Sportingbet смята, че Левски ще победи Черно море\nПубликувано на: 2015-10-22\n19:45 ч. Левски – Черно море\nЛевски запази лидерската си позиция след дербито на върха с Лудогорец. Двубоят в София завърши наравно 1:1. „Сините” откриха през първата част с гол на Живко Миланов, но през втората изпуснаха инициативата, което доведе до изравнителен гол на „орлите”. Въпреки това, 26-кратните шампиони останаха начело в „А” група с актив от 22 точки, с колкото обаче е и тимът на Литекс, който е 2-ри, тъй като Левски има предимство в директните двубои. Треньорът на столичани Стойчо Стоев няма да може да разчита на Владимир Гаджев и Божидар Краев за предстоящия двубой, а в групата попадна завърналия се Йордан Милиев.\nЧерно море четвърта поредна домакинска победа в шампионата. В предишния кръг „моряците” се наложиха с минималното 1:0 над Славия, а единственото попадение в срещата реализира Кулибали в последния четвърт час на двубоя. След този успех играчите на Никола Спасов се изкачиха до 5-ото място в подреждането, където вече са с 18 точки. Живко Петков е контузен, а Даниел Георгиев е с наказания за гостите от Варна. В групата все пак попаднаха Бурабия и Марк Клок, които се оплакваха от контузии през седмицата.\nЛевски спечели предишната среща на „Тича” 1:0. Освен това „сините” са в серия от 3 поредни домакински победи над настоящия съперник на шампионатно ниво.\nПрогноза: 1 – коефициентът за победа на Левски в Sportingbet е 1,60


Muscle-Team » Blog Archive » Explode Taurine Explode\n« Explode Creatine Monohydrate Explode\nExplode L-glutamine »\nExplode Taurine Explode\nТаурин е аминокиселина, която е главна съставна част на жлъчката, може да бъде открита в по-ниски количества и в тъканите. Тауринът участва в детоксификацията, защитата на клетъчните мембрани, регулирането на кръвното налягане, поддържането на структурния протеин в мускулите, а също така довежда докрай инсулиноподобната активност. След глутамина Тауринът е най-изобилстващата аминокиселина в мускулната тъкан (интересното е, че тя не е част от същинската мускулна тъкан), съществува в аминокиселинния “басейн” в мускулната клетка. Произходът на думата Taurine е от латинското „Taurus” – телец ( има се предвид бик или вол). Това се дължи на факта, че първоначално (през 1827) аминокиселината е изолирана от жлъчка на вол. Това са направили австрийските учени Friedrich Tiedemann и Leopold Gmelin.\nТауринът има редица интересни приложения в културизма – играе ролята на наподобяващ действието на инсулина агент, което означава, че може да усили метаболизма на глюкозата и аминокиселините. Тауринът подобно на креатина увеличава обема на клетката.\nПри хора със затлъстяване се наблюдават намалени нива на Таурин в кръвта, което може да доведе до още по-голямо увеличение на килограмите и натрупването на мазнини. Тауринът също така играе изключителна роля в клетъчното обемизиране, като по последни научни данни трикратният му прием от по 500 мг на ден може да забави протеиновия разпад.\nЕкспериментално е доказано, че Таурин стимулира глюкозното покачване в клетките с 50%. В последните години той е обичайна съставка в енергийните напитки. Таурин често се използва в комбинация с Креатин (виж CGT ) и анаболни стероиди, поради това, че облекчава умората на мускула в напрегнати тренировки и повишава капацитета на упражнението. Тауринът спомага за по-доброто усвояване на другите добавки и подобрява клетъчната активност.\nМного често се задава въпросът от какво се получава даден продукт, затова ще изясним този проблем за Таурина. Голяма част от Таурина е синтетичен. Той се произвежда от 2-hydroxyethanesulfonic acid или от реакцията на Ethylene oxide, Aqueous sodium bisulfite.\nПодобно на глутамина Тауринът е считан от много учени за условно есенциална аминокиселина. Тауринът може да бъде образуван в тялото от аминокиселините метионин и цистеин със съдействието на витамин В6, но е под въпрос дали тялото може да набави оптималните нива на Таурин. Помнете, че има разлика между “нормално” и ”оптимално”. Недостигът на Таурин може да се прояви във функционалното увреждане на някои тъкани.\nИнтензивни упражнения, както и други видове стрес, изчерпват нивата на Таурин, затова сме убедени, че добавянето на грам или два към диетата е добра идея\nКоличество на продукта в една опаковка – 100 g\nСъстав: 99 %\nПредназначение – подпомага и регулира протеиновия синтез, сърдечната дейност, нивото на холестерола и натрупването на мускулна маса, усвояването на глюкозата, мазнините и мастно-разтворимите витамини. Има анти-катаболен ефект.\nВкусове: неовкусен, овкусен (с вкус – Ягода)\nПрепоръчвана дневна доза: 2 – 3 g, разделени на два приема 30 минути преди и след тренировка, приети с течност.\nThis entry was posted on Thursday, September 2nd, 2010 at 13:38 and is filed under Креатини и Глутамини.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. Both comments and pings are currently closed.


ЕРОТИЧНО ОТКРОВЕНИЕ 4 - dobromirpenkov\nЕРОТИЧНО ОТКРОВЕНИЕ 4\nПоднасям ви следващата от всичките 21 части. Ако искате да ме разберете по-добре тръгнете от глава 1. Ще съм ви много благодарен ако отделите една минута и споделите мнението си. Много ми е необходимо.\nЗа миг се усъмних, че може би днес няма да ми позвъни и си представих какво напрежение бих изживял в това безкрайно очакване. Телефонът стоеше влажен в изпотената ми ръка.\nНе знам колко време бе минало в съзерцаване на гълъби, деца и влюбени двойки. Днес дори не забелязвах колко са дълги краката над преминаващите пред мен звънки токчета.\nДъхът ми спря, когато чух позвъняването. Кръвта неспокойно започна да пулсира във вените. Закънтяха в главата ми хиляди тъпани.\nНа второто позвъняване нетърпеливо отворих. Някъде на другия край звучеше едно успокоено весело гласче - или поне така се стараеше да изглежда.\n- Извинете... Ще ви бъде ли приятно да ни правите компания в едно слънчево кафене?\nОказа се, че кафенето е само на петнайсет минути от мястото, където се намирах и аз веднага се устремих натам. Чувствах се още по-объркан. С всяка измината крачка се приближавах към неизвестното онова, което непременно щеше да остави някакъв отпечатък в живота ми. Но какъв - не смеех да мисля. Оставих се на течението. Бях успокоен донякъде от веселия тон на момичето.\nКогато стигнах уреченото кафене, срещнах усмивките на двете момичета. Сега те бяха преодолели първоначалния стрес и се опитваха да изглеждат спокойни. Но това беше само привидно.\nБлясъкът в черните очи продължаваше да издава скрития пожар, който постоянно гореше в душевните дълбини на тяхната стопанка, без дори самата тя да съзнава това. Но сега този пожар беше леко приглушен от желанието да скрие вълнението, което предизвика необичайното ми появяване в този ден. Седнах на запазеното срещу тях место. Няколко секунди се гледахме усмихнати без да говорим.\nТрябваше аз да наруша тишината:\n- Дължа ви извинение, че така неочаквано се втурнах в спокойното ви ежедневие и може би го смутих.\n- О, моля Ви се! - трепнаха черните очи. - Толкова е интересно и приятно да се случват необичайни и различни неща. Даже и да не сме заслужили такова внимание, благодарим Ви, че ни го дадохте.\nЗабелязах, че тя винаги казваше „ние" като имаше предвид и приятелката си. Нейните очи бяха синьо-зелени и носеха съвсем различно настроение. В тях се криеше някаква дълбока поетичност и самовглъбеност. Много ми беше трудно да разбера какво точно се случва зад тези очи. В тях имаше едно лукаво пламъче, което винаги можеше да поднесе изненади.\nКосата й беше светло-кестенява, почти руса, леко бухнала над леко продълговатото й нежно лице. Блузката й бе доста добре запълнена, но все пак в съвсем прилични размери. Беше малко по-висока от Черните очи и тялото й беше приятно сочно.\nСтояха срещу мене Чернооката и Светлооката и ме проучваха с любопитните си, почти детски очи.\n- Чувствам се притеснен - започнах да обяснявам поведението си аз, - че постъпих по такъв необичаен начин. Никога преди това не съм постъпвал така. Аз винаги съм се прехласвал по женската красота, но съм преминавал мълчалив край нея. Още не съм си обяснил какво точно ме смути в твоите черни очи и ме накара да се държа така необичайно.\n- Още две думи и ще Ви обвиня в ласкателство - звънна чудесният й смях. Когато се усмихваше, сочните й устни се отдръпваха и показваха два реда прекрасни бели зъби. - Аз никога не съм се чувствала красавица. Красавиците се забелязват от пръв поглед. Красавиците са дългокраки и наперени. Ние сме две съвсем обикновено момичета. Ходим на лекции, готвим се за изпити и въобще - скучен живот.\n- Ако правилно те разбирам, ти смяташ, че никой досега не се е смутил от тези очи? И не ти е казал колко е чаровно малкото ти носле?... А може би и никой не е забелязал колко са сочни устните ти?... Искаш да кажеш, че никой не е разбрал този дълбок чар, който ме накара да се държа така необичайно и роди в мене такива странни думи?... Не разбирам! Аз не познавам вашето интернет поколение, но все пак смятам, че връстниците ви не са загубили способността да забелязват красотата около себе си. Защото, ако не забелязваш красотата, какво друго ти остава!... И ти искаш да кажеш, че никой не е въздишал смутен след теб?\n- Никой не въздиша смутен след мен - каза тя като силно натъртваше всяка дума. - А и не бих казала, че тези въздишки ми липсват. Има приятели, с които се веселим, понякога правим леки купони, танцуваме. Приятно ни е заедно, но чак пък да въздишат - забрави.\nТя започваше да говори все по-свободно и затвърждаваше първоначалното ми впечатление от нейните откровени и прями очи.\n- Като те слушам така, започвам да си мисля, че може би не се и влюбвате.\n- Да се влюбвам? Че за какво ми е? Няма любов. Любовта я има само в книгите и по филмите. Няма любов - тонът й беше станал по-остър и раздразнителен.\n- О, разбирам... Ти говориш така, защото си наранена. Вероятно не си получила любов, когато си очаквала... И може би затова си заключила сега сърцето си, за да не бъдеш наранена отново...\nДълбоките й очи трепнаха и се натъжиха. Тя се опита да прикрие болезненото чувство, събудено от някакъв забравен спомен.\n- О, да... Хубаво е, че ме разбираш. От толкова малко време се познаваме, а ти вече ме разбираш. Благодаря ти.\nОчите й станаха още по-тъжни, но сега в тях се четеше и малко благодарност.\nСега се намеси и Светлооката.\n- Нашето поколение не се влюбва. Ние просто общуваме. Някои от нас обичат да правят секс, но това не значи, че се влюбват. Има само едно безкрайно чукане, но това не значи, че се влюбват. Те просто задоволяват половия си нагон, но чак пък любов... Такава любов - не, благодаря!\n- Ако правилно те разбирам, тези занимания не ви привличат твърде.\n- Че какво да ме привлича? - продължиха Светлите очи. - Всичко е едно безкрайно порно. Събличат се и почват. Ти гледал ли си порно? Ето това е! Какво де ме привлича?\n- А ако не е само порно?\n- Тогава може би...- въздъхна Чернооката.\nТе бяха уж толкова близки, но постоянно откривах разликата. Черните очи бяха романтични. Те носеха спотаена жажда за любов, но тази жажда изглеждаше толкова странна в средата, в която живееше, че тя предпочиташе да я прикрива.\n- Започвам да се натъжавам като ви слушам... Не знам дали се чувствате щастливи, но аз на ваше място не бих бил щастлив...\n- Дали сме щастливи? - продължи Светлооката. - Не знам. Но поне сме безгрижни. Преследваме някаква цел, радваме се, че се справяме добре. Какво повече? Ние просто не искаме да сме част от това порно. За да сме щастливи - вън от това. Ето, така живеем!\n- Хубаво е, че сте се приспособили към този начин на живот. Когато човек е удовлетворен от делата си, може би е щастлив. И когато не знае какво друго би могъл да има. Защото когато очакваш да ти се случи нещо различно, ти се чувстваш жаден и тази жажда изпълва дните ти. Ето с такава жажда непрекъснато живея аз. И постоянно съм изпълнен с копнеж по неведомото онова, което предстои. Изпълнен съм с едно безкрайно любопитство на дете и съм отворен за всичките багри на този прекрасен свят. И чувствам как този свят преминава през мен с цялото си многообразие и изпълва всяка фибра на жадното ми тяло с възторг.\nЧерните очи срещу мен бяха широко отворени и ме гледаха с едно смесено чувство от любопитство и очарование. Замлъкнах за малко, защото тези очи ме изпълваха с такива тревожни чувства и омагьосваха смутеното ми, но толкова щастливо днес сърце.\n- Толкова красиво говориш... - прозвучаха блесналите дълбоки очи срещу мен. - Моля ти се, продължавай!\n- Ето, аз съм от една все по-рядко срещана порода - щастлив човек. Ето, гледам аз сега твоите черни очи и техният блясък ме изпълва с невероятна тревожна радост. Потъвам в дълбочината на тези неспокойни очи и си казвам: какво повече мога да искам от света? И съм щастлив. Виждаш ли колко малко е нужно... За да изчезне целият този объркан свят, за да се побере в двете черни очи на едно дете. И това дете стои на една ръка от мен и омагьосаните му очи ме гледат толкова смутени и объркани... И с толкова любов... Същите тези очи, които търсят спокойствие далеч от любовта, сега са изпълнени с любов и с трепет, който идва от най-съкровената дълбочина на обърканото му сърчице.\nЕто, аз целият сега съм в тези две очи и нищо повече не ми е нужно. Защото съм щастлив!\nЗащото сетивата ми са жадни.\nЗащото жадният е щастлив.\nБлагодаря ти, че ми подаряваш този безкраен миг на щастие!\nЗамълчах без да откъсвам разширените си овлажнени очи от разширените овлажнени очи срещу мен.\nСветлите очи също бяха смутени. Макар че не гледах към тях, те също се вълнуваха по свой, трудно разгадаем начин. Но чувствах как бавно се разколебава стремежът им към бягство от земните радости. Четеше се в тези очи малко съжаление, че не към тях са отправени думите ми и не тях среща моят поглед. Започваха и в тях да се разкъртват пластовете на спокойствието и да се изпълват с жажда и безпокойство.\nЩастливи, Черните очи промълвиха:\n- Никога не съм предполагала колко красив може да бъде светът на думите. Хубаво ми е да съм смутена от твоите думи. Аз също не искам да мисля за нищо повече от това, че срещу мен стои един възрастен господин и погледът и думите му ме изпълват с толкова красиво безпокойство. Цялото ми същество е изпълнено със странни усещания.\nДокато говореше това, забелязах как силно притиска бедрата си едно към друго.\n- Да, аз те докосвам с възторжените си думи. Докосвам твоя дух и това докосване те вълнува много повече, отколкото ако би те докоснала ръката ми. И тази красива възбуда кара тялото ти да се овлажнява.\nТя леко се изчерви при последните ми думи.\n- Ето, виждате ли? - обърнах се сега и към двете. - Седим сега с вас в едно слънчево кафене и се опитваме да разберем какъв е пътят. Защото целият живот минава в това - да разберем какъв е пътят. И докато с думи търсим този път, нашите разтревожени сърца си казват: „Щастливи сме!" Смутени и объркани, но щастливи. Защото се чувстват жадни да намерят пътя. Защото жаждата е щастието. Не постигането, не върхът, а пътят към върха. Затова сега с вас сме жадни и щастливи. Защото търсим пътя.\n- Много странно, - каза замислено Светлооката - колко различно би било всичко днес ако сутринта не ни беше намерил.\n- И за мене е странно. Още е пред очите ми тази нежна крехка ръка на една педя от лицето ми и си мислех какво ли би станало, ако я докосна с устни. Не само за вас е странно всичко това, което се случи. На мен също никога не се е случвало. А може би това е пръстът на съдбата, която ни тласка нанякъде...\nВиждате ли колко просто нещо е животът. Трябва само малко дързост. И аз не съжалявам, че проявих тази дързост.\n- Аз също не съжалявам - усмихнаха се черните очи срещу мен. - Все пак този ден е хубав... Много хубав... Един възрастен господин каза, че имам хубави очи... А много по-важно е, че аз му повярвах... И сега вече ще гледам света с моите хубави очи и светът ще казва: „Колко са хубави очите ти!". Благодаря ти, че ми помогна да намеря очите си! Толкова съм радостна днес. Но съм и малко тъжна и объркана... Досега бях безгрижна... Дали този хубав ден няма да отнеме безгрижието ми?... И дали да съжалявам, ако го изгубя?\n- А знаете ли какво е най-хубавото в този ден? Донесох ви безпокойство. Ще видите колко по-радостни ще се чувствате с безпокойството, което ви подарих.\n- Внимавай, младежо! Защото ме объркваш - прозвучаха усмихнатите светли очи.\n- Има и нещо още по-хубаво в този ден. Аз намерих приятели, с които мога да споделям най-съкровените си мисли както с никой друг. Защото приятелството се измерва не с времето, което прекарваме заедно, а с откровението. Нищо не ни сближава така, както откровението. Щастлив съм, че имам такива приятели.\n- О, да, ние също те чувстваме като най-близък приятел. Колко бързо стана всичко. И е толкова хубаво - прозвуча от черните очи.\n- Има и нещо друго - каза Светлооката. - Ти си забелязал колко близки сме двете. Сега ние сме още по-близки. Чрез тебе. Ще носим тайната за тебе - тайната също сближава. Ще говорим и мислим за тебе. О, има и нещо много по-важно. Аз вече разбирам как започваме да се променяме заради тебе. Това започва да ми харесва, младежо.\nРазсмяхме се. Бяхме толкова доволни, че вече няма никакво напрежение между нас. Да, ние вече бяхме приятели.\nВ миг се умълчахме. И тримата мислехме за едно и също - каква ще е следващата стъпка. В такива моменти оставям инициативата на женската страна. Винаги разчитам на женското въображение, защото то е по-богато. Стига да рекат да го използват. Също така очаквах идеята да дойде от Светлооката.\n- Знаете ли, - каза тя - толкова ни е хубаво заедно. В кое кафене да се видим утре? А може би кафенето не е най-удобното място за срещи? Искате ли да се съберем у дома? Би било много хубаво...\n- Стига да не ви притесня - промълвих докато кръвта започваше отново да бучи в главата ми при мисълта за тази толкова бърза и може би безразсъдна стъпка.\n- Чудесно! Утре след лекции ще те намерим.\nИ се отдалечиха със своите грейнали щастливи личица като няколко пъти се обръщаха назад. Аз останах сам на масичката в слънчевото кафене и не исках да мисля за нищо. Защото ако се замисля, ще разбера колко осезаемо Грехът се приближава към мен. Разбира се, аз дълбоко в себе си вярвах, че тези неопитни момичета няма да търсят греховна близост с мен, а само ще се радват на моето сладкодумие и ще гледат да са близо до един нов приятел, който по такъв интересен начин им помага да опознаят себе си и света.\nНа мене ми харесваше ролята на приятел и учител едновременно. Но какво ли ще пожелаят да научат? Не знаех това, но мисълта за греха все по-осезаемо ме притискаше.\nПриключи един от най-невероятните дни в живота ми. Дръзко бях предизвикал съдбата и тя ми го поднесе. А какво ли ще ми поднесе утре?


Фотографски сайт с WordPress – в няколко стъпки | Блог\nИскате ли да си създадете фотографски сайт, в който да покажете Вашите професионални снимки? Ще Ви покажем как можете лесно да го направите с WordPress в няколко стъпки.\nВ тази статия ще намерите инструкции, съвети и насоки за избор на плъгини за галерии, добавяне на портфолио със снимки, създаване на галерии, ускоряване на сайта, оптимизиране за търсачките и други.\nСъздаване на фотографски сайт с WordPress\n1. Избор на WordPress тема за дизайна на сайта\n2. Създаване на структурата на сайта\n3. Добавяне на съдържание в страниците\n4. Основни настройки на сайта и дизайна\nПодобрения по сайта за посетителите и търсещите машини (SEO)\n1. Ускоряване на зареждането на страниците\n2. SEO (оптимизация за търсачките)\nЕто как лесно да създадете своя фотографски сайт, следвайки насоките от наръчника за създаване на WordPress сайт.\nСлед като хостинг акаунтът Ви е активиран, влезте в административния панел на сайта.\nАко сте на съвсем първата стъпка и още не сте регистрирали хостинг и домейн, вижте как да го направите в статията: Започнете от тук – Първи стъпки с WordPress.\nЗа тази инструкция ще използваме две безплатни WordPress теми, а крайният резултат ще са два примерни фотографски сайта:\nИма два подхода за дизайна на фотографския сайт. Може да изберете:\nСпециална WordPress тема за сайт на фотограф, фрийлансър или фотографско студио. Тези теми имат нужните функционалности като портфолио, галерии, проекти, WordPress билдър и други. При този подход платените WordPress теми са най-подходящи, защото включват допълнителни плъгини, много функционалности, добра съвместимост с плъгини за превод, SEO и продажби, дизайн темплейти, лесно персонализиране на оформлението и стиловете и предлагат възможност за техническа поддържка.\nСтандартна тема, не е задължително да е специално за фотография. След което към сайта се инсталират няколко плъгина, които предоставят нужните елементи за фотографския сайт. Има голямо разнообразие от безплатни теми и плъгини, които може да се използват.\nКъде можете да намерите теми:\nВижте какви са основните разлики между платени и безплатни WordPress теми.\nЗа тази инструкция използваме втория подход – безплатна тема (даже две – ScapeShot и CleanPortfolio) и безплатни плъгини (FooGallery, FooBox, TranslatePress).\nСтрахотните снимки, които сте заснели и искате да покажете, със сигурност могат да направят дизайна на сайта да бледнее, или поне да не се забелязва особено. Затова избрахме тези две непретенциозни и леки теми с минималистичен дизайн, който няма нужда от излишно усложняване. Така се концентрира цялото внимание към снимките.\nТемата ScapeShot е с тъмен дизайн и фон, а CleanPortfolio със светъл. Темите са с активна разработка, основни функционалности и базови опции за персонализация на дизайна. Съвместими са с блок-редактора.\nЗа да инсталирате избраната тема, влезте в администрацията на сайта » Appearance » Themes, изберете Add New. Потърсете по име темата. Инсталирайте с Install и активирайте с Activate.\nТемите предлагат няколко допълнителни безплатни плъгина. Не е задължително да се инсталират. Те добавят различни функционалности като галерия, специални типове съдържание (проект, отзиви на клиенти и други). Няма да използваме нито един от тях.\nИнсталираме и другата тема – CleanPortfolio. И двете теми са на един и същ разработчик и основните им функционалности са едни и същи.\nДжаджите са блокове с различно съдържание, които се разполагат в лентите на темата.\nИзбраните теми разполагат с три раздела във футъра на сайта (Footer 1, 2, 3). В първия раздел (Footer 1) ще поставим бутони за профилите в различни социални мрежи и платформи. Останалите два раздела на футъра ще са празни.\nЗа да редактирате джаджите, отворете Appearance » Widgets.\nИзчистете ненужните блокове и поставете блок Social Icons във Footer 1. Добавете за всяка мрежа съответния бутон и адрес на профила.\nВ страничната лента (Sidebar) поставете само джаджите Categories и Tag Cloud. Тази лента ще се показва само в страниците на публикациите.\nКои ще са основните раздели или страници в сайта?\nЗа фотографския сайт най-важен е разделът (страницата) с портфолиото, където се показват снимките Ви. Допълнителни основни страници в сайта може да са Услуги, За мен, Контакти, Блог.\nЗа да създадете страница в сайта, изберете Pages » Add New.\nСъздайте една по една страниците Портфолио, За мен и Блог. Засега не е нужно да попълвате съдържание в тях. На този етап само подготвяме структурата на сайта.\nСлед като създадете основните страници, създайте основното меню за сайта.\nЗа да създадете менюто, отворете Appearance » Menus. Попълнете име за менюто, маркирайте опцията Primary (за Display location) и щракнете на Create Menu.\nДобавете страниците в менюто и запишете промените със Save Menu.\nТъй като портфолиото ще се показва на началната страница на сайта, не го добавяйте в менюто.\nСъдържанието на портфолио страницата може да се показва на началната страница в сайта или да е в отделна страница Портфолио.\nЗа да изберете портфолиото да се зарежда на началната страница, отворете настройките в Settings » Reading. Маркирайте static page и изберете страницата на портфолиото.\nДеактивирайте обхождането на сайта от търсещите машини, докато не е завършен напълно. Настройката се намира в Settings » Reading – Search engine visibility.\nДотук сайтът има основната структура – основните страници и менюто. Следващата стъпка е да попълните съдържание в страниците – текст, галерии със снимки и други.\nНай-важното съдържание във фотографския сайт са снимките. Поради това е важно по какъв начин ще ги подредите и представите.\nГалерии за снимки и изображения\nИма няколко основни характеристики на галериите за изображения.\nОформлението е начинът, по който се подреждат снимките в галерията. Има различни стилове за оформлението, най-популярните са:\nGrid, Thumbnail (решетка, мрежа) – еднакви размери на снимките;\nMasonry (зид) – снимките се подреждат като тухлички вертикално или хоризонтално;\nMosaic, Tiled, Creative (мозайка) – снимките са с различни размери, разбъркано;\nImagebrowser галерия – снимките не се отварят в попъп прозорец, но се сменят на самата страница;\nFilmstrip (филмова лента) – показва се една снимка в голям размер, а останалите са под нея, подредени с много малки размери като на филмова лента;\nSlideshow (слайдшоу) – снимките се показват една след друга в голям размер.\nLightbox функционалността позволява при кликване върху снимката, да се отваря попъп прозорец, в който тя се показва в голям размер и към нея има допълнителни елементи като заглавие, описание, бутони за споделяне, следваща, предишна и други.\nОсвен единични галерии, които се добавят към съдържанието на страницата, някои плъгини имат и опцията за създаване на албуми.\nИзбор на плъгин за галерии\nКогато избирате плъгин за галерия, проверявайте какви възможности има за оформлението на галериите, дали поддържа Lightbox функционалността и дали може да се създават албуми (ако прецените, че подобна опция Ви е нужна). Някои плъгини вместо албуми, предлагат опция за филтриране на снимките в галерията по определени думи (категории).\nWordPress по подразбиране има опция за галерия, но тя е доста базова и няма избор за подредбата на снимките.\nИма много голямо разнообразие от плъгини за галерии. Една от основните разлики е, че платените плъгини предлагат много повече опции и настройки за галериите.\nЕто няколко безплатни плъгина (повече опции се предлагат в платени им версии):\nNextGEN Gallery – slideshow, thumbnail, imagebrowser; компактен или списъчен албум, lightbox; поддържка на блок-редактора;\nModula – creative, masonry, custom grid (за всяка снимка може да се зададат размерите и подредбата); lightbox;\nFinal Tiles Grid – tiles, masonry; lightbox; social sharing; много допълнителни настройки.\nЕто и няколко безплатни плъгина за галерии с много опции и настройки, подходящи за по-напреднали потребители:\nPhotonic Gallery – grid, masonry, mosaic, slideshow; няма опции за настройките на стила в самата галерия; поддръжка на множество lightbox скриптове; съвместимост с блок-редактора; поддръжка на снимки от Flickr, Google Photos, Instagram и други;\nFooGallery – thumbnail, grid (responsive image gallery), masonry, carousel, imagebrowser (image viewer), mosaic (justified gallery); lightbox (FooBox); албуми (FooGallery Albums); поддръжка на retinа размери за снимките, сортиране на снимките по дата, заглавие, разбъркано; кеширане на кода на галерията (HTML, CSS) и малките изображения; поддръжка на ShortPixel Image Optimizer; теми – тъмна, светла, прозрачна, потребителска; избор на иконата за зареждане; и много други.\nЗа да инсталирате избрания плъгин, отворете Plugins » Add New. Потърсете по името на плъгина, изберете Install Now и след това Activate.\nЩе инсталираме плъгина FooGallery.\nСъздайте една галерия, която ще се показва в портфолио страницата.\nЗа да създадете галерия с FooGallery, изберете FooGallery » Add Gallery.\nПопълнете име за галерията, кликнете на Add From Media Library и маркирайте/качете снимките.\nСнимките може да се качат накуп предварително в библиотеката с файлове в сайта. Отворете Media » Add New. От папката на Вашето устройство маркирайте желаните снимки, издърпайте ги и ги пуснете в обозначената зона (Drop files to upload).\nВажно: Преди да качите снимките, обработете ги и ги оптимизирайте. Стремете се да са с големина на файла под 100 kB. Препоръчителен формат – jpg. Ако показвате снимките на цял екран в сайта, може да използвате максимална ширина 1920px.\nВ опциите на галерията за Lightbox маркирайте FooBox. Инсталирайте допълнителния плъгин FooBox, който се предлага от разработчика на плъгина за галериите (FooGallery).\nLightbox опцията ще активира попъп прозореца, в който се отваря снимката в голям размер.\nКопирайте краткия код (Gallery Shortcode) на галерията.\nРедактиране на страницата с портфолиото\nОтворете за редакция портфолио страницата.\nДобавете блок Shotcode и поставете краткия код на галерията в него.\nВ настройките на страницата променете темплейта на No Sidebar. Страничната лента (sidebar) съдържа джаджите Категории и Етикети, които не са нужни за страницата с портфолиото. Сайдбарът е подходящ за публикациите в Блог раздела.\nПортфолио страницата, която се зарежда на началната страница на сайта, е готова.\nРедактиране на страницата за блога\nОтворете за редакция блог страницата.\nДобавете блок Posts List. Изберете списък за оформлението и кликнете Choose.\nКомпонентите на публикациите в списъка може да се разместват. Отворете List View, щракнете на Post Date, задръжте и го преместете под Post Title.\nАко нямате създадени публикации, може да създадете две-три, за да видите как ще изглежда блог разделът. При създаване на публикациите добавете Featured Image за всяка.\nБлог страницата е готова.\nМоже да промените броя на статиите, които се показват в блог страницата, през Settings » Reading – опиция Blog pages show at most.\nЗа да се показва заглавното изображение в страницата на самата публикация (тема ScapeShot), изберете Post Thumbnail за Single Page/Post Image в Appearance » Customize » Theme Options » Layout Options.\nДеактивирайте „пътечката“ (breadcrumbs) през Customize » Theme Options » Breadcrumb. Тя се показва само в блог публикациите, но пък началното ниво е Началната страница на сайта, а не Блог страницата. Поради това ще доведе до объркване на читателите.\nНаправете малки корекции по настройките на сайта и дизайна.\nЕзик за сайта и превод на темата\nАко сайтът е предназначен за посетители с български език, променете настройката в Settings » General – Site Language. Изберете Български и запишете настройките.\nРедактирайте заглавията на страниците, публикациите, джаджите, категориите и етикетите, да са на български език.\nТъй като ще останат текстове, които са на английски език, защото те са от темата, ще е нужно да се инсталира допълнителен плъгин за превод.\nИнсталирайте плъгина TranslatePress.\nДеактивирайте показването на флагчето за езика на страниците през Настройки » TranslatePress – Language Switcher. Размаркирайте опцията Floating language selection.\nПрегледайте всяка страница в сайта и преведете системните английски текстове на български език. За да направите превод на текста на линка, кликнете на Translate Page.\nЗаглавната част (хедър) на сайта\nЗа да се изчисти визуално заглавната част (хедърът) на сайта, премахнете заглавната картинка (ScapeShot) и допълнителния текст (CleanPortfolio).\n(тема ScapeShot) Настройката се извършва през Изглед » Настройки » Медиен файл за заглавната част – Enable on. Изберете Disabled.\n(тема CleanPortfolio) Настройката се извършва през Изглед » Настройки » Медиен файл за заглавната част – Header Media Text. Изтрийте текста.\nС тази последна настройка завършва създаването на фотографския сайт.\nСнимките са централният обект във фотографския сайт. Те обаче са и най-големият обект в страниците, който може да забави зареждането им.\nЕто няколко възможности за ускоряване на зареждането на страниците със снимки:\nОптимизирайте снимките – размери и големина на файла. Примерно приложение за обработка на снимки, с което можете да намалите размерите и големината им, е Squoosh. Това е безплатен редактор на снимки и изображения, който се зарежда през браузъра, но извършва обработката им на Вашето устройство (не изпраща снимките към сървър в интернет).\nАктивирайте Lazy Loading (отложено зареждане на изображенията). За плъгина FooGallery опцията се намира в настройките на галерията – Advanced » Lazy Loading. Ако използвате друг плъгин за галерии, който няма тази опция, можете да я активирате с плъгини като EWWW Image Optimizer.\nВместо много на брой снимки на различна тема (портретни, сватбени, пейзажи, колажи, цветя, море, животни, котки и др.) на една страница, разделете ги по теми и ги поставете в отделни страници. Така ще се намали броят на снимките на една страница. Така ще е по-удобно и за мобилните посетители – ще могат да изберат кои снимки да прегледат по тема, ще се намали скролът и ще могат да стигнат до края на страницата. На мобилно устройство всяка снимка се показва на един ред.\nШирочината на снимките не е нужно да е по-голяма от зададената по дизайн. Ако дизайнът на темата позволява показване на снимките на цял екран, качете ги с максимална широчина например 2000px или 1920px. Най-разпространената резолюция на екраните е с 1920px в ширина. Ако снимките не се показват на цял екран на никоя страница, проверете какъв е максималният размер, който се използва от темата и използвайте него.\nКачвайте снимките в jpg формат и с малък размер на файла. Препоръчително е да са под 100 kB.\nИзползвайте допълнително WebP формат за изображенията. Създаването на WebP варианти на снимките става лесно с плъгин като EWWW Image Optimizer. Опцията се намира в Настройки » EWWW Image Opimizer » (таб Basic) » активирайте WebP Conversion. За всяка качена снимка ще се създава копие в WebP формат. Оригиналният файл на снимката се запазва, за да се предоставя на браузъри, които не поддържат WebP.\nДопълнително ускоряване на зареждането може да направите с:\nАктивирайте кешираща технология като Memcached/Redis и SuperCache;\nПреминете към HTTPS. Когато сайтът има SSL сертификат, за връзката с посетителите може да се използва новият протокол HTTP/2. Той е по-бърз от предишната версия HTTP 1, която се използва, когато за сайта няма инсталиран SSL сертификат.\nАко срещате затруднение с бавно зареждане на сайта, СуперЕкипът от WordPress специалисти е насреща, за да Ви помогне с експертна проверка по случая.\nБързото зареждане на сайта е един от основните показатели, които ще повлияят положително за класирането на сайта в търсачката. След като сте ускорили зареждането му, може да подобрите и други аспекти от представянето му.\nОсновното съдържание и акцент във фотографския сайт са снимките. За разлика от други типове сайтове с предимно текстова информация, снимките във фотографския сайт са основният Ви коз в спечелването на интереса и вниманието на посетителите. Ако снимките се показват в секция Изображения в Google, към сайта ще привличате повече посетители. Една снимка е достатъчна, за да убедите всеки в професионализма и качеството на работата Ви.\nНяколко основни насоки за оптимизиране на снимките за търсещите машини:\nПоставяйте alt описание на снимките, в което използвате ключови думи. Например ако сте сватбен фотограф, на страницата, в която представяте услугата, в описанието на снимката може да поставите „Сватбен фотограф в София“ или пък „Сватбена фотография от сватбен фотограф Иван Петров“. Ако сте професионален фотограф, ще поставите „Професионален фотограф в София“ например.\nДобавяйте и текст в страницата, около снимките. В текста, мета заглавието и мета описанието на страницата използвайте Вашите ключови думи.\nАко сте разделили снимките по теми в отделни страници, по-лесно ще оптимизирате съдържанието за конкретните ключови думи (например портретна фотография, продуктова фотография, модна фотография, коледна фотосесия и др.).\nПотърсете услугите на професионалните SEO оптимизатори. Оптимизацията за търсачките не е едно нещо, което трябва да се направи и после да се забрави. Само ключовите думи в описанията на снимките и текста не са гаранция за добро класиране или дори че снимката ще се покаже в резултатите в Изображения. Оптимизацията за търсещите машини изисква време и специфични познания в тази сфера. Вие имате достатъчно други задачи във Вашата сфера на дейност, по-добре е с това да се заеме SEO експерт.\nСъздаването на фотографски сайт с WordPress, въпреки че изглежда много лесно в тази инструкция, може да Ви затрудни малко, ако това е първият сайт, който създавате. Но с достатъчна доза ентусиазъм и желание, няма да има големи пречки. Важна е галерията и снимките, другото винаги може да се подобрява и оптимизира след това.\nСпециално за фотографите, които сега ще си правят сайт! До края на май можете да вземете WordPress хостинг с подарък .com домейн за една година!


Зимният сън на българския интелектуалец - Площад Славейков\nЗимният сън на българския интелектуалец\n„Тpябва да cе боpим за идеята на Евpопа или да я видим как изчезва под вълните на популизма“, се казва в отворено писмо на 30-ина европейски интелектуалци, сред които Салман Рушди, Иън Макюън, Светлана Алексиевич, Орхан Памук, Милан Кундера... Снимка: Емил Л. Георгиев/Площад Слаевйков\nРазбира се, че писмо от български интелектуалци в подкрепа на европейската цивилизация няма да бъде написано. Нищо, че всекидневно идеята за равнопоставеност и братство между хората е атакувана безмилостно отвсякъде. Така де, липсата на ред, дисциплина и правила в държавата е най-лесно да се оправдава с роми, евреи, еврогейове и родоизменници – колко му е да се „изпляскаш“ срещу тях, веднага ще станеш „cool“ и „говорещ истината пич“.\nБългарският интелектуалец е особен вид. Той обича да се сниши, когато има буря, да изчака, да огледа, и тогава ако види, че облаците са попреминали, да пооткрехне лекичко първо перденцето, после прозореца, да види има ли други наизлезли вече и чак тогава, първо тихичко, после понабрал смелост, да понадигне гласче. Заспал е зимен сън българският интелектуалец, чака някой да го покани на закуска първо.\nМа няма страшно, ако медиите ви поокалят малко бе, приятели! Нали едната чест ни е останала в тази клета държавица! Ако в нея има останали още „интелектуалци“, де…\nВижте още: „ЕВРОПА СЕ РАЗПАДА ПРЕД ОЧИТЕ НИ“\nЯвор Гърдев: Драмата ни е, че сме с нищожно значение за света\nПриятелю, що не си вземеш едно BMW като моето?\nИталия в писмата на Кристо: побъркване за душата\nЗащо не виждаме културата на площада\nВъзхвала на жената, която знае как да се бие\nХора, мразя ви... когато Фейсбук още го нямаше\nБи Би Си се извини за думата с „н“ в новинарска емисия\n26-годишен бас ще пее със Соня Йончева в Пловдив (видео)\nРецепти за печен язовец и супа от пепелянка предложени на търг


Обувки на висок ток или удобни? Възможно ли е да получим и двете? | Блог на онлайн магазин за дрехи Аlexandra Иtaly\nОбувки на висок ток или удобни? Възможно ли е да получим и двете?\nГоляма част от жените са изправени пред дилемата дали да изберат стилната визия или удобството. Тя най-често се поражда при избора на обувки и обикновено всяко решение води след себе си редица компромиси – налага се или да жертваме удобство и стабилност или да се сбогуваме с възможността да бъдем женствени, елегантни и секси.\nДебатите относно вредите, които обувките на висок ток нанасят върху стъпалата и гръбначния стълб съвсем не отказаха дамите от желанието да носят ежедневно високи обувки, но за щастие накараха повечето производители да променят основно концепцията, по която създаваха официалните си модели. Днес добрите марки предлагат безброй решения по отношение на дизайна на обувките на тънки и високи токчета, така че да не се налага да избираме между удобство и женственост.\nКои са удобните обувки на висок ток и как да ги открием?\nПоследните колекции елегантни дамски обувки на големите имена в бранша наложиха тенденцията, независимо от височината, обувката да бъде максимално удобна. Дамите, на които се налага ежедневно да носят високи обувки са тези, които побързаха да се възползват от новите дизайнерски линии. За тяхна радост, трендовете се запазиха през последните няколко години и се очертава да останат актуални за един дълъг период от време.\nСред най-удобните обувки на ток са:\nОбувки, боти, ботуши, летни сандали – платформите са буквално навсякъде. Причината да се задържат толкова дълго във фокуса на модните дизайнери е, че жените наистина ги предпочитат. Платформата съчетава удобството на равната обувка и изтънчената женствена визия на високия ток. Добрата новина е, че обувките на платформа не натоварват така жестоко предната част на стъпалото, стоварвайки цялата тежест на тялото върху него, а в същото време придават елегантност на походката и на цялостния облик на жената.\nОбувки на ток с дебела подметка\nИма една не малка група жени, които не харесват платформите като концепция и визия, но които също се нуждаят не по-малко от удобно и стабилно решение. Обувките на висок ток стават много по-удобни, когато подметката в предната си част е с по-голяма дебелина или иначе казано – разполага с мини платформа. При някои модели дебелината на подметката достига до цели 5 сантиметра, но най-често използвани са тези с височина до 2-3 сантиметра. Те намаляват значително наклона, заеман от стъпалото, запазвайки визуално ефекта на високия ток.\nЗа да бъдат възможно най-удобни обувките на висок ток е важна и конструкцията на вътрешната част. Колкото по-мека и плътна е стелката, толкова по-малко ще бъде натоварването върху стъпалата, а следователно удобството при продължително ходене ще бъде много по-голямо. Когато избирате обувки на високи токове се уверете, че разполагат с плътна ортопедична стелка, способна да разпределя равномерно тежестта, така че да се избегне излишното напрежение в една точка.\nПроизводителите на обувки все по-често залагат на еластичните полимери и конкретно на гумата при избора на материал за изработка на подметката. Факт е, че меката и еластична подметка натоварва стъпалото много по-малко и следователно нанася много по-малко поражения с краткосрочен или дълготраен ефект. Гумата, освен това е много по-сигурна и стабилна на мокри участъци и се деформира и чупи много по-рядко в процес на използване.\nКакво могат да кажат обувките за нас\n© 2019 Блог на онлайн магазин за дрехи Аlexandra Иtaly. All Rights Reserved.


лозари, винари, кръчмари и сомелиери Честито на именниците: Трифон (от гр. наслада, разкош), Трифона, Труфанка, Трифо, Тричко, но още Веселин, Веско, Весо, Радко, Рачо, Веселина, Веса, Рада, Радка, Лозан, Гроздан, Грозданка и други. Трифон Зарезан е включен към цикъл от три последователни дни, наречени "трифунци": 1 февруари - Трифоновден (14 февруари по стар стил), 2 февруари - Сретение Господне (Зимна Богородица) и 3 февруари - Св. Симеон. Трифон Зарезан, Трифонци, Триунувден, Трифон Чипия или Трифку - празникът на Св. мчн. Трифон е известен с много имена. Според етнографите, в основата на празника се крие древният култ към бог Дионисий , който в древността бил почитан като покровител на виното, веселието и лозята. В негова чест се празнували т.нар. дионисиади, тържества, характерни с буйни игри и шумно веселие сред природата. През месец февруари започва годишният цикъл на обработка на лозовите насъждения в Южна Европа. На 14 февруари (стар стил, днес на 2 февруари) лозарите от България, Гърция, Сърбия и др. се отправят с бъклици вино към лозя и градини, за да се помолят за плодородие след дългата зима.Свети Трифон е покровител на лозята на Балканите. Църковният календар в миналото ръководел празника и делника на православните народи, гърците измолвали плодородие с "Трифоне, плодородниче, ела в лозето ми и в нивата ми, да ядем и да пием", а българите се молели с думите "Дай Боже, Свети Трифон да помага, да се роди много грозде, за да има много вино.". На утринната служба в чест на Св. мъченик Трифон богомолците се молели в храма за Господното лозе – Църквата като измолвали Божията благодат да осени всеки Неин член. След богослужбата някои от тях канели свещениците да осветят молитвено бъдещата реколта и да направят първата символична резитба. В някои населени места това ставало и с литийни шествия с образа на Свети Трифон, възприеман вече от лозарите като небесен покровител на тях и реколтата, който предпазвал от вредителите.\nНа този ден в ранно утро стопанката омесва тесто и изпича обреден хляб, украсен с лозово листо. Приготвя пълнена с ориз кокошка. Поставя хляба и гозбата в нова шарена торба и я дава на лозаря, заедно с бъклица вино. На лозето всеки стопанин се обръща към слънчевия изгрев и се прекръства три пъти. После отрязва първите три пръчки и полива мястото с червено вино, светена вода и пепел, които пази от трапезата на Бъдни вечер. Благославя лозето с думите: „Колкото капки в бъклицата, толкова грозда в лозницата!”. Отрязаните клонки свивали на венчета и украсявали калпаците си, а някои ги отнасяли вкъщи и ги поставяли на домашната икона. След това започва същинското зарязване на лозите. Избират Цар на лозята - обикновено някой имотен човек. Когато приключат работата си, мъжете си устройват шумни веселби. Всички сядат на обща трапеза върху пешкири на земята или отиват на гости на избрания Цар. Желателно било Царят да се напие, за да има много вино през настоящата година. Случвало се всички да попрекалят с виното, тогава развеселените хора забравяли молитвите за плодородие и запявали песни за "пияния Трифон". Значение на Свети Трифон в народните традиции: 1. Пазач на лозята – ритуалът по зарязване на лозята и молитвите за берекет. Има едно предание, което разказва следното: Свети Трифон отишъл да си зарязва лозето и по пътя срещнал Света Богородица. Подиграл й се, че била майка на дете без баща. Света Богородица се разгневила и когато минала край дома на Свети Трифон, извикала на жена му да отиде на лозето, че Трифон си отрязал носа. Жената отишла, но заварила развеселен своя мъж, който се похвалил, че зарязвал така, а не така и без да иска си отрязъл носа. Оттук идва името му Трифон Зарезан, Трифон Чипия или Трифон Пияния. 2. На винарите – производители и сомелиерите (те са служители в ресторанти, в който поднасят виното и останалите напитки, представят листа с вината, консултират и предлагат най-доброто съчетание между ястия и вина, поднасят избраните напитки при най-добри условия в най-подходящи чаши.). 3. Празник на градинарите и кръчмарите. 4. Покровител на соколарите – те са една много малка общност, а преданието разказва за руският цар Иван Грозни, който бил страстен соколар. Веднъж по време на лов в известното с богатия си воден дивеч село Напрудное (днес северно предградие на Москва, в района на Рижката гара) той загубил своя любим бял северен сокол - изключително красива птица. За птицата отговарял младият соколар Трифон Патрикеев (от рода на князете Патрикееви). Отчаян от загубата, цар Иван Грозни заповядал на младежа да намери неговия пернат любимец в тридневен срок и го заплашил със смърт, ако се върне с празни ръце. Три дни младият Трифон търсил безуспешно птицата в Соколарската гора. В края на дадения му срок приседнал на склона при хълма на Голямото езеро и задрямал изтощен. Насън му се явил Св. Трифон на бял кон със сокол на дясната ръка и му казал: "Стани, вземи този сокол и прославяй Бога", а после му показал, къде да го намери - на една ела в Митищенската гора. Соколарят тутакси скочил. По указанията на светеца тръгнал и намерил дървото, а на върха видял изгубения сокол. Без да се бави, занесъл ценната птица на царя и спасил живота си. В памет на това чудно избавление от смъртта, Трифон Патрикеев построил на мястото, където му се явил Св. мчк. Трифон, отначало малък параклис, а по-късно и църква, която съществува и до днес и се отнася към ХVІ век. На стената и има интересна фреска - Св. Трифон с кацнал бял сокол върху дясната ръка. Това е т. нар. "руска икона" на Св. Трифон. Днес оригиналът й се съхранява в Третяковската галерия. Впоследствие такива изображения на св. Трифон със сокол станали много разпространени, като на някои от тях дори имало надпис "Св. мчк Трифон соколарят".\nПравославните соколари почитат Св. мчк. Трифон като свой закрилник, застъпник и молител пред Бога. Източници: Симеон Дочев, Честит Имен Ден, ИК „Християнин”, С. 2002 Томислав Дочев, Народният календар – празници и вярвания на българите, ИК „Анубис”, С. 1993 Елена Огнянова, „Традиции и празници в България", 2003 Най-българските празници, 2011 На Трифон Зарезан празнуват и соколарите, Вести.БГ, 01.02.2007, по разказ на председателя на Българската асоцация за запазване на грабливите птици Павел Якимов. Снимки: Интернет Подготвиха: Елена Колева и Ивелина Колева\nТагове: вино, Трифон Зарезан, народни обичаи, празник, лозя, винари, сомелиери, соколари,\nДнес почитаме Св. Симеон Богоприимец и Пророчица Анна\n1. bojo12345 - Да е честит този красив и весел празник на всички именници!!!\nИ нека не забравяме ,че ака някого го изкарат на " бис" или студа попречи идва и втората възможност 14 ІІ по стар стил отново да се веселим!\nЧестито да е на именниците и на лозарите ,и на винарите!!!\n2. veselinka - Да, може и на\n14 февруари - едни ще зарязват лозята, други ще сгряват любовта. :)


Площад Таксим в Истанбул | Pochivka.com\nПлощад Таксим в Истанбул\nНовини от Istanbul\nПлощадът Таксим (Taksim Square) е едно от най-популярните места в Истанбул. Спокойно може да се твърди, че в турския град „всички пътища водят към...Таксим“.\nНякои определят мястото като сърцето на съвременен Истанбул. Той е най-голямата дестинация за шопинг и релакс както за местни, така и за гостите на града. Около него се намират едни от най-добрите и най-луксозни хотели, ресторанти и търговски центрове в цяла Турция.\nМястото се обособява като площад Таксим в самото начало на 19 век. Всъщност „таксим“ означава пункт, съставна част от разклонения, изграждащи водоснабдителната система на града. Именно около такъв „таксим“ възниква и днешният модерен площад, превърнал се в една от основните забележителности на Истанбул.\nСъхранен таксим можете да видите в начало на улица Истиклял Кадеси (İstiklal Caddesi), по-популярна като Булевардът на независимостта. Съоръжението представлява каменна постройка, в която има воден резервоар.\nЗоната около Истиклял, както може би знаете, е пешеходна. Там можете да откриете разнообразие от барове, нощни клубове, кина. Неслучайно на Тесим площад е оживено 24 часа от денонощието.\nПлощадът е изключително пополярен и поради още една причина - там се намира републиканският монумент Кумхурийет Анти (Cumhuriyet Anıtı). Паметникът е построен през 1928 г. Издигнат е в чест на създаването на турската република.\nСкулпторът на монумента е италианецът Пиетро Каноника. Съоръжението представя Ататюрк – основателя на републиката – като военен деец и държавник. От откриването си до ден днешен паметникът е мястото, където се извършват всички важни държавни церемонии и други официални чествания.\nКумхурийет Анти се намира в началото на улица Истиклял.\nПод площад Тексим се намира транспортното съоръжение Тюнел (Tünel), което се счита за втората най-стара подземна форма на придвижване след лондонското метро. Линията функционира от далечната 1875 година.\nНезабравимо изживяване е и да се повозите на старинен градски трамвай, който изминава бавно близо двукилометровото разстояние, свързвайки площад Таксим с Галатасарай (Galatasaray) и площад Тюнел (Tünel Square). Тъй като зоната е пешеходна се налага кондукторът силно да бие камбаната, за да освобождава релсите за мини влака. Всеки ден на старинния трамвай се возят над 6 000 души.\nНа площад Таксим се провеждат и най-мащабните събития на открито. Истанбулският площад е сцена на големи фестивали и паради.\nТрадиционно новогодишните чествания на града, както и държавните празници се провеждат на Таксим площад. На територията му се намира и небезизвестният културен център Ататюрк (Atatürk Cultural Center), който е инициатор и изпълнител на много културни мероприятия с широк мащаб.\nЕстествено най-големият площад в града е и честа арена на политически протести и демонстрации. Историята помни и не малко кървави сблъсъци и един самоубийствен атентат през 2010 г. Неправителствените организации също намират своята изява именно там. Това, което се случва на Тексим площад, никога не остава неотразено или некоментирано.\nТюнел в Истанбул\nКула Галата, Истанбул\nПлощад Сан Марко\nНова линия Варна – Истанбул\nУлица Истиклял в Истанбул


Вертикален или хоризонтален бойлер? – 151®\nПри обзавеждането на Вашата баня неимоверно ще бъдете изправени пред „вечния въпрос” какъв вид бойлер да закупите и монтирате. Дали да бъде вертикален или хоризонтален? Потребителите винаги се стремят към оптимален избор и искат покупката им да бъде максимално ефективна, функционална и удобна. А, щом става въпрос за бойлер, то той задължително трябва да притежава тези изброени качества, защото употребата му е ежедневна, дълга и силно необходима. В крайна сметка и свободното пространство също е от огромно значение и до някъде ограничава границите на избора Ви. Нека разгледаме предимствата и недостатъците на вертикалните и хоризонтално разположените бойлери. Надяваме се информацията, която ще получите от тук, да Ви бъде полезна в бъдещия избор при обзавеждането на новата Ви баня.\nПредимства и недостатъци на хоризонталните бойлери\nС най-прости думи казано – хоризонталният бойлер намира приложение там, където няма достатъчно място, за да се побере вертикален бойлер. Точно в този аспект се заражда и първото предимство на хоризонталните бойлери – компактността им. Можете да обзаведете по-практичен и удобен начин банята си, дори ако е с малки размери и недостатъчно място, благодарение на хоризонтално разположените бойлери. Друго предимство на този тип бойлери е това, че загряват водата много по-бързо в сравнение с вертикалните, но пък по-бързо изразходват затопленото количество. Затова се препоръчва, когато закупувате хоризонтален бойлер, да съобразите избора си към по-обемен такъв. Причината за тази не добра продуктивност е в разположението на термостата. При хоризонталния бойлер термостатът е разположен по средата. Предимството в този случай, е че варовика не се наслоява върху термостата, а пада под него.\nПредимства и недостатъци на вертикалните бойлери\nВертикалният бойлер е класика и масово използвано съоръжение. При него термостатът е разположен в долната част, което на практика означава, че водата ще се загрява много по-бързо и ще свършва много по-бавно, в сравнение с хоризонтално разположените. Всичко се обосновава до проста физика. Вертикалните бойлери се чистят от насъбралия се в тях варовик много по-лесно, именно заради достъпното им разположение. Подобно чистете се налага поне веднъж годишно (дори по-често, според района, в който живеете и „твърдостта” на водата в него), така че подобно удобство никак не е за подценяване. Подобни са случаите, когато се налага ремонт на бойлера, като подмяна на нагревателя или части от защитата му. Тук отново идва моментът, в който вертикалните бойлери са много по-удобни за ремонт, отколкото хоризонталните. А, щом става въпрос за ремонти и повреди, идва ред и на отрицателната черта на вертикалните бойлери. Категорично те са по-предразположени към повреди, защото при тях водата попада директно върху електрическите части, щом гърнето им се пробие.\n12.10.2021 /by Galya Ilieva\nTags: баня, бойлер, избор на бойлер, монтаж на бойлер, обзавеждане на баня, ремонт на бойлер\nПочистване на помещения след наводнение Нестандартни и модерни подови покрития за...


Австралия и защо страната забранява биоразградимата пластмаса - Lifestyle.bg\nАвстралия и защо страната забранява биоразградимата пластмаса\nМного страни по света предприеха мерки по намаляване и цялостно елиминиране на еднократната пластмаса в хода на настоящото десетилетие.\nЛицемерието на корпорациите продължава\nЕдна от тях е Австралия, която наскоро представи Национален план за пластмасата, който предвижда забрана на ползването на пластмасови продукти в някои заведения за хранене и плажовете в страната до средата на 2022 г.\nИнтересното в случая е, че инициативата предполага елиминиране и на биоразградимите пластмасови изделия, които според правителството на страната не са по-малко безвредни от обикновените пластмасови продукти.\nАргументът за решението е, че не съществуват регулации и правила за производството на истински биоразградими продукти, а това от своя страна води до наличие на вредни полимери, подобни на тези в обикновените пластмасови изделия.\nУ тях се срещат и други химикали, които са специално добавени за по-бързото разграждане на материята, но носят допълнителни рискове за околната среда.\nДруг проблем е, че скоростта на разграждане не се тества в естествена среда, а в лабораторна такава, което в някои случаи означава, че биоразградимите продукти са също толкова трудни за разграждане, колкото и останалите пластмаси.\nДори онези изделия, които са направени от преработени растителни материали, могат да останат в природата за десетилетия и не са природосъобразна алтернатива, смятат австралийските власти.\nКомпостируемите пластмаси, които са различни от биоразградимите такива, също не са добър вариант, тъй като компостирането им е предвидено да се случва в индустриални условия, които няма как да бъдат репликирани в природата или у дома.\nЗатова Австралия вижда решение единствено в максималното ограничаване на потреблението на всички пластмасови продукти и инвестиции в средства за рециклиране, пише The Conversation.\nЦелта на страната е да започне да рециклира до 70% от всички пластмаси до края на 2025 г., а дотогава съветът й е бизнесите и потребителите да залагат повече на съдове и продукти за многократна употреба.\nЛайфстайл / Истории / Идеи / Австралия и защо страната забранява биоразградимата пластмаса


„Берое“ 98 отпадна за купата | beroe.bg\nЮношите младша възраст на „Берое“ отпаднаха на четвъртфиналите в турнира за Купата на БФС след поражение с 3:1 при гостуването си на „Ботев“ (Пловдив). Единственото попадение за старозагорци бе дело на Цветелин Атанасов. Срещата се игра на изкуственото игрище на базата на пловдивчани в Коматево.\nПървото полувреме бе равностойно, като „зелените“ създадоха две положения чрез Светомир Георгиев, а веднъж и Преслав Георгиев можеше да открие резултата.\nТака се стигна до 32-ата минута, когато главният съдия от Смолян свири спорен фаул пред наказателното поле на „Берое“. От статичното положение Петър Чалъков откри резултата.\nВ последната минута на първото полувреме след центриране от корнер в наказателното поле над всички се извиси Преслав Георгиев, който засече топката с глава, но бранител в жълто-черно изчисти от голлинията.\nПрез второто полувреме „Берое“ бе по-дейният отбор на терена.\nВ 48-ата минута след контраатака и грешка на бранител и вратаря Тачев, Лъчезар Захариев удвои преднината на домакините 2:0.\nВ 54-ата минута главният съдия подмина 100%-во нарушение срещу Преслав Георгиев в наказателното поле.\nВ 65-ата минута старозагорци пресираха домакините дълбоко в тяхната половина и така се стигна до грешка на вратаря на домакините, който изрита топката в краката на Цветелин Атанасов. Футболиста на старозагорци с удар от близо 30 метра прехвърли стража за 2:1.\nДо края на мача възпитаниците на Владислав Януш продължиха да натискат и да търсят равенството.\nВ 69-ата минута след контраатака по лявото крило Милко Георгиев премина между двама състезатели в зелено и с удар по-земя вкара за 3:1.\nДо края на двубоя до нови попадения не се стигна и беройци отпаднаха от надпреварата.\nСъставът на „Берое“ 98: Мирослав Тачев, Ивайло Стоянов, Станислав Белчев, Ангел Денчев, Владимир Бонджов, Петър Болградов, Калоян Динев, Руси Чернаков, Светомир Георгиев (50′ – Цветелин Атанасов), Преслав Георгиев, Мерхан Мустафов (45′ – Илиян Ганчев (60′ – Мартин Маринов)); старши-треньор: Владислав Януш\nУтре от 14 часа юношите старша възраст на „Берое“, водени от Иван Гаджев ще се изправят срещу връстниците си от „Локомотив“ 96 (Пловдив) в същата фаза на турнира.


Какво да направите, ако наистина искате да ядете по диета - звезди преди и след хранене\nСалата ви позволява да запълвате стомаха и да поддържате чувство за ситост от дълго време, въпреки факта, че има много малко калории. И това от своя страна заплашва с наднормено тегло. И какво, трябва да ми се наложи да правя дихателни техники през целия си живот. Краката са разделени на раменете, позицията е стабилна, ръцете са на колана. Ако не можете да купите наистина пресни сезонни продукти, прясно доставяни от близката ферма, отидете в секцията за замръзване и купете само замразени плодове и зеленчуци. Вечер гответе сто грама ориз, сто грама ориз в готовата форма, вземете листа от маруля и изпийте чаша минерална вода. И следователно допринасят за лечебния процес.Next\nВтората закуска е плод. Красива книга е била на много диети и не може да изхвърли наднорменото тегло, или по-скоро ми се стори, че е излишно. По време на рехабилитацията след заболяването си струва да се спре въвеждането на нови продукти за допълнителни храни за един месец. Да, и сам по себе си може да се използва, но с допълнително пълнене излиза по-вкусно. Преди да ядете, пийте 2-3 чаши чиста вода без добавки. Един от участниците в популярен телевизионен сериал каза, че ежедневното й квкво се състои от парче хляб с кетчуп, разпространен върху него, тъй като само това й помага да не наддават на тегло. трябва да присъства в храната на всяко лице, а не непременно само в четвъртък.Next\nЗа колко можете да отслабнете на рейтингите за елда диета\nМного е полезно да прекарате деня на зрънце, нпаравите използвате пресни ягоди, ягоди, малини, 1,5 2 кг на ден. Но всичко това е стигнало толкова далеч, че е взела само едно решение да отслабне. Домати.Next\nПросто се тренирайте малко по малко, всеки ден и резултатът няма да отнеме много време. Сейф, чаша празно кисело мляко или 2 супени лъжици. На вечеря 150 грама говеждо във варена форма със сол. Ако краката вече са рамене, а краката паралелно една към друга ще работят предната повърхност на бедрото. Килограмите, изгубени по време на експресно гладуване, ще се върнат твърде бързо, ако след това не следват диети, продължават да ядат по обичайния начин. Месото е изключено освен пиле. Първото ми действие беше да потърся танцова група, в която да се чувствам комфортно. сол на вкус захар 1 супена лъжица. Въпреки че не много обучени хора могат да се почувстват уморени след три или четири изгаряния, това не е причина да се откажат, защото тялото постепенно свиква за все по-големи натоварвания. Хълбоци на жените като цяло, природата смята стратегически резерв от калории в случай, че жената забременее и глад в едно примитивно племе.Next\nПръстен за отслабване\nАко трябва да отслабнете за някакво важно събитие и в същото време имате много малко време, тогава се обърнете към възможността да отслабнете на гладно или да изберете моно диета. Храната трябва да бъде претеглена на настолни електронни везни и да се броят калориите на всяко приемане, да се съхранява дневник. Може би е по-добре да се яде цялата торта. 9 пепел 0. Недостатъците на този продукт включват само калории. катерица 6 гр. При подготовката за евентуална гладна стачка тялото ще отдели мазнините, които идват с храна.Next\nНо с фиксирането на резултата не растях заедно и поне не се захванах с такъв ужас, но ще напиша 10 кг. Е, сега всичко може да се направи чрез интернет. При метаболитни нарушения, капучино за отслабване на кафето няма да ви помогне да загубите дори един килограм. В допълнение, поради голямото количество полиненаситени мастни киселини пилето се счита за едно от най-добрите средства за профилактика на инсулт, инфаркт и коронарна болест на сърцето.Next\nГимнастика за отслабване с anita\nИмате ли представа какво да правите с това. ПРИ УВЕЛИЧАВАНЕТО НА САХАРА НЕОБХОДИМО ДА СЕ ЗАБРАВЯТ ПРАВИЛА. Курсът може да се състои от 7, 13, 14 дни с честота веднъж годишно.Next\nТогава бяхте на спортистите за сушенето, кажете ми, че ще умрат от това. На вечеря, 200 грама броколи във варена форма с добавяне на напраыите. Разбира се, е желателно домашните любимци да не живеят във вашия апартамент, поне за периода на почистване. 5 часа директно върху печката, след това го поставете във фурната за 20 минути, за да покриете с филм. Вече е празен. Използваше три тетрадки, но след това стана толкова лесно. Уверете се, че не забравяйте нищо. Метод на GSI за загуба на тегло без диети Пациентите с хиперхолестеролемия трябва да започнат да приемат лекарството с дози от 5 или 10 mg розувастатин. Но успях и ще кажа, че не очаквах такъв резултат. Тогава ще бъдете пълни и мазнината ще започне да се стопи.Next\nКакво ще стане, ако една кърмачка не следва диета\nМожеш ли да пиеш кисело мляко докато пиеш


Живот :: Ново правило диктува „Като две капки вода“ :: Monitor.bg\n15:27 22 Февруари 2021\nНово правило в шоуто „Като две капки вода“ ще решава съдбата на участниците всяка седмица.\nМенторите Етиен Леви, Жоро Низамов и Александра Енева ще имат възможността да дадат общо 10 точки на един от артистите, който се е справил най-добре с подготовката си.\nПрипомняме, че тази вечер на сцената осемте звезди ще излязат в първите си превъплъщения. Михаела Маринова ще влезе в образа на Бони Тейлър, Къци Вапцаров в този на Тил Линдеман, Фики ще бъде Дони, Поли Генова ще пресъздаде провокативната Лейди Гага, а Софи Маринова индийската певица и актриса Ашвария Рай. Милица ще покаже на публиката двоен образ – Луис Армстронг и Барбара Стрейзънд, Рафи ще имитира цяла рок група – KISS, a Азис ще влезе в ролята на роклегендите – Europe.\nРачков настоява: Върнете Рачков


store.bg - Хидратиращ балсам с алое вера - За суха и изтощена коса и чувствителен скалп\nКозметика Грижа за косата Балсами За изтощена и увредена коса Хидратиращ балсам с алое...\nХидратиращият балсам за коса от "Logona" е създаден да се погрижи за изтощената и суха коса. Формулата му съдържа комбинация от натурални масла и екстракти, които овлажняват косъма от корена до върха и същевременно са щадящи към скалпа. Алое вера и хиалуронова киселина успокояват кожата на главата и предпазват нея и косата от прекомерна дехидратация. Маслата възвръщат жизнеността на изтощените коси и защитават от вредни въздействия на околната среда. Кремообразната текстура на балсама придава мекота, без да утежнява и улеснява разресването.\nБалсамът не съдържа глутен и лактоза и е подходящ за вегани.\nмасло от ший*\nмасло от слънчоглед*\nНанесете от балсама количество колкото орех върху влажна коса и оставете да подейства за малко.\nЗа да оцените балсама "Хидратиращ балсам с алое вера", изберете цифрата отговаряща на Вашата оценка по десетобалната система:\nИзползваните в представянето на балсам "Хидратиращ балсам с алое вера - За суха и изтощена коса и чувствителен скалп" текстови, графични и други материали са собственост на носителите на авторските им права.


Юрий Никулин е представена в масовото съзнание - гей актьор и клоун в цирка върху цветния булевард, но не всеки знае, че Юри е две войни - на Финландия и на Великата отечествена война.\nНие ви предлагаме най-добрите извлеченията от мемоарите на "Почти сериозно" Юрий Никулин.\nКогато казах на майка ми, че щях да напиша книга, тя ме попита:\n- Но, моля ви, нищо не го лъже. И като цяло, когато пишете, позволете ми да чета.\nМислех, че книгата на себе си да пиша, като цяло, е съвсем проста. Защото аз знам достатъчно добре, имам, мисля, че най-накрая формира характера, навиците и вкусовете. Без да се колебае, не мога да се изброят, което ми харесва и какво не ми харесва. Например, аз обичам: прочетете книгата на нощта, пасианс, отидете да посетите, за шофиране ... Обичам остроумни хора, песни (слушат и пеят), шеги, почивки, кучета, осветена от залязващото слънце по улиците на Москва, кюфтета с тестени изделия. Не ми харесва: ставам рано, за да стоят в линия, разходки ... Не ми харесва (може би много не ми харесва), когато бях изнасилена по улиците, когато бях измамен. Не обичам есента.\nСлед това дойде на първия ден от работата по книгата. Аз седнах на масата и седна за дълго време, болезнено търсене на първото предложение. Приближи до книгите, той разкри някои от тях. Веднага след като хората започнаха да пишат за себе си! Право завист се - какви са всички добри, сочни и ясни думи. Но това е тяхната фраза. И имам нужда от вашата първа оферта.\nХодя из стаята, помислете за книги, картини (както правя винаги, изобретяването трикове за представления в цирка) и се опитайте да напишете началото. И след това на самата страна. Той пише: "Аз съм роден на 18 декември 1921 г. в Демидов, бивш Пореч, провинция Смоленск". Веднага се появиха в паметта на всички въпросници, които трябваше да попълнят и зачеркнете "оригинал" стартира. Отново се опитва да намери спасение, гледайки тома книги: Аркадий Averchenko, Михаил Зошченко, Михаил Светлов ... Това е, защото те говорят за живота си умен, къси, изразителни и оригинални. Вярно е, че те са писатели, те би трябвало да пиша добре, аз - на клоуна. И, най-вероятно ме чака до нещо по-специално, ексцентричен. Но смешно не се помни. Тогава реших да започна да пиша книга себе си, струва ми се, по-лесно - с една история за това как да се мине типичен ми ден.\nВ един общински апартамент под номер едно в приземния етаж и един-единствен дървен, с пилинг зелена боя като у дома си, взехме на наказателното стаята.\nWindow завеси, зелен тапети, малък площад трапезарна маса в ъгъла, следвани от бащата работили, и аз успях да си върша домашната работа. Близо - легло на родителите, има сандък, в който спеше чест гост в нашето семейство. Във всички краища на стаята бяха купища вестници и списания (баща им забрани да хвърлят). В нощта на коридора за мен да донесе креватче. Това е дървена, сгъваем диван, ни продаде старата дама съседа в двора. На него по време на Руско - японската война, той е бил спи в кампаниите на покойния си съпруг, един полковник от руската армия.\nЛеглото бях горда. Дори си мислех, че все още миришеше на барут. Въпреки това, през първата нощ паднах на пода: карамфил, че държи чувала, ръждясал, и самия материал е изгнило. Полковник креватче на следващия ден ремонтирани с пирони нов материал, а аз спах върху него, преди дипломирането. Въпреки, че е роден през декември 1921 г. на училището реши да ме изпрати през 1929 г., без да се чака за изпълнението на осем години (по това време в първи клас е продължило осем години)\n... Любовта започва в шести клас. Кратко, тънък момиче с руса, спретнато подрязани коса не бе наистина ме привлече. Учил съм с нея, тъй като първи клас. И в къщата, тя дойде при нас често, приятел на Нина Kholmogorova.\nИ изведнъж един от уроците, тя ме погледна така любезно за неговото зелено, като рис, очите, че аз разбрали - в света има по-добър и по-красив е това момиче. Оттогава започнах да мисля за това често, и го погледнете по - в друга. След известно време, реших да я вземе от училище към дома, все пак, и е трябвало да се направи приличен кука. По пътя, говорим за любими книги: I - за Конан Дойл, е - за Едгар Алън По. От тогава ние започнахме да обменят книги.\nизпращам от училище до дома скоро спря, Страхувам се, че момчетата ще се дразнят. Но тя продължава да я обича. Аз често си представим такава картина: той атакува някого, и аз го защити. Когато тя дойде да посети Нина, сърцето ми започва да бие необичайно. После се изкачи на покрива на най-високата навес в нашия двор и търпеливо изчака тя да излезе от къщата. Това беше от там ми се искаше да изкрещи с нея, "Сбогом!" Да, обърна се и видя как смело стоя на ръба на покрива. И при мисълта за това как да се изповяда любовта си към нея и да кажа колко ми харесва, изчерви. Струваше ми се, че не е имал представа за чувствата ми. Той говори с мен по същия начин, както и с всички други момчета от нашия клас.\nАз все по-често започна да погледнем себе си в огледалото и бащата ужасно притеснен, че главата ми някои продълговати, пъпеши, както казваше майка ми, и на носа е твърде голям. Така че аз се чувствах като на тринадесет години. Понякога придружава баща си на училище. Това беше мрачен, мълчалив човек. Той носи дъщеря до портата и кимаше главата й сковано, той отиде да работи. И си помислих: "Това е, което той дори не се целуват. Това е толкова хубаво би било да я целуне! "В моите мечти съм я целуна безкрайно. Защо - тази целувка по бузата или горната част на главата - когато го доближиха малко бяла коса. Но след това, да се научат, че тя и баща й писти редовно се обучават в стрелба с пушка, пропити с уважение към него и той решава да се запишат в кръга на снимане. Но след първия клас I и приятел изпъди от Тир, защото сме стреляли по крушките на тавана.\nВ армията бях изготвен през 1939 г., когато все още не е осемнадесет годишна възраст. Не приемайте "- Мислех, че след първото посещение на военния въвличане офиса, когато ми се обадиха за медицински преглед и веднага изпраща до клиниката TB. Аз съм ужасно притеснен, страхувайки се, че ще намерите нещо, а не призован. Най-накрая, след няколко медицински прегледи разкри, че бях практически здрави. В последната от председателя на Военния комитет, ме погледна и каза: - Вие сте много висок в бронирани единици не се вписват. Мислим, че сте точка в артилерията. Как ще се съгласи?\n- Е, - казах аз - артилерия - твърде лошо.\nГорд съм, идващи у дома, аз щастливо каза:\n- Наречен в артилерията!\nТе ни заведе до известна железопътна гара в близост до Красная Пресня където прекарахме почти цял ден.\nНие всички държи под око един на друг. Хареса ми човек, забавен, сладък, нали с цифра, перфектно пее неуморно каза очакваните истории. Друга всички похвали това, което той е имал Gipsy свят, как го обича и как ескортиран до набиране на гарата. На трето място, човек, който винаги никога не се усмихва го остави и той обърна внимание - не забравяйте, майка ми лекува всички шоколади. Всеки от нас говорихме помежду си за себе си.\nНа гарата ни отведоха до банята. Когато се съблече, всеки започна да се смее.\n- Е, ти разбера: червей припадна ... Какво, не сте хранени у дома?\nАз трябва да изглежда наистина смешно: тънки, дълги, кръгли рамене.\nПрез нощта, бяхме доведени до Ленинград. Когато ни казаха, че ние ще бъдем в Ленинград, всички в унисон извика "ура". Веднага, охлаждане нашето усърдие, ние обясни:\n- На границата с Финландия, напрегнатата обстановка, градът военно положение.\nОтначало убиваше думата "издигне". Седем часа сутринта. Улицата беше тъмно. Зимата дойде. Ние спи. А за останалата част от бараките силен: "Rise!"\nСъбудете се вие не искате, и това е необходимо. Не, не може да се научи как да се бързо да се облече. Поради това е в експлоатация почти последен.\nФорман по време на изкачване е винаги да вика:\n- Е, побързайте вас, oblomchik!\nЗа дълго време, ние бяхме озадачени, че за "oblomchik". След това се оказа, че бригадирът ни сравняват с роман Oblomov на Гончаров е.\nВсичко, което се случи в първия ден след ставане, дълбоко ме шокира. Къщи в по-студено време никога не съм бил право да излиза от къщи без палто, винаги измити само топла вода, а тук изведнъж доведохте в мразовит въздух в долната част на якето с кърпа вързана около корема, и са били принудени да работят на една миля от замразени, звънене под ботушите на глина път. След зареждане на улицата измива с ледена вода. Измих и с ужас да се мисли, че сега започва пневмония.\nВ един от първите дни на живота на всички нас построен бригадир и пита:\n- Е, който иска да види "Лебедово езеро"?\nАз съм безмълвен. Аз не искам да гледам "Лебедово езеро", както се вижда в навечерието на "Чапаев". И с "Чапаев" се оказа. Бригадирът попита:\n- иска да види "Чапаев" е?\n"Друг пита:" - помислих си и направи две крачки напред. Зад мен дойде още няколко души.\n- Е, последвайте ме, любители на киното, - нареди на сержанта.\nТе ни доведе до кухнята, а ние се бели картофи в нощта преди. Това се нарича играе "Чапаев". Във филма, както е известно, има сцена с картофи.\nНа сутринта ми приятел Ник Борисов попита как, те казват: "Чапаев"?\n- Е, - отговорих аз. - Ние все още трябва да покаже две кинопреглед толкова късно и да се върне.\nНа "Лебедово езеро" в ред четири. Сред тях е Ник Борисов. Те промива етажите.\nВ нощта от 22 юни на поста за наблюдение на проби равенството с команда батальон. Според инструкциите, които трябваше да се веднага отидете на връзката, за да намери място на повреда. Двамата мъже след това отиде в Beloostrov и до две нощи прави проверка. Те се върнаха около пет часа сутринта и казаха, че нашата линия в ред. Ето защо, стана инцидента реката на друго място.\nУтрото настъпи. Имахме спокойно закуска. По повод на неделя с Borunova взе кофите за три-литров, отиде до гарата да си купи бира за всички. Ела до гарата, спряхме възрастен мъж и пита:\n- Другари, военните, вярно е, че при започването на войната?\n- От първия, което чувате - тихо ние отговаряме. - няма война. Виждате ли - отивам на бира. Що за война! - казахме и се усмихна.\nМинахме малко повече. Ние отново се спря:\n- Какво е истинското началото на войната?\n- Да, къде взехте? - Ние бяхме притеснени.\nКакво е това? Всеки говори за войната, а ние спокойно да отидете на бира. На гарата, видяхме хора с объркани лицата, стоящи близо до колоната с високоговорител. Те слушаха словото Молотов. ... Първият човек убит в мое присъствие, че е невъзможно да се забрави. Седяхме на позицията на изпичане и се хранят от пота. Изведнъж, в непосредствена близост до нашата черупка инструмент избухна, и такса шрапнел му отсече главата. Един човек седи с лъжица в ръката си, парата изтича от гърнето, а в горната част на главата е отрязана като бръснач, прочистване.\nСмърт по време на война, изглежда, не се разклаща. Но всеки път, когато тя е зашеметяващ. Видях областта, на която лежеше редици от мъртви хора: как те щяха да атакуват и да ги косят всички пистолет. Видях тялото, счупени черупки и бомбите, но най-обидните - абсурдна смърт, която убива заблуден куршум случайно имам раздробят.\nИ смъртта командир пистолет Володя Андреев ... Което беше голям човек! Песни пеят големи. доброто писане на поезия и колко нелепо е починал. В продължение на два дни не сме спали. Следобедни ескадрили преборили "Junkers", която бомбардира войските ни, а през нощта да променя положението си. По време на един ход Володя седна на пистолета, и заспа, а в съня си паднал от пистолета. Никой не я забелязал преместен Володя. Той само е имал време да се каже, преди смъртта си: "Мамо кажа ..."\nСпомняйки си за загубата на близки приятели, знам - аз бях късметлия. Повече от веднъж се стори, че смъртта е неизбежна, но всичко завършва щастливо. Някои случайност спасява животи. Очевидно е, че бях наистина роден в ризата, както на майката, използван да се каже.\n... отговарят на моя бивш съученик, тя й даде номера ми поле пост, и момичето написах кратко писмо. Нищо особено за това е - на моите въпроси за услуги, истории за приятели момчета. За себе си тя пише, че отива да учи в Института по чужди езици. Писмо препрочетох няколко пъти и се е научил наизуст. Веднага отговори голямата й послание. Обмисляше всяка фраза, са заточени съобразителността, полетата направени няколко скици на армията ми живот. Така започна нашата кореспонденция, която продължи до последния ден на обслужване.\n09 май 1945.\nПобедата! Войната свърши и ние сме живи! Това е голямо щастие - нашата победа! Войната свърши, а ние сме живи! Alive !!!\nНа следващия ден видяхме по пътя вървяха която се отказва от затворник от германците. т. Е германци, които са готови за атака. служители отиват напред, следван от петнадесет немски МАРТ играе хармоники. Огромни гледам тази графа. Някой беше казал, че повече от тридесет хиляди за полудневни германците. Виж всички нещастни. Ние ги погледна с любопитство.\nСкоро ни дивизия най-накрая започна да цивилния живот. А 11 юни 1945 г. беше рекордна в тази борба дневник. Последният запис в дневника на военните действия първо батерия 72-ти отделен батальон на Пушкин: "Завършил пълната лагер оборудване в района на станцията Līvbērze. Индикация за прекратяване на дневника за борба. Командир на батерията капитан Шубников ".\nИ дойде мирно време. Ние всички изглежда много странно в нашия щат. Загубили сме навика мълчание. Преди всичко аз очаквах писма от дома си. Интересно, помислих си, както и победа срещна бащата и майката?\n... аз отидох и си помислих за войната като най-ужасната трагедия на земята, безсмисленото унищожаване на човешки същества помежду си. Преди войната, четох една книга на Ремарк "На Западния фронт нищо ново". Ми хареса книгата, но аз не бях впечатлен. И докато се завърнат у дома няколко объркани и се съмнявате, основното нещо, което чувствах - радост. Радвах се, че е жив, че ме чакат им домове, приятелката и приятелите си. "Всички форми - си мислех - ако са оцелели тази ужасна война, всичко останало по някакъв начин ще се преодолее".\nНа вратите на къщата чаках майка ми. Мамо! По време на войната години тя се е променила много. На измъчено лице се открояваше огромни очи, косата му напълно бяло. Когато влязох в стаята, кучето скочи щастливо СРЮ. Тя не беше ме е забравил. Скоро дойде моя приятелка от училище Шура Skalyga. Той наскоро се завърна от Унгария, където той е работил в танкови части. На гърдите му носенето на Ордена на Славата на трета степен. Заедно с Шура, набързо изяден, ние се втурнаха към "Динамо". Време на време за почивка. Отец стоеше на мястото за управление. Видях го отдалеч, прегърбен фигура в сива шапка запознат с мен. - Татко! - извиках аз.\nОтец вдигна ръка, а ние се втурнаха един към друг. Докато ние целуна Шура извика контролери:\n- Вижте! Вижте! Всички те война не виждам! Той е обратно! Този баща и син!\nПри тези викове ние заедно с Шура мина покрай смаяното контролери за един билет.\nНе си спомням как се играе този ден, "Спартак" и "Динамо", но мачът беше за мен празник. Аз съм в Москва. Начало. И тъй като в доброто преди войната, кът с баща си и Шура Skalyga Юга Застанете на стадион "Динамо", аз гледам в зеленото поле, на която тече играчите чуе писъците и свистят феновете и си мислят: "Това е, истинско щастие трябва да има" ,\n... През първия ден се прибрах, се запознах с моя любим. След футбола, аз й се обади и се разбрахме да се срещнат в близост до катедралата Elokhovskiy. Отидох на среща с вълнение. Чувствайте се свободни униформи, освен хромирани ботуши безмилостно разтърсиха. Това са на първо място в живота на недвижими хромирани ботуши ми даде прощален шпиони, които тайно се направи резервация в нашия дивизионен обущар, но грешен размер. И аз едва измъкна ботушите на баща си върху тънък чорап.\n- О, Юри, ти наистина стане възрастен - каза тя с радост, когато той ме видя.\nИ аз се изправих, преминаване от единия крак на другия, аз не знам какво да кажа, и вълнение изглаждане мустаците си, което си мислех, даде лицето си с елегантен външен вид. Същата вечер бях в парада за първи път я целуна. И след това за дълго време не я пусна. Тя се дърпа ръката си от моята, каза той шепнешком:\n- Не, татко точка.\nСрещнахме се почти всеки ден. Отидохме на театър, кино. Няколко пъти тя дойде при нас в Токмак платно. Родителите ми го харесаха. И два дни по-късно на същия стълбището, където за пръв път я целуна, да я направи предложение. Може ли да се направи у дома си, където повече от един път посети, но се срамувам. Семейството е в трудна ситуация. Бащата и майката са разведени, но живее в една стая, разделена на пиано и екран. Те не говорят един с друг. (В къщата им се чувствах глупаво: тя дойде да кътче на баща й да се пие чай, пие до задната половина, когато майката и дъщерята са живели.) - Вие наистина харесвам папата, - каза ми тя.\nСъщата вечер, когато попитах за ръката й, тя каза:\n- Ела утре, аз ще ти кажа всичко.\nНа следващия ден, когато се срещнахме на булеварда, тя, гледайки към земята, той съобщи, че ме обича, но като приятел, и седмица по-късно се жени. Той е пилот, а тя е приятел с него от началото на войната, просто не беше казал. Той ме целуна по челото и добави:\n- Но ние ще останат приятели ...\nИ така, аз в крайна моята първа любов. Притеснявах се, разбира се, много. През нощта, скитах сам в Москва ...


Делник – Единствено в община Болярово е регистриран положителен механичен прираст от 8.3 % през предходната година\nЕдинствено в община Болярово е регистриран положителен механичен прираст от 8.3 % през предходната година\nЕдинствено в община Болярово е регистриран положителен механичен прираст в Ямболска област. Това сочат данните от Националния статистически институт за 2016 година. Броят на структурите на населението се определят от размерите и интензивността на неговото естествено и механично (миграционно) движение. Разликата между живородените и умрелите представлява естественият прираст на населението.\nВъв всички други общини в Ямболска област населението намалява в резултат на отрицателния механичен прираст, а единствено в община Болярово е регистриран положителен механичен прираст.\nОтносителният дял на населението под 15 години е най-нисък в община Болярово – 12, 1%; по относителен дял на населението от 15 до 64 г. Болярово е предпоследна от петте общини – 55, 6 %, последна е община „Тунджа“. При делът на лица на 65 и повече години, община Болярово е на второ място с 32, 2 %, а първи са община „Тунджа“.\nПо брой сключени бракове община Болярово е на второ място от петте общини – 3.2 %, като с 4.2 % е община Ямбол. Заедно с община Стралджа коефициентът по бракоразводност е по-нисък в сравнение с другите три общини, на второ място е отново общината ни – с 1.3 %.\nПо коефициент на раждаемост община Болярово е на трето място в областта – 9.1 %, първи са Стралджа, а втори – Ямбол. По брой извънбрачни раждания отново след Стралджа се нарежда община Болярово – 82, 4 %.


Блогът на budha2 :: Истината ли? Коя истина? Чия истина?\n12.01.2016 22:20 - Истината ли? Коя истина? Чия истина?\nПрочетен: 834 Коментари: 1\tГласове:\nКое от всички неща е на мястото си? Кам ги политическите полюси, другарки и другари? Сега всички са социалисти. Признаха го с корица на едно от техните най-популярни издания. Утре ще стане ясно, че са комунисти, построили собствения си социализъм. Народите кучета ги яли. На Тях не са им необходими толкова много хора на земята…\nНяма как да пропусна и факта, че основателят и вожд на Йобик е евреинът Габор Вона. Какво чудно? Само че не друг, а предвожданата от него партия се отличава с яростни антиеврейски изказвания. Самата Марин Льо Пен прогони от партията си своя собствен баща, който я основа. Заради същото, което плещят в Йобик – не съвсем ласкаво отношение към евреите?!\nХората се лутат между „изми“. С тази наставка завършват изкуствено създадени понятия, които служат за изфабрикуване на формулировки, ситуации и събития, които да объркват човеците и да им вредят.\nНяма повече от една истина. Субективното възприемане на обективната действителност е отклонение от правдата. Днес ви говорят едно, утре – друго. По правило го правят все едни и същи лица. Как е възможно да им вярвате, след като сменят позициите си, както шахматист мести пешките по игралната дъска?\nСвободата на словото в нейния абсолютен вид не е съществувала никога и никъде. Обаче крайностите в битката на сатанистите срещу истината и правото да бъде обявявана публично и отстоявана, водят до ужасни увреждания на масовото съзнание. Ще дам пример с главния редактор на един от най-известните турски всекидневници – “Cumhuriyet”, на български –„Джумхуриет“. Което означава „Републиката“. Това е истанбулско светско издание, което се представя за социал-либерално. Всеки да го тълкува, както желае.\nПреди два месеца Джан Дюндар, главният редактор на “Cumhuriyet”, беше арестуван заедно с шефа на бюрото в Анкара. Двамата се оказаха обвинени в участие в терористична организация, в шпионаж, и в разкриването на секретни документи. Заплашва ги доживотна присъда.\nЕто част от обяснението на самия Дюндар:\n„В началото на 2014 г. камион, за който се разбра, че принадлежи на Турските разузнавателни служби (MIT) беше спрян близо до сирийската граница. Представителите на жандармерията и на разузнаването, които контролираха конвоя, насочиха оръжия едни срещу други. Това беше моментът, в който двете сили, конкуриращи се, коя да управлява държавата, се изправиха лице в лице. Камионът беше претърсен. Под прикритията, съставени от кашони с лекарства, бяха намерени оръжия и амуниции. Камионът беше задържан за кратко. Но след намесата на правителствени фигури му беше уредено сигурно преминаване в Сирия.\nПравителството незабавно уволни прокурора и жандармериста, които спряха конвоя, и ги арестуваха. Беше декларирано, че камионите са съдържали хуманитарни помощи. Този инцидент, който раздуха твърденията за намесата на правителството на Реджеп Тайип Ердоган в Сирийската гражданска война, бързо беше прикрит.\nОбаче през май 2015 г. всекидневникът “Cumhuriyet”, вестникът, в който работя като главен редактор, се сдоби с видеозапис от този инцидент. Виждаше се съвсем ясно, че камионът беше натоварен с оръжия. По този начин беше документирано, че разузнавателната служба вкарва нелегално оръжия в гражданската война, разпалена в една съседна страна. Това беше голяма новина. Публикувахме подробности от операцията, придружени от снимки и видеозапис, качен на нашата страница в интернет.\nЕрдоган беше поразен. Не можеше да отрече историята. Затова избра да цензурира публикацията и да заплаши журналиста, отговорен за нея. Това бях аз. В предаване на живо по държавния телевизионен канал той заяви: „Лицето, което е написало тази история, ще заплати тежка цена за деянието си; не ще го оставя ненаказан.“ Добави още, че видеозаписът е „държавна тайна“. А обнародването му представлява „шпионски“ акт. Нещо повече, сякаш, за да докаже, че това не е държавна, а негова тайна, той отправи лично оплакване до кабинета на главния прокурор.\nНаказанието, за което претендираше, беше две доживотни присъди за мен – за „предателство“ и за „придобиване и публикуване на секретна информация с шпионска цел“. Това послужи като сигнал за арестуването на онези от нас, които бяха достатъчно наясно, че желанията на президента на републиката са възприемани като заповеди от съдиите в наказателния съд.\nТака, на 26 ноември, бях арестуван заедно с Ердем Гюл, шефа на нашето бюро в Анкара, който помести репортажа с признанието на жандармерията: „Да, в камионите имаше оръжия“. Само 10 дни преди арестуването ми получих награда за свобода на печата от „Репортери без граници“, присъдена на „Джумхуриет“.\nПритиснат от критиките за ареста от страна на вътрешни и международни медии и организации за човешки права, министърът на правосъдието обяви, че „всяка страна е чувствителна относно сигурността“. И се позова на примерите с Джулиан Асанж и Едуард Сноудън. Посланикът на САЩ в Турция отговори: „Ние преследвахме онези, които изнесоха информацията, а не тези, които я публикуваха.“\nКъде ви е свободата, другари демократи? Какво означава „преследвахме онези, които изнесоха информацията“? Ако тази информация е насочена против човечеството и неговата свобода?\nПомня, как, когато през 1945 година военен трибунал съдел покойния ми баща, задето е предал заповед за евакуация, комунистическите рабфаковци, надянали униформите на болшевишката Темида, го попитали, защо се е подчинил? Трябвало е да спре тази „антинародна заповед“, както се изразили.\nНямам намерение да разказвам случая, който с Божията, и с ничия друга помощ, приключил комично и с освобождение на татко. Но месеците на изтезания в милиционерското следствие, както и куп други неща вписани в досието му, неусетно, незабележимо, вървяха след него. Преследваха го до края на неговите земни дни. Тази дамга – мен също. В ония години извергите, които са го мъчили, не смятаха, че „всеки има право да се променя“. Пък и нямаше защо. Липсваха причини да изневеряваме на морала и манталитета си.\nИскам да кажа, че не бива да съществува оправдание с „държавна тайна“. Човекът, гражданинът, стои по-високо от държавата. Съвкупността от личности я създава, за да им служи. А не те – на нея. Ако второто е вярно, за какво ни е държава? Всеки сам ще се брани. Било е и така…\nКакво друго представлява миналият и настоящият репресивен опит за държава, притежавана от алчно червената фашистка мафия?\nЛицемерието на Запада превръща комунистически престъпници от ранга на Владимир Путин в симпатични, и даже в големи ръководители от световен мащаб. Така изглежда той на фона на сбирщината от нищожества, повечето от чиито агентурни дела от КГБ той държи в ръцете си. А с това – и тях самите.\nТова ме обижда – лично. Но не по-малко – отсъствието на всякаква свобода на словото в онзи свят, който измамно смятахме за свободен.\nКакви репресии и пребиваване зад решетките, гарантират съдилищата в Австрия, ФРГ, Франция, Швейцария, донякъде в Холандия, само за изразено мнение относно евреите и спрямо данните за холокоста. А те са не повече от 25 милиона сред 7,3 милиарда земни жители! Ами ако бяха мнозинство?\nТези дни качиха в интернет един доказан фалшификат – прословутия дневник на Ане Франк. Да, точно така – фалшификат. Да не споменавам, че бащата на детето е бил сътрудник на нацистите.\nНима е било различно преди 140 лета? Знаете ли, какви напътствия дал на проводените като „български делегати“ двама русофили, единият от които – и агент на империята, британският либерал и опозиционер Уилям Гладстон? Не?\nБългарската общност в Истанбул се поразбунила след кървавото потушаване на Априлското въстание през май-юли 1876 година. Нещо, което наистина не е било необходимо, но не било спряно, а донякъде насърчено от правителството на султана-русофил Абдул Азис. Като такъв той „бе представен поради благосклонната му политика спрямо могъщата му съседка Русия, като предател на турската държава, предател също на ислямските интереси“. Издевателствата продължили и при наследилия го за кратко след преврата и убийството му негов племенник Мурад V.\nТа цариградската българска общност, както се самоназовавали предците ни, жители на този град с най-многобройно нашенско население, решила да изпрати делегати в странство. За да защитават българската кауза. Елитът ни в отоманската столица бил подпомогнат финансово и от патриотични чорбаджии от тукашните територии, иначе наричани „изедници“. Но на първо място и с почти решаваща сума от Емлоги Георгиев. Единият от братята, които не криели истинската същност на „Дякона“ Левски – разбойник, убиец, крадец, който „за пари и баща си продава“.\nТа тези хора проводили Драган Цанков – руски възпитаник и шпионин, служител в Екзархията, и Марко Балабанов – отявлен русофил, издател на вестник „Век“, да пропагандират страданията на българите и да просят помощ от западните велики сили и от Санкт-Петербург.\nВ Лондон Гладстон им предложила да ги посети. Но, заети с пътуване до Бирмингам, превърнали се в обект на внимание, канени на банкети, срещи и тем подобни, първоначално те даже не благоволили да отговорят на писмото му. А неговата аудиенция уж била мечтата на двамината?! Завърнали се в столицата, намерили второ писмо от вече възрастния политик. Уговорили се, те да го навестят.\nТака, най-сетне, „трогнати от тази любезност на великия мъж“, в четвъртък, 14/26 октомври 1876 г., Цанков и Балабанов се завлекли до дома на лорд Гренвил, където Гладстон бил отседнал.\n„Тоя уречен ден и тъкмо в определения час ние бяхме при Гладстон, който ни посрещна и прие като баща. „Светла физиономия, ясен ум, добра душа“, съм забелязал буквално в записките си след това незабравимо свиждане.“\nНяма да цитирам целия спомен от срещата, възторгнала автора до сълзи. Да не пропусна – обемистият том е пълен с описания на сълзи – все негови, уж мъжки. Можете да стиснете книгата с надежда да прокапе… Да не се учудвате, когато при най-малкото бедствие, дължащо се на управленска некадърност и нехайство, както и на човешка леност, по телевизията ви покажат плачещи мъже. Явно за мнозинството нашенци това е унаследено…\nНо към края на приема Уилям Гладстон „ни посъветва да разправяме навсякъде – и в публичните си говорения, и в писанията си, че България, веднъж освободена, ще се отнася справедливо към всички възможни малцинства, турци, гърци, евреи, католици, арменци и др., защото, ни каза той, това е едно от най-силните възражения, които се правят срещу премахването на турското управление…\nТой впрочем особено налагаше на тая мисъл, че в наш интерес щяло да бъде, ако при добиването нашата свобода ние успеем да почитаме малцинствата в България и ако се отнасяме към тях справедливо и безпристрастно, защото това е най-умната политика за една страна на Балканския полуостров, дето се кръстосват толкоз иностранни елементи. Той също налагаше именно и върху доброто ни отнасяне към еврейския народ, към който, казваше, във Влашко, в Гърция, в Сърбия не се отнесоха както трябваше и приличаше в интереса на самите тия страни. После прибави да не слушаме това, що казват някои противници на нашето дело.“\nОнова, което масмедиите предлагат, не е популярно изкуство, а забавление, което да бъде консумирано като храна, бързо забравено, и заменено от ново блюдо\nНяколко думи за самото Априлско въстание, които принадлежат на първия български министър на външните работи Марко Балабанов. В пространна реч пред събрание в Лондон, той го описал по следния начин:\n„Необмислено, неустроено, недозряло, едно поместно българско въстание, избухнало частично и не по установения план, биде потушено в неколко деня. Но това българско въстание, ако може да се нарече то въстание при тия условия, турците като че да го беха чакали самите те с пълно знание на работата, като че да бяха го подготвили и предизвикали те самите, за да дадат свободен ход на всички свои кръвожадни и диви инстинкти. Въстаници те скоро вече не виждаха никъде пред себе си, но пред тях имаше едно невинно, едно беззащитно българско население, пробуждането и трудолюбието на което беше отколе като трън в очите им.“\nДе ги сега патриотарите – все комунета, свързани с Москва, да им припомня оня епизод, когато платеният руски агент Гаврил Хлътев, който си купил с откраднати от затворниците в Диарбекир пари полското фамилно име Бенковски, застанал в местността Лисец над горящото Панагюрище, което сам запалил. И пред цялата чета възторжено заявил:\n„Моята цел е постигната вече! В сърцето на тиранина аз отворих такава люта рана, която никога няма да заздравей; а на Русия – нека тя заповяда.“\nВасил Балевски, учен от БАН, справедливо и логично се възмущава:\n„Питам аз, а защо да не заповяда Австро-Унгария, например?“\nВие си търсете отговорите. Аз съм ги дал отдавна. Още в телевизионните си изяви, както и в поредицата, посветена на първата петролна война в историята, поместена в тази медия.\nДа не подмина, че след преврата и свалянето на княз Александър I Батенберг, Драган Цанков бил основен автор на „махзара“ от 26 февруари 1887 г. – прошението до истинския държавен глава на страната ни – султана. В коленопреклонната молба либералстващите социал-русофили искали Отоманската империя повторно да… се намеси за умиротворяване на положението, като окупира южната част на Княжество България, бившата Източна Румелия!\nПо-късно имигрирал в… Русия. После го направили председател на Народното събрание. „Патриотичен“ елит…\nДнес столичен булевард носи неговото име. Нито една улица не е наречена на името на някой истински, а не измислен борец против комунизма.\nOT SUZDATELITE na 13 prichini ZASHTO!!\nДа приемате комунисти и наследниците им, е ваше право/Да не носите отговорност за бъдещето на потмците ви – тоже.\nПонастоящем свободата на словото е химера/А популизъм нещо лошо ли е?\n1. 1997 - Както обикновено\nПротиворечиво, скачащо от тема на тема, да рече човек "Материал за диагноза"