочено- вло, вреда- на кого?\n6. наистина ли искам да премахна или да трансформирам тази ситуация и тези взаимоотношения?\n7. Имам ли някаква полза от това, че съм жертва?Дали това не е удобно извинение за мен?Защо?\n8.Какво крия от себе си и от другите чрез живота на жертва?\nПостарайте се да сте искренни и се върнете назад в миналото. Допървайте отговорите с нови подробности. Бъдете честни към себе си, защото самоянализът може да ви поздсаже изход, а осъзнаването на причините, които са ви накарали да бъдете „жертва”, ще започне да разчупва модела.\nКогато решите да промените живота си можете да работите с тази формула:\nДнес / датата, на която се чете формулата/аз /трите имена, дата на раждане, посочете къде се намирате/ правя съзнателно нов избор.\nНеутрализирам и трянсфопмирам на всички нива, във всички тела, центрове , Печати и Сметилници на матрицата жертвата в мен.\nАнулирам всички наложени против волята ми договори, които ме правят жертва.\nНеутрализирам енергийните нишки, спойки, прикрятия кутии,куки,клейма които ме придържат към робята на жертва. Неутрализирано е./казва се три пъти/\nВръщам свободната си воля и правя нов избор.Аз съм любов в действие. Аз съм творяща и хармонизираща светлина, която изчества всичко старо негативно, неработещо и деструктивно.\nИзбирам да бъда творец на позитивни, здравословни , работещи и хармонични модели в живота си във всички отношения и на всички нива\nТака е.Аз съм / трите имена, дата на раждане /\nДнес /датата/ аз съм в хармония със себе си и с всички в моя живот.\nАз Съм. Така е.


Секс игри в "Игра на тронове" | Хулиганката | Забавления за четене\nОчарователната Сибил Кекили само загатва сексуалната си мощ в Игра на тронове.\nРекордният рейтинг на „Игра на тронове“ е толкова неоспорим, колкото това, че българите предпочитат лятна почивка в Гърция. Сериалът на HBO едва ли ще има скоро достоен последовател, а това гарантира и очи вперени в личния живот на актьорите. А сериалът умее да избира с еднакво горещ успех не само основните си, но и епизодичните участници. Класическите порно звезди Джесика Дженсън, Саманта Бентли, Сахара Найт, Мейси Ди и Сибил Кекили вече бяха в кадър, за радост не като драм актриси. Пеперудите направиха това, което правят най-добре: снимат се голи в секс игри. При това Саманта е носителка на титлата „участник в най- неприлична сцена“, което само предполага какво може би се случва зад кадър в публичния дом на Кутрето.\nДругият голям интимен залог в „Игра на тронове“ е колко ще издържи любовта, избуяла зад кадър, между Роуз Лесли (дивачката Игрит) и Кит Харингтън (Джон Сноу). За първи път двамата бяха забелязани в целувка преди три години, като от тогава явно срещите и разделите между тях не спират. И макар Кит периодично да е забелязван с други красиви момичета, за последно сладката двойка бе запечатана на светско събитие в началото на годината.\nКит определено е половата шпага на сериала. Самият Джордж Р.Р. Мартин го харесва на кастинга и му вещае бъдеще на голяма звезда. Като за начало актьорът, чиято първа голяма роля е в „Игра на трнове“ предпочита не да бъде, а да излиза със звезди. Доказателството е описано в розовия му дневник, на страниците за Рейчъл Макадамс ( „Въпрос на време“; „Полунощ в Париж“; „Тетрадката“). Рейч е всичко, за което един мъж мечтае: мила, успяла, превръщаща се с еднакъв успех и в блондинка и в брюнетка. Тя е бивше гадже на Райън Гослинг и на Брадли Купър- с една дума: желано момиче. Харингтън обаче я зарязва веднага след като се сдобива с малко известност. При това й изневерява като изпечен кинаджия: с колежка от снимачната площадка на „Игра на тронове“. Новата му любов е Роуз Лесли, а интимните им сцени се оказват истински.\nНо въпреки преплитането на реални чувства и екранно „ох“ най-обсъжданите секс сцени в сериала са тези между Емилия Кларк,като Денерис Таргариен и Джейсън Момоа като Хал Дрого.\nПоявявайки се с емблематичната руса перука в „Игра на тронове“, буквално за една нощ Емилия\nКит Харингтън и Роуз Лесли не крият любовта си.\nсе превръща в новата звезда по червената пътека. Младата британка става „майката на драконите“ след като Тамзин Мърчант („Династията на Тюдорите“) се отказва от „безперспективната“ роля. Сега Тамзин сигурно горко оплаква буксуващата си кариера, докато все повече родители кръщават новородените си с името Халеси, в чест красотата на Кларк. Но да се върнем към сериала. Сценарият повелява Хал Дрого да е първичен мъж и жесток воин, който обладава животински Денерис. По- късно героите се влюбват истински и стават равноправни партньори и макар, че бруталните секс сцени са написани от сценаристите и автора Дж.Р.Р. Мартин, Момоа публично се извинява на Емилия Кларк за преживяното. Това не е единственото препятствие за 157 сантиметровата актриса. Заради ролята си на Денерис тя се учи да язди, запаметява реплики на измислени езици, яде току що изтръгнато конско сърце (да, направено от желе, но асоциацията е достатъчно отблъскваща) и жертва косата си. Кларк е брюнетка, но в сериала носи тежка, руса перука. Това уврежда скалпа на актрисата и в неснимачните дни се налагат специални процедури. Преди три години крехката Мили преживява и друго премеждие. След изпълнението й в „Закуска в Тифани“ на Бродуей, Кларк получава мозъчна аневризма и е приета за спешно лечение. След него Емилия решава да забави темпото в живота и се отдава все повече на спокойни разходки с кучето си Рокси.\nС пълна газ обаче кара другата нежна звезда от „Игра на тронове“, Натали Дормър (Марджери Тирел). Неверни се оказаха слуховете за връзка между нея и Крис Хемсуърт. Те плъзнаха след като двамата участваха във филма за Джеймс Хънт и Ники Лауда. Преди това светските хроникьори я свързваха и с партньора й от „Династията на Тюдорите“ Джонатан Рис\nЗаради Игрите на глада, Натали променя своята прическа.\nМайърс, но актрисата обяви, че е сгодена за ирландски режисьор и крие до фанатизъм какво се случва в леглото й.\nНатали расте в семейство с три деца, отгледани само от майката. За баща си избягва да говори. На една крачка е от прием в Кембридж, но се отказва в последния момент, когато решава да учи актьорско майсторство в Академията за драматично изкуство. Само година по- късно Дормър е избрана за малка роля във филма на Ласе Халстрьом „Казанова“ ( с Хийт Леджър и Джеръми Айрънс). Англичанката се справя толкова добре с поверения й персонаж, че режисьорът донаписва репликите и разширява нейното участие. Следват: два сезона като Ана Болейн, поява в режисьорския провал на Мадона “Ние. Вярваме в любовта” и звезден миг в „Игрите на глада: Сойка-присмехулка“, като Кресида.\nОсвен на екран Натали достига успехи и на друго неочаквано поприще. Дали заради хипнотизиращите й сини очи или блестящия ум, но актрисата официално е една от най- добрите покер играчи в Англия. На шампионат за знаменитости Дормър дори печели второ място, като пред нея е единствено 46 годишната ветеранка, тв водещата Ема Кенеди.\nTags: HBOБрадли КупърДенерис ТаргериенДжеймс ХънтДжейсън МомоаДжесика ДженсънДжон СноуДжордж Р.Р. МартинДинастията на ТюдоритеЕмилия Кларкигра на троновеКит ХарингтънКрис ХемсуъртМарджери ТирелМейси ДиНатали ДормърНики Лаудапорно клипРайън ГослингРейчъл МакадамсРоуз ЛеслиСаманта БентлиСахара НайтсекссериалиСибил КекилиХал Дрого\nby хулиганката · Published август 30, 2016 · Last modified декември 12, 2017\nby Виолета Стефанова · Published септември 6, 2015 · Last modified декември 12, 2017\nby хулиганката · Published февруари 20, 2017\nNext story Pokemon Gо, ама накъде?\nPrevious story Планината от „Игра на тронове” показа лицето си


Обеци от златисти кълбета\nОбеци от златисти кълбета\nБижута за мъже (93)\nГривни за мъже (57)\nКод на продукт: Obeci19\nТагове: евтини дамски обеци, евтини обеци, евтин чифт обеци, обеци с кълбенца, обеци от злато,\n- Защо ние жените обичаме обеците и бижутата ли? Ами просто колкото и да гледаме , и купуваме, те никога не свършват. Винаги има нови модели, много по-красиви от нашите, изглеждащи напълно различно, които си ходят перфектно с новата ни блузка.\n- Точно за това си говорим и тук. Тези обеци са с рядко срещан дизайн. Наподобяват плетени кълбета, но създадени от метална сплав, която доста наподобява като визия златото. Обеците са много красиви и нежни. Изработката е добра, цената е ниска.\n- Съчетават се с всичко, просто с този хубав цвят няма как да не Ви ходят! Виждат се ясно от снимките.\n- Нищо обаче не пречи да ги видите на живо. Поръчвате, а решавате дали ще ги купите едва след като ги видите на живо спокойно в офис на Еконт. Ако случайно не Ви харесат, като вероятността е доста малка- просто ни ги връщате обратно и се заплаща единствено доставката.


Клиновете в Залата за молитви за богата реколта (Истории за Храма на Небето) | ВСИЧКО ЗА КИТАЙ\nКлиновете в Залата за молитви за богата реколта (Истории за Храма на Небето)\nПовече от хиляда работници строяли Залата за молитви за богата реколта. Един ден сякаш от никъде се появил възрастен човек, който помолил за работа. Съжалил го главният надзорник и му казал да отиде при дърводелеца Лиу.\nОтишъл старецът при майстор Лиу, но никой не му обръщал внимание, нито му казвал какво да прави. Накрая той попитал майсторът върху какво да работи, а той гневно му отвърнал: “Работи върху това!” и му подритнал дървено трупче дълго около двадесет сантиметра. Нищо повече не обяснил дърводелецът, а старецът не го и питал. Той само отнесъл трупчето със себе си и цял ден рисувал върху дървото безброй линии от всички страни.\nНа следващия ден, когато вече работата била в разгара си, майстор Лиу забелязал, че старецът го няма. “Какво, по дяволите, правеше той тук?” – си казал ядосано дърводелецът и отишъл да види мястото, на което старецът работел предния ден. “Каква загуба!” – викнал майсторът и ритнал трупчето, от което то се разпаднало на клинове, всеки от които бил номериран.\nКогато се съвзел от изненадата, Дърводелецът Лиу разбрал, че старецът ще да е бил великият Майстор Лу Бан, живял през периода на Воюващите царства, а посещението му е било с някаква важна цел.\nИ наистина, Залата почти била довършена, когато работниците, които работели по покрива, видяли, че сглобките между гредите не са достатъчно здрави. Тогава майстор Лиу се сетил за клиновете. Когато ги поставили, се оказало, че пасват идеално! Когато набили и последния клин, покривът бил напълно завършен. Попитали майстора как се е сетил да направи клиновете, а той им разказал за стареца и всички благодарили на мъдрия майстор Лу Бан.


Когато рокът беше млад | Театър София\nНачало/За нас/Архив/Медиите за нас/Когато рокът беше млад\nПред вратата на времето\nНищо не се случва в българския театър\nЗдрава Каменова е завършила НАТФИЗ "Кръстьо Сарафов", специалност актьорство за куклен театър в класа на проф. Р. Рачев. Автор е на спектаклите "Отклонения", "Баща ми", "Една нощ с нея", "Олеле", "Карлсон и дребосъчето", "Спяща красавица по никое време" и други. Повечето от нейните произведения са удостоени с награди.\nНай-новият спектакъл на младата авторка Здрава Каменова се казва "Когато рокът беше млад". Той се играе в театър "Възраждане". Постановката поставя актуални въпроси за начините на всекидневното ни общуване, за неговите болести, за неразбирателството, за силата на мечтите, за не/достатъчността да бъдеш себе си. В противоборство с насажданите от масмедиите модели на поведение пиесата ни провокира да се вгледаме по-дълбоко в това, което сме, и в това, което искаме да бъдем. Действието се развива пред една врата - на времето, на спомените, на киното, или, ако толкова държим на конкретиката - на една болнична стая. Там, понеже "началото е най-трудно", връщаме лентата назад, преди главният персонаж да направи решителната крачка през прага.С участието на Борис Георгиев, който е режисьор на моноспектакъла. Музика на живо - Симеон Германов, сценография Нева Балникова, видеосреда Иван Николов, худ. консултант Владо Петков. В края на миналата седмица екипът представи успешно спектакъла на запалени свещи поради природното бедствие, което не подмина и театър "Възраждане". Той бе наводнен - помещенията му, в които се съхранява реквизитът, костюмите. Авария бе прекъснала електрозахранването. И да не разочароваме публиката играхме на свещи - осветени бяха сцената, фоайето, стълбите, научи ДУМА от театъра. Следващото представление е на 28 юни от 19 часа.\n- Как се роди идеята за новата ви пиеса "Когато рокът беше млад"? Това носталгия по миналото ли е?- Запознах се с един човек, забравена застаряваща рок звезда в малък град. Симпатичен и тъжен човек. Тази пиеса е за него и за хората от онова поколение, към което принадлежи и баща ми. В текста почти всички истории са се случили, колкото и невероятно да звучат, разказани са ми от баща ми и чичо ми. Като гледам тия хора, им завиждам за романтичния, авантюристичен дух. Те все още са си една крачка в онова време - безразсъдно, непрагматично и щастливо. В това отношение ние сме осакатени.- Какви проблеми поставя спектакълът?- Отношенията деца-родители, силното ни желание да сме различни от родителите си, стигащо до крайности, до омраза, до отричане и осъзнаването, че те са най-ценното нещо в живота ни и че в крайна сметка ние сме те. Осъзнаваме това обикновено към края, когато вече ги губим.- Какво мислите за съвременния български театър?- Има толкова млади хора, които изпъват жили, за да правят това, без което не могат, но на тях не се позволява дори да стъпят на сцена, те правят проектите си по апартаменти и мазета. Този спектакъл е малко чудо в ужасната ни театрална ситуация. И се моля да не го задушат! Има един отвратителен, порочен кръг, който не позволява нищо да се случи в този "български театър". Нямало млади режисьори?! Нямало драматурзи?! Нямало млади талантливи актьри?! А всеки театър поставя условието: комерсиален текст с актьори звезди и известен режисьор! Има ли смисъл от това? Не е ли по-важно посланието ни към публиката, вървенето напред? Виждам, хората са жадни за представления като "Когато рокът беше млад". Борис е прекрасен млад актьор, който поднася текста без поза и излишна суета и хората си тръгват стоплени и размечтани от този спектакъл.- Можем ли да избягаме от т.нар. чалгакултура, която е заляла обществото ни?- Докато не се появят хора, които имат силата да променят нещата в театралната ситуация, чалгата ще продължава да си вирее. Това представление ми дава надежда, че има воля за промяна.\nСамо трябва да се смеем ли?\nБорис Георгиев е завършил НАТФИЗ, актъорство за драматичен театър. Участва в спектаклите "Любовни булеварди" на режисьора Борис Панкин, "Златното Момиче" на Е. Баева, "Линч" - балет "Арабеск", "Много шум за нищо" на Баева, "Машината Чехов" и "Фигури при влюбен полет" на режисьора В. Петков, "Принцесата и граховото зърно" - Баева, "Магарешката кожа" - М. Мавродинова, "Бащата" под режисурата на Лилия Абаджиева. От септември 2006-а е част от трупата на театър "Възраждане".\n- Как започна вашето сътрудничество със Здрава Каменова?- Със Здрава се познаваме реално от випуска, от първи курс още. Бяхме много близки приятели, сега вече е по-различно, тя има дете, мъж и т.н. Още тогава си пишехме бележчици, които оставяхме на таблото, които бяха и романтични, и литературни и т.н. Този текст всъщност не сме го мислили да го играя, Здрава го е писала за мъжа си. Но аз му го откраднах и успях да го реализирам. Още първия път, щом го прочетох, много силно ме развълнува и се разплаках.- Играеш и режисираш едновременно, а си доста млад. Това първата пиеса ли е, която поставяш?- Да, аз съм актьор по професия, но като всеки "глупав" актьор му се иска някой ден да режисира. По-голямата част от режисьорите, с които съм работил в България, не развиват актьора. Малко са тези, които се опитват да намерят такива нива, които са непредсказуеми за него, които да развиват някаква част от скритата му природа. В интерес на истината много ме беше страх да се занимавам с моноспектакъл, винаги съм бил против моноспектаклите, защото театърът е сборна игра. - Защо, така повече рискове ли има?- Много, понеже си сам. Но пък е хубаво, че така няма кой да те провали. Реших да скоча в дълбоките води, за да мога да докажа и на себе си, а и на част от театралното съсловие, че ме бива, че съм актьор и правя това, което мога. - А режисьорската работа ще я загърбиш ли?- Ако някой ми даде шанс да режисирам или ми хрумне някаква идея, пак ще поставям. Бих направил още няколко представления. Просто защото това, което се играе по сцени, и това, което се режисира в момента или основната част от него, е много зле като равнище. Наистина говорим за чалга, за някаква комерсиална история, която не е свързана с изкуството театър. Освен това у нас много малко се експериментира. В Европа, във Франция хората опитват и експериментират още от началото на XX в. Докато тук всичко е било много затворено и едва в началото на 90-те години нещата се отвориха, но за жалост продължаваме да правим театър, който е отпреди 20 години и това е основното - нещо, което не мога да понеса. - Да разбирам ли, че у нас вече не се правят нови стойностни работи?- Напротив, има много. Има прекрасни режисьори и актьори, но масата е от представления, които опитват да пълнят салони и публиката да се забавлява, защото й е ужасно труден животът и всички са много притеснени. Добре де, само трябва да се смеем ли? Защо да не е възможно представление, което да докара човек до катарзис. Това съпреживяване също изчиства, също лекува бита. А е важно ние да не сме битови, защото актьорът не може да бъде битов. Той трябва да бъде царят, да бъде културен, да бъде будител... - С какво ще се захванеш след спектакъла? - Вдъхновен от втори курс в НАТФИЗ, съдбата ме срещна с Мила Искренова, хореографката, и оттогава се занимавах дълги години със съвременни танцови техники и голяма част от представленията, в които съм участвал, са такива. Направихме няколко спектакъла с балет "Арабеск". И сега ми се иска малко да обърна внимание на по-класическия театър. Имам желанието да умея нещата. Не да съм строго определен - този е само такъв или само онакъв. Искам да пея и мога да пея, искам да танцувам и мога да танцувам, да играя и т.н.\nВ-к ДУМА, 12.06.2008\n„Когато рокът беше млад” обещава приз за дебют\nМладият актьор Борис Георгиев е сред номинираните за наградата „Икар“ в категорията „Дебют” за участието си в нетрадиционната постановка „Когато рокът беше млад” на Здрава Каменова в театър „Възраждане“. Спектакълът е представен в рамките на програма „Отворена сцена дебюти“. Младият режисьор Борис Георгиев дебютира и като постановчик, и като актьор. Търси и намира диалог със своето поколение в един текст, разположен между действителността и фантазията, между измислицата и документа. Сценографията на Нева Балникова е решила много семпло сценичното пространство – в ежедневно сиво, изцяло в синтетика. „Когато рокът беше млад” заедно с личната драма ни води към общочовешката тема –взаимоотношения деца–родители. Сполучлив визуален ефект е вратата на сцената, пред която протича сценичното действие – тя е и преграда към Бащата, и своеобразен екран, на който виждаме откъси от живота на героя до финала. Борис Георгиев подхожда емоционално към стаената емоция в пиесата на Здрава Каменова. Той разказва с впечатляващо градиране историята на един син, чийто баща е отказвал да приеме сивотата и болката като неизбежни и през целия си живот е търсил уют във въображението и фантазията. И вече пораснал, изправен пред среща с тежката, нелечима болест на бащата Синът осъзнава, че детските му спомени са мешавица от измислиците на родителя, направил живота на детето си по-цветен и интересен… Разказът се води от първо лице, единствено число. Така го чувстват и авторката Здрава Каменова, и актьорът Борис Георгиев. Емоционален свят, изпълнен с лъкатушене между любовта и омразата, гнева и умората, мечтата и грубата действителност. С тях ни среща объркан млад човек, дете на мъж, живял безумен живот на ограничения и отказал да се превърне в пионка на житейската шахматна дъска. Дългият път на сина към бащата е осеян с тъга и ирония, гняв, объркване и прозрение. И музика! Борис Георгиев постига интимна атмосфера, подправена с нежност и искреност и превръща спектакъла в емоционално изживяване. Свежо, весело, по младежки трепетно.\nБогдана Костуркова, в-к Класа, 28 Януари 2009\n“КОГАТОРОКЪТБЕШЕМЛАД” втеатър „ВЪЗРАЖДАНЕ”\nСинсиспомнянелепитеисториинасвоя „странен” баща. Застаряващглухрокаджияотвреметонасоциализма. Вдетскитеспоменинасинадействителносттаепримесенасизмислицитенабащата, такачедоритойсамиятвеченеесигуренкоенаистинасееслучило и кое е било само фантазия. Чудатият баща е създал на сина си свят, в който той да се чувства уютно и специален. Но с порастването идват и въпросите и срамът.\nИзминали са пет години, откакто баща и син не са се виждали, бащата е в болница...\nМладият Борис Георгиев се е насочил към пиесата „Когато рокът беше млад”/”Баща ми”/ от първо лице единствено число – както авторката Здрава Каменова. Впрочем, текстът звучи почти документално - тук Здрава Каменова е по-различна от досегашните си произведения. Но – невероятно искрена и истинска. Леко и сръчно чрез този текст тя съумява да очертае физиономията на цяло поколение – родителите на днешнатамладеж, съссъсипаниощевзародишпориви, свлечениекъмнемногояснитетенденциивтогавашнотозападнообщество. Смесицамеждухипари, групарииснякаквиреволюционни „въобще” настроениябълбукатвразказанамладиямъжизанеговиябаща – човек, запазилдокъснавъзрастеуфориченентусиазъм. Ударнататочкавспектакълае, когаторазказвачъттрябвадастанедонорнаболниявечебащаитогавасеоткриваголяматаистина – четойвсъщностнеенеговбиологиченродител. Музиканаживосъпровождазадъханиямонологнаактьора – товаеСимеонГермановскитаратаси, койтодърпажицитеврокендрол-ритъм. Всичкотовапо асоциациянипридърпвакъмспоменизалегендивбългарскатапопирок-музика, напървомястоГошоМинчев...Оттекста, аиотдълбокоемоционалнотоисъпроводеносъссериозенпрофесионализъмизпълнениенаБорисГеоргиевлъхачовечностиангажираностспроблемитенанашетоднес. Намалкатасценанатеатър „Възраждане” сапостигналииаудио-визуаленефект – врататаесвоеобразенекран, накойтовиждамесъвременници, дребниоткъсиотживотанагероядофинала, къдетотойсъзирасамиясебесивогледалнапроекция – каточенаистинатойсепревръщавечевродителитръгвапосвояпътнавъзрастен.\nСценографиятанаНеваБалниковаерешиламногосемплосценичнотопространоство – вежедневносиво,изцяловсинтетика.\n„Когаторокътбешемлад” заедносличнатадраманиводикъмобщочовешкататема –взаимоотношениядеца-родители.Нопо-интереснотое, чеатмосфератанавреметоеточна , апортретанабщатаизниквакатоживпредочитени-сплешивинаидългапохипарскикоса, сразлюлянапоходкаибезсребърническоповедение...Далинякойнямадапознаесебеси, следкатовидитозиспектакъл?\nКрасимира Василева, http://www.kritikabg.com\nНа голата малка сцена Борис Георгиев седи на кожения стол пред бялата болнична врата, зад която лежи баща му, и не смее да влезе. Върху вратата се прожектират квазидокуметални черно-бели кадри, показващи баща му. Чувството за вина отключва един дълъг монолог. В него се смесват спомените от детството, спомени как е прекарвал времето с баща си. Описва и преживява отново чувството на гордост пред съучениците, че има за баща чаровен рокер, озвучител в театъра, човек от поколението, израснало с рок-енд-рола, живеещ непрактично и странно, обгърнат от облака на мъгливата си мечта да живее просто и свободно. Актьорът показва добре тази линия на възхита, радост, пълнота и гордост - във възходяща градация. Замълчаването му между отделните епизоди идва след щастливите им моменти и тъгата по отминалото време. Тогава възниква идеята да направи документален филм за баща си. И той ще следва разказа му дотук. « Баща ми » всъщност се казва текстът на Здрава Каменова, който е напипал един от най-съществените и продуктивни за драмата конфликти – този между поколенията. Жалко, че наблюденията на авторката (някои дори са много чувствителни) и възпроизведеният от нея спонтанно течащ речеви поток в разказа на главния герой в стил “мило дневниче“ не е преработен в истинско драматургично действие. Действие, което да проследи пътя до обратите в отношенията, после този до разрива, изобщо да съумее да отвори пред зрителя бездната на дълбокия и болезнен разрив между деца и родители, между “бащи и деца“ – чрез вътрешното действие и преживяване на героя. А би могло, защото тук вниманието е насочено към отношенията между поколението, излизащо в зряла възраст от времето на социализма, и това на неговите деца. Това е тема, която предстои да бъде отключвана от драматурзите и писателите ни в различни авторски светове, в различни гледни точки, жанрове и перспективи. А от тях (надявам се да са достатъчно талантливи) ще разбираме много за това кои сме, какво се е случило с “бащите“, но и после с “децата“. Тъкмо тази напипана в текста сложна връзка е най-ценното, интересното и емоционално въздействащото в представлението на Владимир Петков и Борис Георгиев, с когото той работи още от Колтесовата “Нощта преди горите“. В спектакъла е само намекнат този всъщност дълбок разрив между поколенията, разминаването на вселени. Не става дума вече просто за класическото генерационно разминаване. Наблюденията на Здрава Каменова са “необработени“, те са нахвърлени в откъслечни “кадри“. Актьорът ги “подрежда“ и представя в по-сложната драматична крива на вътрешното преживяване. Показва разрива. Проследява пътя до обрата в радостта от общуването с бащата. Най-добрият момент от тази гледна точка е постигнатата кулминация в радостните спомени (еднакво дългите коси например) и обратът, когато Борис Георгиев си спомня появилия се срам от баща му, подигравките на съучениците, че бащата е перко, изкопаемо от друга епоха, което слуша рок и живее според мърляви и смешни рокерски представи, че е изпаднал в мизерия, че е изоставен от майка му. Това е срамът от бащата неудачник, останал в своите си светове по време на Прехода. Появява се обидата и разривът, когато той изведнъж посяга да го удари, а после и дълбокият срам от агресията към баща си. В диалог с китарата на Симеон Германов, с парчетата, следващи времето и рок-вкуса на бащата, а също и в синхрон с настроението на сина при преживяването на ретроспективния разказ, актьорът показва извървяването и на обратния път - от срама до разкаянието и нуждата да поиска прошка от баща си, да се помири с него. То идва драматургично прекалено набързо и лесно, затова Владимир Петков интелигентно и чувствително търси с Борис Георгиев специалното му открояване към края на спектакъла, търси емоционалните “спирки“ в спомените по обратния път към решителното прекрачване на прага на болничната стая.\n« Когато рокът беше млад » е интелигентен опит, просто малък театрален ескиз върху сериозната и важна тема за съвременния разрив между бащи и деца.\nВиолета Дечева, в-к КУЛТУРА, Брой 25 (2508), 02 юли 2008 г.\nОптимистичен реквием за стария рокер\nКогато рокът е бил млад, бащите ни вероятно са развявали буйни гриви, с дръзка походка са сваляли момичета и са свирели с кварталните си банди, сякаш свещенодействат пред десетки хиляди на стадион „Уембли”. В моноспектакъла на актьора Борис Георгиев, ученик на проф. Елена Баева, който излезе в самия край на сезона на сцената на театър „Възраждане”, добрата стара музика е равна на цяла житейска философия. Не само защото китаристът Симеон Германов пришпорва струните по време на представлението. Макар че и актьорът режисьор, и авторката на текста с оригинално заглавие „Баща ми” Здрава Каменова са далеч от преклонната възраст на рока и са в началото на артистичния си път (вече белязан с перспективи и награди), явно притежават сетива да го почувстват като своя идеология. Монологът на Борис е за приемствеността и конфликта между поколенията, за нежеланието да приличаме на родителите си и невъзможността да избягаме от тях, за относителността на успеха и провала. Той се разгръща като ретроспекция пред затворената врата на болнична стая, където лежи бащата на героя – застаряващ рокаджия, малко глуховат и много чудат. Историята звучи като нетипичен реквием за ония изчезващи хора, които виждат хубавото и в лошото, знаят, че винаги изход има, не се оплакват, умеят да се радват на дреболии и да губят с достойнство. Създателите на представлението имат чувствителността да осъзнаят, че днес имаме все по-малко генетично родство с тях – вечните фантазьори, оперирани от прагматизъм. Всъщност той, отсъстващият баща, е в центъра на емоционалния свят на спектакъла. И това е супер, защото за него има какво да се разказва.\nИрина Гигова, в-к НОВИНАР [02-07-2008]\nХаресваме Здрава Каменова и Борис Георгиев толкова отдавна, че се чудим дали при първата ни среща рокът наистина не е бил млад. Разбира се, това е невъзможно, защото двамата са още “малки” – но затова пък адски талантливи. Последният спектакъл по текст на Здрава (пиесата е с оригинално заглавие Баща ми) е дело почти изцяло на Борис. Действието се развива пред една врата – на времето, на спомените, на киното, или, ако толкова държим на конктретиката – на една болнична стая. Там, понеже "началото е най-трудно", връщаме лентата назад, преди главният персонаж да направи решителната крачка през прага. Историята ни потапя в типичния за Здрава Каменова емоционален свят, в който един объркан младеж е посредата между крайностите – между любовта и омразата, гнева и примирението, лудостта и здравия разум. Той разказва за баща си – за всички безумия и малки смешки, които са белязали с особен печат целия му живот. Чудесната актьорска игра, интимното пространство, иронията, подправена с нежност, искреност и смисъл превръщат спектакъла в страхотно преживяване. Препоръчваме го горещо.\n« Баща ми » от Здрава Каменова разглежда проблемите на съвременното българско семейство и най-вече отношенията родители - деца. Това е социална дисекция, в която се разказва за разрушителната неспособност на човека да възприеме себе си и света около него, такъв какъвто е. Става въпрос за начините на всекидневното общуване, за неговите болести, за неразбирателството, за силата на мечтите, за (не)достатъчността да бъдеш себе си. В противоборство с насажданите от масмедийте фалшиви модели на поведение, пиесата ни кара да се вгледаме по-надълбоко в това което сме, в това което ни формира, в нашите исконни сртемежи и желания.\nПроектът е по най-новата пиеса на младата театрална авторка (а също и актриса и режисьор) Здрава Каменова и това е нейната първа сценична реализация. Написана като монолог, по нов, модерен начин, на изключително съвременен език, пиесата получава престижната първа награда за драматургия на фестивала « Нова шуменска драма » за 2007.


Милен: В последно време всеки неграмотник се опитва да се прави на умен като слага "Й" на всяко възможно място. Даже и по телевизиите вече пишат така.\nБорис: Тук охранява Ешерихия коли :)\nstanetzz: Змий и Бактерий са незаконните деца на Тиберий, който от своя страна е природен брат на Батерий, известен римски сенатор.\nmitresko: някой има на клавиатурата си само едно"и" и замества второто с "й"-нямат ли човек, който е завършил основно образование с приличен успех\n4147: БългарскияТ народ е масово неграмотен!!!\nммм: 4147: ЗБългарскиЯ ;)\nанонимен: 4147 е много прав и го е написал съвсем правилно!


Пловдивската Art Gallery SIGNA кани на изложба живопис "Спомени" на Неделчо Кучков - MediaCafe\nПловдивската Art Gallery SIGNA кани на изложба живопис „Спомени“ на Неделчо Кучков. Откриването е тази вечер от 17 часа. Неделчо Кучков е съвременен художник, който става все по-популярен сред българските ценители. Роден е в гр. Любимец през 1960 г. Рисуването е неговата детска мечта, която го води в Художествената гимназия в Пловдив. Той е в първия й випуск, който завършва през 1981-ва година.\nПрез 1984 г. става член на Дружеството на Художниците – Хасково, където се премества да живее и до днес. През 1992 г. е приет за член на Съюза на българските художници – София.\nНеделчо Кучков има 23 самостоятелни изложби, повечето от които в България, в Германия и Унгария.\nУчаствал е в общи национални и международни изложби на СБХ в Австрия, Словакия и Турция.\nИма участия в много национални и международни пленери по живопис.\nНегови картини са притежание на галерии и колекционери в България, Беларус, Полша, Унгария, Германия, Япония, ОАЕ, Канада, Франция, Гърция, Албания и САЩ .\nТвори в стил „сюрреализъм“ с присъствието на декоративни елементи. „Картините му са светли сънища – мечти, където оптимизмът надделява над спомена и тъгата по отминалото детство!“, казва за него проф. Н. Райф от Българския културен институт в Берлин, Германия през 2000 г., когато реализира там самостоятелната си изложба.\nКартините му моментално привличат погледа с яркостта и свежестта на цветовете си, с наситеността на детайлите, изграждащи една композиционна цялост. Извикват желание за разгадаване на дълбоките послания, които той изпраща към нас с една премерена интелигентност и с ерудицията на познавач на миналото, мъдро вникване в настоящето и оптимистични очаквания за бъдещето.\nВ Пловдив е имал участие в общи изложби, но Art Gallery SIGNA го представя за първи път със самостоятелна експозиция.\nКатегории Изложби, Новини Етикети изложба, спомени Вашият коментар Навигация в публикациите


Позабравената Луна :-) - Страница 38 - Звездно общество - астрономически форум\nРегистриран: пет май 31, 2019 19:47\nМнение от Helios200 » съб юни 15, 2019 23:32\nМалко обработка на снимката, като намалих яркоста , и увеличих контраста.\nМнение от grozmaistor » нед юни 16, 2019 11:17\nЕто ви една невзрачна луна от майското пълнолуние. Увеличението е 96 пъти. Снимано е с телефон през окуляр TS Planetary 5mm и оранжев филтър #21 и TS triplet apo ...за майтапа .\nИзпратено от моят LG-D855 с помощта на Tapatalk\nМнение от Galin » нед юни 16, 2019 21:23\nЕдна снимка на луната от снощи. След като слънцето залязва луната се скрива зад къщите. Снимах я докато беше още порядъчно светло. Направих първи опит с обработка на снимка - контраст, яркост, филтър. Има още много да уча за обработката. Барлоу 3Х и окуляр 25мм.Увеличение - 3Х48, общо 144Х.\nМнение от bobo » нед юни 16, 2019 22:37\nСамо да вметна, че във фотографията терминът "увеличение" няма смисъл Вярно е, че в случая изчисляването на еквивалентното фокусно разстояние е трудно изчислимо, а и не чак толкова нужно, но да си знаем\nМнение от Sektor » пон юни 17, 2019 15:01\nВчера Луната и Юпитер бяха блозо един до друг. Някой успя ли да ги снима заедно?\nМнение от hyparh » съб юни 22, 2019 19:44\nЛуната от тази сутрин при добра атмосфера. Снимах я без Барлоу леща (но с оставен екстендър) за по-широко поле. Стакнати по около 1500 кадъра. След снимките забелязах, че коректорната пластина на телескопа беше започнала да се замъглява от сутрешната роса.\nМнение от Sektor » пон юли 08, 2019 01:58\nЕто една луна от преди малко. Направих 11 стака от по 500 кадъра и след това направих първата ми мозайка\nМнение от penko » пон юли 08, 2019 09:01\nИ от мен една Луна от снощи, ама на части\nМнение от spas.slavchev » пон юли 08, 2019 09:36\n! Чудесни! Браво!\nМнение от penko » пон юли 08, 2019 09:44\nЗабравих да кача и една, снимана в директния фокус\nМнение от grozmaistor » пон юли 08, 2019 09:58\nЕ ся аз да качвам ли , то май няма смисъл хах...\nИзпратено от моят motorola one с помощта на Tapatalk\nМнение от Sektor » пон юли 08, 2019 10:35\nPenko това единични кадри с канона ли са? Супер детаилни са\nМнение от penko » пон юли 08, 2019 11:32\nНе са единични. Стакове от около 250 кадъра от 1000 правени с APT.\nМнение от bobo » пон юли 08, 2019 12:45\nпон юли 08, 2019 09:58\nЗнаеш ли тази картинка в каква полезна за начинаещите табличка за светлосила-ИСО-скорост за снимане на Луна може да се доработи... Ако ти се занимава де. Щото често се случва да има въпроси "как да снимам Луната?"\nМнение от grozmaistor » пон юли 08, 2019 12:48\nТова е първа заготовка,\nда кажем че някой ме "погъделичка" и реших да експериментирам. Предстои добавяне и на две луни с два рефрактора.\nМнение от penko » чет юли 11, 2019 23:15\nЛуната от преди малко\nМнение от penko » чет юли 11, 2019 23:17\nМнение от Хектор » чет юли 11, 2019 23:52\nТози твой Брийзър, този твой Bresser, само 150мм, ама жесток\nМнение от titan » пет юли 12, 2019 17:07\nСерията е убиец! От тераската ли са снимките или ходиш в обсерваторията при Кокотаников?\nМнение от penko » пет юли 12, 2019 19:03\nОт тераската си снимам луната, планетите, а понякога извън града, когато ще снимам звездни снимки. То в обсерваторията вечер няма никой освен сеизмолога в сеизмичното.\nМнение от grozmaistor » съб юли 13, 2019 01:23\nХектор написа: Този твой Брийзър, този твой Bresser, само 150мм, ама жесток\nЗащо го наричаш Брийзър, като е Бресер ?\nМнение от Хектор » съб юли 13, 2019 09:21\nПитай собственика, той сам го нарича така, аз просто го следвам от уважение .\nМнение от Sektor » вт юли 16, 2019 23:56\nЕто една Луна от мен от началото на миналата седмица\nМалко е прегоряла в края\nМнение от Galin » нед юли 21, 2019 17:35\nЕто една луна от тази нощ. Има още много какво да се желае , но е първа светлина на камерата.\nМнение от penko » вт авг 06, 2019 16:24\nЕдна луна от снощи. Събрани са 5 кадъра с различна експозиция.\nBresser 150/750, Canon 100D, APT\nМнение от penko » вт авг 06, 2019 18:27\nИ една мъка да направя панорама от кадри между облаците\nМнение от grozmaistor » вт авг 06, 2019 18:55\nSky-Watcher AR 120/1000 + Canon 77D\nРезолюцията се е прецакала нещо.\nИзпратено с помощта на Tapatalk.\nМнение от Tharsis » чет авг 08, 2019 08:09\nСнощи се побъзиках от терасата...въпреки, че турбуленцията от нея беше нещо убийствено.\nМозайка от няколко стакнати кадъра във фотошоп.\nМнение от Galin » пон авг 19, 2019 01:23\nУспях най-накрая да снимам с малкото телескопче 76/300. Без Барлоу 3Х снимането е невъзможно, защото фокуса на камерата е под окулярния възел.\nРазликата с по - големия телескоп 200/1200 се вижда.\nМного безоблачни нощи !!!\nМнение от hyparh » ср сеп 04, 2019 12:22\nПърви лунни кадри с новата камерка. Всъщност приготвих нещата за Юпитер и Сатурн, но при вида на лунния сърп на югозапад реших да действам първо с него, макар и при напълно светло небе (Юпитер още не се виждаше). 10к фрейма се събраха за 3мин и 15сек на 1936×1096 (получи се 20GB видео файл), като ми се струва, че от време на време дропваше кадри - картинката на екрана "замръзваше" периодично. При планетите не се забелязва такова нещо, вероятно лаптопа (i3) се затормозява със записът на толкова данни в пълна резолюция.\nГоре-долу добре се получи като за тези условия - не особено подходяща атмосфера, сравнително ниска позиция на Луната, светло небе - без Барлоу се усеща, че камерката навлиза в стихията си с достатъчна плътност на изображението и качествено разгръщане на детайла. На места се забелязват onion rings, което отдавам на турбуленциите.\nСат и Юпо отново не изглеждаха никак добре (излезе тънък ветрец, който изглежда влоши атмосферата), та ще останат за друг път.\nПървото изображение е в R, второто в IR канал.\nEdit: Хм, изглежда форумът има някакво ограничение за резолюция на изображенията, понеже не излизат с цялата дори и да бъдат изтеглени. Показват се горе-долу два пъти по-малки отколкото всъщност са.


Покер гости и снимки | Grinders.org\nПокер гости и снимки\nДискусия в 'Grinders събития' започната от bladeto, 4 август 2011.\n#1 bladeto, 4 август 2011\nПокер гости и снимки от къщата\nПо-малко от месец преди началото на 'Покер къщата' ви представимe още две имена от покер гостите. Това са Симеон Найденов и Стелян Георгиев. Ето и малко повече информация за двамата.\nСимeон започва покер кариерата си от играта живо и след това започва да играе онлайн. За покера научава от приятел, който му препоръчва да гледа ТВ предаване, след което малко по малко се запалва по играта. Още през 2009 Симо е набеден из покер средите за един от най-обещаващите млади играчи. В началото на 2010 година започва и сътрудничеството му с Grinders. Той става спонсориран игач и ни представя в редица турнири, като жъне страхотни успехи още същата година. Симо стана играч на годината на Unibet Open, завършвайки първи в рагнлистата през 2010. Успехите му не останаха незабелязани и в началото на 2011 година той стана първия спонсориран българин от PokerStars.\nЛятото на тази година Симо прекара в Лас Вегас, където заедно с голяма българска група се бяха отдали стабилен GRIND.\nСтелян е роден 1990 година, от Разград, играе покер повече от 4 години. Научава правилата на Тексас Холдем на 17 годишна възраст, а малко след 18-тата си годишнина започва да играе професионално.\nПреди да открие покера, основното му хоби и занимание е шахмата, откъдето придобива много качества, които саму полезни днес в покера. Стелян, вече няколко години, е един от най-постоянните играчи на българската покер сцена и редовно е в парите на турнирите, в които участва. Има редица кешвания, както на живо, така и онлайн. Той е част от Grinders отброра от началото на 2011 година.\nСтелян Георгиев & Симеон Найденов\nПредставяме ви и малко снимки от къщата.\n#2 beanit, 4 август 2011\n#3 yYy, 4 август 2011\nМного добра мотивация, даже ме хваща яд, че не играя през вас за момента...\nУспех на всички, изглежда много добро и стабилно място за пиене\n#4 Zografa, 4 август 2011\nАйде на картофите!!! Къщата ще стане доста найс и мисля че ни предстоят приятни вечери в двора/на басейна/барбекюто, под масите...\n#5 getbigboy, 4 август 2011\nNqkoi shte 4akame pokana pone za kafence\n#6 charli, 4 август 2011\nКъде се намира къщата по-точно?\n#7 Zografa, 4 август 2011\nЛокацията е засекретена, за да няма компромати, хаха!\n#8 shoma, 5 август 2011\nАз ще съм монополиста на компроматите!\n#9 Hristo82, 24 август 2011\nВаща къща пасти да яде, я глей кво става тука - http://www.blitz.bg/news/article/116542\nИ пак познати покер лица в центъра на събитията\nЯ само не можах да разбера от кво се възмущават журналистите, не виждам нищо нередно. Просто едни млади хора се забавляват, не мога да разбера кое е възмутителното. Някои хора явно още не могат да се отърсят от времето на соца, когато им мереха в училище дължината на косата с линийка и дължината на полите на момичетата ! Времената се промениха, сега е времето на оргиите, леките наркотици, алкохола и яките партита\n#10 Hristo82, 24 август 2011\nОй божкеее и тая статия я е писал мъж (чак ся видях) е тва вече е трагедия\nТоя коментар е достатъчен:\nПИЧКИТЕ СИ НАПРАВИЛИ КУПОНА, А ОРЛИНЧО УМИРА ОТ ЯД!\n#11 beanit, 24 август 2011\nlegit party e bilo


21 Февруари 16, 11:33 / Автор: Радио за личностно развитие ChangeWire\nЛюбомир Розенщайн ще освобождава от раните на обидата в София\nСъс серия от водени медитации в зала Любомир Розенщайн ще отбележи пред публика десетгодишнината от създаването на Радио за личностно развитие ChangeWire. Първата от програмите - "Освобождаване от обидата" - ще бъде представена на 13 март от 19.00 в в зала "Сердика" на хотел "Централ" - бул. "Христо Ботев" 52 в столицата.\nОбидата е една от най-силните, най-унищожителните отрицателни емоции. Ние носим в себе си обидите понякога с десетилетия, понякога през целия си живот. Те ни разболяват, разрушават отвътре, не ни дават възможност да се открием за радостта и щастието. Тази водена медитативна практика, която съчетава най-древните познания за вътрешния свят на човека и съвременните подходи на приложната психология, помага да се освободим напълно от негативните енергии на натрупаните обиди.\nЛюбомир Розенщайн основава своето интернет радио през 2006 г. с необичайното намерение програмите да са адресирани директно към несъзнаваното. Новият формат използва думите не за да информира и коментира, а за да създава преживявания и съпровожда слушателя в често трудния път към изследване и промяна на вътрешните състояния за по-добър живот. За изминалото време интернет-адресът на Радио за личностно развитие ChangeWire се превръща в пристан за отправяне в удивителни пътешествия навътре към себе си, мотив и вдъхновение за пробуждане и действие за хиляди хора.\nВ радиопрограмите, книгите "Розовите очила на душата" и "Планетата на щастието", статиите, дисковете и семинарите си, Любомир Розенщайн използва езика като инструмент за окуражаване, мотивиране и промяна и помага на читателите и слушателите да овладеят съзнателно собствената си реалност и да поемат по нови, полезни, вълнуващи посоки в живота си.\nУчастието в медитативната практика "Освобождаване от обидата" на 13 март от 19.00 ч. е само с предварително онлайн записване, цялата информация за това и другите събития на Любомир Розенщайн през март в София и Пловдив ще намерите на адрес http://changewire.info/?p=2436\nЗа Контакти: Радио за личностно развитие ChangeWire


Онлайн уроци по математика – цялостна подготовка от Shkolo – Computernews.bg\nОнлайн уроци по математика – цялостна подготовка от Shkolo\nApril 16, 2022 admin4eto\t0 Comments онлайн уроци, платформа, учители\nВсички родители още от рано започват да мислят за доброто образование на своите деца и това е съвсем разбираемо. Математиката е онези предмети, които могат да бъдат много приятни за едни и ужасно досадни и мъчителни за други ученици. Въпреки това, с правилния подход и методи все пак тя може да се превърне в нещо повече от скучна и трудна дисциплина. Особено важна е подготовката на учениците за нво след 7 клас и един от лесните начини да се погрижите за това е чрез онлайн уроци по математика.\nЩе си кажете, че онлайн уроците по математика не са толкова ефективни колкото тези присъствено. Сигурно сте прави, но това е защото не сте се докоснали от уроците от платформата Школо уроци.\nПлатформата Школо уроци е различава от всички платформи за знания и школи по много неща и честно казано няма аналог що се отнася до провеждане на онлайн уроци по математика. Платформата е иновативна и интерактивна, а в нея вземат участие само най-добрите и квалифицирани преподаватели, като техните знания и подход на работа с ученици е проверен. Главната мисия на Школо е да предостави качествена образователна услуга в помощ на учениците от различни класове.\nВсеки учител има рейтинг, който е базиран на реални оценки от неговите ученици, тоест може да му се доверите напълно и да бъдете сигурни, че детето ви ще получи качествени и трайни знания. Търсенето в платформата е супер улеснено и става по няколко критерия. Освен по рейтинг на преподавател, може да търсите онлайн уроци по математика и по цена, клас и график на учителите, който е видим в реално време.\nАко всичко това ви се струва прекалено хубаво, за да е истина, може да се уверите сами като се възползвате от офертата за безплатен първи урок с предпочитан преподавател.\n← Tenda обяви локална наличност на K4W-3TC\nСъздаването на уебсайт – още по-достъпно →\nКачествена изработка на онлайн магазини и оптимизация от GetSeo\nMarch 31, 2022 admin4eto 0