Hør tidligere studernede fortælle om deres oplevelser\nAnmeldelser fra tidligere praktikanter\nHør fra de studerende, som har vært ude at rejse med os!\nDe fortæller om alt fra livet hos familien, hvad de spiser, hvorfor de har valgt et praktikophold i udlandet, hvordan en arbejdsdag ser ud, og hvad deres bedste og største oplevelser har været.\nLæs Emilias historie\nHvad fik dig til at vælge at tage din praktik i udlandet?\n- Overordnet set var det en hunger efter at komme ud af vante omgivelser og beskæftige mig med noget helt anderledes sammenlignet med en almindelig dansk praktik. Min uddannelse er meget bred, og den stikker ud i en masse grene. Her har mit ønsket fra start været at bruge den på at hjælpe udsatte, som har færre ressourcer til rådighed. Sidst, men ikke mindst, har praktik i udlandet været en god træning for mit engelske samt min selvstændighed til at bruge mit fag i en anden kontekst.\nHvilke fordele er der ved at tage på udlandspraktik?\n- Fordelene ved udlandspraktik er at komme på egne ben i en kultur, som ikke nødvendigvis er den samme som den danske. Her er en af sidegevinsterne dét at lære af kulturen herunder befolkningen, sproget, traditionerne, arbejdsmiljøerne og menneskesynet, gældende for det land. For mig har det været virkelig berigende at bo i et andet land, hvilket har øget min spontanitet og selvstændighed til at turde springe ud i flere nye ting. Derudover er en masse nye perspektiver dukket op.\nHvordan så en almindelig hverdag ud på din arbejdsplads?\n- Min arbejdsplads er delt op i to lokationer. Den end var i midten af byen, hvor hovedopgaven var at forberede og tilberede grøntsagerne til de varme retter, som skulle serveres senere på aftenen. Derfor bestod første station af at snitte en masse grøntsager, ofte til høj musik og en dans med de frivillige på projektet. Når maden var lavet, tog vi bussen ud til distributionsområdet. Her bestod opgaverne i at uddele maden og sørge for, at alle fik noget at spise. Her var der også mulighed for at snakke med de flygtninge og migranter der var stedet brugere. Derudover var jeg også med til at lave ernærings- og smagstiltag samt interviewe flygtninge omkring maddannelse og -præferencer.\nSigne, praktik i Kenya som sygeplejerske\nMen lærer at tænke i alternativer, når der ikke er nok ressourcer, mens man stadig skal huske hygiejnen og kaldet som sygeplejerske. Det kommer jeg til at bruge herhjemme, hvor der også kan mangle ressourcer. Jeg er også blevet mere rolig i nogle situationer og er blevet bedre til at sætte mig i patientens sted.\nLæs Signes anmeldelse\nHvordan så arbejdsdagene ud?\nDet afhang meget af, hvilken afdeling vi var på. På fødegangen skulle vi for eksempel tage os af dem, der havde kraftige veer, eller forklare, hvad en god ammestilling er. Når kvinderne fødte, klippede vi navlestrengen og tog babyerne med ind for at vurdere deres sundhedstilstand efter et bestemt scoringssystem.\nHvordan overkom I sprogbarrieren med patienterne?\nNogle patienter kunne sagtens rådgives på engelsk. Men de fleste talte kun swahili, så de lokale studerende var vores tolke. Kommunikationen blev selvfølgelig meget forenklet af det. Man penslede tingene mere ud og tegnede for eksempel rigtig meget.\nHvad har du fået ud af dit praktikophold?\nMaria, praktik i Kenya som bioanalytiker\nDet bedste var at få lov til at opleve den kenyanske kultur og at opleve den åbenhed, som det kenyanske folk har. De fleste er simpelthen så gæstfrie og tager godt imod en. Vil gerne lytte og snakke. Det var fantastisk at opleve.\nHvad var det bedste ved at være i praktik i udlandet?\n- Det bedste var at få lov til at opleve den kenyanske kultur og at opleve den åbenhed, som det kenyanske folk har. De fleste er simpelthen så gæstfrie og tager godt imod en. Vil gerne lytte og snakke. Det var fantastisk at opleve.\nHvad lærte du af at tage din praktik i udlandet?\n- Jeg har lært at være åben for andre mennesker og ikke bare feje dem af med det samme. Og lige give alle folk en chance og ikke være så indelukket og kun tænke på sig selv.\nAlt i alt har det været en kæmpe oplevelse, og det giver så meget personligt og udviklingsmæssigt. Jeg kan kun anbefale det til alle!\nHvad har du fagligt taget med hjem?\n- Fagligt er der lang vej endnu før de kommer op på det samme niveau som i Danmark. Til gengæld er de gode til at tænke kreativt, fordi de ikke har ret mange remedier at gøre godt med. De har en enorm teoretisk viden i forhold til danske studerende, fordi alt herhjemme er styret af maskiner. så vi er blevet sat på prøve i forhold til, hvor meget vi kunne huske af den teoretiske viden, vi har lært.\nAnna, praktik i Kenya som bioanalytiker\nJeg vil helt klart anbefale at prøve at bo hos en værtsfamilie. Vores værtsfar var rigtig god. Til at starte med skal man lige finde ud af hinanden. Det er ikke altid de siger det de tænker, så man skal nogle gange lige føle sig frem.\nLæs Annas fortælling\nHvordan var værtsfamilien?\n- Jeg vil helt klart anbefale at prøve at bo hos en værtsfamilie. Vores værtsfar var rigtig god. Til at starte med skal man lige finde ud af hinanden. Det er ikke altid de siger det de tænker, så man skal nogle gange lige føle sig frem. Der opstod nogle enkelte misforståelser da vi var der, men de var rigtig flinke og vi endte med at have et rigtig godt forhold til familien.\nHvad var det sværeste?\n- Jeg havde svært ved at vænne mig til al den opmærksomhed, som følger med, når man er hvid i Kenya. Mange er meget nysgerrige og kommer nogle gange meget tæt på og det var lidt grænseoverskridende for mig. Jeg ville dog ikke være det foruden, fordi jeg virkelig har lært noget om mig selv.\nHvordan var det at rejse med andre?\n- Jeg var faktisk rigtig glad for, at vi var tre der rejste sammen. Det var rart for mig, at der var nogen at betro sig til og tale med om alle de oplevelser man får i løbet af praktikken, både det der var svært, men også de gode oplevelser.\nLæs om Cecilies oplevelse\nPå afdelinger som den medicinske mødte vi typisk 7:30. Efter en halv time med rapport fra nattevagterne var der stuegang frem til klokken 9:00. Bagefter var der medicinrunde og værdimåling, og resten af arbejdsdagen frem til klokken 13:30 gik med at dokumentere. På afdelinger som barselsgangen og skadestuen afhang alting af, hvad der skete den dag.\nThomas, praktik i Kenya som pædagog\nJeg har tidligere været backpacker, og jeg elsker at rejse. At jeg kunne kombinere det med mit studie, var derfor helt ideelt. Desuden havde jeg været i Kenya før og vidste, at det var et fantastisk land. Og så fandt jeg ud af, at jeg rigtig gerne vil arbejde i udlandet.\nLæs Thomas historie\nHvorfor valgte du at tage din praktik i Kenya?\n- Jeg har tidligere været backpacker, og jeg elsker at rejse. At jeg kunne kombinere det med mit studie, var derfor helt ideelt. Desuden havde jeg været i Kenya før og vidste, at det var et fantastisk land. Og så fandt jeg ud af, at jeg rigtig gerne vil arbejde i udlandet.\nHvordan forløb en typisk arbejdsdag?\n- Skolen startede kl. 7.30, hvor børnene (2-8 år) legede med pap med tal og bogstaver på. Jeg arbejdede som støttelærer, så for det meste fulgte jeg den tilrettelagte undervisning. Kl. 12:30 skulle børnene sove, og vi andre spiste frokost sammen. Senere var der mere undervisning til 15-tiden. Jeg blev ofte hængende efter arbejde og lavede aktiviteter med mine kolleger, som talte perfekt engelsk – der var lidt større sprogbarriere med børnene, men så kunne man lege og tage på ture med dem.\nHvad fik du personligt ud af praktikken?\n- Jeg kunne få lov til at prøve ting og sager af og arbejde stille og roligt med mine læringsmål - det havde jeg god tid til. Det var dejligt at have en frihed til f.eks. at beslutte at ”Nu tager jeg børnene med i en park” eller ”Nu laver jeg en svævebane, der sparker røv!"\nLæs Jettes anmeldelse\nLektor og international koordinator på Institut for Sygepleje, Det Sundhedsfaglige og Teknologiske Fakultet, Professionshøjskolen Metropol.\nHvad får man som sygeplejestuderende ud af et praktikophold i et udviklingsland?\nNår de studerende rejser ud, bliver de gode til at forholde sig konstruktivt kritisk til både det system, de møder ude, til dem selv, til faget, til det danske samfund og til de globale problemstillinger. De bliver bevidste om en række sundhedsfaglige og etiske problemstillinger, herunder kommunikation og omsorg. I udviklingslandene er de materielle ressourcer ofte stærkt begrænsede, og man får derfor trænet sine kompetencer til at være problemløsende, kreativ og innovativ.\nHvordan adskiller sygeplejen i udviklingslande sig fra den danske?\nRessourcer i udviklingslandene er små sammenlignet med de danske sundhedssystem. Både materielt, men også i forhold til de værdier, man møder. Den respekt og omsorg for det enkelte individ eller den enkelte patient og dennes pårørende, som vi prøver at lægge vægt på i Danmark, er anderledes. Ligesom kommunikation og samarbejde med patienterne og pårørende har andre udtryksformer.\nHvad fortæller de studerende, når de kommer hjem?\nDe peger alle på, at det giver personlig udvikling at komme ud at stå på egne ben. ”Det var hårdt, men jeg ville ikke have været det foruden!” siger de alle sammen.\nAnja, praktik i Nepal som sygeplejerske\nDet vigtigste for mig har været, at jeg har fået et indblik i en anden kultur og er blevet mere rummelig over for andre mennesker og kulturer. Der er også en vigtig læring i, hvor meget man faktisk kan kommunikere, selvom man ikke kan samme sprog. Det synes jeg, er meget vigtigt, og det er noget, jeg kan bruge fremover.\nLæs Anjas historie\nHvad er det vigtigste, du har taget med fra praktikken?\n-Det vigtigste for mig har været, at jeg har fået et indblik i en anden kultur og er blevet mere rummelig over for andre mennesker og kulturer. Der er også en vigtig læring i, hvor meget man faktisk kan kommunikere, selvom man ikke kan samme sprog. Det synes jeg, er meget vigtigt, og det er noget, jeg kan bruge fremover.\nHvad gjorde du for at imødekomme sprogbarrieren?\n-Jeg besluttede hurtigt, at jeg gerne ville lære nogle nepalesiske ord - bare det at kunne sige "hej" og "farvel" eller "har du ondt?" Det tænker jeg viser en god velvillighed som udefrakommende. Det gjorde faktisk, at når jeg kom ind på en ny stue, kunne jeg sige hej på nepalesisk og så havde man allerede fra starten en god relation i gang.\nHar du et godt råd til kommende praktikanter?\n-Jeg synes, det er vigtigt at man er åben og ikke er så firkantet. Det betyder bare rigtig meget. Både i og udenfor familien. Men også det her med at være opsøgende og at omfavne det man nu kan komme til. Det synes jeg, er en rigtig vigtig ting. Jeg var med til bryllupper og sådan noget. Det tror jeg skyldtes at jeg engagerede mig i min værtsfamilie.\nCarina, praktik i Nepal som lærer\nJeg trængte til en udfordring. Som lærer skal man kunne tilpasse sig mange typer elever, og det lærte jeg ved at opleve skolekulturen i Nepal. Jeg fik set hvordan mine undervisningsevner fungerede, og jeg var opsat på, at det skulle være et sted med en anden kultur - ikke bare England eller Sverige. Det må man sige, at det var!\nLæs Carinas fortælling\nHvorfor valgte du praktik i udlandet?\n- Jeg trængte til en udfordring. Som lærer skal man kunne tilpasse sig mange typer elever, og det lærte jeg ved at opleve skolekulturen i Nepal. Jeg fik set hvordan mine undervisningsevner fungerede, og jeg var opsat på, at det skulle være et sted med en anden kultur - ikke bare England eller Sverige. Det må man sige, at det var! Skolen var enormt fattig, og børnene løb rundt på bare tæer.\n- Det faglige niveau var ikke så højt, så vi måtte tænke kreativt og omstille os en del. Vi blev tvunget til at improvisere, og det har lært mig meget at sætte mig i fagligt svage elevers sted. Det har jeg taget med mig hjem. I Nepal er alting udenadslære, så derfor var eleverne slet ikke vant til af at indgå i en dialog.\nOplevede du en faglig udvikling?\n- Vi havde nogle billedkort med dyr, hvor eleverne ud fra en beskrivelse skulle gætte, hvilket dyr det var. I starten var de enormt usikre, og ville ikke sige noget, uden det var forberedt. Men pludselig var det eleverne, der stod med kortet. Der så vi virkelig, hvordan de udviklede deres mod. Vi mærkede en tydelig forandring på vores seks ugers praktik!\nAlexander, praktik i Nepal som lærer\nJeg ville gerne have undervist i mange forskellige fag, men det kunne jeg ikke, fordi børnene ikke forstod ret meget engelsk. Og så lærte jeg at man skulle forberede sig på, at ting tager længere tid, fordi det tager længere tid at forklare hvad der skal ske.\nLæs Alexanders fortælling\nHvordan var arbejdsdagen?\n- Man mødte op kl. 10 til morgensamling foran skolen, hvor der blev sunget nationalsang. Så var der en kort bede-seance og meddelelser, før man gik i gang med timerne. Det var et normalt ugeskema med forskellige fag i løbet af dagen. Jeg var forberedt på, at det er mere den 'sorte' skole, men jeg skulle alligevel lige vende mig til det. Mine kollegaer var rigtige gode, og børnene var søde, så der var ikke de store problemer.\nHvad var den største udfordring ved at arbejde i Nepal?\n- Det var sprogbarrieren. Jeg ville gerne have undervist i mange forskellige fag, men det kunne jeg ikke, fordi børnene ikke forstod ret meget engelsk. Og så lærte jeg at man skulle forberede sig på, at ting tager længere tid, fordi det tager længere tid at forklare hvad der skal ske.\nHvordan var det at bo med værtsfamilien?\n- Det var skide fedt! Man bliver inkluderet, så meget man vil. De kan godt lide at gøre tingene selv, så man bliver behandlet som en gæst, medmindre man siger at man vil være med til det hele. Man bliver behandlet rigtig godt og spiser med til alle måltider.\nLæs Sørens historie\nHvad tager du med videre fra din praktik i Nepal?\n-Jeg tror, jeg har taget den pragmatik, der hersker med. Selvom der er noget som ikke er, som det plejer, så kan man stadig godt udføre et godt stykke arbejde. Når generatoren brød sammen, så blev man ved med at arbejde som normalt, selvom der ikke var strøm og ventilation. Jeg har tænkt over, hvor meget man kunne lave på trods af, at det var fattigt, og hvor godt vi har det herhjemme.\nHvad gjorde særligt indtryk på dig?\n-Mange nepalesere er så venlige! Vi blev bare taget så godt imod. Værtsfamilien blev lidt vores familie til sidst og man følte sig bare utroligt velkommen på hospitalet og i byen. Vi indgik i hverdagen på lige fod med de andre.\nHvordan tog du selv initiativ?\n-Henad vejen fandt vi ud af, hvad vi kunne bidrage med på hospitalet. Vi endte med at undervise dem i manuel hjerte-lunge redning og brugen af hjertestarter. Begge ting var ikke særligt udbredt der på trods af, at deres viden var virkelig stor. De var meget nysgerrige efter at lære mere og var utroligt glade for undervisningen, så det blev taget godt i mod. Det var fedt at bruge noget tid på at finde ud af, hvad vi bidrage med.\nSidsel, praktik i Uganda som sygeplejerske\nJeg fik en større viden om diverse sygdomme og etiske problemstillinger, hvilket var rigtig spændende. På det personlige plan var det en stor oplevelse, og jeg har udviklet og ændret mig. Mine kommunikative evner er blevet bedre, og så regner jeg med at tage tilbage som uddannet!\nLæs om Sidsels oplevelser\n- Vi kom tidligt, klædte om og gik over på ugens afdeling og præsenterede os. Først var der rengøring og klargøring af vogne. Klokken 10 kom lægerne og gik stuegang. De læste i journalen og uddelte opgaver, som vi udførte. Så spiste vi i kantinen og gik tilbage på afdelingen med flere opgaver. Vi prøvede alt, hvad vi havde lyst til, for det var meget op til os selv.\nHvordan var kontrasten til Danmark?\n- Det kan nærmest ikke sammenlignes! Det er slet ikke de samme ting, man går op i. I Uganda handler det om overlevelse – tag imod behandlingen eller smut hjem. Der bliver ikke spurgt ind til dig. I Danmark har det meget med livskvalitet at gøre. Vi har mange flere ressourcer.\nHvad fik du ud af opholdet?\n- Jeg fik en større viden om diverse sygdomme og etiske problemstillinger, hvilket var rigtig spændende. På det personlige plan var det en stor oplevelse, og jeg har udviklet og ændret mig. Mine kommunikative evner er blevet bedre, og så regner jeg med at tage tilbage som uddannet!\nSabine, praktik i Tanzania som fysioterapeut\nVi var både fysioterapeuter, ergoterapeuter og socialrådgivere på klinikken, og det skabte et godt samarbejde. Vi havde tid til at sparre, og jeg fik rigtig meget ud af det fagligt. Selv om jeg var praktikant inddrog de mig i mange beslutninger: ”Hvad vil du gøre i denne situation?” Det udviklede mig fagligt og personligt.\nLæs Sabines historie\n- Jeg var på et lille rehabiliteringscenter for børn og unge. Her fik jeg mulighed for at bruge mine færdigheder i praksis med f.eks. mobilisering og hjælpemidler i børnenes hverdag. Der var ikke mange penge at gøre godt med, så det var om at tænke kreativt. Vi havde stor glæde af den lokale tømrer, som kunne designe forskellige ting til børnene.\nHvordan var dine kolleger?\n- Vi var både fysioterapeuter, ergoterapeuter og socialrådgivere på klinikken, og det skabte et godt samarbejde. Vi havde tid til at sparre, og jeg fik rigtig meget ud af det fagligt. Selv om jeg var praktikant inddrog de mig i mange beslutninger: ”Hvad vil du gøre i denne situation?” Omvendt var de gode til at forklare, hvis der var noget, jeg ikke forstod. Det udviklede mig fagligt og personligt.\nHusker du en særlig oplevelse?\n- Vi havde en 16-årig dreng på centeret, som var tågænger. Han havde meget svært ved at gå og skulle støtte sig til alt. En dag var der nogen, der fandt en cykel i hans størrelse. Det var helt fantastisk at se hans glæde, da han fik den. Nu skulle han ikke længere kravle og støtte sig til alt for at komme rundt!\nLæs Annelines historie\nHvorfor valgte du at tage til et udviklingsland i din praktik?\n- Jeg har altid elsket at rejse, så jeg så det som en oplagt mulighed på studiet. I stedet for at tage praktik et sted i Europa ville jeg gerne prøve noget helt anderledes. Det er lidt en kliché, men jeg ville gerne prøve at bidrage med min kunnen i et uland og ligeledes se, hvordan de gør i Tanzania. Vi kom også tæt på kulturen, da vi boede ved en værtsfamilie, lavede mad og brugte den lokale transport.\nHvordan var forholdene på hospitalet?\n- Det var et mellemstort hospital med mange afdelinger, og vi var fem danske studerende. Jeg oplevede af og til ting, der påvirkede mig, og så er det rart at have nogen hjemmefra at snakke med. I starten var der meget observation, for vi skulle lige i gang. Jeg fik opgaver som sårpleje, stuegang, dosering af medicin, blodprøver og assistance på fødselsafdelingen, hvor vi guidede de nybagte mødre i at amme. Men efterhånden turde jeg springe ud i flere opgaver.\nVil du anbefale andre at tage sygeplejepraktik i Tanzania?\n- Jeg kan virkelig anbefale det, hvis du har mod på at være i kultur med et helt anderledes sygehusvæsen. Alt fra hygiejne til menneskesyn er bare anderledes! Jeg fik så meget ud af det. Nu er jeg i praktik på et hospital herhjemme, og de ting, jeg har oplevet og lært i Tanzania, kan jeg virkelig bruge, selv om det ikke er alle de klassiske læringsmål. Jeg er blevet mere rolig i mit fag, og uden at have tænkt over det, er jeg vokset meget som sygeplejerske.\nIda, praktik i Vietnam som sygeplejerske\nI forhold til min studieplan har jeg observeret forskellene mellem det vietnamesiske og danske sundhedssystem. Det har betydet, at jeg har gjort mange refleksioner, som jeg kan bruge fremover.\nLæs Idas fortælling\nHvad har du lært i din praktik?\n- Rigtig meget! I forhold til min studieplan har jeg observeret forskellene mellem det vietnamesiske og danske sundhedssystem. Det har betydet, at jeg har gjort mange refleksioner, som jeg kan bruge fremover.\nHvorfor tage praktik i Vietnam?\n- Det skal du gøre, hvis du gerne vil i kontakt med folk, der er venlige, åbne og behjælpelige. Jeg føler mig stærkere i mit fag - f.eks. hvordan jeg håndterer mine følelser i svære situationer, nonverbal kommunikation, min tålmodighed og refleksion. Det er en enestående mulighed for at opleve din profession i en sammenhæng, der gør dig stærkere!\nHvad gjorde størst indtryk?\n- Det var vildt, hvor stor en del familiemedlemmerne fylder på hospitalet, den manglende kommunikation til patienterne og håndtering af hygiejnen – alt var så anderledes! Til gengæld er de vietnamesiske sygeplejersker utroligt gode til praktiske interventioner, hvilket jeg lærte meget af.


Skotlands mest vestlige destilleri på fastlandet. Det står i storslået natur på den 50 miles-firkantede Ardnamurchan-halvø i det vestlige Argyllshire, omkring 40 miles sydvest for Fort William\nSmørret i starten, før en portion grønt æble og moden pære ankommer. Subtil røgfyldt, med et strejf af kystnær saltindhold gemt væk.\nTangy tropisk frugt (tænk mango og ananas), blandet med bløde strejf af lynghonning og tørrerøg.\nKanelkager, et spark med pebret byg og lidt saftig fersken.\nDestilleriet drives af vedvarende energi for at reducere destilleriets Co2 aftryk. Det drives af både vandkraft og en stor biomassekedel ved hjælp af tømmer fra den nærliggende Ardnamurchan-skov. Kedlen leverer varme til destilleriets gulvmaltning.\nDestilleriet henter vandet til sin whiskyproduktion fra kilder ovenfor destilleriet og bruger den nærliggende Glenmore -flod som kilde til kølevand.\nDen første single malt Scotch whisky udgivet af Ardnamurchan Distillery! Man ventede spændt på denne whisky, siden den første spirit strømmede fra destilleriets stills tilbage i 2014, men Ardnamurchan AD/09.20: 01 er endelig her! Denne første edition blev lavet med en kombination af tørvet og uspittet malt og modnet i ex-bourbon og ex-sherry fade, før det blev aftappet med 46,8% ABV.\nSe destilleriets hjemmeside HER - Se en videoanmeldelse HER - Se også en video fra destilleriet HER\nThe Whisky Magazine skriver om Ardnamurchan\nDu skal være seriøst opsat på at finde ud af, hvad der nu er Skotlands mest vestlige destilleri på fastlandet. Det står i storslået natur på den 50 miles-firkantede Ardnamurchan-halvø i det vestlige Argyllshire, omkring 40 miles sydvest for Fort William og nærmede sig af enkeltsporede veje. Ardnamurchan bevarer en følelse af afsides beliggenhed, der er næsten unik for fastlandsskotland.\nSå hvorfor vælge dette sted, hvor du vil bygge et destilleri, undrer du dig måske? Svaret ligger i dets ejerskab, da Ardnamurchan Distillery er et 100 % ejet datterselskab af Adelphi Distillery Limited, som igen tilhører Keith Falconer og Donald Houston.\nSom bestyrelsesmedlem og administrerende direktør Alex Bruce forklarer, "Meget af Ardnamurchan er under samme ejerskab som destilleriet og tilbød på trods af sin fjerne beliggenhed en ekstremt høj kvalitet og mængde vand sammen med adgang til tørv til fremtidig maltning, flis for en biomassekedel og vedvarende energi til strøm. "\nAdelphi-virksomheden sporer sin oprindelse tilbage til 1826 og etableringen af Loch Katrine Adelphi Distillery i hjertet af Glasgow, selvom det i nyere tid har handlet som en meget anset uafhængig aftapning med speciale i ikke-chill-filtrerede single fadeudgivelser. Adelphi-firmaet ejes og drives fra 1993 af Jamie Walker, oldebarn efter Adelphi Distillery-grundlægger Archibald Walker, og blev opkøbt af Keith Falconer og Donald Houston i 2004.\nAlex Bruce beskriver begrundelsen bag opførelsen af et nyt Adephi Distillery og bemærkede, at "Efter at have opbygget et stærkt ry og distribution globalt for vores whisky, ville vi forstærke vores position ved at producere vores egen single malt; inden 2007 var vi allerede meget klar over, at efterspørgslen voksede og udbuddet begrænsede, og vores egen produktion ville ikke kun give os større mængder i fremtiden, men også muligvis give os mulighed for at handle fade med andre destillerier og mæglere.\n"Forundersøgelsen begyndte i 2007, efterfulgt af design og planlægning i 2012. Grundarbejde begyndte i februar 2013, byggeri i juni 2013 og idriftsættelse i maj 2014. Den første ånd blev fyldt til fad i juli 2014, og projektet kom ind på budgettet til godt 7 millioner pund. "\nAf dette beløb blev der modtaget et tilskud på 1,77 millioner pund til fødevareforarbejdning, markedsføring og samarbejde fra den skotske regering samt £ 625.452 pund i kapitalfinansiering fra Highlands and Islands Enterprise.\nDestilleri manager er Fraser Hughes, der har 20 års destilleringserfaring under sit bælte, efter at have startet sin karriere i Bowmore og blevet manager i både Auchentoshan og Glen Garioch.\nHan siger, at "Min nuværende rolle i Ardnamurchan adskiller sig ved, at jeg har flere hænder på håndtering af sundhed og sikkerhed, miljøspørgsmål og told og afgifter. Det er faktisk tilbage til at være meget involveret i alle aspekter af destillation traditionelt, hvilket er meget glædeligt. Vi bruger også en biomassekedel til at drive destilleriet, som er meget forskelligt fra de gas- og oliefyr, jeg har været vant til. "\nHan tilføjer: "Det er et nyt destilleri, og det er meget spændende at være involveret på et tidligt tidspunkt. Jeg er her ved 'destilleriets fødsel', hvis du vil. Jeg har dagligt at gøre med mennesker mht. personale, men også offentligheden, når de kommer for at besøge os. Jeg kan virkelig godt lide at være i stand til at skabe vores egen historie fra starten, som forhåbentlig folk vil tale om i de kommende år.\n"Vi producerer en whisky, som jeg ved, at folk vil elske , og der har allerede været fantastiske kommentarer om vores 'spirit in progress' aftapning. Jeg elsker at gå ind i produktionsområderne og lugte alle de forskellige aromaer fra mosen, der falder til den frugtagtige, gærende vaskebagside og det nye få spiritus til at løbe ind i pengeskabet og gå ind på lageret og lugte den modne ånd. Det er virkelig et drømmejob.\nArdnamurchan er et meget fjerntliggende sted at bo, og som Fraser Hughes bemærker, "Den ugentlige butik til Fort William er en dagstur, men den fantastiske udsigt over Loch Sunart over til Mull fra destilleriet mere end gør op for det. My konen er fra Islay, så hun er helt hjemme i et landdistrikt. Der er også en overflod af dyreliv, som er meget interessant. "\nDestilleriet blev konstrueret med banebrydende miljøvenlighed i tankerne, og Hughes forklarer: "Vi bruger lokalt fremskaffede træflis til vores kedel, foder fodres til får, kvæg og hjorte på godset, og gryden øl spredes på marker for at fungere som en gødning. En simpel ting som, at dyrene, der spiser dragt, reducerer lastbiler, der skal tage foderstoffer til godset, så det reducerer trafikken. "\nEfter at have påbegyndt driften med en mos om dagen, produceret omkring 65.000 liter spiritus ved årsskiftet, oplevede 2015 en stigning til 113.000LPA, 171.000LPA året efter, og der forventes en yderligere stigning til 350.000LPA for 2017.\nAlex Bruce bemærker, at "Vi har tildelt et lille antal private fade hvert år til enkeltpersoner sammen med en begrænset mængde handelsfyldninger. Vi laver typisk Highland whisky - frugtagtig, sød og krydret. Spritkvalitet er et must, og det nye mærke er en dejlig fyldig spiritus med masser af smag; cremet, frugtagtig og lidt pebret. Vi deler produktionen 50:50 mellem uspædet og tørvet spiritus og fylder i Woodford Reserve tønder, PX og Oloroso spanske svinhoveder og spansk og amerikansk eg sherry -numser. Vi laver ikke fadbehandlinger. "\nMed hensyn til tidsplanen for, hvornår Ardnamurchan -ånden vil være tilgængelig for offentlig kontrol, bemærker Alex Bruce, at "Vi havde en fænomenal efterspørgsel efter vores første modne spiritusudgivelse, Ardnamurchan 2016 AD, i oktober 2016, og solgte den fulde tildeling af 2400 flasker i mindre end to timer. Vi planlægger at gentage dette årligt, som 'igangværende', indtil vi har nok kvalitetslager til vores første single malt i fuld skala, forhåbentlig i 2020/21.\nHan slutter: "Åbningen af Ardnamurchan Distillery er et stort skridt i Adelphis udvikling. For første gang i mere end 105 år har vi nu mulighed for at producere vores egen single malt i verdensklasse. "\nPort Ellen - 23 y - 1983 - Douglas Laing\nThe Glenmorangie 18 års - gl. udstyr og 75 cl. flaske.


Skrevet af Louise Rosengreen • 11. oktober 2010\nI juni 1966 dukkede navnet Ole Lund Kirkegaard op i den danske offentlighed. Det vil sige, i landsbyen Oue nord for Mariager Fjord havde man allerede i trekvart år snakket om “lærer Kirkegaard”, som den nye, unge skoleleder blev kaldt både i skolen og nede i Brugsen. Mens børnene i Oue var vilde med lærer Kirkegaard, fordi han var lærer på en måde, de aldrig havde set magen til på egnen, syntes mere end ét forældrepar, at læreren var lige lovlig moderne.\nJens Andersen, der bl.a. er litteraturredaktør på Berlingske Tidende, har skrevet en omfangsrig og gennemarbejdet bog om børnebogsforfatteren Ole Lund Kirkegaards liv. Det, Andersen selv betegner ’en livshistorie’, er struktureret kronologisk fra Ole Lund Kirkegaards fødsel i 1940 til hans død i 1979. Dog har Andersen rykket det, man i filmdramaturgi vil kalde første point of no return, frem, så læseren allerede fra de første sider kender baggrunden for, at Kirkegaards karriere gik fra folkeskolelærer og -leder til at kaste sig over skriveriet og det omfattende illustrationsarbejde. Dette vendepunkt i Kirkegaards liv indtræffer i 1966, da han vinder en konkurrence i Politiken om at skrive den bedste novelle for børn.\nHvis man bliver i dramatikkens sprogbrug, er det andet point of no return i Kirkegaards liv det stigende alkoholmisbrug, der eskalerer i midten af 1970erne, og fører til hans tragiske og sagnomspundne død.\n– Læsere af denne bog vil måske også mene, at den fokuserede for meget på kunstnerens alkoholisme. Forfatteren har dog vurderet, at flaskerne var umulige at komme uden om, fordi de først tog livet af barnet i kunstneren og siden mennesket selv.\nSåledes skriver Andersen afsluttende. Men set i forhold til, hvor paradoksalt det kan virke, at manden bag nogle af de mest velskrevne og humoristiske børnebøger endte sine dage i en al for ung alder i en snedrive på kirkegården i byen Breth, er Andersens forfatterskildring simpelthen for ambitiøs til, at man som læser kan beskylde ham for at tærske langhalm på det tragiske.\nSamtaler med familiemedlemmer, venner, tidligere kollegaer og andre, der krydsede Ole Lund Kirkegaard på hans vej, breve, efterladte foredragsnotater, avisudklip og meget andet er nogle af de puslespilsbrikker, Andersen på fin vis samler, uden at han lægger skjul på, når hans egen videbegærlighed løber af sted med ham. Det sker fx i uddybende forklaringer om Picasso læresætning om ’at vende verden på hovedet’ eller Hemingways behavioristiske ’isbjergsteknik’ (som Kirkegaard var dybt inspireret af), i sammenligninger med førsteklasses børnebogsforfattere som Astrid Lindgren eller den H.C. Andersen, som Jens Andersen tidligere har skrevet en biografi om. Men disse perspektiveringer er udført med en pædagogisk omtanke, der ville have passet Kirkegaard godt. For hvad der måske var knapt så kendt som figurerne Gummitarzan og Orla Frøsnapper, er, hvor pædagogisk bevidst, Kirkegaard var.\nBogen kan med lidt god vilje læses som et indspark i den aktuelle debat om størrelsen på den danske folkeskole og burde være pensum på lærerseminarer omkring i det ganske land.\n– I samværet med børnene tilstræbte han [Kirkegaard red.] at være så ærlig som muligt og vise sig som den, han var. Ligesom han lyttede efter den person, de var, og derved gav mange børn mere plads og opmærksomhed, end de normalt fik sammen med en voksen. Derfor havde Ole Lund Kirkegaard – i lighed med lærer Sakarias i ”Albert” – succes med at få de drenge, der ansås for at være uden for pædagogisk rækkevidde, til at åbne en bog og begynde at skrive og regne lidt i skolen.\nDer kan siges mange gode ting om Ole Lund Kirkegaards børnebøger, ligesom jeg nyder Jens Andersens version af forfatteren og folkeskolelærerens livshistorie. Det er en nydelse, at der på ingen måde er sparet på farverne i gengivelserne af Oles mange selvportrætter, malerier af fugle, collager og andet fra hans billedkunstneriske produktion. Og Kirkegaard er skildret, ikke bare som den dybt originale forfatter han var, men også som en stor pædagog og mestendels som et livsbekræftende, opfindsomt og spilopmagerisk menneske.\nTitel: OLE LUND KIRKEGAARD – EN LIVSHISTORIE


Folketingsbilag 10. maj 2022 - 10. maj 2022\nL 200 Forslag til lov on afgift af elektricitet, lov om skattefri kompensation for forhøjede energi- og miljøafgifter og ligningsloven. (Nedsættelse af den almindelige elafgift, afskaffelse af grøn check for ikkepensionister og forhøjelse af det maksimale beskæftigelsesfradrag).\nFremsat den 10. maj 2022\nPræsentation til gennemgang af advokatundersøgelsen fra Gorrissen Federspiel den 11. maj 2022\nSpm., om at kommentere redegørelsen af 29/4-22 fra Gorrissen og Fiederspiel, til skatteministeren\nL 196 Forslag til lov om ændring af kildeskatteloven, opkrævningsloven, selskabsskatteloven og forskellige andre love. (Nedsættelse af rentekompensation og udvidelse af anvendelsesområdet for forrentning m.v. i sager om refusion af udbytteskat m.v., harmonisering af tidspunktet for renteberegning ved opkrævning af skatter og afgifter i visse situationer samt ændring af reglerne om regulering som følge af den endeligt opgjorte fradragsprocent for delvis fradragsret for moms m.v.).\nSpm. om at forklare diskrepansen mellem det forventede strukturelle merprovenu i »Aftale om kriminalforsorgens økonomi 2022-25« og det merprovenu, der er angivet i lovforslaget, til skatteministeren\nIfølge Skattestyrelsens praksis kan virksomheder ikke få godtgjort elafgift af strøm til ladestandere, hvis virksomhederne ikke fakturerer brugerne for den strøm, som de tanker. En virksomhed, der opstiller ladestandere ved sit domicil og vederlagsfrit lader medarbejdere, kunder og forretningsforbindelser tanke strøm til deres elbiler, påføres derfor ikke bare en ekstra udgift, men også noget administrativt besvær. Vil ministeren oplyse, hvilket provenu statskassen opnår qua denne praksis og oplyse, hvorvidt en ændring af reglerne, der vil medføre ret til refusion, vil være i strid med EU-retten?\nMinisteren bedes i tabelform oplyse provenuet fra tinglysningsafgiften fordelt på aldersgrupper, førstegangskøberstatus samt kommunalt niveau. Tabellen bør ligeledes oplyse totaler for de tre kategorier.\nVil ministeren redegøre for, hvordan oplysninger om hvidvask via neobanken Paysera er kommet SØIK i hænde som oplyst i artiklen ”Eksperter slår alarm: Her er de kriminelles nye metode til at hvidvaske millioner af kroner” bragt af DR 7. marts 2022? Endvidere bedes ministeren oplyse, hvordan SØIK understøtter politikredsenes arbejde med at forberede sager, der vedrører økonomisk kriminalitet.Spørgsmålet bedes besvaret senest to dage før besvarelse af REU alm. del – samrådsspørgsmål AL, AM og AN.\nVil ministeren give en generel kommentar til de problematikker, der rejses i borgerhenvendelsen af 5/11-21 fra Michael Møller Jensen og Birgitte Thygesen, jf. SAU alm. del - bilag 210?\nHvorfor har regeringen valgt at tilgodese bestemte brancher ved at give en særlig rabat til virksomheder med mineralogiske processer, mens andre produktionserhverv som er omfattet af afgiftslovens definition om procesenergi, herunder gartnerierhvervet, rammes fuld ud af regeringens udspil?


Find den perfekte plæneklipper til dit behov - sydalliancen.dk\nNår det er blevet tid til at købe en ny plæneklipper, er der et par ting, du bør overveje. Det er f.eks. hvor meget tid, du har lyst til at bruge på at slå græs. Græs skal jo gerne slås 1-2 gange om ugen, hvilket hurtigt bliver til mange timer, man bruger med en græsslå maskine. Derudover bør du overveje dine behov. Hvor stor er din have? Hvor god er din fysik? Hvis din have er lille og du er i top form, så kan du nemt holde dig til en god manuel græsslåmaskine. Hvis du har en stor have, og laver meget havearbejde, kan en havetraktor være en god ide, og hvis du slet ikke gider slå græs, er robotplæneklipperen måske svaret. Læs mere på https://husblog.dk/havetraktor-eller-robotplaeneklipper-hvilken-skal-jeg-vaelge/\nHar du en kæmpe have? Så har du sikkert fundet ud af, at det næsten er en umulig opgave at slå græs med en normal plæneklipper. Derfor kan du i stedet overveje at investere i en havetraktor, hvilket vil gøre det at slå græs både nemmere, hurtigere og mere overskueligt. Derudover har den også den fordel, at den ikke er hård at bruge. Den er faktisk god for gangbesværede, da man bare sætter sig op og kører den rundt i haven, og så klarer den alt det hårde arbejde. Derudover er den også multifunktionel, da du kan købe tilbehør, så den f.eks. kan køre rundt med haveaffald, gødning brænde, mm.\nHar du gået og overvejet at hyre en gartner, fordi du enten ikke gider, har tid eller evner til at slå din græsplæne, kan en robotplæneklipper være en mulighed. Den klarer din græsslåning og du behøver ikke gøre andet end at vedligeholde den engang imellem og så selvfølgelig indstille den, når du køber den. Når du har indstillet den, kører den nemlig helt selv rundt i haven, og mange kører også selv over til deres lade station.\nKategorier: Havetraktor eller robot plæneklipper


Vordingborgskolen, friefagskoler, kostskole\nArrangementer / Musikteater 2018\nTilmelding til Musikteater 2018\nVordingborgskolens Musikteater 2018\nVordingborgskolen åbner dørene for årets musikteaterbegivenhed.\nÅrets musikteaterforestilling 2018 er en forestilling om hverdagens superhelte og superskurke. Forestillingen er en fri genfortælling af kortfilmen, ”De fantastiske 3” af filminstruktøren Esben Tønnesen.\nDe Fantastiske 3, er forestillingen om Kaspers fantasiverden og Idas mere realistiske tilgang til verdenen. To tankesæt der gennem stykket kommer på kollisionskurs.\nSpejdermand, Scoremand, og Kaste-Ulla er blot nogle få i rækken af superhelte og skurke, der medvirker i musikteaterforestillingen.\nScener med dans, musik og underfundige udfoldelser udspiller sig på scenen, der som sidste år foregår på Vordingborg Teater. Professionelle rammer der afføder respekt til hele projektet, men også er med til at løfte eleverne til engagement og indlevelse.\nVi glæder os til at præsentere ”De fantastiske 3”, som alle skolens elever er sammen om. Det være sig i vores værksteder, hvor scenografi og rekvisitter produceres.\nSystuen, der er kommet på en stor opgave med superheltedragter og meget andet. Musikholdet, der skaber stemninger og skal være skarpe til at sætte ind de rigtige steder i forestillingen.\nSkuespillere, statister og dansere der får den tætteste og direkte kontakt til publikum. Et PR- hold, der skal dokumentere hele processen frem til forestillingen. Og et køkkenhold, der skal servicere publikum efter forestillingerne.\nTorsdag den 22. marts - kl. 11.00 - Byens borgere og skoleforestilling\nTorsdag den 22. marts - kl. 18.30 - Byens borgere , bestyrelse, praktikværter - Efter forestillingen serveres en gratis let anretning på VU til alle der har set vores musikteater.\nFredag den 23. marts - kl. 11.00 - Byens borgere og skoleforestilling\nFredag den 23. marts - kl. 18.30 - Forældre forestilling\nLet anretning efter forestillingen.\nLørdag den 24. marts - kl. 11.00 - Gamle elevers forestilling\nDer er 400 pladser pr. forestilling, så hele familien er meget velkommen og det er ganske gratis.\nForestillingen foregår i teatersalen på:


Træningsrutiner for at tabe sig efter fødsel\nFørste fase: blide øvelser og gåture\nAnden fase: yoga og pilates\nTredje fase: abs og ben\nFjerde fase: aerob træning og rutiner på hele kroppen\nData til overvejelse, når du træner efter levering\nSund kost planer om at tabe sig efter fødsel\nSådan varieres menuen\nVarianter til morgenmad\nTil sidst være realistisk og tålmodig.\nNår vi har en baby, gennemgår vores krop en imponerende proces med transformation, hvor vi er vidne til den kapacitet, den har til at blive gravid og føre et nyt liv. På bare ni måneder gennemgik vi mange fysiske ændringer, og i de fleste tilfælde blev vi tilbage med et par ekstra pund efter fødslen af vores baby.\nDet er normalt at ønske at føle sig godt tilpas og ønsker at slippe af med de kilo, som graviditeten efterlod os, men vi må ikke blive besat, men gør det med sund fornuft og uden hast. Derfor deler vi i dag nogle tip til at tabe sig efter fødsel: en plan om at vende tilbage til din vægt, der fungerer.\nVi ved, at de ekstra kilo, vi bærer nu, kan få os til at føle os anderledes og lidt ubehagelige med os selv, men husk dette: Det tog dig ni måneder at komme til det sted, hvor du er. Med det vil jeg fortælle jer det tage ting langsomt og roligt, og prøv ikke at tabe dig hurtigt eller under pres.\nHusk det Inden du begynder en træningsrutine eller spiseplan efter fødslen, skal du kontakte din læge, der giver dig godkendelsen, så du langsomt kan starte med at aktivere dig selv og vide, om der er visse fødevarer, du kan spise eller ej, alt efter dine behov og dem fra din baby, hvis du ammer.\nDet er vigtigt at nævne det tilbagevenden til træning vil afhænge af den fysiske aktivitet, du har udført både under graviditet og inden du bliver gravid. Hvis du var fysisk aktiv før og under graviditeten, behøver du ikke at begrænse dig til at gå i de første uger, når karantenen er slut. For eksempel, hvis vi under graviditeten er fortsat med styrketræning (anbefales på den anden side), er der ikke noget problem med at vende tilbage efter karantæne, kun ved at tage visse forholdsregler og helst anbefalet af en personlig træner.\nTværtimod, hvis du aldrig har trænet, er det ekstremt vigtigt Respekter karantæne, så du får en tilstrækkelig bedring og giver din krop nok tid hvile, og vær så klar til det øjeblik, du begynder at træne. I begyndelsen vil det være med bløde og lette øvelser, og derefter implementere nogle mere komplette og aktive rutiner, såsom dem, jeg vil dele nedenfor.\nNår du begynder at genoptage fysisk aktivitet efter din graviditet og fødsel, skal du gøre det gradvist, fordi det faktum, at du ikke længere er gravid, ikke betyder, at du kan træne på samme måde, som du gjorde før graviditeten (undtagen af det, vi nævnte om dem, der allerede var vant til fysisk aktivitet).\nDerfor deler vi vores træningsrutine op i faser, hvor vi begynder at arbejde gradvist og øge intensiteten. Vi anbefaler dig dedikere mindst to uger i hver fase, for at give din krop tid til at vænne sig til fysisk aktivitet gradvist og uden hast.\nHvis du har brug for eller ønsker at få mere tid til at tilpasse dig, kan du tage et par uger mere. Husk det du kan og bør regulere dine tider i henhold til dine behov og evner, fordi hver krop er forskellig.\nNår du har konsulteret din læge og givet tilladelse til det, start med bløde og lette øvelserSom en let gåtur i en park i nærheden kan du endda tage din baby med i hans klapvogn for at ledsage dig.\nBare rolig, hvis du først kun kan gå et par minutter, Tanken er at starte i det små og øge. At gå en halv time om dagen vil hjælpe os med at tage os af vores hjerte, aktivere vores muskler og forbedre blodcirkulationen, men vi skal være konstante.\nNår vi går dagligt, aktiverer vi forskellige dele af kroppen og hjælper med at holde dem tonet, hvilket til sidst vil hjælpe os med at tabe sig. Det er også vigtigt, at du begynder at strække for at få dine muskler klar til mere intens aktivitet.\nGå ned i vægt efter graviditet: syv ting, du skal vide for at tabe dig efter fødsel\nNår din krop er vant til at genoptage fysisk aktivitet efter fødsel, kan du øge hyppigheden og intensiteten af den. En god mulighed for at træne, der hjælper os med at tabe sig efter fødsel, er at træne derhjemme, så vi kan imødekomme dem i vores daglige rutine og uden behov for at transportere eller få en babysitter.\nNoget, som vi skal tage højde for, når karantenen er gået, og vi genoptager fysisk aktivitet, er det vi skal arbejde for at styrke bækkenbunden, hvad vi kan gøre med Kegel-øvelser, såvel som en rutine med hypopressiv abs, da begge vil hjælpe os med at styrke det indre bækkenområde.\nTo aktiviteter, der er ideelle til at begynde at træne gradvist efter levering, er yoga og pilatesNå, foruden at vi kan øve dem hjemme, har begge en lav indflydelse og vil hjælpe os med at forbedre vores kropsholdning, mens vi træner blidt.\nVi kan lave 15-minutters yogarutiner derhjemme eller søge på YouTube-kanaler for nogle yogatræning, vi kan gøre i vores klasseværelse. huske tage din tid, og hvis du føler, at en holdning generer dig, skal du hvile og ændre det til en anden.\nSenere kan vi begynde at arbejde på at styrke ben og mave. til styrke benene, vi skal udføre øvelser til vores bortføringsmuskler (den indre del af låret) og bagdel, som vi kan arbejde derhjemme ved kun at bruge et elastisk bånd, eller prøve nogle rutiner med isometriske øvelser for at styrke dine ben, eller knebøjler (tights eller komplet, som du kan gøre uden at have udstyr eller enhed.\nI tilfælde af mave, vores Vitónica-kolleger foreslår et magekredsløb til at træne derhjemme, og det kan vi gøre i løbet af ti minutter, hvilket gør det ideelt for mødre, der normalt har lidt tid eller tilgængelighed til at udføre en mere komplet rutine.\nNår du arbejder på maven vi må undgå at udføre de typiske crunches (abs en levetid) da abdominal hyperpression kan påvirke bækkenbunden. Hvad vi vil gøre er at fokusere på at arbejde kernen med øvelser som for- og sideplader.\nI denne fase foreslår vi en syv-dages udfordring ved at bruge dit hjem som et fitnesscenter … og uden at købe noget ekstra, vil det helt sikkert være meget godt for dig.\nNår vi har styrket og tonet disse muskler, kan vi supplere dem med blid aerob træning, såsom cykling, både indendørs og gade eller elliptisk, hvilket vil hjælpe os med at forbrænde fedt og gradvist tabe og gradvist tabe sig. at vi er steget i graviditeten.\nDa vi har styrket vores muskler og er vant til aerob træning, kan vi integrere mere intense og omfattende rutiner og træning, hvor vi arbejder kroppen på en komplet måde, og det hjælper os med at fortsætte med at tabe og tabe sig efter fødsel.\nden løb Det kan også være en god øvelse at medtage i dette trin i din plan for vægttab, og det vil sandsynligvis få dig tilsluttet, når du begynder at se resultater. Du kan endda gøre det med din baby, hvis du køber den rigtige klapvogn, med en let struktur og store hjul. Her forlader vi dig a 8 ugers træningsplan for at lave dine første 5 kilometer med Vitónica.\nTræn hele din krop derhjemme med denne rutine uden materiale\nUd over at kende rutiner og øvelser til at genoptage øvelsen gradvist efter fødslen, er det vigtigt at nævne nogle data, som du skal tage hensyn til for at gøre det sikkert:\nForbliv hydreret før, under og efter dine træningspunkter, især hvis du ammer, fordi din krop har brug for en større mængde vand for at genopfylde de væsker, du mister, mens du ammer.\nBær passende tøj, gør det behageligt og åndbart.\nLav korte sessioner med få gentagelser og med pauser i midten af hver enkelt for at give din krop en chance for at komme sig.\nBær en passende bhSelvom du vil starte med træning med lav effekt, skal du passe på brystet og dets væv.\nVær opmærksom på din krop. Kræver ikke for meget fra din krop, se din hjertefrekvens og pas på ikke at skade dine muskler.\nSpis en sund og afbalanceret diæt, så du ikke går glip af næringsstoffer og kan udføre din træningsrutine med energi.\nAt tabe sig på en sikker og sund måde, Ud over at begynde at træne gradvist, skal vi også fodre på en afbalanceret måde, og sørg for at modtage al den nødvendige mad, så vores krop er godt næret og fuld af energi.\nDet er ikke nødvendigt eller anbefalet, at vi gennemgår ekstreme diæter eller for restriktive til at tabe sig, men det lad os kigge efter en komplet diæt, der supplerer vores træningsrutine. På denne måde kan vi ved at kombinere fysisk aktivitet med sunde fødevarer nærme sig vores mål sikkert.\nHusk det Det bedste er at gå til en diætist-ernæringsfysiolog, der kan guide os i processen og behandle vores sag individuelt for at bringe en diæt, der er i overensstemmelse med vores behov og evner, samt give os mulighed for at opfylde vores træningsrutine uden dekompensering.\nFor et par dage siden delte vi en meget sund hver uges menu, især for at tabe sig efter graviditet, og det vil være nyttigt for mødre, der ammer (og også for dem, der ikke gør det). Her er den vigtigste ting planlægge og organisere mad godt, så det ikke overrasker os, og vi falder efter andre indstillinger, der ikke er så sunde eller næringsrige.\nI denne menu foreslår vi forskellige muligheder for morgenmad, midt på morgenen, frokosten, snack og aftensmaden, og som beviser, at diæt for at tabe sig ikke behøver at være knap eller restriktiv. Husk, at det er vejledende, og at vi kan udveksle retter, portioner og endda ingredienser for at tilpasse det til vores behov og præferencer.\nChokolade, dadler og havregryn smoothie\nGrød med mandelmælk og chiafrø\nMango og banan smoothie skål med frø og røde frugter\nCremet avokado, tun og mango i rugbrød\nKikærtsmelpizzetter med avocadokreme\nCrispy Couscous salat med fuldkorn med Lombard og granatæble\nSauteret brun ris, linser og grøntsager\nKikærtesalat med tomater og tun mave\nKikærter med ristet kylling og gulerødder\nFlerfarvede vegetabilske boller\nSukkerfri havregryn og yoghurtkager\nMelkespyd med laks\nMini-majs og kikærterepizzaer\nBagt peberfrugter fyldt med struktureret soja\nGrøn kyllingecurry med grøntsager\nHages med nye kartofler og cherrytomater\nFlerfarvet salat med sauteret laks\nUd over at konsultere de muligheder, vi foreslår, er der også andre fodertips, som vi kan følge, hvis vi søger at tabe os efter fødsel, som:\nVælg grillet mad og undgå at spise stegt mad.\nDrik vand som den vigtigste kilde til væsker og øg dit forbrug.\nTyg langsomt og meget godt hver bid, spis langsomt og roligt.\nPrøv altid at spise på samme tid, siddende ved bordet og uden distraktioner.\nSpring aldrig over måltiderne, for i modsætning til hvad mange mennesker synes, kan dette være kontraproduktivt, hvis vi søger at tabe os.\nKøb og kog så meget vi kan derhjemme, så vælg friske og sæsonbestemte fødevarer, undgå at indtage meget forarbejdede frosne fødevarer.\nHusk, at enhver ændring tager tid, og at vi ikke bør prøve at tabe kilo hurtigt og overdrevent, men gradvist til at vores krop næres korrekt og vores muskler styrkes hver dag mere.\nFortvivl ikke, hvis du i første omgang ikke kan observere en mærkbar ændring, da dette kommer på sin tid. Det vigtige er hold dig konstant og udfør din træningsrutine og måltider med sund fornuft. Sæt dig selv realistiske langsigtede mål, og prøv at nyde processen, og hvis din partner ledsager dig under den, kan de gøre den endnu mere motiveret.\nDen bedste måde at tabe sig efter fødslen gør det uden hast, korrekt og sikkert, uden at besætte dig et nummer eller trykke på dig, fordi din krop ikke ser ud som den gjorde før graviditet og fødsel.\nHvordan man uddanner vores børn i ”haters” æra til at bekæmpe cybermobbning i skolen


Lazareth, et fransk selskab kendt forder satte Ferrari-motoren i en quad og samlet den berømte Peugeot 406-bil til filmen "Taxi", præsenterede en salgsfremmende video af deres egen hoverbike.\nVideo-teaser viser, hvordan gaden går normalten motorcykel, og når rytteren stopper, begynder den rigtige magi. Hvert hjul drejer sig om til en vandret position, der ligner Doc Browns DeLorean i filmen "Back to the Future." Det er da vi ser at hvert hjul indeholder en lille jetmotor inde. Når hjulene vender sig til en vandret position, stiger motorcyklen ind i luften. Den anvendte hangupmetode har længe arbejdet på køretøjer som Harrier jet fighter.\nMen jetmotorer er højt, og fire afDe kan generere støj næsten som en Boeing 747, hvilket er et problem. Formentlig lejer hvert hjul lidt for at bevæge cyklen i forskellige retninger, når den er i hover-tilstand, som nogle hoverbikes og droner drevet af en propel. Jet-turbiner fra det tyske selskab JetCat blev installeret i hjulene, det samme er en del af jetpakken med Jetman-fløjen fra den schweiziske ekstremt opfinder Iva Rossi.\nI øjeblikket ved vi ikke noget andet endsom vist i videoen. Ikke desto mindre lover Lazar at præsentere LMV 496-cyklen ("La Moto Volante", der betyder flyvemaskine) den 31. januar 2019. Den fremtidige nyhed, mest sandsynligt, vil blive bygget på grundlag af Lazareth LM847 brugerdefineret.\nSkabninger med gennemsigtig hud lever på Jorden: hvorfor har de brug for det?\nVideo: Sådan bryder du Samsung Galaxy S10 og Galaxy S10 Plus\nMicrosoft introducerede en liste over spil til Xbox Series X\nAirbus introducerede et allelektrisk racingfly\nDe første fastfood dukkede op i det gamle Rom. Hvordan var de?\nEn simpel blodprøve afslører snart skjult kræft.\nMystisk hoverbike fra Lazareth viste sig for at være ægte (5 billeder + video)


Fritidshus til salg i Gørlev. 41 m2 Fritidshus sælges i Gørlev Lupinvej Ledig bolig\nFritidshus til salg, Gørlev, Lupinvej\n41 m2 fritidshus til salg i 4281 Gørlev\nEr du ude efter et mindre fritidshus hvor du finder den rette hyggelige og afslappede stemning og atmosfære som man forbinder med et ægte fritidshus? Så er det noget du så absolut kan finde ved dette fritidshus.\nDet er oprindelig opført i 1971 men har løbende fået foretaget vedligeholdelse og fremstår derfor pænt og hyggeligt. Ejendommen er fordelt på 3 bygninger som ligger med hovedhus og derudover 2 anneks bygninger.\nDisse indeholder følgende: Hovedhuset er opført som et A-Hus med et stort rum hvor her er opholdsstue/spisestue samt køkken i åben forbindelse med stuen. Fra stuen er der udgang til en hyggelig træ terrasse som er delvist under tag og hvor sol og sommer aftener kan nydes til langt ud på natten. Fra køkken siden, er der udgang til endnu en terrasse samt det ene anneks, som indeholder: Soverum, disp. lagerrum, samt toilet/håndvask. (her er installationer til bad). Ved gavl til anneks er opført et dejligt ude bad med varmt vand fra toilet rum.\nDerudover forefindes endnu et anneks rum som indeholder soverum. Der forefindes også drivhus.\nDer er ligeledes indrettet hyggelig terrasse i have/terræn hvor gode stunder kan nydes alt efter vind og vejr.\nHaven er anlagt hyggeligt i tråd med naturen og passer til husets stil og ånd.\nHuset ligger placeret på "Ornum" strand i rolige og ugeneret omgivelser, i et område hvor her ikke er gennemkørsekstrafik. Du har mulighed for at fiske eller sejle på åen, eller du kan benytte broerne over åen til at komme til stranden på kun ca. 10 min gang eller via vejforbindelser. Ved stranden finder du en af områdets bedste strande med mulighed for at bade, fiske, surfe eller bare nyde sol og sommer.\nEjendommen sælges efter RobinHus-konceptet, dvs. at sælger i samarbejde med mægler varetager fremvisning og ejendomsmægler Henrik Andersen varetager alle de med salget forbundne mæglerfaglige opgaver. For fremvisning via sælger kan denne kontaktes på telefon 5144 2821 eller mægler kan kontaktes for øvrige spørgsmål vedrørende salget eller fremvisning på telefon 5191 7077\nFritidshus på Rosenvej, Slagelse\nFritidshus på Tornsangervej, Slagelse\n67 m2 fritidshus til salg i 4200 Slagelse


Hotellet ligger i hjertet af et centralt område, der giver adgang til The Baptist Tabernacle, som er 150 meter væk. Vr Queen Street Hotel And Suit har budt velkommen til gæsterne til dets røgfrie værelser siden 2014.\nBeliggenheden, et stenkast fra et busstoppested gør det muligt at besøge teatre og et tårn i Auckland. Denne fremragende ejendom er ca. 1 km fra Auckland centrum.\nPå Vr Queen Street Hotel And Suit tilbydes gæsterne værelser med strygejern og strygebræt, et opholdsområde, et fladskærms-tv, en sofa og et køleskab. Nogle værelser på Vr Queen Street Hotel And Suit har udsigt over byen. Værelsets faciliteter til egen forplejning omfatter et komfur, kaffemaskiner/tekedler og en opvaskemaskine.\nBeboere kan spise morgenmad i på restauranten. Servering af en række retter,er Il Mee og Shochiku Japanese Restaurant kun 100 meter væk.\nAuckland International lufthavn kan man nå på 20 minutter i bil fra Vr Queen Street Hotel And Suit.\nUdover en strygeservice, roomservice og concierge-service, gæsterne kan også gøre brug af bagageopbevaring, parkering og en elevator.\nOf The Dove Kro\nSpringhill Intercontinental Airport Hotel\nQuality Hobby Airport Kro


Årsmøde 2018 Vest Senior og Veteran – RegionsGolf Danmark\nAfholdes i Odense Golfklub søndag den 7. oktober 2018\n09.00 — Årsmøde Regionsgolf Vest sen/vet\n10.45 — Årsmøde Regionsgolf Vest ABCD\nFormandens årsberetning – download pdf\nForelæggelse af årsregnskab til godkendelse – download pdf\nIndkomne forslag – download pdf\nFremtidigt arbejde og årsregnskab\nArbejde på en sammenlægning af ABCD og senior/veteran organisationen i Vest.\nAlternativt til ovenstående – en bedre koordinering med hensyn til turneringsbetingelserne for deltagelse i Regionsgolf.\nOverveje om en senere sidste frist for tilmelding kunne reducere antallet af trukne hold.\nFjern alle restriktioner mellem Regionsgolf og Divisionsgolf.\nUndgå finaler i den mest ”normale” sommerferie perioder. RGK var vist ikke de eneste med hold, der skulle hente en del “nye” spillere ind for at kunne stille et hold til del-finalerne.\nVælg spillestedet for landsfinaler strategisk – hvilket nok er tæt på Storebælt.Peter Tingholm læste forslaget op da der ikke var nogen fra Randers som var mødt op.\nKommentar fra Morsø Golfklub\nValg af suppleant til turneringsudvalget


Steffen Jensen - DEN AKTUELLE SITUATION\nLidt om DEN AKTUELLE SITUATION: Denne artikel er ikke dagsaktuel. Hvad der lige er sket i et eller andet mellemøstligt land vil kun blive beskrevet i denne artikel, hvis jeg vurderer, at det er noget, der vil have konsekvenser for fremtiden eller hvis det er et signal, det er interessant fortsat at holde øje med, fordi det kan indikere noget nyt og anderledes.\nI bund og grund bliver der tale om en lang artikel, som langsomt udvikler sig til at dække det meste af det, jeg vil følge. Herefter bliver enkelte afsnit blot løbende ændret og opdateret, og enkelte nye afsnit vil blive tilføjet og andre slettet, som situationen byder det. Så når du lige lander på DEN AKTUELLE SITUATION, kan den sagtens ligne den artikel, du så, sidste gang, du besøgte siden. Men der bliver altså løbende ændret på artiklen.\nMin store bekymring er blot, at opgaven er for stor. Dette er kun et amatør-site, som jeg forsøger at holde gang i, når jeg har lidt fri. Så denne artikel – DEN AKTUELLE SITUATION – er fortsat lidt af et forsøg. Kan jeg ikke overkomme det, fjerner jeg den fra hjemmesiden igen.\nSIDST OPDATERET 27.09.2012 - 22:30\nOPBRUDDET I DEN ARABISKE VERDEN/DET ARABISKE FORÅR\nJeg bruger lidt modstræbende begrebet Det arabiske Forår. Betegnelsen er lige så misvisende, som den er illustrativ. Når jeg alligevel sætter Det arabiske Forår i overskriften, er det fordi det vækker genkendelse, og de fleste har en fornemmelse af, hvad det er, man taler om, når man bruger begrebet.\nOpbruddet i den arabiske verden fortsætter. Længere nede vil jeg berører nogle af landene i den arabiske verden enkeltvis, men her først lige en række generelle betragtninger.\nIslamisterne vinder: Vi må se i øjnene, at langt de fleste steder i den arabiske verden, hvor de siddende regimer falder, bliver det i stedet en eller anden form for islamistisk domineret gruppering, der kommer ind og fylder magttomrummet ud. Det er klart nok noget, der synes skræmmende for mange vestlige lande, og noget som i betydelig grad dæmper appetitten for et dybere, og mere aktivt engagement i omvæltningerne.\nPå den anden side er det også vanskeligt for os at bevare troværdigheden (og dermed fremtidig indflydelse), når vi hele tiden taler om frihed og demokrati, men ikke aktivt ønsker at hjælpe de kræfter i den arabiske verden, der faktisk kæmper imod tyranniet.\nGode og onde: Lad mig her blot i parentes bemærke, at vi i den vestlige verden ofte fejlagtigt tror, at enhver, der kæmper imod et siddende diktatur, som vi opfatter som ondt og umenneskeligt, automatisk selv må være bedre. Dem, der kæmper imod ondskab, må selv være gode. Sådan er det ikke nødvendigvis i Mellemøsten. Selvom oprørernes retorik ganske ofte besnærende handle om frihed og flere rettigheder, er det alligevel slet ikke nogen given ting, at det regime, oprørerne vil etablere, hvis det lykkes dem at får væltet diktatoren, vil være meget mere frit eller demokratisk, i vores vestlige opfattelse af begreberne, end det, de lige nu kæmper imod.\nDobbeltmoral: Ikke desto mindre er det svært for os i den vestlige verden at forklare og forsvare en udenrigspolitik, der i sin tid betød, at vi igennem NATO gik aktivt med i krigen på oprørernes side imod Gadaffi-regimet i Libyen, mens vi holder os pænt på sidelinjen, mens blodbadet foregår i Syrien. I Bahrain holder vi os helt ude, og anmoder blot høfligt kongen om at respektere menneskerettighederne og overveje en demokratiserings- og reformproces. For slet ikke at tale om Saudiarabien, som ikke bare selv regeres helt middelalderligt, men endog aktivt støtter og finansierer nogle af de mest reaktionære og fanatiske blandt de islamistiske grupper rundt om i Mellemøsten. Det stenrige oliekongedømme, som mere er et familieforetagende, forholder vi os næsten totalt passivt overfor.\nDog skal vi også lige huske på, at det langtfra kun er os, der er hykleriske i vores politik på det her område. Det er araberne også selv. Jeg kunne give masser af eksempler, her nøjes jeg blot med et: Qatar og Saudiarabien støtter aktivt oprørerne imod Bashar al-Assad-regimet i Syrien, og kritiserer endog os andre for ikke at gøre nok for at vælte diktaturet i Damaskus. Men samtidig støtter Qatar og Saudiarabien også diktaturet i Bahrain imod befolkningen, som her – op samme måde som i Syrien – kræver frihed, demokrati, medindflydelse, reformer og så videre.\nShi’a-sunni-opgør: En grund til denne dobbeltmoral er den interne magtkamp i Mellemøsten imellem shi’ismen og sunni-islam.\nPræsteskabet i Iran (som er persisk – ikke arabisk) benytter sig af de shi’itiske muslimer rundt om i den arabiske verden. På Bahrain og i Irak udgør shi’iterne flertallet, og i Saudiarabien og Libanon er de betydelige minoriteter. Samtidig kan man, hvis man er i et venligt humør, sige, at det alawitisk-funderede regime i Damaskus også er shi’itisk. Det er mullah’erne i Iran i hvert fald villig til at betragte det som, når det handler om geostrategisk magtpolitik.\nLangt de fleste arabere tilhører imidlertid sunni-islam, og det gør de fleste af regimerne også. At mange af dem så igennem årtierne har undertrykt shi’iterne og forsøgt at holde dem borte fra magten, gør blot Irans job med at udbrede sin indflydelse lettere. Saudiarabien, som også er beskytter af de to hellige byer – Mekka og Medina, anser sig selv for at være sunni’smens forsvarer. Samtidig er sauderne lige så bekymrede over det iranske atom-program, som Israel er det, så de kæmper meget aktivt imod shi’ismens fremgang i den arabiske verden, og endnu mere aktivt imod Irans øgede indflydelse.\nDette blot anført, fordi vi ikke skal føle os ekstremt tynget af at vores udenrigspolitik i visse sammenhænge er lidt dobbeltmoralsk. Udenrigspolitik bygger på interesser. Sådan har det altid været. Når man bare står ved det, så er det ikke så problematisk (andet end når ens interesser går i en usympatisk retning). Problemerne opstår, når man forsøger at pakke sin udenrigspolitik ind i en smuk, kulørt emballage der annoncerer frihed, demokrati, menneskerettigheder og så videre. Nogle steder er vi heldige, at de to ting – vore interesser og de fine idealer – overlapper. Men andre steder gør de ikke.\nDårligt, værre, værst: Dette skriver jeg ikke, fordi jeg sidder inde med den geniale strategi til en udenrigspolitik, der kan løse problemerne i Mellemøsten, uden at vi samtidig får skidt på hænderne på den ene eller den anden måde, for det gør jeg ikke. Det tror jeg ikke, at der er nogen, der gør. Jeg tror ganske enkelt ikke, at noget sådant eksisterer.\nNår det så er sagt, så skal man heller ikke tro, at man ikke får skidt på hænderne, hvis man ikke involverer sig aktivt. Ikke at involvere sig er også et valg, der medfører et ansvar. Og ikke nødvendigvis et ansvar, der er mindre. Jeg skriver det blot for at gøre det klart, at der næppe er nogen god og ideel løsning. Kun – som jeg så ofte skriver – et valg mellem dårligt, være og værst.\nUanset hvilken retning, de forskellige kriser, oprør og sammenstød i den arabiske verden hver især går i, så vil det formentligt gøre ondt, inden det bliver bedre, også selvom man er heldig og finder frem til den mindst dårlige løsning.\nTilbage i juni skrev BBC’s diplomatiske korrespondent Jonathan Marcus en analyse af sandsynligheden for, at omverdenen vil gribe militært ind i den syriske borgerkrig. Selvom analysen er lidt gammel, er den stadigvæk læseværdig, og der er masser af interessante faktuelle data.\nLæs også min egen tidligere artikel i Det Udenrigspolitiske Selskabs tidsskrift UDENRIGS om "Det arabiske opbrud".\nBlodbadet i Syrien fortsætter, og der er ingen løsning i udsigt. Det er den sørgelige status. Begge parter rapporterer om modpartens blodige excesser. Senest siger oprørerne, at regeringsloyale styrker onsdag (26.09.2012) har foretaget en massakre i den lille by Dhiyabia udenfor Damaskus. Ifølge oprørerne skulle 40 mennesker være blevet dræbt. Oprørerne opregner aldrig, hvor mange dræbte, der var kombattanter og hvor mange ubevæbnede civile.\nTabstal og flygtninge: FN sætter konservativt antallet af dræbte indtil nu til over 20.000. Oprørerne selv sætter tallet så højt som 30.000 – heraf ca. 7.000 regeringssoldater. Betegnende for situationen er det, at ingen faktisk kender det nøjagtige antal dræbte.\nFN’s forskellige hjælpeorganisationer vurderer, at antallet af syriske flygtninge vil eksplodere i de kommende måneder. Lige nu – efter 18 måneders konflikt – er omkring 294.000 syrere flygtet ind i nabolandene – Jordan, Irak, Libanon og Tyrkiet. Mange andre er flygtninge inde i selve Syrien, men det er ikke kendt, hvor mange det drejer sig om, men der opereres med et tal på mellem 1-2 millioner internt fordrevne.\nOprindeligt havde FN’s Flygtningehøjkommissariat forudset, at der ved årets udgang formentlig ville befinde sig omkring 185.000 syriske flygtninge i nabolandene. Det estimat overhalede virkeligheden allerede i august. Nu regner UNHCR med at antallet af syriske flygtninge ved årsskiftet snarere vil være i nærheden af 700.000.\nForsøg på at efterligne Libyen: Senest har oprørerne meddelt, at de flytter deres hovedkvarter fra Tyrkiet ind i selve Syrien. Det sker både for at demonstrere, at de nu har egentlige områder, som er under oppositionens kontrol – omend områderne er små og ligger spredt uden forbindelse med hinanden. Men det sker også for at demonstrere, at regeringen i Damaskus ikke længere kan påstå at besidde den suveræne kontrol med landet – en af betingelserne for legitimitet i international jura.\nSelv tror jeg også, at oprørerne længe har forsøgt at imitere udviklingen i Libyen, hvor oprørerne først befriede dele af landet, fik sig en provisorisk hovedstad i Benghazi (det forsøger oprørerne at få i Aleppo), hvorefter der kunne en provisorisk oprørsregering, som omverdenen kunne anerkende, og – håber oprørerne – vil det også kunne bane vejen for en international militær indgriben.\nIngen løsning i sigte: Selvom oprørerne klart er militært underlegne, så formår de alligevel at få regeringsstyrkerne til at kæmpe på oprørernes præmisser, og dermed øger de deres begrænsede militære slagkraft. Det ser ikke ud til at nogen af siderne er så meget stærkere end den anden, at en afgørelse er nært forestående. Deri ligger det overraskende, at regimet med al sin militære magt og vælde, ikke har formået at slå oprøret ned for lang tid siden. Enten er regimet betydeligt svagere, end vi tror; holder sig mere tilbage, end vi tror; eller det gemmer sine virkeligt effektive våben til brug ved en senere lejlighed. Vi ved det ikke.\nDet synes som om, at jo længere tid kampene varer ved, jo mindre er sandsynligheden for, at Assad-regimet vil overleve. Men jo længere tid, der går uden en afgørelse og uden at omverdenen kommer ind og aktivt hjælper oprørerne, jo større er sandsynligheden for, at yderligtgående, militante islamister vil udnytte det til selv at indtage en mere og mere prominent rolle iblandt oprørerne, og dermed også til at få større indflydelse på udformningen af det fremtidige Syrien, der på et eller andet tidspunkt skal vokse ud af ruinerne fra Assad-æraen.\nDer er næppe nogen ideel løsning set med vestlige øjne. Der er klare problemer, ved at holde sig udenfor eller på sidelinjen. Men der er også alvorlige problemer ved at gå aktivt ind i konflikten på oprørernes side. Den mindst dårlige løsning ville formentlig være, hvis man kunne enes om en forhandlet afvikling af Assad-regimet, der betyder, at præsidenten, hans familie og centrale topfolk kan gå i eksil, mens resterne af regimet sammen med repræsentanter for oprørerne enes om en overgangsmekanisme, som kan forhindre et sekterisk blodbad og i fællesskab lede landet indtil der kan etableres nye institutioner og afholdes valg, men det er næppe sandsynligt, at det lader sig gøre. Ingen af parterne synes interesserede i en sådan løsning.\nOg netop det, er et faresignal for enhver udefra, der overvejer at involvere sig i den væbnede del af konflikten.\nDet vil være noget skidt, hvis vi ikke går ind og hjælper dem, der kæmper imod tyranniet. Samtidig vil det være svært at se, at man kun kan involvere sig i begrænset omfang, uden at løbe risikoen for at blive trukket dybere ind i et blodigt rod, hvor det hurtigt kan blive svært at se nogen nem og klar exit-strategi.\nAssad’s storsøster rejst: Det forlyder at præsident Bashar al-Assad’s ældre søster Bushra har forladt Syrien, og i stedet har slået sig ned i De Forenede Arabiske Emirater, siger en emiratisk regeringskilde til nyhedsbureauet Reuters.\nBushra al-Assad var gift med vice-forsvarsminister Assef Shawkat, som sammen med flere andre af regimets topfolk blev dræbt ved et af oppositionens bombeangreb i Damaskus den 18. juli.\nIfølge kilden i Abu Dhabi er Bushra al-Assad kommet til landet med sine fem børn, og har været i landet siden kort tid efter sin mands død.\nDette er et af disse nyhedsfragmenter, som jeg normalt ikke ville have gjort mere ved, men som måske i den nuværende situation kan være mere sigende om forholdene, end det synes ved første øjekast. For hvis de allernærmeste af præsidentens egen familie ikke længere vil bo i Syrien, så kan det måske være en indikation på, at opløsningstendenserne i inderkredsen er noget mere fremskredne, end det umiddelbart synes, set udefra.\nHumanitære zoner etableres næppe: Der tales meget om etableringen af nogle humanitære zoner. Sikre områder for flygtninge og civile inde i selve Syrien op mod grænsen til Tyrkiet, hvorfra man kan køre forsyninger ind.\nMen så længe Assad-regimet ikke acceptere noget sådant, så lader det sig kun gøre, hvis et sådant område beskyttes af udenlandske væbnede styrker – ellers lokker man kun flygtningene i en fælde. Intet land vil sætte sine væbnede styrker ind i Syrien for at beskytte en humanitær zone, hvis disse styrker kan blive angrebet af syrisk luftvåben eller missiler. Derfor er man også nødt til at sikre sig kontrollen med luftrummet. Det kan kun lade sig gøre ved at uskadeliggøre det syriske anti-luftskyts, jord-til-luft-missiler og radarsystemer, hvilket betyder et storstilet luftangreb på Syrien.\nNæppe noget nogen står i kø for at blive en del af.\nBBC’s Lyse Doucet har denne glimrende artikel på BBC World’s hjemmeside om de dystre fremtidsudsigter for Syriens alawitiske minoritet. Befolkningsgruppen, som indtil videre er blevet positivt forfordelt, fordi de tilhører samme sekteriske gruppe som præsidenten, frygter naturligvis for fremtiden.\nDer er ikke udsigt til nogen snarlig løsning på konflikten i Syrien, siger den amerikanske professor i Mellemøstlig historie, David W. Lesch, i dette interview med Bernard Gwertzman fra Council for Foreign Relations.\nCouncil for Foreign Relations har også denne udmærkede portal til en række baggrundsartikler om situationen i Syrien.\nEfter mordet på den amerikanske ambassadør Christopher Stevens under angrebet på det amerikanske konsulat i Benghazi i Libyen den 11. september, er der for alvor kommet et kritisk fokus på de mange svært bevæbnede militsgrupper, der stadigvæk hærger landet, og især på de islamistiske grupper, som åbent erklærer sig imod demokrati, frihed og alt vestligt.\nSelvom det store flertal af libyere er meget rettroende muslimer, så har der længe været kritik af de væbnede militser – især de islamistiske af dem, som udenom de valgte myndigheder forsøger at påtvinge flertallet deres særlige anti-vestlige fortolkning af islam. Mordet på den ellers meget vellidte amerikanske ambassadør var for mange ”dråben der fik bægeret til at flyde over”.\nFlere militser nedlægges: Den 22. september angreb en stor folkemængde den Al Qaeda-inspirerede gruppe Ansar al-Sharia’s hovedkvarter i Benghazi.\nSelvom gruppen selv benægter det, så mistænkes den for at stå bag den væbnede del af angrebet på det amerikanske konsulat og for mordet på ambassadøren og tre af hans medarbejdere.\nI kølvandet på den folkelige opstand imod militserne, har flere af dem nu opløst sig selv, og regeringen har meddelt, at væbnede grupper, der opererer udenfor myndighedernes kontrol, ikke længere vil blive accepteret. Målet er, at militsernes medlemmer skal indsluses i militæret eller i sikkerhedsstyrkerne som enkelt-personer – ikke som grupper.\nMen selv hvis en gruppe som Ansar al-Sharia nu bliver opløst, så skal man ikke tro, at den ikke længere eksisterer. Dertil tager dens medlemmer naturligvis deres tro og ideologi alt for alvorlig. Militsen har blot forladt Benghazi, og den vil formentlig fra nu af også sørge for at optræde mere diskret, men den vil fortsat eksistere. Og selvom befolkningen nu har vist sin støtte til regeringens ønske om demokratisering, så er regeringshæren og sikkerhedsstyrkerne stadigvæk ikke så stærke og effektive, at de er i stand til at omsætte regeringens ønske om kontrol til virkelighed.\nDer er også flere andre svært bevæbnede islamistiske militsgrupper – i særdeleshed i området omkring Al Bayda og Derna, hvorfra mange igennem årene er rejst til både Afghanistan og Irak, for at slås sammen med Al Qaeda-inspirerede eller –ledede grupper. De er nu vendt hjem til Libyen, og frihed, demokrati og menneskerettigheder i nogen vestlig forstand er langtfra det, de kæmper for. Derfor er det ret sikkert at forudse, at problemerne i Libyen langtfra er overstået.\nPå mange andre måder kan man ellers sige, at Libyen befinder sig i en mere fordelagtig udgangsposition for den genopbygning, som skal i gang end mange andre arabiske lande, fordi Libyen med sine olieforekomster er utrolig rigt, befolkningen relativ lille og slet ikke så dårligt uddannet. Men de mange våben, der siden borgerkrigen har været spredt rundt om blandt civile og militsgrupperne – især de islamistiske, stammeopdelingen og –loyaliteten, og en række andre ting er en klar trussel imod landets fremtidige stabilitet.\nDet amerikanske nyhedsmagasin TIME kaster med udgangspunkt i angrebet på det amerikanske konsulat i Libyen et fornyet blik på Det arabiske Forår.\nI The Daily Beast skriver Leslie H. Gelb også bredere om situationen med udgangspunkt I de vrede anti-amerikanske protester, der har skillet henover den arabiske verden.\nNy forfatning: En række liberale og venstreorienterede medlemmer af det egyptiske parlament siger, at de vil forlade Forfatningskommissionen i protest imod den nye forfatning, det regerende Frihed og Retfærdighedsparti, som er Det Muslimske Broderskabs politiske arm, forsøger at presse igennem.\nForfatningen skal være fundamentet for det nye demokratiske Egypten, og den ses af mange som den afgørende prøve på, om islamisterne formår at fungere i et ægte demokratisk samfund, hvor der tages udstrakt hensyn til mindretal - selv dem med synspunkter, ideologier, religioner, livsstile eller andet, som strider islamisterne midt imod.\nIkke-islamisterne i Forfatningskommissionen beskylder Det Muslimske Broderskab for at være i gang med at udforme et dokument, som ligger for tæt på dele af den islamiske Shari’a-lov og vil begrænse frihedsrettigheder for alle, der ikke selv er islamister.\nI særdeleshed falder det mange liberale politikere for brystet, at regeringspartiet ønsker at give den religiøse Al-Azhar-institution – der populært sagt kan kaldes "Vatikanet" i sunni-islam – en rolle nærmest lig en forfatningsdomstol, hvor institutionens sheikh’er skal afgøre, om en ny lov er i overensstemmelse eller i modstrid med Shari’aen.\nRevolutionen i Egypten er tydeligtvis langtfra overstået. De beslutninger der bliver truffet i de kommende måneder bliver helt afgørende for, hvilket Egypten vi får i de næste mange årtier. Beslutningerne får også stor indflydelse på, hvordan det internationale samfund og ikke mindst bankerne og erhvervslivet vil opfatte sikkerheden og stabiliteten i landet. Og skal Egyptens økonomi bringes væk fra afgrundens rand, så bliver turisme, ordentlige låneaftaler, eftergivelse af gæld og international investeringslyst afgørende.\nUro efter Muhammed-film: Den utroligt tåbelige amerikansk-producerede anti-muslimske amatørfilm ”Innocence of the Muslims”, der førte til en bølge af voldelige protester i den arabiske og muslimske verden. Det ser lidt ud som om, det var angrebet på den amerikanske ambassade i Kairo, der senere samme dag også udløste angrebet på det det amerikanske konsulat i Benghazi i Libyen, som endte med mordet på den amerikanske ambassadør Chris Stevens og tre af hans medarbejdere.\nJeg har allerede skrevet en del om situationen i Egypten, hvor jeg lige har været, så du kan klikke her, for at læse den personlige kommentar, jeg skrev, da jeg for nogle dage siden forlod Kairo.\nBlot vil jeg her i denne sammenhæng – hvor den aktuelle situation skal behandles – blot fæstne mig ved nogle af de ting ved de seneste ugers uroligheder, som jeg synes enten siger noget dybere om situationen eller peger fremad. Nedenstående er citeret fra slutningen af min kommentar ”Dumhed er voldsomt undervurderet”.\n”Det er værd at huske på, at selvom urolighederne foran den amerikanske ambassade i Kairo ganske rigtigt så skræmmende ud, så var der selv på den ”allerbedste” dag ikke over 10.000 mennesker – formentlig end ikke halvdelen. Og det er ikke så meget i en by med 20 millioner indbyggere.\nMen så skal Koranen ikke holdes op som et banner hvorunder man går i Hellig Krig imod Vesten. Så skal den bruges i en indre renselsesproces, der fjerner fanatismen og voldsforherligelsen i muslimerne selv. Det er blot en anden slags Hellig Krig.”\nMin artikel ”Dumhed er voldsomt undervurderet” har ført til en lang og ophidset debat ovre på min Facebook-side. (Folk kan af en eller anden grund bedre lide at debattere, det jeg skriver på min hjemmeside, ovre på Facebook.) Læs artiklen her på hjemmesiden.\nHvordan det går i Tunesien eller Libyen betyder mindre i det store billede. Derimod er Egypten afgørende for, hvordan situationen vil udvikle sig i resten af den arabiske verden. Læs BBC’s Mellemøst-analytiker Roger Hardy’s forklaring.\nIsrael-Palæstinakonflikten er lidt forsvundet fra mediernes søgelys, fordi der foregår så meget andet i Mellemøsten lige i øjeblikket. Mens palæstinenserne næsten er ved at få presse-abstinenser, fordi de ikke længere har automatisk adgang til verdens medier med deres kritik af Israel, så passer det den israelske Netanyahu-regering udmærket. Den gør nu som den vil, uden at blive kritiseret synderligt meget i de internationale medier og verdensoffentligheden. Fredsprocessen… den eksisterer ikke, og udsigterne til en genoptagelse af seriøse forhandlinger, der har den mindste chance for at føre til noget er totalt ikke-eksisterende.\nPalæstinensiske abstinenser: Palæstinensernes situation er ikke misundelsesværdig. Men den er lige så meget selvpåført som den er påtvunget udefra.\nDet interne palæstinensiske kaos svækker præsident Mahmoud Abbas. På den anden side har han været politisk ret impotent, når det handler om proaktivt at løse de problemer, hans samfund kæmper med. Så længe der eksisterer to rivaliserende palæstinensiske regeringer – en Hamas-regering i Gaza-striben, og en Fatah/PA-regering på Vestbredden, så fremtræder palæstinenserne ikke som nogen seriøs forhandlingspartner, og det vil den israelske Netanyahu-regering, som ikke har noget hastværk, udnytte. Og så længe Abbas ikke får gang i nogle seriøse fredsforhandlinger, der afgørende begynder at give mærkbare forbedringer i dagliglivet for ganske almindelige palæstinensere, vil han til stadighed miste magt og præstige.\nSelvom der konstant er optimistiske forlydender om endnu en forsoning mellem Hamas og Fatah, så er ingen af forsøgene nogensinde nået længere end til de internationale mediers spalter og nyhedsudsendelser. Der hvor det virkelig betyder noget: På landjorden i de palæstinensiske områder, er intet sket.\nSelvom situationen ikke er god, så er den på den anden side heller ikke så desperat, at palæstinenserne er villige til at gå på kompromis med noget som helst betydningsfuldt, som gør ondt, og derfor er der intet, der kunne få israelerne til at presse deres premierminister til at genoptage fredsforhandlingerne.\nMahmoud Abbas fortsætter stædigt med at kræve totalt byggestop i de israelske bosættelser, og det krav har han støtte i den palæstinensiske befolkning til at gøre ultimativt. Stopper israelerne ikke byggeaktiviteterne, kommer der ingen forhandlinger. Det er blot en politik, der skader palæstinenserne mere end israelerne.\nIsraelerne fortsætter gerne byggerierne og indlader at forhandle. Alt imens bliver det område, palæstinenserne håber en gang skal blive deres stat, endnu mere bebygget af huse, som israelere vil flytte ind i.\nSiden det nu er en tilstand – ulykkelig og måske også urimelig som den er – der har været en kendsgerning altid, også mens fredsprocessen var i gang (med en enkelt undtagelse under premierminister Yitzhak Rabin), så burde det efterhånden være gået op for Abbas, at kravet er en ”dødssejler”.\nSpørgsmålet er så, hvorfor han ikke bare giver køb på det? Siden der alligevel fortsat bygges, og der ikke er noget, han kan gøre ved det, det internationale samfund har heller ikke vist vilje til at gøre noget, hvorfor så ikke under stor mediebevågenhed stå frem og sige: ”Selvom vi er dybt og inderligt imod de israelske byggerier i vores område, og selvom vi fortsat ønsker dem stoppet, så vil vi nu hellere forhandle fred med Israel, inden det allersidste håb om en Palæstinastat indenfor før-’67-linjerne helt forsvinder.”\nDet ville lægge stort pres på den israelske regering, som ville få svært ved at afvise forhandlinger. Hvis palæstinenserne så begynder at forhandle grænser snarere end byggeri i bosættelserne, så vil det blive klart, hvad der bliver Palæstina, og hvad der bliver Israel. Og det, der bliver Palæstina, der kan palæstinenserne bare selv stoppe for byggeriet.\nI stedet bruger de palæstinensiske ledere deres energi på at advare Israel og verden om, at 2-statsløsningen er – eller snart er – død, og at Israel derfor må indstille sig på en bi-national 1-statsløsning. Det ved de, at israelerne hader, men det er heller ikke noget, palæstinenserne kan være tjent med.\nOg det andet den palæstinensiske præsident bruger sin energi på, er at få Palæstina anerkendt som statsligt medlem af FN. Selvom det er ret ligegyldigt, om Palæstina formelt bliver placeret i en anden kategori ved FN-møder eller ej – det, der betyder noget, er, om der i virkeligheden findes en palæstinensisk stat eller ej – så passer kravet om anerkendelse også dårligt med at den palæstinensiske ledelse samtidig siger, at de nu ikke længere anser to stater - Israel og Palæstina side om side - som en realistisk løsning.\nDet ligner lidt mangel på en overordnet, sammenhængende, realistisk politisk strategi, der giver mening i virkelighedens verden.\nIsraels regering nyder situationen: At være udenfor det internationale samfunds skærende spotlight passer den israelske Netanyahu-regering udmærket. Den bygger videre i de jødiske bosættelser i de besatte områder, og så længe palæstinenserne er internt splittede, ikke laver alvorlige problemer for Israel og afstår fra terrorangreb, synes premierminister Benyamin Netanyahu slet ikke at have noget som helst hastværk med at få løst nogen af de grundlæggende problemer, der forpester fremtidsudsigterne for alle hernede, endsige benytte den relativt fredelige situation til at få genoptaget seriøse fredsforhandlinger med præsident Mahmoud Abbas.\nBegynder USA eller EU at presse Israel i forhold til palæstinenserne, så begynder Netanyahu blot at tale om atomtruslen fra Iran, og så sker det ikke så meget mere.\nEn israelsk avis skrev for nyligt, at vinder Benyamin Netanyahu valget til næste år, så vil det være velkendte problemer, han står overfor. Det vil nemlig være akkurat de samme problemer, som Israel har haft under hele premierministerens nuværende valgperiode. Han har ikke gjort noget som helst for at løse nogen af dem, derfor er de der alle stadigvæk, og er blot blevet mere komplicerede og uløselige i mellemtiden. Netanyahu fører en stolt Likud-tradition for regeringsførelse fra Yitzhak Shamir videre: Ikke at gøre noget som helst, med mindre der er noget der eksploderer, eller en brand der skal slukkes. Blot reagere – ikke tage initiativ.\nSå længe der er valgkamp i USA er det usandsynligt, at den israelske regering vil blive udsat for et alvorligt pres fra Washington. Men hvis det viser sig, at præsident Barack Obama bliver genvalgt, så bliver det interessant, og der er ingen tvivl om, at ”piben vil få en anden lyd”. Obama kender problemerne, og han har en udenrigsminister der også er inde i stoffet, så de behøver slet ingen indkøring. Ingen af dem kan lide Netanyahu, det er næppe for meget at sige, at de direkte afskyr ham, og det vil være Obama’s sidste præsidentperiode. Han skal ikke genvælges, og kan derfor sætte hårdt imod hårdt.\nLæs også mine tidligere artikler om emnet:\nSlut med fredsprocessen: Så er det kun kaos tilbage.\nUSA-Israel-aftale på vej: Nyt ligegyldigt byggestop i bosættelserne.\nISRAEL-IRAN OG ATOMTRUSLEN\nTil næste sommer vil Iran have tilstrækkeligt med så højtberiget uran, at præstestyret vil være i stand til at konstruere sin egen atombombe, og til den tid vil det være for sent eller for bekosteligt at stoppe Irans atom-ambitioner, sagde den israelske premierminister Benyamin Netanyahu i sin tale til FN’s Generalforsamling. Derfor er det afgørende, at verdenssamfundet opstiller nogle klare ”røde linjer”, som Iran ikke må overskride. Gør landet alligevel det, må det få konsekvenser.\n”Der er kun en eneste måde, hvorpå man af fredelig vej kan stoppe Iran, og det er ved at opstille nogle klare røde linjer for Irans atomprogram. Røde linjer fører ikke til krig – de forhindrer krig. Røde linjer kunne måske have forhindret Den anden Verdenskrig. Røde linjer kunne måske have sparet os for Golfkrigen”, sagde den israelske premierminister.\nJeg er overbevist om, at stillet overfor klare røde linjer, vil Iran til syvende og sidst bøje sig, og vi vil på den måde have fået mere tid til at sanktioner og diplomati får mulighed for at virke”, sagde Netanyahu.\nPremierminister Netanyahu’s ret ublu krav tidligere til præsident Barack Obama om at USA bliver nødt til at opstille nogle klare røde linjer overfor Iran, førte til en yderligere forværring af det allerede meget anspændte forhold mellem de to. Den amerikanske præsident brød sig afgjort ikke om at blive belært af den israelske premierminister om, hvad USA skal eller ikke skal gøre udenrigspolitisk. Og det er ikke blevet bedre af at Netanyahu, set fra Det hvide Hus, synes offentligt at foretrække Mitt Romney som USA's næste præsident.\nBlandt andet derfor gjorde Netanyahu i sin FN-tale en dyd ud af at understrege, at der ikke er nogen uenighed imellem Israel og USA.\n”At stoppe Iran’s atomprogram er et fælles mål for os, og vi er i stadig dialog med USA om spørgsmålet”, sagde han.\nDet er sikkert også gået op for den israelske premierminister, at Obama er favorit til at vinde det amerikanske præsidentvalg. Da dette bliver Obamas sidste periode, og han derfor ikke behøver at bekymrer sig om genvalg, så får han langt større handlefrihed i forhold til Israel, hvilket næppe gør livet nemmere for Netanyahu, der selv skal til valg i 2013. Og da et ordentligt forhold til Israels hovedallierede er noget, de israelske vælgere ligger stor vægt på, så har Benyamin Netanyahu fået endnu et problem mere i sin allerede overfyldte problem-bank.\nDet er stadigvæk ikke klart, om Netanyahu, når han alligevel er i USA, også når at mødes med præsident Barack Obama. Det hvide Hus siger, at præsidenten er optaget, og at Israel ikke har anmodet om et møde. Det er der ikke mange, der tror på. Kommer der ikke et møde, vil det blive betragtet som endnu et udtryk for, hvor iskoldt forholdet mellem Det hvide Hus og den nuværende israelske regering er blevet. Spørgsmålet er dog, om præsident Obama vil tage et opgør med Netanyahu så tæt på det amerikanske præsidentvalg.\nUnder alle omstændigheder er forholdet imellem USA og den israelske regering kølet voldsomt ned og har været det længe. Først på grund at den kuldsejlede fredsproces med palæstinenserne og Israels insisteren på fortsat at bygge i de jødiske bosættelser, og i de seneste måneder på grund af truslerne om krig med Iran.\nLæs også mine tidligere artikler:\nSkal, skal-ikke... angribe Iran?\nKrigen imod Iran’s atomprogram har allerede været i gang længe.\nANDRE LIVTAG OG FORSØG MED DEMOKRATIET\nKuwait: Parlamentarisk krise. Medlemmerne af parlamentet opgiver at mødes. Der er tale om en meget langstrakt strid imellem det folkevalgte parlament og regeringen, som er udpeget af emiren, og hvor de fleste vigtige ministerposter er besat af medlemmer af den regerende al-Sabah-familie.\nDet er sandsynligt at parlamentet snart vil træde tilbage, og at der vil blive udskrevet nyt valg senere i år eller i begyndelsen af næste år. Men i en tid, hvor hele den arabiske verden synes ramt af politisk opbrud, er oppositionen blevet mere dristig og åbenmundet i sine krav. Den kuwaitiske opposition består af stamme-repræsentanter, salafister, moderate islamister og liberale medlemmer.\nTidligere på ugen erklærede den kuwaitiske højesteret et regeringsforslag om ændring af grænsedragningen for landets valgdistrikter for ulovligt. Dermed vil et nyvalg komme til at ske efter nøjagtig den samme opdeling, som det tidligere, og derfor vil det næppe ændre noget på sammensætningen af parlamentet.\nHvordan alt dette skal vurderes afhænger af, om man ser på det halvfulde eller det halvtomme glas.\nDet er oplagt, at der er problemer med det kuwaitiske demokrati. Både fordi Al-Sabah-familien fortsat udnævner regeringen og i den sammenhæng oftest sig selv, og dermed er det ikke ændret så meget.\nPå den anden side så er der et folkevalgt parlament, som ikke taler hverken regeringen eller kongefamilien efter munden, og emiren ved godt, at verden har ændret sig. Og der er også en tilsyneladende relativ uafhængig domstol, som kommer med afgørelser, som ikke altid falder i magthavernes smag, og det er da positivt.


SPINAT STJERNER PENSLET MED HVIDLØGSMØR –\nVi er blevet fan af grøn dej, efter et forsøg med spinat i pizzadejen! Det er som om det bliver lidt sjovere at spise brød når det er grønt! Denne her gang blev der lavet ganske almindelige brød formet som fine stjerner og knuder. De nuttede brød blev nydt til en omgang oksekøds/rødbede lasagne med søde piger til madklub i sidste uge. For at gøre brødene lidt mere spændende penslede vi dem med smeltet smør, der var blandet med masser af hvidløg! På toppen dryssede vi med hakkede solsikkekerner og sesamfrø. Dog røg der næsten flere af på tallerknen og gulvet end der rent faktisk kom ind i munden (UPS!), så det er ikke et must! De boller, der var til overs puttede vi i fryseren – så var der også lidt til madpakken. Mængden af spinat i opskriften kan sagtens justeres, eller erstattes med f.eks. rødbeder, gulerod eller kartoffel. Tilsæt det enten revet eller varm det op og blend det til en tyk pure! Hvis bare det rives i skal der muligvis lidt mere vand i, da det som pure fungerer som en del af væsken.\nIngredienser (16 stk – 8 knuder og 8 stjerner)\n300 g. grahams mel\nOpløs gær i vand og tilsæt derefter salt og den fint blendede spinat\nTilsæt grahamsmel, sigtemel og hvedemel. Det er en god idé at tilsætte hvedemel lidt ad gangen. Dejen skal være fast og ikke alt for klistret\nLad dejen hæve lunt 30 min.\nSmelt smøren og bland det med hvidløgen. Jo længere det står jo kraftigere bliver hvidløgen i det.\nTag først halvdelen af dejen, rul den ud til en pølse og del den i 8 lige store stykker. Form disse til en knude. Gør det samme med den anden halvdel og form disse til en stjerne.\nSmør knuderne og stjernerne med hvidløgssmørret og drys med kernerne på toppen\nBag dem i en 230 grader varm ovn i 15-20 min (afhænger af tykkelse)\n10 april, 2013\tby Twin Food\nReply\tKarina Øllgaard 10 april, 2013 at 17:27\nSuper fin ide :-)\nLækkert brød er altid et hit herhjemme hos mig.\nEndnu en af jeres opskrifter, der skal afprøves :-)\nReply\tTwin Food 11 april, 2013 at 19:48\nJa lækkert hjemmebagt brød er bare det bedste! Og så bliver det lidt sjovere når det også giver farve til hverdagen ;-)\nHa en god aften, Karina!\nReply\tDitte 28 april, 2013 at 22:06\nDet ser super lækkert og spændende ud! Er det vigtigt, at der er sigtemel i, eller kan man putte tilsvarende mere hvede- og grahamsmel i?\nReply\tTwin Food 29 april, 2013 at 19:37\nTusind tak, Ditte! Det er ikke vigtigt med sigtemel, du skifter det bare ud med det mel du har og sørger for at dejen er godt æltet sammen, det er nemlig ikke altid samme mængde af meltyperne man skal bruge :)


Ortlieb - Back-Roller plus - Lime/Grøn 2 x 20 liter - tjek prisen her\nHjem / Butik / Cykeltasker til bag / Ortlieb – Back-Roller plus – Lime/Grøn 2 x 20 liter\nVarenummer (SKU): 4013051036207 Kategori: Cykeltasker til bag Tag: Ortlieb\nNavn: Ortlieb – Back-Roller plus – Lime/Grøn 2 x 20 liter\nMange leder efter den billigste Ortlieb – Back-Roller plus – Lime/Grøn 2 x 20 liter på nettet, og de ender oftest ud med at finde tilbud her: gå til shop\nOrtlieb – Back-Roller plus – Lime/Grøn 2 x 20 liter fra Ortlieb\nOrtlieb – Back-Roller plus – Lime/Grøn 2 x 20 liter har i lang tid været en af de bedst sælgende. Cykeltasker til bag kategorien har nogle af de fedeste ting, når du cykler. Cykelpartner er nok den webshop i Danmark der har størst erfaring i at sælge cykeludstyr til hele Danmark. Vare du kigger på kommer med en returret på hele 365, ja du læste rigtigt, et helt år. Når den hele rigtige del til din cykel skal findes, kan du gøre det ret let for dig selv; det der skal i kurven er produktet her, og så kan du glæde dig over at have fundet det her. Det spiller også ind i beslutningen, at der er prisgaranti på Ortlieb – Back-Roller plus – Lime/Grøn 2 x 20 liter fra det anerkendte mærke Ortlieb, der i mange år har været et af de førende. Når du er ude at cykle, skal du ikke lave beynderfejlen og ikke have noget væske med. Væsken kan sagtens bare være ganske almindeligt vand fra hanen.\nKøb Ortlieb – Back-Roller plus – Lime/Grøn 2 x 20 liter for kun kr. 1049.00 allerede i dag, så sendes den direkte hjem til dig. Husk du har et helt års returret.\nOrtlieb – Back-Roller plus – Lime/Grøn 2 x 20 liter kun kr. 1049.00\nOrtlieb – Back-Roller plus – Lime/Grøn 2 x 20 liter er en af de mest populære varer her på shoppen i varegruppen Cykeltasker til bag. Husk du får hele hele 30 dages returret der sikrer dig, hvis du mod forventning skulle fortryde købet af din vare. Vidste du at størstedelen af dem der handler online køber Ortlieb – Back-Roller plus – Lime/Grøn 2 x 20 liter hos den populære shop Cykelpartner, der altid har et stort udvalg af populære varer. Vi har håndplukket varerne og blandt dem går mange på jagt efter deres mål, deriblandt også dette produkt. Når der handles i webshop sparer du penge- når webshoppen sparer de penge som en almindelig butik bruger, så kommer det dig til gode.\nFordele når du køber Ortlieb – Back-Roller plus – Lime/Grøn 2 x 20 liter online\nNår du handler online, begunstiges du af bedre rettigheder, så du på nogle områder er bedre stillet, end hvis du handler I fysiske butikker. Webshop skal følge dansk lov, der giver 14 dages retrret. når du har handlet dine varer, og i nogle tilfælde giver shoppen endda mere der kan forlænge din standard returret med både uger og måneder. Når webshops har hele deres varekatalog liggende online, kan du se hele udvalget, og det bevirker, at du med få klik kan finde det bedste tilbud, på tværs af forskellige webshops. Og i dag kan du uden videre sammenligne priser i løbet af nul-komma-fem med din smartphone eller tablet. En anden ting du også slipper for, at skulle slæbe varerne hjem fra butikken. Webshoppen kan sende produkterne hjem til dig, eller de kan blive sendt til din arbejdsplads, så du kan vælge det, det er lettes for dig. Glem alt om at stå i kø, hvor ekspedienten lige skal ringe til en anden for at høre, hvorfor prisen ikke går ind til det rigtige. Når handlen foregår online det er slut med dårlig køkultur og vrissende mennesker, så undgår du skrigende unger, der plager deres forældre om slik og søde sager.\n13 reviews for Ortlieb - Back-Roller plus - Lime/Grøn 2 x 20 liter\nVær den første til at anmelde “Ortlieb – Back-Roller plus – Lime/Grøn 2 x 20 liter” Annuller svar