Любими стихотворения - Страница 11 - Поезия и Лично творчество - kaldata.com - Форуми\nСтраница 11 от 169\nС теб С теб да се скрием тайно жадуваме, бягство от болката нощем сънуваме, празници тъжни с други празнуваме, устни нетърсени в мрака целуваме. С теб сме наказани тихо да страдаме, в ласки откраднати обич да влагаме, да се страхуваме, да се надяваме, всички нещастия да надживяваме. С теб сме жестоко вече осъдени - ходим и търсим се, но сме изгубени, още живеем в спомена влюбени, но сме от него вече пропъдени. С теб сме на цяло двете съставни. Някой разсече го и ни постави в свят на страдaние и сме обречени никога повече да не се срещаме. Йоана Атанасова\nhttp://www.slovo.bg/old/ralin/-това е любимият ми творец....\nНе ще отпуснем мускули железни,\nАла в душите като черен камък\nстои изправен спомен скъп —\nстои обгърнат в синкав пламък\nна вечна, негасима скръб...\nживотът — непосилно груб,\nПред погледа вулканен стълб се вдига —\nРедактирано 15 август 2006 от GABRIELA (преглед на промените)\nМного хубава тема, разгледах всички постове!\nЗа мой срам не мога да цитирам по памет любимото ми стихотворение от Робърт Бърнс "...цъфналата ръж..", съжалявам себе си за това!\nТова е едно от стихчетата, които винаги ми напомнят за някое красиво място...\nИдейки си запъхтяна,\nДоста хубави неща прочетох дотук. Продължавайте все така.\nРедактирано 18 август 2006 от GABRIELA (преглед на промените)\nМного хубава тема Не успях да прочета всичко до край, но се надявам тези, които ще ви постна сега да не се повтарят.\nЩе напиша няколко на любимия ми поет Валери Петров. Започвам с най-любимото\nда мислим за какво се раждаме\nИ още ще постна\nВЕЧЕРЕН СПОМЕН Не бях те виждал дълго време. Ето, ти мина днес в посърналата улица. Над тебе в здрача светеше небето. А моя тих и скръбен вик не чу ли ти?… Очите ти са сини, както някога… Очите ти във мене са се вглеждали. А криновете в здрача се навеждали - и слушали ни в парка да приказваме. За мен дали понякога си спомняш?… Не знам това, но аз не те забравих. Безмълвно, скучно дните преминават. Аз неусетно заживях със спомени… С кого ще се разхождам вече привечер? Различен съм от повечето хора. За стихове кому ли бих говорил, къде ще спра, когато ми е сиво, когато ми е скръбно и студено?… Ще се опитам да живея сам. Но радостта, че слънцето над мен е, ще стигне ли да стопли младостта ми? ЕВРОПА - ХИЩНИЦА 1 Светът гърми и вече оглушахме от новини, от речи и събития. Светкавично връхлитат новините. И ти към всичко вече безучастен си. Европа губи цъх от разрушения, за стотен път под бойни знамена. Париж е мъртъв. Лондон в запустение събаря се за всички времена. Един водач грозен и фанатичен чертае кръстен знак до двата полюса. Решено е, че днеска не от томове Европа се нуждае, а от щикове. Какво, че тоя въздух тук са дишали Рембранд и Хус, и Кант, и Достоевски? Със щик Европа сочи убедително на своята култура и прогреса си. Дали ще бъде залезът на Запада, или нов свят под гръм ще се роди… Светът гърми и вече оглушахме, уви, за всичко станали безчувствени. 2 Те бяха много малки, но строеха железниците твои, градовете ти. Дълбаеха земята ти за руда. Със трактори, с рала и героизъм пореха угарта ти, равнините ти, с надеждата, че няма да ги ритнеш, да ги отминеш като жалки псета - работниците твои, о, Европа. И ето, ти изплащаш греховете си. Забравила, че има справедливост, разглезена, изтънчена и алчна, ти смучеше злато от континентите. Обираше фурми и диаманти, какао, плодове, желязо, въглища, подхвърляйки едно мизерно су в очите на товарния добитък - на твоите работници, Европа. Сега се криеш жалка и уплашена във тъмните подземия на Лондон. Не се прозяваш скучно зад ветрилото, не слушаш джаз и вече не танцуваш. Гърмежите сега са твоя музика, пожарите - достойния ти декор. Но пак, уви, заради тебе мрат под грохота на бомбите разкъсани - работниците твои, о, Европа. 3 Аз не презирам твоите народи. И вярвам, вече ти агонизираш. Не връз трупа на своите работници ще свършиш свойто поприще на хищница. Ръцете, що изграждат, ще рушат и цялата земя ще стане друга. Но мене ти уби, Европа-вещица. Над твоите котли със кръв и злато аз дишах лакохолни изпарения. Танцувах, пеех, пишех стихове. И ето ме сега по-стар от тебе, и като тебе застрашен от гибел. Умниците над мойте стихове ще се усмихнат мъдро, ще отминат. "Поет реакционен" - ще продумат. За лишен път не ще пропуснат случая да поприказват за надстройки, бази. Ще продължават да спорят за Хитлера. Ще си живуват в своята възвишена естетика на уличния позив. Европа-хищница, ти имаш синове - стада многоприказващи и тъпи. О, нека те да бъдат тор поне за по-добро и плодоносно бъдеще. Гърчи се ти, умирай и проклинай. Дано сганта ти с теб издъхне, вещице. А аз ще си умра от свойта рана. Да си самотен в този град, където всичко е нетрайно, където хората дружат без искреност, без скръб, без тайна, където сградите стоят и в тъмнината бдят и слушат - това е най-страхотният, необясним, убийствен ужас. Трамваите по мен реват, от релсите излизат, гонят. На всеки светъл кръстопът блести зелената им броня. Автомобилите в нощта летят, фучат, хипнотизират. И на широкия площад локалите са алчно зинали. Какво изгубих на света? Приятели? Другар? Любима? О, истинската самота понявга е необяснима! Дано не дойде този ден, когато сам не ще изтрая и ще се спъна изтощен пред колелата на трамвая. Аз видях пеперудите. Влюбен ли бех, та моята кръв отново раздвижи? Подлуди ме дълбокото синьо небе и засмения профил на Витоша. Аз забравих за миг, че съм беден чиновник, и избягах в полето, заплаках. Над мене небето бе все тъй спокойно. Пеперудите лудо играеха. Родна земя, приюти ме сред свойте треви, много страдах пред тези дни, майчице. Аз съм много обиден от милите, умните хора. Аз съм тежко ранен и измамен. И когато ми стане противно да бъда сред хората, да участвам в борбата на животинските видове, ще си дойда при теб, дълбоко при влажните корени, да забравя сълзите, които горчат, и обидите. Сега нежния здрач ми протяга ръка да преминем планинския гребен. Сред треви и цветя и трептящи крила аз копнея, притиснат до тебе. Кой чука неспокойно по стъклата? Навън дими и диша влажен мрак. И облаци разкъсани се мятат по мътния небесен похлупак. Ослушвам се: в деретата надоле потоците размътени шумят. О, туй е дълго чаканата пролет със буйната и накипяла гръд. Аз скачам и разбивам с гръм стъклата. Навън е кален и пиян разкош. Във стаята нахлува топъл вятър и пламналата разпиляна нощ. Аз се задъхвам в чарната й грива, прегръщам мекия й, топъл мрак и като младо вино ме опива разгърдения долетял южняк. В недрата на земята лава дреме. Един могъщ инстинкт сега зове. И всичко се върти в любовен шемет без граници, без ум, без брегове. О, тази нощ! О, тази страст безумна, преляла от природата във мен! Аз знам, че утре радостно ще лумне един зелен и цъфнал слънчев ден. Александър Геров С неспокойния вятър - на вълни се разля тъмнината. Златни сенки се мятат и страхливо пробягват от запад. Чудна свежест трепти като меки коси на любима. На земята си ти - цъфнал клон над главата ти кима. О, разтваряй гърди - тишината и вятъра вдишвай. Всяка клетка тупти и живее под бялата вишна. Всяка капчица кръв в твойте жили шуми и подскача. Диша здравата гръд и очите ликуват във здрача. Туй е земния вик; неспокойно да тръпнеш и дишаш - да се чувстваш велик на земята, под бялата вишна. МОЛИ ЛЮБОВТА ДА СПРЕ ЖЕСТОКАТА ВОЙНА, КОЯТО МУ Е ОБЯВИЛА Франсиско де Кеведо От испански: Рада Панчовска С меч и огън, помисъл свирепа, срещу мен война си прогласила, и като ме виждаш изтощен, без сила, миг не ми отпускаш, за подкрепа. Ще добиеш ли с победата нелепа друго, вместо срам, че си се устремила срещу някой, който е живял немил и не събудил свой, ни чужди трепет? Възелът от мъки отпусни за малко; остави ме да поема дъх, враг яден, и се наслаждавай, докато ме скършиш. Умножавай моите щети по малко и възпирай гневната си безпощадност, щом ще свършиш като ме довършиш. НА РИМ, ПОГРЕБАН В СВОИТЕ РУИНИ Франсиско де Кеведо От испански: Рада Панчовска Рим търсиш в Рим, поклоннико, но вече в самия Рим ти Рим не разпознаваш: труп са, които със стените си е славил, гроб да си стане Авентино1 е обречен. Царувал нявга, Палатино2 спи сън вечен; медалите, които с времето се изличават, през битките на ерите ни се представят по-изпоронени от герба им обречен. Остана само Тибър3, напояваха водите града тогава - гробница днес станал, те го оплакват кобно, жаловито. О, Рим!, от твоето величие, от хубостта ти това, което беше крепкото, отлитна и само мимолетното остана. Момиче в син гащиризон Хулио Кортасар Превод от испански: Румен Стоянов От горе до долу светкавицата на ципа Сигурно си гола в твоя пашкул от син плат. Ако някой нежно дръпне ципа, който минава между твоите гърди и слиза - танцуваща ос през твоя пъп - и отива да се изгуби между твоите бедра, синият гащиризон ще падне - море в твоите нозе - и ти ще излезеш от вълните му, Афродита, още веднъж родена от пяната. ДА ЖИВЕЕШ Е ДА СЕ ЗАБРАВЯШ От испански: Рада Панчовска На Мануел Муньос Кортес Да живееш е да се забравяш. Колкото и да искам да си спомня, споменът съдържа в себе си тъй скъдна действителност (от канавки, от минути - насаме с полето, влажно от дъжда -, от дървета)! Нощни мигове са, да се вслушвам без да заспивам в някоя селска къща, отгатващ все още нещата, които не съм чул, когато бях дете. (Които не съм видял, като дете, нито съм сънувал с отворени очи, които си измислят същото, което виждат). Да живееш е да забравяш за малкото погледи, които мечтаят наистина. При все това, си спомням полите на планинската верига Алтамира и калуните й с виолетов или бял цвят. Спомням си шубраци на хвойна, на ягодово дърво... Спомням си пороища, наситено червеникава пръст, масивни скали, с тъй слаба действителност или чудо да крача и проточено време! Спомням си излизането от долината към други склонове, към най-просторните земи на Естремадура, тъмни, замъглени от странстващите пориви на дъжда. Но споменът има тъй малка плътност за Алиа и маслините й, покривите й, стоборите й! Спомням си - посред дъжда - полите и горите на Вилюеркас, с винаги дълбока река. Очи мои, с учудване на дете, привикващо към зеленото на толкова листенца или пролетни издънки! Но вече грее слънце и са други склонове, по-открити, стигайки до Канямеро. (Какво беше пристигането, появата на селцето?) Дълго подготвяне от други склонове, за да остана по-олекнал от реалност сред тези! (По-олекнал от небе, от светлини на здрачаване, от дълбока нощ и звезди, от разсъмване, започнало без да разкъса просторните кътове на тишината). Какви бяха онези склонове: смокиновите им дървета, децата им - пастирчета на десет години - козите им, разлистените дъбове, поточета, долини и стада от пасящи бикове? (Какви бяха думите: звука им във въздуха?) Какви бяха погледите от стаята ми без никого? Да живееш е да се забравяш. УМОРЕН ОТ ДУМИ От испански: Рада Панчовска На Камило Хосе Села Уморен от думи (и също от мълчания). Уморен от очевидности (и също от потайности). Хоризонтът ти е далече и в него всяко живо зърно, всеки миг, чувствителен към разстояния. Колко си добре, Господи, около всяко село! Ти, колко си добре!, и колко съм добре аз!, ако един следобед ни събира с червена пясъчна растителност и сини пъпки, и волски впряг, и лаещо куче, и някоя птица! Колко добре се прекарва, Господи, с полските ширини и действени цветове, накъдряни леко! Колко добре се прекарва, Господи, и колко малко липсва! (Къщите, тъй залепени за земята, и отдаването, тъй висше.) Уморен да бъда друг (навярно да бъда аз самият), ще се отдам на нещата, към които не се стреми никой, за да се забрави с тях, свободен от други господства. Само твоя, Господи, действителността на света (и живата дума, която се приближава и смалява излишъка си от съзнание, за да бъде нещо твое). Уморен от уроци (и от въображаемости), искам да вървя по трасето на влака - сред пейзажа, противопоставящ се на живописните места - като се отдалечава от селото без повече блага освен небето си и силата му. Там съм раснал през години на потайно изоставяне, които бяха корените на звучащ клонак. И там Ти се оставяше на най-добрата своя бедност.\nПесен за човека Ние спориме двама със дама на тема "Човекът във новото време". А дамата сопната знаете- тропа,нервира се,даже проплаква. Залива ме с кални потоци от ропот и град от словестна атака. -Почакайте-казвам-почакайте,нека... Но тя ме прекъсва сърдито: -Ах,моля,запрете! Аз мразя човека. Не струва той ваща защита. Аз четох как някой насякал с секира насякал сам брат си,човека. Измил се на черква отишъл подире и...после му станало леко.- Смутено потръпнах.И стана ми тежко. Но аз понакуцвам в теория и рекох полека, без злоба човешки, да пробвам със тази история. Тя,случката станала в село Могила. Бащата бил скътал пари. Синът ги подушил,вземал ги на сила и после баща си затрил. Но в месец,или пък в два във седмица само властта го открила и ...съд. Но в съдът не потъпват по рамото, а го осъждат на смърт. Отвели злодея злосторен, затворили този субект. Но във затвора попаднал на хора и станал човек. Не зная с каква е закваса заквасен, не зная и как е замесен, но своята участ от книга по-ясна му станала с някаква песен. И после разправял: "Брей как се обърках и ето ти тебе бесило. Не стига ти хлеба залитнеш от мъка и стъпиш в погрешност на гнило. И чакаш като скот в скотобойна, въртиш се в очите ти-ножа. Ех,лошо ех,лошо светът е устроен! А може,по-иначе може..." Тогава запявал своята песен, запявал я бавно и тихо. Пред него живота изплаввал чудесен- и после заспивал усмихнат... Но в коридора тихо говорят. Сетне секунда покой. Някой полека вратата отворил.- Хора зад тях часовой. Някой от групата, плахо и глухо, казал му: "Хайде стани"- Гледали хората тъпо икухо сивите,влажни стени. Онзи в леглото разбрал,че живота е свърщен за него, и в миг скочил,избърсал потта от челото и гледал с див поглед на бик. Но лека-полека човека се сетил- страхът е без полза,ще мре. И някак в душата му станало светло. -Да тругнем ли?-казал. -Добре. Той тръгнал.След него те тръгнали също и чувствали някакъв хлад. Войника си казал "Веднъж да се свърши... Загазил си здравата,брат." Във коридора тихо говорят. Мрак се в ъглите таи. Слезналипосле на двора, а горе вече зората блести. Човекът погледнал зората, в която се къпела с блясък звезда и мислил за своята, тежка човешка жестока безока съдба. "Тя-моята-свърши... Ще висна обесен. Но белким се свършва със мен?- Животът ще дойде по-хубав от песен, по-хубав от пралетен ден..." Споменал за песен и нещо се сетил. В очите му пламък цъфтял. Усмихнал се топло,широко и светло,отдръпнал се, после запял. Как мислите може би тука се крие един истеричен комплекс? Мислете тъй,както си щете, но вие грешите,приятелко,днес.- Човекът спокойно,тъй дума по дума редил песента. Онези го гледали с поглед безумен, онези го гледали с страх. Дори и затвора треперил позорно, и мрака удари на бег. Усмихнати чули звездите отгоре и викнали: "Браво,човек!" Нататък е ясно.Въжето изкусно през шията,после-смъртта. Но там,в разкривените, в сините устни напирала пак песента. И тука започва развръзката,значи . Как мислиш,читателю,ти?- Тя,бедната дама,започна да плаче, започна във транс да крещи: "Ужасно!Ужасно!- Разказвате секаш като че там сте били!..." Какъв ти тък ужас?!- Той пеел човека.- Това е прекрасно,нали? НИКОЛА ВАПЦАРОВ Дано да ви е харесало това е моето любимо стихотворенил и все пак доста е дълго и трудно го приписах.Отне ми доста време\nЕдмънд Спенсър - Аморети. Сонет ХХХ\nАз огън съм, любимата ми – лед\nА става все по твърд и все по – лют?\nА този лед, по – хладен от елмаз,\nУилям Блек - За любовта си не разказвай\nИ като тихия ветрец е –\nНевидима и мълчалива.\nЗа любовта си аз разказах,\nИзплашен, с треперещи устни.\nСърцето си открих пред нея,\nА тя тогава ме напусна.\nИ някакъв скиталец срещна,\nИ в него влюби се щастливо.\nТой грабна я с една въздишка –\nНевидимо и мълчаливо.\nХорхе Манрике - Песен\nПред мъки и беди изправен,\nРанен жестоко от скръбта,\nАз тръгвам влюбен по света\nОт нежни ласки изоставен,\nОт ласки – не от любовта.\nОт спомени съм вдъхновен,\nНо с тях сърцето ми враждува,\nТо не умира, не бушува,\nНе спира, нещо тръгва с мен.\nИ безутешен, и забравен\nОт хората, от радостта,\nХуан Боскан - Защо\nЗащо е любовта, щом ни убива?\nУж е добра – защо ни натъжава?\nУж радва тя – защо е тъй дребнава?\nЗащо тя в сълзи погледа ни скрива?\nЗащо ни вдъхва сила, но лъжлива?\nЗащо душата плахо разцъфтява\nИ се измъчва в нейна чест и слава?\nЗащо, защо е противоречива?\nО, не! Не ни донася скръб, защото\nИ тя не вижда никаква облага,\nИ тя оплаква всички рани.\nВиновни сме сам – сами за злото!\nТя винаги с готовност ни помага\nИ винаги донася мир в скръбта ни.\nДамян П. Дамянов - Завещание\nослушвайте се все за вест от мене!\nРумен Ченков – Крила от мечти\nМразя себе си,\nНе може да се довери на никого.\nНе може да повярва в способностите си.\nНаранява всички около себе си\nЗащото я е страх.\nВсички вие ме мразите, нали?\nАз съм силна!\nГълъбче бяло момиче мило\nНа госпожица В.\nГълъбче бяло, момиче мило,\nпиленце ничие, чуждо, ранено,\nв шепи събирам зрънца римувани\nи те примамвам да кацнеш до мене\nв облаци тъмни самичко витаеш,\nзная – в друг свят си, в неслънчево време,\nи сили нямаш за мене да знаеш.\nнито ще тръгнем, ни стигнем заедно -\nаз съм без път сред гори незелени,\nти за пътеки неясни нехаеш.\nпоне отдъхни си за миг в ръцете ми -\nиглички борови ще ти решат косата,\nа аз ще целувам без дъх нозете ти.\nпо-нежно след мен ще тупти сърцето ти,\nполяни слънчеви отвъд гората те чакат,\nи само насън ще си спомняш лицето ми.\nО, бавен, глупав и нещастен аз – да бях сакото си подложил\nпод прелестната топла крушовидност\nвърху студената испанска балюстрада -\nне черната ти змийска чанта,\nпотайно щях да нося\nна гръб и рамене и другаде, където трябва\nневидимия зноен отпечатък\nот долината тъмна между двата бряга\nна съвършеното влудяващо двухълмие…\nВ мъртвилото, в гора от бъз и лопуш\nизтлява август с утолен копнеж…\nИ няма праг, пред който да се спреш,\nи вратня -\nна която да похлопаш.\nПорутен зид, отдавна непотребен\nпирон за люлка,\nпалешник - в ръжда…\nНавярно утре с мътния си гребен\nще връхлети голямата вода!\nСгъстява се в огнищата трева\nи божи дъх пилее суха слама…\nИ ние с тебе.\nНие с тебе двама.\nЕдинствените живи същества.\nВ душата ми - замислена и бедна,\nсега трепти неясен славослов…\nЕла да се обичаме.\nгорчива, непредвидена любов.\nЕла - в звънтеж на счупени стъкла,\nпо стъпала -\nбез край и без начало.\nС високо като жертвен пламък тяло,\nв пелина син и сребърен ела.\nПод сенки на разкъртени стобори,\nв поруха, над запуснати гнезда -\nобичай ме! - преди да се затвори\nОбзет от прилив на безумна кръв,\nполагам върху твойта гръд овална\nс които бих могъл да пална\nи камъка. Обичай ме такъв.\nСмалявам се с годините -\nопрял очи в надоблачна звезда…\nКъде отива любовта, човече?\nОстана под голямата вода.\nДеветата?... Оглеждам се за нея...\nОтмивала тя всяка земна скръб.\nВълните на Живота упорито\nме тласкат все навътре, все натам -\nв дълбокото, где има нещо скрито -\nпод тонове вода искрица плам.\nИздигат ме, а след това ме свалят\nсред бездната на синия си ад.\nС ритници бели ловко ме търкалят\nкъм дъното, към пясъчния скат.\nКъм царството на бисерната мида.\nКъм тайната на вечната любов,\nв седефена черупка тихо скрита,\nза да ни мами вечно с блясък нов.\nДеветата?... Кажете ми, къде е?\nЩе може ли с покой да ме дари?\nи блъскат ме в подводните скали.\nMузикално. Аzis & Vlatka Pokus "Целувай ме."\nАко имаш мъничко свободно време,\nа навън дъждът не спира да вали,\nако няма никой, който да те утеши,\nили няма път, по който да поемеш...\nАко си написал стих за твоята тъга,\nа самата тя все още е във тебе,\nако няма скитник, който да я вземе\nили пък крадец с протегната ръка...\nАко имаш само клечка от кибрит,\nа кутийката е мокра от сълзите твои,\nако си самотен сред приятелите ти герои,\nили нож от тях в гърба ти е забит...\nАко си прочел и книгата поредна\nи навън дъждът не спира,а вали,\nако още нещо в теб боли,\nако искаш вечерта да е последна...\nЧуй отвън как капките говорят\nс думите на моята душа:\n"Аз те чакам бос под дъжда,\nвъв дланта си свил шепа обич.\nМъничко свободно време ако имаш\nостави чадъра и ела".\nВЕЗНИ - Стефан Цанев Тази вечер ще си легнеш рано, но до късно няма да заспиш. Дълго ще разчиташ по тавана туй, което трябва да решиш. Ще се ровиш в спомени и дати, ще възкръсваш трепети и дни и ще трупаш мълком във блюдата на сърдечните везни: радостта - и първото страдание, верността - и нейните въжа, ласките - и първата досада, клетвите - и първата лъжа. Ще претегляш, ще сравняваш скритом устните ми с нечия уста, нечии очи - с очите ми, силата - със нежността... После ще объркаш всичко и наслуки ще запълваш слепите блюда: ще поставиш любовта при скуката, навика - при любовта... Страшно ще ти е да се събудиш - по-добре е да не спиш: да си идеш - ще ти бъде трудно, да се върнеш - ще се унижиш.\nЧовек се ражда, за да е добър\nи себе си, и другите да радва,\nно не веднъж под лунния бакър,\nсам е плакал, от другите раняван.\nА всеки има свой измислен блян,\nслед който може цял живот да тича,\nи през света минава неразбран,\nобичал силно, ала необичан.\nИ озлобен, настръхнал влизал в бой,\nдори със тези дето силно люби\nи много късно осъзнавал той,\nв излишни битки колко е загубил.\nА колко нежност, колко топлина,\nумират в него нераздадени\nна хората тъй както и деня\nумира вечер, щом настъпи залеза...\nНарисувай ми художнико, сълза\nЛека - като капката роса,\nтежка - като зрънцето омраза.\nИскам с нея аз да изразя\nчувствата, които в мен са скрити.\nЩом изтръгне тя със своя зов\nНежна като тихи небеса,\nтъмна като вихър разбушуван\nистинска сълза ми нарисувай.\nМинават дните - и умира с тях\nот мъжка воля хранена надежда.\nНапред се вече погледа не вглежда:\nкоето чаках - мъртво го видях.\nИ с своята неволя примирен,\nнамерих в нея ази и утеха -\nтова поне ми дните не отнеха!\nЗа други нощ, скръбта е ден за мен.\nИ ней съм предаден беззаветно,\nедна ми е тя днес в живота сладост;\nтя срещна ме в неволята приветно,\nи даде ми туй, за което младост\nи сили губих да го търся щетно...\nОтвъд сълзата зрението идва.\nИ се отгръщат хребетите на страната,\nв която никой не пристъпва никога.\nТекат реки по нея, лунни цветове се сплитат,\nв неясни знаци пътищата са притихнали.\nИ само оня да ме следва е роден,\nкойто - в звездите вгледан - се усмихва.\nс остър писък разсякъл просторите,\nИ с корава ръка по стъклата\nпобеснял блъсна лудо прозореца\nи прозореца с трясък разтворил,\nвътре втурна се бурният вятър.\nКато острия смях на безумен\nсе разсипа стъклото в следите му\nи зимния студ на горите\nбясно вятърът хвърли върху ми.\nПо стената развя като знаме\nи размята високо завесата,\nи от бялата свещ ми отнесе\nкато жълт и повехнал лист пламъка.\nПътека Тъжен залез кърви над гората като прясна отворена рана. С тъжен ромон звъни на житата светозарната сребърна пяна. Уморения ден догорява, плаче вятърът - сбогом навеки! Свечерява сега, свечерява над смълчаните бели пътеки. Всеки своя пътека си има, всяка бърза и търси човека... И аз имах пътека любима, и аз някога имах пътека! Още крачка - и ето го края! - Извървяна е тя, извървяна... Какво с мене ще стане, не зная, но едва ли пак пътник ще стана! Много мили неща аз разлюбих, дори погледа кротък на мама. Имах всичко... и всичко загубих - няма щастие, щастие няма! Сам да бъдеш - така по-добре е, нищо в нашите дни не е вечно! И най-милото ще отмилее, и най-близкото става далечно. Всяка клетва е само измама, всяка нежност крий удари груби. - Нека никога нищичко няма, за да няма какво да се губи! Всеки огън гори - догорява, никой извор во век не извира. Туй, което цъфти - прецъфтява, туй, което се ражда - умира. Всеки друм става тесен за двама, всяка радост е бременна с мъка. Нека никога срещи да няма, за да няма след тях и разлъка! ... Догорелия ден над гората нека само кърви като рана... Нека тъжно звъни на житата светозарната сребърна пяна Пеньо Пенев\nПеньо Пенев..."поетът с ватенката".\nАз може и да не знам\nкакво има в Божия Ум.\nкакво има в Божието Сърце:\nбезусловна любов към мен.\nМой е умът,\nкойто е объркан.\nМое е сърцето,\nкоето е разбито.\nМой е виталът,\nкойто е ранен.\nМоя е душата,\nи все пак чувствам,\nче Ти ме обичаш,\nи все пак знам,\nче Те е грижа за мен.\nЛюбовта, която обгръща вселената,\nТя е стара,\nТОЙ УТЕШАВА СВОЯТА ЛЮБИМА Уилям Бътлър Йейтс Аз чувам Конете на Мрака - ехтящи копита, нажежени зеници, гриви, пръхтящи от мощ. Северът ги застила с леплива, лазеща нощ, Изтокът с радост потайна в зори ги връхлита, Западът рони роса и въздиша с печал, Югът сипе порой от рози в пламтящи одежди. О, щетни Сънища, Блянове, Страсти, Надежди - Конете на Злата съдба препускат сред плисъци кал. Любима, очи притвори, сърцето ти нека бие до моето, нека косата ти ме засипе без звук - дано плющящите гриви и тежкия тропот да скрие, та самотата на име Любов да си иде оттук.\nПавел Матев Ти сън ли си? Или те има? Или си утринна звезда - далечна, но със близко име, която свети без следа. И ту засвети, ту угасне на моята любов лъча. Аз ту те нарека прекрасна, ту изненадан замълча. Къде отиваш? Де изчезна надеждата да бъдеш с мен? Сърцето ми, тревожна бездна - живей щастливия си плен. Мечта ли си? Или те има? Ти огън ли си? Или дим? Защо си тъй неповторима, щом този свят е повторим?! СЪДБА Елисавета Багряна През улиците здрачни, през къщите, стените, през плачещия ромон на есенния ден, през този град, погребан в желязо и гранити - усещам, че ме чакаш - ликуващ и смутен. Усещам твоя поглед, отправен в тъмнината, усещам ти ръцете, протегнати насън, усещам как се вслушваш за стъпките познати и как сърцето трепва при всеки шум отвън. И аз потрепвам с тебе. Незрими нишки вплитат и теглят мойта воля, ръце, нозе, очи. И повече не мисля, и тръгвам, и не питам в какъв дом ще осъмна, къде е той и чий ВИК Блага Димитрова Кога ще дойдеш ти? Когато си отида и сетните ми стъпки отехтят далече? Кога ще си със мен? Когато те зазида сред четири стени самотната ти вечер? Кога ще ме съзреш? Когато в друго рамо притисната отмина с поглед във земята? Кога ще ме зовеш? Когато видиш само, че губиш ме - далечна, чужда, непозната? Обичай ме сега, когато те обичам! Когато твоя съм, жадувай ме, зови ме! Сега простри ръце, когато ще дотичам! Че утре ще е късно и непоправимо. ето някои от любимите ми по късно още...\nТо бе тъй отдавна в далечна страна-\nОбичах я аз- и обичан аз бях:\nНий бяхме деца-две деца в таз страна,\nобкръжена от сиви мъгли,\nно незкрайна любов-непозната до днес-\nме обвързваше с Аннабел Лий!-\nНо затуй ли - уви!- в тая морска страна,\nобкръжена от вечни мъгли,-\nбуря есенна сви-\nи уби мойта Аннабел- Лий!\nИ тогава от мен, в онзи траурен ден-\nтам роднини и близки дошли-\nнавсегда мойта Аннабел-Лий!\nО, без завист-уви!-горе в ангелский хор\nИ аз знам: затова-знаят всички това\nвъв оная страна сред мъгли,-\nзатова там-уви!-буря есенна сви\nи уби мойта Аннабел-Лий!\nкакто двама ний с Аннабел-Лий,\nвече други не биха могли!-\nИ затуй - нито Бог в своя светъл чергог,\nнито земните духове зли-\nот душата на Аннабел-Лий!\nза нетленната Аннабел-Лий!-\nсъс очите на Аннабел-Лий!\nВ нощни мрак аз съм пак- там под гробищни свод\nс нея-мойта душа-и любов-и живот!-\nлюбовта, там - на морския бряг!\nFingli: Автор - Едгар Алън По\nотравя сивкавия хлорофил…\nFingli: Автор - Силвия\nОще вярвам. Любов не умира.\nНе и такава любов,\nот която сърцето ти спира\nи да срещнеш смъртта си готов.\nС него в Ада да влезнете двама\nи на жертвен олтар да гориш.\nДа прощаваш лъжа и измама.\nДа те смачкат — и пак да простиш.\nДа си горд. Гордостта да преглъщаш.\nДа си зрящ. Да се правиш на сляп.\nДа е твоят единствен - насъщен\nвъздух, слънце, водица и хляб.\nНе. Такава любов не умира.\nКато рак пипала разпростира.\nКато ръжен разравя жарта.\nНяма как да се скриеш от нея.\nСкътай болката в свойта душа.\nСлушай - някъде славеи пеят...\nНЕБЕ ОТ ОБИЧ\nНе ме е страх от нищо. Тук стоя,\nзагърбила и болка и неверие.\nПред мен е пътя вече извървян,\nзад мен - едничкото спасение:\nда бъда пак каквато съм била -\nоткрита, искрена и даваща.\nСтраха си аз превърнах във крила.\nИ с тях ще прекося живота, плаваща\nв небе от обич.\nдарена ми от огъня на болката\nще бъде вече моят благослов.\nОбикнала. Обичаща. И толкова...\nFingli: Автор - Мария Мичева\nТема за ЛИС на Анне 1 2 3 4 52


ЯНА МАРИНОВА В МНОГО РОЛИ.\n2751 ПРОЧИТАНИЯ ОТ 01 ноември 2011 Брой 12 2011\nНа Яна Маринова й се получават нещата. Може би защото е зодия Лъв, а Лъвиците са пословични с целеустремеността си. А може би и защото нищо не й е на всяка цена – играе за „номер едно”, пък резултатът – какъвто дойде. Може би защото не харесва думите „не мога”. Или пък защото има богато въображение и смелост да си помечтае за всичко, което иска.\nЗа нея е важно да прави неща, които й харесват, да живее активно и на висока скорост.\n33-годишната Яна стана много известна с последната си роля – на Елена Атанасова от култовия сериал по бТВ „Стъклен дом”, въпреки че участва в още три родни сериала преди това – „Забранена любов”, „Хотел България” и „Людмил и Руслана”. Канена е и в много американски продукции благодарение на чудесната комбинация от актьорски умения и каскадьорско майсторство.\nЯна казва, че се чувства добре във всяка актьорска роля, защото успява да я идентифицира с някоя страна от характера си. Може би затова успешно се справя и с многото роли, които е избирала в живота си – театрална и киноактриса, каскадьор, спортист, телевизионна водеща, модел, победителка в конкурси за мисис, риалити героиня, майка. Със сигурност й предстоят още много роли – и в живота, и на сцената.\nСнимаш активно в „Стъклен дом”. С какво друго се занимаваш в момента?\nРепетирам нова пиеса – „Смях в залата”, с режисьор Асен Блатечки и много ми харесва. Вътрешното ми желание е да се развивам и всеки ден да откривам нови неща за себе си в сферата, в която работя. В момента се чувствам много удовлетворена, защото това ми желание се сбъдва. Работя със страхотни професионалисти – Асен Блатечки, Калин Врачански, Добриела Попова, Невена Бозукова, Стефан Щерев-Чечо, Милена Маркова, Алексей Кожухаров и Васил Банов. Чувствам се много специална, че съм поканена в тази група. В момента повече си мълча, попивам и усещам как се променям. Не съм тази Яна, която обикновено е емоционална и шуми много.\nПиесата е зверска комедия, текстът е толкова смешен, че на моменти не можем да продължим с репетициите от смях. Ще играем от януари в Хасковския театър.\nПродължавам и със снимките в „Стъклен дом”. И там се уча в движение. Имам самочувствие за себе си, знам, че мога определени неща, но знам и че има страшно много неща, които не мога. И колкото повече уча, толкова с повече непознати неща се срещам. Затова се опитвам всеки ден да е крачка напред. Разбира се, има дни, в които всичко пропада, но тогава оставям нещата да отлежат, смирявам егото, което се опитва да направи всичко на момента, и по-късно с нови сили продължавам напред.\nИ въпреки че имам вътрешно самочувствие, има моменти, в които се чувствам мъничка. Тогава ме спасяват хора като Жоро Кадурин и другите колеги. Но това ме кара да усещам, че както можеш да постигнеш мечтата си, така можеш и да я загубиш във всеки един момент. И това постоянно пазене на равновесие ме кара да се чувствам все едно ходя по въже.\nБориш се, влагаш много труд в нещо, опитваш се да забравиш за риска, за трудните моменти и даваш най-доброто, на което си способен в този момент. Ясно е, че миналото те учи, а мечтите те карат да вървиш напред, но в момента, в който твориш, трябва да забравиш всичко останало – какво си учил, какво си репетирал, какви очаквания си имал.\nДуховните школи го наричат осъзнатост, тук и сега.\nДуховната школа, в която живеем всеки ден, ми го е казала на мен. Научила ме е, че си вземаш поука и не правиш една и съща грешка постоянно. Но когато се поучиш от едни грешки, правиш нови. И така до безкрай. Реално погледнато, никога няма пълно удовлетворение. Живели щастливо 3 дни или 3 години и после пак идват моментите на преодоляване. Това се случва и с мен като актриса в работата ми с героинята на Елена Атанасова, както и със самата героиня.\nЕлена още от самото начало заяви демонстративно каква е – тя е кучка.\nВпоследствие вече обратите бяха много приятни, защото се разбира, че тази жена е майка орлица. Тя е водена от амбицията си и независимо че това я прави доста повърхностна, егоцентрична и играеща малко на дребно, тя има ахилесова пета – дъщеря й.


Хранене по лунен календар – понеделник – 22.06.20\n21 юни, 17:44 / Ивелина Пенчева - астролог, автор на книгите „Астрология на съдбата“ и „Тайнството живот“\nВъв 2 лунен ден много е важно да започнете лунния месец правилно, да се настроите към желаното настроение и ритъм за всички следващи дни от Лунния цикъл.\nВсички диети, които започват сега, ще имат фантастичен ефект върху организма ви, тъй като те съвпадат с естествените ритми. Но не забравяйте, че при избора на правилна диета е необходимо да се вземат предвид вашите нужди в настоящия период, не трябва да избирате тази или онази диета само защото е модерна сега или защото някой е постигнал определени резултати чрез нея. Всеки човек е уникален и всяка диета трябва да бъде приспособена към вашето тяло, към състоянието, в което се намирате в момента и към целите, които сте си поставили.\nПродукти: 350 г фасул, 100 мл олио, 300 г лук, 1 морков, 40 г целина, 1/2 глава чесън, червен пипер, магданоз и сол на вкус.\nПриготвяне: Фасулът се кисне в студена вода 5-6 часа, след което се залива отново със студена вода и се вари до полуомекване заедно с моркова, целината и част от лука, нарязани на дребно. Добавя се част от олиото. Прибавя се останалата част от лука, задушен в олио, обелените скилидки чесън, сол, червен пипер и ситно нарязан магданоз. Ястието се разбърква и се изсипва в тавичка и се запича на фурна.


Сертификатни изпити по английски, немски от Алфабет\nПодготовка за Сертификатни изпити в Учебен Център Алфабет\nВ Учебен Център АЛФАБЕТ ще Ви подготвим успешно за сертификатни изпити по TOEFL, SAT, IELTS, FCE, CAE, Test DAF, D.E.L.E., DSH, DELF и DALF. Не се колебайте и се доверете на нашия професионален опит и доказано име. Нашите преподаватели ще Ви помогнат с всичко необходимо за подготовката и явяването на изпит. Също така при нас може да получите съдействие при записването за избран от Вас сертификатен изпит. Ако въпреки това се колебаете дали да положите определен изпит за сертификат, то ето някои от плюсовете на това да сертифицирате знанията си според изискванията на съответните държави.\nЗащо да изберем подготовка за сертификатни изпити и какво ни дава избрания сертификат?\nПритежаването на определен сертификат обикновено се изисква за работа или кандидатстване в чужбина. И при двата случая, притежаването на официален държавен документ, който удостоверява владеене на определен език, е плюс към всяко CV. Повечето от сертификатните изпити са свързани и с отлични познания по езика, като всъщност знанието е най-големия плюс, който притежател на даден сертификат може да извлече.\nЗащо да изберем Учебен Център Алфабет при подготовка за сертификатен изпит?\nВ Училище АЛФАБЕТ ще Ви подготвим успешно за сертификат по езика, който сте избрали. Разполагаме с висококвалифициран екип от филолози, млади и амбициозни преподаватели с богат опит, получили и притежаващи изброените сертификати. В процеса на обучение се използват най-актуалните учебни помагала, а също и съвременни методи, развиващи четирите основни езикови умения: четене, писане, слушане с разбиране и говорене. Предлаганите от Алфабет Център графици на посещение са максимално гъвкави и съобразени с предпочитанията и личните ангажименти на курсистите. Организираме сутрешни, следобедни, вечерни и съботно-неделни курсове, а за най- ангажираните сме предвидили онлайн интерактивно обучение. Начините на заплащане са съобразени максимално с възможностите на курсистите, като Алфабет Център предлага и опция за разсрочено заплащане, без никакво оскъпяване.


Да погледнем в себе си: Изборът\nИзборът е не само да знаем накъде да поемем, а да тръгнем и извървим пътя. Защото всеки, когато го запиташ може да посочи какво избира, но самият избор, е крачката, която правим сега. Намерение с последващо действие - това ни доближава до целта!\nВ каквото вярваш, това и получаваш. Макар да знаеш, че нещо е предопределено, това означава ли да чакаш да дойде някой и да те поведе за ръка към това, което искаш или да си стоиш и да си казваш, че защо да опитвам, като звездите рекоха, че ме няма в списъка на преуспелите... Няма случайни неща, може да се разбира, че всеки човек, който срещаме в живота си, може да ни научи на нещо, че има какво да разберем за себе си от него, че по пътя ни точно от него имаме нужда, за да разберем и овладеем урок от живота. Това е, за който си задава такива въпроси :)\nЗа всеки е определено от всичко по много, но само, че повечето не си го позволяват, защото смятат, че не заслужават. Как мислят такива хора? Ето така: "Кой съм пък аз, че да успея! Откъде накъде точно на мен ще ми се случи нещо голямо! При мен нещата се получават трудно! Аз не съм късметлия!" С такова мислене - толкова!\nКато знаете това, какво мислене избирате да имате? На успял човек или?-\nоткъс от книгата "Да погледнем в себе си"\nПубликувано от Калина Митева в 11:46 ч.


Новини от ЕС | Белград обвини осем бивши полицаи за кланетата в Сребреница - Dnevnik.bg\n16:19, 11 сеп 15 , 3249\nОтбелязването на 20-годишнината от Сребреница в мемориалния комплекс Потокари, Босна, където са погребани телата на убитите.\nОсем бивши членове на специалната полицейска бригада на босненската Република сръбска, ръководена от Белград, бяха обвинени в извършени военни престъпления срещу цивилни в с. Кравица в близост до Сребреница на 14 юли 1995 г., предаде Balkan Insight.\nДо момента повече от 1 300 души, убити в земеделска постройка в Кравица през юли 1995 са идентифицирани – босненски пленници, заловени след падането на Сребреница в ръцете на босненските сърби. Телата им бяха открити в няколко масови гроба в Босна и Херцеговина.\nБосненската прокуратура повдигна обвинения в геноцид срещу двама от заловените, но не успя да ги арестува, понеже те живеят в Сърбия от края на войната в Босна през 1995 г. След като Сърбия и Босна подписаха протокол за сътрудничество в разследването на военни престъпления през 2013 г., доказателствата от босненската страна бяха прехвърлени в Белград.\nПрокуратурата в Сараево приветства развръзката и в свое становище заяви, че обвиненията са резултат от съвместна работа върху военните престъпления между двете страни.\nМемориалния център Потокари, Босна, отбелязването на 20-годишнината от клането в Сребреница.\nБелград обаче заяви, че не може да потвърди обвиненията в геноцид и вместо това мъжете са обвинени във военни престъпления.\nПовече от 7 000 босненски мъже и момчета бяха убити, след като босненските сърби превзеха защитаваната от ООН "сигурна зона" Сребреница.\nТова е първото дело, което ще се проведе в Сърбия по въпроса за кланетата през 1995 г.\ndobrich 16:29, 11 сеп 15 / Неутрално\n[quote#1:"InmoInvestments"] Кога България ще осъди виновниците за възродителния процес[/quote] Когато потърпев...\ncitoplast 16:24, 11 сеп 15 / Неутрално\nКъде са мурзитата да кажат пак, че е нямало геноцид! Пък те сърбите ще си признаят и още!\n16:22, 11 сеп 15\nРейтинг: 1246 16:24, 11 сеп 15 Неутрално\nРейтинг: 1391 16:25, 11 сеп 15 Неутрално\n20 години след клането\nтрябваше да го замерят с камъни\nза да му дойде акъла на сръбския Премиер.\nЮго-соц простотията да им тежи до гроб - на всички сърби !!!\nРейтинг: 1391 16:27, 11 сеп 15 Неутрално\nСоц-мутрите на Милошевич\nомразата и юго-войните на Балканите.\nРейтинг: 1280 16:29, 11 сеп 15 Неутрално\n[quote#1:"InmoInvestments"] Кога България ще осъди виновниците за възродителния процес[/quote]\nКогато потърпевшите престанат да сътрудничат на виновниците....\nРейтинг: 548 16:35, 11 сеп 15 Неутрално\n[quote#1:"InmoInvestments"]Похвално. Кога българия ще осъди виновниците за възродителния процес, ама всички ?[/quote]\nИ не само за възродителният процес :\nРейтинг: 450 16:39, 11 сеп 15 Неутрално\n[quote#2:"citoplast"]Къде са мурзитата да кажат пак, че е нямало геноцид! Пък те сърбите ще си признаят и още![/quote]\nдадох ти плюс, а исках минус (( прочети какво е геноцид и тогава говори излишни приказки.\n+ възродителният процес. Някои хора в този форум не спират да ме изумяват.\nРейтинг: 838 16:39, 11 сеп 15 Любопитно\nНадявам се единият от тези да е полицаят, който ме тормози в сръбската полиция, но той е издирван за престъпления в Косово, дано си получи заслуженото.\nРейтинг: 827 16:42, 11 сеп 15 Неутрално\nВ другата статия са да хвалят унгарката дето рита деца.\nРейтинг: 1246 16:44, 11 сеп 15 Неутрално\nНе ме карай да чета, ако нещо има да ми кажеш, кажи! Мразя недомлъвки!\nРейтинг: 782 16:51, 11 сеп 15 Любопитно\nНима такива като Доган и Местан са "потърпевши" от Възродителния процес?? Истински преследваните и репресирани са или отдавна емигранти или продължават да бъдат държани в задушаващата прегръдка на някогашното ДС чрез днешното ДПС.\nСрамно е, че дори сърбите при целия им национализъм, намериха сили да осъдят кланетата в Босна и повдигнат реални тежки обвинения срещу извършителите им. В съвременна България масовите гонения на турците днес дори се глорифицират от определени кръгове и медии и омаловажават от повечето от останалите.....\nРейтинг: 1246 16:52, 11 сеп 15 Неутрално\n[quote#7:"vanillaeyes"]дадох ти плюс, а исках минус (( прочети какво е геноцид и тогава говори излишни приказки. [/quote]\nТо го пише бе драги! Прочети статията и се скарай и на Дневник!\nРейтинг: 340 20:01, 11 сеп 15 Неутрално\nСърбите са най глезения народ в Източна Европа. Единствено съжелявам, че Щатите много се забавиха с Лидерството си при намесата си срещу сръбския башъбозук Милошевич. Оркестранта зад завесата беше отново Русия.\nНадявам се, че няма да се развият почти същите събития в Близки Изток в настоящото време. Където обстоятелства са различни и участниците са с доказани воънствени способности и възможности =Турция, и Иран в региона усложняват значително ходовете на Русия за маневри по желанието на Путин.\nЕвентуално при война Русия не може да разчита на Иран.\nРейтинг: 2063 21:00, 11 сеп 15 Разстроено\n[quote#2:"citoplast"]Къде са мурзитата да кажат пак, че е нямало геноцид![/quote]Според теб Баташкото клане и Старозагорското клане геноцид ли са ... Въпросът е важен !\nРейтинг: 2063 21:06, 11 сеп 15 Любопитно\n[quote#13:"Nazlim S"]участниците са с доказани воънствени способности и възможности =Турция[/quote]Те това е въпросът - Турция има войнствени възможности , ...ама на коя страна се бият ?!\nЗа сега Турция помага на ИД удряки в гръб Сирия, ПКК, Иракски Кюрдистан /днес вкараха аскер на иракска територия/\nРейтинг: 395 21:19, 11 сеп 15 Неутрално\nОсвен сръбските полицаи, под отговорност трябва да бъдат подведени командващи и офицери от т.нар. сини каски. Бутафорното им поведение доведе до там, сърбите да си мислят, че всичко им е позволено. До намесата на НАТО.\nРейтинг: 1246 21:22, 11 сеп 15 Неутрално\n[quote#14:"dark'star"]Според теб Баташкото клане и Старозагорското клане геноцид ли са ... Въпросът е важен ![/quote]\nРейтинг: 2063 21:43, 11 сеп 15 Весело\nТези които сме родени през престъпното време 1944-1989 /според публикувания пасквил/ престъпници по рождение ли сме или това ни е първородния грях. Не ми е ясно защо го публикувате денонощно ?! Ами обявете и османското нашествие за противозаконно според Иван Шишман, и нашествието на хан Аспарух противоречи на всички византийски закони ?! Ами и предната власт до 1944 бе обявена за престъпна и съучастник на Хитлер\nРейтинг: 8843 21:45, 11 сеп 15 Неутрално\nСлед 20 години?\n22:43, 11 сеп 15\nРейтинг: 2654 22:43, 11 сеп 15 Любопитно\n[quote#2:"citoplast"]Къде са мурзитата да кажат пак, че е нямало геноцид! Пък те сърбите ще си признаят и още! [/quote]\nКакъв геноцид те гони бе цитопласте? Нали ги виждаш хилядите муслими в Сребреница дето уж били подложени на геноцид са си на мястото, а сърбите никакви ги няма.\nРейтинг: 1246 22:47, 11 сеп 15 Неутрално\nГеноцидът е: е целенасочено и систематично унищожаване, частично или пълно, на дадена национална, етническа, расова или религиозна група посредством:\nРейтинг: 2654 23:01, 11 сеп 15 Неутрално\nТова е официалното определение но всеки си го тълкува както си иска. Много е важно да има програма за изтребление която се провежда методично от централната власт, всичко друго са пропагандни изтвърляния. Геноцидът може да се проведе дори и без жертвите да разберат затова като се стерилилзират без да разберат. В Сребреница няма никакъв геноцид, а масов разстрел което е военно престъпление като разстрелът на полските офицери в Катинската гора.\nРейтинг: 1246 23:13, 11 сеп 15 Неутрално\nНе бъркай военните с цивилните жертви! Разликата е огромна!\nРейтинг: 2654 23:17, 11 сеп 15 Любопитно\nТия оплаквачки на снимката как са оцелели ако наистина на сърбите е била поставена задача да избият всички муслими в анклава?\nРейтинг: 2654 23:23, 11 сеп 15 Неутрално\nВсичко се използва за муслимска пропаганда против сърбите и християните, неслучайно Ердоган е постоянно присъствие на всяка годишнина. Наскоро научих за един истински геноцид над араби в Занзибар при това документиран със снимки от самолет. Защо никой не знае за него? Сигурно защото и убийците също са били мюсильмани макар и с черен цвят на кожата.\nРейтинг: 1246 23:23, 11 сеп 15 Неутрално\nПрочети пак определението! Там пише и частично. Ти как мислиш, че може наведнъж да обиеш хора, които са видяли смърта в очите и са се пръснали като пилци , кой където свари!\nРейтинг: 2654 23:31, 11 сеп 15 Неутрално\n[quote#27:"citoplast"]Там пише и частично.[/quote]\nЗатова писах че всеки може да си го тълкува както си иска. Никой не може да докаже че е имало целенасочена сръбска политика за избиване на всички мюсюлмани дори в Среберница за заличаването им като религиозна общност.\nРейтинг: 1246 23:36, 11 сеп 15 Неутрално\n[quote#28:"Julian Mall"]Никой не може да докаже че е имало целенасочена сръбска политика за избиване на всички мюсюлмани дори в Среберница за заличаването им като религиозна общност.[/quote]\nМа то никой не може да докаже и обратното така, че плюй в пазвата да не си някой ден сред потърпевшите от нещо подобно, защото няма да си само ти, ами и близки и т.н.\nРейтинг: 2654 08:10, 12 сеп 15 Неутрално\nДоказателството е пред очите ти. Ако имаше геноцид там нямаше да има и кьорав муслим защото ако имаше оцелели щяха да избягат от страх и щяха да останат само сърби, както при арменския геноцид, вместо това днес там няма кьорав сърбин. Даже и етническо прочистване няма.\nРейтинг: 1246 09:38, 12 сеп 15 Неутрално\nАбе ти какво искаш да кажеш, че всички арменци които са оцелели са напуснали империята (избягали от страх) и след това са се върнали? А ми тия които живеят в общности и до ден днешен по цял свят?\nПо-рано в пресата се бяха появили неофициални данни на организациите, наблюдавали преброяването. Съгласно техни сведения, 54% се смятат за босненци (мюсюлмани), 32,5% - сърби (православни), а 11,5% - хървати (католици).\nДа не кажеш, че от 2013г. 32% сърби са изчезнали, към днешна дата?\nРейтинг: 886 09:47, 12 сеп 15 Весело\nАми кога, никога!\nРейтинг: 2654 11:06, 12 сеп 15 Любопитно\n[quote#31:"citoplast"]Абе ти какво искаш да кажеш, че всички арменци които са оцелели са напуснали империята (избягали от страх) и след това са се върнали?[/quote]\nКой арменец се е върнал в Турция? Колко сърби живеят в анклава Сребреница?\nРейтинг: 1246 11:43, 12 сеп 15 Неутрално\nНе ми задавай глупави въпроси! Добре, че беше ветото на русия и на въздържането на Ангола, Китай, Нигерия и Венецуела за да не се приеме в ООН. Но и това ще стане! А такива кухи резонатори на опорни точки като тебе, и след това няма да си променят мнението!


Вижте коя е птицата с най-дълъг полет - Вестник Утро\nВижте коя е птицата с най-дълъг полет\nЛюбопитно\t| 31 октомври 2016, 17:05\t| коментара\nЕкип от учени от университета Лунд в Швеция откриха коя е птицата с най-дълъг полет. Това е малкият черен бързолет, който може да прекара във въздуха повече от 10 месеца без да кацне нито веднъж.\nУчените от много време предполагат, че бързолетите могат да прекарват много дълго време в небето, но за първи път имат доказателства за това колко точно. Данните са събрани благодарение на миниатюрни апарати, прикрепени към 13 птици, чието движение е било наблюдавано в продължение на две години, пише изданието „Сайънс алърт“, цитирано от bTV.\nПроследяващите устройства са показали, че три от птиците не са докоснали земята повече от десет месеца. Те са прекарали на твърда почва два месеца – по време на размножителния сезон, след което отново са поели на път. Дори и птиците, които кацат по-често, прекарват 99,5% от времето си във въздуха.\n„Това откритие значително разширява границите на това, което знаем за животинската психология“, заяви Андерс Хеденстрьом, ръководител на изследователския екип.\n„Десетмесечна летателна фаза е най-дългата, за която знаем сред видовете птици – това е рекорд“, допълни той.\nМалките леки апарати, тежащи само 1 грам, са закачени за гърбовете на птиците и предават данни за това дали тя е кацнала или лети, с каква скорост се движи, както и къде се намира.\nЧерните бързолети подобряват досегашния рекорд за продължително летене на своите братовчеди – алпийските бързолети, за които беше известно, че могат да прекарат във въздуха до шест месеца.\nСледващото предизвикателство пред екипа на Хеденстрьом е да установи как малките птици успяват да се задържат в полет толкова дълго време.


Детска дървена кухня с градина KidKraft | Магазин Bellamie\nНачало / Детска дървена кухня / Детска дървена кухня с градината - KidKraft\nДоставката на този продукт е от 2 до 15 работни дни, за повече информция може да направите запитване на 0882759222 ;\nСтаринен хладилник с машина за лед и три бучки лед;\nКопчетата за печка и мивка се завъртат и издават звук;\nПодвижна мивка за лесно почистване;\nУдобно съхранение над и под мивката;\nМивка е със светлини и звуци с течаща вода;\n3 моркова, 3 лука за рязане и саксийки за засяване;\nДъска за писане;\nРазмери: 1122 x 345 x 1092 мм\nколичество за Детска дървена кухня с градината - KidKraft\nВдъхновете малките кулинари с модерната детска дървена кухня със зеленчукова градина от KidKraft ! Децата могат да се наслаждават на своите зеленчуци - моркови и лук , засадени в саксиите на прозореца, които могат да бъдат издърпани и нарязани на дъската за рязане с дървения нож. Децата ще се влюбят в забавния звук от кълцане на зеленчуци, които след това могат да бъдат задушени на котлона със светлинни и звукови сензори за движение. Значението на измиването на ръцете преди и след готвенето може да се научи с голямата мивка , която има светлини и звуци от течаща вода!\nЩе се научат да подреждат големия хладилник с лед генератора, който разпределя ледените кубчета. Има удобни висящи куки, които да се поставят шпатулата, тенджерата, тигана и голяма дъска, за да можете да се наслаждават на ежедневните специалитети, които ще приготвят в тази модерна кухня с градина. И да не забравим голямата дъска за писане на дневното меню или важни бележки за готвачите. Ускорете времето за монтаж с иновативния EZ Kraft Assembly, което означава по-малко време за сглобяване и повече време за игра!\nБез значение какви игри се използват в детската дървена кухня, децата научават много за споделянето, докато играят заедно. Когато детето има дървена кухня играчка, другите деца ще искат да играят с него. Независимо дали те са братя и сестри, братовчеди или приятели, така децата ще трябва да споделят играта заедно . Това може да е трудно, когато са замесени много малки деца, но всяко взаимодействие укрепва уменията за споделяне, които ще бъдат полезни в предучилищна, детска градина и извън нея. Подарете мечта, подарете игра, подарете усмивка на вашите деца с Детска дървена кухня с градина- KidKraft !\n112.27 x 34.54 x 109.22 см\nПреносима детска кухня и барбекю от Viga toys\nДетски комплект за чай от Classic world\nДървена количка и магазин за сладолед от Polar B\nМалка червена детска дървена кухня Viga toys\nNew classic toys детска дървена кухня с аксесоари\nДървен миксер в пастелни цветове - дървена играчка\nKidKraft детска дървена кухня с зеленчукова градина\nДървено барбекю - BBQ от Viga toys


Още един тенисист потвърди участие на US Open - Тенис - Голям шлем - Gong.bg\nСитуацията в световния тенис продължава да бъде сложна. И ако жените се готвят да стартират с официалните мачове през следващата седмица, при мъжете положението остава тежко.\nСлед отмяната на надпреварата във Вашингтон, феновете се надяват, че турнирът от Мастърс сериите в Синсинати ще се проведе по план. Ако всичко е наред и сезонът се поднови нормално, престижното състезание от Мастърс сериите ще се изиграе в Ню Йорк заради мерки за сигурност.\nСветовният номер 13 Диего Шварцман изрази своето огромно желание скоро да играе тенис, и потвърди, че е готов да играе на US Open въпреки трудностите.\n"Аз очаквах отмяната на турнира във Вашингтон, не беше трудно да се предвиди. Сега очакваме следващите турнири и силно се надявам, че те няма да бъдат отменени. Плановете ми са да играя на US Open, защото това е моята работа, а и толкова месеци без официален мач е наистина тежко. Най-вероятно ставам поредния, който ще се оплаче от ATP, но смятам, че съм прав. Виждам всякаква липса на комуникация и диалог. От ATP веднъж не ни потърсиха, за да чуят мнението на тенисистите за отмяната на състезанията. Никой не се свърза с нас, за да обсъдим нещата и да говорим за целия сезон. Ще участвам в турнири, нямам проблеми с това, но за мен поведението на ATP към играчите е неприемливо“, каза аржентинецът.


Парче шоколад на седмица ни пази от инсулт ~ MadZonebg.com\nПарче шоколад на седмица ни пази от инсулт\nPosted by Илия on 15:37 ч.\nАко се нуждаете от допълнителна причина да хапвате шоколад, ето я - учените откриха, че едно парче на седмица предпазва от инсулт.\nИзследване сред около 50 000 души установило, че тези от тях, които ядат шоколад, е 22% по-малко вероятно да получат инсулт от хората, които не ядат шоколад.\nА тези от тях, които са получили инсулт, но преди това са хапвали шоколад, е с 46% по-малко вероятно да починат в резултат на инсулта.\nСмята се, че причината за това е, че шоколадът е богат на флаваноиди, които имат антиоксидантни свойства, но изследователите от университета в Торонто искат да направят допълнителни проучвания, съобщи БГНЕС.\n"Необходими са още изследвания, за да установим дали шоколадът наистина намалява опасността от инсулт или по-здравите хора просто е по-вероятно да ядат шоколад от останалите", заяви авторката на изследването Сара Сахиб от университета в Торонто, Канада.\nТя работила в сътрудничество с д-р Густаво Сапосник и при изследването на 44 489 души те установили, че тези от тях, които яли по едно парче шоколад на седмица, било с 22% по-малко вероятно да получат инсулт от хората, които не хапвали никакъв шоколад. Второ изследване сред 1169 души установило, че хората, които приемали по 50 грама шоколад седмично било с 46% по-малко вероятно да починат от инсулт от тези, които не яли никакъв шоколад.


Изказване на Посланик Любомир Иванов, Постоянен представител на България в НАТО\nЗа мен е особено удоволствие да участвам във втората конференция, това стана една добра традиция и наистина мисля че темите, които обсъждаме днес са много актуални. Индикатор за това разбира се е и високото ниво на участие, което е много важно, когато се обсъждат такива проблеми. Искам да започна с темата за рисковете за сигурността в Югоизточна Европа, защото много пъти има различни начини, по които те се дефинират. Често и то не от скоро присъства понятието нови рискове. Аз бих казал че нови рискове или нови предизвикателства, това е едно много относително понятие, може би е правилна тук максимата, че често новото е позабравено старо. Всъщност за мен новото е че след като се случиха събитията от 11ти септември 2001 година, след това и от 11ти март в Испания, новото е това че международните институции започнаха да забелязват повече тези рискове, за което за съжаление беше необходим шок или травма от мащаба на тези трагични събития. Така или иначе този шок мисля че тласна дневния ред на международната общност в една правилна посока и именно от тази гледна точка е важно да се върнем и към ситуацията в югоизточна Европа.\nВсъщност в югоизточна Европа, НАТО и Европейския съюз започнаха да се сблъскват с този тип предизвикателства много по-рано, още през 90те години. Новото и новият шанс сега е в това, че ключовите международни организации, регионални международни организации бих казал, като НАТО и Европейския съюз, започват да мислят и да действат в необходимата посока по един системен начин и това се отразява в изграждането на европейската политика за сигурност и отбрана, от една страна като концепция в Европейския съюз, от друга страна в оперативен план в постепенното поемане на съществени операции след тази в Македония, сега в Босна, операция АЛТЕА от Европейския съюз. За НАТО това на концептуално ниво е процеса на трансформация на алианса, който има нужда от доста сериозно обяснение за широката общественост а понякога и за експертите и от друга страна в конкретен оперативен план в операцията в Афганистан, в ако щете новия контекст на операцията в Косово след мартенските събития и също мисията за обучение на иракските сили за сигурност. Това са едни много видими процеси, много видими явления, които ясно индикират новия начин, по който подхождат и НАТО и Европейския съюз към проблемите на сигурността като разбира се веднага искам да отбележа че това не става нито лесно, нито безболезнено.\nИскам да се спра на това как изглеждат тези процеси за една страна от югоизточна Европа, нов член на НАТО и в близко бъдеще, надявам се от началото на 2007 и член на Европейския съюз като България и какво те означават, някои ключови моменти от това. Бих казал че в НАТО като един класически военно-политически съюз най-добре отработени, и това не е изненада, са механизмите по колективна отбрана, член V. Там има висока степен на автоматизъм, отлично отработено планиране, което разбира се крои в това че в продължение на десетилетия НАТО основно се занимаваше именно с тази своя функция. Дотук добрата новина, оттам нататък не толкова добрата новина, че точно този най-добре смазан механизъм е в сфера, която е слава богу, най-малко вероятна да се случи в днешно време. Тук опираме до операциите и мисиите извън член V, където от една страна има механизъм за решения, от друга страна има и механизми за прилагане на тези решения. Какво се очертава като най-възлови въпроси, които следва да бъдат решавани в този контекст. Започнах с механизма за вземане на решения. На първо място, доколкото извън член V наистина няма автоматизъм, е необходима една засилена политическа воля и конкретност, и постоянство в приноса и в степента на ангажираност при операции извън член V. Необходима е и резонна степен на предсказуемост и прозрачност за достатъчно дълъг период напред.\nЕдна важна уговорка. Всичко това би било невъзможно ако не стъпва на изграждането на адекватни сили и възможности, оперативно съвместими, мобилни, готови за разполагане. Следователно е нужно и ясно мислене в контекста на добре обоснована оценка на рисковете и предизвикателствата. Това се прави в НАТО и в Европейския съюз, трябва да се прави и на национално равнище, в отделните страни, като се отърсим от инерцията, комплексите от миналото и криво разбраните, да ги наречем браншови или гилдийни, както искате, интереси. Тази обективност на оценката на пръв поглед също е лесна, а когато опре до дискусии, в план, който ние неотдавна имахме в контекста на стратегическия предмет на отбраната, оказва се че ние не сме преодолели някои от тези моменти.\nКакви всъщност сили и средства са нужни? На първо място бих отбелязал елемента качество- качество включително осигуряване, бойна поддръжка, комуникации, всичко това, което се оказва в дефицит когато се прави определена операция. На никой не са необходими сега класически тип сили за териториална отбрана, когато опира до операции, които не могат да взаимодействат на най-високо възможно ниво в операции водени от НАТО. Може да имаме много от тях, но не практика се вижда, че те не са използваеми, за това именно в НАТО се формулира и идеята за използваемост, термин, който като че ли все още се разглежда и анализира от гледна точка на неговото пълно съдържание. На второ място бих казал че трябва да се работи по конкретни ниши, по конкретни кошници според възможностите на всяка отделна страна. Кошниците, естествено, често са горе-долу едни и същи или до голяма степен се припокриват, когато опира до принос към НАТО или към Европейския съюз. Но те трябва да бъдат адекватни на изискванията. Изискванията очевидно са в една посока и в двете организации, независимо, че стремежът е към разделение на труда между тях. Освен това много важна е координацията, за да се види какво реално е нужно за колективните усилия, и тук от особено значение са процесите на планиране в НАТО и в Европейския съюз, тъй като там кристализира най-добре общия интерес и общите необходимости. Но тези процеси на планиране трябва да бъдат плътно вързани към реалните усилия на национално равнище. Дефицитите са най-важното, те добре се знаят, но факт е че някои от тях продължават да съществуват въпреки усилията в рамките на редица години, означава че има още много да се работи. Едно отклонение към пример който ми направи впечатление когато обсъждахме въпроса специално за военновъздушните сили на неотдавнашното учение на силите на НАТО за отговор в Сардиния. Очевидно е, и винаги това се случва при планирането на определени операции, при набирането на такива сили, че масово се предлагат изтребителна авиация, изтребители. Вече автоматично стратегическите командващи отговарят: “Благодарим, много любезно, не това е необходимо. Дайте транспортна авиация, дайте самолети за презареждане във въздуха, дайте неща от които има недостиг, а не това от което има излишък”. Такива примери са много и те трябва просто да влязат, да се впишат в тъканта на планирането както на ниво организация, така и на национално ниво. Иначе ще продължим със същите проблеми.\nМного важен е още един елемент. Нищо от това не би сработило ако страните членки не вземат сериозно, в национален мащаб и не вградят това мислене в националното планиране. Това значи, че елементи като териториална отбрана, охрана на въздушното пространство или на морското пространство следва да бъдат в рамките, отговарящи на рисковете и нуждите, реалните нужди и реалните рискове. Необходимо е и целенасочено и добре пресметнато усилие в посока към нишите, за които има високо търсене, както вече споменах. И всичко това трябва да бъде реалистично и рационално осигурено в ресурсен план.\nИдваме до следващия ключов момент. При ограничените ресурси, което е валидно не само за страни, нови членове като България, но и за другите, и при обстоятелството че ресурсовото осигуряване в организации като НАТО в сферата на сигурността и отбраната и главна национална отговорност има един много прост всъщност елемент, но труден за постигане. Да не прахосваме средствата за не дотам нужни неща, за неща извън най-важните приоритети. Това е съдържанието на идеята за приоритизация. Има разбира се нещо което може да помогне и което е на дневен ред в НАТО в момента: идеята за общото финансиране, разширяването на обхвата на общото финансиране. Това е важно и България и много други страни го подкрепят не случайно. Има явна асиметрия между общите като показатели нива на амбиция за сили за разполагане или експедиционни сили като част от общия брой оръжейни сили и ресурсните възможности на отделните страни. Ако едните показатели за сухопътните войски 40 % и 8 % да кажем за разполагане са генерични показатели на базата на проценти от въоръжените сили, другите в стойностно изражение варират силно според стандартите и според възможностите като ресурс на отделните страни. Съответно се получава и различна относителна тежест върху бюджетите. В нашия случай, в България, имаме близо 12 % от бюджета за отбрана за операции, но това не може да осигури все още показателя към който се стремим и към който се стремят останалите страни от НАТО за който споменах, тези 8 %. Общото финансиране или разширяването на общото финансирането може до някъде и трябва до някъде да смекчи тези асиметрии чрез покриване на по-широк обхват особено от ключовите общи дейности, но трябва да не храним илюзии, националното финансиране не може и не трябва да бъде заместено от общото финансиране в организации като НАТО.\nИ затова отново се връщаме и на планирането и на финансите с изключителен акцент върху практическите приоритети, които носят реални възможности и за това действително няма алтернатива. Тези подходи са много важни за “старите” членки на НАТО, защото и те не са изцяло готови за днешните предизвикателства или най-малкото не са еднакво готови. Още по-важни са те за новите страни-членки, като България, а и за кандидатите, защото ние имаме да вършим още повече работа. И е много важно ако щете и в политически и психологически план да не си въобразим, че с влизането в НАТО сме свършили работата си по реалната готовност като членове, защото просто не сме. Поставено е едно добро начало, един добър стар, но в никакъв случай не трябва да спираме, обратно трябва да ускоряваме нещата. Искам да кажа накрая няколко думи за съотношението между ролята на НАТО и ролята на Европейския съюз в проблеми от типа на тези, които имаме в югоизточна Европа. Разбира се, идеята е да няма дублиране между двете организации. Същевременно е ясно, че развитието на обща политика за сигурност и отбрана на Европейския съюз става и ще става на базата на същите принципи и способности както и в НАТО, а до голяма степен и на базата на много “натовски” способности както е заложено в механизма Берлин Плюс. Затова добрият старт на механизма Берлин Плюс в Македония и да се надяваме в Босна трябва да се развива и по нататък. Много важна част от добавената стойност на Европейския съюз в сферата на сигурността и отбраната е в широкия арсенал от средства за справяне с кризи, с които разполага. НАТО също върви в посока към разширяване на средствата, с които борави, включително взаимодействието по гражданските аспекти на кризите, готовност за справяне в ситуации като тези, пред които НАТО се изправи през март в Косово, противодействие на безредици, функции, които се доближават до жандармерийски или полицейски функции и така нататък. Ясно е, че Европейския съюз все още е в процес на изграждане на своите собствени механизми и в процес на използване на тези механизми по Европейската политика за сигурност и отбрана. Смятам също обаче че е ясно, че е необходимо да се ускори процеса на включване в тези механизми на страни извън Европейския съюз, особено на кандидати като примерно нашата страна с непосредствена перспектива за членство, и това се илюстрира ясно от практическите развития, защото тази необходимост става ясна и от операция Алтеа, където примерно България ще осигурява от началото на 2005 година близо 3 % от общото количество сили, а общо страните не-членки на ЕС близо 1/6 от тези сили.\nНакрая искам да подчертая защо, според мен, от гледна точка на новите предизвикателства, относително нови разбира се, югоизточна Европа и западните Балкани продължават да бъдат особено важни, като тест и за НАТО и за Европейския съюз. Сега много често се казва, че за НАТО теста или пробния камък за това какво НАТО може да направи в глобален план, ако щете от гледна точка на сигурността и отбраната, е Афганистан, това е вярно. Защо обаче югоизточна Европа продължава да бъде не по-малко важна. На първо място, мисля че там нещата са започнали първо, включват противодействие на такъв тип предизвикателства и това е шанса да се изпробва рецептата за успех, технологията за постигане на успех в противодействието на такива предизвикателства. Освен това реално това е районът където силата на интеграционните процеси да излъчват стабилност също ще бъде изпробвана, И тези интеграционни процеси, за които и предишните оратори говориха, наистина са в състояние да донесат трайна стабилност, но това няма да стане автоматично. Накрая бих подчертал, че именно в югоизточна Европа, за НАТО и за Европейския съюз има така да се каже пълен спектър от предизвикателства, като почнете от разширяване, тоест страни които са на прага на покриването на стандартите за присъединяване и като свършите с решаване на кризи, включително след конфликтната фаза, която до голяма степен се оказва и най-трудна. За това, мисля че правилния подход е не намаляващо, а засилващо се влияние, внимание и от страна на НАТО и от страна на Европейския съюз и съвместни усилия по отношение на проблемите, които имаме в югоизточна Европа. Благодаря!


Коментари - Главният секретар на МВР с гневно писмо до ВСС за забавени дела и провалени акции | Днес.dir.bg\n25 досъдебни производства са забавени, а посочваните мотиви са висока натовареност на наблюдаващите прокурори\nРашков, 12-те кенефа, е див камунист и слугинаж, нищо не му се разбира от интервютата, този човек е болен!!!\nОт кога МВР управлява прокуратурата??? Нали не искат никакви контакти. Комунизма си е отишъл. Засега. Защото, както върви се връща. Лека вечер другари.....\nЕлементарно. Ако в един ден си в съдебна зала и делото продължи 6-8 часа как да гледаш други дела в този ден? Това в полицията не се случва. Но на други места да.\nПредизборни кьорфишеци на Хунтата.\nДаманджаната се е активира предизборно, но с последните простотии за "Зеления сертификат " босът му Радев ще даде фира\nСега и прокуратурата ще се изгаври с МВР, че доказателствата им и данните им 5 пари не струват. Рашков започна война между институциите, ама кой ли ще я спечели? Няма да са тези, които търсят хляб и зрелища, ами онези- де раздават порциите помежду си.\nТова се прави умишлено ПРОКОРАТУРАТА Е НА ГЕРБ.\n"натовареност на наблюдаващите прокурори от Специализираната прокуратура" е ебати тъпото оправдание, приемливо и без последващи действия само за държавната администрация... Органзация, която не постига резултати, трябва или да бъде реформирана или да и се сложи шеф, който да я накара да работи.\nВъв всяка работа понякога има висока натовареност и въобще не става дума за постигане на резултати и мързел. Ако си доставчик на пица и имаш 10 адреса за 1 час в различните краиша на София, и да искаш няма как да го направиш.\nЕдна акциика по задържане във ВСС ще отпуши рязко продуктивността...\nТо друго от гешевтатурата не може и да се очаква\nна дамаджаната ли е?!\nТова платена предизборна реклама от радко ли е ?\nПак активно предизборно комунистическо мероприятие от Главния секретар с досие като бивш служител в мракобесната Държавна сигурност при диктатурата на БКП и Тодор Живков!\nТова е цената за независимата прокуратура- всички са зависими от нея.\nИзбивайте ги за оказване на съпротива.\nКога по-точно последните месеци МВР се занимава с каквото и да било престъпност? Щото единственото с което се занимава МВР последните шест месеца единствено тормоз над хората какъвто за 30 години никога не е имало. Кога от писането на доноси и връчването на десетки хиляди предупредителни протоколи на някой от МВР му е останало време да разследва някакви престъпници?\nПровалени съдебни дела, защото ВСС и цялата "съдебна система", е защитник на бандитите!


- Апартамент от 80 кв. м. в масивна жилищна сграда в гр. Плевен на стойност 53 700 лв., два леки автомобила и сумата от продажбата на трети автомобил, отнети в полза на държавата, след влязло в сила решение на Окръжен съд – Плевен срещу Марина Беркова. Тя е призната за виновна за пране на пари от трафик на хора в Германия, след сключено споразумение с прокуратурата;\n- два автомобила (Мерцедес и Ауди) и общо 647.53 грама златни накити, отнети от родителите й Божидар и Райна Беркови, след заведено дело от Комисията и постановено решение на Окръжен съд - Плевен. Искът срещу тях е след обвинение от прокуратурата за пране на пари от трафик на хора;\n- От Лъчезар Лефтеринов е отнета паричната равностойност на дружествени дялове от търговско дружество. Решенията в полза на КПКОНПИ са постановени от ОС – Плевен и Апелативен съд – Велико Търново;\n- От Руслан Иванов и Жулиета Димитрова е отнета сума в размер на 1 264 178.83 лв., след влязло в сила решение на Окръжен съд – Благоевград. Сумата е формирана от продажба на златни бижута и други благородни метали и предмети, от пазарната стойност на отчужден недвижим имот, от пазарната стойност на продажбата на лек автомобил „БМВ“ и друго имущество;\n- С влязло в сила решение на Окръжен съд – Ловеч е отнето имущество от Тихомир Тодоров и Миглена Тодорова. В полза на държавата са присъдени идеални части от поземлени имоти, лек автомобил „Нисан Микра“, пазарната стойност на автомобили „Тойота Авенсис“ и „Опел Корса“, пазарната стойност на урегулиран имот в Ловешка област и налични суми по банкови сметки.\n- От Георги Георгиев е отнета сума от продажба на дружествени дялове с влезли в сила решения на Окръжен – Велико Търново и Апелативен съд – Велико Търново;\n- На отнемане в полза на държавата подлежи и имущество на Дияна Петрова, Мариян Петров и Калоян Петров: лек автомобил „Мини Купър“, паричната стойност на отчуждено имущество и налични суми по банкови сметки в общ размер на 374 238.19 лв.;\n- Два леки автомобила (БМВ и Хюндай) са отнети в полза на държавата след влязла в сила съдебна спогодба по дело в Окръжен съд - Хасково срещу Петър и Веселина Хаджиеви;\n- С влязло в сила съдебно решение на Окръжен съд – Хасково от Ангел Атанасов се отнема сумата от 621 013.18 лв. по банкови сметки, както и идеални части от недвижим имот. Делото срещу него е започнало след обвинение от прокуратурата за трафик на хора през границата с Република Турция;\n- С решение на Окръжен съд – Разград и издаден изпълнителен лист се отнема имущество в полза на държавата от Гюнбахар Сали и Сали Сали. Отнети са пет леки автомобила, както и парични суми в общ размер на 168 658.57 лв.\n- Апартамент от 82.73 кв.м. в София, както и левовата равностойност на дружествени дялове, са отнети от Диляна Дончева след съдебни решения по дела на КПКОНПИ, постановени от Софийски градски съд и Софийски апелативен съд. Отнета в полза на държавата е и сумата от 249 557.44 лв. В нея са включени и средствата от престъпната дейност, за която е повдигнато и обвинение от прокуратурата - набиране на бременни жени с цел продажба на децата им в Гърция;\n- Частично уважен от Апелативен съд – София е и иск на КПКОНПИ срещу Румен Попов. С изпълнителен лист се отнема сумата, представляваща паричната равностойност на придобити и отчуждени дружествени дялове;\n- С решение на Софийски апелативен съд е отнето имущество от Иво и Емилия Карагеоргиеви: лек автомобил „Ауди“, дружествени дялове и суми по банкови сметки.\n- Магазин, два офиса, кафене и дворно място с гараж в Дупница, паричната равностойност на отчуждено имущество, 74 440.07 лв. и пет леки автомобила се отнемат от Георги Йорданов и свързани с него лица и търговско дружество. Решението е на Софийски апелативен съд.


Пожар в Асеновград изпепели къща до основите й (СНИМКИ) - MediaCafe\nПожар изпепели до основи еднофамилна къща на семейство от Асенoвград\nОгнената стихия пламнала, докато Ценко Симеонов вечерял с майка си на приземния етаж. Те усетили, че къщата им гори едва, когато пламъците и димът достигнали в близост до тях, след което незабавно се евакуирали. Не са могли да вземат нищо със себе си. Заедно с покъщнината, са изпепелени документи, пари, телефони, дрехи, посуда. Успели са да спасят само живота си. И облеклото на гърба си, с което са излезли от горящата сграда.\nОгънят е обхванал постройката за около 10 минути, а покривът буквално се е срутил. Къщата е изградена от градоред и е изгоряла като факла. По думи на познати на семейството, за да бъде отремонтирана покривната конструкция преди около три години е изтеглен заем в размер на 20 000 лева, който все още се изплаща.\n„Пламъци излизаха от всички прозорци, беше страшна стихия“, разказаха пред аctualno.com очевидци на случилото се. Освен Ценко Симеонов и майка му – Мария Симеонова, в къщата живее и племенникът на мъжа. Нощта след пожара, Ценко е изкарал в колата пред останките от дома си. Останалите двама членове от семейството са настанени при съседи.\nПострадалите от огнената стихия са отишли в РУ на МВР в Асеновград, за да подадат молби за нови лични документи. От там им било отказано,\nтъй като за целта се изисквал акт за раждане. А Ценко Симеонов е роден в град Лъки. Има автомобил, но пък не може да се придвижи до там, тъй като без документи няма как да шофира. Потърсено е съдействие от Община Асенoвград, откъдето са обещали да направят всичко възможно да бъде осигурено поне резервно жилище от общинския фонд. В по-късните часове пострадалите са успели да предвижат процедурата по издаване на лични карти. Към момента една жена е осигурила обяд за семейството. Друг благодетел е дарил 40 лева, с които да бъде платено издаването на нови лични документи на потърпевшите.\n„Всякакви дрехи и принадлежности за жена на около 80 г. – дребна на ръст и за мъж – висок, ще свършат работа“, призова за помощ Вера Игнатова – близка на семейството. Тя обясни, че всеки, който желае да помогне, може да го направи на място на адреса на изгорялата къща на улица „Дунав“ №17 в Асеновград /района зад гарата/.\nА финансова помощ и дарения биха могли да бъдат преведени по банкова сметка:\nBGN BG09STSA93000006935137, в полза на Мария Ангелова Симеонова /в лева/.\nВъпреки шока, който изживяват, днес хората просто разчистват погрома след пожара в жилището си. Ценко Симеонов е на 4-часов трудов договор и работи дистанционно към бургаска телевизия, за което получава близо 300 лева.\nКатегории Новини Етикети асеновград, инцидент, къща, опасност, пожар, ученик Навигация в публикациите\nКариерен форум представя възможностите за студенти в Пловдив


Нестандартният секс и адреналинът\n03 ное 2009 10:11\n993 0 коментара Споделяне\nЗнаеш си, че публичните места и използването на всякакви средства при сбъдването на сексуалната фантазия са все още част от забранения плод.\nИма много начини да повдигнеш адреналина във вените си. Вариантът е един единствен, осмели се да се отдадеш на нестандартното и неочакваното, особено по отношения на любовта.\nЗа много мъже гледката на партньорката им, която получава несравнимо удоволствие, се запечатва в съзнанието и почти никога не се изтрива оттам. Ако искате да опитате нестандартен секс в банята или на друго необичайно място не се колебайте. Можете да изпробвате "сладкия метод", като включите в играта малко мед или сметана.\nМного сексолози твърдят, че жените се притесняват да опитат новото и не се чувстват удобно, за да се концентрират над усещанията си. Ключът към успеха бил да се отпуснетш и да дадете воля на това, което тялото ти чувства. Нашето е чикибойски настроено, така че, сори, ще ни извиниш за минутка.