Как не станах асистент, защото онкоболен няма място в Катедрата по гастроентерология - Анализи - Дневник\n06:09, 07 ное 19 , 6525\n© Фейсбук/Радислав Наков\nТекстът е от профила на автора във "Фейсбук". "Дневник" е готов да публикува мненията и на споменатите членове на журито в Медицинския университет в София, чиито имена са с инициали. В учебното заведение вече е образувана проверка.\nКазвам се Радислав Венциславов Наков, на 30 години. Без доктор. В момента съм от другата страна. Пациент. Онкоболен. Доскоро това беше просто диагноза, друга чужда съдба. Сега е моята. Трудно е да напиша следващите редове, защото ще съберат моята омраза, моят гняв, моята надежда, моята любов.\nИ не става дума за моята диагноза NK/Т - клетъчен лимфом, не става дума за моята съдба. Лекувам се, оптимист съм, въпреки че контактът с хора може да ме убие. За щастие към момента лечението върви добре. Минах два курса химиотерапия и един лъчелечение. Започнах третия курс химиотерапия, остава още един курс и една трансплантация на стволови клетки. Благодаря на всички лекари и сестри от Националната специализирана болница за активно лечение на хематологични заболявания, които полагат неимоверни грижи, за да мога да живея. Чувствам се здрав, вярвам, че ще се излекувам. Искам да продължа да живея, да имам семейство, да се развивам като лекар.\nБолестта дава друга перспектива за това какво е да имаш тежка болест. Мислих си, че разбирам болката на своите пациенти, но болката не идва от самото заболяване.\nГолямата болка идва, когато отношението се промени, когато видиш присъдата в очите на хората,\nбез да си извървял докрай битката за живота си независимо от крайния резултат. Боли, защото още преди болестта да те е убила, някои хора са те погребали.\nПиша тези редове, защото през последните месеци се срещнах именно с това отношение, което намери своята кулминация миналата седмица. Не го разбирам и не мога да се примиря с това. Защото знам, че ако се примиря с това, означава, че съм изгубил битката не само с болестта си, но и за мен като личност.\nВъпреки заболяването ми се явих на конкурсен изпит за асистент към Катедрата по гастроентерология на МУ-София. След подаването на документите си за кандидатстване бях неколкократно съветван "да си гледам здравето". Казаха на собствения ми баща "Да си гледам здравето", на когото и без това му е трудно да се справи с емоциите си около моето заболяване. Още при разглеждането на документите от комисията, която се състои от проф. Б. В., проф. Й. Г. и доц. П. П., бяха направени коментари, че съм дал фалшиво медицинско, на което пише, че съм клинично здрав при наличието на онкохематологично заболяване. Да клинично здрав съм, (не)уважаемо жури. Засега.\nВ допълнение членове на журито са коментирали на рапорт и в лични разговори с колеги,\nче е недопустимо това, че съм си подал документите за конкурса, защото съм бил болен.\nНа 31 октомври се проведе изпитът. По регламент е анонимен и бяхме четирима кандидати за три места. Един от кандидатите напусна изпита и не остана да чака резултатите, като останахме тримата кандидати за трите обявени места. По време на "анонимното" проверяване на писмените работи доц. П. извика поименно един от другите кандидати, за да разчете писмената си работа пред комисията, под претекст че не е достатъчно четлива. След това комисията ни повика останалите кандидати и съобщи, че за устен изпит продължава само извиканият да си разчете писмената работа колега, без да се обявят оценките с изтеглените предварително анонимни номера.\nМога смело да заявя, че през целия си професионален път съм преследвал научното и академичното в медицината наравно с грижата си за пациентите. И имам своите доказателства за това, които никоя комисия, съставена от "уважавани" професори не може да ми отнеме. Имам 18 публикации с общ импакт фактор 39.463 и още 31 в реферирани списания (много повече от изискванията да се хабилитираш в МУ-София), носител съм на редица награди, а също така съм част от Управителния съвет на Европейското обединение по гастроентерология (UEG) и директор на Европейското училище за млади гастроентеролози.\nit 08:00, 07 ное 19 / Неутрално\nДневник, хубаво е да давате трибуна и на другата страна. Ето мнението на проф. Владимиров: „Това не отговаря н...\nban 07:55, 07 ное 19 / Любопитно\nДо коментар [#1] от "gripen": Само че, не става ясно защо другия кандидат, който не е допуснат до устен изпит...\nРейтинг: 967 07:46, 07 ное 19 Неутрално\nТъжно. И това е отношение към техен колега, дали проявяват и малко човечност към пациентите си?\nРейтинг: 683 07:55, 07 ное 19 Любопитно\nСамо че, не става ясно защо другия кандидат, който не е допуснат до устен изпит не оспорва конкурса!?\nРейтинг: 466 08:00, 07 ное 19 Неутрално\nДневник, хубаво е да давате трибуна и на другата страна. Ето мнението на проф. Владимиров:\n„Това не отговаря на истината. Той работи при нас 6 години, явява се два пъти на конкурс. Комисията е обективна. Това е ненаказано добро. Ние го назначихме на работа като специализант веднага - в деня, в който изтича назначението му в болницата. Баща му е наш колега. Два пъти след това се явява на конкурс. Комисията е вечно на едно и също мнение, тя е провела всички конкурси с всички асистенти. Но това е човек, който иска с болестта си да започне работа. Като знае, че е болен и ние ще му направим услуга... колега е, никога няма да го изоставим. Няма нормална логика, според която грешката да е при нас. Целта е да се постави комисията в състояние да си затвори очите за нещо, което не е така.\nНе искам да го коментирам. Казал съм още на бащата, той дойде да говори през лятото - нека да се излекува, всичко е в негова полза.\nТой има два сайта заедно със сина на професор от Ушна клиника, който дойде онзи ден, в петък да ме заплашва и да ми дава ултиматум до понеделник сутринта да променя мнението си, за да стане Наков асистент. Ако не, съм щял да имам проверки, разправии, да ми станел черен животът, такива неща. Сега научавам, че е син на наша колежка. Те са съсобственици на два сайта.\nНе съм против, ако той си положи изпита както трябва, аз не съм сам в тая комисия. Всичко е законно. Това са нечестни и грозни неща. Нямам нищо против детето, но пътят е един – конкурсен изпит за асистент, защото хората трябва да са грамотни"."\nПроф. Владимиров е категоричен, че кандидатът не е бил одобрен, защото не е показал достатъчно добро ниво на изпита.\n"Не е допуснат до устния изпит. Той и още един колега, който завърши преди една година в Плевен. Два месеца преди да се обяви конкурсът, през лятото, казва: "Ако не ме вземат, ще имат големи проблеми с мен". Това рефлектира върху всички болни, защото нажежава настроението на колегите. Каква е тази безцеремонност!? Това са лъжи.\nНие не сме против волята на всеки един човек, който си положи изпита, да го вземе. Той ще преподава, той ще стане един ден професор. Но не може един неграмотен човек да претендира. Не може да пишеш неграмотно, да пишеш разпокъсани неща, да нямаш глобално мислене и да искаш да бъдеш лидер в университета.\nТова е страшно падение за българската цивилизация! Директорът е уведомен. Охраната е заснела поведението на човека изпратен да ме рекетира. Аз съм 37 години лекар в катедрата такова нещо не се е случвало. Това е прецедент."\nРейтинг: 960 08:16, 07 ное 19 Неутрално\nНе е хубаво човек да спекулира с болестното си състояние.\nРейтинг: 401 08:37, 07 ное 19 Неутрално\nНе бързайте да давате оценки. Няма невинни в тази история!\nРейтинг: 8 08:41, 07 ное 19 Неутрално\nТова, че не е упоменато в статията, не прави твърдението ви вярно. Възможно е да си търси правата, но да не ни е известно.\nРейтинг: 4604 08:43, 07 ное 19 Неутрално\nИздържал ли е изпита? Не, скъсан е...\nРейтинг: 743 08:45, 07 ное 19 Неутрално\nНа подобен конкурс писмените работи не се ли четат само от членовете на комисията? Нали трябва да е анонимен в тази си част? Що за довод е, че работата е нечетлива?\nИ нямаше ли промени в новия закон за академичния състав, за провеждането на конкурс за главен асистент?\nРейтинг: 1293 09:06, 07 ное 19 Неутрално\n...не може един неграмотен човек да претендира. Не може да пишеш неграмотно, да пишеш разпокъсани неща, да нямаш глобално мислене и да искаш да бъдеш лидер в университета.Това е страшно падение за българската цивилизация!\nПълна загуба на време и сили е човек да се иска да работи там, където е нежелан. А ако наистина доктор Наков е толкоз неграмотен колкото професор Владимиров го е описал, как е успял да напише толкова статии за реномирани списания, рецензирани от специалисти. На всичко отгоре статиите в медицината не са теоретични, а свързани с практиката.\nКак набързо за няколко часа може да докажеш на няколко листа хартия ,че си добър? Този вид изпити у нас са пълна порнография. Със сигурност, ако санитарките организират изпит на професор Владимиров и му имат зъб, могат да му треснат една двойка и да го отпратят по-живо по-здраво да храни гълъбите по градинките с пенсията си.\nРейтинг: 8 09:08, 07 ное 19 Неутрално\nСъгласна съм, че у нас има двоен стандарт и дори в ежедневието хората те съдят само по облеклото, но в конкретния случай, ние няма как да знаем със сигурност какво точно е станало. Дума срещу дума. Притеснително е това, което твърдят и двете страни.\nРейтинг: 421 09:41, 07 ное 19 Неутрално\nВ репортажа по телевизията, от ръководството се изказа един човек (не помня името), която заяви, че писмената му работа, както и на още е един кандидат, са незадоволителни и затова не са допуснати до устен изпит. Каза, че всеки може да се запознае с тези писмени работи.\nНа момчето желая от сърце да преодолее заболяването и да е здрав.\nРейтинг: 967 09:46, 07 ное 19 Неутрално\n,,В репортажа по телевизията, от ръководството се изказа един човек (не помня името), която заяви, че писмената му работа, както и на още е един кандидат, са незадоволителни и затова не са допуснати до устен изпит. Каза, че всеки може да се запознае с тези писмени работи.\nНа момчето желая от сърце да преодолее заболяването и да е здрав."\nА какво да каже човека от ръководството? Може би: този не знае ли, че конкурсите са формални и щом му е подсказано, че мястото не е за него защо нахалства да се кандидатира?\nРейтинг: 1190 09:47, 07 ное 19 Разстроено\nЧувствам се раздвоен и не мога да взема страна в спора, да не кажа, че сценката ми звучи като в онова предаване по Нова Телевизия "Съдебен спор"...\nРейтинг: 683 09:59, 07 ное 19 Неутрално\nМислиш ли, баща му работи там! Повечето му публикации май са в съавторство с баща му!?\nРейтинг: 5425 10:12, 07 ное 19 Неутрално\n"Професорите" май завиждат...\nРейтинг: 959 10:33, 07 ное 19 Любопитно\nАми всеки служител трябва да може да изпълнява задълженията си по съответната длъжност. Не сучайно при кандидатстване за каква да е работа се иска медицинско свидетелство, свидетелство за съдимост и други. Желанието не е достатъчно. Нито квалификацията. Този младеж утре като излезе в дългосрочен отпуск по болест кой ще му върши работата? Въобще какъв асистент ще е???\nРейтинг: 702 12:15, 07 ное 19 Неутрално\nТъжно, но да бъдем реалисти. Вероятно причината е точно тази, посочена от кандидата, но въпросът е какъв смисъл има да се класира асистент, който е на интензивно лечение. Химео, лъчетерапия, стволови клетки. То тази длъжност ако е необходима в катедрата, процедурата е достатъчно тежка и тромава. Т.е. ако избрания кандидат не може да започне работа, тъй като лечението му продължава, за какво изобщо да се назначава. Гадно е, човека се чувства погребан, обаче избора на асистент не е социална мярка. Не може да назначиш човек, който не е в състояние да върши работата, за която е назначен, само за да го окуражиш. Когато лечението приключи успешно, тогава да се яви на конкурс. Все едно да очакваме в частна компания да назначават хора, които провеждат активно лечение само от благоприличие и за да им помогнем психически. Няма да може да работи, понеже е в болничен, обаче да го назначим от съжаление. Хората се назначават за да работят, а не за да са в болнични. Когато оздравеят - моля. Та грозно е, но мисля, че човека не е преценил възможностите си и е редно някой да го приземи.\nРейтинг: 1712 12:31, 07 ное 19 Неутрално\nХората те погребват дори и когато си здрав.\nРейтинг: 380 14:11, 07 ное 19 Неутрално\nМного грозната действителност!\nРейтинг: 1154 14:16, 07 ное 19 Неутрално\nЦял живот не ми стига да разбера ей това нашенското посрещане само по дрехите. Дали и още 3 такива ще ми се изясни? Ако се явиш на конкурс за работно място с хубави, шикозни или скъпи дрехи, що аджеба си търсиш работа, щом можеш да си ги позволиш? В наше село казваха: расото не прави попа.\nРейтинг: 235 14:19, 07 ное 19 Неутрално\nЕдин познат (пълен отличник и абсолютен гений) си тръгна от България, защото дадоха една подобна позиция на човек на някого, вместо на него. Сега е в Германия на същата позиция за много повече пари.\nСтрува ми се борбата за тия постове е адски жестока и не бих се очудил и на спекулация с раково заболяване само и само да се получи желаното! Такива потомствени лекари са свикнали да се набутват в съюзи и да им се дават позиции ей така!\nДоста зает ми изглежда, за чий му е това асистентско място? Да си гледа професията като лекар не е ли достатъчно? Или за едни пари става на въпрос? Щото да кажа на всички коментирали, че дори и нежелан, този лекар ще иска да се набута. Щото за пари хората и майка си продават вече.\nРейтинг: 7621 14:37, 07 ное 19 Неутрално\nНе можем да сме категорични. Не знаем всички обстоятелства.\nРейтинг: 1154 14:43, 07 ное 19 Неутрално\nД-р Наков, в края на разговор с вас в сутрешен блок на телевизия, вие казахте,че сте получавали много добри оценки и още толкова добри думи и хвалби от професор, ваш колега. Доколко мислите,че думите на колегата ви, са били ИСКРЕНИ? Нали сте чували, че когато започнат често да те потупват като за браво, очаквайте удар в гръб. Ласкаел ли ви е? Може би е завист? В България има един неписан закон - щом на години съм по-голям от другия, значи съм по-способен и по умен от него. Което, от позицията на вашата почти Христова възраст може би сте усетили,че не винаги е вярно. Не казвам,че в случая е така. Друго да ви попитам - дали именно вас искат по някаккъв начин да засегнат или чрез вас някой друг? Че да го заболи повече. И ако наистина сте толкова добър в гастро - ендрокринологията, непонятно е кое е незадоволителното в представянето ви на конкурса? Има два вида хора, с които не можете да спорите - мъдреците и глупаците. От първите знам,че ако човек с човек не се е разбрал в нещо, ще повторят разговора и до 3-я път ще се разберат Ако ли не, потърсете път който ще ви отведе там, където ще бъдете желан и оценен.\nРейтинг: 401 15:26, 07 ное 19 Неутрално\nАкадемичната система в медицинските среди е изключително консервативна, има си свои неписани правила. Този млад колега от край време вдига прекалено много шум около себе си и това явно не се харесва на много фактори около него. Не го смятайте за невинен - назначен е в клиникана, в която баща му е доцент. Просто юнакът е решил, че може да изюрка системата, но на този етап изглежда като че бърка. Историята с онкологичното му заболяване просто придава допълнителен съспенс на цялата кашалогия. Но повтарям - НЕ СЕ ЛЪЖЕТЕ! НЕВИННИ УЧАСТНИЦИ В ПИЕСКАТА НЯМА!\nРейтинг: 427 17:48, 07 ное 19 Неутрално\nНе може да очаква другите да му вършат работата, нали. Работата при тях е отговорна и стресова, не е за болни хора. Мисля, че решението е правилно.\nРейтинг: 284 18:02, 07 ное 19 Неутрално\nДа се обикалят телевизии с оплаквания от резултат от конкурс, е тъжно и позорно. Съществува регламент за повторна оценка от разширена комисия. Във всички случаи спорът се решава ПРОФЕСИОНАЛНО! Да се спекулира със здравословен проблем от дипломиран медик??? До къде я докарахме. А най странно е , че родител е от съсловието и не е повлиял на отрочето?\nРейтинг: 51 18:19, 07 ное 19 Неутрално\nНикога не бих назначил при мен такова нахално същество като това момче! Нека Господ му прости и му даде по-дълъг живот, защото израза "преборил рака" е по-скоро химера, отколкото истина.\nРейтинг: 716 20:57, 07 ное 19 Неутрално\nНякой може ли да ми препоръча знаещ и търпелив гастроентеролог. Не държа да е професор. От две години ги обикалям и имам поне няколко различни диагнози, но без две еднакви! Лекуват всички и всичко с нексиум. Благодаря.\nРейтинг: 451 21:05, 07 ное 19 Неутрално\nДори да не е класиран заради болеста , това е професия в която трябва да се взима под внимание заравословното и психичното състояние . При пилотите е същото . Днес си отиде още едно момче водолаз може би поради подобна причина .\nРейтинг: 1324 22:16, 07 ное 19 Неутрално\n—цитат от коментар 5 на hipocrat20060\nИ това знаете от?.....\nАх, дааааааа - Ванга, разбира се!\nРейтинг: 1324 22:19, 07 ное 19 Неутрално\nДори да не е класиран заради болеста ,\nЧовече, коментираният самообявен медицински гений е положил писмен изпит. На който се е провалил. Никой не го спира заради болестта му / допуснат е до изпита!/.\nФакт е, че коментираният се оплаква във фейса, но не е подал заявление за преразглеждане на писмената му работа. Така стоят нещата в тази грозна гретотунбергска история....\nРейтинг: 1324 22:21, 07 ное 19 Неутрално\nРешението на комисията не е обосновано върху здравословното състояние на оплакващия се, а върху резултатите от писмения му изпит. Разликата е огромна и не е в полза на този очеизваден лъжец.\nРейтинг: 3453 22:34, 07 ное 19 Неутрално\n"Факт е, че коментираният се оплаква във фейса, но не е подал заявление за преразглеждане на писмената му работа."\nУчудвам се,че Вие сте първият коментиращ, обърнал внимание на нещо толкова ясно и ефективно - подаване на заявление за преразглеждане на писмената му работа от други проверяващи. Така е по регламент. Всичко друго е непрофесионално и недостойно. Както е казал Аристотел - "Платон ми е скъп, но истината ми е по-скъпа".\nНа д-р Наков желая здраве.\nРейтинг: 300 22:44, 07 ное 19 Неутрално\nВ репортажа по телевизията, от ръководството се изказа един човек (не помня името), която заяви, че писмената му работа, както и на още е един кандидат, са незадоволителни и затова не са допуснати до устен изпит. Каза, че всеки може да се запознае с тези писмени работи.На момчето желая от сърце да преодолее заболяването и да е здрав.\nВажното е да има разследване.\nНамирисва ми на дискриманация.\nМомчето да си търси правата в съда.\nРейтинг: 300 22:46, 07 ное 19 Неутрално\nАко не е класиран заради болестта това се води дискриминация. Това е подсъдимо.\nБългарина обича да дискриминира другите.\nРейтинг: 300 22:48, 07 ное 19 Неутрално\nНа писмените изпити всеки може да пиши каквато си иска оценка.\nВ нормалните държави има тестове и всеки въпрос носи определен брой точки.\nРейтинг: 300 22:51, 07 ное 19 Неутрално\nТя комисията няма да си признае че е решенето е взето на база заболяването на студента.\nРейтинг: 300 22:53, 07 ное 19 Неутрално\n—цитат от коментар 27 на pganev11\nМомчето се бори срещу несправедливостите в държавата.\nРейтинг: 1324 23:32, 07 ное 19 Неутрално\n—цитат от коментар 36 на eminem9876\nНа писмените изпити всеки може да пиши каквато си иска оценка..[/quote]\nБъркате научните комисии с форума на Дневник.\nРейтинг: 284 23:32, 07 ное 19 Неутрално\nДневник не обича да дава другата страна. Винаги получаваме само и единствено истината на Дневник, която обикновено е грантово подкрепена.\nРейтинг: 1853 10:15, 08 ное 19 Неутрално\nДоколкото у нас, вероятно с право, доверието в какъв да е конкурс е под нулата, може да се повярва на младия лекар.\nНо не виждам защо не се направи комисионен, от други лекари със съотвените степени на квалификация, преглед и оценка на писмените работи на кандидатите. Струва ми се, че има задължение да се съхранвят известно време. Ако вече са унищожени, съмненията ще станат много големи.\nВярно е че гарван гарвану око не вади, но може да с направи опит да се внесе обективност, иначе нешата остават дума срещу дума и върви разбери кой прав и кой крив.\nВ цялата тази работа, заболяването на младия човек е тъжен и тежък факт, но няма никакво отношение към неговите професионални качества и не разбирам защо се изтъква и намесва по толкова настийчив начин.\nРейтинг: 789 10:40, 08 ное 19 Неутрално\nЕДИНСТВЕНО ОБЕКТИВЕН НАЧИН ЗА ОЦЕНКА НА ЗНАНИЯТА Е ТЕСТЪТ!!! Другите начини: тип интервю или писмено изложение на знания по даден тезис не могат, няма как да бъдат 100% обективни. Още от 1982г., винаги съм настоявал за въвеждане на американската тестова лицензионна система в медицината.\nРейтинг: 348 10:41, 08 ное 19 Неутрално\nНека да му видим оценките от изпита, май ще излезе, че е получил ниска оценка.\nРейтинг: 300 11:29, 08 ное 19 Неутрално\nТрябва да има ясни и точни критерии за оценяване. Писането на две теми на изпит води до това хората да си пишат, каквато искат оценка защото така са преценили, а дали са преценили правилно. Същото е и с устните изпити.\nВреме е тестовата система да заработи в България.\nНаучните комисии може понякога да сгрешат или да си имат любимци.\nРейтинг: 702 11:29, 08 ное 19 Неутрално\nЕ, ти да не очакваш, че някой ще мотивира отказа да бъде допуснат до събеседване с болестта му! Това ще е очевидна дискриминация, освен ако не се касае за психичното му здраве. Иначе, наличието на онкозаболяване не го прави неспособен. В същото време, безпредметно е да назначаваш тежко болен човек, но понеже не можеш да кажеш в кой момент няма да може да изпълнява служебните си задължения, при това ще е в обективна невъзможност, търсиш други основания - незадоволителен резултат на писмената му работа, например.\nРейтинг: 1304 13:29, 08 ное 19 Неутрално\nБеше писано на друго място. Лекарят просто има по-ниска оценка от други кандидати. До колкото помня 4, при положение, че минимумът е 4.50. Като всеки може да се запознае с работите.\nРейтинг: 1324 14:16, 08 ное 19 Неутрално\nВсъщност, "момчето" прави всичко друго, освен да търси правата си по законния ред за преглед на една оценка. Това "всичко" е основно подла, тенденциозна, обиждаща фейсбук-кампания. Друго, засега, няма. И едва ли ще има.\nРейтинг: 284 14:18, 08 ное 19 Неутрално\nНе ми го побира ума, как 90+% от коментиращите веднага, без грам да се замислят, обвиниха момчето. Еми, такъв ни е манталитета, после се оплакваме, че все ни мразят по света. Осъдихте момчето, без грам да знаете какво е станало... Срамота, нещастници...\nРейтинг: 1324 14:18, 08 ное 19 Неутрално\n—цитат от коментар 44 на eminem9876\nТрябва да има ясни и точни критерии за оценяване. Писането на две теми на изпит води до това хората да си пишат, каквато искат оценка защото така са преценили, а дали са преценили правилно. Същото е и с устните изпити. Време е тестовата система да заработи в България.Научните комисии може понякога да сгрешат или да си имат любимци.[/quote]\nБих Ви посъветвал да не говорите на висок глас по проблеми, от които хал-хабер си нямате. Успех!\nРейтинг: 1324 14:24, 08 ное 19 Неутрално\nДо коментар [#32] от "Манчо":Е, ти да не очакваш, че някой ще мотивира отказа да бъде допуснат до събеседване с болестта му!\nОчаквам от жалещия се млад лекар да не интерпретира недоказуемо / и крайно обидно/ намеренията на хората от комисията , а да се концентрира върху повторната проверка на писмената му работа / моля, запознайте се с просташките му подмятания към членовете на комисията/. Нещо, което въпросното лице по никакъв начин / до този момент/ не е пожелало да се случи.\nКак коментирате този факт?\nРейтинг: 1324 14:26, 08 ное 19 Весело\nОще от 1982г., винаги съм настоявал за въвеждане на американската тестова лицензионна система в медицината.\nУауууууу, я разкажете за "американската тестова лицензионна система в медицината", та да видим какво точно знаете за нея!\nРейтинг: 1304 14:39, 08 ное 19 Неутрално\nМи ту, в български вариант. Не се правят постъпки за преразглеждане на оценките по канален ред, а се очаква защото Е онкоболен да бъде назначен. Без значение оценките.\nРейтинг: 300 14:41, 08 ное 19 Неутрално\nОще като ученик се сблъсках с бг образователната система. Написах есе по литература, където си написах мнението и получих 3-ка понеже мнението беше различно с мнението на учителката ми.\nСъщо така често професорите във всеки вуз си имат любимци и на тях им пишат високи оценки а на останалите им пишат оценка по подразбиране даже и без да са чели написаното. На мен са ми писали оценка във вуз само като са поглеждали листа ми за няколко секунди, но не съм се разправял понеже не съм гонил стипендия.\nРейтинг: 1324 14:50, 08 ное 19 Любопитно\n—цитат от коментар 48 на Mr. LoveGood\nЩастливецо попръцващи, повечето от "обвиненията" са фактологически и логически аргументирани.\nНе виждам Ваши контрааргументи и се чудя защо....\nАааааа, сетих се ;) Вие сетихте ли се?\nРейтинг: 1324 14:55, 08 ное 19 Любопитно\nОще като ученик се сблъсках с бг образователната система. Написах есе по литература, където си написах мнението и получих 3-ка понеже мнението беше различно с мнението на учителката ми.Също така често професорите във всеки вуз си имат любимци и на тях им пишат високи оценки а на останалите им пишат оценка по подразбиране даже и без да са чели написаното. На мен са ми писали оценка във вуз само като са поглеждали листа ми за няколко секунди, но не съм се разправял понеже не съм гонил стипендия. [/quote]\nВашият стил на изразяване, демонстриран тук, категорично е в областта "графоман-тройкар". Ограничавайте поривите си да плямпате примитивно по теми, от които нямате никаква, дори бегла представа. Просто съвет, нищо повече.\nРейтинг: 300 14:59, 08 ное 19 Неутрално\nАз знам, как стоят нещата в България.\nТука всичко е връзки и корупция и определени хора гледат да затапят нарочно други хора.\nОбразованието ни е на дъното.\nОтделно се изучава често остаряла информация в много специалности с цел професорите да си получават по-висока заплата.\nРейтинг: 1324 15:14, 08 ное 19 Неутрално\n—цитат от коментар 56 на eminem9876\nВсеки има право на мнение.Аз знам, как стоят нещата в България.Тука всичко е връзки и корупция и определени хора гледат да затапят нарочно други хора.Образованието ни е на дъното.Отделно се изучава често остаряла информация в много специалности с цел професорите да си получават по-висока заплата.[/quote]\nПрав сте - всеки има право на мнение. Какво е качеството на Вашето мнение отлично личи от поста Ви, който съдържа и следното изречение:\nТова изречение / както и повечето други Ваши опити за изречения/ категорично заема позиция на ниво "идиот". Съболезнования. Няма лечение, но не е и смъртоносно.\nРейтинг: 8 15:59, 08 ное 19 Неутрално\n1) защо ще се натискаш за асистент/ка? аз не станах асистент/ка, понеже даваха по 70 лв на месец, а на мен 7000 ми е санитарния минимум.\n2)при цялото ми уважение, който има представа от протичането на едно (дай боже успешно) онко-лечение е наясно колко време отнема то. Тоест, дори и да го вземат за асистент/ка, трябва те да съобразяват учебната програма с него, вместо той да се съобразява с учебната програма.\nРейтинг: 8 16:01, 08 ное 19 Неутрално\nдва елемента:1) защо ще се натискаш за асистент/ка? аз не станах асистент/ка, понеже даваха по 70 лв на месец, а на мен 7000 ми е санитарния минимум.2)при цялото ми уважение, който има представа от протичането на едно (дай боже успешно) онко-лечение е наясно колко време отнема то. Тоест, дори и да го вземат за асистент/ка, трябва те да съобразяват учебната програма с него, вместо той да се съобразява с учебната програма.\n3) успешно лечение пожелаваме на момчето\nРейтинг: 1324 19:23, 08 ное 19 Неутрално\nСредноинтелигентният човек никога не би твърдял, че "всеки въпрос носи точки". Защото точки носят само верните отговори, а не въпросите....\nИ те така, Мунчо;)


Естир :: УСПЕНИЕТО НА БОЖИЯТА МАЙКА\n15.08.2012 16:20 - УСПЕНИЕТО НА БОЖИЯТА МАЙКА\n14.08.07 | Ана-Мария Кръстева\nОбикновено смъртта на човек поражда скръб, а погребението му - много сълзи. Ние физически се разделяме с нашите близки. Но на 15 август независимо, че възпоменаваме смъртта на най-святата от светите - Божията майка, ние не скърбим. Празничните песнопения от този ден ни зареждат с духовна радост. Тогава ние не страдаме, а напротив, радваме се поради факта, че смъртта на нашата обща небесна майка не е обикновена, а e едно блажено заспиване - "успение", а погребението й е едно възнесение, придружено от възторжен хор на небесни ангели.\nКогато идва времето Света Богородица да напусне този свят, тя има желание за последен път да види всички апостоли. С Божията помощ нейното желание се изпълва. Учениците Христови, с изключение на св. апостол Тома, които са пръснати по цялата земя на проповед, се събират в един ден пред дома й в Ерусалим, за да се простят и погребат майката на Спасителя.\nПреди Св. Дева Мария да предаде Богу дух, светлина изпълва дома й. Сам нейният Божествен Син слиза да прибере чистата й душа. Всички присъстващи с благоговение гледат чудното видение, а когато след това се приближават до одъра й, виждат, че лицето на Божията майка сияе като слънце. По-късно св. апостоли с дължимата почит погребват Пречистата Дева в Гетсимания, в гроб, който и до днес е запазен и над който в следващите векове е издигнат храм.\nТри дни след погребението пристига св. апостол Тома от далечна Индия, където проповядва. Огорчен, че е пристигнал твърде късно, за да види Св. Богородица жива, той пожелава да се прости с тялото й. За голямо удивление на всички, когато отваря пещерата, се вижда, че тя е празна. Божията майка вече се е възнесла на небето при своя Син, за да бъде наша закрилница и молителка пред престола на Всевишния. Неслучайно в тропара на празника се казва: "В раждането си запазила девството, в успението не си оставила света, Богородице; преминала си в живота ти, която си майка на Живота, а и с твоите молитви избавяш от смърт душите ни." Тази, която ражда Началника на живота, се преселва от смърт към живот на 15 август.\nЗа вярващите това е ясно и естествено, но мнозина невярващи ще възкликнат: как е възможно, нали ние тук живеем, за какъв живот след смъртта става дума? В бездуховния свят, в който живеем, ние все по-често се съмняваме в Божието присъствие във Вселената и в живота след смъртта. Както казва българският учен Асен Златаров: "Човек е същество, което слага питане пред тайните на Всемира." А френският мислител Блез Паскал смята, че има три вида хора и според това разпределение всеки от тях намира смисъла, както на живота, така и на човешкото съществуване на Земята, което е подготовка за вечния живот: "Първите са онези, които са намерили Бога и Му служат. Те са радостни и разумни. Вторите са онези, които не са Го намерили и не Го търсят. Те са безумни и нещастни. Третите са онези, които не са Го намерили, но Го търсят. Те са разумни, но все още нещастни."\nТагове: успение, спасение, блаженство,\nТони Дачева - МАРИЯ


Почина един от основателите на филмовото образование у нас - България - DarikNews.bg\n21 февруари 2020 17:52\nПочина известният теоретик на киното и един от основателите на филмовото образование у нас проф. Неделчо Милев. Tъжната вест съобщиха от НАТФИЗ. Проф. Милев е незаменима личност с изключителни заслуги при създаването и развитието на кинообразованието в България.\n29-годишен лекар почина от коронавирус в Ухан


Слави Трифонов при учредяването на партията си: Ще изпълня точките от референдума (СНИМКИ) | Novini365\nHome » България » Слави Трифонов при учредяването на партията си: Ще изпълня точките от референдума (СНИМКИ)\nАз мисля, че има конкретна, точна, ясна цел. Когато нещо се прави трябва да се направи до край. Този референдум и решенията от него трябва да бъдат приложени в действие, независимо от това дали на някой му харесва или не му харесва. Защото според мен така се прави. Това заяви Слави Трифонов пред учредителите на партията „Няма такава държава“.\nЗа председател на ПП “Няма такава държава” бе избран Слави Трифонов.\nВ Изпълнителния съвет бяха избрани – Тошко Йорданов (заместник-председател), Ивайло Вълчев (заместник-председател), Виктория Василева ( главен секретар), Драгомир Петров, Александър Вълчев и Филип Станев.\nВ арбитражно-контролната комисия бяха избрани – Иво Георгиев Атанасов, Андрей Николаев Михайлов, Александър Викторов Рашев, Румен Тодоров Попов, Пламен Иванов Данаилов, Филип Петров Попов, Пламен Николаев Николов.\n“Първо искам да ви благодаря, това е едно изумително нещо, което се случва, защото целият политически ресурс в последните години изглежда нелепо и нормалният човек чувства отвращение. Една огромна част от българите са отишли в чужбина точно по тая причина. Хората, които управляват и се избират от неголяма част от българския избирател, са алчни за власт. Аз и моите колеги процедираме по този начин, защото се случи една огромна несправедливост. Беше проведен по смисъла на конституцията референдум. Този референдум беше проведен по българската конституция и по правата на пряката демокрация. Той беше захвърлен в ъгъла все едно нищо не се случило. Тука в България всички сте потребители на факта, че всяко чудо е за три дни. Да обаче чудото е нещо прекрасно – не може да бъде за три дни. Затова е чудо. Аз няма да ви обяснявам тия неща в емоционален план, но днес е ден в който си позволявам по-емоционално да ги обясня.\nАз съм практичен човек и мислех да си напиша реч. Но предпочетох по-скоро да ги кажа по-емоционално, защото живеем заради емоциите. Те са лош съветник, но живеем заради тях. Та тази емоция, която предизвикаха с незачитането на референдума и че “всяко чудо е за три дни” е.. отвращение.\nАз не съм алчен за власт. Аз съм алчен за справедливост. Както предполагам и огромната част от вас. Кой нормален човек не иска справедливост? Излизайки от тази зала всеки живее живота си подложен на несправедливости. Аз не мога да оправя всички несправедливости. Аз мисля, че има конкретна, точна, ясна цел. Когато нещо се прави трябва да се направи до край. Този референдум и решенията от него трябва да бъдат приложени в действие, независимо от това дали на някой му харесва или не му харесва. Защото според мен така се прави. Ако и това нещо се замете в ъгъла и се направи като “всяко чудо за три дни” ние в какво да се опираме в ежедневието си като желание за справедливост? Откъде да дойде то? Ще дойде когато се спазват правилата. Аз не мога да направя така, че да се спазват всички правила, но едно съществено правило като закона за пряката демокрация ще бъде спазено, защото, който застане на пътя на справедливостта, ще си поеме всички последствия. Искрено съзнавам какво правя. Искрено съзнавам какво правя, искрено осъзнавам отговорността, която поемам. Искрено осъзнавам отговорността, в която сте ме облекли вие. Суверенът е майсторът, който прави това, а аз съм просто инструмент. Искам да ви благодаря, оценявам вашето доверие и съм ви благодарен, че създавате за мен и моите колеги един изключителен момент. Живота е прекрасен, благодаря ви.\nЗаместник – председателят Ивайло Вълчев уточни:\n„Всеки от нас вижда целта на своето стоене, не като някаква самоцел. Целта на всеки от нас е с енергията която стои зад нас да отворим пътя, на всички тези, които имат знанието и желанието да работят за това нещата в тази страна да почнат да се случват и няма такава държава да почне да звучи в положителния смисъл. Ние в момента не строим кула, в която да се затворим, а стоим, за да построим, всички ние, един мост по който да премине всеки, който иска да остане в тази държава“.\nаз Александър Андрей арбитражно арбитражноконтролната Атанасов бъдат Василева Виктория Вълчев Георгиев главен дали действие делегати Драгомир държава държава“ Днес държава” Присъстваха заместникпредседател защото заяви Ивайло Иво избра избран избрани изпълнителен изпълнителния или Йорданов когато комисия комисия За конкретна контролна край мен Мисля му направи него независимо нещо някой Няма партията Петров ПП прави пред председател прие приложени проведе референдум решенията секретар Слави според Станев В страна Учредителното събрание съвет такава Това Този Точна Тошко Трифонов Трифонов В трябва устав учредителите Учредителното Филип харесва цел цялата ясна\t2019-10-05\nPrevious: Турчина остава в ареста\nNext: Това са 8-те най-евтини държави на света (СНИМКИ)


от alexandrit » Сря Фев 20, 2013 1:46 pm\nТака го е казал Лем...\nЗакон на професор Тарантога: „Никой нищо не чете; ако\nчете, нищо не разбира; ако пък разбира, незабавно забравя.”\n... Под усмихнатото или сериозно лице на Станислав Лем се крият множество лемовци.\nТук са и хумористът Лем, чийто смях никога не е плитък; и прогностикът Лем, който вижда световете си ту през златисти или дъгоцветни, ту през въгленовочерни (я, чак дотам ли?!) очила; и психологът Лем, успял да създаде шедьоврите „Соларис” и „Маска”; и философът Лем, който... Но момент, хайде да не прекаляваме с определенията, а само да напомним, че тъкмо заради различните му стилове на писане Филип К. Дик е смятал, че Л е м всъщност е... псевдоним и с него се подписват неколцина автори.\nОказва се, че съществува и афористикът Станислав Лем – доказателство за което са двайсетината негови мисли, разположени по-долу. Но как „файловете” на всичко гореизброено са се побирали в една и съща глава, това според нас си остава жива мистерия. Мистерията на големия и тъй разнолик творец, която той е завещал на сегашните и на бъдещите си читатели.\nАфоризми от световния поляк:\n■ Същината на старостта е в това, че придобиваш опит, от който не можеш да се възползваш.\n■ Трябва да бъдеш самият себе си. Винаги самият себе си, с всички сили – самият себе си, и колкото повече го правиш, толкова по-трудно става да не изпробваш чужди съдби.\n■ Няма по-страшно наказание от самотната вечност.\n■ Да говориш истината е все едно да блуждаеш из лабиринт, запълнен с добри намерения.\n■ Светът – това е лудостта на един Супермозък, който заради себе си е полудял окончателно.\n■ Хората не искат да живеят вечно. Хората просто не искат да умират.\n■ Сензациите трябва да се организират, а не да се измислят!\nЕдно от виденията на Салвадор Дали\n■ Политикът не трябва да е твърде умен. Много умният политик вижда, че голяма част от стоящите пред него задачи е съвършено неизпълнима.\n■ Цивилизацията я създават идиоти, а пък останалите им сърбат кашата.\n■ Масовата култура е обезболяващо средство – аналгетик, а не наркотик.\n■ Не съществува малко зло. Етиката не можеш да я измериш с аритметика.\n■ Пътят към звездите води през многолетно затворничество. Астронавтиката намирисва на затвор.\n■ Фантастиката има работа не с човека, а с човешкия род като такъв и даже с възможните видове разумни същества.\n■ Специалистът – това е варварин, чието невежество не е всестранно.\n■ Тази книга е по-умна от мен самия (става дума за книгата „Summa Technologiae”).\n■ Ако адът съществува, той навярно е компютризиран.\n■ Светът трябва да се променя, иначе той ще започне да ни променя по неконтролируем начин.\n■ Бъдещето винаги изглежда по-различно, отколкото ние сме способни да си го представим.\nБележка и превод: Наталия Маринова\nИ з т о ч н и к: http://jewish-library.ru/\nот alexandrit » Сря Мар 27, 2013 9:36 am\nИлюстрация към „Соларис”: Андрей Ликучев\n■ Днес в Краков – в клиниката по кардиохирургия\nна Ягелонския университет – почина на 84-годиш-\nна възраст световноизвестният писател фантаст\nСтанислав Лем. ■ Всъщност това съобщение се по-\nявява на 27 март преди седем години.\nПо този повод ви предлагаме да видите мнението\nна Борис Стругацки, публикувано в брой 4//2006 г.\nна рускоезичното списание „Новая Польша”:\nВ памет на Станислав ЛЕМ\nЛично аз съм се срещал с него два или три пъти през 60-те години, когато Лем идваше в Питер. Събираше се обичайната питерска компания (Варшавски, Брандис, Брускин – преводачът на „Соларис”, и още някой), пийвахме по малко и твърде много разговаряхме – за литературата, за Вселената, за света и Космоса, за живота на Земята и по други планети. Лем доста добре владееше руски и не възникваха никакви проблеми за превод. Да се говори с него беше истинско удоволствие: той бе блестящ полемист, остроумец и изобщо умник. Мисля, че това беше един от най-умните хора, с които ми се е случвало да общувам през целия си живот. А пък въображението му!... Няма и не е имало в литературата на ХХ век писател с такова мощно, многостранно и изострено въображение! Ние още не схващаме какъв гигант сме загубили. Той беше Рабле и Суифт на ХХ век, съчетани в едно и също лице. Равни на него нямаше и не е имало от времето на Хърбърт Уелс. Човек-Планина!\nот alexandrit » Чет Май 16, 2013 5:22 pm\n„КОНГРЕСЪТ” ЧУКА НА ВРАТАТА\nСлед Gravity и „Играта на Ендър” ето че 2013-a ще ни предложи още един фантастичен проект, който очакваме от години – The Congress на Ари Фолман. Филмът ще дебютира на фестивала в Кан само след няколко дни. По случай премиерата му, в Интернет най-накрая се появи международен трейлър, разкриващ малко повече детайли около историята и как точно ще се комбинират игралната и анимационната част на спектакъла.\nАко сте изпуснали предишните ни новини, ще кажем, че той представлява суперсвободна екранизация на „Конгрес по футурология” от Станислав Лем и разказва за застаряваща актриса (в ролята – Робин Райт като самата себе си). За да се погрижи за своя син инвалид, тя е принудена да приеме една последна, но много прилично платена работа. Голямо студио ще сканира цялата й същност (тялото, емоциите, всичко), като образът й ще стане тяхна собственост и те ще го използват както сметнат за добре.\nРазбира се, последиците са далече по-невероятни и по-сериозни, отколкото актрисата е предполагала някога...\n■ И з т о ч н и к: http://operationkino.net/2013/05\nот alexandrit » Пон Ное 11, 2013 3:59 pm\nФилмът „КОНГРЕСЪТ” по Станислав Лем ще бъде показан в рамките на вече започналата Киномания.\nТова ще стане на 16 ноември от 20:45 h (в кино „Люмиер”) и на 19 ноември от 18:30 h (в Дома на киното).\nОще по темата: http://ndk.bg/kinomaniq-2013-kongresyt\nФилмът на режисьора Вал Тодоров „БЪЛГАРИЯ, ТАЗИ ВЕЧНА ЕРЕС” ще има премиера в Дома на киното – на 14 ноември от 19 h.\nВъв филма, забележете, участват и: Атанас П. Славов, Николай Теллалов и Юрий Илков. (Вход свободен.)\nОще малко по тази тема: http://www.dnevnik.bg/sled5/filmi/2013/11/05/2176305_bulgariia_tazi_vechna_eres/\nот Кал » Вто Ное 12, 2013 1:02 am\nalexandrit написа: Филмът на режисьора Вал Тодоров „БЪЛГАРИЯ, ТАЗИ ВЕЧНА ЕРЕС” ще има премиера в Дома на киното – на 14 ноември от 19 h. (...)\nСигурно ли е това? Понеже мои по-парично пристегнати приятели се отказаха да ходят точно заради цената на билета. (Аз не съм проверявал.)\nот alexandrit » Вто Ное 12, 2013 5:12 pm\n◄ Промяна в информацията\nВход свободен или вход платен?\nРеших да засека отговора от още един източник и днес\nразговарях (на телефон 02/980-78-38) с Дома на киното.\nОттам ми обясниха, че за да гледа филма „България,\nтази вечна ерес”, човек трябва да заплати от 5 до 7 лева.\nот Кал » Вто Ное 12, 2013 8:17 pm\nПотвърдено и от самия Вал Тодоров.\nот alexandrit » Чет Ное 28, 2013 5:10 pm\n„С О Л А Р И С” х 4\nНякъде в Интернет четох, че над филма „С о л а р и с” (1972) писателят е работил шест месеца с режисьора Андрей Тарковски, но накрая двамата са се скарали заради промените и допълненията по историята.\nСпоред Лем режисьорът се е отклонил твърде много от оригинала и не се фокусира върху моралните въпроси, които поставя книгата. Вместо това – пак според думите на поляка – тази история се е превърнала в... „Престъпление и наказание” в космоса.\nКолкото до втория филм (2002)... по лекарски съвет пан Лем не е гледал римейка на Стивън Содърбърг, обаче е чувал разни противоречиви оценки за USA екранизацията на „С о л а р и с”.\nНо всъщност екранизация № 1 на знаменития роман се случва... преди 45 години. За това научих за първи път от статията на Емануел Икономов „Лем – велик фантаст по принуда, по призвание и по душа”, отпечатана в годишника „Ваяния 2006”.\nСтава дума за съветския двусериен телевизионен спектакъл „С о л а р и с”. Негови режисьори са Лидия Ишимбаева & Борис Ниренбург, а в главните роли се подвизават: Василий Лановой (като Крис Келвин), Антонина Пилюс, Владимир Етуш, Виктор Зозулин и др.\nОбщо времетраене – 2 часа и 22 минути. Намираем в Мрежата.\n„Станция Соларис. Нула и нула. Кацането завърши. Край...” Приключвам кратката си информация с още един цитат, който ни насочва към четвъртия филмов „С о л а р и с”:\nот alexandrit » Съб Май 24, 2014 12:02 pm\n◄ Спътник с неговото име\n(... и едно неочаквано продължение)\n– Готов ли си, Келвин? – разнесе се в слушалките.\n– Не се безпокой за нищо. Станцията ще те приеме – каза той. – Щастлив път!\nДокато успея да отговоря, нещо скръцна отгоре и акумулаторът трепна. Напрегнах инстинктивно мишци, но нищо повече не се случи.\n– Кога е стартът? – попитах аз и долових шум, сякаш върху мембраната се сипеха зрънца най-ситен пясък.\n– Ти вече летиш, Келвин! Със здраве! – откликна близкият глас на Модард.\nИз „Соларис” на Станислав ЛЕМ\nВ четверг, 21 ноября 2013, с пусковой базы Ясный в Оренбургской области (это часть действующей военной базы «Домбаровский») с помощью украинско-российской ракеты «Днепр» был успешно выведен на орбиту первый польский научный спутник BRITE-PL “Lem”.\nЗапуск спутника «Лем» является частью уникального австро-канадско-польского проекта BRITE (BRIte star Target Explorer) по изучению малых изменений блеска ярких звезд. Всего будет запущено семейство из шести спутников, которые по единной программе в течение трех лет будут наблюдать выбранные области на небе.\nСтоимость этого проекта (создание и запуск шести спутников) не превысит 20 миллионов долларов, что в десятки и сотни раз меньше космических проектов с использованием больших телескопов.\nПервый спутник назвали «Лемом» в честь гениального фантаста Станислава Лема по итогам открытого конкурса, а второй назван «Гевелием» – в честь известного польского астронома XVII века Яна Гевелия.\nСтанислав Лем се изкачва\nпо пътеката към витошкия Теракон 2014... :D\nот alexandrit » Вто Май 27, 2014 10:51 am\nКакво необичайно заглавие – „Пререкания\nна фона на всеобщото привличане”! То стои вър-\nху една нова книга, публикувана неотдавна от издател-\nство Ф а р а г о. Нейната преводачка и лауреат\nна наградата „Гравитон” е добре известна със спе-\nциалния си интерес към Станислав Лем. Виж-\nте какъв текст ни изпрати тя по този повод:\nТОМАШ ЛЕМ, синът на Станислав Лем, предлага в своята книга „Пререкания на фона на всеобщото привличане” нестандартна среща с великия писател, философ и футуролог – нещо като спомен, нещо като биография, нещо като нищо на света. Той представя (с много снимки от семейния архив) Лем-човека, Лем-бащата, Лем-твореца, Лем-литературната икона в перспективата на прозаичното ежедневие – най-напред през очите на малкото момче и младежа, за да погледне накрая на всички събития като зрял мъж със собствена творческа съдба.\nРЕЗУЛТАТЪТ Е една уникална книга. Станислав Лем, когото откриваме в нея, е жив човек от плът и кръв, увличащ се от автомобили, ски и пътешествия; той е любител както на сладкишите, така и на играчките – роботи и електрически влакчета, сърдечен и лоялен към приятелите си и абсолютно нетърпим към глупостта във всяка нейна форма и проявление, разсеян в битовите ситуации и нечовешки концентриран, когато работи.\n● Баща и син с фантастично известна фамилия\nКНИГАТА Е наситена със сериозни и забавни случки, насочващи към неговото творчество, сякаш през целия си живот Станислав Лем е бил събирателно на всички свои герои или обратното – дал им е толкова много от себе си, че през канавата на житие-битието му непрекъснато прозира нечие друго, странно лице или пък сценка от приключенията на Пиркс, Тихи, Трурл, Клапауций или екстравагантните професори край тях. Отношенията в семейството, обзавеждането на поредните домове, домашните любимци, творческите търсения и житейските перипетии в родината и в емиграция се редуват с описанието на ужким дребни, но всъщност толкова многозначителни подробности като, да речем, онези в кабинета на писателя в краковския квартал Клини.\n„СПЕЦИАЛНО ЗА мен той проектира транспортно средство, задвижвано от кучета и котки (вместо двигател). По-усложнения негов модел снабди с допълнително куче и котка за заден ход”, пише Томаш Лем. По неведоми асоциативни пътища описанието на това остроумно съоръжение събужда спомена за причудливите космически картофи, които досущ земни пирати оплитат и отвличат корабите на междузвездните пътешественици. Автор и на двата проекта би могъл да бъде – и е – един от неуморните покорители на необятната вселена на човешкия разум: Станислав Лем.\nИЗКУШЕНИТЕ ПОЗНАВАЧИ на творчеството на именития писател ще открият тук – укрити в сенките на страниците – Пиркс, Клапауций, Трурл и Ийон Тихи, професорите Донда, Коркоран и Тарантога, а също електрицари, покорители на курдели и почитатели на сепулки. Ще открият разлелия се във всеки интервал между написаните думи разумен океан на Соларис и неуморно бръмчащия в пролуките на неизречените думи изкуствен интелект. Не ще е трудно да съзрат стаени в прегъвките на фразите стотици странни фигури, велики хрумвания и прогнози, дошли от достъпната само за отбрани умове загадъчна проекция на пространствено-времевия континуум. Ще се докоснат до хумора, бликащ от непресъхващото езерце от литературни изобретения и идеи на писателя и ще се заредят с неизчерпаемото гориво на неговия необхватен ум.\nНЕКА НЕ забравяме обаче, че не само на Соларис не е свършило времето на ужасните чудеса...\nот alexandrit » Сря Юни 04, 2014 9:10 am\nОСЕМ МИНУТИ ЗА ЕДИН РОМАН\nРоманът се нарича Голем ХІV (автор: Станислав Лем) и доколкото аз знам, все още не е излизал у нас. Което не означава, че някои родни знатоци не са го чели – има го например в една по-ранна версия в руския алманах „НФ” № 23, да не говорим за постоянно растящия електронен океан.\nТези дни, докато скитах напосоки из Мрежата, попаднах и на своеобразна екранизация на въпросния славянски опус *. Предлагам ви да я видите в уютното „киносалонче” на адрес: http://kinematograf.bg/golem.\n* Руският сайт „Лаборатория Фантастики” го определя така: роман-трактат. А ето и едно читателско мнение оттам: „Струва ми се, че това е единственият безпристрастен отчет за дейността на човечеството през цялата му история”. – Б. al.\nМмм, комай ще отделим малко повече минути на тоя „Голем”. Защото, след като го изгледах два пъти, мене нещо ме засърбяха ръцете и метнах линка към трима наши известни фантасти – с молба да го коментират като визия и откъм идейност/концептуалност.\nЗа мое удоволствие и тримата ми отговориха още същия ден, и то тъй интригуващо, че аз реших да споделя с вас техните ответи. Проше, както казват братята поляци –\n... Изгледах филмчето. Между другото изпращаш ми го в интересен момент. Чета „Завръщане от звездите”. Харесва ми и си мисля, че Лем по изключително силен начин, достоен за перото на най-големите белетристи, показва мъжко-женските отношения (съвсем скоро препрочетох и „Соларис”). Даже в момента не мога да се сетя друг фантаст така ярко, дълбоко и емоционално да описва подобни отношения. Знаеш, че Ефремов, въпреки култа към жената, няма такива силни описания, Стругацки – също. Докато Лем в „Соларис” и напоследък, като чета „Завръщане...”, много силно въздейства. Както и да е, това е лирично отклонение. :D\nСега за филмчето. Много добра визуална работа, да живеят компютрите. Струва ми се, че на тази визуално-музикална импресия може да се сложи всякакъв текст. От „Мъглявината Андромеда” например. И обратно, на текста могат да се сложат снимки от мъглявината Андромеда. Не разбрах дали текстът е от „Голем ХIV”, или авторът на филма си го е измислил. Та така де, не е лошо като визия, на голям екран може и да е по-впечатляващо.\nИначе в десетина изречения няма как да се каже нещо, което пък толкова много да те впечатли, нито кой знае какви послания да направи.\n... Филмчето е много стегнато и откровено. Изобразителната му страна не ме изненадва, доколкото компютърното рисувачество доста се разви и ни поднася какви ли не чудесии. По-интересна е философията му. Ние наистина рядко осъзнаваме точно какви празнини запълва културата... Във всеки случай не ми се вярва обаче предстоящите на човека метаморфози като вид (тук само загатнати на финала) да му отнемат необходимостта да създава нови митове – дори ми се струва, че сега всички са се втурнали да конструират нови митологии повече от всякога. Нито ми се вярва да съществува такова човекоосъзнаване, вследствие на което културата да се саморазруши, без да се изгради нова. По-скоро ми се провижда поредната могъща спекулация, изградена от могъщ интелект като този на нашия съзодийник пан Лем. Разбира се, би трябвало да изчета неговия „Голем”, преди да се произнеса окончателно – във всеки случай предполагам, че там нещата са по-сложни.\nАко не съм прав, то човекът наистина е колос на глинени крака. Колко ли ще струва една нова свобода, ако, за да я получим, ще трябва да загубим приказките си... нашето непрактично обяснение на света. То съзнателно е такова, непрактично, понеже на рационалността доста не й достига, за да се чувстваме уютно в този свят, именно защото не е в състояние да го обясни в цялата му пълнота.\nИначе е много добре, че се появява поколение, което си задава такива въпроси, че и дава отговори по своему... Отговорите са вече изходи сами по себе си.\n... Приятно ме изненада с този жест, насочен към киното. Бях го гледал, но без превод и тогава го възприех като набор от красиви специални ефекти. Рекох си, че е визуален експеримент.\nСега разбирам колко съм се лъгал.\nФилмът е превъзходна визуализация на част от идеите и концепциите в „Голем ХІV”. Грандиозен, „непростимо” философски или, както казва един мой английски кореспондент, каприциозен.\nВъзхитен съм. В някои от визиите познах неща, които съм постигал с моите генератори на хаос, но не съм ги използвал. Въобще все едно че аз съм го правил, ако можех и имах такива ресурси като авторите. :D\nот Goa » Сря Юни 04, 2014 1:54 pm\nОще преди да съм го гледал, имам чувството, че ще е страхотна находка! Благодаря!\n(Липсват ми все по-остро произведенията, които се занимават със смисъла на едно по-дълбоко ниво, както го прави Лем. В момента чета поредицата за Ендър и в нея Кард се опитва да разсъждава за някои неща, но му липсва дълбочината.)\nот alexandrit » Пет Юли 04, 2014 12:28 pm\n■ В дните на 40-годишния юбилей на Клуба\n„Иван Ефремов“ в ръцете ми попадна един паро-\nдиен текст, който днес излиза за първи път на бял свят.\nВярно е, че той звучи някак недовършено, дори фраг-\nментарно, но в литературата и фрагментите имат\nправо на живот, нали така? Например: том ІІ\nна „Мъртви души“ или „Кубла хан“ от Колридж,\nако искаме да привдигнем летвата много нависоко :D...\nПРАВОВЕРНИ НА СОЛАРИС\nВремето на жестоките чудеса не беше минало. Тъмносиньото слънце залязваше, тъмночервеното изгряваше и затова Океанът се разливаше лилав. Темпоралното реле изключи климатизатора, по скафандъра на Али Баба изби скреж. Стана студено като в хибернатор. Разредената атмосфера на Соларис се състоеше предимно от хелий и планетата бързо изстиваше въпреки двете слънца. Космонавтът Али Баба затрепери.\n„А сега в станциятa – помисли си той – Сарториус бей и Снаут ефенди си варят кафе върху спиртната лампа на Аладин. Тя е топла.“ Али Баба се помъчи да изгони видението, но види се, в лампата наистина имаше джин, защото спиртникът, вместо да угасне, се превърна в оджак, оджакът прерасна в клада, а пък тя – във вулкан. От кратера излизаха пари. Али Баба шмръкна, миришеше на пилаф.\nТой забърса скрежа от скафандъра си и погледна към Океана. Няколко химероиди плиснаха в краката му и се оттекоха. На плажа останаха: разфасован сух спирт, вързоп съчки от ливански кедър, контейнер с магма. Самотникът предпазливо пъхна термометър в контейнера. Уви, беше измама, магмата не топлеше. Тогава той се опита да запали сухия спирт с бластера си. Нищо подобно не се случи.\nПодозирайки жестоката истина, Али Баба вдигна една съчка. Бе симетриада. „О, шейтан, о, син на греха!“ – възкликна правоверният космонавт и запокити съчката във вълните на Соларис. Океанът се усмихна широко, студено и с разбиране: той също като малък беше чел приказките от „Хиляда и една нощ“.\n„Аллах акбар! – каза си Али Баба. – А освен това бисмиллях Мохамед ресул аллах! Тук в планината сигурно расте истинска гора. Ще отида да си насека дърва и ще наклада огън.“ Яхна магарето и се запъти нагоре. Пътуването протече без произшествия. В дефилето той се размина с един богато облечен ифрит. Ифритът караше към Мека три синджира инкуби.\nДърва имаше. За четвърт час Али Баба натовари магарето и тъкмо да обърне, изчаткаха копита. Магарето и неговият верен спътник залегнаха, както ги бяха учили в Центъра. Конниците се оказаха разбойници и влачеха една симетриада. Симетриадата жално плачеше. „Жесток свят! – въздъхна Али Баба. – Това е то, вари го, печи го, гяурът си остава гяур. Хубаво ми думаше оня дервиш от Едем теке: не ти трябва на здрава глава кел, не ходи в Космоса! Я виж Багдадския крадец, завърши с отличие Академията, има пет ателиета на десет планети, но не работи по специалността и си е рахат!“\nРазбойниците спряха. Отпред излезе едноокият им главатар и извика: „С24АМ, отвори се!“. И стана чудо. Баирът се разцепи, зина пещера и гяурите влязоха. Космонавтът избърса гореща пот. При най-бегло пресмятане излизаше, че енергията по отварянето и затварянето на планината надхвърля с един порядък масата на станцията, изчислено според формулата Е = мс2. Това откритие се нуждаеше от експериментално потвърждение. Али Баба извади от дисагите наръч сеизмографи и тръгна да ги набучва по баира. Вече привършваше, когато радиото му изпращя. Беше Снаут ефенди, който го прикани към намаз.\n„Вай, вай – затюхка се Али Баба, – как щях да забравя! Сарториус бей, дай пеленг към Мека!“ „Един момент, джанъм – Сарториус бе опитен астронавигатор. – Квадрат елиф-мим, трето ромейско. Не изключвай радиото, сега ще ти пратим ибрик със спускаемия апарат.“\nРечено – сторено. От лилавите небеса се спусна обещаното. Али Баба чевръсто се изми, ската парашута във вид на килимче и започна да струва теманета. В това време баирът потрепера, разбойниците отиваха за нова плячка. Едва-що се слегна пушилката от конете им, космонавтът скочи. В главата му се зароди смел план. „С24АМ, отвори се!“ – каза той. Планината го послуша. От пещерата изхвръкнаха кибернетични мухи и облепиха магарето. Четириногото почна да хвърля къчове. Али Баба накриви феса на скафандъра и влезе.\nЗвучеше райска музика. Сладкогласни хурии пееха: „О, Мустафа, о, Мустафа...“. „Е, това е то комфорт гиби – помисли си смелчагата. – Ашколсун!“ До входа кибермайсторите Трурл и Клапауциус сърбаха шербет, а зад тях беше кацнал „Непобедимият“. Корпусът му сияеше с инкрустации от слонова кост и абаносово дърво, върху дюзите бяха изписани рубаи от Омар Хайям, Артър Кларк и други. Али Баба прочете няколко и отмина. Насреща компютри от стомана дамаскиня сечаха монети от последната емисия с образите на цар Хидропс и Ерг Самовъзбудник. В дъното на пещерата гостоприемно разтвори врати кервансараят „Завръщане от звездите“, а под асмата професор Тарантога се канеше да бетризира Харей ханъм. Тя се дърпаше и зовеше: „Крис, аз не искам, не искам...“.\n„Сус бе, маскара!“ – сопна се професорът и я разпра с ятагана си. Отвътре изскочи едър скорпион от легиран каучук и се мушна под близкия персийски килим.\n– Дръж изчадието! – извика Тарантога и отстъпи назад. И тъкмо навреме, защото коварният скорпион рязко дръпна килима. Вероломното членестоного явно искаше да извади от равновесие професора.\nАли Баба не изчака втора покана, бластерът му тутакси порази мишената. 3амириса на изгорял хитин. Точно зад скорпиона се намираше една плетена дамаджана, потънала в прах. От изстрелите тя се пукна. През цепката се развя бял байрак и прегракнал глас каза:\n– Не стреляй, свой! – И тъй като космонавтът прибра бластера, от стъкленицата с морна въздишка се измъкна джин. – Бабаит ефенди, имаш мегдан за три желания!\nАли Баба беше взел с отличие големия практикум по извънщатни ситуации. Затова не се подвоуми:\n– Искам дворец с климатична инсталация и шадравани с теменужков шербет.\n– Дадено! – съгласи се джинът.\nХаджията се огледа. Дворец нямаше. Прилепите чертаеха мрежи в мрака.\n– Добре де, къде е даденото? – изуми се Али.\n– Момче, всичко на този свят е дадено от всевишния! Аллах дал, аллах взел. Спомням си, че през 999 година от Хиджра един аджамия...\n– Ама чакай бе, джанъм – аз ти исках дворец!\n– Момент да си туря това – джинът измъкна бастисан от молците фес. – Язък, малък ми е! – съобщи той.\n– Джин ага, стига мурафети, къде е дворецът? – Али Баба започна да губи търпение.\n– Зависи кой дворец – бившият обладател на стъкленицата самодоволно поглади брада. – В рая например има дворец от пурпурни зюмбюли, а пък дворецът на зонгулдакския паша...\n– Аман, байгън от чужди дворци. Искам си моя! И вътре да са любимите ми писатели фантасти, които да съчиняват продълженията на моите приключения!\n– Ей, сербез момче – въздъхна джинът, удари гръм и Али Баба се озова в луксозна одая. Стените й бяха изпъстрени с екрани.\nНа един от тях Ихтиандър и Ариел хранеха главата на професор Доуел. Главата ядеше с апетит. Наблизо печален литературен герой се озърташе: види се, Човекът, намерил своето лице, пак го беше загубил. А в небето изгряваше звездата КЕЦ.\n„Тоя не си гледа работата!“ – помисли Али Баба и надникна в следващия екран. Но не откри нищо. По приемника се стичаше снежна вода и замръзваше на висулки върху стабилизатора. Владетелят на двореца забърса с пояса си екрана, той се проясни. Сега там духаше вятър, примесен с дъжд и суграшица, а Генли Ай обясняваше на група хермафродити предимствата от разделно-половия живот. Те обаче не му вярваха.\nот alexandrit » Вто Юли 29, 2014 3:27 pm\n● Откъс от книгата за Станислав Лем\n„Пререкания на фона на всеобщото привличане” ●\nБаща ми не можеше да се нарече киноман; действително на младини ходел на кино, но по-късно беше избрал да не го прави, защото приемаше киното като долнопробно развлечение, което не заслужава да му бъде отделяно време, освен това повечето филми човек можеше да гледа по телевизията, тоест без да мърда от къщи, а татко дълбоко вярваше в немърдането от къщи.\nКъм любимите му развлекателни филми принадлежаха различните версии на тема Кинг Конг, един обичан от баща ми герой. Навярно тук не без значение беше и фактът, че бе гледал първия „Кинг Конг” като дете и той беше оставил у него незабравим спомен; с подобно топло отношение по-късно бе посрещната серията филми за Джеймс Бонд. Той прояви интерес и към „Междузвездни войни” на Джордж Лукас – въпреки гравитацията, присъстваща в носещите се из космическия вакуум кораби, летящите напреки на екрана лазерни изстрели и лазерните мечове, които го дразнеха поради явното пренебрежение на сценаристите към основните физически закони. По същите причини той не беше възхитен и от сериала Star Trek, който обаче гледаше, най-вече в по-напреднала възраст, заедно с „Цирк дю Солей”, Чарли Чаплин и някои анимационни филми. Когато действието ставаше напрегнато, се случваше да сменя за малко канала или дори да отива в съседната стая или в кухнята – ужким да каже нещо на другите, а всъщност току все хвърляше поглед към вратата, за да се убеди, че опасността е минала; ако – да, се връщаше пред телевизора, неведнъж зарязвайки събеседника си насред думата.\nЩо се касае до филмовите вкусове на баща ми, имаше, разбира се, изключения, към които той се отнасяше сериозно, на първо място – Луис Бунюел, чиито филми високо ценеше. Харесваше неговия специфичен хумор, склонността му да разчупва конвенциите и да използва похвата, който наричаше логика на съня. Най-много обичаше „Призракът на свободата”, един филм за изчезнало момиче, което изобщо не е изчезнало, както и оня за снайпериста, стрелящ по минувачите, който след изслушване на присъдата излиза на свобода, раздавайки автографи – намираше ги за направо чудесни. Този израз той пазеше за артистични изяви, заслужаващи най-висше признание.\nБаща ми смяташе, че няма късмет с филмите – нито игрални, нито документални:\n„Една режисьорка, която искаше да прави Лем-шоу за нашата телевизия, неотдавна, през април, ме принуди най-любезно да я изгоня. Най-готино, братче, беше началото. Нали помниш филма, дето Другарят Сталин в бяло Костюмче полива овощни дръвчета? * А аз трябваше в компанията на два робота да привързвам клоните на моята ябълка. Те считаха тази клоунада за нещо гениално.” (Из писмо до Александер Шчибор-Рилски, май 1976)\n* Заглавието на тоя филм е „Падането на Берлин”. – Б. авт.\n„Току-що ни нападна краковската телевизия, къщата е обърната с главата надолу, всички врати са извадени от рамките, праговете – изкъртени, та камерите да могат да се возят навсякъде, фасадата на дома – осветена с прожектори, Барбара ужасно стресирана, дори кучетата са включени в акцията, но след цял ден репетиции всичко някак си потръгна, и то даже – като че ли – без особени премеждия.” (Из писмо до Александер Шчибор-Рилски, март 1966)\n● 1956 година: Станислав Лем и съпругата му Барбара\nВ началото на седемдесетте години татко няколко пъти се срещна с режисьора Пивовски:\n„[...] стигнахме до пълен блокаж, тъй като нито той, нито аз знаем как да преведем на „филмов език” разказите за Ийон Тихи.” (Из писмо до Александер Шчибор-Рилски, юли 1972)\nПодобни разговори бяха водени между другото с Барея, и то пак по въпроса с Тихи, както и с Петшак и Вайда. В резултат се появи забавната комедия „Миш-маш” с прекрасната роля на Богумил Кобела – за един автомобилен състезател, който претърпява няколко поредни катастрофи и увредените му органи биват заменяни с протези, за да стане накрая най-неочаквано собственост на фирма, заместваща с протеза мозъка му. С Вайда бяха водени сериозни разговори във връзка с пренасяне на „Конгрес по футурология” на филмовия екран, но от това намерение нищо не излезе. Обсъждани бяха и немалко други проекти; по „Приятел” планираха да се направи сериал, а историите за Пиркс („Чук”, „Албатрос”, „Тест”), бидейки твърде кратки за пълнометражен филм, трябваше да бъдат представени като разкази на астронавти, които се срещат на „спътниково-космическа” станция и там си разправят преживяното **.\n** Да не се бърка разказът „Тест” с филма на Петшак под същото заглавие, който всъщност е екранизация на разказа „Съдебен процес”. – Б. авт.\nТатко не беше във възторг не само от филмите на Петшак („Разследване”, „Тест”) и различните немски продукции, но и от екранизацията на „Болница на преобразяването” на Жеромски от 1980 и на „Соларис” на Тарковски от 1971 година, както и от неговия по-късен холивудски римейк. Екранизацията на Андрей Тарковски не събуди у него ентусиазъм главно затова, че книгата и филмът говорят за различни неща. Фундаменталната разлика в отношението към космоса (най-общо казано, според Тарковски той е отблъскващ и чужд за хората, а пък според татко той представлява интелектуално предизвикателство) доведе до това, че нямаше начин филмът да му хареса като екранизация на романа. При разговора си с режисьора в Москва, когато напразно се опитвал да го убеди в своята визия, той му изкрещял:\n– Вы дурак!\nДесетина години по-късно татко донесе от Берлин декоративна стъклена лампа с формата на цилиндър. Във водата, подгрявана от скрита електрическа крушка, плуваха оранжеви пластмасови мехурчета. Те непрекъснато меняха формата си, слепвайки се и делейки се, политаха ефектно нагоре, а след време падаха надолу. Татко казваше, че именно ТАКА би трябвало да изглежда океанът на Соларис.\nРезервираното отношение към „Соларис” на Тарковски стана причина и холивудската продукция с режисьор Содърбърг да не го задоволи. Американският режисьор беше изградил своя филм въз основа на интерпретацията на Тарковски, а в едно интервю бе признал, че изобщо не е чел книгата ***.\n*** Бравос бе, холивудецо! – Б. alex.\nОбщото неудовлетворение на баща ми от филмовото изкуство не се ограничаваше с екранизациите на неговите собствени произведения. Татко обичаше да казва, че повечето съвременни филми носят следното послание: „Красивите момичета се оказват убийци – без милосърдие и без бикини”. Но аз си мисля, че неговата неудовлетвореност от филма като такъв идваше от дълбокото, макар и несподелено на глас убеждение, че филмът, дори добрият, с голямо относително тегло, принадлежи към изкуство от значително по-малък калибър в сравнение с литературата.\n● Преведе от полски: Лина ВАСИЛЕВА\nот alexandrit » Чет Авг 07, 2014 10:42 am\nСпоред една кратка анотация от юли 2014-а това е ПЪРВАТА книга за живота на Станислав Лем и за неговото философско наследство, която излиза на езика на Пушкин.\nНещо повече: що се отнася до биографията на пана, тя е и най-пълната до момента в света.\nВключва голямо количество цитати от творенията на Лем, като повече от половината от тях се публикуват за първи път на руски.\n... Но коя е тази книга, какво съдържа тя по-конкретно и кой е нейният автор?\nОтговорите могат да се видят ТУК (плюс 13 коментара):\nот alexandrit » Пон Авг 25, 2014 10:03 am\nОЩЕ ПРОЗОРЦИ КЪМ МАЕСТРОТО\nИзмина половин век от публикуването (в оригинал) на романа „Н е п о б е д и м и я т“ от Станислав Лем, който се смята за еднa от най-успешните рожби на полския фантаст.\n(Лично аз си спомням с какъв интерес и упоение, да, да, упоение! – като „юноша бледен“ – четях този роман, излизащ с продължения в списанието-легенда „Космос“...)\n- Inspired by Stanisław Lem story "Niezwyciezony" (Непобедимият) -\nИзтекоха 45 години и от публикацията на „Н е п о б е д и м и я т“ в самостоятелна книга у нас.\nЕто два добри повода да си припомним чудесните илюстрации на Иван Кирков, както и да се насладим от съвсем различната визия на съвременния руски художник Алексей Андреев.\nNB: в тези тъй интересни прозорци можем да надникнем благодарение на руснака Владимир Борисов-БВИ – отличен преводач, критик и поразително всеобхватен библиограф на пан Лем.\n● Към Иван Кирков тук – http://bvi.rusf.ru/lem/l_ir.htm.\n●● Към Алексей Андреев тук – http://bvi.rusf.ru/lem/l_nead01.htm.\n●●● И към новата книга на БВИ „Читатель амфибрахия“ ей тук – http://fantlab.ru/edition129275.\nот alexandrit » Пон Окт 06, 2014 4:18 pm\nНЯКЪДЕ срещнахме информацията, че Станислав Лем\nе написал през живота си около 60 000 писма (!). Яко, как-\nто казват тийнейджърите, нали?\nВОДЕНИ от любопитство, което навярно изпитваме не\nсамо ние, прелистихме отново книгата със спомени на То-\nмаш Лем „Пререкания на фона на всеобщото привличане“ и\nподбрахме оттам няколко епистоларни образеца.\nС т а н и с л а в ● Л Е М\nИЗ МОЯТА КОРЕСПОНДЕНЦИЯ\nПуша. Пиша като луд. 30 страници готови, карай нататък. Хайде, давай, давай! Разказът пое вятър в платното си и се понесе. Предложиха ми да замина за Съединените щати за 6 месеца – Кисинджър, оня, дето беше возил Мрожек през 59-а. Отказах. Имаше също стипендия за Канада, никой не я искаше. Пак отказах. Имам покана за тържествена берлинска премиера, цветя, голи германки в изобилие (голяма дузина – 144 броя) – шампанско, разврат, дяволи го взели, нервно хълцукане от щастие. Отказах.\nУФФФ!!!!!!!!! Разбираш ме ти, нали, сродна душо Шчиборова, вътрешно -самотна, Аскетично-Одухотворена!!!!?? *\nСпокойствие любезно! (Из писмо до Александер Шчибор-Рилски, 1960)\n* В кореспонденцията си Лем борави по-свободно с главните букви. – Б. alex.\n= Картината нарисува: Андрей Ферез =\n◄ ● ■\nВремето чудесно, пейзажната част също (фиорди, слънцето залязва в 10 часа, до 11 е светло, снежни планини, едни такива супер-Татри, набучени в морето, и прекрасни Пристанища, Градове, както и Дневният и нощен живот на Капитализма). Градско-познавателната част (Осло, Берген, Копенхаген) се оказа изненадващо успешна, колкото и уморителна да беше, защото, престоявайки около две денонощия в едно пристанище, нямахме време за сън и използвахме нощите за това да разгледаме още нещо и да потопим устни в Разврата на Големия Град. (Из писмо до Александер Шчибор-Рилски, август 1956)\nЗа извънредно приятно преживяване смятам(е) посещението (два пъти – през деня и през нощта) на гигантския датски лунапарк Тиволи, с неговите дяволски влакчета, рулетки, дансинги за boogie-woogie, пантомимични театри, фойерверки, акробати на въже, уличка със средновековни сергии (...). Джобните ни пари бяха 17 долара на калпак (за цялото пътуване). Оказа се, че това хич не е много и до Пазар по-скоро не се стигна. Ами някакви платове за рокли и колан с норвежкото знаме на Катарамата – и това всъщност бе всичко. (Из писмо до Александер Шчибор-Рилски, август 1956)\nЗабелязах интересен феномен, свързан със самия менe, който скланя към размисли. А именно, колко различна е съдбата на моите книги на Изток и на Запад. На Изток съм своеобразен океан, от Русия получавам бездънни като бездна писма, цели трактати, големи и понякога неглупави, дори философски, като на онзи Мъдър Старец, който знае как трябва да се живее, а опърпаните екземпляри на мои книги служат за изучаване на нашия роден език. Полша е специален casus, никой не е пророк в собствената си страна. Един чех обаче пише опера по моя книга, а разни високообразовани лица от Русия ми пращат свои трудове с автограф и прочее. (Из писмо до Славомир Мрожек, април 1967)\nМоже би щях да напиша нещо, а не да се туткам половин година с едно малко томче, както в момента, понеже самата кореспонденция изяжда половината ми живот. Помисли си само, разни юначаги от цял свят ми изпращат идеите си да съм ги оценял; някакъв негър от САЩ ми прати роман, ръкопис с тегло 4,2 кг, честна дума, а през март някакъв немец от ГДР искаше да рецензирам неговата Творба (днес пристигна официално напомняне, че не съм му отговорил), пък някакъв си Сульо или Пульо идва и ми вади душата, щото пишел Историята на Своя Род, и още маса откачалки, на които им се струва, че Космическите Цивилизации им шепнат нощем нещо в ухото, та затова те веднага – хоп! при Лем! ( Из писмо до Александер Шчибор-Рилски, май 1976)\nНакрая да дадем за малко думата на самия Томаш ЛЕМ:\nСтранните орнаменти от камъчета и екзотични монети, които почитателите на неговото творчество подреждат върху надгробната плоча от пясъчник, както и прозрението, че на гроба на Учителя от всички кътчета на света идват поклонници, млади хора, жадни за знания, подсказват на моето въображение следната сцена:\n„Той спря се пред ограда от заострени отгоре летви край ъгловат, смразяващ с геометричността си гроб, а всъщност плоча шестоъгълна, херметично разположена върху неръждаем постамент (...) А после сграбчи с две ръце табелката с тъмнееща на нея, гравирана със срички прости фамилия на своя мил Учител, побутна я по начин подобаващ, та тя да се отвори все едно капаче на кутия. Луната зад мъгла потъна и притъмня дотолкова, че той не виждаше дори ръцете си, затуй и пипнешком, с крайчетата на пръстите докосна първом нещо като ситце, а сетне и изпъкнало голямо копче, отказващо да влезе вътре в пръстена метален.\nНакрая силно го натисна и замря, уплашен от това, що стори. Но в гробницата засвистя, елтокът се събуди, излаяха си тихо превключвателите и нещо избуча – ала после глуха тишина настана. Помисли, че проводниците може да са овлажнели, и заедно с разочарованието му олекна, но в тоз миг дочу едно и второ стържене, а след това глас дрезгав, старчески, но добре познат му:\n– Какво? Какво пак? Кой ме призовава? Какво ще искаш? Що за глуми насред нощ всевечна? Защо не давате ми мир, покой? На всеки миг съм длъжен да се будя от съня вековен, единствено защото хрумнало е тъй на някой си пройдоха, кибервагабонтин, о, не! И нямаш смелост даже да продумаш? Добре, аз като стана и изтръгна летва от ковчега...\n– Го... Господарю и Учителю! Аз съм... Трурл!“\nот alexandrit » Чет Ное 20, 2014 3:38 pm\n* Известно е, че пан Лем е писал не само фантастика.\nДа, властелинът на световното въображение многократ-\nно се е вглеждал и в заобикалящата го действителност. Ето\nедин образец на тези му усилия:\nСТРУВА МИ СЕ, че в повечето случаи животът на книгите не е много по-дълъг от живота на техните автори. Писатели, които преди няколко години са били масово четени, разграбвани и модни, престават бързо да съществуват, след като капакът на ковчега се затвори над тях. Капацитетът на читателите е несъмнено ограничен и новите книги на новите автори, дори и несериозно предприети, тласкат към некропола на литературата произведенията на предшествениците. Много малко заглавия остават жизнени и след кончината на писателите. Често актуалната в световен мащаб известност на бестселърите ни най-малко не предвещава и не гарантира устойчивост на някогашните успехи и което е любопитно, колкото и обществените ситуации да имат несъмнено влияние върху живота на книгите, благодарение на което например Джоузеф Конрад се е радвал по време на окупацията на повишено внимание, няма някакво правило, свързващо предопределено популярността на книгата с обществените настроения. Ако бъде сравнена със сито, което прави възможно едни заглавия да стигнат до бъдещите поколения, а други задържа, историята е такъв особен вид сито, че няма начин да се открият ясни правила за книгите, които отсява.\nПРЕГЛЕДАМЕ ЛИ двутомника на полската литература, издаден в стохилядни тиражи, ще стигнем до извода, че авторите са действително едно гробище. Което наистина е странно, защото не можем да твърдим и че безмерната, пламенна и възторжена популярност им е осигурила надеждна устойчивост на читателския интерес. Това засяга не само редовите писатели, понеже от всеобща смъртност на произведенията им страдат и лауреатите на Нобелова награда. А някои немного на брой творби запазват своята жизненост, иначе казано – търсени са и се намират в издателския, книжарския и читателския оборот, но доколкото ми е известно, никой никога не се е опитвал да направи поне статистически съпоставки, от които би могло да се отделят общите черти на заглавията с дълъг живот. Всяка езикова общност, всяка народност има своите класици, ала много малко от тях се издигат на световна висота. Също така продължителността на индивидуалната кариера не се определя от момента, когато книгата се появява на бял свят.\nНЕ ЗНАЯ дали е истина, но до мене достигат слухове за национален спад на интереса към Трилогията на Хенрик Сенкевич. Ето защо се заех с един експеримент, основаващ се на това, че препрочетох поред книгите, написани, както се е изразил в послеслова им авторът, „за подкрепа на сърцата“. Ако става въпрос за мене, Трилогията издържа изпита благодарение най-вече на туй, че тя е, по думите на нейния противник Гомбрович, „един съвършен разказ“. Трилогията е жива преди всичко заради езика си, който не е остарял изобщо, защото не принадлежи на никоя епоха. Сенкевич е извършил истинска фракционна дестилация и е отделил от пълната с макаронизми стилизация, превърнала се в негов „татарски плен“, дълготрайни елементи, издънки от изконния полски език, само рядко пронизвани от пестелив латински. Фабулата на книгите на някои места не е нищо особено, но каквото имат да казват, е изразено с несравнима точност, преодоляваща бариерите на времето. Съвременните на Сенкевич критици са се разделили на два противоположни лагера: апологети и отрицатели. Времето е усмирило и двете крайности. Към Трилогията може да се връщаме така, както се връщаме в родния си дом. Действително аз не бих казал като Хенрик Сенкевич, че четивото наистина служи за подкрепа на сърцата. Има там в него нещо загнило, нещо като предизвестие за разделянето на Полша, което напомня, за съжаление, някаква фалшива нота, характерна за днешното време.\nТАКИВА СА парадоксите на литературата.\nот alexandrit » Пон Ное 24, 2014 10:20 am\nЛемиада... Кибериада... Мрозиада...\nЕдин съвсем кратък филмов репортаж за изложба\nна Даниел МРОЗ (1917-1993) – художник, нарисувал\nмножество чудесни илюстрации и корици към Станислав\nЛем. За съжаление, не успяхме да осигурим превод на\nбългарски :D, но какво пък – ще послушаме малко езика,\nна който е писал един от най-великите фантасти –\nот alexandrit » Сря Яну 14, 2015 10:31 am\n◄ Както е известно, Лем е единственият славяноезичен автор, поканeн да членува в Асоциацията на американските писатели фантасти. Но той е и единственият, напуснал я със скандал. Сред причините за това е есето му Science Fiction: безнадежден случай – с изключения (1972), където дава особено неласкава оценка за масовата НФ конфекция на САЩ.\nТук, в много интересния сайт на Павел Б. Николов от Ихтиман, може да се види таблицата на шаблонните сюжети в американската фантастика от онова време: http://store4.data.bg/pavelnik/Biblio/Lem/Dk.htm.\nОсвен че не е удрял теманета пред US фантастиката (нещо, с което понякога се прекалява в днешна България!), пан Лем е запазил до голяма степен и своята актуалност. Ето едно кратко доказателство, взето от неговия опус „Перикалипсисът на Йоахим Ферзенгелд“:\nЦИВИЛИЗАЦИЯТА – ТЯЛО НА ЛУД!\n... Нашата могъща цивилизация се стреми да произвежда колкото се може по-нетрайни продукти в колкото се може по-трайни опаковки. Нетрайният продукт трябва скоро да бъде заменен с нов, което облекчава продажбата, а дълготрайността на опаковките затруднява премахването им, което способства за по-нататъшното развитие на техниката и организацията.\nЗащото ако със серийните евтинии купувачът се справя и сам, то за изтребване на опаковките са необходими специални програми за борба със замърсяването, асенизатори, координиране на усилията, планиране, пречиствателни комбинати и т.н. По-рано е можело да се разчита, че потоците от боклук ще се задържат на приемливо равнище благодарение на природните стихии като: дъжд, бури, наводнения и земетресения. Сега същите тези сили, които някога отмиваха и разнасяха боклука, сами са се превърнали в отпадъци на цивилизацията: реките ни тровят, въздухът ни изгаря очите и белите дробове, ветровете ни посипват главите с промишлена пепел, а пък с пластмасовите опаковки, поради тяхната еластичност, не могат да се справят дори земетресенията.\nНормален ландшафт днес е бунището, в което природните резервати са само редки изключения. На фона на пейзажа от опаковки, смъкнати от продуктите, оживено сноват тълпи от хора, заети с консумиране на разопакованото, а също с последния натурален продукт, какъвто все още остава сексът. Но и той е снабден с куп обвивки и етикети – та нали роклите, зрелищата, пудрата, червилото не са нищо друго освен рекламна опаковка.\nПо тази причина цивилизацията е достойна за възхищение само в отделни свои фрагменти, също както е достойна за възхищение точната работа на сърцето, бъбреците, черния и белия дроб, дори ако дейността на тялото, съставено от тия части, няма никакъв смисъл – ако то е тяло на луд...\n◄ Преведе: Иван ПОПОВ\nИзточник: списание „Тера фантастика“, брой 2 / 2002 г.


Кефира маска за осветяване на косата у дома - Акценти\nТъмният руси цвят на косата се характеризира със студени нотки. Много момичета се опитват да пребоядисат.\nТъмнокафявият цвят на косата е богат на нюанси и е много популярен. Почти.\nЖеланието за избелване на косата посещава много жени. За да направите това възможно най-бързо, оцветяването с пране ще помогне, но такава процедура ще причини много голяма вреда на къдриците. Има ли безопасна алтернатива? Разбира се! И това е достъпен и обичан кефир. Тя ще помогне не само да обезцвети, но и да възстанови нишките. Помислете какво е включено в ферментиралия млечен продукт, какви свойства има и как може да се използва за промяна на сянката на косата.\nОлекотена коса с кефир започва в древни времена, когато боядисването е просто невъзможно. Излугването на цвят се дължи на съдържанието на продукта на млечната киселина. Тя буквално изтласква пигмента от нишките. Трябва да се отбележи, че компонентът действа върху естествени и химични частици. Тъй като инструментът е подходящ за избелване на естествения нюанс и може да се използва като неуспешен тон за измиване, получен в салона.\nКозината се регенерира, структурата на нишката се изравнява, корените се подсилват и започва здравословен растеж на косата.\nкефирът се съчетава перфектно с другите изсветляващи продукти;\nМожете също да направите полезни маски с него, като добавите естествени синергисти (продукти, които подобряват действието на основата). Мед, канела, лайка и революция, сода, лимонов сок, дрожди и др. Имат допълнителни олекотени свойства.\nЗа да получите желания цвят и подобрение на косата, помнете тези правила за употребата на формулировки:\nФерментирал млечен продукт с най-високо съдържание на мазнини е подходящ за сухи нишки, за нормални - 2,5%, за мастни продукти - 1%.\nНе пренебрегвайте затоплянето на главата - парниковия ефект подобрява проникващите свойства на полезните вещества на маски и киселини, които премахват пигмента.\nИзплакнете с топла, но не гореща вода. Кефирът под влияние на висока температура може да коагулира и сушените бучки ще бъдат трудно да се отстранят от къдриците.\nУдобно и лесно е да използвате маски от кефир за осветяване на косата, тъй като включват природни продукти, които могат да се намерят в кухнята или в най-близкия магазин. Отзивите на потребителите потвърждават, че смесването на формулировката и приложението й не създава никакви затруднения.\nСмесва се в огнеупорен съд 150 ml ферментирал млечен продукт и 80 g естествен мед. Поставяме във водна баня, постоянно разбъркваме докато компонентите бъдат свързани. В завършената маска добавете 2 капки мента етер. Поставяме направления, обработваме добре съветите. Запалете го 2 часа, измийте с мек шампоан.\nЗа да подобрите ефекта, можете да излезете на слънчев ден, ултравиолетовият ефект има разрушителен ефект върху пигментите. Въпреки това момичетата с много суха и склонна към крехка коса от този инструмент трябва да бъдат изоставени, за да не се влошава ситуацията.\nТова е една от най-ефективните формулировки, тъй като съдържа едновременно три компонента за осветяване. Фризура след прилагането му ще озарява, ще придобие лъскав блясък, ще стане мек и подъл.\nАлкохолът подобрява ефекта на осветяването на съставките, защото този метод гарантира, че ще ви даде желания ефект. Необходимо е обаче да бъдете внимателни с момичетата, чиито нишки са претърпели от оцветяване с химически съединения и пермани.\nСмесваме чаша топъл кефир с най-високо съдържание на мазнини с 4 супени лъжици ракия и сок, изцедени от половин лимон. Нанасяме композицията върху леко влажни ивици, оставяме топло за цялата нощ, за да може тя да действа по-добре. Изплакнете с мек шампоан, за предпочитане филтрирана вода.\nРецептата ще бъде истински спасител за момичета, чиято светлосенка е дала жълта светлина. Това може да се случи, дори ако използвате услугите на квалифициран капитан в кабината. Маската неутрализира неприятния тон много бързо.\nВ 150 мл топъл кефир добавете пулпата от ръжен хляб. Неговото количество се определя емпирично, като сместа трябва да прилича на суспензия, която е удобна за разпределение между нишките. Нанесете маската върху косата и я затоплете за 2 часа, измийте с шампоан за дълбоко почистване.\nKefir е полезно и ефективно избистрящо устройство, което ви позволява да променяте цвета на нишките с 1-2 тона. Снимките на момичета, които вече са опитвали този инструмент сами по себе си, потвърждават, че тя е напълно безопасна и дава добри резултати. Помислете, че ефектът на продукта е най-добре подсилен с допълнителни компоненти, което ще ви позволи бързо да придобиете желания нюанс и да наситените косата с полезни вещества.\nСъдържание на статията Какво да направите, ако косата е много разкъсана и суха Как да направите разцепена коса силна Какво да направите, ако косата се разцепи и счупиПрофесионална помощЕдин от най-радикалните начини да се помогне на сухата и нарязаната коса е да я отрежете.


Списание Агроном | БЯЛ РИГАН\nПоследното се използва в ароматерапията за третиране на някои видове болестни оплаквания, в сапунената и парфюмерийна индустрия. От цъфтящата надземна част се получава червено или пурпурно багрило. Растенията действат репелентно (отблъскващо) на мравките. Белият риган упражнява многостранно медицинско действие - антисептично, антиспазматично, изпотяващо, изхрачващо, стимулиращо и тонизиращо при различни заболявания.\nРастението образува силно разклонен туфест корен, разположен главно на дълбочина до 20 см. От коренището излизат много стъбла, които образуват надземни туфи. Стъблата са високи 60-80 см и са покрити с бели власинки. В горната половина те са разклонени и завършват със съцветия. Листата са дребни, елипсовидни, от горната страна тъмнозелени и гладки, а от долната са покрити със светли власинки. От техните пазви излизат разклоненията на стъблото. Цветовете са дребни, бели, бледорозови или виолетови, събрани в съцветие метлица От всяко цветче се образуват по четири много дребни семена (1000 броя тежат 0.74 г), с тъмно кафяв цвят. Листата и цветовете съдържат етерично масло, главна съставна част на което е карвакроалът. Най-високо е съдържанието на етерично масло в съцветията (1.98%), в листата е по-ниско, а в стъблата се намират само следи. Вегетацията започва рано – февруари–март, началото на цъфтежа е в края на юли, а края на цъфтежа – края на август.\nКлимат и почва. Белият риган е студоустойчиво растение, което успешно презимува при наши условия. То вирее на всякакви почви, но предпочита леките, варовити и аерирани почви. Развива се добре и на черноземите в Северна България и на тях дава по-високи добиви. Не понася преовлажнени почви. Той е топлолюбиво е светолюбиво растение. Не понася засенчване и трябва да се отглежда на открити, добре осветени места.\nПредшественик. Белият риган е многогодишна култура – отглежда се на едно място в продължение на 6-7 години. Поради това насажденията трябва да се създават на чисти от плевели площи. Може да се отглежда след житни със слята повърхност и окопни пролетни култури. Унищожаване на плевелите се постига чрез агротехнически мерки – дълбока оран и брануване и при необходимост .- с хербициди.\nОбработка и торене. Преди създаване на насаждението с дълбоката оран се внасят 50-60 кг суперфосфат и при по-бедни почви – по 3-4 т. на декар. Всяка пролет се тори с по около 20 кг/дка амониева селитра.\nБелият риган се размножава със семена или вегетативно.


Как да се регистрирате в Произход\nРегистрация в произход\nпроизход предлага богат избор от отлични игри от EA и партньори. Но за да ги придобиете и да се насладите на процеса, трябва първо да се регистрирате. Този процес не е много по-различен от този в други услуги, но все пак си заслужава да обърнем специално внимание на някои точки.\nПлюсове от регистрацията\nРегистрацията за произход е не само необходимост, но и всякакви полезни възможности и бонуси.\nПърво, регистрацията ви позволява да правите покупки и да използвате придобитите игри. Без тази стъпка дори няма да има демо и безплатни игри.\nНа второ място, регистрираната сметка има собствена библиотека от игри. Така че инсталирането и оторизирането на Origin с този профил ще позволи дори на друг компютър да получи незабавно достъп до всички вече придобити игри, както и постигнатия в тях напредък.\nНа трето място, създаденият профил се използва като профил във всички игри, където се поддържа подобна функция. Това е особено важно за мултиплейър игри като Battlefield, Plants vs Zombies: Garden Warfare и така нататък.\nЧетвърто, регистрацията създава сметка, от която можете да общувате с други потребители на услугата, да ги добавяте към приятели и да играете съвсем съвместно.\nКакто можете да разберете, първо трябва да си създадете сметка за много полезни функции и бонуси. Така че можете да започнете да разглеждате процедурата по регистрация.\nЗа успешното провеждане на процедурата трябва да имате валиден имейл.\nПърво, отидете на страницата за регистриране на профила в EA. Това се прави или на официалния сайт за произход в долния ляв ъгъл на всяка страница ...\nОфициален уебсайт произход\n... или когато за първи път стартирате клиента "Произход", където трябва да отворите раздела "Създаване на нов акаунт" . В този случай регистрацията ще се извърши директно в клиента, но процедурата ще бъде идентична с тази в браузъра.\nНа първата страница трябва да посочите следните данни:\nДържава на пребиваване. Този параметър определя езика, на който клиентът и първоначалният уебсайт първоначално ще работят, както и някои условия за поддръжка. Например, цените на игрите ще се показват в тази валута и в цените, които са определени за определен регион.\nДата на раждане. Това ще определи кой списък ще се предлага на играча. Тя се определя от официално установените възрастови ограничения в съответствие с действащите за страната закони. В Русия, официално свързани с възрастта игри не са забранени, потребителят получава само предупреждение, така че за този регион списъкът на наличните покупки няма да се промени.\nНеобходимо е да поставите отметка, потвърждавайки, че потребителят е запознат и е съгласен с правилата за ползване на услугата. Повече информация можете да прочетете, като кликнете върху синята връзка, която е подчертана.\nСлед това можете да кликнете върху "Напред" .\nСлед това се показва екранът за индивидуални настройки на профила. Тук трябва да посочите следните параметри:\nЕ-мейл адрес. Той ще бъде използван като потребителско име за упълномощаване в услугата. Също така тук ще бъде изпратено писмо с информация за промоции, продажби и други важни съобщения.\nПарола. Системата за произход не предлага двукратна парола при регистрацията, както се прави в други услуги, но след въвеждане, бутонът "Показване" става достъпен. Най-добре е да кликнете върху него, за да видите въведената от вас парола и да сте сигурни, че е написана правилно. За въведената парола съществуват изисквания, без които тя не може да бъде приета от системата: дължина от 8 до 16 знака, от която трябва да има 1 малка буква, 1 главна буква и 1 цифра.\nПубличен идентификационен номер. Този параметър ще бъде главният потребителски идентификатор в Origin. Другите играчи ще могат да добавят този потребител в списъка с приятели, като въведат този ID в търсенето. Също така, тази стойност става официален псевдоним в мултиплейър игри. Можете да промените това по всяко време.\nОстава да минете през captcha на тази страница.\nСега можете да отидете на следващата страница.\nПоследната страница остава - конфиденциални настройки на профила. Необходимо е да се посочат следните данни:\nТаен въпрос. Тази настройка ви позволява да получите достъп до промените в въведената по-рано информация за профила. Тук трябва да изберете един от предложените тайни въпроси и след това да напишете отговора до него по-долу. При по-нататъшна употреба от потребителя, ще бъдете помолени да въведете отговора на този въпрос в точния запис, в съответствие с регистъра. Така че е важно да се помни точно въведената реакция.\nСлед това изберете кой може да преглежда данните за профила и активността на плейъра. По подразбиране е "Всички" .\nСледващият елемент изисква да посочите дали други играчи ще могат да намират потребител чрез търсене, като използват заявката по електронна поща. Ако не поставяте чек тук, само идентификационният номер, въведен от потребителя, може да се използва за намиране на потребителя. По подразбиране тази настройка е активирана.\nПоследната точка е съгласието да получавате реклами и бюлетини от EA. Всичко това идва при електронната поща, посочена по време на регистрацията. Стандартната настройка е изключена.\nСлед това остава регистрацията да приключи.\nСега трябва да отидете на вашата поща, посочена при регистрацията, и да потвърдите посочения адрес. За да направите това, трябва да отидете на посочената връзка.\nСлед прехвърлянето, имейл адресът ще бъде потвърден и профилът ще разполага с пълен набор от опции.\nСега споменатите по-горе данни могат да бъдат използвани за оторизация в услугата.\nВажна важна информация, която ще бъде полезна в бъдеще, когато използвате услугата.\nВажно е да се отбележи, че почти всички въведени данни могат да бъдат променени, включително потребителски идентификатор, имейл адрес и др. За да получите достъп до промяната на данните, системата ще изисква от вас да отговорите на тайния въпрос, зададен в процеса на регистрация.\nПрочетете повече: Как да промените имейла в Origin\nПотребителят може също да промени тайния въпрос по желание, в случай че е загубил отговора, или просто не го харесва по една или друга причина. Същото важи и за паролата.\nКак да промените паролата на Origin\nСлед регистрацията е важно да запазите посочения имейл, тъй като той ще бъде използван за възстановяване на достъпа до профила, ако бъде изгубен. В противен случай няма допълнителни условия за използването на Origin - веднага след регистрацията можете да започнете да играете игри.\n← Изтриване на игра в Произход\nПроменете паролата си в "Произход" →


Колко много "Страст за живот" има в новия роман на Алеона де Кама - Amairo's Bookshelf\nКолко много “Страст за живот” има в новия роман на Алеона де Кама\nАвтор: Алеона де Кама\nИздава: Catch a story\nИзключителна силна и емоционална книга…\nЗнаете, че обичам да давам шанс на българските автори и решението да прочета тази книга лежи на това ми лично предизвикателство. Когато ме попитаха дали искам да я прочета, без да знам почти никаква анотация, поех риска и започнах да чета.\nПризнавам, че самото начало за малко да ме откаже. В последните 3 месеца борбата с рака ме изтощава емоционално (и преди да си помислите, не, не аз съм болна, а член от семейството ми) и виждайки още една книга, в която се говори за тази тематика за малко да ме накара да спра да чета, толкова съм пренаситена вече. В крайна сметка обаче реших, че ще опитам. И наистина не съжалявам.\nВ книгата “Страст за живот” Алеона де Кама ни запознава с главната героиня Алекса, или на кратко Лекси, която на 32 години разбира, че е болна от рак и ѝ остава около година живот. Научаването на такава информация не е никак лесно, а осъзнаването още по-малко, затова и реакциите на героинята бяха доста истинни, поне така смятам. Но не си мислете, че тук ще си говорим само за това, не, Лекси ни стоварва тази информация и ни кара да съпреживеем останалия ѝ живот заедно с нея. Срещи, запознанства, истории, дори и любов – тук има от всичко по малко.\nПо традиция, не ми се иска да споделям много за сюжета, не ми се иска да ви развалям четенето. Затова само леко ще ви загатна какво ви очаква – много, ама наистина много истини за живота, даже толкова много, че може да прелеете – аз лично четох книгата повече от 2 седмици, тъй като исках да осмисля всяка една дума, която прочетах.\nНачина на писане на авторката е интересен, но не предразполага бързо четене. Дори и самата тематика не предразполага бързо четене. Но си има от всичко, и започнете ли да четете, ще навлезете в един малко по-различен свят.\nЕ, имаше и моменти, в които не бях особено съгласна с героинята, както и с някои от другите герои, но се опитвах да ги разбера. Някои от диалозите също не бяха особено реалистични, или поне за мен, имайки предвид, че никога не съм чувала някой да говори по този начин, но въпреки това, или заради това, посланията, които оставяха бяха много силни, разтърсващи или пораждащи емоция.\nМоже да прозвуча много драматично, но наистина имаше моменти, в които натръхвах, докато четях, побиваха ме тръпки и се чудех дали пък някой не ми праща някакво послание и на мен. Да, да, знам, че преувеличавам, но наистина се чувствах така.\nВярвам, че ще запомня доста неща от тази книга, и знам, че ще се опитам да следя доста от съветите вътре. Даже вече започнах… да живея за себе си! Вярвам, че трябва да опитате и вие! А книгата ли? Заслужава си! Всяка една страница вътре!\nОценка: 4.75/5 звезди\nСпециални благодарности на издателство Catch a story за предоставеното дигитално копие.\n2018Catch a storyАлеона де КамаКнигиСтраст за живот