Бившият наистина ли е само бивш? | WomanBG.com\nБившият наистина ли е само...\nДа приключим една връзка носи винаги след себе си поредица от чувства. Ако наистина сме били с човека, защото го обичаме и сме станали едно, то е много трудно да приемем, че всичко това в един момент свърша. Започваме да се питаме дали това е краят? Имаме ли по-специално отношение към бившите партньори.\nВсяка една връзка е самостоятелна за себе си, но едно е сигурно – винаги остава следа в сърцето ни. Хората мислят, че границата между любовта и омразата е много тънка. Може би те са прави, защото когато се разделим с някого, ние по всякакъв начин се опитваме да зачеркнем другия от живота си и съзнанието си.\nНо каквото и да правите отношенията с бившия винаги ще бъдат по-специални и вижте защо:\nВеднъж сте се опознали и сте свикнали да бъдете заедно\nЗнаете всичко за другия – добро и лошо. Също така, знаете, че винаги можете да разчитате на другия и на неговата подкрепа, разбира се това е в наложителни ситуации.\nТова е мостът между миналото и настоящето. Винаги във вас ще изникват хубави спомени с бившия, дори и да имате нова връзка. Разбира се, това няма да ви пречи на новата връзка. Напротив, дори ще ви помогне да осъзнаете какво имате сега.\nСексът с бившия е винаги сладък\nВ това твърдение има доза истина и няма нищо лошо в това. Винаги има едно приятно усещане, че той знае как да ви достави удоволствие, а и едно нощ с него отново е начин да разтоварите от напрежението. Сякаш това е последната ви бурна нощ и искате да оставите хубави спомени след нея.\nВ някои случаи краят наистина си е край. Може би имате нужда да се върнете назад, но каквото и да е това чувство, внимавайте и пазете емоциите си.


НАЙ-ТРУДНО СЕ ПРОМЕНЯ СЪЗНАНИЕТО | Факел Експрес\nНачало / Издателство / Директор / Разговори / НАЙ-ТРУДНО СЕ ПРОМЕНЯ СЪЗНАНИЕТО\nСписание ”Факел“ показва голямата литература, от която е лишен българският читател\nМоже да прозвучи апокалиптично, твърде мрачно и прекалено емоционално, но българската нация загива. Голямата тревога е, че у нас най-късогледо се пренебрегва културата, а това ще изиграе много лоша шега на онези, които го допускат, това каза пред ”Гласове“ Георги Борисов. И още: Много е лесно да стигнем до чалгата, след като десетилетия наред на този народ му е набивано как да мисли и какви партизански песни да пее.\n‒ Скоро ще се навършат 30 години от излизането на първия брой на сп. ”Факел“. През 1981 г. то излиза като ”двумесечник за съветска литература“, през последните няколко години издавахте по три-четири книжки, а тази година излезе само един брой, който оформихте като алманах. Какви са причините за това?\n‒ Да, през последните години периодичността намаля, но общият годишен обем остана същият. Причината, както може да се досетим, е финансова. И не само. От 15 години подбирам и редактирам материалите за всеки брой абсолютно сам, самият аз вече не издържам, а професията на редактора у нас е на изчезване. Както и тази на коректора между другото. Все по-малко са и опитните, всеотдайни преводачи, прeводачите с познания и с мисия. Да не говорим за руския език, който се превръща в рядък, екзотичен, бих казал, за нашата страна език – като японския и китайския, да речем. За последните двайсет години инерцията на разрухата разби най-силната школа у нас за превод на художествена литература – руската. И най-сръчният и опитен преводач обаче има нужда от редактор. Преводът е изкуство, което търпи безброй варианти, една фраза или стих може да бъде възпроизведен по десетки начини. В допълнение на това езикът ни обедня катастрофално, отчасти заради нахлуването на чуждиците, отчасти заради все по-елементарното мислене на хората. Вижте как се изразяват младите, колко и какви думи използват! Неизвестно защо изчезват думи, които са напълно равностойни на тия, с които ги заменяме. Откакто се върна царят и ни призова да мислим позитивно, думи като ”отрицателно“ и ”положително“ изчезнаха. Самият политически език у нас стана недостъпен за обикновените хора и вероятно това е от полза за политиците, които често сами не разбират онова, което говорят, а и нямат какво да кажат. Пристигнат от някаква проява на Запад, дадат пресконференция и разбрали-недоразбрали, транскрибират на български някоя абсолютно неизвестна чуждица. Ние вече нямаме виждане за нещата, а само визии. Няма да интегрираме циганите, докато употребяваме думата ”интегрирам“. Едва когато ”приобщим“ човека, той ще ни разбере и ще се ”интегрира“. Спорът кое е първично – езикът или мисленето, е подобен на този за яйцето и кокошката. Но много често езикът и начинът, по който изразяваш мисълта си, определят мисленето.\n‒ Нека се върнем към руския език и литература. Намаляващият брой на добрите редактори и преводачи от руски език не е ли следствие от отслабващия интерес към руската литература и култура?\n‒ Не, напротив. Това е една изключително самобитна култура, с много силна литература. Руснаците винаги са оспорвали западните авторитети, винаги са имали свое виждане за нещата. Маркони е открил радиото по един начин, Попов по друг. Русия наистина е друг свят, друга цивилизация, подобна на китайската. А самите ние имаме нужда от тази култура не само защото сме свързани традиционно с нея или защото нашите литератури са израсли от общ ствол, а и поради близостта на езиците ни. Бих казал дори, че сме свързани генетично с тяхната култура и велика литература. Съвсем съзнателно в този брой на ”Факел“ представям алманах ”Метропол“, алманахът, който преди 30 години взриви политическата система в бившия СССР и предопредели развитието на съвременната руска литература.\nДнес нашата литература ”открива“ тенденции и стилове от началото на миналия век. Не може да се изживяваме като модернисти, копирайки единствено западноевропейските образци от онова време. Нашата литература боледува от неизживяно детство, тя е твърде регионална, далече от проблемите на големия свят. От тази работа най-много страда читателят. Той иска да прочете нещо за себе си, да намери художествено осмислена новата действителност, но това липсва в предлаганите днес експериментални и подражателни съчинения. Липсват и големите теми, засягащи цялото общество. Не може да се ровиш само в собственото си село и да описваш пъпа си на десетки страници. Докато съвременната руска литература следва собствените си традиции, образците на голямата си класическа литература, за да каже нещата за днешното време. И тъй като България и Русия имат, общо взето, сходно близко минало, процесите, които протичат тук и там днес, са горе-долу едни и същи. Поради тази причина произведенията, създавани в Русия, са дори по-близки на българския читател от тези, които се създават днес у нас. Ето затова е толкова търсено и необходимо списание ”Факел“. То не пропагандира някаква проруска или просъветска идея. Няма носталгия към съветското минало. Напротив, показва голямата литература, от която е лишен днес българският читател.\n‒ Как може да бъде решен този парадокс – от една страна, интересът към руската литература е висок и съвсем закономерен, а от друга страна, все повече липсват преводачи и така да се каже, медиатори, които да направят достъпна тази литература за българските читатели?\n‒ Самата огромна и приказно богата Русия трябва да се замисли дали не може да подпомага разпространението на руската литература по света и публикуването на собствените си автори навън. От друга страна, нашата държава трябва решително да увеличи средствата за висшите ни учебни заведения. За съжаление твърде висок процент от представителите на т.нар. поколение на прехода е буквално невежо, няма никакви литературни интереси. Именно това поколение обаче ще бъде моторът на нашия живот през следващите 20 години. Все още не сме опрели дъното, именно благодарение на 50–60-годишните днес.\n‒ Тоест според вас у нас ситуацията е противоположна на библейската история за излизането от Египет? Тогава се е знаело, че обетованата земя може да бъде достигната едва когато измрат и последните родени в земята на робството, а вие твърдите, че ни чака дъното щом си отидат онези, които са получили образованието си по време на тоталитарния режим.\n‒ Натам отиват нещата. Не знам дали управляващите си дават сметка за какво става дума. Може да прозвучи апокалиптично, твърде мрачно и прекалено емоционално, но българската нация загива. Голямата тревога е, че у нас най-късогледо се пренебрегва културата, а това ще изиграе много лоша шега на онези, които го допускат.\n‒ Въпреки думите ви за българската литература, вашето списание винаги е публикувало и български автори. Защо според вас съвременната българска литература не успява да осмисли художествено новата реалност?\n‒ Разбира се, има и силни писатели, появяват се отделни великолепни творби, но аз говоря за общото равнище. Целият проблем е, че мислим постарому, че дори когато описваме новата действителност, ние не пресъздаваме новото, не можем още да изработим новия художествен език. Навремето в един разговор с мен Владимир Буковски каза, че нещата в нашите страни ще се променят едва когато дойдат на власт днешните 10–14-годишни деца, когато съзнанието ни се освободи окончателно от излишния товар на миналото. Което не означава, че то трябва да бъде забравено. Най-трудно се променя съзнанието, то е най-консервативно. Може да си купим нови къщи, да си построим нови градове и църкви, но ще продължим да се молим на старите идоли.\n‒ Кое е онова наследство от тоталитарното мислене, което продължава да бъде устойчиво и най-много ни пречи?\n‒ Носталгията по миналото, по това, че през ония славни години нямаше бедни и богати, че хората не си брояха стотинките за парче хляб… А колко бързо забравихме, че не можехме да отидем до съседна Италия, или да речем, че за един виц те изселваха по селата… Ето за тия примитивни разсъждения, стереотипи и митове в мисленето ни става дума. Така сме възпитани от демагогията на една партия, която на черното казваше бяло и която до ден днешен продължава да се измята като фурнаджийска лопата.\n‒ Коя партия имате предвид?\n‒ Майката столетница, както и повечето днешни нейни разклонения и образувания. След като в продължение на петдесет години у нас нямаше друга партия освен БКП – как да се развият модерни партии и партийни лидери, откъде да дойде новата политическа класа? След 9 септември интелектуалният елит у нас беше не само обезглавен, но и унищожен, а властта отгледа нова работническо-селска, народна интелигенция, която да я обслужва, без много-много да залита по неприсъщи за здравия българин нездрави западни философии и теории. Дивашкото отношение към културата днес е част от един ”културен проект“, който започва не преди двайсет, а преди 70 години. Много е лесно да стигнем до чалгата, след като десетилетия наред на този народ му е набивано как да мисли и какви партизански песни да пее. Естествено че след като шлюзовете се отворят, нахлува най-голямата мътилка. Масовата култура не е български патент. Масовата, попкултурата, е световно явление, но у нас тя съществува в крайно уродлив вид, понеже за един кратък период бързаме да наваксаме онова, което някои народи, както казваше вождът Димитров, ”са постигнали за столетия“. Между другото, ето го точния цитат, който звучи крайно съвремено: ”България за 15–20 години да направи това, което другите страни и народи са постигнали за столетия“.\n‒ Пишете, че ”бездушието, бездуховността и безкултурието, немилосърдието и жестокостта” са част от този ”културен проект“…\n‒ Да, и за жалост това е една от характеристиките на днешното ни общество. Виждате какво насилие, злоба и агресия царят дори сред децата днес. За каква духовност, дух и душевност да говорим у човек без елементарна култура и възпитание, осъден на животинско съществуване.\n‒ Съзнателно налаган ли е този антикултурен проект от страна на управляващите?\n‒ Да, защото по-лесно се управляват неграмотни маси, отколкото интелигентни хора.\n‒ Нека впишем в този разговор и актуалната културна реформа. Как ще коментирате закриването или сливането на театри и намаляването на бюджетите?\n‒ Държавата не бива да се меси в творчеството на човека, тя не може да контролира и цензурира мисленето му. От друга страна, задача именно на държавата, както е във всички европейски страни, които днес сочим за пример, е да подпомага културата. Театрите, издателствата и филхармониите имат нужда от субсидиране, за да не се хлъзнат до равнището на масовия вкус. Освен всичко останало, държавата трябва да образова своите граждани. Как ще стане това, ако тя не подкрепя сериозната литература? ”Факел“ има нужда от подкрепа не за да изхранва издателите си, а за да могат читателите му да си го купуват. Ако решим да го продаваме на цената, която ще върне разходите по излизането му, един негов брой ще стане толкова скъп, че почти никой няма да може да си го купи. Не можем да създаваме сериозни културни продукти, ако те не бъдат подкрепяни финансово. Кой ходи да слуша чалга – онези, които реват по стадионите и се трепят по улиците след мачовете. Това е равнището, което се поощрява в момента у нас. Природата не търпи празно място и ако високото изкуство липсва на пазара, неговото място веднага ще бъде заето от най-низшето. Срещу това трябва да се бори държавата, но не като забранява, защото забраненият плод е винаги по-сладък, а като подпомага и поощрява. Убеден съм, че дори обикновеният, масовият българин днес има нужда от сериозна литература, от смислени дискусионни и обзорни телевизионни предавания. Дори на масовия българин му е дошло вече до гуша от ТВ игри и шоупрограми, от дупнишки мадони и азисовци, от неспирните дебелашки сексуални намеци и вицове. Колко са филмите по днешните канали, които ни карат да надникнем в себе си, да размислим за душата си и нейното спасение? Кой въобще споменава думата ”душа“ днес у нас?\n‒ Вие сте главен драматург на Народния театър, как оценявате реформата, която засегна и вашия театър, или по-скоро театър ”Сълза и смях“?\n‒ Много е трудно за една толкова малка страна с население, което непрестанно се топи, да поддържа толкова голямо количество театри и опери, в които се играе някакво представление един-два пъти месечно. Самите актьори, които работят в тях, постепенно губят своя професионализъм. И въпреки това аз съм на мнение, че не може от раз, спорадично и кампанийно да се решават проблемите на културата. Ние нямаме цялостна културна стратегия, работи се на парче, ден за ден. Днес ще намерим пари да закърпим една дупка, утре ще зейне друга, хайде сега и за нея пари… А нов път не се строи.\n‒ Преди няколко дни обаче премиерът Борисов посети вашия театър, за да гледа спектакъла ”Хъшове“ и обеща още 10 млн. лв. за културата.\n‒ Не съм присъствал на разговора му с ръководството и актьорите на театъра в присъствието на Вежди Рашидов, но чух за това. Ако е така, ето каква е силата на изкуството. Спектакълът ”Хъшове“, който се игра за 150-и път, беше посетен и от Цецка Цачева, и от Цветан Цветанов. Няма съмнение, че това емблематично и въодушевяващо представление е докоснало някакви струни на премиера и го е накарало да си даде сметка, че и културата може да бъде полезна на правителството…\n‒ Има ли бъдеще сп. ”Факел“ според вас? Как отговаряте на твърденията, че то се е изчерпало, изиграло е своята роля и е изпълнило предназначението си?\n‒ То разби стереотипите в мисленето за това що е тоталитаризъм и Съветски съюз. В това отношение то действително изигра своята роля. Сега неговата мисия е друга – да не загубят нашите читатели и писатели ориентира си, да могат да се съизмерват с това, което става в другите държави и литератури, да знаят къде сме и как да продължаваме. Колко стихотворения можем да прочетем днес във вестниците, къде могат да публикуват нашите поети и писатели? В България останаха едно-две списания, от което страдат и българската литература, и българският читател. Не смятам, че ”Факел“ е изиграл своята роля, във всеки брой той поставя важни теми за обществото и дори предугажда процеси, които тепърва предстоят у нас.\n‒ Как подбрахте съдържанието на последния брой на списанието, оформен като алманах?\n‒ Никога не съм правил тематични книжки и не съм представял писатели само защото са навършили 80 години, да речем. Това убива едно издание. Предимството на един алманах е, че в него мога да си позволя да публикувам петдесет стихотворения на един от най-гениалните световни поети на ХХ век – Осип Манделщам, в нови преводи, значително по-добри от досегашните. Над сто от 700-те страници на алманаха са посветени на Манделщам, който е пример за това докъде могат да стигнат отношенията между власт и творец. Другата причина да посветя този брой на Манделщам е романът на Юз Алешковски, един изключителен писател, за когото самият Бродски пише, че след Гогол и Зошченко той е най-големият руски сатирик. Това е роман, който наистина се публикува за първи път, той не е излизал нито в Русия, нито по света. В този ”Малък затворнически роман“ също се говори за Манделщам. Действието се развива в подземията на Лубянка и разказва за един генетик, арестуван заради това, че е открил клонирането и е в преговори с англичаните да им предостави откритието. В килията, в която лежи, той съзира ред, написан от самия Манделщам…\n‒ Защо избрахте точно Осип Манделщам за център на това издание?\n‒ Поради две причини. Първо, защото този огромен поет не е стигнал до съзнанието на българските читатели поради лошите досегашни преводи и второ, защото примерът му е показателен за това как може да бъде убит един творец, който противостои на властта, при какви нечовешки условия са живели и творили тези хора, каква съпротива са оказвали. Хубаво е да помним, че от демокрацията до диктатурата има само една крачка. В името на демократичните промени понякога се действа с такава жестокост, че лесно се стига до авторитарен режим и диктатура. Другата тема на този брой е тази за политическата коректност и политически коректното говорене, една важна тема днес. Какви са границите на допустимото и недопустимото в политическата коректност? Представен е обширен блок от материали, сред които основният е на Владимир Буковски, който смята, че политическата коректност представлява нова утопична идеология, която е много близка до комунизма, и не вещае нищо добро за обществата на запад и на изток. Тази нова утопия да не се назовават нещата със своите имена според Буковски е не просто шизофренна, тя е гибелна.\n‒ Говорите за отношенията между твореца и властта в условията на тоталитарен режим. Наскоро попаднах на статия за ”пребоядисания в цвета на модернизацията путинизъм“. Как се променят отношенията между твореца и властта в условията на един пребоядисан режим, където ”мръсотията си е мръсотия, в който и щеш цвят да я боядисваш“?\n‒ По дефиниция творецът трябва да бъде срещу властта и управляващите. Това е ролята на всеки творец. Дълги години бях приятел с Констинтин Павлов. Когато настъпиха промените, бях свидетел колко народ се изсипа през неговия дом, просто за да се отърка о него, да изпере съвестта си и да легитимира новото си положение на човек, който е приел свободата и демокрацията. И колко хора измежду тези, които го посещаваха и се пишеха приятели, са го тормозели, лишавали са го от работа и от възможността да публикува. Такива като тях, развели знамето на демокрацията, разболяха и него, и Иван Радоев, които трудно можеха да издържат този театър на лицемерието и лъжата. Но вие ме попитахте за режима на Путин. Говори се, че се превръща постепенно в авторитарен режим и че Путин няма да се спре пред нищо, за да съхрани властта си в тази огромна страна. Честният творец обаче си остава честен творец и продължава да пише така, както му диктува съвестта.\n‒ По-лесно ли им е днес на честните творци в сравнение с онези като Манделщам, които са били отвеждани на Лубянка?\n‒ Не, в никакъв случай. Днес тиражите в Русия са паднали катастрофално, тоест тези хора не могат да си изкарват прехраната от литературен труд. По времето на Манделщам е имало само черно и бяло, сега има и мръсножълто и мръсносиньо. Не винаги можеш да разпознаеш тази мимикрия, много по-трудно е да се ориентираш в едно ”плуралистично“ общество, отколкото ако знаеш кой е твоят основен противник. В желанието да се добере до къшея хляб човекът е способен на най-големи унижения. Хората и техните душици стават все по-дребни в ежедневната битка за хляба. В този смисъл на руския писател днес му е много по-тежко, отколкото тогава, когато можеше да изнесе ръкописа си на Запад, да го четат по Би Би Си, да се знае, че се е обявил срещу властта, и накрая тя да го изгони, а той да се пресели в някоя западна държава. Сега това не е възможно. Западът вече смята и твърди, че политическата емиграция вече е изживяла времето си. И на Запад един писател може да загине от глад и в самота. Всъщност положението винаги е било сложно, не може да се каже кое е по-добро – да бъдеш ликвидиран в разцвета на творческите си сили или да гаснеш с невъзможността да осъществиш таланта си и да съзнаваш това.\n‒ Какво ще се случи със сп. ”Факел“, ще продължи ли да излиза и как – като двумесечник, като тримесечник или като алманах?\n‒ В момента нищо не е ясно. ”Овергаз“ и Фонд ”13 века България“ ни помогнаха за издаването на този алманах, но дали това ще продължи и догодина, не знам. Бих го издавал и занапред, ако може и два пъти годишно, стига да се намерят достатъчно средства – не само за хартията, печата и преводите, но и за бъдещите сътрудници, които ще трябва да привлека и подготвя. Ако не успея и някой не протегне ръка, просто повече няма да има ”Факел“…\nРазговора води Димитрина Чернева\nВ. ”Гласове“, 15.10.2010


Ръководство за пазаруване Рим: От мода до Битпазари – BlazeTrip\nHomepage / bg / Italy / Ръководство за пазаруване Рим: От мода до Битпазари\nПазаруване в Рим е фантастично, без значение дали търсите за висша мода, антики, или сделка. След няколко идеи за това къде да пазаруват в столицата на Италия.\nПазаруване за висша мода\nНякои от най-големите имена в италианската мода-Fendi, Валентино, Българи-градушка от Рим и ще намерите съответните водещи магазини, както и бутици на Прада, Армани, Версаче, Ferragamo, Cavalli, Gucci, както и много други по мрежата на улици в близост до испанските стъпала.\nVia Condotti е основният плъзгане на Рим за висша мода и “пожелателно” витрините, макар че ще намерите и висша мода помаха от бутиците на Via Borgognona, Via Frattina, Via Sistina, и Via Бока де Леоне.\nВериги магазини и Mainstream пазаруване\nАко искате да пазарувате, където редовно Римляни магазин, има няколко добри места да отида.\nВиа дел Корсо, и по улиците, които излъчват от него, е най-очевидният търговска зона. мили дълго улица, която се простира от Пиаца Венеция до Пиаца дел Пополо има всякакви магазини, включително водещата магазин Ferrari, множество магазини за обувки, популярните модни марки като Diesel и Бенетон и универсални магазини (Rinascente, МОНЕТИ).\nДруга област, популярен сред римляните е Via Cola ди Rienzo в квартал Прати. Тази дълга улица на север от Ватикана има подобен асортимент от магазините на тези на Виа дел Корсо, но има много по-малко туристи се тълпят по тротоарите.\nВъншни Битпазари и Антики\nИма няколко добри пазари на открито, бълха пазари, както и места, за да купуват антики в Рим. Porta Portese, която работи в неделя от 7 часа сутринта до 13:00, е най-важният битпазар в Рим и е един от най-големите пазари на бълхите в Европа.\nВ Porta Portese, ще намерите всичко, от антични домакински към втора ръка дрехи и музика на оригинални произведения на изкуството, бижута, плакати, мебели и др Porta Portese се намира в южния край на квартал Трастевере.\nДруг битпазар да се опита е този, при Via Sannio намира само на няколко пресечки на юг от базиликата Сан Джовани в Латерано. Този пазар се продава най-вече дрехи и аксесоари, включително дизайнерски чукат компромиси. Той работи сутрин от понеделник до събота.\nСъвет: Технически е незаконно да се купуват и продават фалшиви стоки, включително дизайнер чукат компромиси. В действителност, закупуване на чук излитане изделия може да означава як глоби за продавача и купувача.\nВъпреки че можете да намерите много добри антики в битпазари на Рим, има няколко улици и квартали, които са известни със своите антични продавачи. Виа дел Бабуино, в близост до магазини за висша мода около Испанските стъпала, е известен със своите антики, особено антични мебели и картини.\nНевероятно живописната улица, на която да си върши антични пазаруването е Via Giulia, на улица, която минава почти успоредно на река Тибър на запад от Кампо де Фиори. Ще откриете също така шепа антикварите в лабиринта от улици в кривата на Тибър между Via Giulia и Виа дел Векио Governo.\nЕдин от най-лесните начини да се подходи към този старинен квартал е като започнете от замъка Сант Анджело и ходене юг на прекрасната Понте Сант Анджело (Angels “Bridge).


TNB Мобилна батерия Iconiq, 8000 mAh\nМобилна батерия Позволява свобода на движението Най-голямото предимство на преносимите батерии е, че те позволяват да зареждате вашите дигитални устройства, дори когато нямате достъп до контакт или сте в движение, но ви трябва батерия. 4 пълни зареждания на телефон и 1.5 зареждания на таблет Тази батерия ползволява да заредите 4 пъти вашия телефон..\nTNB Мобилна батерия Slim, 3000 mah, дини\nМобилна батерия може лесно да се пъхне в джоба ви благодарение на малкия си и компактен размер. Можете да зареждате всичките си съвместими устройства, благодарение на USB порта. Можете да удвоите автономията на вашия смартфон в зависимост от модела. Може да видите декларацията за съответствие тук...\nTNB Мобилна батерия Slim, 3000 mah, черна\nTNB Мобилна батерия Slim, 6000 mah, Game Over\nМобилна батерия може лесно да се пъхне в джоба ви благодарение на малкия си и компактен размер. Можете да зареждате всичките си съвместими устройства, благодарение на USB порта. Можете да зареждате вашия смартфон до 4 пъти в зависимост от модела. Може да видите декларацията за съответствие тук.Може да видите инструкциите тук...\nTNB Мобилна батерия, 10000 mAh, със залепващ стикер\nПреносима батерия със залепващ се вакуум стикер за лесен пренос. Интерфейс: USB-A. Брой портове: 2. Мощност: 10 000 mAh.Може да видите декларацията за съответствие тук...\nTNB Мобилна батерия, slim, на цветя, 6 000 mAh\nКомпактна мобилна батерия Малка и компактна Благодарение на малкия си размер, тази мобилна батерия е компактна и удобна за носене във вашата чанта, раница или дори в джоба ви. Съвместима с USB-зареждащи се устройства Може да зареждате всички USB съвместими устройства чрез USB порта. Зареждане до 4 пъти Може да зареждате смартфона си 4 пъти, като и..\nTNB Мобилна батерия, slim, черна, 6 000 mAh\nTNB Мобилна батерия, безжична, 10 000 mAh\nТази 10 000 mAh захранваща батерия ще ви помогне да заредите всичките си устройства с USB флаш към USB порт, което я прави напълно универсална. Функцията за безжично зареждане също е включена за зареждане на всичките ви безжични устройства. Тежест: 230 g. Може да видите декларацията за съответствие тук...\nTNB Мобилна батерия, със залепващ стикер, 10000 mAh\nМобилната батерия е с капацитет 10 000 mAh и ще ви помогне да заредите всичките си устройства, чрез USB. Предоставеният стикер улеснява начина да носите захранващата батерия със себе си. Свързаност: USB-A, USB-C. Тежест: 195 g. Може да видите декларацията за съответствие тук.Може да видите инструкциите тук...\nVakoss Външна батерия, компактна, 5000 mAh, 1 A, с USB порт, алуминиев корпус, зелена\nАлуминиева кутия. Капацитет: 5000 mAh. Индикатор за зареждане. Изходящо напрежение: DC 1000 mAh. Входящо напрежение: DC 4,5 – 5,2 V. Изходи: 1 USB, 1 micro – USB...\nVakoss Външна батерия, компактна, 5000 mAh, 1 A, с USB порт, алуминиев корпус, синя\nVakoss Външна батерия, компактна, 5000 mAh, 1 A, с USB порт, алуминиев корпус, черна\nVerbatim Външна батерия, 13600 mAh, с 2 USB, черна\nМобилна батерия Verbatim с два USB порта. Може да се зареждат Iphone, iPod, Андроид устройства, eReaders. Капацитет на батерията: 13 600 mAh. Входящо напрежение (Micro USB): DC5.0 - 5.5 V. Изходно напрежение (USB): DC5.0 V. Размери: 72 x 54,5 x 21 mm. В комплекта има USB към micro USB кабел. Гаранция: 2 години...\nVerbatim Външна батерия, 5200 mAh, с фенрче, черна - сива\nМобилна батерия Verbatim с която може да се зареждат Iphone, iPod и Андроид устройства. Капацитет на батерията: 5 200 mAh. Входящо напрежение (Micro USB): 5VDC, 2A Max. Изходно напрежение (USB): 5VDC, 2.1A Max. Изходен ток: 2100 mA. Размери: 103 x 83 x 23 mm. Гаранция: 2 години...\nWesdar Външна батерия S133, 5000 mAh, с дисплей, USB Type-C, черна\nЗабравете за пестенето на батерия и ограниченията. Батерията ви позволява да заредите вашето устройство по всяко време. Осигурете си безопасно и бързо зареждане. С LED дисплей, индикиращ нивото на заряд. Капацитет: 5000 mAh. Вход: Micro USB+Type C. Размери: 102 х 64 х 13 mm. Гаранция: 12 месеца.Може да видите инструкциите тук...


Най-ефективните таблетки и лекове за алергичен ринит - Синузит\nТъй като много хора са имали хрема навреме за алергични атаки, повечето от тях се притесняват от въпроса: кои таблетки от алергичен ринит са най-ефективни? За да се даде изчерпателен отговор на този въпрос, ние трябва да знаем какви лекарства се използват за лечение на ринит, с алергии, както и тяхната Механизмът на действие в организма на пациента.\nЗа лечението на алергичен ринит лекарите често използват лекарства под формата на таблетки, а не на капки. Така че се приема, защото капките са предназначени само за елиминиране на признаци на някои заболявания, докато таблетките могат да лекуват напълно болестта.\nВ момента лекарството има няколко групи лекарства в таблетки, които могат да се използват за елиминиране на обикновена настинка с алергии.\nАнтихистамините са лекарства, които имат антихистаминови и противовъзпалителни ефекти. Тези лекарства от алергичен ринит могат да намалят активността на алергичната реакция при пациент поради намаляване на тежестта на отока и други симптоми на този патологичен процес.\nАнтибиотични лекарства, които имат антибактериални свойства, така че лесно могат да унищожат бактериите в назофаринкса.\nПрепарати за лечение на алергичен ринит, които имат антивирусен ефект. С тяхна помощ лекуват заболявания, чиято етиология са вируси от различно естество.\nХомеопатични средства за алергичен ринит, същността на която е насочена към общото укрепване на тялото на пациента, както и за увеличаване на нивото на интерферонови протеини в кръвта, което от своя страна предизвиква стартирането на защитни имунни механизми.\nСтрува си да си спомните, че преди да започнете лечението, трябва да се консултирате със специалист за възможността да използвате тези или други лекарства, така че лечението на алергичен ринит да е възможно най-ефективно.\nСлед много проучвания и дълги колекции от най-новите статистически данни, специалистите съставиха списък с ефективни лекарства, наречени антихистамини, за лечение на алергичен ринит при възрастни.\nSinupret е най-доброто лекарство под формата на таблетки, което се използва от специалисти за лечение на заболявания на горните дихателни пътища, също се предписва за алергичен ринит. Този продукт има обгръщащ, отхрачващ и противовъзпалителен ефект. Предписва се предимно за тези заболявания на дихателната система, които се съпровождат от освобождаването на голямо количество храчки. Sinupret съдържа в състава си листа от по-възрастни и вербен, както и екстракт от цветята на растителната горчица.\nЛекарите препоръчват приемането му от студените две таблетки три пъти дневно при възрастни и една таблетка два пъти дневно при деца под 5 години.\nПо време на прилагането на Sinupret няма почти никакви странични ефекти, което го прави популярен сред хората.\nCinabsin също е лекарство, което се използва активно от специалисти за лечение на ринит в резултат на алергични реакции. Има имуностимулиращ и противовъзпалителен ефект. Поради това се използва в много области на медицината.\nЛекарството трябва да се приема в количество от шест таблетки на ден за възрастен и четири таблетки за дете. Основната нежелана реакция на лекарството може да се нарече повишена слюнка, както и появата на кожни обриви в тялото. Строго е забранено използването на Cinabsin за лечение на хора, които имат алергична реакция към съставните агенти.\nПрепаратът Corizalia, поради съдържанието на активни природни съставки в неговия състав, често се използва от специалисти за алергичен ринит. Това лекарство за алергичен ринит допринася за елиминирането на различни възпаления в тялото на пациента, които се локализират в дихателните пътища. Той също така работи добре по време на лечението на вируса на ринит v etiology.\nПриложете CoriSal всеки ден не по-малко от шест таблетки, които трябва да се консумират преди хранене. Целият курс на лечение не трябва да бъде повече от една седмица.\nТози инструмент е строго забранен:\nДеца, чиято възраст не надвишава три години.\nОбикновено Corysalia няма странични ефекти, но в редки случаи може да предизвика гадене и повръщане.\nKoldakt е хапче от алергичния ринит на новото поколение, което съдържа в себе си хлорфенирамин и фенилпропаноламин. Това лекарство се използва като добро средство за отстраняване на всички признаци на възпалителни процеси, придружени от алергии.\nВземете това лекарство една таблетка на половин час, преди да ядете три пъти дневно. Строго е забранено използването на трупа за деца под шест годишна възраст, бременни жени, както и хора, страдащи от хипертония или исхемична болест на сърцето. Сред възможните нежелани реакции са периодични замайване, главоболия и сънливост.\nRinoprint е лекарство за алергичен ринит, който има антихистаминово действие. Тази функция му позволява ефективно да се справи с алергичния ринит от всякакво естество.\nВземете Rinoprint препоръчва една таблетка два пъти на ден за половин час преди хранене. Възможните нежелани реакции включват възможни алергични реакции към съставките на Rinoproton, както и сънливост.\nДруги таблетки със студ в резултат на алергия\nАко основният списък от средства от алергичен ринит не помогне на пациента в определени случаи, има средства, които лекарите използват в такава ситуация.\nСред тези лекарства са следните антихистамини:\nВсички тези антиалергични лекарства спомагат за стабилизирането на броя на мастните клетки, които са отговорни за активирането на защитните имунни процеси в човешкото тяло, както и за стесняване на съдовете и намаляване на пропускливостта. Поради това няма симптоми като повишено подпухване и голямо количество храчки при пациента.\nНе забравяйте, че има много малко лекарства, които не са забранени за деца. Но за съвременната медицина този проблем не е проблем, защото има много средства, например, антихистамини, които могат да бъдат използвани от деца от всички възрасти.\nКогато пролетта дойде и всички видове дървета и растения цъфтят, хората започват да страдат от различни симптоми. Таблетките от алергичен ринит са първа помощ и значимо облекчение за много пациенти. Местните лекарства са по-пестящи и почти никога не предизвикват странични ефекти, само от време на време те причиняват дискомфорт. Тези лекарства създават максимална концентрация на веществото в носната кухина и се борят с признаците на алергия.\nНо местните фондове сами по себе си не са достатъчни, така че трябва да свържете таблетки с алергичен ринит. Изолират имуномодулатори, сорбенти и вазоконстриктори; последните перфектно премахват симптомите на ринита.\nИма много различни начини за справяне с този проблем. Когато алергичният ринит трябва да приема тези лекарства вътре и да засили техния ефект чрез локални средства. Противоалергичните лекарства се подобряват ден след ден, а днес има 3 поколения лекарства. Всички те са различни.\nПовечето лекарства за системно лечение на алергични реакции действат на същия принцип: блокират хистаминовите рецептори, които са отговорни за производството на хистамин и появата на симптоми на алергия. Благодарение на такива лекарства, много хора са се отървали от алергиите: кихане, назална конгестия и ринорея. Но е полезно да знаете, че ако контактът с алерген се осъществява непрекъснато, тогава няма да спести антиалергичен агент. Невъзможно е да се възстанови от това заболяване. При всеки контакт с алергена симптомите ще се появят отново и отново.\n1 поколение е най-известният и примитивен.\nТози тип лекарства има редица недостатъци: те причиняват сънливост, обща слабост, летаргия и следователно не ги предписват на активни професионалисти и шофьори на транспортни средства. Те включват известния "Диазолин". Можете да изберете други антихистамини: Suprastin и Fenkarol. При дългосрочно приемане тялото може да свикне с определено хапче, така че ефективността му ще намалее с течение на времето. Всички средства от това поколение се разпределят на 1 брой дневно, докато не винаги се постига желаният положителен ефект. Списъкът на нежеланите реакции от 1 поколение може да продължи много дълго време.\n2-ро поколение е направено, като се вземат предвид много от характеристиките на човешкото тяло, така че те не причиняват сънливост, но не могат да бъдат използвани в болно сърце, защото имат кардиотоксично действие. Антихистамините 2 поколения не трябва да се предписват на пациенти със сърдечно-съдови заболявания и възрастни хора. За лекарства от 2 поколения е обичайно да се споменават: "Claritin", "Loratadin", "Cetrin" и "Zodak". И това не е целият списък. Средствата включват вещества като лоратадин и цетиризин. Множеството от тяхното приемане е същото като това на първото поколение, т.е. веднъж на ден.\nТаблетите от трето поколение (последната) са най-иновативните и нямат странични ефекти, така че те се предписват най-често. Тези лекарства включват "Алерон" и "Tsetril". Също така в този списък можете да включите "Eden" и "Erius".\nВсички препарати за алергичен ринит са подобни една на друга. Ако някоя от тях не даде положителен терапевтичен резултат, струва си да се замени с подобно средство за алергичен ринит, но с различен състав. Всички лекарства се избират чрез опит и грешка, така че не можете да дадете гаранция, че дадено лекарство ще помогне на всички.\nАко изберете оригиналния и най-изучавания наркотик сред средствата, базирани на деслоратадин, тогава си струва да купите "Erius". Той се позовава на лекарствата от новото поколение, защото е доказал своята ефективност и безопасност повече от веднъж. Що се отнася до нежеланите реакции, те се наблюдават с приема си изключително рядко.\nАко сравнявате "Erius" с други таблетки, можете да видите, че има най-бърз ефект и първият облекчение ще дойде след половин час.\nТя може да се приема само от възрастни и юноши, започвайки от 12-годишна възраст, а за деца има идентично лекарство, но в друга дозирана форма.\nПри алергичен ринит това лекарство се приема в доза от 5 mg, което е равно на приемане на 1 таблетка на ден. Според статистиката едва 1% от хората, които са употребявали това лекарство от алергичен ринит, са имали странични ефекти под формата на обриви по кожата.\nИма и други лекарства. Например, препаратът "Telfast" се освобождава в 2 дози, но е необходимо да се вземат 120 mg от студа. Първият терапевтичен ефект от употребата на лекарството се наблюдава след 1 час след приложението. Максималната лечебна сила идва 6 часа след приемането на хапчето. Също така това лекарство има добра продължителност на действие.\nИма много други лекарства. Което означава най-доброто, никой не знае, трябва да бъде избран независимо.\nХормонални препарати също се вземат с различни алергии. Не е подходящо да пиете стероидни таблетки за лечение на ринит.\nХормоните са средство, което се предписва изключително рядко и само след консултация с специалист. Всички антиалергични лекарства проникват в плацентата и млякото на кърмачките, така че не можете да ги приемате през периодите на GV. Такива лекарства за алергичен ринит назначават, но само в екстремни случаи. За да направите това, лекарят трябва внимателно да прегледа жената и да вземе решение за назначаването на лекарството.\nПо време на лечението пациентите трябва да се въздържат от шофиране с кола, защото има индивидуална чувствителност към лекарството, което може да се прояви по всяко време. Ако въпреки това е необходимо да седите зад волана, тогава е необходимо да се вземат само препарати от алергичен ринит 3, ново поколение.\nФорма на агента и сорбенти\nМного често възниква въпросът, как е възможно да се лекува алергичен ринит? Има 2 форми на системни антиалергични лекарства. Сиропите се използват за лечение на млади пациенти, а таблетките се използват за лечение на алергичен ринит при възрастни и деца над 12 години. Ако по някаква причина възрастен е трудно да погълне хапче, тогава може да му се даде сироп, но дозата ще бъде много по-висока от тази за бебето. Такова лекарство за алергичен ринит е достатъчно за кратко време.\nПричината за болестта винаги е вътре. Алергени през носните проходи влизат в тялото и оттам започват своето вредно действие.\nЗа да ги дезинфекцирате, трябва да вземете сорбенти. Те ще пречистват тялото, като по този начин ще намалят тежестта на проявите.\nТези лекарства с алергичен ринит са в състояние да неутрализират благотворния ефект на други лекарства, така че след като ги приемете, трябва да поддържате интервал на час и само тогава да вземете друго лекарство. Самостоятелно лекува алергичен ринит такива средства не могат.\nКъм сорбентите под формата на таблетки се носят:\n"Сорбеки" (в капсули);\nЕнтеросгел (в капсули).\nФормата на таблетките е най-удобна и ограничава неприятния вкус. Вземете тези средства за 1 седмица, защото само с правилното приемане те могат да имат лечебен ефект. За да се лекува алергичен ринит, сорбентът трябва да се приема само заедно с други лекарства.\nЗа лечение на алергични състояния се използват хомеопатични таблетки. За да може такъв инструмент да действа, трябва да започне преди появата на симптомите. Хомеопатичните антиалергични лекарства включват "Rhinital". Той се освобождава под формата на таблетки за резорбция и се използва за назална конгестия поради проблем като алергичен ринит.\nЕдно от предимствата е, че то може да бъде взето от детството, а именно от 2 години.\n"Rhinal" е естествен естествен препарат, поради което само в отделни случаи може да причини странични ефекти. Тя може да бъде взета от жени в положението и кърменето, но преди да се използва, е необходимо да се консултирате със специалист. Такова лекарство не причинява пристрастяване и нежелани реакции. "Rhinital" се предписва, когато алергията продължава цяла година, а човекът не иска да приема антихистамини за цял живот.\nСред популярните варианти вазоконстриктивните лекарства също са изолирани за лечението на алергичен ринит. Лекарите ги включват в списъка с лекарства, за да улеснят дишането на пациента. След като вземете лекарството, отокът на носната лигавица на пациента намалява и количеството отделена слуз намалява. Важно е да се разбере, че такива лекарства не са в състояние да се борят сами с алергии или ринити.\nРазпределете различни форми на лекарства: спрейове, капки, течни разтвори и капсули, както и за системна експозиция на тялото, предписвайте таблетки. За да се улесни състоянието на пациента, лекарите се съветват да използват "Naftizine" или "Nazivin" ("Vibrocil"). Курсът на терапията може да продължи не повече от 1 седмица. Дългосрочната употреба е възможна само при псевдоефедрин. Не си предписвайте тези лекарства, защото те имат много странични ефекти и противопоказания.\nТова не е метод на лечение, а спешно средство за краткосрочно подобрение на състоянието.\nАктивно използван и "Sinupret". Той е имуномодулатор на растителните компоненти. Сред основните му функции са:\nвтечняване на слизестата течност.\nТермотерапията обикновено трае 1-2 седмици. Лекарството може да бъде закупено под формата на капки, таблетки или сироп.\nАко лекарството не помогне, тогава е по-добре да се консултирате с алерголог. Лекарят ще направи серия от проби за определяне на стимула и след това ще предпише необходимата терапия. Самолекарната алергия не е възможна.\nАко предписаният от специалист режим на лечение се окаже неефективен, трябва да се консултирате отново с лекуващия специалист и да промените лекарството, тъй като лечението на алергичен ринит е сложен процес. В допълнение към лекарствата оказва голямо влияние върху състоянието на организма чрез начина на живот.\nАко алергията е настъпила по време на цъфтежа на растенията, значи си струва да се ограничат посещенията на места с обилни гъсталаци.\nНе излизайте на горещо и ветровито време, когато полезът лети наоколо. През деня прозорците на стаята трябва да се държат затворени и да се отварят само за нощта, и след като сте посетили улицата, струва си да измиете носните канали с морска вода, за да ги изчистите от алергени. В къщата е необходимо да правите мокро почистване по-често, защото улеснява дишането и почиства стаята с прах.\nНай-добрите лекарства и препарати за алергичен ринит\nКакво е най-ефективното средство за лечение на алергичен ринит? Този въпрос се изисква от много хора, които страдат от различни форми на болестта. Наркотиците, предлагани от конвенционалната медицина, но не за дълго време, извадете на симптомите, но в остра отново страдат от кашлица, алергичен ринит, сълзене, odyshkaa.\nВъзможно е тази патология да се лекува не само с антихистаминови лекарства. Едно от най-ефективните лекарства, което вече е доказано, са хомеопатичните лекарства за алергичен ринит. Те също така не лекуват, но след приема им интервалът между пристъпите се увеличава значително.\nНо всички лекарства, антихистамините не трябва да се приемат самостоятелно, за да не се утежнява хода на заболяването. Лечение на болестта и нейните проявления са ангажирани Алерголозите и хомеопати, че тези специалисти трябва да се отнасят към хората с алергичен ринит.\nПри наличие на лека степен на алергичен ринит лекарите предписват антихистамини. Наскоро фармакологичните компании започнаха да произвеждат наркотици от ново поколение:\nЦетрин - таблетки от алергичен ринит също се използват за конюнктивит и дерматоза;\nZirtek - отлично лекарство за това заболяване, намалява сърбежа, кихането, сълзене, широко се използва при сенна хрема;\nза лечение назначава Зодак, той помага с кошери с различен произход, алергичен ринит;\nAerius - назначен със студена, сенна хрема, за бързо облекчаване на сърбеж в очите, хрема, кихане, задръстванията и оток на лигавицата на носа, сълзене на очите, кашлица.\nТези лекарства нямат хипнотични ефекти при нормализирани дози на лекарства. Но, както всяко лекарство има противопоказания, следователно е невъзможно да се ангажираме с независима терапия, да употребяваме наркотици само за лекарско предписание.\nЛекарствата, съдържащи хормони, се предписват за лечение на алергичен ринит само ако се появят в остра, тежка форма. Те имат редица странични ефекти. Инструменти като Flikosanze, будезонид, Aldetsin, Nasobek, Bekonaze, Nazarel предотвратяват развитието на прояви на анафилактичен шок, задушаване, сърдечна недостатъчност, клинична смърт, които могат да възникнат при хора, страдащи от алергичен ринит.\nЗа да се прилагат тези лекарства е възможно само за целта на специалист, те не могат да бъдат използвани сами, защото веднъж лекарят може да установи индивидуална доза от лекарството.\nЗа лечението с тези лекарства трябва да се има предвид сериозно, не прекъсвайте дозировката. Не се препоръчва употребата им при деца и възрастни хора.\nНай-разпространените лекарства за алергичен ринит\nПри алергичен ринит се назначава или номинира Назаваль. Произвежда се под формата на микродиспергиран прах. Лекарството от последното поколение, което предотвратява проникването на вредни вещества от дихателните пътища. Хората, които са болни от алергичен ринит, го инжектират в носните проходи. В този случай върху лигавицата се образува силен гел-подобен защитен филм. Позволено е да се използват не само хора с алергичен ринит, но и новородени и жени по време на бременност, лактация. Но въпреки факта, че наркотикът практически няма контраиндикации, той трябва да се приема само след консултация с лекар, особено в случая на малки деца.\nДруго ново лекарство е Prevalin. Съставките са емулгатори и масла, които създават мощна бариера пред вредните вещества и спират симптомите на алергичен ринит. Но това лекарство е по-добре да се използва преди началото на атаката.\nНе по-малко ефективен за хора с алергичен ринит следните спрейове: Kromogeksal, Kromoglin, Kromosol, Allergoodil.\nТези лекарства имат предупредително свойство, в тези случаи, ако се появят реакции от непосредствен тип. Използва се за лека алергия. Преди употреба прочетете инструкциите. Някои от лекарствата имат противопоказания.\nМного често алергичният ринит се лекува с локални препарати, които облекчават подуване в носната кухина, спомагат за улесняване на дишането. Използвайте ги за повече от 6 дни не може. Те са пристрастяващи.\nЛечението на ринит с Polyphepanom, Polysorb, Enterosgel, Filtrum STI се предписва в комбинация с други антихистамини. Тези лекарства помагат да се премахнат токсините, шлаките, алергените от тялото, но не намаляват нивото на хистамин.\nТежкият и средният ринит се лекува с препаратите на Singular, Acolat.\nХомеопатия и лечебни билки\nВодещите принципи на хомеопатията са откриването и елиминирането на причината, елиминирането на проявите на болестта, укрепването на имунната система и спирането на алергичния ринит. Благодарение на тези принципи днес тези средства се считат за най-ефективни. От разнообразието от лекарства могат да бъдат идентифицирани, както следва:\nАлерген-ARN - се използва за алергичен ринит, сълзене, гърло или нос на гърлото, настинки;\nRhinital - най-доброто хомеопатично лекарство, което помага за премахването на хрема, се използва в различните му форми;\nEuphorbium - лекарство, използвано в алергичен ринит и ринит от различен произход (бактериални, атрофични, вирусни, хиперпластични, сенна хрема).\nНо въпреки факта, че хомеопатичните лекарства практически нямат странични ефекти, те трябва да се използват само след консултация с специалист.\nПомогнат за премахване на атаките на алергичен ринит помощ Allium 6С (Allium 6С), луфа operculata (Luffy operkulata), Arsenicum албум 6С (Ars албумин 6С), Euphrasia 6С (eufraziya 6С), Natrum muriatricum 6С (natrum muriatikum 6С), Nux Vomica 6С (Nux Vomica 6С) и Кали IOD. 6С (калиев йод. 6С), Calciom sulph. 6С (калциев сулфит. 6С), Hepar sulph. 6С (Hepar сулфит. 6С).\nНякои лечебни билки, според лечителите, имат отлични антихистаминови свойства, бързо премахват неприятните симптоми при хора, които са алергични ринити. Но не може да се приеме този метод на терапия като алтернатива на традиционното лечение.\nImmortelle е мощен противовъзпалителен агент, който облекчава атаките на кихане. Бори се с патологичните процеси на лигавицата, намалява изтръпването и алергичния ринит.\nВ аптеката лекарството може да бъде закупено под формата на лекарства:\nКоренът от сладък корен (сладник) е силно средство за алергичен ринит.\nПлантана намалява секрецията на лигавицата.\nЛайка премахва алергичния ринит, предпазва от разкъсване.\nСминдухът се счита за идеално средство, предотвратява пристъпите.\nЕфедра (Ephedra) съдържа активни антихистамини за облекчаване на симптомите на алергичен ринит, но предозирането може да причини кръвното налягане скача, тахикардия, обаче преди употреба, е желателно да се насочи към специалист в билковата медицина, за да се установи доза.\nЕхинацеята се използва за укрепване на имунната система и за премахване на потенето в устата, алергичен ринит. Вземете лекарството по-добре преди периода на обостряне.\nСкачащата коприва ще помогне да се намали количеството слуз, секретирано при алергичен ринит.\nЗа да приемате лекарства от народна или традиционна медицина, както и лекарства, създадени от хомеопати, следвайте стриктната дозировка и след консултация със специалист. Лечението на ринит трябва да се вземе сериозно, за да се избегнат негативните последици.\nПредишна Статия Cinnabsin: инструкция, приложение\nСледваща Статия Процедура "кукувица" у дома\nЛечение на настинка с инхалатор - рецепти...\nСимптоми и лечение на хроничен вазомоторен ринит...


Пълна излагация! AX Dain СМАЗА Ариа на сцената! Певицата за пореден път стана за смях със селското си поведение (ВИДЕО) - Новини от шоубизнеса\nПълна излагация! AX Dain СМАЗА Ариа на сцената! Певицата за пореден път стана за смях със селското си поведение (ВИДЕО)\nПрохождащият изпълнител Алекс Ахмедов, по-известен като AX Dain, буквално размаза фолк певицата Ариа, имаща се за звезда в „Пайнер“.\nВидео с помитащото изпълнение на AX Dain, който скрива шапката на Ариа по време на нейно участие в Габрово, се споделя главоломно от потребители във Фейсбук. В клипа пайнерката решава да покани мъжки глас от публиката, за да й помага в изпълнението на дует с Фики. Ариа дори не подозира, че е извикала на сцената професионалния изпълнител AX Dain, който ще я срине със земята.\nВ момента, в който Алекс запява едно от последните си авторски парчета „Ще ми гледаш гърба“, Ариа замръзва. Безспорно талантливият изпълнител и композитор пее в пъти по-добре от певицата, която дори не успя да се включи. „На няколко пъти Ариа пригласяше на Алекс, но толкова фалшивеше, че сама се усети колко се излага“, коментират очевидци.\n„Направо я заби дълбоко! Ще те кара да имитираш Фики?! Какъв Фики, кви 5 лева! Тя да си имитира когото си иска, като няма талант“, „Тази е голяма излагация. Толкова й е празна кратуната, че не се чудя изобщо защо си мята главата като някоя атракция в увеселителния парк“, „Браво! Даде й да разбере на тази с голямото самочувствие къде се намира“, гласят само част от стотиците коментари под вайръл видеото.\nТова не е първият път, в който Ариа става обект на подигравки с фалшивото си пеене и неадекватно поведение. В последното видео, което се разпространяваше в мрежата, певицата лапаше чаши от земята и яздеше фенове.\nAX DainАлекс Ахмедовариаучастиефалшиво пеене


Парична статистика и изводи от нея II\nПродължение от Част I .\n3.2. Реален брутен вътрешен продукт на САЩ\n3.3. Западногерманската марка\n3.4. Шведската крона\n10.2. Разпределение на парите\n10.3. Разпределение на доходите\n10.4. Разпределение на богатството\n10.5. Класово деление\n10.6. Растящо неравенство\n10.7. Валидност и разпространение на резултатите\nКартината няма да е пълна ако не добавим към нея основен щрих, който обяснява много неща и без който ролята на държавата не може да бъде разбрана. А именно, разпределението на доходите и богатството сред хората.\nОсвен облагането на парите с печалба при всеки цикъл, Фигура 9 (от Част I ) скрива още нещо много съществено – потока на кредитите. За него обаче открих друга схема в любимия ми учебник на Фредерик Мишкин (3) – Фигура 10. На нея дори опит няма паричният поток да се представи като кръгов. Той е линеен от кредитори към кредитополучатели, от спестители, към прахосници, от „добри” към „лоши”. Разбира се, фигурата показва единствено кой кого финансира, а не как се движат парите. Предполага се, че те се връщат при кредитора при това с лихва, т.е. всяко завъртане на парите от кредитор до кредитополучател и обратно е обложено с лихва, така както всяко завъртане между производител и домакинство и обратно (Фигура 9) е обложено с печалба. Фигура 10 обаче не показва колко са кредиторите и колко са кредитополучателите или по-общо, как се разпределят парите и капитала между хората.\nФигура 10 Парични потоци във финансовата система (3 стр. 24).\nОтговор на последния въпрос може да бъде открит в една обзорна статия (12) от сравнително новата научна област еконофизика, която за нещастие на икономистите набира все повече скорост и за разлика от икономиката наистина ползва научни методи, доколкото е възможно. Статията е резюме на изследванията на голямо количество учени, както физици така и икономисти, върху разпределението на парите, доходите и богатството между хората.\nЗа определяне разпределението на парите сред хората се строят различни модели в затворена система с фиксирана обща сума пари. Хората в началото притежават еднакви суми, но благодарение на случаен обмен, който съответства на покупки и продажби, след време се оказват с различни суми. След достатъчно дълго време се установява стационарно разпределение, което вече не се изменя с времето. Това разпределение отново представлява експонента, само че намаляваща, е-m/T т.е. броят на „богатите” намалява експоненциално. Това разпределение се нарича Болцманово, (или Болцман-Гибсово), по името на физика Болцман, който е открил, че тази функция описва разпределението на молекулите на идеален газ по енергии. На Фигура 11, сините начупени линии са компютърна симулация, а червените са намаляващи експоненти – Болцманово разпределение. Тази графика означава, че ако вземем произволен човек, то вероятността да има 2000 парични единици (долари, левове евро) е около 2% при модела без кредити и около 3% при модела с кредити. Същото може да бъде казано и по друг начин – около 2% или 3% от хората имат по 2000 парични единици. Съответно 16% и 9% от населението нямат никакви пари в модела без и със кредит. В модела с кредит обаче имаме значително количество хора, около 11%, които притежават отрицателни пари, т.е. които са в дълг.\nФигура 11 Стационарно разпределение на парите в затворена система с фиксирана обща сума пари. В модела допускащ кредити задлъжняването (отрицателни пари) е ограничено до определена сума (12).\nНа моделът с кредити ще се спра по-подробно, тъй като макар и опростен той е много показателен. „Отрицателните пари” или дългът се получават, когато при обмена между двама души единия няма пари. В модела без кредит такъв обмен е забранен. В модела с кредит обаче е разрешен. Този който продава увеличава сумата си със стойността на обмена dm, а този който купува се оказва в дълг със същата отрицателна сума dm, общата сума пари се запазва тъй като dm+(-dm)=0.\nМоделът с кредитиране съдържа ограничение на максималния кредит който човек може да вземе, като специално за Фигура 11 той е 800 парични единици (12). Разликата с модела без кредити е само количествена. Границата под която обмен на пари не се допуска е преместена от нула на -800 парични единици. Качествено различна е картината когато такава граница на кредитирането не се поставя, т.е. имаме постоянно и неограничено кредитиране. Тогава стационарно разпределение въобще не се установява, дълговете нарастват постоянно и разслоението по притежавани пари се увеличава до безкрайност. В реалния живот ограничаването на дълговете на хората и фирмите се получава от преценката както на кредитополучателите, така и на кредиторите. Следва да спомена, че моделът е на кредитиране без лихва. В случаят с лихва общата сума на парите не може да бъде запазена което съответства на констатацията за експоненциален растеж на паричната маса .\nЗа разпределението на парите между хората обаче няма данни, въпреки, че биха могли да бъдат извлечени от банките без да се нарушава банковата тайна. Включих тази част в текста тъй като тя показва две принципни положения. А именно:\n1. Установяване на стационарно, т.е. независещо от времето като форма, разпределение, основната част от което е Болцманово разпределение;\n2. разпределението като форма е изключително устойчиво и почти не зависи от динамиката по която се разменят пари ; и\n3. непрекъснато нарастване на неравенството между хората и задлъжнялостта в случая на неограничено кредитиране .\nЕкспоненциалният растеж на паричната маса за който става дума в този текст е израз точно на такова неограничено кредитиране, което води и до увеличаване на паричната маса както в модела с лихва.\nМеханизмът на рефинансирането се вписва в модела по логиката от §5 с която обясних как печалбата поражда нарастване на паричната маса. Ако в един момент се окаже, че човекът (фирмата, държавата) няма да си изплати дълговете (което при фиксирана обща сума може да стане само по един единствен начин, а при наличието на печалба не може да стане), то не ни остава нищо друго, освен да ги заличим, както сега се заличават части от гръцкият дълг. Това означава да заличим –dm т.е., да установим –dm=0, което води след себе си заличаване и на dm, т.е. dm=0. Но кредиторите не искат да губят и решението което остава е увеличаване на общата парична маса с dm при това независимо дали ще бъдат дадени на длъжника или на кредитора. Обикновено се дават на длъжника, т.е. той бива рефинансиран .\nНай-достъпни са данните за разпределението на населението по доходи, тъй като този въпрос е занимавал икономистите с десетилетия. Разпределението на населението по доходи има формата на Фигура 12. На нея са нанесени доходите декларирани пред данъчната служба на САЩ през 1997 година. Точките представляват данните от данъчната служба докато линиите са математически функции за които ще стане дума.\nГрафиката се чете по следният начин. На стойността 100 хиляди долара например съответства стойност от около 6%. Това означава, че доход над 100 хиляди долара годишно имат 6% от американците. Съответно, 94% имат доход под 100 хиляди долара годишно.\nФигура 12 Разпределение на гражданите на САЩ според дохода деклариран в данъчните им декларации за 1997 година (12). Точките представляват данните от данъчната служба, а линиите са математически функции (виж текста). Забележете, че и хоризонталната и вертикалната оси са в логаритмичен мащаб, докато на вмъкнатата фигура хоризонталната ос има линеен мащаб.\nДоходите под 100 хиляди долара се описват с разпределението на Болцман, което като експоненциална функция, y=ae-x/b, представлява права линия когато вертикалната ос на графиката е в логаритмичен мащаб, а хоризонталната в линеен, както е на вмъкнатата графика на Фигура 12. Частта от графиката с доходи над 100 хиляди долара се описва от степенна функция у=a/xb, която е права линия в двойно логаритмичен мащаб, т.е. по вертикалната и по хоризонталната оси, както е на Фигура 12. В изучаването на доходите степенната функция е въведена от италианския икономист Вилфредо Парето (който по образование е математик и инженер) и затова носи неговото име – Парето разпределение.\nЗа да придобием и малко количествена представа нека припомним, че населението на САЩ е около 300 милиона и според графиката следва, че годишен доход над 1 милион долара имат около 300 хиляди души. Хората с доход над 100 хиляди долара са около 18 милиона.\nФигура 13 Разпределение на гражданите на Великобритания по богатство (капитал).\nПод богатство, или капитал, в икономиката се разбира сумата от парични и непарични средства (активи), като ценни книжа, злато, коли, имоти, средства за производство и т.н. Затова разпределението по богатство се очаква да е различно от разпределението по доходи. И да, то е различно но само в цифрово изражение, като форма е същото каквото и разпределението по доходи.\nДанни за капитала е доста по-трудно да се намерят затова на Фигура 13 е дадено разпределението по богатство не в САЩ, а във Великобритания. Както се вижда, по форма то повтаря разпределението по доходи в САЩ. Както се вижда от графиката, с капитал над 100 хиляди лири разполагат малко под 20% от гражданите, а разполагащите с капитал над 200 хиляди лири спадат до около 6%.\nИзследването на разпределението на доходите в САЩ от 1983 до 2007 година (12, 13) показва, че измененията с времето са количествени но не и качествени. Въпреки че общата парична маса се увеличава формата на разпределението се запазва независимо от общото увеличение на доходите, като Болцмановата част си остава същата, а Парето опашката променя наклона си в двойно-логаритмичния мащаб и се измества леко нагоре – Фигура 14.\nФигура 14 Разпределение на гражданите на САЩ според дохода деклариран в годишните им данъчни декларации за периода 1983-2001 година (12). Точките представляват данните от данъчната служба, а линиите са математически функции. За да попаднат точките на една и съща Болцманова крива долната хоризонтална ос е мащабирана така, че отметката 1 съответства на средния доход в Болцмановото разпределение - сумите изписани по години в графиката. Обозначението k$ означава хиляди долари. Данните за 90те години са отместено нагоре и се отчитат по синята вертикална скала.\nВторото което се забелязва на тази фигура е, че границата за преминаване от Болцмановото разпределение (т.е. разпределението на „бедните”) в Парето разпределението (т.е. на „богатите”) се изменя. Границата за влизане в Парето разпределението слиза от 10 на 5 пъти средния доход в Болцмановото разпределение. Същевременно се увеличава и броят на хората получаващи доходи разпределени по Парето от 0.2% през 1983 до 2% през 2001 година.\nТова забогатяване на 1.8% от американците е следствие от бавното пълзене на Парето разпределението към все по голямо разслоение. Доказателство се намира както в появата след 2000 година на данъчни декларации с доход над 100 пъти средният за болцмановото разпределение, така и в хода параметъра (алфа) описващ наклона на разпределението на Парето. На Фигура 15 се вижда, че този параметър намалява с времето, което означава, че разпределението се разширява, т.е. пълзи към по-голямо разслоение Фигура 15b.\nФигура 15 Коефициент на Джини за индивидуалните доходи, наклон (1+алфа) на разпределението на Парето, среден доход, <r> на гражданите на САЩ според данъчните им декларации, среден доход, Т, в разпределението на Болцман и разпределените по Парето доходи като част от всички доходи (13).\nНай-интересната част в тези изследвания на доходите е причината за появата на Болцманово или Парето разпределение. В основата й лежи начина по който се формират доходите. Когато те са от заплати разпределението е Болцманово, тъй като дохода се формира на адитивен принцип – всяка следваща заплата се прибавя към предишната или по-общо казано, всяка следваща заплата не зависи от предишната и най-често е същата като сума. Разпределението на Парето се получава когато доходът се формира на пропорционален принцип, т.е. всеки следващ доход е част (процент) от натрупан предишен доход. Такива са доходите от ценни книжа, лихви и печалби или най-общо казано от инвестиции. Адитивния и пропорционалния принципи са още по очевидни в случая на разпределение на капитала, което следва същата формула – Фигура 13. Капитала (богатството) на „бедните” се формира с добавяне на една и съща сума (12 заплати) всяка година, т.е. расте линейно, а капитала на „богатите” е пропорционален на себе си, т.е. расте експоненциално, понеже се формира от лихви и печалби пропорционални на вложен капитал.\nИзхождайки от двата принципа на адитивно и пропорционално (мултипликатовно) формиране на доходите се извежда математическа формула която описва идеално разпределението на доходите в САЩ. Тази формула е доказателство за двата различни принципа по които се формират доходите и капитала на хората и тези два принципа дават разграничението между двете класи в капиталистическото общество – по старому наричани буржоазия и пролетариат. Нови термини не са измислени, тъй като въпросът за класите в обществото умишлено се задушава от едната от класите затова ще ползвам различни термини, включително старите независимо че са пропагандно натоварени с негативизъм. Така пролетариат е класата която формира повече от 50% от дохода и/или капитала (богатството) си по адитивен начин, а буржоазия е класата която формира повече от 50% от дохода и/или капитала (богатството) си по пропорционален (мултипликативен) начин. Като синоними в текста ползвам и „бедни” вместо пролетариат и „богати” вместо буржоазия. Поставям кавички защото понятията беден и богат са относителни. Могат също да бъдат въведени и термините „работещи”, тъй като доходите им се формират от заплати за положен труд, и „имащи”, тъй като на тях доходите им се формират на базата на притежание. Имайки в предвид дефиницията на класите може би най-подходящият термин за богатите е „инвеститори”. Той съответства и на съвременното икономическо говорене. Съществено е също да се отбележи количественото съотношение между „работещи” и „инвеститори”. Данните за САЩ от Фигура 14 показват, че инвеститорите са под 3% от населението. Ако вземем данните за капитала във Великобритания то инвеститорите са под 10% .\nКато последно доказателство, че Болцман-Парето разпределението на доходите е характерно за капиталистическата система ще приведа данни и за разпределението по доходи в Чехословакия през 1988 година (14) – Фигура 16. Забележете, че хоризонталната ос е линейна, което означава, че линейният участък за доходи над 20000 крони годишно е Болцманово, а не Парето разпределение. Парето разпределение липсва, тъй като в социалистическата система няма частни капитали и частно инвестиране, всички доходи са от заплати. Същевременно обаче, за ниските доходи, под 20000 крони, разпределението се различава и от Болцмановото. Резултатът е, че Джини коефициентът за това разпределение е 0.2 (или 20, виж следващата част на текста), докато в същото време за САЩ и Великобритания същия коефициент (за индивидуалните доходи) рядко пада под 0.4.\nФигура 16 Разпределение на населението в Чехословакия по индивидуален годишен доход за 1988 година (14). Забележете, че хоризонталната ос е в линеен мащаб и максималната разлика в доходите е 4 пъти (първата точка е фиктивна) докато за САЩ (Фигура 14) максималната разлика в доходите е над 1000 пъти!\nПримерът на Чехословакия още веднъж показва, че Парето частта в разпределението по доходи в капиталистическите страни се дължи на практиката чрез лихви и печалби да се натрупва и инвестира частен капитал. С други думи, Парето частта е следствие от частната собственост на капитали и средства за производство (Западната икономическа теория в момента не прави разлика нито между капитал като пари и като средства за производство, нито между средства за производство и за лично потребление. Всичко това попада в рамките на термина „капитал” за който като синоним се ползва и термина „богатство”.).\nСлед като има изведена математическа формула за разпределението по доходи, то от нея директно се пресмята кривата на Лоренц и съответно коефициента на Джини, който измерва неравенството в обществото. Коефициент на Джини равен на 1 (или 100) означава максимално неравенство – един човек има всичко останалите нямат нищо. Коефициент равен на 0 означава, че всички имат по равно – перфектно равенство. Коефициента може да се пресмята за разпределението на произволни величини (доходи, стоки) като най-често се съобщава коефициента на Джини за разпределение на домакинствата по доход.\nФигура 15а показва изменението на коефициента на Джини за индивидуалните доходи в САЩ от 1983 до 2007 година. Синята линия е от публикувани официални данни а червените кръгчета са изчислени по изведената математическа формула за разпределението по доходи. Както се вижда съвпадението е отлично особено след 1995-та година. За Болцмановото разпределение коефициента на Джини е 0.5 (което вече е голямо разслоение!) Покачването над 0.5 се дължи на Парето-частта в разпределението по доходи. Съвсем очаквано неравенството в американското общество се задълбочава с времето. За това свидетелства и друг параметър – процента на доходите на инвеститорите (т.е. буржоазията) като част от доходите на всички хора. Този процент е показан с червена линия на Фигура 15с и както се вижда нараства от 5 до почти 20% между 83-та и 2007 година.\nАналогична е ситуацията с коефициента на Джини за дохода на домакинствата. Теоретично разпределението на дохода на домакинствата се пресмята като автоконволюция на разпределението на индивидуалния доход. При това се предполага, че доходите на съпрузите са независими. Тогава теоретичната стойност на коефициента на Джини при Болцманово разпределени индивидуални доходи на съпрузите е 37.5% и също е близка до реалните стойности за САЩ (12).\nДругото интересно нещо е влиянието на икономическите балони върху разпределението на доходите между „бедни” и „богати”. Както се вижда от Фигура 15 надуването на дот-ком балона през периода 1995-2000 година води до увеличаване на частта от доходите принадлежаща на богатите и задълбочаване на неравенството. Спукването на балона – обратно, намалява в по-голяма степен доходите на „богатите” и води до намаляване на неравенството, но само за 2 години. От 2002 година „богатите” надуват имотния балон и само за 5 години от спукването на дот-ком балона доходите им и съответно нивата на неравенство от 2000 година са възстановени. Забележете обаче, че спукването на дот-ком балона се отразява на средния доход на „бедните” (синята линия на Фигура 15с) доста по-слабо. Това е още едно доказателство, че доходите в Парето-частта на разпределението се формират от манипулиране с капитал, т.е. от инвестиции включително в икономически балони.\nОт изключително съществено значение е, че математическото моделиране на разпределенията по притежавани пари, доходи или капитал не отразява действието на никакво законодателство, не отчита наличието на държавата, данъците и т.н. и въпреки това описва изключително добре данните за САЩ и Великобритания. Причините за такова поведение са две. От една страна това е характера на самите разпределения – Болцманово и Парето разпределение, които зависят само от основния принцип (адитивен или мултипликативен) на формиране на величината която описват, а не от самата динамика, т.е. от конкретният начин по който тя се формира.\nФигура 17 Коефициент на Джини за доходите на домакинствата (15).\nНещата обаче не се изясняват толкова лесно. Ако Болцман-Парето разпределението беше толкова универсално, то не би следвало да има страни с коефициент на Джини по-малък от 50 (0.5) за индивидуалните доходи и от 37.5 за доходите на домакинствата. На Фигура 17 е показан коефициента на Джини за за доходите на домакинствата в около 140 страни (15). Както се вижда за около 1/3 от тях коефициента е по-малък от 37.5, като в тази една трета попадат всички развити европейски страни с изключение на Португалия. Средният коефициент на Скандинавските страни, Дания, Финландия, Исландия, Норвегия и Швеция е 26.4, за Европейският съюз е 30.4, а за закъсалите страни от PIIGS е 33.9 като най-ниската стойност е 32. Следователно, устойчивостта на Болцман-Парето разпределението не е ненарушима, тъй като то не може да обясни Джини индекси под 37.5.\nЛипсата на отчитане на законодателството и държавната намеса в математическите модели на разпределение на парите дохода и капитала обаче означават още едно нещо, а именно, че моделите съответстват на неолибералния блян – свободен пазар без държавна намеса. САЩ и Великобритания са страни които от времето на Рейгън и Тачър се придвижват все повече към нолибералния модел. Затова при тях се проявява доста добре разпределението Болцман-Парето. Европейският континентален модел е по-малко либерален, с повече държавна намеса и със забележим държавен сектор. Същото важи в още по-голяма степен за Скандинавските страни. Съответно, в групата на страните с Джини коефициент над 37.5 преобладават държави от Третия свят. Тези страни исторически са прилагали свободен пазар, чрез който са се превърнали в Трети свят (16). Латиноамериканските страни опитват протекционизъм и държавна намеса в икономиката в периодите от 30-те до 60-те години на 20-ти век след което биват залени от неолиберализма на военните хунти. Типични представители на тази група са Чили, Бразилия, Аржентина и Уругвай. В по-голямата част от страните от Третия свят сериозно законодателство или няма или не се спазва поради корупция и престъпност. Беззаконието и корупцията всъщност означават слаба държава. В икономически аспект слабата държава означава липса или неефективност на държавната регулация, което доближава страните до неолибералния модел. Още повече, почти всички страни от Третия свят са имали отношения с Международния валутен фонд и Световната банка (която е държавна банка на САЩ!) поради което неолибералният модел им е бил наложен за доста дълго време и в по-крайни форми отколкото в САЩ или Великобритания.\nПодобно наблюдение може да се направи и за бившите социалистически страни, които стартират през 90те със много нисък Джини коефициент. Както се вижда от Фигура 17 с нисък Джини коефициент са останали страните които проведоха прехода сравнително успешно – Унгария, Чехия, Словакия, Словения, Черна Гора и страни, които отказват да следват демократичния, разбирай неолибералния, модел, като Казахстан, Беларус, Сърбия. Изключения са Полша, Украйна и донякъде Румъния. Страни които не са толкова успешни в прехода, като Литва, Молдова, Грузия, Русия, Македония и България са съответно и страни които в по-голяма степен са приложили неолибералния модел и които имат по-голям индекс на Джини. България, като страната с най-голям брой неолиберални мозъчни тръстове на глава от населението се оказва с най-висок коефициент на Джини от всички постсоциалистически страни .\nТака се оказва, че разпределението на Болцман-Парето на доходите и богатството е валидно за страни с преобладаващо (нео)либерална икономика. За тези страни коефициента на Джини е по-голям от теоретичната стойност от 50 за индивидуалните доходи и 37.5 за доходите на домакинствата. Теоретичната стойност съответства на разпределение на Болцман, т.е. разпределение без Парето-част. Увеличението на коефициента на Джини, т.е. нарастването на неравенството се дължи изцяло на доходите на „богатите”, които формират Парето частта на разпределението (11).\nБолцман-Парето разпределението е невалидно за страни с коефициент на Джини под 50 или 37.5. В тези случаи Парето-частта също е налична, но Болцман частта е деформирана подобно на разпределението в Чехословакия (Фигура 16), и това позволява стойност на коефициента на Джини под 50 и 37.5.\nТака втората причина за доброто описване на доходите в САЩ чрез математическото моделиране е, че то моделира (нео)либерална икономика, каквато САЩ действително са. Съответно, полученото Болцман-Парето разпределение не може да опише разпределението на доходите в развитите европейски страни, тъй като те не са достатъчно либерални икономики.\nКакво може да се каже за света като цяло? Имайки в предвид, че на Фигура 17 броят страни с индекс над 37.5 е по-голям от този с индекс под 37.5 то бихме могли да предположим, че и световният Джини индекс ще е по-голям от 37.5. Проблемът на това разсъждение се състои в това, че домакинство, което има среден доход в своята страна, може да се окаже, че има висок или нисък доход в рамките на света и разликите могат да бъдат много големи.\nДанни за Джини индекса за света могат да се намерят при това сметнати по два начина (17), за съжаление и двата некоректни. При първия начин всяка страна се третира индивидуално като се взема средният доход в нея. Така изчислен коефициента на Джини съответства на коефициента за индивидуален доход. Данните показват, че от 1960 до към 1982 коефициента има приблизително постоянна стойност около 0.47 (т.е. близо до 0.5). След 1982 коефициента расте до 2000 година като достига стойност 0.54. След 2000 година отново намалява, но до 2010 остава на стойност над 0.52. Следователно, разпределението на страните по среден доход също е много вероятно да бъде Болцманово или Болцман-Парето.\nВторият начин на изчисление е малко по-коректен. При него средният доход е претеглен с броя на населението на съответната страна. Тогава се получава, че Джини индекса за света намалява монотонно от 0.57 през 1962-ра до 0.5 през 2000 година. Намаляването се дължи единствено на нарастването на средния доход на Китай и Индия – две страни които не следват неолибералната догматика като минимум на международно ниво. Доколкото стойностите са отново над 0.5, то има вероятност разпределението отново да е Болцман-Парето. Този втори начин на изчисление обаче също е некоректен, тъй като средната стойност не отчита разслоението вътре в самите страни. Така един богат китаец и 10000 бедни ще бъдат отчетени като 10001 средно богати китайци. Историческите данни за Джини коефициента както на Китай така и на Индия показват нарастване, особено за Китай (18, 19).\nТака се оказва, че надеждни данни за коефициента на Джини за целия свят няма, но има много предпоставки които навеждат на мисълта, че Болцман-Парето разпределението ще е в сила и за разпределението на доходите и капитала в целия свят. Имайки в предвид обаче, че в повечето страни коефициента на Джини е по-голям от 0.37 и че средният доход в повечето страни е доста по-малък от този в развитите страни то следва да се очаква, че за света коефициента на Джини ще е по-голям от средният за страните взети по отделно. Ако Болцман-Парето разпределението е в сила, то в Парето частта му ще се окажат преобладаващо хора от развитите страни.\nКакто обещах в началото става дума само за пари, а за производство, стоки и услуги загатнах само бегло чрез коментара на брутния вътрешен продукт. Исторически се смята, че основата на икономиката е производството и вероятно е било така дълго време. Но не и при капитализма или поне при съвременния капитализъм. Основната роля на реалната икономика днес е да разпределя парите между губещи и печеливши. Схемата е изключително проста. Независимо кой момент ще вземем за начален в икономиката ще има определена сума пари или по-общо - капитал. Нека за определеност да говорим за САЩ. Този капитал ще бъде разпределен между хората според разпределението на Болцман-Парето тъй като то е (квази)стационарно, т.е. изменя се с времето, но относително бавно. (По точно казано, установяването на Болцман-Парето разпределението е по-бързо в сравнение с процеса водещ до неговата деформация, т.е. нестационарност, породена от постоянното увеличение на паричната маса. Ако изведнъж се пуснат много пари, например в условията на хиперинфлация, разпределението ще се деформира, но след време пак ще се върне към квазистационарната си форма.) Като имаме в предвид Фигура 15с се вижда, че в последните години над 20% от доходите отиват в ръцете на под 2% от американците. Те естествено не могат да потребят толкова стоки колкото могат да купят. Затова и не купуват, а инвестират, т.е. дават излишните си пари на заем, разбира се с лихва или печалба или лихва която идва от печалба, все едно откъде. Ако всичко върви според очакванията тези хора ще спечелят, т.е. ще умножат парите и капитала си. За да се увеличат сумите в техните банкови сметки обаче в някои други банкови сметки сумите трябва да намалеят, а в трети да станат отрицателни тъй като общата сума пари, т.е. сумата от парите по всички сметки е постоянна. Така се появяват дълговете. Тази ситуация съответства на математическия модел от §10.3 на разпределение на парите при който се позволява кредитиране.\nКакто видяхме в §8 централните банки не регулират икономиката чрез печатането на пари, а по скоро обратното – откликват на търсенето на пари в икономиката. Когато дълговете се разрастват, задлъжнелите започват да търсят пари за рефинансиране, лихвите се вдигат, централната банка "усеща" търсенето на пари и … „напечатва” пари. Печелившите, което е почти синоним на „инвеститорите”, са удовлетворени, а останалите са погасили един дълг, но имат следващ взет пак от „богатите” (инвеститорите). Така от едната страна на схемата на Фигура 10 се ражда излишък, а от другата – дълг. Пари вечно няма, парите постоянно не стигат, дълговете непрекъснато се разрастват.\nСъщественото в случая е, че голям излишък се трупа от хората, чийто доход се формира на мултипликативен принцип, т.е. хората които попадат в Парето частта на разпределението по доходи и които дефинирах като „буржоазия” или „имащи”. Нарастването на капитала (което включва и парите) на тези хора е пропорционално на себе си, което както видяхме в §2 поражда експоненциален растеж. Понеже доходите на тези хора се формират от лихви и печалби, а лихвите и печалбите са в основата на експоненциалният растеж на паричната маса (§5) то тези хора, т.е. инвеститорите, са и основната причина за експоненциалния растеж на паричната маса, а оттам и за инфлацията . Да, представете си, знам какво пише по учебниците за причините за инфлацията, но то е само частично вярно.\nНещо повече, капитала в Парето-частта на разпределението расте експоненциално с времето. Доходите в Парето-частта на разпределението също растат експоненциално (производната на експоненциалната функция е пак експоненциална функция). Това означава, че разпределенията както по доход, така и по капитал (богатство) не могат да бъдат стационарни (т.е. неизменящи се с времето, но), макар и в добро приближение да са квазистационарни. Това вече е факт, който много добре се вижда от данните за разпределението на доходите в САЩ за периода 1983-2001 година – Фигура 14.\nНещо повече, изменението на Парето частта е такова, че води до увеличаване на неравенството в обществото и особено в рамките на самата Парето част. Това пак се определя от мултипликативния принцип на формиране на капитала (или дохода). Колкото по-голям е началният капитал толкова по-голям е прираста му и при еднаква средна норма на печалбата (която за различните индивиди се получава чрез диверсификация на инвестициите), без спекула и свързаните с нея рискове, няма никакъв шанс индивид с по-малък капитал да настигне индивид с по-голям капитал. В §10.5 дефинирах границата между класите на работещите и инвеститорите като точка при която половината от доходите се формират на мултипликативен принцип. Това означава, че с времето хора от класата на работещите могат да преминат в класата на „имащите”, както това се случва с 1.8% от американците за периода 1983-2001. Цифрата от 1.8% за почти 20 години обаче е достатъчно обезсърчаваща за 90-те % население които са обречени да си останат в класата на „бедните”.\nРазпределението на Болцман може да бъде стационарно, т.е. неизменящо се с времето, но при постоянна обща сума пари (или капитал) - §10.2. Както видяхме обаче паричната маса нараства експоненциално за да задоволи експоненциалния растеж на доходите на класата на инвеститорите. Богатството, което включва и материалните активи също нараства. Така се оказва ,че няма условия дори за стационарност на Болцмановото разпределение. Но дори и да имаше, самото то вече представлява твърде голямо социално разслоение.\nДори и по-умните икономисти тук биха възразили, че какво като богатите забогатяват, нали бедните не обедняват? Да, но бедните очевидно обедняват относително, а статистическите данни показват, че именно социалното неравенство създава здравни и социални проблеми (по-високи престъпност, детската смъртност, повече самоубийства и психически заболявания, повече забременявания на непълнолетни, по-ниски обучителни способности на децата и ниска продължителност на живота, по-висока степен на недоверие в обществото) и като цяло страните с по-голямо социално неравенство се представят по-зле по почти всички параметри на човешкото развитие (20). И това не е случайно, представата на икономистите за човешката природа е погрешна и почти противоположна на установеното от психологията. Човекът не е индивидуалистично, а социално животно (21, 22).\nТака резюмето на общата картина на паричните отношения на капитализма не се отличава от примера с хлебаря, който дадох доста отдавна. Тук просто изложих детайли и доказателства, които потвърждават примера. Така реалната икономика и пазарът служат преди всичко за преразпределение на парите и то за такова преразпределение, при което 2-10% от населението (около 3% за САЩ, около 6 до 10 за Великобритания и вероятно под 3 за света) получават експоненциално увеличение богатството си (капитал вкл. средства за производство и недв. имущество). Останалите получават увеличение на парите си линейно, т.е. много по-бавно. По тази причина капиталистическият начин на разпределение на парите, а оттам и на богатството, води до нарастващо социално неравенство.\nЕкспоненциалният растеж на богатството на „инвеститорите” води до необходимост от експоненциален растеж на паричната маса и такъв растеж фактически се наблюдава. Централните банки просто откликват на търсенето на пари, а не го регулират. Това означава, че капиталистическата икономика не може да бъде устойчива. Експоненциалният растеж на паричната маса се дължи на положителната обратна връзка която представлява процесът на частното инвестиране и натрупване на капитал. Така достигаме до извод направен по съвсем друг начин преди повече от 150 години от Карл Маркс: частната собственост върху средствата за производство и капиталите и генерираната от тях печалба са основният проблем пораждащ както нарастващо социално неравенство така и икономическа, а оттам и социална неустойчивост. Естествено, на никой човек нито способностите нито трудовия принос нарастват експоненциално, та да си е заслужил експоненциално нарастване на прихода. Физическите възможности имат таван, горна граница. Следователно, експоненциално нарастващите доходи са резултат ако не от експлоатация на чужд труд то поне от форма на законна измама .\nРедно е да се отбележи, и дори е изключително важно, че съвременния капитализъм намери форми на преразпределяне на парите за които реалната икономика е почти ненужна. Тия форми се практикуват на така наречените финансови и валутни пазари. Това прави ситуацията още по-неконтролируема от страна на централните банки тъй като те никога не знаят каква част от отпусканите от тях пари ще се „спечелят” на финансовите пазари и няма да стигнат до реалната икономика. Освен това при сегашната компютаризация на финансовите пазари могат да се генерират печалби с почти неограничена скорост, което създава търсене на пари, които не са необходими на реалната икономика и само създават инфлационен натиск.\n12. V. M. Yakovenko, J. B. Rosser, Jr., „Colloquium: Statistical mechanics of money, wealth, and income”, Rev. Mod. Phys. 81, (2009) 1703–1725\n13. A. Banerjee, V. M. Yakovenko, „Universal patterns of inequality”, New Journal of Physics, 12 (2010) 075032\n14. Cowell, F. A. Measuring Inequality (third edition), Oxford University Press, Oxford (2011)\n15. CIA World Fact Book,Distribution of family income - Gini index\n16. Paul Bairoch, „Economics and World History: Myths and Paradoxes” University Of Chicago Press, (1993)\n17. The Conference Board of Canada, Hot Topic: World Income Inequality, Is the world becoming more unequal?\n18. Jiandong Chen, Wenxuan Hou, and Dai Dai, “The Trend of the Gini Coefficient of China,” 21.\n19. Wikipost, World Bank Data\n20. Richard Wilkinson, Kate Pickett, "The Spirit Level: Why Greater Equality Makes Societies Stronger", Bloomsbury Publishing PLC (2009)\n21. Elliot Aronson, „The Social Animal” Worth Publishers; 10th edition (July 13, 2007) Превод: Eлиът Aрънсън. Чoвeкът - "Сoциaлнo живoтнo", изд. „Дамян Яков” (2009)\n22. Abraham H. Maslow, "Motivation and Personality", Longman Asia Ltd ,Hong Kong; 3rd Revised edition (1987), Превод: Ейбрахам Маслоу, "Мотивация и личност", изд. Кибеа (2010)


ИКАР - блогът на Боряна Антимова: Що за птица си според датата на раждане\nФеникс 1-31 януари\nСпоред древните мъдреци той е митичната Жар птица, която умира, принасяйки се в жертва за доброто на другите. Тя символизира въскресението и безсмъртието. Носи късмет и благодат. Никому не вреди, тъй като се храни само с капки роса. Свързват я с розата на Райската градина; с Христос, който изгоря под жаркото слънце, разпънат на кръста, но възкръсва на третия ден, побеждавайки смъртта.\nИнтуицията им е много силна и ако я слушат, никога няма да сгрешат. Обичат да помагат на хората около себе си и са способни на големи жертви. Никога не губят своя оптимизъм и силната си вяра. Не бива да забравят, че "Желязото се кове, докато е горещо".\nКълвач 1-28/29 февруари\nСилно емоционални са и ако се влюбят, са способни на всякакви жертви в името на любовта. Нерядко вършат големи глупости под диктовката на своите чувства, но веднъж осъзнали, че грешат, се отдръпват, за да не се върнат никога повече. За тях е в сила поговорката: "Не оставяй питомното, за да гониш дивото".\nЛястовичка 1-31 март\nТя символизира надеждата, късмета и щастието. Тя е предвестник на пролетта, на възраждащия се живот. Считали са я за свещената птичка на богиня Афродита (Венера). Древните египтяни наричали лястовичките "неугасващи полярни звезди".\nДързост, вярност, предстоящ успех и благоприятни промени - всичко това пак е свързано с лястовичката. Тя символизира превъплъщението и преобразяването на природата; има отношение към положителните промени. Хората, родени през март са много благородни. Съчувстват и помагат на нещастните или болни хора. Имат голямо сърце и ако могат, ще вдъхнат надежда на всички хора по света.\nВерни са на приятелите си. Мразят лъжата и лицемерието. Те са безкрайно търпеливи, но не чак дотам, че да им се качат на главата. Ако някой прекали с нахалството си, вземат мерки и го поставят на място. Вътрешният им глас е безпогрешен, но не трябва да забравят, че "Първата мисъл е от Бога, втората - от Дявола".\nСокол 1-30 април\nСимволизира неугасващия стремеж към победата, която осигурява независимост и свобода, особено тази на духа. Нерядко го свързват по качествата и достойнствата с орела, тъй като много си приличат. Соколът е изразител на смелостта, на светкавичните действия и жажда за по-добър живот. Той олицетворява духа-пазител. В древен Египет, Ра - богът на слънцето, се е появявал с кацнал върху главата му сокол.\nСоколът не може да бъде в подчинено положение. Той трябва да е свободен, за да лети на воля. Хората, родени през април, са отлични водачи, умеещи да се справят с всяка ситуация. Те са талантливи стратези. На пръв поглед пасивни, внимават да не избързват, но дойде ли подходящия момент, действат смело и решително. "Атаката е най-добрата отбрана", казват те и умело защитават правата си.\nНе са отмъстителни и ако някой ги е засегнал, а след това се е извинил, могат да му простят. Не обичат да се клюкарства зад гърба им и ако разберат, че това става, измислят справедливо и поучително за сгрешилия възмездие. Трябва да избягват алкохола и пикантните храни, за да запазят здравето си. За тях се отнася латинската сентенция, че "Във виното е истината, във водата - здравето!".\nФазан 1-31 май\nМного уравновесени са, но ако някой ги излъже, са способни да излязат от кожата си. Яростта им е много голяма. Никога не забравят стореното им зло и даже след 50 години ще могат да разкажат какво точно се е случило и как са си отмъстили...За тях важи поговорката:"Бързата работа е срам за майстора".\nПеликан 1-30 юни\nТяхната находчивост и голяма интелигентност им помагат, за да изберат най-верния път или да вземат най-правилното решение, когато това се налага. Трябва да се грижат повече за своето здраве. Добре би било да не забравят поговорката: "Без здраве, дори и с имот - празен живот".\nПаун 1-31 юли\nТази красива птица символизира Слънцето и Дървото на живота, а също така безсмъртието на красотата, любовта и дълголетието. Паунът е естественият символ на сияйните звезди на небосклона. В древността внимателно са следели действията му, тъй като неговата възбуда или т.н."танц на дъжда" били свързани с разваляне на времето, с предстоящия дъжд или буря. Олицетворява още състраданието и бдителността, царствеността и великолепието.\nТой е символ на достойнство. Паунът е емблемата на цариците и принцесите, а "стоте очи", разположени върху красивите му пера напомняли за всевиждащата Църква. Паунът е символ и на светците, защото опашката му прилича на ореол, а разперена в кръг, означава издигането над земните неща. Единствено завистниците са разпространили слуха, че паунът е глупав, високомерен и суетен.\nСпособни са да преминат през всички житейски трудности, за да осъществят мечтите си. Доброто познаване на живота и законите в обществото ще им помогне да се издигнат. "Важно е да те забележат, казват те, останалото е лесно!" Добре би било да не забравят казаното от Теренций: "На умният подобава да изпробва всички средства, преди да прибегне до оръжието".\nГълъб 1-31 август\nСимвол е на жизнения дух (душата), преминаващ от нашия свят в отвъдното. Птицата, която е кръжала над главата на Дева Мария, е била гълъб - символ на светлината, ясен знак за Великата майка и Господарка на небето. Гълъбът е свещената птица на Адонис и Бакхус, а със звезда на главата - свещената птица на Венера, олицетворяваща силните чувства и сладострастието.\nОнзи, който си е позволил да ги засегне, получава заслужен урок и то такъв, че никога повече да не се опитва да върши злини. Много интелигентни, те бързо преценяват всяка ситуация и действат според конкретните случаи. Не бива да избързват с действията си, както и да не забравят, че "Спокойният разговор обезсилва гнева".\nЖерав 1-30 септември\nДревните китайци смятали жерава за "Патриарх на пернатите", за посредник между небето и земята. Родените през септември са порядъчни хора, добри и лоялни със заобикалящите ги. Притежават силна интуиция, ярки анализаторски способности и смелост да действат, когато това се налага. Те са способни на големи жертви, когато става дума за техните близки и особено за децата.\nМайчинският или бащинският инстинкт е много силно развит при тях. Мъдри и уравновесени, те движат делата си с блестяща прозорливост и обикновено при тях резултатите рядко са фатални. Притежават неоспорим артистичен талант. Онова, което ги крепи, е надеждата. Респектират с поведението си и вдъхват уважение. Не бива обаче да забравят, че "Нищо не цъфти вечно и век века заменя".\nЛебед 1-31 октомври\nДревните го считали за "птица на живота", за "зората на деня" или "птица на поетите", която се нуждаела от уединение и самота, за да сътвори прекрасните си шедьоври. И наистина, толкова много красота и изящество притежават тези разкошни бели птици! Белите лебеди символизирали чистотата и невинността на духа, на милосърдието, а черните били отъждествявани с мъчениците, с християнското смирение и оттеглянето от света на суетата.\nТе обичат своя дом, но не са безразлични към интересните светски събития, където отиват с радост и където обикновено се открояват сред останалите. Обичат да се заобикалят с красиви предмети, рискувайки да нарушат бюджета си. Винаги подбират приятелите си. Трябва обаче да знаят, че "Богатството и почестите са краткотрайни и несигурни".\nЯстреб 1-30 ноември\nТой е соларна птица, наричана от древните гърци и римляни "бързият пратеник на Аполон". Според иранците олицетворявал светлината, защото подобно на орела, можел да достигне Слънцето и да го погледне, без да трепне. В Древен Египет често се среща Сфинкс с глава на ястреб, а емблемата на Великата майка и богиня на Запада и Подземното царство Аменти, също е ястреб.\nМразят лъжата. Склонни са да простят искрено споделената грешка на приятел, но не я забравят. Ако се налага, могат да поемат голям риск и се случва да се изложат на големи опасности. Преди да се хвърлят в "бойни действия", би било добре да си спомнят, че "Благите думи железни порти отварят”.\nОрел 1-31 декември\nПод суровият им външен вид често се крие нежна, поетична душа и голямо благородно сърце. Водят се от поговорката, че "На вълка му е дебел вратът, защото върши работата си сам".\nБЪДИ ПТИЦА! Това, последното - от мен.\nПубликувано от bobian в 8:58\nЕтикети: гълъб, жерав, кълвач, лебед, лястовичка, орел, паун, пеликан, сокол, фазан, феникс, ястреб