Кметът на Стара Загора Живко Тодоров би първия училищен звънец - Труд\nВторник 01.12.20 / 15:17\nВторник / 01.12.2020 / 15:17\nКметът на Стара Загора Живко Тодоров би първия училищен звънец\nКметът на Стара Загора Живко Тодоров би първия училищен звънец, с което постави началото на новата учебна година в реновираното Средно училище „Железник”, което е едно от най-големите на Балканите. Базата на средното училище беше изцяло обновена, за над 5,5 млн . лева.\nПоставена е нова дограма, входни врати, настилки в бюфета, атриума и санитарните възли. Основен ремонт е извършен на покривите на различните блокове. Подменени са котлите и радиаторите на парната инсталация и други. Изградени са рампи и три асансьора за хора с двигателни затруднения. Спортни игрища за футбол и баскетбол, трибуни и фитнес площадка са обособени в двора на училището.\n„Училището е прекрасно, както и останалите ремонтирани сгради на училища и детски градини. 50% е сградата, останалите 50% е съдържанието, с което учениците и техните преподаватели ще я напълнят. Най-радостно е, че децата са усмихнати и щастливи, както и техните учители и родителите. Пожелавам им успех, да са живи и здрави и на добър час!” – каза кметът Живко Тодоров.\nТой откри учебната година и в обновеното Средно училище „Иван Вазов”, където получи благодарности за модернизираната база от родители и близки на ученици. В сградата са въведени мерки за повишаване на енергийната ефективност. Ремонт е извършен на вътрешните инсталации, кабинети, класни стаи и тоалетни. Има нови тротоари около двора на училището, положен е и нов асфалт. Средствата за обновяването на едно от големите старозагорски училища са над 2 млн. лева по Оперативна програма „Региони в растеж 2014 - 2020“.\nПрага на класните стаи в старозагорските училища прекрачиха над 14 500 ученици, 1350 от тях са първокласници.


ETERNABOND – ленти за хидроизолация и уплътнение\nНаписано от: hydrosystemsbg 29/06/2018 0 Коментари\nЗа какво служат лентите ЕТЕРНАБОНД?\nУниверсалните самозалепващи ленти EternaBond служат за:\nремонт/довършителни работи в строителството;\nхидроизолация на воронки и сифони за баня;\nмонтаж на различни покривни аксесоари/профили;\nремонт каравани/ кемпери, ремонти у дома;\nтенекеджийски работи и още мн. др.,;\nПо какво се различават лентите за хидроизолация ЕТЕРНАБОНД от останлите хидроизолационни ленти?\nЛентите се различават от познатите към момента бутилови/ битумни ленти, тъй като са UV-устойчиви и се състоят от няколко вида смоли, каучук и вградени капсули грунд!\nЛентите са с универсално приложение, могат да се използват от професионалисти и непрофесионалисти, служат за уплътнение, хидроизолация и осигуряване на херметическа непропускливост, залепват към разнообразие от повърхности, вкл. еднородни и разнородни повърхности и са високо устойчиви на широк температурен диапазон без да се нацепват, накъсват, отлепят.\nЗа какво са подходящи хидроизолационните ленти ЕТЕРНАБОНД?\nЛентите се предлагат в няколко модела и няколко различни ширини - 5, 10 и 15см:\nдвойнозалепваща лента DoubleStick в сив цвят, може да се оформя във всякакви форми и да служи за уплътняване на тръби, процепи, да се формова по всякакъв начин, да уплътнява еднородни и разнородни повърхности;\nсамозалепваща лента с UV- устойчив гръб RoofSeal в черен, сив и бял цвят за ремонти по покриви, каравани и кемпери, ремонти у дома, по външни въздуховоди, улуци, а за грапави повърхности като мазилка, фасада, битумни хидроизолаци и др. се използва лентата RoofSeal PLUS.\nсамозалепваща лента с текстилен гръб WebSeal за нанасяне на бои, лакове, мазана хидроизолация, замазка и др. покрития за осигуряване на водонепропусклива връзка между алуминиева дограма и външна фасада, при монтаж на воронки с маншет за хидроизолация на връзката между воронката/ сифона на баня, тераса, покрив и др., ремонт на улуци и др.\nсамозалепваща лента CopperFlash с медно покритие за ремонт на улуци, улами, куполи от медна ламарина.\nКаква е структурата на лентите?\nСтруктурата на лентите се състои от лепилен слой, разработен по патентованата технология MicroSealant® на EternaBond® - микрополимерна технология от синтетични смоли, термопласти и силно пластичен синтетичен каучук с вграден грунд. Лепилният слой на лентите се активира при оказване на натиск с ръка или с металния ролер на EternaBond®, който е единственият уред, препоръчан при монтаж. Веднъж залепена, лентата се слива с повърхността на молекулярно ниво и е почти невъзможно да бъде отлепена! Така разработен, лепилният слой е изключително устойчив на химически контакт, на озон, кислород, кръговрата на сезоните - топлина, влага, студ, което означава, че на практика е невъзможно да се получи температурен шок, вследствие на който да възникне теч от мястото на залепване. С изключение на почистването на повърхността преди полагане, лентата е на практика перманентна система за поправки в една стъпка - Почиствате, Полагате, Натискате ... И сте готови! Лентите EternaBond създават водо-, влаго- и въздухоустойчива бариера.\nВ заключение - защо да изберем лентите ЕТЕРНАБОНД?\nПродуктите са изключително качествени, с лесен монтаж в три стъпки и нямат аналог на пазара!\nЗа да се залепят лентите EternaBond повърхността трябва да бъде чиста и суха, да се отстрани влагата, прахът, мръсотията /ако има такива/. За обработка на повърхността е препоръчително да използвате чистител-спрей EternaClean или просто вода/ ацетон/ коресилин в зависимост от степента на замърсяване на повърхността. Използвайте грунд-спрей/ кен EternaPrime, който е препоръчителен за употреба, когато повърхностите са грапави - бетон, тухла, замазка, мазилка и др. и задължителен при монтаж в температурния диапазон от +4°С до -29°С. След това остава само да упражните натиск върху лентата, за да активирате лепилния слой и ... ГОТОВО!


Останките от тракийската крепост Калето\nКлючови думи: Ардино, Дяволския мост, Белите брези, пещера Хладинлинка, туристически маршрут\n01 Септември 2015, Вторник\nА то и районът около него крият красота, която в никакъв случай не бива да се изпуска.\nИма най-малко шест забележителности в района, които ще спрат дъха на всеки любител на историята и природата.\nМостът, чието турско име е Шейтан кюприя, е на река Арда и отстои на 20 км северозападно от Ардино. До него се стига по горски път, но дори да не сте с кола 4х4, няма да се затрудните - пътят е добре поддържан.\nСредновековният мост е построен върху живописен тесен пролом през Османския период. Дело е на майстор Уста Димитър от Неделино, който го изгражда в периода 1515 - 1518 г. върху останки от стар римски мост. Оттогава не са правени никакви преустройства и ремонти.\nНаименованието на Дяволския мост идва от отражението му във водата - прилича на зинала паст на дявол. Има десетки легенди за съоръжението, някои от които са намирали място и на страниците на „Десант“.\nСпоред едно от преданията в скалите се вижда стъпката на дявола. Според друга, в моста е вградена сянката на млада невеста, която е носила храна на майстора и по-късно е починала.\nНавремето оттук е минавал път, който е свързвал района на днешния Пловдив през прохода Маказа с Беломорието. Мостът е трисводест, а по ръба на пътното платно е запазен каменен парапет.\nДълъг е 56 м,а широчината му е 3,5 м. Върху един от ключовите камъни на централния свод е открит гравиран малък хексагон, наричан „Печатът на Соломон". На това място са снимани някои от епизодите на филма „Време разделно".\nСветилището „Орлови скали“\nНа 3 км южно от Ардино се намира тракийското светилище "Орлови скали". В стръмна канара са издълбани около 100 ниши с формата на трапец с размери 32-45-50 метра. Дълбочината им е 8-12 см.\nСпоред археолози, нишите са били изсечени от племето одриси в периода V - IV век преди Христа. В района е намерена обгоряла керамика, която кара учените да мислят, че тук траките са извършвали огнени ритуали.\nДруга хипотеза допуска, че нишите са някогашни скални гробници, наричани колумбарии, в които се е поставяла урна с праха на покойника. Такива ниши има и в скалите до селата Безводно, Сухово и Дъждовница. По-голямата част от пътя може да се мине с високопроходим автомобил, а останалата част – пеша.\nТракийската крепост Калето\nСамо на половин километър от светилището днес могат да бъдат видени останките от крепостта Калето. През 2003 г. историческото място е обявено от Министерството на околната среда и водите за природна забележителност.\nРуините заемат площ от половин хектар, но крепостта днес е изцяло унищожена. От нея е останало много малко, и ако не знаете за останките, едва ли ще ги забележите.\nРуините се намират на хълма преди да се стигне до нишите на светилището. Според историците, някога крепостта е заемала формата на неправилен кръг с диаметър 67 метра.\nБила е изградена от камъни, без да е използван хоросан за скрепяване. В района на Калето са намерени много останки от тракийска керамика.\nВ района на пещерата има находище с уникалното растение родопски силивряк. Нарича се още и орфеевото цвете. Уникалното при него е способността му да изпада в анабиоза (мнима смърт), да престоява в това състояние дълго време и поставено при подходящи условия да възстановява изцяло жизнените си функции.\nКрепостта Кривус край с. Башево\nНамира се в Жълтия дял на Родопите, на три километра от с. Башево и на 25 км от Ардино. За нея споменава още византийският летописец Георги Акрополит. Построена е през Х век, за да защитава района на Арда. Издига се на изключително стръмен рид - скален мост на 100 метра над реката, а от трите страни е заобиколена от води и е практически непревземаема. Стените на места достигат шест метра височина и са много добре запазени. Още се виждат бойниците и портата.\nЮжната половина на крепостта е заета от цитадела замък. Снабдявала се е с вода от реката чрез подземен тунел. На водослива на р. Боровица с яз. „Кърджали" са останали следи от крепостта Хисара. Тя е с голяма площ, с масивни, дебели до два метра стени. По земята има разпилени каменни фрагменти и бойни топки от стенобойни машини.\nРезерватът на брезите\nЕдно от най-живописните места в Източните Родопи е резерватът "Белите брези". Намира се на 6 км от Ардино. Резерватът е единствената брезова гора в Родопите и заема площ от 3680 декара. Сред брезите има бял и черен бор, смърч, бук и други дървесни видове.\nС брезовата гора можете да приключите своята обиколка на Ардинския край. А ако огладнеете, в туристическия комплекс в близост ще ви сервират вкусни родопски специалитети - пататник, марудник, питурки, качамак и чеверме.


100% памучен чаршаф с калъфки за възглавница ORANGE\nНачало » За дома » Спални комплекти 100% Памук » 100% памучен чаршаф с калъфки за възглавница ORANGE\nКод на артикула: chl3003SB\n--- Изберете --- 150/220 220/240 (+4,00лв.)\nЧаршаф с калъфка за възглавница – изберете необходимия комплект за спалня или единично легло. Комплектът е изработен мека, плътна и здрава памучна материя. Тъканта е терморегулираща, осигуряваща максимален комфорт по време на сън.\nРазмер (Изберете от опциите):\nза единично легло: 150х220 с 1 бр. калъфка за възглавница 50х70\nза спалня: 220х240 с 2 бр. калъфки за възглавница 50х70\nЕтикети: памучен чаршаф с калъфки за възглавница ORANGE, възглавници, хавлии, кърпи, кърпи за баня, кърпи за плаж,\n100% памучен чаршаф с калъфки за възглавница CREAM\n100% памучен чаршаф с калъфки за възглавница YELLOW


ПСС предупреждава: Лоши са условията за туризъм в планините – Труд\nПСС предупреждава: Лоши са условията за туризъм в планините\n07.04.2018 • 10:44\nЛоши са условията за туризъм в планините, съобщиха от Планинската спасителна служба (ПСС) при БЧК. Има образувана мъгла във високите части на планините, мокрища. Температурите са положителни. По най-високите части духат силни ветрове.\nЧаст от планинските курорти са на финала на работата си. Там, където има сняг, към днешна дата продължават да работят.\nОт ПСС призовават туристите да се съобразяват с метеорологичните и теренните условия. Мъглата не позволява на хората да се ориентират къде отиват и в каква ситуация попадат. Теренните условия също не могат да бъдат добре преценени при мъгла.


▷ Септемврийски празници в Кападокия • хотели, снимки, дати за резервация, цени – Руал Травел\n» Септемврийски празници - потвърдено » самолетни екскурзии » Септемврийски празници в Кападокия\nПЪРВИ ДЕН - 20.09.2019: Среща на летище София за директен полет до Невшехир в 10:00 ч. Пристигане на летището в Невшехир в 11:30 ч. и посрещане от представител на фирмата партньор в Кападокия. Трансфер до избрания хотел. Свободно време или по желание екскурзия до крепостта Учхисар Калеси и Аванос. Учхисар (Uçhisar) е малко градче, което се намира на най – високата точка в Кападокия. Намира се на 5 км от Гьореме и на 7км от Невшехир. На върха се намира замъка Учхисар, откъдето се открива невероятна гледка към околията. Там има скални домове - стаи издълбани в скалите. Много от тях са непроходими и не могат да бъдат разгледани, тъй като се ползват от множество гълъби. В замъкът има и скални църкви - може би поради близостта му с Гьореме. На върхът на замъка има и византийски гробове, но те не са обект на интерес, тъй като са разрушени и ограбвани. Някои от живописните долините, през които можете да стигнете до Гьореме са долината на гълъбите и долината на любовта. Трансфер до хотела и вечеря (ако е включена в цената). Нощувка.\nВТОРИ ДЕН - 21.09.2019: Сутринта преди закуска по желание полет с балон над Кападокия (заявява се предварително от България). Трансферът за полета с балон е от 04:00 или 05:00 ч сутринта. Полетът трае 1 час. Закуска. По желание екскурзия до Гьореме с посещение на музея на открито в Гьореме. По време на екзкурзията ще посетите известното поклонническо място Гьореме с уникални по красотата си пещерни селища, изсечени в скалите домове и цели дворци, паметник, намиращ се под защитата на ЮНЕСКО. По време на екскурзията ще разгледате и различните скални образувания. При достатъчно свободно време ще посетите фабрика за изработка на керамика и винарна. Про време на екскурзията ще бъде предвидено време за обяд (обядът не е включен в цената). След приключване на екскурзията трансфер до хотела. Вечеря в хотела (ако е включена в цената) и след нея по желание традиционна турска вечеря с шоу прорама с продължителност от 20:00 до 23:00 ч. В турската вечер са включени ядки и плодове, алкохолни напитки местно производство - ракия, водка, бира, бяло и червено вино.\nТРЕТИ ДЕН - 22.09.2019: Закуска. Свободно време или по желание екскурзия до долината Ъхлара и подземния град Деринкую. През 1963 година реставрацията на къща в град Деринкую довела до невероятно откритие. По време на строителните работи се отворил вход към пещера, водещ до подземен град на възраст от хиляди години и достигащ до 85 метра дълбочина. Той е невероятен, защото има 13 нива, които слизат дълбоко под земята с вентилационни шахти и 15 000 малки шахти, които вкарват въздух дори до най-дълбоките нива. Невероятното е, че стаите в скалите, които са намерени, могат да съберат приблизително 20 000 мъже, жени и деца. Били открити дори религиозни стаи, хранилища, преса за грозде и конюшни. Построяването на подобен подземен град би било сериозно начинание за всеки, дори и в наши дни. А за онези времена този строеж е изумителен, равен по сложност на пирамидите. Вечеря в хотела (ако е включена в цената) и след нея по желание танца на дервишите с продължителност от 18:00 до 19:00 ч. (в танца на дервишите не са включени храна и напитки). Нощувка.\nЧЕТВЪРТИ ДЕН - 23.09.2019: Закуска. Трансфер до летище Невшехир за полет до София в 17:00 ч. Пристигане на летище София в 18:30 ч.\nSTONE CONCEPT HOTEL-STOP SALE\nДвойна стая стандарт -ПРОМО\nРазположен в Ortahisar, Elika Cave Suites предлага уютно обзаведени помещения за настаняване, построени в реставрирани исторически пещери. Всички стаи са с изглед към Кападокия. Безплатен WiFi е на разположение в хотела. Стаите в Elika Cave Suites включват подово отопление, HD LED телевизор и машина Nespresso. В някои стаи има камина. Някои от стаите предлагат самостоятелна тераса или вътрешен двор.\nЕкскурзии Кападокия, Екскурзии Септември, Екскурзии Турция, Септемврийски празници


Лекари и стоматолози играха благотворително тенис за малките пациенти на МБАЛ "Пловдив"\nЛекари играят тенис за малките пациенти на МБАЛ "Пловдив"\nЛекари и стоматолози играха благотворително тенис за малките пациенти на МБАЛ „Пловдив“\nСтоматологът д-р Йордан Бурмов стана индивидуален победител в Четвъртия благотворителен тенис турнир за лекари и дентални медици. Оспорваното състезание, в което участие взеха 17 доктори, се проведе по инициатива на МБАЛ „Пловдив“ на кортовете на клуб „Локомотив“ на Гребната база през уикенда.\nВ надпреварата по двойки обаче Бурмов и лицево-челюстният хирург д-р Николай Каназирски изгубиха финалния мач от тандема между семейния лекар Данаил Стоянов и зам.-директора на бившата Окръжна болница д-р Иво Мильотев.\nНай-големият победител в това оспорвано състезание са малките пациенти на МБАЛ „Пловдив“ – всички събрани средства ще бъдат насочени към отделенията по педиатрия и неонатология, заявиха от ръководството. С тях ще бъдат покрити най-неотложните нужди на двете лечебни звена.\nЕтикети тенис д-р Йордан Бурмов Николай Каназирски Данаил Стоянов д-р Иво Мильотев


Константин Курдалиев, автор в Constant.in.nothinG\nАвтор: Константин Курдалиев (page 1 of 15)\n1982-ра . Градът „на силния вятър"- Авиньон, Югоизточна Франция. Аз- по професия не толкова популярен\nписател, а в свободното си време - не толкова добър фотограф. Вечер - свиря на пиано в един кабаре бар, скрит на\nмалка уличка на левия бряг на Рона. Жена ми - певица и таньорка, партньор във вечерните ми изяви на сцената в\nбара, първият модел на фотографиите ми и читател на книгите ми…\nАвиньон беше най- подходящият град за артистична семейна двойка- малък, китен и романтичен. Можеш да черпиш вдъхновение от всяко негово кътче - въображение за изкуство, жажда за любов! От начало на жена ми й беше най- трудно да свикне с многото ми разнообразни страсти и нови налудничави идеи. С времето обаче прозря, че точно това е причината да е с мен. Особено когато валеше... тогава беше по- сигурна от всякога! ...\nКрай Рона миришеше на най-любимия ми аромат – люляк. Дори през зимата се долавяше невидимото му ухание – беше се пропило навсякъде, сякаш дори в кожата на малкото минувачи, сгушено бродещи край реката. С жена ми винаги разхождахме Симон- френския ни булдог, по един и същи маршрут и всеки път присядахме на обичайното място. Може би единственото еднообразие, с което някак бях свикнал. Седяхме дълго, а тя все рисуваше- винаги моста отсреща. После късаше листа и казваше: „Никога повече! Защо ти е мост?! По- добре се носи по течението!“ На следващия ден започваше отново, следвайки собствения си съвет.\nПрез две вечери бяхме заети в затънтения и често препълнен с хора кабаре бар. Аз свирих свои импровизирани композиции, а тя ми акомпанираше със съвършеното си пеене. Когато бяхме свободни, бяхме в плен на времето “за нас”. Две редуващи се през вечер измерения, в които не можехме един без друг. Два свята, в които бяхме значими и истински. В първия – център на чуждото внимание, а във втория- център на собствената ни съвършена Вселена. Защото когато обичаш, всичко се върти около едно-едничко “нас”. Аз живеех за следващата нощ. Милеех за втория свят и препусках нетърпеливо към него. Там, където тя слагаше плоча на грамофона и сядаше тихо до мен, подаваше ми чаша вино и нежно си тананикаше. Единствен свят, в който целият й глас и същество бяха мой. Цялото ми въображение и сила – нейни!\nИ за двама ни сънят беше омразно тягостно и протяжно изживяване. Считахме го за пропиляно време, прекарано в нефизическо пространство, в което бяхме обречени вечно да се търсим. През останалото време живеехме на нашата приказна малка планета. Защо ни беше да се губим в света на мечти и сънища, щом те вече бяха се превърнали в наша реалност.\nТя често се будеше. Може би от нетърпение да дойде сутринта или от течението от отворените врати на терасата. Обличаше моя тениска и ме намираше там около 5 сутринта, загледан в перките на вятърните генератори на отсрещния хълм. Обикновено не говорихме. Тя просто ме прегръщаше през кръста и застивахме ведно. Този път, обаче, ме попита за какво мисля. Казах й:\n– Как да бъда като него… толкова е тъмно, а той винаги намира правилния път, а аз все се лутам и те търся в мрака на съня.\n– Като кого?- попита ме тя.\n– Като вятъра!\nЧесто пътувахме, но никога не бяхме заедно в странстванията си. Не си и разказвахме какво се е случило по време на кратките ни приключения. Тя обожаваше Тенерифе, а аз често отскачах до Италия. Само толкова знаехме и ни беше достатъчно.\nТя винаги ми носеше малки сувенирчета за спомен. Сякаш можех да я забравя… Поставях ги във витрината – тъжни трофеи на миговете, в които е била далече от мен. Тя донасяше нова вещ, а аз постоянно губих по частица от нещо свое в поредното малко италианско градче, което посещавах. Често това беше парченце от сърцето ми.\nС пътуванията си и двамата бягахме от всеобхватното чувство, което витаеше и завладяваше Авиньон. Може би понякога дори го намирахме един в друг. Но където и да отиде човек, навсякъде взима себе си за придружител. И двамата го знаехме, но въпреки всичко не се примирявахме. Усещане, което за другиго би донесло комфорт, щастие, усмивка, здрав сън. Не и за нас. На нас ни създаваше чувство на тревога, остра нужда от разнообразие и желание да побегнем. Това чувство беше спокойствието…\nОбичахме всичко, което по някакъв начин задоволява сетивата. Бяхме страстни любители на виното. Тя на бялото, аз – на розето. В него и в себе си откривахме опияняваща истината. Искреността сякаш беше единственото постоянство, на което държахме и следвахме. Само колко откровености си споделяхме след няколко глътки… Как бляскаха очите й, като сияйни кристални чаши… Усмивката й звънтеше в ума ми като наздравица.\nОбичахме и пица. Често отскачахме до Санремо и сядахме в някое малко ресторантче край брега. Тя си поръчваше маргарита, аз държах да има скариди. Въпреки това изяждах нейната, а тя моята. Без логика, без планове. На това се градеше и щастието ни.\nСлед вечеря, напът за Авиньон, спирах колата в някоя отбивка край морския път. Лягахме на капака на колата, пиехме, говорихме, взирахме се в ясното небе. Пренасях се в любим си свят. Там, където въображението е моята най- могъща и завладяваща сила, а щастието е нищо повече от това, което се случва точно в момента. Щастието е постоянно да вали, за да не напускаме леглото, щастието е да се взирам във вселената затворена между ключиците й… То е там , където шумът на вятъра не пречи на мислите ми, за да остане само една- ТЯ.\nПреди да съществува тя, ненавиждах снимането. За мен снимката представляваше откъс от изкуствена, преправена, моментна емоция, целяща да запамети миг, съществувал стотна от секундата, впоследствие отминал и завинаги забравен. Двуизмерна хартиена скулптура.\nФотографията беше извинението, което ме освобождаваше от отговорността да помня. Щраквах това, което провокираше въображението ми, но бях сигурен, че то няма да остане дълго в мен. Забравях всичко и всеки моментално. Снимах изгрев и залез, уверен, че на следващия ден ще ги има отново. А всъщност какво ми даваше тази сигурност?!\nС времето спрях да мисля и мразя и обективът започна да обича. Заобича всякакви образи – случайни, различни, тъжни, весели, въпросително замечтани, учудващо безизразни, дълбоко вглъбени в меланхоличен блян.\nЕдин обикновен ден разпилях всички портрети на пода в стария си апартамент, приличащ на опустяла галерия- пет метров таван, едно легло, две лампи, няколко статива, огромни прозорци и много много празно място. Точно като в сърцето ми.\nПодът ме погледна с хиляди очи. Всички така еднакви, въпреки застиналата вечна емоция. Бях забравил всеки един чифт от тях. Внезапно усетих развълнувано чувство. Сякаш някой от някъде те наблюдава, все едно си най-съвършената картина. Две очи се взираха в мен различно – с надежда, с обещание за бъдеще. Погледнах ги и си спомних – мястото, името, вълнението, усмивката, какво ми каза тя:\n– Добре, снимай ме, днес косата ми е особено хубава!\nБеше тя. Щеше да е тя – жена ми.\nНа първата ни среща си бяхме дали обещание някой ден да се видим отново – “случайно”.\nДенят беше сряда. Часът 12:32. Мястото – площадът пред Папския дворец в Авиньон. Това беше единственият миг в живота ми, който запомних завинаги. Имах усещането, че съм го изживял преди дори да бъда роден. Нямах нужда от снимката й, за да съм сигурен. Тя беше там. Стоеше на същото място, с усмивката си и с „особено хубавата си коса“. Виждах я точно там – така ясно и запечатано… във въображението ми.\nВсяка сряда, точно в 12:32 бях пред двореца. Заставах пред счупената плочка, на която тя за малко не загуби токчето си, преди да я снимам. На това се дължеше уловената така искрена усмивка. Обземаше ме надежда. Сякаш някъде в съзнанието ми се нареждаше космически пъзел. Оглеждах се във всички посоки. Липсваше само едно парченце от пъзела. Не я виждах. Тръгвах си и настъпваше безветрено спокойствие- ненавиждах го… вече 2 месеца.\nЕдин ден закъснявах. Бързах, ядосвах се на себе си. Защо ми беше да се бръсна днес.?! След като се оженихме го правих все по- рядко. Пет загубени минути. Пет минути които щяха да ми попречат да изживея отново мига на почти пълно щастие, на безкрайна надежда.\nТя беше там – истинска! Стъпила на същата плочка. Този път на равни обувки. Бях сигурен- косата й винаги е „особено хубава“. Изправих се пред нея. Взех ръката и в своята. Погледнах часовника й… преместих малката стрелка 5 минути напред.\n– До следващата сряда!\nСъществувах и дишах само за срядите. От 12:32 до 12:35 часа по обед. Толкова продължаваха срещите ни – мигновени 3 минути. Колкото да си кажем здравей, да се погледнем за кратко в очи, да й дам поредния плик с приказва в него и да ме целуне за довиждане. Обещах, че ще й напиша двадесет приказки – по една за всяка наша среща. Обещах й, че след като прочете последната, ще се влюби безкрайно в мен. Днес беше ред на единадесетата. В 12:35 пликът още беше в ръцете ми.\nТози път тя не дойде. Реших да посветя и запазя тази история за себе си. Тя не разказваше за тъга и разочарование, а за надежда. Това, от което имах нужда и аз в момента. Защото докато има надежда, ще има и малко любов.\nИмах още десет шанса за заветната цел. Но кой ги брои?! Предстояха ни още десет кратки срещи. Но кой ги брои?! Още тридесет минути, десет пъти „здравей“, десет погледа, десет плика, десет целувки, безброй емоции. Но кой ги брои?!\nВ Авиньон пак валеше. Аз пак гледах снимката й и пишех наново единадесетата приказка, сякаш за да върна времето назад. Надежда и дано… малко любов!\nМакар да се бях зарекъл, че надеждата ще е моята водеща сила, тази злополучна сряда даде началото на най-изпитателната и тежка седмица в живота ми. Апартаментът ми беше също толкова пуст, разхвърлян и мрачен като мислите и чувствата ми. Стъпвах върху разпилените в миг на несдържана слабост стари снимки и смачкани листове с разхвърляни по тях думи. Счупени грамофонни плочи лежаха наоколо – жертви на неспособността ми да бъда сам. Намерих фотоапарата в коша за пране. Прозрях в него усещане за забрава и чувство, че не е на мястото си. Същото важеше и за брата му по съдба – сърцето в гърдите ми.\nИзпивам 2 чаши от виното, което по- късно щеше да стане любимото й. Вратите на терасата са отворени. Пердетата пропускат вятър, вещаеш дъжд. Крушката е изгоряла. Заспивам на дивана. Цигарата още догаря в пепелника, ухае на череша и самота. Не помня преди да съм пушил. Не помня и себе си преди да срещна нея. Сънувам нещо странно. Странното е нормално за мой сън. Вече цяла седмица.\nНа следващия ден по обяд отивам на площада. Сряда е. Отново я няма. Вместо нея, на мястото на обичайната ни среща, виждам старец да продава цветя. Привиква ме към себе си:\n– Тя обожава люляк,- и ми подава цяла кошница.\nВ нея откривам бележка с адрес. Не казвам нищо. Тръгвам. Знам накъде отивам, защото вече съм бил там. Това щеше да е домът ни.\nФатално. Имахме малка лодчица, с която излязохме на разходка по Рона. Свечеряваше се и спряхме на далечния бряг на реката извън града – място където да се скриеш е лесно, да избягаш от мислите си – трудно. Те имат навика да те връхлитат изневиделица в привидно най-спокойните моменти. Запалихме огън, легнахме на одеяло. Показа се луната, изпихме първата чаша вино. Тогава тя ми го каза… Каза, че я е страх да не си тръгна. Отплавах по течението на река от мъката й.\nНе разбрах откъде така внезапно изникна това съмнение. Исках да си тръгне откъдето е дошло и да вземе със себе си появилата се тъга в очите й. Какво имаше предвид тя?! Защо изрече тези думи точно днес. Тринадесети петък от началото на годината. Петък, тринадесети. Фатално. Появи се и първата звезда.\nМълчахме дълго. Тази вечер явно беше различна. Последва обещание. Нещо което не бях правил преди през живота си, защото никога не ми е хрумвало, че ще имам силата и постоянството да го изпълня. Дълго лежахме притихнали в мрака.\nСлънцето се показа чисто ново, сякаш започвахме отначало. Изгрев, който мислех, че така и няма да дойде. Вярвах, че е суеверие да си суеверен. Четиринадесети е. Усмивката още не беше слязла от лицето й. Обещанието беше една единствена дума – “Завинаги!”\nКолкото и да мразехме рутината, имахме си и нашите малки ритуали. Нейните се състояха основно в това да танцува по най-тънката си рокля, докато аз се опитвах да се концентрирам над репетиране на някое драматично произведение на Клаудио Арау. Задачата беше нелека, защото гледката беше безкрайно разсейваща.\nВ миг ми се струваше така, сякаш под пръстите ми вместо белите клавиши на пианото, прозираше кожата й. Също така бяла и симфонично красива. Вместо музиката, чувах в главата си звънкия и смях. Затръшнах пораженчески капана на пианото и се втурвах към нея “разсърден”.\nМоите ритуали бяха по-сдържани. Рядко ставах преди нея сутрините. Когато това се случваше, бързах да изляза, за да отскоча до малката пекарна на ъгъла за любимите й мини кроасанчета с масло и малиново сладко. Аз не закусвах, но обичах да я гледам как яде направо в леглото. Ставаха страхотни снимки. Бях й обещал един ден да направя изложба в градската галерия, озаглавена “Мини кроасани – макси апетит”. Тя се сърдеше, но после се сдобрявахме… благодарение на провалените ми опити за репетиции на пианото. Благодарение на тънката й рокля.\nЧесто пътувах назад във времето чрез спомените си, докато тя беше заета с участия в околните градчета край Авиньон. Това бяха вечери, обречени на безпаметност.\nОставах си вкъщи. Разглеждах снимки, слушах стари плочи и гледах филми за стотен път. Съществувах в застой, незабележимо и просто. В очакване на нещо значимо и съдбоносно да се случи. Нейното завръщане.\nТя беше причината да загубя способността си да бъда сам.\nЕдин следобед се разхождах из кварчалчета, сгушени край Рона и откривах улички, по които никога не бях минавал досега. С риск да се загубя се впусках смело из тесните им криволичещи лабиринти, над които висяха малки тераси, окичени с многоцветни саксии. Така правех и с важните решения в живота си – взимах ги с лека ръка, рискувайки да изгубя себе си, но да открия нещо ново и забележително.\nНабелязвах места, които ме вдъхновяваха за снимане или просто за губене на време. Стъмваше се. Бях се загубил. А може би бях точно там където трябва. Чух песен на познат глас от близкия бар. Привличаше ме силно. Влязох. Седнах на най- отдалечената маса от сцената, от която се носеше гласът. Ухаеше на нейния парфюм.Тя беше. Пееше някаква френска песен. Ако не се бях влюбил още от първия миг, когато я видях, със сигурност щях да го сторя сега. Не ми беше нужно дори да я поглеждам.\nОткъснах цвете от саксията на прозореца. Оставих го върху пианото, докато тя се преобличаше за следващото си изпълнение. Добавих и малка бележка: „Когато случайността е на твоя страна, любовта е неизбежна“.\nЗа седемнадесети пореден път се събуждах в 3 през нощта. Нямах представа в какъв момент съм отворил очи. Дали е минало или настояще. Що за настояще беше това.\nСеднах на ръба на леглото, сякаш на прага между два свята. Вгледах се през прозореца в ясното нощно небе над Авиньон. В блещукащите звезди разпознах лицето й, видях площада, часовник да отмерва 12:32, старец продаващ цветя. Видях лодка, смачкан лист, цвете върху пиано, перки на генератор. Почувствах вятъра. Той разнесе парфюма й. Видях я да рисува мост над море от звезди.\nТака застинал имах чувството, че краката ми висят над пропаст. Безкрайна бездна в свят, пълен с мъгливи илюзии. Погледнах леглото зад мен. Нямаше я. Нямаше и смисъл да съм буден в свят без нея. Заспах и я срещнах отново. Дали винаги е била просто плод на въображението ми? Или негов затворник? Реалност или реален сън?\nИмаше три дни в година, през които Авиньон опустяваше. Всички местни заминаваха за съседното градче за винарската изложба. Тогава ние изживяваме тихите си моменти на места, които обикновено бяха пренаселени от хора. Можехме да се насладим на истинското спокойно очарование на града. То беше само за нас.\nИзкачвахме се до най-високата камбанария. Наблюдавахме безтегловната самота, която се ширеше във всички посоки на града. Тя рисуваше, аз снимах. Прескачахме парапета и сядахме на ръба. Държах ръцете си на очите й и й описвах места, за които само бях чел. Вятърът я отвеждаше там. Създавах й мечти. Впоследствие ги сбъдвах.\nНагласяхме часовниците си на 12:32. Три дни стрелките щяха да са спрени, за да не ни се изплъзне мига.\nРазхождахме се по безлюдния площад пред двореца както преди. Пресъздавахме секундата преди да се се срещнем и заобичаме.Тя танцуваше пред мен с усмивка. Роклята й съвсем невинно се свличаше, a аз съвсем очевидно губих всичкия си разсъдък. Три дни на чудеса и безгранично щастие минаваха на един дъх.\nРеших да се откъсна от Франция за кратко. Търсих отчаяно вдъхновението, което беше отмито като лятото, потънало в юлските порои. Реших да заменя мъглата на Рона с облаци от дим в амстердамските барове. Успешно.\nОт сутрин до вечер обикалях окичените с цветя мостчета на малките канали, заклещили в мрежата си пулсиращото сърце на градчето. Бързо тя хвана в плен и моето.\nВдъхновението ми се завръщаше. Запознах се с историята на града, разказана от гениите на Рембранд и Ван Гог, с когото научих, че сме родени на една дата. Приличах си с него само по едно – желанието му въпреки всичко да прави само и единствено това, в което самият той смята, че е най- добър. За него- рисуването, за мен – да я обичам.\nПрепусках с моторчето си по нощните улици на Амстердам, воден само от светулки и от желанието да поемам на големи глътки дъха на града. Направих много снимки. Избрах най- хубавата и й я изпратих, заедно с няколко разхвърляни думи: „Бях тук с теб. Нося те навсякъде със себе си чрез въображението си. Дано приключението ти е харесало!”\nПоследен шанс… Прекарах доста време в свят, който изградих от подредени думи и разхвърляни мисли. Сънувах и мечтах. Сънувах, че мечтая по-смело от всякога. Сънувах, че реализирам мечти. Мои ли бяха или чужди?!\nЖивях в град на копнежи и на спомени за случило се. А може би на илюзии, че нещо някога ще се случи. Град на дъждове и ветрове, на любов и на спокойна тишина. Бях го нарекъл Авиньон. Защо ли?! Може би заради нежния й френски, или заради парфюма й, ухаещ на люляка, който цъфтеше край Рона. Или просто заради желанието си да избягам надалеч.\nЧаках. Слънцето да разсее мъглата и да изпари росата на очакването. А след това градът да изчезне. Да се стопят надеждите и да започне нов ден. Или поне стрелката да се отмести от 12:32 – лицето й да избледнее и да избяга далеч от погледа ми, песента й да спре да звучи в съзнанието ми. Дали не изживявах един и същи ден безброй пъти… Някои хора прекарваха целия си живот по този начин. Разбирам ги напълно.\nЗатворих пианото, прибрах фотоапарата, захвърлих писалката, смачках последния лист. Въображението ми имаше нужда от почивка. Тя искаше да се завие в него и да заспи. Целунах я за последно по притворените й очи и легнах до нея. Заспах в празното легло…


Как да се изгради беседка с ръцете си?\nОсновни дизайнерски решения с цел изграждане на беседка\nПоетапно изграждане на пергола на площадката със собствените си ръце\nПоетапно монтаж на основата беседка\nПолучаване за пълнене стелажи разтвор да се изгради беседка\nДекорация перголи с ръцете си извън\nДруги опции беседки с ръцете си\nВсеки знае, че беседката е един от най-подходящата структура за украса в градината. Все пак, не всеки знае, че с може да се сблъска с известни особености в процеса на строителството, както и факта, че това е сграда пергола с ръцете си.\nВидът и материали изграждане на беседката Те могат да бъдат избирани само от строителя.\nИ се прилагат ограничения в повечето случаи, неговите фантазии. За изграждането на беседката, можете да изберете от следните материали:\nМожете дори да използвате растящите дървета и храсти, а след това имате на сайта всичко ще бъде точно комбинират помежду си, както и да получите така наречената "жилищна беседката." Те могат също така да бъде затворен или покрити с различни материали, например, те могат да бъдат остъклени, покрити с дървени летви или дъски са обхванати и други. Arbor се отнася до малки архитектурни форми на изкуството и е един от най-зрелищните елементи на ландшафтния дизайн. Има редица интересни форми и по този начин разновидности на проекти за беседки. Но дори и в този случай, когато сте в процес на изграждане издигне някакъв стандарт шатра, все още на вашия конкретен сайт ще изглежда по различен начин на близкия или дори на някого. Перголи са различни, както вече бе споменато, материалното състояние и дизайн. В последния случай, те са разделени на закрито и открито.\nДизайн шатра обикновено избран от съвпадение с околните сгради и ландшафта, най-често се използва дървен материал.\nпергола дизайн обикновено е избран в сравнение с дизайна на околните сгради. Най-популярният материал за изграждане на беседка този тип - дърво. професионалисти избират иглолистни дървета често бор, смърч. Много по-малко за тази цел се използва лиственица. Това се дължи на факта, че цената на лиственица беседка е много по-висока, въпреки че трайността на лиственица, от своя страна, е предимство, изоставен в полза на друго дърво е доста трудно. Ето защо, въпреки че от време на време, но може да се намери в крайградски райони беседка, изработени от този материал.\nВ основата на избора на материали и свързаните с тях характеристики по време на строителството и по време на строителството е изборът на място и дестинация беседката на. Необходимо е да се вземат под внимание най-важното е качеството и целта на този тип строителство. Тя трябва да въплъщават лекота и изтънченост в съчетание с други декоративни елементи, други сгради в района, с ландшафта и природните характеристики като цяло.\nСкица беседка направена като се има предвид мащаба на територията, предназначена за строеж.\nВидео на "пергола проект за изграждане на свои ръце"\nПреди да направите озеленяване крайградски район, трябва да изберете структури и да научат как да се изгради беседка с ръце стъпка по стъпка: от избора на площадка за декорация. За първи път най-подходящият и ще бъде един прост размер правоъгълна беседка от 3.5 х 2.2 m и 2.5 м височина. В този материал е по-добре да се избере един, с който преди това сте може да се е занимавал. Ако не е, тогава в началния етап се препоръчва да се свържете с дървото. Що се отнася до броя на местата в беседката, той е проектиран да не по-малко от 10 души.\nПървоначално изграждането включва дизайнерски скици на хартия, не забравяйте за мащаба, според които тези данни в последствие ще бъдат прехвърлени на територията, предназначена за изграждане на беседката. За да се определи размерът на сгради се строят ще е достатъчно да се поставят под ъгъл колчета и напрежение между плитката. След това, тази камера може да бъде поставена маса, столове и някои други продукти, предназначени за организирането на една добра почивка в страната. Това е необходимо, за да се определи дали всички детайли на проекта се вписват в текущото местоположение и големината на беседката. Може би, някъде ще трябва да добавите няколко сантиметра, а в някои случаи, напротив отслабено.\nВидео на тема "Как да се изгради беседка с ръцете си"\nПреди да се изгради беседка с 4 ъгли, което трябва да се започне с раздела ъгъл подкрепа колони. Те трябва да се копае на дълбочина най-малко 50 см. В повечето случаи е необходимо да се помисли за такова споразумение колона, в която една трета от останалите трябва да се вкопана в земята, в разгара на повърхността на колона. В допълнение, можете също да се изкопае дупка в средата на дългите страни на беседката, както и в центъра му. Преди да се гмурне в приземните полюсите трябва да бъде обработена. Това се получава, както следва. Тази част от тях, които ще бъдат на земята, трябва да бъдат покрити с антисептик, както и необходимостта да приключи всеки пост хидроизолация слой. В качеството си на доста успешно се използва мек покривен материал като покривен материал или покривни усеща.\nСлед потапяне полюси трябва да бъдат приведени в съответствие с височината и ниво. Те трябва да са като вертикален. За да направите това, използвайте като нивелир и отвес. Но ако нямате нито едното, нито другото, не се отчайвайте, защото отвес може да се направи със собствените си ръце. За да направите това, което трябва да тънък въже или риболов линия и някои товари. Можете дори камък или гол охлюв.\nСъставът на бетоновата смес, са:\nЗа да се подготви необходимото разтвор цимент, вода, камък и вода pesok.Snachala разбърква с цимент след това се прибавя пясък или чакъл в необходимото количество.\nПърво, вода се смесва с цимент в равни пропорции (например, 1 кофа), тогава е необходимо това тегло да се смесват тройната доза от пясък и чакъл. С други думи, ако го изсипва в една кофа с цимент, а след това ще има 3 кофи с пясък и чакъл. Всички смесват до гладка и се излива в празнините оставени в ями след пускането в техните пощенски опори. В етап насипни пясък в разтвор може да се добави още 50-70 грама пластификатор. Тя ще насърчава най-добрите сцепление на разтвора с дърво и отстраняване на излишната влага от бетона. Този факт е много важно, което се дължи на факта, че замръзналата решение в студеното време няма да се справи, защото няма да има замразяване няма нищо.\nВ процеса на смесване на няколко колони, можете да използвате само лопата, но ако не искате сами да лопата няколкостотин килограма цимент вискозен разтвор, може да се прибегне до използването на бетоновози. Тя ще трябва само да се излее всички сухи съставки и постепенно се добавя вода. Това продължава, докато разтворът стане хомогенен. Един ден по-късно, когато разтворът има грайфер, ще бъде възможно да се премести в горната част на колоната, която ще трябва да се ангажират дъски 50x100 мм.\nТъй като полюсите, образувани в резултат на отметки основа, вече представляват беседки рамка, остава само да се построи покрив над него. След това можете да започнете да изграждате покрив беседка. Това е най-подходящ за дизайн фронтон покрив и покривни плочки ще бъдат представени. Гейбълс са разположени както обикновено на късите страни на рамката, както и рампи - най-дълго. Носещите летви могат да се използват както за шперплат или листове дървесина при използване на конвенционални задължително трябва да се справят на защитните средства, които ще защитават материала срещу атмосферни условия и други влияния. Това не само ще удължи живота на структури, но също така и да се поддържа чист, свеж вид на беседката. По този начин, почти всички етапи на строителството, вече са завършени. Можем да отидем само до финалната част - декориране на беседката отвътре и отвън.\nКогато декориране на беседката да бъдат креативни, за да го направи по-елегантна и красива, и можете да провежда електричество за удобство и комфорт.\nЗа разлика от всички предишни етапи, това е абсолютно креативни. Общото за повечето павилиони елемент е изграден от долния bordyurchik. За да направите това, на височина 1-1,2 м от повърхността на земята трябва да направите малък парапет. Тези панели предпазват вътрешността на беседката и всички онези, които са в него ще бъде в ветровито или дъждовно време, например. За по-удобно да прекарва време в беседката, експертите съветват да я държи на електроенергия. Също така е доста важен момент за подобряване на удобството и гъвкавостта на беседката.\nСега тя може да се използва не само като временен подслон от лошо време те хване по време на работа в градината, но и като място, където можете да почетете книга, да гледате телевизия или да слушате музика. По-нататъшни действия за декорация и разкрасяване на беседката ще зависи от начина, разработен вашето въображение. Форми на публични и частни павилиони са много разнообразни, тази структура може да бъде правоъгълна, квадратна, шестоъгълна или дори осмоъгълна. Като материал за производството на този тип дървени павилиони избират най-често, но понякога то може да се наблюдава при използването на техните строителни тухли.\nВидео по темата "Създаване на алпийските пързалки с ръцете си"\nРисуване беседки с ръцете си.\nКакто бе споменато по-горе, в района може да се изгради беседка и живеят. Той е идеален за тази част, на която множеството храсти, цветя и овощни дървета. Това е така, защото на техните тъкани изделия и изградени изцяло на живо беседка. Но можете да сложите на определено място на металната рамка, която постепенно ще бъдат преплетени с увивни растения (хмел, бръшлян, грозде). За да направите това, тези растения трябва да бъдат засадени около периметъра на фиксираната металната рамка чрез разстояние един от друг, равен на 40 см. Единственият недостатък на тази конструкция е, че за да се насладите и да използват напълно това произведение на изкуството може да бъде само в края на пролетта, лятото и началото на есента. В края на краищата, както и всички растения, пълзящи растения също избледняват.\nПерголи металните му оръжие - Тази опция съответства на строителството на всички видове сгради е все по-често срещани в последните години. И беседката не беше изключение. Този вариант предполага, че силата и издръжливостта на продукта, добра съвместимост с други строителни материали, които се използват за декоративни беседка. Често по време на производството на този материал се използва веднага беседка, украсена с художествено коване, което го прави възможно да се изгради оригиналната структура, не е като всички останали.\nbg.gurustroykix.ru » Вал » Монтиране » Урок: как да се изгради беседка с ръцете си


Задух - видове, причини и лечение - Хипертония April\nЗадухът, или както се нарича в медицината - диспнея, може да се появи от хора на всяка възраст. Това е човешко състояние, когато е трудно да се направи пълно издишване или вдишване. Освен това започва сърцебиене, а при някои хора и световъртеж..\nЗадухът може да накара човек да изпитва паника и страх. Такива неприятни усещания могат да се появят по време на интензивно физическо обучение (натоварване) или емоционално пренапрежение. Това се счита за нормално и не трябва да предизвиква безпокойство..\nНо когато е трудно да се диша в покой или при изкачване на стълби, тогава трябва да помислите за здравето си. Ако атаката е започнала у дома, тогава как да се отървете от задуха у дома? Нека се опитаме да го разберем.\nВ статията ще говорим за причините за задух, неговите видове и лекарства. Ще обърнем специално внимание на възможността за облекчаване на пристъпите на диспнея у дома и приготвяне на лечебни разтвори у дома.\nЛечение на диспнея (диспнея)\nЖелязодефицитна анемия при жени: лечение, симптоми\nХемоглобинът, червеният пигмент в кръвта, пренася кислород до тъканите и приема въглероден диоксид. Основен компонент.\nПреди лечението е необходимо да се подложите на задълбочен преглед, за да установите причината за задух и да определите неговия вид (сорт). Едва след това можете да започнете самото лечение..\nНе се препоръчва самолечение, тъй като това няма да доведе до желаните резултати, но може сериозно да усложни ситуацията. Можете да разчитате на традиционните методи, но те трябва да бъдат в допълнение към лекарствената терапия, ако това е сериозна причина за задух.\nЛечението в комплекса ще даде желания и бърз ефект и може напълно да облекчи човек от неприятно заболяване. И за да се предотврати появата на проблеми с дишането в бъдеще, струва си да се обърне внимание на превенцията.\nКато начало помислете за типичните прояви на задух и как да ги премахнете с лекарства (това е приоритетно лечение):\nКогато чуждо тяло стане причина за затруднено дишане, то трябва спешно да бъде отстранено. Това може да стане по метода на Хаймлих, когато при човек се форсира изкуствена кашлица. Ако това не помогне, тогава ще се наложи операция..\nАко задухът е свързан с бронхиално заболяване (астма), на пациента се предписва интравенозно Euphyllin или Salbutamol.\nКогато се открие сърдечна недостатъчност, на пациента се предписват диуретици, аналгетици и нитроглицерин като венозен везодилататор.\nАко причините за задух не са идентифицирани и няма начин за диагностициране, на пациента се предписва Lasix.\nКогато задухът има неврогенен характер, лечението му се извършва чрез интравенозно приемане на Диазепам. Освен това се предписват дихателни упражнения.\nКогато се открие обструкция (обструкция), могат да се приложат няколко метода за елиминиране: прием на анксиолитици, хирургично намаляване, директно снабдяване с кислород и други методи.\nИнхибиторите се предписват за стесняване на артериите, но те не трябва да се използват често.\nГликозидите ще помогнат за намаляване на атаката на задух, което може да нормализира работата на сърдечния мускул.\nБета-блокерите могат да намалят дефицита на кислород.\nЯсно е, че всички лекарства, които могат да бъдат предписани от специалист, не могат да бъдат изброени в една статия. Всичко се прави индивидуално, като се отчита състоянието на пациента.\nВсяко лекарство има странични ефекти и противопоказания, така че те трябва да се използват стриктно според указанията на лекуващия лекар. Пациентът трябва да спазва правилата и времето за приемане на лекарства. Тогава лечението ще бъде ефективно..\nНародни начини за премахване на задуха (без лекарства)\nНека първо ви разкажем за най-достъпните опции. Нека ви напомним, че лечебните разтвори и инфузии трябва да се приемат като допълнителни средства към лекарствата, предписани от лекаря..\nСписък на народните рецепти:\nКозе мляко + 1 супена лъжица мед (по желание). Вземете горещо мляко сутрин на гладно в продължение на седмица или месец.\nЧесън + мед + лимон. Обелете пет глави чесън. Към тях добавете лимони в същото количество и прекарайте през месомелачка. Можете да смилате в миксер. Добавете мед към сместа. Отстранете получената маса за инфузия. След 7 дни лекарството ще бъде готово. Използва се в супена лъжица на гладно сутрин в продължение на няколко месеца..\nРяпата се счита за отлично средство срещу задух. Нарежете зеленчука на ситно и го покрийте с две чаши вода. Варете го 15 минути на слаб или среден огън. След това прецедете бульона. Вземете през нощта в количество от 200 или 150g.\nПодходящ за лечение на копър. Запарете го във вряща вода и пийте топла запарка в половин чаша в продължение на две седмици.\nПригответе тинктура от алое вера. Вземете листа от алое и ги вливайте във водка в продължение на 7-10 дни. Тинктура с течен мед се приема в размер на: 1 чаена лъжичка тинктура, смесена със супена лъжица мед. 10 минути след прием е препоръчително да се пие горещ чай.\nМожете да използвате пресен или сушен жълтурчета за лечение на задух. За да приготвите лекарство, ви трябва само щипка от растението, което се залива с гроздово бяло вино (0,5 л) и се добавя супена лъжица мед. Сместа се вари на слаб огън. Обемът на разтвора трябва да бъде намален до една четвърт. На малки порции настойката трябва да се пие преди ядене..\nУ дома е важно пациентът да създаде благоприятни условия. Това включва редовна вентилация, постоянен приток на чист въздух, овлажняване на помещението. Дрехите не трябва да са тесни. За да увеличите влажността в апартамента, можете да напълните ваната с вода и да отворите вратата.\nДруг начин е да закачите мокри кърпи или чаршафи в болната стая. Такива действия ще помогнат за облекчаване на пристъп на задушаване, облекчаване на задух и нормализиране на дишането..\nКак да вдишвате правилно у дома\nВажно е да знаете как да вдишвате през студения сезон. В тази статия ще обясня няколко начина. За ефективно.\nПревантивни задължителни методи\nПърво, ние премахваме всички рискове:\nако задухът е свързан с вредни условия на труд, тогава трябва да помислите за смяна на работата;\nне трябва да забравяме за редовните упражнения и дихателните упражнения.\nКупете прясна храна от магазина. Напълно премахнете от диетата тези ястия, които могат да допринесат за появата в организма на холестерол и други опасни за здравето вещества. Не яжте много брашно, пикантни, сладки, мазни храни. Следете теглото си и избягвайте затлъстяването.\nЗагубата на наднормено тегло ще подобри общото състояние на човек и ще нормализира метаболизма в организма.\nПравете ежедневни разходки на чист въздух. Тествайте се ежегодно в поликлиниката. Не се отказвайте от спа процедури или здравни процедури.\nЗадухът може да се преодолее в ранните етапи от появата му. Когато затрудненото дишане преминава в остра форма, е трудно да се победи. Ако откриете причината навреме и се заемете със сложно лечение, като използвате допълнителни алтернативни методи, резултатът няма да закъснее. Важно е да разберете себе си, че болестта не може да бъде стартирана..\nВ статията описахме как да се отървем от задух у дома. Опитахме се да предоставим достъпни рецепти за приготвяне на лечебни инфузии, които могат да улеснят живота на пациента.\nКак да се отървете от брадавици за постоянно у дома\nКак бързо да се отървете от папиломи у дома\nКакво да приемате при киселини у дома\nКак да се отървем от целулита: народни методи\nВероятно на мнозина се е налагало поне веднъж да се справят с кървенето от носа. Тази ситуация е много неприятна, но за съжаление е доста разпространена в съвременния свят.


ЦСКА-София придоби активите и емблемата на ЦСКА\nНачало > ЦСКА-София придоби активите и емблемата на ЦСКА\n16:00, 08 ное 19 / Спорт 25 1133 Автор: Topnovini\nСагата около емблемата и активите на ЦСКА-София приключи, съобщава Sportal.bg. Съдът разпореди да започне разплащането на милионите, платени от фирма "Ред Енимълс" за активите на фалиралия гранд на българския футбол. Определението не подлежи на обжалване и е окончателно. Така ЦСКА-София вече официално е собственик на емблемата на ЦСКА.\n"Определение от 07.11.2019 РАЗРЕШАВА на синдика на „ПФК ЦСКА“ АД (н) да се разпореди със сумата 7 835 367.50 лева (седем милиона осемстотин тридесет и пет хиляди триста шестдесет и седем лева и петдесет стотинки) в полза на кредиторите на дружеството в изпълнение на одобрената от съда с определение от 08.08.2017 г. Първа частична сметка за разпределение. Определението не подлежи на обжалване", се казва в сайта на Министерство на правосъдието.\n20:43, 14 ное 19 / Политика\nБорисов и Мицотакис говориха за общите енергийни проекти (СНИМКИ)


Nap Elektronni Uslugi | новини пазарджик\n1 nap portal za elektronni uslugi\n2 nap pik\n3 nap programni produkti\n4 nap programni produkti\n5 nap el uslugi s kep\n6 nap portal za elektronni uslugi\nnap portal za elektronni uslugi\nНАП с две нови електронни услуги за работодателите.\n– Националната агенция за приходите пусна две нови електронни услуги, достъпни с Персонален.\nПредишна РЗИ Ловеч отменя грипната епидемия в Луковит, Априлци и Летница Следваща Възрастните хора от Община Ловеч участваха в обучения за действие при наводнение, бедствия и аварии\nНАП с две нови електронни услуги за работодателите До 28 февруари е срокът за подаване на справките за изплатените през 2019 г. доходи\nКлиентите на НАП, които използват операционна система Windows 7, чиято поддръжка от производителя изтече на 14.01.2020 г., ще продължат да достъпват портала за електронни услуги, но Агенцията не може да гарантира в кой момент.\nnap programni produkti\nЗаради слабости в сигурността Националната агенция по приходите (НАП) е спряла временно достъпа до 6 електронни услуги, предоставяни на бизнеса и гражданите. Това съобщиха от приходната агенция седмица след.\nnap el uslugi s kep\n*До 28 февруари е срокът за подаване на справките за доходи, изплатени през 2019 г.* Национална агенция за приходите предлага две нови.\nНационалната агенция за приходите пусна две нови електронни услуги, достъпни с Персонален.\nНационална агенция за приходите предлага две нови електронни услуги, достъпни с.\nКатегории брадва бг новини Етикети nap el uslugi s kep, nap pik, nap portal za elektronni uslugi, nap programni produkti Навигация в публикациите


От апартаментгейт към непоносима досада\nБез Цветанов ГЕРБ губи твърд електорат, с Цветанов губи мек\nВеселин Стойнев / 28 March 2019 07:31 >\nВ сряда от парламента Цветанов обяви, че го напуска.\nИ с Цветанов, и без Цветанов все е зле за ГЕРБ. Въпросът е кое е по-зле. Отговора предопредели и половинчатото му (само)обезглавяване.\nАко Борисов е душата, или харизмата на ГЕРБ, Цветанов е тялото, или механизмът. Тяло, което неуморно поддържа с навестяване на партийните структури по места и разширяване и укрепване на мрежата от назначения и лоялности. Самоотвержен е и в осигуряването на парламентарното мнозинство и на парламентарния кворум, често пъти опирайки пешкира, след като лидерът отмени гласуването на цялата група. Но извън партията е публично неприемлив още от първия мандат на ГЕРБ – с шестте си апартамента, с манията за подслушване като вътрешен министър, дори с многословното си вдървено красноречие.\nКато двулик Янус той е ценен и вреден за ГЕРБ. Няма кой друг да впрегне партийните структури, което е особено важно на евроизбори, когато по правило гласуват едва една трета от избирателите. Всички партийни членове и техните семейства, всички назначени или имащи бизнес обвързаности с ГЕРБ трябва да гласуват, за да не загуби партията изборите. Нужна е мобилизация от поне 90% на „своите”, което е трудно постижимо без човека, който организационно владее партията. В същото време скандалът със зам.-председателя на партията отблъсква „не своите”, които по една или друга причина биха моли да пуснат бюлетина за ГЕРБ.\nС две думи Цветанов е лепило за твърдия електорат и разтворител за мекия. И при огромния пасив с апартаментгейт, в който той е флагманът, както и при очаквано ниската избирателна активност на евроизборите, сметката показва да се заложи на твърдия електорат. Защото ако Цветанов беше напълно обезглавен и изхвърлен от политиката, това нямаше да привлече нови избиратели на ГЕРБ – не и толкова бързо за изборите след два месеца, но пък щеше да прогони и разколебае доста сегашни, очакващи корабът да започне да се разцепва или направо разпада. В същото време болестта е толкова тежка, че не можеше да се мине само с козметична операция, нужна бе ампутация, която да спре заразата.\nКлючово в удържането на кораба в бурята бе поведението на капитана. Бойко Борисов не загърби скандала, но гледаше сам да не се оплиска и действаше като с гумени ръкавици. Министър Цецка Цачева и зам.-министър Красимир Първанов сами си подадоха оставките, премиерът поиска оставката на зам.-министър Ваня Колева, а Цветан-Цветановата, ако съдим по думите на самия Цветанов, в пълен консенсус между него и лидера е била подаденопоискана.\nТежките рани от „Апартаментгейт” обаче няма да позавехнат с времето, дори проверките на прокуратурата, НАП и антикорупционната комисия да приключат бързо с оневиняващи „присъди” и темата да бъде „затворена”. За да не загуби изборите, ГЕРБ има нужда от нови сюжети, по възможност при пълното отсъствие на Цветанов, който от тук нататък вече трябва да се радва само на вътрешнопартийна публичност. Лидерът на ГЕРБ трябва да вдъхне бодрост на партията си и да предложи нови идеи и лица на избирателите, за да не я капсулира. Защото този един милион избиратели, с които се хвали Цветанов, ще започнат бързо да се топят, ако за останалите няколко милиона, немалка част от които негласуващи, ГЕРБ вече дотолкова им е омръзнал и толкова ги е уморил, че вече започват да не го понасят. А непоносимата досада може да събуди неподозирана енергия у избирателя и да го вдигне от дивана. Сама по себе си тя най-често е просто наказателна, а резултатът обикновено е следващият или съвсем произволен канал от дистанционното.\n9%-ното ДДС за кръчми и книги мина на първо четенеИма ли шанс за нови инвестиции след пандемията?Верижна реакцияЙордан Цонев оглави комисията за контрол на разходите за борба с COVID-19Божков срещу ГЕРБ – какво трябва да знаете


ПРАВИЛА ЗА ПИСАНЕ ВЪВ ФОРУМА НА NOVAZAGORA.COM\n1. С участието си във форума на novazagora.com всеки потребител потвърждава съгласието си да спазва правилата на форума и подлежи на съответния контрол и наказания от админ/мод екипа на сайта.\n2. Писането в теми и постове се извършва единствено и само на БЪЛГАРСКИ език, използвайки КИРИЛИЦА, без замяна на съществуващи букви с цифри. Изключения се правят само за наименования.\n3. Комуникация във форума се подържа с уважителен за останалите потребители тон. Обиди, преки или косвени нападки, нецензурен и вулгарен език няма да се толерират и ще бъдат санкционирани.\n4. Нови теми се публикуват в специфичните за това под-форуми и раздели. Неправилно публикувани теми подлежат на преместване в нужния раздел от модератор.\n5. Публикувайте темите си с целенасочени заглавия. Поставяйте конкретна тема или въпрос на дискусията. По този начин улеснявате потребителите в намиране на подходящата тема, както и даването на точен отговор.\n6. СПАМ-ът е забранен под каквато и да е форма (постове с една дума, емотикони, безсмислени коментари и т.н.) ще бъде премахван без предупреждение, а съответният автор наказан по преценка на модериращия мнението му.\n7. Придържайте се към темата на разговор.\n8. Всякакви лични въпроси и теми , не засягащи останалите потребители се обсъждат на лични съобщения а не на страниците на форума.\n9. Забранени са всякакви реклами на други форуми свързани с Нова Загора.\n10. Не се допуска рекламирането на фирми, търговска дейност или интернет страници в теми, подписи, аватари или по какъвто и да било начин, без предварителна договорка с администраторите.\n11. Забранени са публикациите на теми и мнения, които по един или друг начин противоречат на българското законодателство, расистки и насаждащи омраза между хората.\n12. Забранена е публикацията на порнографски снимки, видео клипове или връзки към подобни страници.\n2. Модераторите са лицата, които са отговорни за подържане на добрия тон и колегиалния дух във форума и като такива имат единствени право да правят забележки, както и за издаване на съответните наказания.\n3. Публично обсъждане на членове от Админ/Мод eкипа, и техните действия, в теми е забранено. Такива въпроси се задават само на Л.С. При появата на такива теми, те ще бъдат изтривани.\n4. За извършени нарушения всички потребители подлежат на наказание по усмотрение на модератора. А те са:


Анализи | Вам мир (Харманлийската гледна точка и още срещи от "трети вид") - Dnevnik.bg\n12:34, 18 дек 16 , 8320\nБойко Борисов в лагера в Харманли след сблъсъците там\n"Дневник" публикува три разказа на Иван Димитров за срещите му с бежанци. Първа част четете тук, а утре очаквайте - "Началото на представлението и краят на няколко бежански истории".\nВ Харманли разговаряхме в дюнерджийницата с шефа, който не спираше да се оплаква, че този му бизнес (той имал дюнерджийница и в София, където били жената и децата) не върви на добре. Със спадането на обитателите на лагера намаляла и клиентелата му. Той не беше особено приказлив (поне с нас), но ни разказа как е лежал в затвор и някак успял да се измъкне. Брат му отдавна живеел в София и дори се оказа, че е известен, затова се спрял на нашата страна. Но колкото и да го подтиквахме, той не можеше да ни опише войната, а може би просто не искаше.\nСлед тази кратка наша среща ние седнахме в съседното кафене, където пак така казахме какви сме, що сме и за какво сме тук. Направихме впечатление на собствениците на кафенето (майка и дъщеря) и намерихме интересен български събеседник, който поддържаше контакт с чужденците. Занимавал се с какво ли не и сега помагал с ремонтните дейности при отварянето на малък сирийски бизнес, свързан с нуждата от представително помещение. От него разбрахме и какво бежанците и мигрантите довели в града със себе си.\nДа, те били други хора от непозната за нас култура. Но Харманли бил типичното малко градче (пак като селото – застаряващо население, липса на работни места, чувството, че оня, истинският живот, е някъде другаде). Когато центърът отворил врати, хората не знаели какво ще се случи. Били слушали какво ли не за "натрапниците". Страхували се. И, да, често в тях се промъквало дискомфортното усещане, че живеят в чужда страна – разминавали се със забулени жени, млади брадати мъже. На всичко отгоре те се движели винаги на групички, кой знаело какво могли да ти направят, особено вечер, като се стъмни.\nСамо че в течение на разговора със събеседника ние се съгласихме, че и българите в чужбина често се движат на групички: това е естествена защитна реакция спрямо чуждата среда, която сплотява представителите на дадена общност. А проблеми имало съвсем малко и били банални – някакъв арабин изревнувал някаква проститутка и се стигнало до физическа саморазправа, че и нож бил изваден. Медиите, естествено, раздухали до немай-къде скандала. От друга страна, градът живнал.\nЧужденците имали нужда от всичко –\nтенджери, тигани, легени, ножове, метли, дрехи и пр.\nТака че търговията в града потръгнала\nСега, когато бежанците били толкова малко, тяхната липса осезаемо се усещала и продавачите бленували те да се върнат, за да печелят както през лятото.\nНо по-забележителното в неговия разказ бяха наблюденията относно жителите на Харманли.\nПо неговите думи (за които също не мога да кажа, че са 100% достоверни)\nедва ли не половината град сега се занимавал с каналджийство\nКакто си седим в кафенето, той ни посочва например лъскаво ауди и казва, че колата е на замогнал се благодарение на каналджийството. Но скоро щял да продава колата, защото, изглежда, не бил спестил пари, а работата позатихнала през зимата. И какво да се прави, братче, живот! Ту има, ту няма. Нали така? А иначе всички дерели бежанците.\nСъбеседникът ни твърдеше, че той лично не е такъв човек. По-скоро се възползваше от това да го наемат да им свърши някоя и друга работа. Но иначе какви истории ни разказа само! Как някои каналджии ги прекарват през границата и после просто ги изоставят. Нали са си взели парите. Имало едно село, където тъкмо преди няколко дни открили група бежанци в изоставена къща. Митничарите също бая се облажвали от тази чудна работа. Преди години ударно сменили старите кадри в системата и сега повечето били съвсем млади. А пък една жена много съдействала на бежанците с документите. Защото нали хората не знаят езика и имат нужда някой да ги разведе из държавните институции. Да им превежда. Да им обясни. Е, за документи, които не стрували повече от 20 лв., милата женица им взимала 150-200 лв. Но пък се раздавала, нали? А после нещо й скимнало (събеседникът недвусмислено намекна, че й били платили) и организирала протест срещу тези, на които досега помагала по този "хуманен" начин.\nПреспахме в някакъв хотел, където оставихме нашия кюрд да чете поредната книга на таблета си, а ние отидохме да вечеряме в едно от заведенията, които ни препоръчаха. Докато ядяхме вкусната храна, забелязахме, че на съседната маса седят двама млади мъже. Те не одобряваха кой знае колко присъствието на бежанците, но и твърдяха, че в Харманли се е установил някакъв ред и съществуването между българите и чужденците е в общи линии мирно и спокойно. Въпреки това единият гордо сподели как на колата си има стикер, че не иска бежанци в границите на държавата.\nЧужденци били все пак, натрапници, врагове\nВ общи линии така завърши първото ни посещение в Харманли и на следващия ден в адски студения последен ден от 2015 г. ние се качихме на колата и отпрашихме обратно, като по пътя минахме покрай лагера от затворен тип в Любимец. Знаехме, че никога няма да ни пуснат вътре. Лагерите от отворен тип са под юрисдикцията на Агенцията за бежанците, а тези от затворен са в обятията на МВР.\nЗа един такъв лагер от затворен тип, но не този в Любимец, по време на кръглата маса бяхме чули апокалиптичен разказ от арабски лекар, който от 90-те живее в България. Човекът говореше приличен български и като чу, че ще правим представление за бежанците, избухна като вулкан, който е къкрил с години и е чакал да настъпи подходящият момент, за да опръска всичко с лавата на думите си.\nТой работел известно време като доброволец в лагер от затворен тип. Защото здравната ни система била много сбъркана и трябвало някой безвъзмездно да лекува бежанците. Накратко този човек ни описа стряскащата картина на хора, които спят по 20-30 души в стая, в която биха спали 5-6 в нормални условия. А в случая – те спали направо върху земята, често дори без дюшеци. Той много се притесняваше от идващата зима, защото много от стъклата на прозорците в лагера липсвали. А за да отидат хората да си измия зъбите или ръцете, трябвало да прегазят през студена вода. Просто такива били условията там, където той полагал доброволческия си лекарски труд. Твърдеше, че това трябва да се документира. Да се види от хората. И казваше какви глупаци сме, защото в потоците от бежанци и мигранти имало много хора с професии, а ние вместо да се възползваме от тях, се чудим как да ги разкараме.\nС каквито и местни хора да се срещахме ние неизменно ги питахме дали са чували за режисьора Иван Добчев, който е родом от Харманли. Ами никой не беше и чувал за него. Този път, тъй като имахме възможност, се разделихме на две групи. Обходихме отново местата, които вече познавахме – дюнерджийницата, кафенето до нея, за да регистрираме присъствието си.\nНай-интересна беше срещата ни с бежанец иракчанин, който беше един от най-отворените към света хора, с които съм се срещал. А съм работил шест години като барман, не е като да не съм се срещал с хора. Иракчанинът беше по-нисък от мен, изключително здрав физически. Открихме го около бежански център и той се съгласи да ни помогне: да ни даде интервю и да ни свърже с други. Направихме си среща до дюнерджийницата и скоро се появи.\nТой открай време се занимавал с източни бойни изкуства. Грижел се за тялото си. Живял в Багдад, а в един момент активно преподавал фитнес. В друг интересен момент от развитието му го взели да играе в театрална постановка. Избягал от Ирак, защото много хора го свързвали с американците и постепенно положението за него ставало все по-опасно.\nБеше казал, че са убили дъщеричката му пред очите му,\nно не повдигнахме тази тема\nИмаше жена и няколко деца, които сега бяха в Турция и чакаха той да успее да се уреди, за да дойдат при него. От Турция избягал, когато съседът му казал, че брадати араби разпитвали за него. Ужасил се, че това са хора на "Ислямска държава", и по най-бързия начин си събрал нещата и се преместил. А като решил да се измъкне от Багдад, обявил всичко, което не могъл да носи за продан: къщата, телевизора, обзавеждането. На много по-ниска цена, отколкото можел да вземе, защото бързал.\nТой ни срещна с друг иракчанин, чудесен певец (изпя ни песен до една бензиностанция в Харманли), който приютил в даден момент свои познати християни, скрил ги, но го усетили, убили цялото му семейство, само той останал жив. По време на физическия сблъсък той самият убил човек на "Ислямска държава", вкарали го в затвора, но една непозната жена, на чиито съпруг той бил помогнал, успяла да го измъкне оттам и да му помогне да избяга. Сега бил в България от повече от две години. При него проблемът бил, че най-вероятно никога няма да му дадат статут на бежанец. Все пак бил убил.\nСлед редица срещи, между които и две-три с нашите харманлийски приятели, с които се бяхме запознали по-рано, стана време да тръгваме. Бяхме събрали повече истории, отколкото могат да бъдат разказани в този и без това може би вече прекалено дълъг текст. А нашият нов приятел иракчанин ни беше разказал за опитите си да работи в харманлийска фабрика, където открил по какъв начин работниците в редица български малки градчета биват експлоатирани – заплатата била смешно ниска, дори не му стигала да се храни по начина, по който се хранил по принцип. Накрая се отказал. Всъщност той ни беше попитал дали можем да го закараме до София, защото в Харманли вече бил прекарал доста време и не виждал бъдещето си там.\nЩеше му се да се опита да си намери работа в големия град\nЖената и децата страшно му липсваха и колкото и да беше позитивен, имаше мигове, в които тази негова тъга излизаше наяве. Ставаше му криво. Ядеше го отвътре. Но нямаше какво да направи, освен да не се оплаква и да търси възможности за реализация.\nЧетете утре трета част от разказите на Иван Димитров.\nАвстрия разби каналджийска група, вкарала 10 000 мигранти в Европа за десет години\n06:17, 16 дек 19 / Анализи 7\n06:14, 16 дек 19 / Анализи 3\n07:34, 15 дек 19 / Анализи 54\nshouten 14:00, 18 дек 16 / Гневно\nС всяка изминала статия започвам да изпитвам все по-голямо отвращение към мигрантите. На Дневник тактиката не ...\nDoichin Stefanov 16:15, 18 дек 16 / Неутрално\nГолямо лъгане и смукане от пръстите, мухах... Рядко се вижда статия, под която повечето коментари да са на авт...\nРейтинг: 213 13:18, 18 дек 16 Неутрално\nРейтинг: 6585 13:40, 18 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#1] от "balama":\nКеф ти Иван Димитров, кеф ти Хасан Бласим - единият лъже, другият маже - колко несправедлива е съдбата и най-вече разбира се българите- към пришълците!\nРейтинг: 418 13:42, 18 дек 16 Любопитно\nЧукча писател, чукча не читател! Защо имам чувство, че много журналисти в "Дневник" и "Капитал" са чукчи?!\nРейтинг: 160 13:49, 18 дек 16 Неутрално\nРазбира се, никой не спори, че Вие сте единственият прав човек. И център на Вселената. :)\nРейтинг: 160 13:51, 18 дек 16 Неутрално\nИВАН Д.: "Мен пък гони чувство, коментатори - чукчи. Навсякъде чукчи. Ужас. Предпочита говори с българи, а то само чукчи."\nРейтинг: 160 13:54, 18 дек 16 Неутрално\nХвана ме, ами изчакай третата част на текста и после питай. Мисля, че така е най-добре... :)\nРейтинг: 220 14:00, 18 дек 16 Гневно\nС всяка изминала статия започвам да изпитвам все по-голямо отвращение към мигрантите. На Дневник тактиката не работи. Хората не са малоумни, че да им се промива мозъка толкова лесно!\nРейтинг: 160 14:03, 18 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#7] от "shouten":\nНе мога да разбера тогава защо не четете Блиц, Уикенд, Труд, 24 часа, Пик и която и да е от другите медии, които очевидно отговарят на възгледите ви за мигрантите. Замислете се.\nРейтинг: 8 14:04, 18 дек 16 Весело\nбатю Ваню план трябва да изпълни по случай деня на бежанците, да чакаме следващите части от писаницата ... с нетърпение и любов ни информира\nРейтинг: 160 14:06, 18 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#9] от "Vladimir St Radoslavov":\nУжас, аз дори не подозирах, че има такъв празник, но го вписвам в тефтера си до ТРЕТИ МАРТ. Ей така, за да ви подразня, въпреки че според мен ТРЕТИ МАРТ не е адекватна дата за Български национален празник, по-добре Съединението или Независимостта. Но така де.\nПродължавам да се обръщам към вас на "ВИЕ", г-н Радославов, докато вие говорите на "ти". Ех тези пусти маниери. Бива ли така?\nРейтинг: 8 14:14, 18 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#10] от "Ivan Dimitrov": г-н Димитров някой от "ваште" ментори направиха така че празниците да нямат смисъл и да са изпразнени от съдържание. По отношение на каузата със която сте се ангаджирали смятам че има само едно решение всичките "емигранти" да бъдат върнати по родните си места на всяка цена и да им са забрани да минават нелегално всякви граници, на там въри сега политическият тренд , другото е демоде. Такова огромно количество заблудени че ще живеят добре в Европа "емогранти" се оказа че самата тя не може да поеме.\nРейтинг: 6585 14:16, 18 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#4] от "Ivan Dimitrov":\nНе мисля, че съм\n[quote#4:"Ivan Dimitrov"]единственият прав човек[/quote]\nкато чета дори и коментарите в този и други форуми, но вярвам в здравия инстинкт на българския народ, който има 500 годишна имунизация!\nГосподин Димитров, може би от наивност прекалено се доверявате на сълзливите истории на пришълците .\nМоже разбира се да им вярвате безуговоръчно, но все пак не подценявайте читателите си, ако искате сериозно да имате такива!\nРейтинг: 160 14:17, 18 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#11] от "Vladimir St Radoslavov":\nАз не смятам, че имам "ментори". Това си е ваше мнение. Има тренд към връщане към консерватизъм и крайнодясното, но да видим какво ще стане. Не прибързвайте така леко. Вижте в Полша какво стана снощи... Хм...\nИнтересно ми е кой ще хване така да натовари един милион хора и да ги върне. Струва ми се невъзможно, но може би се бъркам. И ако това стане, на мен ми се ще да вземат и всички българи от САЩ и Европа да ги върнат насам. Стига са безчинствали в чужбина...\nРейтинг: 160 14:18, 18 дек 16 Неутрално\nАз затова и на няколко пъти казвам, че не мога да гарантирам за достоверността на историите, просто ги предавам. Но поне казвам това, което съм видял лично, а не цитирам измишльотини от сайтове и медии...\nРейтинг: 220 14:19, 18 дек 16 Неутрално\n[quote#8:"Ivan Dimitrov"]Не мога да разбера тогава защо не четете Блиц, Уикенд, Труд, 24 часа, Пик и която и да е от другите медии, които очевидно отговарят на възгледите ви за мигрантите. Замислете с[/quote]\nТук имам приставка от Гугъл хроум-а, която ми показва последните новини от Дневник. Само с един бутон ми излизат. По-лесно е от другите сайтове. А и едното няма общо с другото. Това че статията е гнусна си е така и спор няма. Поне според мен е така! За другите не коментирам!\nРейтинг: 160 14:22, 18 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#15] от "shouten":\nГнусна и ужасна, да. Съгласен съм напълно. Не знам как ги публикуват такива гадости по медиите. Но едно е ясно - всички са платени и статията сигурно е поръчка.\nРейтинг: 220 14:26, 18 дек 16 Неутрално\n[quote#16:"Ivan Dimitrov"]Гнусна и ужасна, да. Съгласен съм напълно. Не знам как ги публикуват такива гадости по медиите. Но едно е ясно - всички са платени и статията сигурно е поръчка.[/quote]\nМи, всеки си има мнение. Аз това го уважавам. Уважавам свободата на словото и я упражнявам тази свобода. Както и Вие, и много други. Проблема е, че има единици хора, които не разбират свободата на словото, нито нуждата от различно мнение, и само знаят да сочат с пръст. Но здраве да е! Имаме време, докато дойде моментът, в който от Дневник започнат тежката цензура с триене на всякакви коментари различни от хвалебствия към мигрантите :Д\nРейтинг: 160 14:28, 18 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#17] от "shouten":\nАз нямам против различното мнение, стига то да е изказано по културен и нормален начин.\nРейтинг: 220 14:37, 18 дек 16 Неутрално\n[quote#18:"Ivan Dimitrov"]Аз нямам против различното мнение, стига то да е изказано по културен и нормален начин.[/quote]\nТрудно е да се определи кое е нормално. Щом някой чувства силен гняв и омраза - защо да не ги покаже? Защо да не си каже, какво го мъчи? Щом чувстваш - значи е нормално!\nГраницата е да няма подкана за физическо насилие. Аз такива не виждам. Колкото и да ни изкарват нетолерантни, никой българин не е тръгнал да подканва геноцид над мигрантите...\nРейтинг: 470 14:39, 18 дек 16 Весело\n[quote#10:"Ivan Dimitrov"]но го вписвам в тефтера си до ТРЕТИ МАРТ. Ей така, за да ви подразня, [/quote]\nи кого ще подразни фурнаджийска лопата като теб? Като се разреши бежанската криза, пак ще се намажеш на филията на друга благородна "кауза". Малко ли са програмите на столична община - то култура, то екология - все ще омажеш хапката. В крайна сметка, нали знаеш, че пишеш за медии, които си залагат редакционната политика като обезпечение по банков кредит? Знаеш, ама не ти пука, нали парите не миришат.\nРейтинг: 2181 14:41, 18 дек 16 Неутрално\n[quote#6:"Ivan Dimitrov"]изчакай третата част на текста[/quote]\nНе, благодаря. Предпочитам непоръчкови , истински писатели.\nРейтинг: 160 14:42, 18 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#19] от "shouten":\nАко някой ме напсува в лицето или ме заплюе, това например е ненормално според мен. Ако ме напсува познат човек или приятел е друго...\nРейтинг: 160 14:45, 18 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#20] от "borko_to":\nКакто вече споменах, така съм облажил хапката, че свиря по барове, а понякога и на шапка на улицата. Благодаря за сравнението с фурнаджийска лопата. Обичам да се храня с хляб от фурна, а хурнаджийската лопата помага за печенето на хляб. Аз поне заставам тук с лицето си напълно открито, не се крия зад прякор. Ако знаех какво работите, щяхме да сме равнопоставени. Тогава щях да мога да ви гугълна и да видя в какво е замесен вашият работодател. Но ваше е правото да запазите анонимност и да ме хулите колкото си искате... Хубав ден.\nРейтинг: 160 14:46, 18 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#21] от "dgd":\nПовтарям, че статията е непоръчкова и се роди съвсем спонтанно, но като гледам не вярвате. А няма и нужда. Всеки е свободен да вярва в каквото си иска. Радвам се, че и според вас има "истински писатели", надявам се сред тях да има българи, защото има хубави неща в литературата ни, но ние не умеем да ценим родното.\nРейтинг: 220 14:48, 18 дек 16 Неутрално\n[quote#22:"Ivan Dimitrov"]Ако някой ме напсува в лицето или ме заплюе, това например е ненормално според мен. Ако ме напсува познат човек или приятел е друго...[/quote]\nАми много хора възприемат статията като заплюване в лицето. Това може би ще обясни недоволството от нея.\nРейтинг: 372 14:49, 18 дек 16 Весело\nХихи, култова статия. Не заради съдържанието й (то е предвидимо за сайт като този), а защото авторът й се препира с редови читатели и плющи минуси под всеки коментар, който не му харесва. Мирише ми на медалче утре.\nJulian Lyubomirov Sobadjiev\nРейтинг: 5 14:50, 18 дек 16 Неутрално\nИване, не само си дал личните си впечатления от личното си посещение на едно опасно и проблемно място, не само си имал доблестта да се намесиш във вече утвърдени стереотипи, но и си поел лична отговорност към написаното, за да отговаряш тук, с името си, на анонимни коментари от хора, на които не им стиска да си напишат името в един банален форум, камо ли да проверяват фактите или да пътуват до мястото на събитията, които коментират. Поздравявам те искрено за това.\nАз може да не възприемам до най-малкия детайл подхода ти към тематиката или свързаните с нея проблеми, но това е въпрос на методика и личностни различия. По-големият въпрос е колко много мръсотия може да отнесе човек, който за добро или лошо, обича това, за което пише, и пише искрено. И този път се чудя, дали да те поздравявам, или да ти завиждам. Продължавай в същия дух, бъди все така искрен, и не обръщай внимание на анонимните тролове (на аргументирана и подписана критика, разбира се, сме длъжни да отговорим или да обърнем внимание). Светли празници, и сърдечни поздравления!\nРейтинг: 1363 15:15, 18 дек 16 Неутрално\nНе разбирам, с какво толкова заслужи свещения ви гняв автора. Написал е впечатленията си и толкова. Поне за мен статията не се опитва да внуши нищо ( за разлика от доста други ) на никой . Освен това не е никак далеч от истината. Като цяло проблеми бежанците от Сирия и Ирак не правят. Проблемни са мигрантите от Афганистан и то , защото не им се седи тук . В България има не малко сирийци, аз за проблеми с тях така и не съм чул, а че живота им не е бил особено лек едва ли някой ще спори. Не на последно място, да не забравяме , че сме преди всичко друго сме хора и, когато други човешки същества имат нужда от помощ сме длъжни да им подадем ръка. Това ни отличава от животните.\nРейтинг: 470 15:30, 18 дек 16 Неутрално\n"Дневник", как може да ни препродавате такива евтини лъжи? Този това разказал, оня това разказал..Вие ни считате действително за баламурници. Не се опитвайте даже да ни пробутвате номера с икономическите ползи, защото и това няма да хване декиш. В Кьолн и Париж какви са ползите на взривените и изнасилените?\nРейтинг: 630 15:33, 18 дек 16 Любопитно\nВероятно поради вроденото ми тъпоумие като чукча читател въобще не схващам защо Столична община харчи парите на столичани, за да финансира културно-развлекателна програма за емигрантите на 300 км от София и законно ли е това.\nРейтинг: 470 15:44, 18 дек 16 Неутрално\nПреди всичко трябва да си християнин и да разпространяваш учението на Христа. Който е поискал прошка и помощ от Христа, на него ще му се помогне. Ония, които убиват християни в Сирия и Ирак са също хора, ама какви хора са? Хора, които са против Христа. Аз няма да тръгна с враговете Му и няма да ги подпомагам, незаяисимо какво ми нарежда Кесаря от Вашингтон или Брюксел. Хистос е по- могъщ, от който и да е кесар! Да го помниш това добре. Това, че някой е сириец, иракчанин или афганистанец, не е проблем. Проблемът настава, когато той не приема Христа и отказва да живее според Закона Му. Не ми пречи какъв език говорят, нито пък от къде са, но да са православни. На православните в Сирия защо не изпратиш някой лев за Рождество Христово, а си се загрижил за мъчителите им?\nРейтинг: 418 15:51, 18 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#5] от "Ivan Dimitrov":\nТи да не си журналист, или само така изглеждаш?!\nРейтинг: 213 16:15, 18 дек 16 Неутрално\nГолямо лъгане и смукане от пръстите, мухах... Рядко се вижда статия, под която повечето коментари да са на автора! Щом не си убедил хората с написания материал, трудно ще успееш с коментари... Карай, всеки има право на своите пет минутки.\nРейтинг: 572 16:27, 18 дек 16 Любопитно\nДо коментар [#13] от "Ivan Dimitrov":\n''... кой ще хване така да натовари един милион хора и да ги върне. Струва ми се невъзможно, но може би се бъркам. И ако това стане, на мен ми се ще да вземат и всички българи от САЩ и Европа да ги върнат насам. Стига са безчинствали в чужбина...''\nАми да ги върнат ...ама ако са влезли нелегално, става ли?\nПрочие, колко от тези, за които тъй неутешимо скърбиш, са влезли в България легално, денек - ЗАКОННО? И съответно НЕ са - след като погазват българските закони - престъпници?\n''Безчинстването'' - на българите де - включва ли клането с мачете на пътуващи с железопътен транспорт ''гяури'', мачкането с камион отново на ''гяури'' в деня на националния им празник, отстрел отново на ''гяури'', с ''неправилно'' отношение къмто един ''пророк''? Още?\nРейтинг: 37 18:21, 18 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#27] от "Julian Lyubomirov Sobadjiev":\nОтносно анонимността - не ми харесва внушението, че тези със собствени имена тежат повече тук от тези с никове. Аз не съм на работа тук, че да излизам с името си. Тук излизам с мнението си. На площада излизам с лицето си, но не с табелка с името си. Един писател, също и един чукча, може да излезе с името си или с псевдонима си, въпрос на лична преценка.\nРейтинг: 213 21:13, 18 дек 16 Весело\nАми реших днес пак да драсна ред...\nПърво някои уточнения от моя страна..не разбрах, защо ако репортажът е правен в края на 2015 се появява на бял сват чак в края на 2016...\nТози репортаж дори акое имал някаква близост с реалната ситуация тогава (според мен лично няма...но това е лично мнение) няма нищо общо със сегашното положение.\nИ все пак поздравления за автора, че стои лично зад думите си и взима отношение, макар то да е коренно различно от моето...\nИ не на последно място, аз не съм обективен, това е моят град... но си мисля, че все повече хора проглеждат (не само тези от Овча Купел и в района между Лъвов мост и Халите....).\nОтказвам да повтарям като папагал пароли изфабрикувани от някого в Ню Йорк, Берлин или Париж, как съм длъжен да обичам и приемам прищълци с различни от моята култура и религия...ако това ме прави ксенофоб, къде остана демокрацията? Защо всеки който не реве кански колко тези нелегални имигранти са обезчестени бива заклеймаван като изостанал, необразован, жертва на глобализацията???? Мен лично никой не ми провери статута. Не знам автора въз основа на кои норми от междануродното право го клафисицира тези пришълци като бежалци. Такива са били в Турция или в първата страна, където няма война. Къде точно пише, че имат право да пресичат нелегално 10 суверенни дърважи за да станат бежалци баш в Германия, Франция и т.н.\nСега за Харманли: обидно е да се окачествява цял град като гнездо на каналджии. Че в пограничните райнони (не само в България) вирее контранбандата на наркотици, цигари и сега живи души не е нещо ново...и лъскавото ауди не е върха на тази пирамида, в Харманли има и два лексуса...странно как моите роднини работят 6 дена седмицата по 10 часа за 350 лева точно в тези фабрики, който са под нивото на арабският академик...Старнно и как майка ми с 100 % инвалидност и 296 лева пенсия не е част от никаква интегационна програма ни местна ни национална още по-малко европейска. Че и театрална постановка от БХК няма...Язък, ама сама си е вновка, като не е обивала джихадисти..\nИ за завършък основно призива на автора всички българи по света да ги депортират обратно в България. С удоволствие, само парите за интеграция на талибани да ги дадат за нас. Иначе как да ме върнат насила като съм си миналс цялата олелия с визи, запорирани сметки като гаранция в местните банки и най-вече съм си с инстинскота самоличност? И кой ще ми плаща пенсиите на картофите (разбирай немците)? Нали ние -будалите - си издържаме болните роднини в България и плащаме данъци, да може овцата Меркел да плаща откуп на Боко за гетоизирането на България...Автора знае ли, че най/големият лагер в Германия е скапацитет 1300 места и е разположен в милионен град, а не в "село" като Харманли?\nИ да офертата с апартамента е още валидна за екипа на Дневник, кюрдът ще трябва да спи нейде другаде...такива сме местните интелектуално изостанали примати, които се изхранваме от продажба на тигани и лъжици на орди ориелталски кухненски факири\nРейтинг: 160 22:15, 18 дек 16 Неутрално\nРядко публикувам публицистика. Този текст е важен за мен. Затова реших да отговарям на коментарите. Медалче не искам изобщо.\nНе се препирам, опитвам се да водя диалог, в което, вярвам, има смисъл.\nСърдечни и на теб. Май не често се случва някой автор да отговаря толкова на коментари, но така ми дойде...\nРейтинг: 160 22:16, 18 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#30] от "aleko":\nЗащото това е наболял проблем и представлението се случва в София... Както има и истории на софийски бежанци и мигранти...\nРейтинг: 160 22:18, 18 дек 16 Неутрално\nИ с православни съм говорил. А специално респондентите, за които съм писал, нямат никакъв проблем с християнството. И определено не са от мъчителите, не знам защо сте останали с това впечатление.\nДо коментар [#32] от "emilm13":\nНе съм. Прост съвременен български писател и драматург съм.\nРейтинг: 160 22:20, 18 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#33] от "Doichin Stefanov":\nРядко ми се случва да пиша публицистика. По принцип не чета коментарите, защото от тях обикновено се лее омраза. Опитвам се да водя диалог, не знам това с какво ви притеснява. Но хубави празници.\nРейтинг: 160 22:22, 18 дек 16 Неутрално\nЗа пореден път - бежанец не може да влезе легално в една държава. Точка. Прочетете малко повече и пишете отново.\nБезчинстването на българи включва убийството на Георги Марков, неуспешен опит за убийство срещу папата, последната случка в берлинското метро и мога да извадя и от черната хроника на някой вестник. Но не ги генерализираме тези случаи, както с друговерците. Нали... Но няма какво да ви пиша. Вие си знаете своето очевидно.\nРейтинг: 160 22:23, 18 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#35] от "RosiStoyanova":\nДобре, така да бъде. Признавам, че може би съм бил леко краен. Всеки да прави каквото си поиска. Хубави празници!\nРейтинг: 2917 22:59, 18 дек 16 Неутрално\n" Вие ни считате действително за баламурници . "\nДа, лично ти си наистина баламурник, при това чугун-баламурник !!!\nРейтинг: 630 23:24, 18 дек 16 Неутрално\n[quote#39:"Ivan Dimitrov"]представлението се случва в София...[/quote]\nКакво за чий бяс обикаляте в Пъстрогор и Харманли? Нали на това пътуване се крепи целият ви сюжет? Или просто си драскаме...за да ни платят един хонорар?\nРейтинг: 2917 23:32, 18 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#42] от "Ivan Dimitrov":\n" ... не знам това с какво ви притеснява . "\nВъв форумът има много читави хора, но по-голямата част са тролове с промити мозъци . Да, мигрантите са проблем, особено авганистанците, но миризливите тролове не си дават сметка, че тези мигранти са от година и половина, а България ЗАГИВА от 27 години ! В момента мигрантите са отлична възможност, да се насочи общественото недоволство към тях, а ДС-мафията и техните слуги да останат в сянка, до следващата възможност за ОТКЛОНЕНИЕ на общественото мнение и така, докато в същото време мафиотите постигат своето, а дебили тролят за трохи ...\nЩе си позволя да ти дам един съвет : Не трябва да спориш с троловете, защото дори да си бетониран с примерите и честността си, пак ще те апострофират и наплюят, защото ЗА ТОВА ИМ СЕ ПЛАЩА !!!\nПП Каракачанов ( ДС-агент Иван ) когато правеше предизборните си срещи, не каза нито дума за стопирането на правосъдната реформа, нито за ДС-мафията, но разстягаше километрични локуми за мигрантите и това му донесе солидни проценти .\nБъди жив и здрав, желая всичко добро на семейството ти и прави това, което намираш за правилно, а на троловете и мръсниците - МАЙНАТА ИМ !!!\nРейтинг: 213 10:11, 19 дек 16 Неутрално\nВеднъж при Иисус Христос дошъл един законник и Го попитал: Учителю, какво да направя, за да наследя живот вечен?\nИисус Христос отговорил: Какво е писано в закона? Как четеш?\nЗаконникът: Възлюби Господа, Бога твоего, от всичкото си сърце, от всичката си душа, с всичката си сила и с всичкия си разум. Възлюби и ближния си като себе си.\nИисус Христос му казал: Право отговори! Тъй постъпвай и ще бъдеш жив.\nЗаконникът изглежда останал недоволен и попитал: А кой е моят ближен?\nПътят от Иерусалим за Иерихон ту се спуска в дълбоки клисури, ту се изкачва на височини, откъдето се откриват широки простори, поради, което е живописен. Но при честите завои, въпреки че е оживен, крие опасности от нападения. И ето там пътник е нападнат от разбойници. Ограбен и пребит, той лежи полумъртъв на жаркото слънце.\nСлучайно по този път минавал един юдейски свещеник. Погледнал го съчувствено, но може би разбойниците са още наблизо. Отминава го, понеже бърза за службата в свещения град. След него минава левит, също служител на закона. И той бърза да отмине, без да му окаже спасяващата помощ. След тях се задава един самарянин, съвсем чужд по народност и вяра на изпадналия в тежка беда. Сърцето му трепва от милост и той се спира. Измива раните му с вино, омекчава ги с елей, превързва ги и го качва на добичето си. Откарва го в страноприемницата.\nНа следващия ден, преди да замине, дал два динара на съдържателя на страноприемницата и му казал: Погрижи се за него и ако похарчиш още пари, на връщане аз ще ти заплатя.\nПривършил притчата си Иисус Христос и попитал законника: И тъй, кой от тези тримата ти се вижда да е бил ближен на изпадналия в ръцете на разбойниците?\nЗаконникът отговорил: Оня, който му стори милост.\nТогава Иисус му казал: Иди и ти прави също така.\nРейтинг: 160 10:46, 19 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#46] от "aleko":\nАз хонорар за тази работа не съм получил. Просто представяме как се появяват бежанците и мигрантите в България, после говорим и със софийски такива. И накрая изкарахме представление в това ужасно соросоидно място - Червената къща.\nТам, между другото, Неда Соколовска (същата режисьорка) е изкарала и представления за български бездомници, инвалиди, запустяващите родопски села, но това вече няма значение - тя вече направи представление и за бежанците и сега каквото и да прави, това клеймо ще я преследва...\nРейтинг: 160 10:47, 19 дек 16 Неутрално\nБлагодаря ти. Аз се опитвам да водя диалог, понякога се получава, понякога - не.\nНе влагам в това прекалено много, защото виждам, че хейтърството е водещ принцип.\nНо ми е забавно и гледам на това по ироничен начин.\nРейтинг: 160 10:48, 19 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#48] от "jgn33471284":\nТова е важен принцип в християнството, но сякаш много от християните не го съзнават. Както и това, че преди да хвърлиш камък по някога, трябва в себе си да се вгледаш и своите действия да отсъдиш. За жалост повечето християни хващат камъните и карат наред...\nРейтинг: 266 21:32, 19 дек 16 Неутрално\nАвторе, не усещаш ли колко си жалък - под двете части на тази статия половината коментари са твои!\nРейтинг: 470 09:10, 20 дек 16 Неутрално\n[quote#42:"Ivan Dimitrov"]По принцип не чета коментарите, защото от тях обикновено се лее омраза.[/quote]\nА защо ли е така? Имам чувството, че целта на въпросните "анализи" е настройка срещу мигрантите. Уверявам Ви, г-н Димитров, това е единственият резултат от "труда" Ви.\nРейтинг: 572 10:53, 20 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#43] от "Ivan Dimitrov":\n''За пореден път - бежанец не може да влезе легално в една държава. Точка. Прочетете малко повече и пишете отново. ''\nМоите искрени съболезнования! С голямо прискърбие ти признавам, че НЕ АЗ съм този измежду двамца ни, който чете по-малко ... ''горкият'' аз, нали не съм ''писател'' - чукча, ''творящ'' в несвяст...та от време на време попрочитам туйцък-онуйцък:\nТа могат ...ама:\n1. Нито но искат;\n2. Нито са бежанци...\nРейтинг: 572 11:03, 20 дек 16 Неутрално\n'' ...последната случка в берлинското метро...''\nАйде сега кажи си ''тежката'' дума и за най-последната случка на един берлински пазар!\nУмирам от любопитство как и на нея ще и' пришиеш ''българска следа''! Прочие, същата ''българска следа'' около атентата срещу папата май достигна до задънена улица, а?\nДерзай, еничарю, дерзай!!! Днес му е врЕмето!\nРейтинг: 160 08:10, 23 дек 16 Неутрално\nНикаква "българска следа" няма там, но и това, че сред бежанците и мигрантите има терористи, не значи, че те всички са терористи. Което на вас, вярвам, ви е трудно за проумяване. Но дерзайте (както вие казвате, а и не знам с какво съм заслужил да бъда наричан еничар, но нейсе) добри и позитивен българино, изпълнен с разбиране към Другия...\nРейтинг: 160 08:12, 23 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#54] от "marrad":\nИзвинявайте, но пак се бъркате. Дори да преминат през гранично-пропусквателен пункт, това е нелегално влизане, защото нямат виза. Често се случва граичарите ни просто да ги отпратят, въпреки че това не е законно по редица закони, защото тези хора имат права.\nА да ми цитирате сайт с име Велика Ера. Извинявайте, но дори нямам намерение да го прочета. Заглавието говори за сайт от какъв тип става дума. И какво търсите тогава тук, в "Дневник"...\nРейтинг: 160 08:13, 23 дек 16 Неутрално\nДо коментар [#52] от "pupil24":\nРеших да водя диалог, може би е жалко човек да търси диалог, знам ли. Вземам си бележка и под следващите статии ще си мълча и ще ви оставя да се вихрите, просто тук бяха казани доста неистини.