ROCK REPORT 12/1999\n16.11.1999 Lucerna, Praha\nMÁM ZA to, že velký sál Lucerny není nejideálnějším koncertním prostorem, na jaký lze v Praze narazit. Sejde-li se větší množství lidí, bývá v něm nepříjemně těsno a rozlévají tam i na běžné koncertní poměry předražené pivo, navíc nevalné chuti. Co by ale člověk neudělal, aby mohl na vlastní oči vidět Johna Mayalla, legendu bílého blues, muže, bez něhož by bigbít možná dnes vypadal úplně jinak.\nNápisy na pokladně sice hlásaly, že je beznadějně vyprodáno (však také ceny vstupenek na černém trhu vyšplhaly až na 1000 Kč), k tomuto pozoruhodnému jevu ale došlo i díky jednoduché fintě - prakticky celá plocha sálu byla pokryta místy k sezení. Kolem otázky proč lze spřádat hned několik různých teorií. 1) Jedná se o přání umělcovo - někdo si holt žádá bazén s palmou a povolné dívčiny, jiný publikum na židličkách. 2) Kdosi usoudil, že příznivci Johny Mayalla nutně musí být ve věku, kdy se sotva udrží na nohou. 3) Kdosi usoudil, že příznivci Johna Mayalla nutně musí být ve věku, kdy jsou dostatečně finančně zajištěni, a tudíž si rádi připlatí za lepší místo. V každém případě ale lituji těch, kteří si za nemalý peníz zakoupili lístek k stání, aby nakonec balancovali na špičkách u sloupů na ochozech. Tím spíš, že že vidět to, co se na pódiu dělo, docela stálo za to.\nŠestašedesátiletý John Mayall je důstojný šedovlasý pán s culíkem, který si nepotrpí na hvězné manýry. Před začátkem do sálu vklouznul hlavním vchodem spolu s davy fanoušků (kolik lidí ho asi poznalo?) a v úvodu samotného vystoupení jej nerozladila ani opožděně vypnutá světla. Spolu s trojicí svých současných bluesbreakerů ale rozjel dvouhodinový maraton, který - i přes poněkud vlažnější začátek - většinu přítomných evidentě nadchnul. O někdejším brněnském mistrové koncertu šly zvěsti, že to nic až tak extra vlastně nebylo, v Praze se ovšem objevil v relativně slušné formě. Do značné míry je to i zásluha jeho mladších, instrumentálně spolehlivých spoluhráčů. Aby ne, když se jména kytaristy Buddyho Whittingtona, basisty Johna Pauluse a bubeníka Joea Yule objevují na konci řady takových borců jako Eric Clapton, Peter Green, Mick Taylor, John McVie nebo Ansley Dunbar. Sám Mayall vedle zpěvu cirkuloval mezi klávesami a harmonikou a ať sám nebo v doprovodu kompletní kapely, často se pouštěl do dlouhých improvizací, které většinu písní natáhly do délky nevídané. Takové sólovýstupy byly nadšeně aplaudovány, a tak není divu, že v samém závěru nenechalo diváctvo svého mistra jen tak odejít z pódia.\nMayall tentokrát v Praze propagoval především své čerstvé album Padlock On The Blues, což stvrdily skladby jako White Line Fever, Always A Brand New Road, Ain´t No Surrender, ale i A Hard Road, na novince oprášený kus z téměř třiatřicet let starého stějnojmenného alba. Výběr starších kompozic ani nemohl být dostečně reprezentativním průřezem celou umělcovou kariérou - vždyť jeho diskografie připomíná téměř telefonní seznam. V každém případě je dobře, že John Mayall dodnes harcuje po koncertních pódiích. Třeba jen proto, aby si nepamětník mohl odvodit, jaké to asi muselo být v druhé polovině 60. let, kdy si Bluesbreakers prožili své nejslavnější chvilky.\nPŘIZNÁVÁM, ŽE i přes všemožné ujišťování o tom, že STONE TEMPLE PILOTS jsou stále otevřenou záležitostí, jsem v návrat téhle kapely příliš nevěřil. Nedlouho po vydání třetího alba Tiny Music…Songs From The Vatican Gift Shop se kroky zainteresovaných hudebník rozešly, pánové Robert De Leo (bg), Dean De Leo (g) a Erik Kretz (ds) postavili zcela nový projekt Talk Show a zpěvák Scott Weiland natočil výtečné, neobyčejně barevné sóloalbum 12 Bar Blues. Bez zavedené značky se ovšem hudba těžko prodává a možná i to je důvodem, proč jsou Stone Temple Pilots nakonec zpět.\nJejich novinka se už od začátku tváří jako jasná, přímočará záležitost, prostá jakýchkoli postranních úmyslů, což mimochodem docela hezky koresponduje s úsporným názvem No.4 i s graficky jednoduchým černobílým obalem. Je sice pravda, že v období schizmatu se kroky obou táborů více či méně vzdálily ze striktně grungeových pozic (podotkněme, že mnohem odvážnější byl přitom Weiland), ale na společném díle je vše opět při starém. Jakmile v úvodní Down rozčísne poklidnou hladinu hutný a táhlý kytarový riff, posluchač se jako mávnutím kouzelného proutku ocitne v dobách, kdy ti mladí a neklidní se jmenovali Soundgarden, Alice In Chains nebo právě Stone Temple Pilots. Ani se nechce věřit, že "piloti" bývali pro svůj losangeleský původ osočováni z plagiátorství. Dnes, kdy se mluví o nové grungeové vlně v čele s Days Of The New a Creed, jsou tihle veteráni vlastně klasiky žánru.\nJako správní klasici jsou pánové Weiland & Co. náležitě pevní v kramflecích. Připravili přitažlivou kolekci dostatečně silných skladeb, jejichž převážná část může klidně sloužit i jako definice daného stylu. Hrstka odlehčených písniček, jako je např. připoplá Sour Girl, hozená kamsi do 60. let, působí zase jako nadmíru příjemné osvěžení v jinak velmi hlučném prostředí. Příznivci kapely zklamání nebudou, ale je fakt, že tahle nahrávka evokuje především vzpomínky. Před časem mi jeden přítel vyprávěl, kterak nirvanovské Bleach kdysi převrátilo jeho náhled na hudbu. Obávám se, že takové nebezpečí s novinkou Stone Temple Pilots s největší pravděpodobností nehrozí.\nEMI / Monitor-EMI\nZLÉ JAZYKY tvrdí, že jediné opravdu dobré Cockerovo album je to úplně první. Takový odsudek však zní až příliš příkře. Pětapadesátiletý rodák z britského Sheffieldu už léta působí jako ostrůvek jistoty v kalných a stojatých vodách rockového mainstreamu a i když jeho desky nebývají zrovna přehlídkou neotřelosti, jednu devizu mu nikdo neodpáře: skvostný, soulová chraplák, který i z průměrného kusu dokáže udělat cosi pozoruhodného. Této přednosti ostatně zpěvák využívá i na své novince No Ordinary World. Byla by obyčejná až běda, plná chladné, byť vysoce profesionální práce. Jakmile se ale hlavní protagonista dopachtí k vypjatějším, emocionálně nabitým pasážím, nemůžete nad ním jen tak mávnout ruku, ať už zpívá jakoukoli banalitu.\nNo Ordinary World je v každém případě typicky Cockerovská deska. Úvod obstarává rockově našlápnutá First We Take Manhattan, vypůjčená od Leonarda Cohena, v zápětí ji ovšem střídá bohaté defilé volnějších skladbiček, nezřídka přizdobených romantickými smyčci, disciplinovanými přírazy dechů či přizvukováním (jistě pohledných) sboristek. Joe Cocker je především vynikající interpret a jistě není náhoda, že se spoustou jeho "největších hitů" - včetně slavné úpravy With A Little Help From My Friends, která jeho kariéru odstartovala - slavili před ním úspěchy i zcela jiní hudebníci. Tento stav mu ovšem dokonale vyhovuje a ve škatuli "pop pro dospělé" se cítí opravdu jako doma. Na rozdíl od jiných umělců, kteří dnes patří do stejných sfér (jako příklad ukázkového "dospěláckého popaře" mě napadá např. Sting) je to mnohem víc o rutině - ovšem rutině poctivé, neurážející posluchačovu inteligenci. Na vlnách středněproudých rádií budou tyhle písně jedním z ostrůvků zdravého rozumu.\nKdo si Cockera v minulosti oblíbil, bude asi s novinkou spokojen. Kdo si Cockera teprve oblíbit chce, ať se raději vrátí do dob, kdy dotyčný zapěl na legendárním Woodstocku a pustí si v úvodu letmo připomenutou prvotinu With A Little Help From My Friends. Ta je přece jen o trochu více vzrušující, než zpěvákovy novější projekty.\nQuicksilver / Universal\nMOŽNÁ SI ještě někdo vzpomíná, kterak kdysi ve své recenzi popasoval kolega Beránek album Curtains na ideální soundtrack k podzimnímu nečasu. Následující řádky se sice objevují až v prosincovém Rock Reportu, tedy za trochu jiných meteorologických podmínek, ovšem připomeňme, že nové album britských TINDERSTICKS ve skutečnosti dopadlo na pulty spolu s prvním zažloutlým listím. Je to opravdu jenom náhoda anebo jsou si pánové svých předností tak dobře vědomi?\nBritská šestice má prostě pověst kapely ne přímo depresivní, ale určitě potemnělé, jako stvořené k melancholickému rozjímání. O to překvapivější je, když se úvodní Can We Start Again? projeví jako nečekaně svižný, rytmický kousek, vyšperkovaný navíc dámskými sbory. Zpěvák Stuart Staples si to, pravda, mumlá stále stejně, ale i on pomalu roztává - asi jako beznadějný introvert, který po dvou panácích začíná aspirovat na hvězdu večírku. Obdobně živějších skladeb je přitom vícero, takže nezbývá než konstatovat, že skupina vpustila do svých teritorií trochu světla záměrně. Volnější, temnější kompozice, jimiž Tindersticks prosluli, však také nechybí - důkazem jsou např. Pretty Words nebo If She's Torn.\nBylo by nesmyslné se domnívat, že kapela s tak charakteristickým a pečlivě budovaným zvukem provede nějaký radikál obrat. Drobný posun je ale přece znát. Řečeno terminologií z úvodu, stále je to o sychravém podzimním počasí, ale už u toho nemusíte jenom zírat z okna. Myslím, že je to téhle desce ku prospěchu.\nTrauma / BMG\nMercury / Universal\nAmerican Recordings / Sony Music Bonton\nColumbia / Sony Music Bonton\nTHE BEATLES: YELLOW SUBMARINE SOUNDTRACK\nBÁJEČNÍ MUŽI už několik desetiletí točí svými klikami jako o život, zemský povrch každý den ovíjí další a další kilometry filmového pásu a úměrně tomu vzrůstá i produkce všemožných soundtracků, s nimiž je třeba se vypořádat. Kdy z toho lidstvo definitivně zblbne? Nebo už se tak stalo? Nezbývá než doufat, že prozatím nám žádné nebezpečí nehrozí, i když cédéček se nám tentokrát v naší nepravidelné filmové várce sešlo mnohem větší než jen malé množství. Držte si klobouky, začínáme zostra.\nK posluchačsky nejatraktivnějším soundtrackům zpravidla patří ty, které doprovázejí akční snímky, a které obsahují i pořádnou nálož patřičně akční hudby. Nejinak je tomu i v případě nového, pravděpodobně ještě univerzálnějšího vojáka s tváří Jean-Clauda Van Damma, jenž se po letech opět vyhrabal ze svého chladícího boxu. Z umělců, kteří mu k tomu vyhrávají na cestu, si stěžejní postavení vydobyl především Dave Mustaine se svou megasmrťáckou úderkou. Kapela dala tvůrcům filmu v plen hitovku Crush'Em z aktuálního alba Risk a jak dosvědčují některé rozhovory, od téhle skladby hodně slibuje. Osobně mám za to, že Megadeth mají v repertoáru i silnější kousky, ale je fakt, že zejména halekavý refrén může např. závěrečným titulkům dodat tu správnou dynamiku. Nasazené tempo ovšem udržují i další zúčastněné soubory. K těm zajímavým patří kupříkladu One Minute Silence, kteří sice kombinují řízné kytary s elektronikou, ovšem i přes pokročilou technologii zní jejich Remain Calm neuvěřitelně barbarsky.\nPříznivce Anthrax zase určitě potěší remix skladby Fueled, svou troškou do mlýna přispěli i Gwar, Ministry, Fear Factory či punkeři D-Generation. Ozzyho Crazy Train, který si vypůjčila formace The Flys, má k originálu velice blízko. To vše dohromady tvoří vcelku zajímavou kolekci, která podává letmou zprávu o stavu soudobého tvrdého rocku, popřípadě o jeho koketérii s elektronickými trendy. Obdobně vystavěný soundtrack k filmu Matrix byl ovšem o ždibíček nápaditější a tudíž lepší.\nJestliže se předchozí deska dotýkala žhavé současnosti, ta další je zasvěcena dobám dávno minulým. Ačkoli se dlouho připravovaný snímek Detroit Rock City asi nestane takovým kasovním trhákem, jak si pánové ze skupiny Kiss představovali, jako vedlejší produkt vznikla poměrně příjemná deska plná klasických rockových skladeb a to zdaleka ne jen z dílny pomalovaných tatíků. Přibližně dvě třetiny tvoří původní originální nahrávky Kiss (Shout It Out Loud, Detroit Rock City), Van Halen (Runnin' With The Devil), Black Sabbath (Iron Man), Sweet (Little Willy), Thin Lizzy (Jailbreak) nebo Davida Bowieho (Rebel Rebel), což je sice fajn, ale nic překvapivého se prostě nekoná. Přítomen je sice i zbrusu nový cajdák Nothing Can Keep Me From You, který pánové Simmons, Stanley a spol. připravili speciálně pro film, ale ani ten si nějaký zvláštní pozornost nezaslouží. Mnohem zajímavější zbytek představují coververze: Everclear hrají The Boys Are Back In Town (tedy další hitovku původem od Thin Lizzy), Pantera náležitě zhutnila Cat Scratch Fever od Teda Nugenta, The Donnas si vypůjčili kissáckou Strutter a divoženky Drain předvádějí, že 20th Century Boy nemusí být jen svižná hitovka, jak ji známe od T-Rex. Jak bývá dobrým zvykem, nejzvrhlejší kousek opět provedli Marylin Manson - odstranit z Highway To Hell charakteristický kytarový riff Anguse Younga, to chce opravdu pořádný kus odvahy. Nemyslím ovšem, že by výsledek byl nějak zvlášť zdařilý. Obecně lze konstatovat, že největším pozitivem téhle desky je její vnitřní soudržnost, což je u soundtracků jev velice vzácný - přece jen většinou bývají sestavovány spíš stylem každý pes, jiná ves.\nKlasickou příklad takové běžné pouliční směsky mimochodem představují hned dvě následující filmové kompilace. Do amerického "motion picture" Big Daddy se vešlo vše od svižného popíku Garbage (When I Grow Up), přes hipmetalové Limp Bizkit (Just Like This) až po pompézní rock kapely Styx (Babe). Nechybí ovšem ani nějaké to rapování (Wise Guys, The Pharcyde) nebo rozjetý bigbítek formace Big Audio Dynamite. To vše prokládají krátké útržky filmových dialogů. Čapkova pohádka o pejskovi a kočičce je prostě nadčasová. Důvod, proč tuhle desku hodit do přehrávače, představuje především coververze Sweet Child O'Mine, kterou k obrazu svému přepracovala písničkářka Sheryl Crow. Ani se nechce věřit, že tahle skladba pochází z dílny kapely svého času považované za nejnebezpečnější na světě... Jakoukoli záminku, proč si desku vůbec pustit, ovšem postrádám u druhé desky ze spřízněné dvojice - u soundtracku k filmu The Other Sister. Jednotlivé nahrávky jakoby kompiloval dramaturg některé z tuzemským "rodinných" rádií a od takových věcí raději dál. Odpadky, které bohužel neskončily v popelnici (např. Savage Garden, Meja) plus nějaká ta přijatelnější záležitost typu Pretenders nebo Lemonheads... Děkuji, nechci. Nedělá mi to dobře na žaludek.\nTo nejlepší patří na konec, a tak není divu, že dnešní procházka filmovou hudbou nutně musí končit soundtrackem k restaurované a na videokazetách a DVD discích znovuvydané beatlesovské Žluté ponorce. Pozor, tahle kompilace se obsahem podstatně liší od nahrávky, která spatřila světlo světa v prosinci 1968, nedlouho po slavném bílém dvojalbu. Někdo totiž dospěl k celkem rozumnému závěru, že instrumentální skladby v podání George Martin Orchestra, které vyplňovaly celou B-stranu původní vinylové desky, dnes už nikoho příliš zajímat nebudou a namísto toho přidal další písničky Beatles, které ve filmu zazněly. Komentovat Yellow Submarine, Eleanor Rigby, Lucy In The Sky With Diamonds nebo With A Little Help From My Friends mi přijde poněkud nemístné, ovšem za zmínku stojí, že všechny použité skladby byly znovu remasterovány, což se mimochodem řadovým deskám Beatles, které jsou za nekřesťanský peníz běžně k dostání na pultech našich obchodů, dosud nestalo. Výsledek zní nezvykle, možná až příliš dokonale, ale to je pouze otázka vkusu. Písničky Beatles jsou v každém případě aktuální i po jedenatřiceti letech a v technicky dokonalejší úpravě mají jistě šanci i u mladších, zvukem soudobých nahrávek zmlsaných posluchačů. Těm také inkriminovanou desku doporučuji především - kdo touží po nějaké kompilaci Beatles, přece jen sáhne spíš po červeném a modrém dvojalbu.\nWEA / Warner Music\nCO SI budeme říkat, ideové pozadí téhle desky není zrovna nejvznešenější. PERRY FARRELL právě chystá své první ryze sólové album a co jiného mu může připravit půdu lépe, než sbírka skladeb jeho předchozích formací? V případě Jane's Addiction a Porno For Pyros se sice vyplatí vlastnit celá řadová alba, ovšem i tenhle výcuc má něco do sebe, protože tentokrát se nevybíralo jen z největších hitů, ale došlo i na kousky poněkud raritnějšího charakteru. Nejvydatnějším lákadlem jsou ovšem stejně nové nahrávky, vydané už pod Farrellovým jménem. Jak titulní Rev, tak notně překopaná zepelínovka Whola Lotta Love (jen vzpomeňte na Sympathy For The Devil v podání Jane's Addiction!) totiž leccos naznačují o tom, jaká asi ona sólová deska vlastně bude. Přece farrellovská - to znamená, že čekat lze prakticky cokoli…\nGiant Records / BMG\n"CHCI PŘIBLÍŽIT blues mladší generaci", nechává se začasté slyšet dvaadvacetiletý junák KENNY WAYNE SHEPHERD a na svých dosavadních třech deskách uvádí tuto myšlenku v život. Tentokrát si do studia přizval i zajímavou směsku slavných hostí, takže krom členů jeho doprovodného bandu v bookletu narazíte i na taková jména, jako jsou Chris Layton, Tommy Shanon a Rees Wynnans (všichni hrávali se Stevie Ray Vaughanem), nechybí ani bluesman Dr. John, Warren Haynes z Allman Brothers Bandu nebo basista Les Claypool. Prostý výčet v duchu "kdo všechno tam byl" trochu připomíná příspěvek do Story, proto okamžitě dodejme, že nejzajímavější je stejně hudba, kterou tahle vybraná společnost dohromady stvořila. Shepherdova spanilá jízda v duchu nejlepších bluesrockových tradic totiž opravdu stojí za poslech a může klidně sloužit třeba i jako přípravka ke všem těm Hookerům, Kingům a dalším černým borcům. Kdyby se mezi ušními lékaři nenacházelo takové množství hudebních ignorant , doporučili by tuhle desku přinejmenším čtyři z pěti.\nHits And Heroes\nI KDYŽ na posledním řadovém albu Coup De Grace působí muzika britských STRANGLERS už poněkud vyvanule, koncem 70. let hrávala tahle formace řízný, nepřikrášlený bigbít a nehledě na to, že důležitou roli přisuzovala i klávesovým nástrojům, bylo její jméno vyslovováno v jedné řadě s punkovými zhýralci. Průvodcem po tomhle divokém období může být i dvojdisková kompilace Hits And Heroes, která zasahuje až na počátek 80. let, kdy skupina počala otáčet stylovým kormidlem směrem ke kultivovanému a docela vkusnému popu. Pozdější hity jako např. Always The Sun už chybí, to je ovšem způsobeno tím, že tentokrát se vybíralo především z katalogu EMI. Éra mezi alby Rattus Norvegicus (1977) a La Folie (1981) je nicméně zdokumentována dobře, krom nejslavnějších pecek nechybí ani méně známé skladby a vysloveným bonbónkem je trojice videoklipů, obsažených na datové stopě prvního disku. Hezká deska!\nV TRADIČNĚ působivém obalu Martina Velíška se ukrývá nový počin alternativních rockerů Už jsme doma. Také "vnitřek" je víceméně tradiční, byť kapela protentokrát zhutněla, ztvrdla a její zvuk zbytněl - to je mj. i zásluha bohaté hostující dechové sekce a také C&K Vokálního křoví. Další milou konstantu představují i výjimečně poetické texty. Už jsme doma jsou jednou z nejosobitějších tuzemských formací, což není třeba vysvětlovat jen u nás, ale i v dalekém zahraničí, protože co se koncertování týče, je akční rádius skupiny opravdu nebývale široký.


Tech: Amplifi 2016/2017 - chrániče páteře a kolen - Snowboarding\tFreeride.cz\nAmplifi 2016/2017 - chrániče páteře a kolen\nFreeride.cz » Snowboard » Články » Amplifi 2016/2017 - chrániče páteře a kolen\nJe tu další článek věnovaný značce, která prezentuje svou novou kolekci v rámci našeho přehledu vybavení Freeride.cz Buyer´s Guide 2017. Jedná se o značku, která na trhu působí od roku 2009 a potrpí si na maximální přesnost a kvalitu. Řeč je o německém Amplifi, předním výrobci chráničů pro boardové sporty.\nAmplifi produkty předčí vaše očekávání, ohromí funkcemi a ještě k tomu vypadají skvěle. Při jejich výrobě jsou použity špičkové technologie, které zajišťují maximální pohodlí, udělají vše pro záchranu života a snižují následky nehod. V oblasti chráničů nabízí celou řadu ochranných prvků od páteřáků, přes šortky až po chrániče zápěstí. Dnes si posvítíme na chrániče páteře a kolen.\nAmplifi MK II Shirt\nInteligentní chránič páteře Amplifi MK II Shirt obsahuje speciální gel Armourgel, který je v běžném stavu měkký a pružný, avšak v případě nárazu ztvrdne. Výsledkem je tak lehký a neuvěřitelně flexibilní chránič, který se přirozeně pohybuje s vámi a v případě pádu či nárazu, díky okamžitému ztuhnutí, chrání vaši páteř před úrazem. Nejvyšší možná ochrana bez omezování pohybu.\nOblíbený chránič Amplifi MK II Jacket obsahuje unikátní, chytrý gel Armourgel, který v případě nárazu ztvrdne, absorbuje energii a chrání před úrazem.\nAmplifi Fuse Jacket\nCertifikovaný chránič páteře v podobě vesty. Konstrukce chrániče Fuse Jacket je složená ze dvou plástvových vrstev, které se vyznačují nízkou hmotností, skvělou cirkulací vzduchu a tlumením nárazů při zachování neomezeného pohybu jezdce. Pod nimi se nachází prodyšná, síťovaná textilie, která slouží jako ochrana proti přehřátí, zároveň skvěle pruží a tlumí nárazy. Chránič obsahuje vysoce kvalitní YKK zipy, ploché švy a dvojité nastavitelné bederní pásy s ochrannými poutky.\nChrániče kolen Amplifi MK II Knee Pro pracují na stejném principu jako o level nižší model MK II Knee jen s rozdílem, že chytrý gel Armourgel je ještě výkonnější a je umístěn i z boku kolene pro jedinečnou stabilizaci. Chránič je v běžném stavu měkký a pružný, avšak v případě nárazu ztvrdne. Výsledkem je tak lehký a neuvěřitelně flexibilní chránič, který se přirozeně pohybuje s vámi. Značka Amplifi se pro výrobu bezkonkurenčně nejlepšího chrániče spojila se švýcarskou značkou a společně použily vysoce kvalitní tkaninu Schoeller, která je chráněna speciální vrstvou Ceraspace. Vznikl tak chránič, který využívají i přední profesionální sportovci. Chrániče jsou zhotoveny z neoprenu, oblast kolen je vyztužená kevlarem pro maximální ochranu. Utahují se pomocí manžet na suchý zip.\nKompletní kolekci najdete v našem přehledu vybavení Freeride.cz Buyer´s Guide 2017. Další produkty hledejte přímo na stránkách Snowboard Zezula.\nVydáno: 10. 1. 2017 v 18.00


Různé tváře blended learningu | Moderní Obec\nRůzné tváře blended learningu\nDobří organizátoři kurzů a úspěšní lektoři hledají cesty, jak účastníkům vzdělávání usnadnit osvojování znalostí a dovedností, jak zprostředkovávat učivo zajímavě a efektivně. Na této cestě se v posledních letech setkávají s různými způsoby zapojení moderních komunikačních technologií do výuky. Patří mezi ně i tzv. blended learning. Jak se osvědčuje ve vzdělávání úředníků obcí, městysů a měst?\nBlended learning (tzv. smíšené učení) se používá v různých modifikacích. V Institutu pro veřejnou správu (IVS) Praha zaznamenáváme rostoucí oblibu u produktu »Studijní materiály pro obecnou část zvláštní odborné způsobilosti«. Tento soubor elektronických textů je doplňkem k týdennímu prezenčnímu kurzu, v jehož průběhu se úředníci připravují na příslušnou část zkoušky. Jde o rozsáhlou elektronickou učebnici, která přehledně a srozumitelně podává veškeré učivo, jež je obsahem ověřování odborné způsobilosti.\nZahrnuje však i moduly věnované kurzu a zkoušce. Úředníci si je mohou pročíst měsíc před zahájením výuky. Snáze potom vnímají výklad lektorů na přednáškách, jsou lépe připraveni na řešení úkolů na seminářích.\nAKTUÁLNÍ STUDIJNÍ POMŮCKY\nIVS coby koordinátor a metodik v oblasti ZOZ úředníků územních samospráv na svém webu zveřejňuje studijní pomůcky pro přípravu na obecnou část zkoušky: interaktivní cvičné testy, otázky k opakování problematiky veřejné správy či texty mapující způsoby aplikace správního řádu ve vybraných odvětvích veřejné správy.\nV současnosti se připravuje aktualizace a rozšíření stávajícího portfolia elektronických materiálů, které mohou vhodně doplnit přípravu k ověření ZOZ na kurzech nebo zefektivnit samostudium. Pomůcky budou i nadále volně k dispozici na stránkách www.institutpraha.cz.\nVe stadiu projektování je program určený dospělým, kteří musí vykonat zákonem předepsané ověření svých profesních znalostí a dovedností. Tým pedagogů a psychologů pro ně připraví různorodé materiály: příručku o zásadách efektivního studia v tištěné i elektronické verzi, cvičení zaměřená na rozvoj paměti, film o průběhu zkoušky nebo webinář poskytující mj. možnost konzultace individuálních studijních obtíží s odborníkem. Klienti IVS se programu dočkají ještě letos.\nBlended learning se uplatňuje též při průběžném vzdělávání úředníků, např. propojením videokurzů účetnictví s prezenčními semináři, kde je prostor pro zodpovězení dotazů a řešení případových studií. Realizátoři vzdělávání dále jako podporu poskytují odborný informační servis – metodické materiály zaměřené na aktuální problematiku účtování obcí. Kromě toho mají možnost výměny zkušeností s kolegy, lektory a dalšími odborníky v rámci e-konference a chatu.\nAktivity a záměry IVS v blended learningu cílí rovněž na management obecních úřadů i na volené představitele obcí. Připravují se výuková CD k vybraným tématům seriálu prezenčních kurzů pro zastupitele menších obcí. Zvažuje se inovace zvláštní části vzdělávání vedoucích úředníků a vedoucích úřadů – pro získání lepšího přehledu o správních činnostech vykonávaných podřízenými úředníky budou zřejmě využity studijní texty z e-learningových kurzů, jež se osvědčily při přípravě na některé zvláštní části ZOZ.\nJak je z výše uvedeného zřejmé, kombinace tradičního vyučování se studiem podporovaným novými informačními technologiemi může být užitečným rozšířením palety vzdělávacích postupů. Pokud je blended learning aplikován smysluplně, účelně a s ohledem na potřeby cílové skupiny, funguje jako atraktivní a efektivní forma učení.


Cvičení doma se stalo především v posledních týdnech velice oblíbené. Nemůžeme se tomu divit, fitness centra a posilovny zůstávají stále ještě zavřené a Češi nechtějí vyjít z karantény s pneumatikou kolem pupku. Proto se většina z nich začala zajímat o...\nSparta chce obhájit titul, Hušbauer je na odchodu\nKategorie: Fotbal on 8.1.2015 Žádné komentáře\nV pondělí 05. 01. 2015 dopoledne se poprvé sešel sparťanský A – tým a zahájil tak zimní přípravu na jarní část Synot ligy. Cílem mužstva je samozřejmě obhajoba domácího titulu. V přípravě sparťané odehrají řadu přátelských zápasů na Strahově, tým ale čekají hned dvě zahraniční soustředění.\nTrenér Vítězslav Lavička přivítal tým bez větších změn...\nJablonec vyhrál v přípravě\nPo několika dnech zimní přípravy Baumit Jablonec, jeden z aspirantů na ligový titul, dnes odehrál 1. přátelské utkání na kondičním soustředění na ostrově Tenerife. Fotbalisté Baumitu Jablonec se v rámci přípravy utkaly s týmem ze 4. holandské ligy KVV Quick Boys Katwijk. Utkání nakonec zvládli a zvítězili 2:1.\nDo utkání také zasáhla jedna z posil a to Ján Greguš, který dokonce skóroval...\nTipsport liga odstartovala, favoritem je Mladá Boleslav\nKategorie: Fotbal on 7.1.2015 Žádné komentáře\nÚvodním zápasem mezi druholigovými mužstvy Baníkem Most a FK Kolín se dnes rozběhl již 18. ročník zimní Tipsport ligy.\nTurnaje se účastní osm prvoligových mužstev a 8 mužstev z druhé ligy. Mezi hlavní favority patří mužstvo z Mladé Boleslavi, kterému patří po podzimní části 4. místo ligové tabulky a je tak nejvýše postavené ze všech. O triumf v turnaji se budou chtít poprat i ostatní mužstva z 1. ligy jako Baník Ostrava či Dukla Praha...\nKategorie: Hokej on 6.1.2015 Jeden komentář\nDomácí hokejisté zdolali ve finálovém zápase tým Ruska 5:4 a po šesti letech slaví titul. Kanaďané v zápase sice vedli již 5:1 a zdálo se, že se schyluje k dalšímu debaklu, Rusům se ale povedl husarský kousek a třemi trefami v rozmezí třech minut snížili na rozdíl jediného gólu. Ve třetí části Kanada již těsný náskok uhájila a slaví svůj 16...\nCo chystá Sparta?\nKategorie: Fotbal on 5.1.2015 Žádné komentáře\nChce Kadlece i nového záložníka, Rosický nevyjde. Priority Sparty v lednovém přestupním termínu jsou jasně dané: přivést nového útočníka i záložníka. Vedení klubu tvrdí, že půjde o posily, které nejenže doplní kádr, ale především ho kvalitativně posunou o úroveň výš. Jaké příchody a odchody ve Spartě chystají?\nHlavně posílit útok a záložní řadu\nDosavadní neaktivitu na přestupovém poli zdůvodňuje Sparta tím, že nechce nakupovat kvantitu, ale pouze k...\nMartinec o české dvacítce\nKategorie: Hokej on 4.1.2015 Žádné komentáře\nČeské dvacítce chyběla na MS pokora a úcta k hokeji. Čtvrtfinálové vyřazení je pro současnou juniorskou reprezentaci velký neúspěch.\nDo dějiště mistrovství světa odjížděla s medailovými ambicemi, ty však nenaplnila. Povedlo se jí jen utkání s Ruskem, které porazila 4:1.\nJenže pak přišla čtvrtfinálová porážka 0:3 od Slovenska...\nPosilněná Plzeň, bude hrát Horvy?\nKategorie: Fotbal on 4.1.2015 Žádné komentáře\nŽádné odchody, naopak výrazné vyztužení kádru. Fotbalisté Viktorie Plzeň se na prahu roku 2015 sešli v extra silném složení. Každý post je mimořádně našlapaný, o místo v sestavě se bude tvrdě bojovat. Trenér Miroslav Koubek řeší složitý úkol. Vybrat z tak velkého počtu kvalitních, ambiciózních hráčů základní jedenáctku, nikoho nenaštvat a udržet fungující partu, to dá pořádnou fušku. Co všechno západočeský kouč plánuje s týmem udělat?\nNecid je zpět v CSKA\nÚtočník Tomáš Necid se z hostování ve Zwolle vrátil do CSKA Moskva. Pětadvacetiletý fotbalista měl v nizozemském celku původně působit až do konce sezony, ruský klub však využil klauzule ve smlouvě a stáhl si ho zpět.\nO další budoucnosti českého reprezentanta, kterému v létě skončí s CSKA smlouva, zatím jasno není. „Jedenáctého ledna se hlásí na přípravě CSKA a pak se uvidí,“ řekl ČTK Necidův manažer Jiří Müller.\nPodle nizozemských médií je jednou ...


Lůžkoviny a ložní prádlo, povlečení – Horní Bojanovice, Břeclav | ekatalog.cz\nLůžkoviny a ložní prádlo, povlečení – Horní Bojanovice okres Břeclav\n1Mareš Miloš - Čistírna peří Mareš (pobočka Hustopeče)491 poboček\n(1) 4.7 km Třebízského 71/11, Hustopeče\n(1) 5.0 km Brněnská 384/27, Hustopeče\n(1) 5.4 km Hlavní 35/65, Velké Pavlovice\n6.6 km Bří. Mrštíků 70/2, Klobouky u Brna Bezdlužná\n(1) 6.6 km Bří. Mrštíků 63/16, Klobouky u Brna\n12.0 km U Rybníka 296, Strachotín Bezdlužná\n18.1 km Bavory 50, Bavory Bezdlužná\n(1) 18.5 km Hlavní 597, Dolní Dunajovice\n19.3 km Pavlovská 535/48, Mikulov Bezdlužná\nLůžkoviny a ložní prádlo, povlečení v lokalitě Horní Bojanovice – detailní popis\nNa portálu Ekatalog.cz v oboru Lůžkoviny a ložní prádlo, povlečení najdete 22 firem, živnostníků a institucí. Z toho je 20 bezdlužných dle evidence CreditCheck. Naši zástupci už osobně prověřili přes 7 firem v regionu Horní Bojanovice.


Představujeme vám řadu nových výrobků. Tentokrát se nejedná o výživu zdravou, nýbrž o pochutnání hříšně sladké, se kterým jste se dosud mohli setkat pouze v některých kavárnách.\nJedná se o Mug cake Nominal neboli hrníčkový dortík. Malé pytlíčky se směsí, které můžete skladovat při běžných podmínkách doma ve spíži, se dají v pravou chvíli během několika minut (asi 5) proměnit v dezert. Ten se podává se ještě teplý. Charakterem připomíná něco mezi piškotem a suflé.\nPřejeme všem dobrou chuť a těšíme se na vaše ohlasy


Sladká snídaně plná vitamínů a čerstvého ovoce je něco, čemu snad nikdo neodolá. My jsme pro tebe připravili a osobně ochutnali tuhle vanilkovou kaši z kuskusu a s hromadou čerstvého ovoce a musíme říct, že je to vážně bomba! Ovoce si samozřejmě můžeš zvolit podle vlastní chuti, ale nezapomeň přidat náš lahodný vanilkový protein. :)\n1 odměrka vanilkového proteinu Ladylab\nkaramelový sirup Ladylab\nMléko přivedeme k varu. Do misky nasypeme kus kus a zalijeme horkým mlékem. Misku přikryjeme talířkem a necháme 5-10 minut bobtnat. Poté přimícháme vanilkový Ladylab protein. Pokud máš raději čokoládu, nebo kokos můžeš použít klidně tuto příchuť proteinu. Fantazii se meze nekladou. Nakonec kaši ozdobíme blumou, malinami, borůvkami.\nMožno dozdobit karamelovým sirupem Ladylab. Kaše se skvěle hodí k snídani, nebo na svačinku.


Nejkrásnější české nohy patří Libušce Vojtkové | Zprávy | Tiscali.cz\nNejkrásnější české nohy patří Libušce Vojtkové\nAutor: red | Datum: 29. květen 2009 13:36\nTanečnice Libuška Vojtková se stala vítězkou soutěže „Gillette Venus Embrace nejkrásnější nohy 2009“, pořádanou společností Procter & Gamble u příležitosti uvedení nového holicího sytému Gillette Venus Embrace. Za ní se umístily modelka Zuzana Jandová a zpěvačka a tanečnice Kateřina Mátlová. Vítězka se kromě krásné trofeje může těšit i z finanční odměny 50 000 Kč.\nSoutěž probíhala od dubna letošního roku do 20. května, kdy skončilo závěrečné hlasování. Desítku finalistek (Libuška Vojtková, Jana Doleželová, Veronika Chmelířová, Radka Kocurová, DJ Ladida, Kateřina Mátlová, Zuzana Belohorcová, Zuzana Jandová, Renata Langmannová, Olga Lounová) vybrala odborná porota sestávající z herečky Jany Švandové, moderátorky a modelky Diany Kobzanové, módního návrháře Lukáše Lindnera, který na finalistky na slavnostní vyhlášení oblékl do svých modelů a fotografa Ondřeje Pýchy. O vítězce posléze hlasovali novináři zaměření na módu, kosmetiku a společnost. Obdobnou soutěž pořádala značka Gillette Venus v minulých letech ve Spojených státech, kde titul získaly například půvabné zpěvačky Mariah Carey a Rihanna.\nFOTOGALERIE: Nejkrásnější české nohy\nLibuška Vojtková získala 19% z celkového počtu hlasů a svoji výhrou byla mile překvapena. „Jsem upřímně poctěna a děkuji za všechny hlasy. A protože rozhodovali novináři, o to více si ocenění vážím.“ V loňském roce se majitelkou prvního titulu za nejkrásnější nohy v České republice stala moderátorka Kateřina Kristelová, která uspěla v tvrdé konkurenci před finalistkami ze světa modelingu Petrou Faltýnovou a Lucií Váchovou. Gillette Venus Embrace, jenž akci zaštiťuje, je technologicky vyspělý holicí systém, který představuje největší novinku této značky od doby uvedení původního holicího strojku Gillette Venus. Holicí systém Gillette Venus® Embrace™ nabízí ženám úžasný pocit z nádherně hladké pokožky. Jedná se o technologicky vyspělý holicí systém, se kterým lze dosáhnout vynikajících výsledků a představuje největší novinku této značky od doby uvedení původního holicího strojku Gillette Venus® na trh. Gillette Venus® Embrace™ je flexibilní holicí systém s pěti břity, které jsou obklopeny ochranným zvlhčujícím páskem. Pět jedinečných břitů se individuálně přizpůsobí konturám těla a zůstává tak v neustálém kontaktu s pokožkou – dokonce i na tak choulostivých místech, jakými jsou kolena a kotníky – bez zanechání jediného neoholeného chloupku.\nAlternativní léčba má v Česku stále více příznivců (v editaci)\nRenault a Tatiana pozvaly dámskou společnost do Trojského zámku


Malé lásky – PROMO – 4. epizoda | Trailery v Češtině\nMalé lásky – PROMO – 4. epizoda\nTV NovaSt, Září 13, 2017 9:42am URL:\nCelé epizody a další pořady najdete ZDE: http://novaplus.nova.cz/\nDokureality série Malé lásky vám přinese pohled na intimní okamžiky nastávajících maminek, jejich strach, bolest i radost. Poznáte jedinečné příběhy porodních asistentek i lékařů, pro něž je rození každodenním posláním. Setkáte se se zajímavými příběhy rodin, které prožívají silné období jejich života.\nKaždou středu ve 21.35 na Nově.\nOficiální stránka: http://malelasky.nova.cz/\nMalé lásky – PROMO – 2. epizoda\nMalé lásky – PROMO – 5. epizoda\nMalé lásky – PROMO – 7. epizoda\nMalé lásky – PROMO – 8. epizoda\nMalé lásky – PROMO – casting call\nMalé lásky – PROMO – 1. epizoda\nPolicie Modrava – PROMO – 4. epizoda\n8 hlav šílenství – TRAILER


Příjemné podzimní tvoření - Svět kreativity\nHomeNábytek a BydleníPříjemné podzimní tvoření\nPříjemné podzimní tvoření\n26. října 2016 Nikol Bláhová\nPodzim je úžasné roční období, kdy se příroda začíná zbarvovat do neskutečného množství barevných odstínů. Ačkoli dny začínají být kratší, než jak jsme byli zvyklí v létě, noci jsou delší a studenější. Ráno nás doprovází nepříjemná, hustá mlha a teplota se „zuby nehty“ drží v nízkých hodnotách, už už přeskočit do mínusových čísel.\nI když mnozí z nás podzim berou jako předzvěst zimy, nabízí nám tento čas spoustu nádherných pohledů z oken na pestrobarevnou přírodu, která hraje všemi barvami. Pokud i vy patříte mezi zaryté odpůrce podzimního času, který je pro vás jen tíživým, nepříjemným a chladným obdobím a jakýmsi předskokanem zimy, zkuste si dlouhé podzimní večery zpříjemnit výrobou zajímavých dekorací, díky kterým se na podzim budete dívat o něco přívětivěji.\nDekorace oživí a rozzáří váš domov\nDekorační výzdoba slouží především k tomu, aby nám ještě více zpříjemňovala a dokreslovala období, kvůli kterému ji vytváříme. Řekne-li se slovíčko dekorace, mnohým z nás se okamžitě vybaví ta vánoční. Na tu je ale v polovině září ještě brzy, ale to ani zdaleka neznamená, že by místnosti musely zet prázdnotou až do adventního času. Vyrobit si originální a vzhledově zajímavou podzimní dekoraci jistě zvládnete i vy sami doma. Příroda nám v tomto období nabízí nepřeberné množství lístků a plodů nejrůznějších tvarů, barev i velikostí. Stačí si odpoledne udělat procházku přírodou a cestou nasbírat co vás „cvrnkne“ do nosu. Fantazii se v tomto případě meze opravdu nekladou a alespoň malou špetičku kreativity v sobě dokáže najít úplně každý.\nDýně není výsadou jen cizích států, ve kterých se stala stavebním kamenem Halloweenu. Vyrobit si z dýně strašidelnou dekoraci můžete i tady u nás. Dýňová výzdoba je prostě „cool“ rok co rok. Někteří z nás dýně pěstují na svých zahrádkách, jiní si je mohou pořídit za přátelské ceny skoro v každém květinářství. V nabídce jsou dýně různých tvarů a velikostí, s barvičkami už to sice není tak pestré – spokojit se budete muset s nejčastější oranžovou – ale i tak vypadají dýně umístěné buď u dveří nebo kdekoli v interiéru velice pěkně. Dýně můžete vydlabat, udělat do ní obličej, dovnitř umístit svíčku a postavit vedle dveří, nebo je volným způsobem rozmístit na zajímavou mísu či je vložit do proutěného košíku společně s dalšími podzimními plody.\nTajemství voodoo dekorace\nSlyšíte toto slovní spojení poprvé? Potom mi dovolte, abych vám ho ve stručnosti přiblížila. Voodoo dekorace je podzimním trendem řádově již několik let. Nemusíte si pod tímto pojmem představovat látkové panenky propíchané špendlíky od hlavy až k patě. Voodoo styl je úzce spojen s přírodou, to však neznamená, že se při výrobě takové dekorace musíte držet jen přírodnin. U voodoo dekorací jsou nejčastěji používány exotické materiály. Přírodní materiály lze vhodně doplnit pestrými prvky, barevnými klubíčky, pestrobarevným listím, červenými šípky, osobními předměty, které pro vás mají určitou mystickou hodnotu a podobně.\nMožnosti jsou neomezené\nVelice pěkně vypadají ozdobené květináče, všelijaké květinové věnce, vázy naplněné suchými plody a mnoho dalších. Vyrobit si můžete i veselá zvířátka, kterými můžete doplnit například květináče či mísy. Zaujmout vás mohou i skleničky plné například šípků, na kterých je položená svíčka. Využití podzimních plodů je opravdu nekonečné, stačí zapojit fantazii, přijít se zajímavých nápadem a tvořit. Uvidíte, že večery, které se vám zdály tak nepříjemně dlouhé, budou o něco kratší a že se váš pohled na podzimní čas díky pestrobarevným dekoracím o stupeň změní. K lepšímu.\nPatříte mezi kreativní dušičky, které neustále hledají nové a nové nápady, jenž by následně mohly zrealizovat? Zajímají vás ruční práce a baví vás zdobit si vaše bydlení nejrůznějšími dekoracemi, na kterých je vidět vaše práce\nJednoduché nápady na to, jak proměnit plastové a skleněné láhve v úžasné dekorace\nKaždý doma najde nějaké věci, které lze s trochou šikovnosti proměnit v dekorativní předměty. Buď můžeme takto ozdobit vlastní domácnost nebo vyrobenou dekoraci někomu věnovat. Jde tedy o zajímavý dárek. Případně máte-li chalupu, mohou vámi vyrobené dekorace skončit právě tam. […]


Dokumenty o Japonsku se zápornou informační hodnotou II - Astrakovo Doupě\nHome japonsko recenze Dokumenty o Japonsku se zápornou informační hodnotou II\nDokumenty o Japonsku se zápornou informační hodnotou II\nAstrak 11:51 japonsko, recenze\nV našem kritickém seriálu (určitě jste zaznamenali první díl) budeme s Ely pokračovat, tentokrát se podíváme na další z dokumentů ČT – Letem světem, díl o Japonsku. Tedy o tom, jak ho vidí známé komediální duo Kaiser s Lábusem. Ve srovnání s tím francouzským veledílem, které minule vraždilo naše mozkové buňky ve velkém, byla toto velice příjemná změna. Oproti nepovedenému snímku Tokio, město superlativů tento dokument z roku 2005 povídání o Japonsku vzal ze znatelně kritičtějšího konce. Dokonce by se dalo říci, že doslova pěkně od podlahy, tedy od místy až podlažního humoru říznutého nějakými těmi zajímavými fakty, určitým množstvím obligatorních historických a výslovnostních chyb a hrstkou rasismu. A stejně je přitom, při vší upřímnosti, opravdu vtipný. Často dokonce i v místech, kde byl humor zamýšlen! Zábavě tohoto ražení, často politicky nekorektní, bychom se sice jakožto japanologové smát nejspíš neměli, ovšem odkdy my jsme korektní?\n„Tak to je zbytečné. Tohle myslím na ulici nepatří, takovéhle malůvky. Je to hloupé. Proč?“\n-To je koupel ve vonném dýmu, která jim má zaručit štěstí na celý rok.\n-Proboha, to kdybych věděl, tak bych se tam snad i zapálil.\nA co teprve ten humor v místech, kde nejspíš zamýšlen nebyl? Nu, bezvadnou část dokumentu například tvoří celá jedna minuta záběrů na nic netušící Japonku venčící svého psa, jež chodí sem a tam a sem a tam za doprovodu značně náhodně působícího komentáře: „Podívejte, co dokáže japonský styl života udělat z obyčejného běhu“. Dále pak například Kaiserovo mávání na nechápající zápasníky sumó nebo reakce postaršího kolemjdoucího Japonce na Kaiserovo rozverné blbnutí s umělohmotným škrabátkem. S tím se následně ještě pojí zajímavá dohra, kdy se pán snaží komunikovat anglicky, avšak Kaiser mu očividně nerozumí a otázku „Where are you from?“ mu nejistě odkývá. Stane se.\n„Sotopadesát“ po japonsku\nNěkdy nám ta legrace ovšem trochu skřípe. Jedna z prvních věcí, která diváka při smyslech na dokumentu zarazí, je totiž tohle:\nBýt v Japonsku při natáčení dokumentu rasistický, to musí chtít odvahu (a naprostý nedostatek soudnosti). V průběhu celého snímku Kaiser Japonce vytrvale nazývá „Japončíky“ a občas přihodí prohlášení typu „pro takového Japončíka je metr spousta místa“. Jedná se samozřejmě o sepsanou roli a je za takové nevhodné poznámky dokonce několikrát Lábusem „pokárán“. I přesto však toto oslovení v podstatě dodržuje až do konce dokumentu, což je opravdu na hraně. Zápasníky sumó nazve tato dvojice „tlouštíky“ a nyní již zesnulého nejbohatšího japonského podnikatele „pračkou“. Ano, můžete namítat, že Kaiser si ve snímku hraje na jakéhosi vesnického burana, který se mermomocí snaží na Japonsko dívat shora („Po pravdě řečeno je tam dost velký bordel, alespoň, co se týče dopravy.“), nicméně tohle je trochu za hranicí dobrého vkusu. Těžko by vám asi přišlo humorné, kdyby se Kaiser s Lábusem rozhodli cestovat po Africe, na domorodce mávali kuřecími stehýnky a nazývali je „negry“, což? Nu, oslovení „Japončík“ je ovšem úplně stejně degradující.\n-Ovšem tenhle baráček, jak vy říkáte, patří jednomu z nejbohatších Japonců. Jmenuje se Minoru Mori.\n-Prosímvás, to zní jako jméno pračky.\n-A vidíte, tahle pračka patří k nejbohatším lidem v Japonsku.\nJak se říká, sranda je sranda, ale všeho s mírou a hlavně si být vědom, pro jak velké obecenstvo vtipkujeme. Kdyby se ty narážky nesnažili nacpat pomalu do každé třetí až čtvrté repliky, mohl ten humor vyznívat na politicky nekorektní poměry vkusně. Poměrně dost poznámek ovšem nebylo pouze za hranu, ale především zbytečně nucených. Asi největší nevkus bylo simulované zemětřesení, kdy kameraman kdesi na hlavní ulici začal vehementně třást kamerou, zatímco Kaiser se hekaje potácel sem a tam. Výrazy kolemjdoucích přitom celkem přesně vystihovaly ty naše, když jsme tuto pasáž sledovali. Holt asi máme rozdílný smysl pro humor.\nNaprosto dokonale potom vystihuje Kaiserovo počínání v Zemi vycházejícího slunce následující rozhovor s Lábusem:\n-Já si myslím, že kdyby Japonci rozuměli česky a dívali se na ty vaše reportérské vstupy, tak už by vám jednu pořádnou japonskou facku vlepili.\n-Ale né, na to jsou přece moc slušní.\n-No, jen aby. Nezapomínejte na Pearl Harbor.\nScénáři důvěřuj, ale hlavně prověřuj\nSamozřejmě jsme se dočkali klasického „saké“ (namísto „sake“), „šinkanzenu“ (je to „šinkansen“) a i chudák Hačikó typicky přišel o tu dlouhou samohlásku. Šógun, zde „šogun“, se také dočkal několika variací. Jednoznačně největší a nepředvídatelnou chybou bylo ovšem následující prohlášení, v rámci nějž nám přejmenovali „Alibabovu jeskyni všech otaku“:\n„Tady jsme ve čtvrti Akitabara.“\nCenu za největší nesmysl by zase mělo získat následující prohlášení, kde je špatně snad úplně každé slovo:\n„Já vím, květiny ikebana, vystřihovánky origami, stromky [bonzaj], a teď vše doplněné [džogujícími] novodobými samuraji.“\nIkebana není druh květin ale umění aranže. Origami se nevystřihuje, ale skládá. BonSaj není druh stromu, ale umění miniaturizace. Běhající Japonci nejsou vojenská šlechta.\n„Vítejte v nejznámější japonské svatyni, v chrámu Meidži džingú.“\n-Počkejte, ale toto není buddhistický chrám.\n-No samozřejmě, že ne, Meidži džingú je šintoistický chrám.\nNu, skoro. Jestli někdy narazíme na dokument, kde by nepletli dohromady šintoistické svatyně a buddhistické chrámy, nejspíš tvůrcům pošleme diplom s obrázkem králíčka nebo kytičky.\nCo se týče svatostánků, měl v tom Kaiser celkově trošku zmatek. Vody sloužící mimo jiné k očistnému vypláchnutí úst před svatyní se napil Hello, diarhhoea, my old friend?, pletl si také štěstíčka a dřevěné destičky ema, na které lidé píší svá přání. Na tu se dokonce pokusil napsat jedno vlastní a s japonštinou se patrně v rámci mezí posnažil (některé znaky má dobře, ale smysl to na první pohled nedává). Akorát si už ovšem zapomněl zjistit, že pokud Japonci píší ve sloupcích, tak jedině zprava doleva.\nAd dějepisné mýlky, zaznělo například následující:\n„Izolace navíc vedla k tomu, že se japonská kultura vyvíjela naprosto samostatně a bez cizích vlivů.“\nTohle je ovšem opravdu velký blud. Japonská kultura je od samých začátků formovaná cizími vlivy. Udivuje nás, že tvůrcům snímku nepřišlo divné, že jednu chvílí tvrdí, jak veliký význam má pro Japonce buddhismus, a hned nato jsou schopni vypustit z úst něco takového. Přece jenom toto náboženství pochází až z daleké Indie. Ovšem především bez Číny by Japonsko nebylo to, čím je dnes. Kromě písma, které je nejvíc na očích, totiž jejich pevninští sousedé formovali především raný japonský vládnoucí aparát a jako bonus jim pak na ostrovy poslali v dárkovém balení i konfucianismus, jenž definuje poměry ve společnosti dodnes. O tom si ostatně můžete počíst více do hloubky v tomto článku. Sečteno podtrženo ne, ne a ještě jednou ne… ne.\n„[Šogunové] byli přísní jako řemen. Jak se říká, byli přísní, ale spravedliví.“\nMyslíte třeba i Cunajošiho a jeho rozsudek smrti každému, kdo byť jen zkřivil chloupek nějakému psíkovi? I když ano, když se tak zamýšlíme, myslíme si, že to spravedlivé je. Ovšem říci, že byli spravedliví všichni šógunové, je asi to samé jako tvrzení, že byli neskonale spravedliví všichni králové libovolné země.\n„A to i po smrti modernistického císaře Mucuhity?“\nDid you just (wrongly) assume his gender? Mucuhita, samozřejmě. Několikrát jeho jméno nicméně v dokumentu zaznělo správně, je tedy zvláštní, že to nikomu nedošlo. Když už jsme u toho císaře, tak bychom ještě rádi podotkli, že už cca 60 let není možné Japonsko nazývat císařstvím, jak tuto zem na začátku dokumentu označili.\n„(…) který vedl Japonsko po boku Hitlera do druhé světové války.“\nSice vtipně podané, ale ne tak úplně pravdivé, neboť Japonsko 2. světovou válku oficiálně zahájilo už v roce 1937, kdy si Hitler teprve brousil zuby na naše pohraničí.\nA samozřejmě nesmí chybět ani všemi oblíbená stereotypizace\nNa dokumentu je milé, že Kaiser s Lábusem některé zažité mýty o Japonsku vyvracejí a místy navíc přinášejí docela zajímavé informace. Několika ne zrovna ideálním výrokům se ovšem přece jenom nevyvarují.\n-Máte pravdu v tom, že pro Japonce je práce smyslem života. Obětují ji často celý život a tráví v kancelářích nebo továrních halách víc času, než je třeba.\n-Připadali mi tak trochu jako pošuci, když jsem je pozoroval, jak i na ulici stále někam spěchají.\nKde se ovšem sekli, jsou tyto zmínky o údajné „posedlosti“ japonského národa. Tuto část scénáře už pravděpodobně sepisovali někdy nad ránem, jinak si její nesmyslnost vysvětlit nedokážeme:\n„To je jen kopie, i když poměrně dobrá. Japonci jsou kopiemi posedlí.“\n„Japonci jsou elektronikou posedlí, ale hlavně chtějí mít doma ty nejmodernější technologie. Kdyby vlastnili něco jen mírně zastaralého, brali by to jako osobní hanbu.“\nNu, a nakonec ani tento dokument nezapomněl nějak překroutit význam, jaký v japonské společnosti měly a mají gejši. Ale nebojte se, nejedná se o žádnou záplavu chybných informací. To se jenom Kaiser ke konci snímku pokusil o vtip…\n„Co vy víte, třeba jsem v Japonsku našel gejšu svého života.“\nCelkově řečeno nelze v žádném případě říct, že by se jednalo o špatnou podívanou. Záměrně ovšem snímek nenazýváme dokumentem, protože byť pravdivých a zajímavých informací obsahoval opravdu hodně, komediální duo Kaiser a Lábus se to celé rozhodli pojmout spíš jako estrádu než cokoliv jiného, žánrově je proto výsledný produkt přinejmenším rozpačitý. A výše zmiňované přehnaně rasistické poznámky tomu také moc nepřidávají. Všeobecně tedy můžeme Letem světem doporučit, ne ovšem jako dokumentární film, nýbrž spíše jako přijatelnou komedii k žehlení či jídlu.\nPříště se však už zase vrátíme k nějaké té francouzské chuťovce ze série Kamera na cestách. Tentokrát se podíváme na dokument Tokio, planeta Edo. A bude to přesně takové, jak naznačuje už jen ten samotný název.\nVystavil Astrak v 11:51\nDokumenty o Japonsku se zápornou informační hodnot...


Osvobození od regulačního poplatku - Diskuze - eMimino.cz\nPohotovost-osvobozeni od regulacniho poplatku\nDobry den. Dnes jsem spadla z posledniho schodu, prehedla jsem ho. Mam narazenou nohu sice s ni mohu hybat ale boli. Jsem sama a pobiram prispevek na bydleni. Otazka zni, budu na pohotovosti platit reg. poplatek kdyz se prokazu, ze pobiram zminovany prispevek?\nBudes platit, musela bys byt v hmotné nouzi, coz pobirani příspěvku na bydleni neni.\nJežišikriste. Nemáš 90 korun? ať už to je jakkoliv, hlavně se prosímtě nehádej se setřičkama, kterým to máš platit. Slyší to 105× denně a fakt na to nejsou zvědavé.\nTaky muzes pockat do rana, lupnout si brufen, dat si na nohu led a neotravovat v noci na pohotovosti, pokud to neni zivotne důležité.\nNo, myslím, že příspěvek na bydlení není dávka hmotné nouze. Osvobozená bys byla, kdybys měla potvrzení, že pobíráš dávku hmotné nouze - příspěvek na živobytí, doplatek na bydlení. A musela bys mít vystavené potvrzení, že tuto dávku pobíráš.\nzítra ráno bude také platit pohotovostní příplatek, bude neděle\nAjo, ja nemam přehled o dnech tak to bude muset tech 90kc vytahnout no.\n90 korun, lidi, proboha, tak buďte doma a nikam nechoďte nebo se tam budete belhat s bolavou nohou???\nZákon č. 48/1997 Sb., o veřejném zdravotním pojištění, § 16a odst. 2 - zde jsou přímo vyjmenované výjimky, pro které platí osvobození od regulačních poplatků. Pokud do těchto kategorií nespadáš, poplatek je pro Tebe povinný.\nAle nemusí se platit hned, ne? Myslím, že jsme dostala papír a zaplatit do třiceti dnů.. Vždy to platím přes účet pak z domova.\nNo a je nutný chodit k doktorovi?\nUz jsem si to cetla. dekuju dam 90,–\nEhm.. Nemáš 90 korun?.. To nechceš ty vole…\nJasně že nechceš. Stačí být samoživitelka s malými dětmi, co přišla o práci (teď třeba servírky, kuchaři atd.). Nebo třeba invalida po úraze, stačí mít hypotéku z dřívějška a jsi v p… Pak přemýšlíš i o desetikoruně. A když budeš furt mlátit tou hlavou o zeď… Ale ono je to při tomhle uvažování jedno.\nZa mě není naražená noha důvod jít ani k lékaři, natož na pohotovost. Pokud neotekla do obřích rozměrů, nečerná atd., tak si stejně neumím moc představit, co by s tím jako dělali, než že by mi řekli, že zlomené to není, mám si ji dát výš, ledovat a vzít si něco na bolest Zrovna v téhle době je to opravdu zbytečné zatěžování lékařů v nemocnicích…


Indiana Jones poprvé bez Spielberga. Pátý film o kultovním dobrodruhovi by mohl natočit režisér Le Mans '66 - CzechCrunch\nSteven Spielberg už u pátého Indyho nebude jako režisér, ale jen jako producent\nFoto: Gage Skidmore/Bontonfilm\nTomáš Chlebek – 27. 2. 2020\nO dalším pokračování příběhů kultovního filmového dobrodruha Indiany Jonese se začalo mluvit hned po vydání rozpačitě přijatého Království křišťálové lebky. Oficiálně bylo ohlášeno už v roce 2016 a stále není jasné, jestli se ho diváci dočkají v roce 2021, nebo až později. To proto, že se nyní Steven Spielberg vzdal režie, pátý Indiana Jones tedy poprvé vznikne pod vedením jiného tvůrce. To ovšem nutně nemusí být špatná zpráva.\nUž samo čtvrté pokračování z roku 2008 bylo výsledkem dlouhého a mnohokrát odkládaného tvůrčího procesu, který byl vedle snahy o nový pohled na vině nepříliš nadšených diváckých reakcí. Spielberg původně předpokládal, že se nezhostí režie ani v tomto případě, protože původní trilogii považoval z hlediska vlastního uměleckého příspěvku za uzavřený celek. Po mnoha letech se ale k látce přeci jen rozhodl vrátit.\nVše nasvědčuje tomu, že nový dobrodružný blockbuster prochází podobným osudem, avšak s několika změnami. Poprvé se na něm oficiálně nijak nepodílí autor všech dřívějších námětů George Lucas, který v roce 2012 přestal přímo pracovat na vysokorozpočtových filmech. Poprvé ho také nebude režírovat Steven Spielberg. V zásadě jedinou známou osobností, která si v pátém Indym ponechá stejnou roli jako v prvním, bude Harrison Ford.\nJak vysvětluje magazín Variety, jenž s informací o Spielbergově odstupu přišel, režisér má v současnosti už tak plné ruce práce. Jeho nejnovější film, nová verze muzikálu West Side Story, je v počátečních fázích post-produkce před vydáním chystaným na konec letošního roku. Kromě toho pracuje například na hororovém seriálu pro novou streamovací platformu Quibi a jako producent se podílí na vzniku antologického seriálu Amazing Stories pro Apple.\nV případě Indiana Jonese to nebude poprvé, co další rozvoj franšízy, kterou vytvořil, přenechá jiným. Zatímco pokračování kultovního hororu Čelisti měla extrémně rychlou sestupnou tendenci, třetímu Jurskému parku a později Jurskému světu se dařilo podstatně lépe. Nadějně také působí osud nejslavnějšího fiktivního dobrodruha, protože by se režie pod Spielbergovým producentským dohledem mohl ujmout James Mangold.\nJeho poslední projekt, sportovní drama Le Mans ’66, získalo dva Oscary ze čtyř nominací a šestapadesátiletý režisér má také dobrou zkušenost s tvorbou pokračování zavedených značek. Wolverine z roku 2013 se mnoha pochvalných reakcí nedočkal, Logana z roku 2017 ovšem mnozí považují za vůbec nejlepší film z celé série X-Men. Mangold byl za svůj adaptovaný scénář dokonce nominován na cenu Akademie. Zatím není jisté, že se režie Indiany Jonese skutečně ujme, podle všeho je nicméně hlavním kandidátem.\nJames Mangold má ve své filmografii oceňované filmy jako Walk the Line, Logan a Le Mans ’66\nHarrison Ford před dvěma týdny řekl, že se v roli akčního historika před kameru postaví už za dva měsíce. Jen o pár dnů později zmínil několik problémů s dokončováním scénáře a domlouváním na rozvrhu všech tvůrců. Nyní je možné, že po nejnovějším vývoji se datum premiéry stanovené na 19. července příští roku ještě posune. Ford každopádně zdůraznil, že je pro všechny důležité, aby před natáčením bylo jasné, že bude moci vzniknout co nejlepší možný film.\nIndiana JonesJames MangoldSteven Spielberg


Jak vybrat fitness náramek: kompletní návod + nejlepší fitness náramky 2020\nPoradíme vám, jak fitness náramek vybrat a ukážeme funkce, které zaznamenají váš výkon i pokroky. Pojďte se podívat na nejlepší fitness náramky pro rok 2020.\nA k čemu je dobré právě měření tepu? Například k tomu, abyste rychlost své chůze nebo jiné sportovní aktivity přizpůsobili nejlepší tepové frekvenci pro spalování tuků. Tu si mimochodem snadno spočítáte podle pohlaví a věku na nejrůznějších internetových kalkulačkách.\nMy máme malý tahák (ten mimochodem funguje nejen při chůzi, ale i při běhu, jízdě na kole a dalších sportech): Ideální tepové frekvence dosáhnete ve chvíli, kdy můžete vyslovit větu, aniž byste lapali po dechu. Plynule klábosit po delší dobu už ale nezvládnete.\nIP66 – Představuje normu pro VODĚODOLNÝ fitness náramek, který snese pot, postříkání vodou i umytí rukou. Rozhodně takový náramek nepoužívejte při splavování řeky, surfování, plavání a dalších sportech, u kterých je riziko, že se náramek hodně namočí, nebo dokonce ponoří.\nIP67 – Tohle už je lepší. Náramek by měl snést menší proud vody i chvilkové ponoření do malé hloubky. Například výrobce náramku Niceboy X-Fitpolo (patří k vůbec nejlevnějším na trhu a má právě tento stupeň odolnosti) garantuje, že náramek vydrží ponoření až do hloubky 1 metru po dobu 30 minut.\nIP68 – Pokud hledáte VODOTĚSNÝ fitness náramek na plavání, vybírejte ten označený normou IP68. Tohle označení zajistí odolnost náramku při ponoření až do 50 metrů i při velmi silném proudu.\n•Výrž baterie – začíná na 5 dnech. Na trhu jsou ale i modely, kterým baterie vydrží až 20 dní. Rozhodně se však nedá říci, že nákup dražších hodinek automaticky zaručí delší výdrž. Tady je třeba vybírat. Druhou věcí je pak výdrž baterie vs. nepřetržité měření některých funkcí. Třeba zmiňovaná GPS nebo neustálé sledování pulzu zákonitě baterii vybijí rychleji.\nSynchronizace s operačním systémem telefonu – Android, iOS, Windows Phone – operačních systémů a jejich verzí je mnoho. Proto se ujistěte, že se váš budoucí fitness náramek bude kamarádit se systémem ve vašem telefonu.\nJazyk aplikace – ne každý umí anglicky a ne každá aplikace smart fitness náramků umí česky. Před nákupem si tedy ověřte, v jakém jazyce komunikuje prostředí aplikace.\nDisplay – stačí vám, že fitness náramek zobrazuje pouze nezbytný základ a ostatní informace jsou k dispozici v mobilní aplikaci? Pokud ne, soustřeďte se při výběru na displej a ověřte si, co všechno dokáže zobrazit bez toho, abyste museli telefon vyndávat z kapsy.\nKomunikace chytrého telefonu s hodinkami – pro ty, kteří chtějí být stále v obraze i během sportu, je ideální vybrat fitness náramek, který umí zobrazovat notifikace z telefonu (například hovory, sms, v lepším případě i e-maily, zprávy z Facebooku a dalších sociálních sítí). Ani tady nejde o žádnou Hi-Tech funkci, ale spíše o standard.\nPlacení – některé špičkové modely fitness náramků nabízí i funkci placení u terminálů. Konkrétní službu (Apple Pay, Garmin Pay, Google Pay, Fitbit Pay atd.) samozřejmě musí podporovat i vaše banka.\nMonitoring spánku – dnes už nejde o jinak výjimečnou funkci – v chytrých fitness náramcích je stejně běžná jako třeba krokoměr. Díky této funkci zjistíte, jak dlouho spíte a jak kvalitní váš spánek je. Některé náramky dokonce nabídnou kroky ke zlepšení výsledků, nebo vás jemnými vibracemi vzbudí tehdy, když je vaše tělo v nejlepší kondici pro probuzení.\nAutomatické rozpoznání sportu – Některé náramky umí (bez toho, abyste je ručně nastavili) určit, jaký sport právě děláte, a podle toho měří, vyhodnocují a ukládají informace do aplikace.\nPorovnání výkonů s kamarády – tahle funkce bude zajímavá pro všechny, kteří rádi sportují s parťákem, nebo se předhání s kamarády o to, kdo plní společná předsevzetí lépe a rychleji. Stačí vybrat náramek s aplikací, která umí vaše výsledky sdílet – třeba na sociálních sítích nebo mezi sebou přímo v prostředí aplikace.\nReminder (upozornění) – abyste nezapomněli, že je čas jít si zacvičit… anebo popřát babičce k svátku!\nStopky – když vás nezajímají jen kalorie a počet kroků, ale i čas.\nVirtuální odměny – sbírejte bodíky, dostávejte pochvalu e-mailem, nechte se od náramku „poplácat po rameni“, že jste splnili denní cíl. Vždyť když vás nepochválí váš malý fitness trenér (pardon, náramek), tak kdo jiný?\nPohybový senzor pro zapínání displeje – abyste nemuseli displej zapínat tlačítkem během sportu. Stačí se na náramek podívat a udělat ten typický pohyb zápěstím, který mimoděk děláte, když se chcete mrknout na hodinky. Tady je dobré podívat se do recenzí. Ne všechny náramky, které tuto funkci garantují, mají senzory citlivé natolik, abyste před očima nemuseli otáčet rukou třikrát nebo čtyřikrát, než se displej rozsvítí.\nNastavení denních cílů – u některých modelů si můžete nastavit svůj denní cíl. Náramek vás pak upozorní na jeho (ne)plnění ????.\nVystoupaná patra – vždyť čím víc vystoupaných pater, tím hezčí zadek. Tak kolik pater jste dnes vystoupali vy?


Nejdříve si dezinfekcí umyli ruce, potom si pod speciální lampou prohlédli jak | Svitavská nemocnice\nNejdříve si dezinfekcí umyli ruce, potom si pod speciální lampou prohlédli jak\nMyslíte si, že si umíte správně umýt ruce? Ve Svitavské nemocnici si to mohli vyzkoušet všichni, kteří ve čtvrtek 5. května 2011 prošli vestibulem vstupní budovy a hned si také zkontrolovat, zda to dělají správně.\nS nabídkou osvěty JAK si správně umýt a vydezinfikovat ruce je oslovily budoucí zdravotní sestřičky, dnes ještě studentky střední zdravotnické školy spolu s personálem nemocnice. Svitavská nemocnice se tak připojila ke Světovému dni hygieny rukou a umožnila tak všem návštěvníkům vydezinfikovat si ruce při vstupu do nemocnice i při jejím opuštění. Zájemcům se dostalo výkladu jak si ruce správně umýt a ti, kteří měli zájem, dostali tento postup ještě na papíře. Pod speciální lampou, kterou zapůjčila firma B Braun, si pak vyzkoušeli, jak čisté ruce po umytí mají. A mohli si tak ověřit, zda zvládli doporučený postup na jedničku, či zda musí proces zopakovat.\n„Chceme tak podpořit péči o ruce a jejich čistotu, a to nejen v běžném životě každého z nás v domácnostech i na pracovištích, ale i ve zdravotnických zařízeních. Usilujeme tak o to předcházet infekcím,“ vysvětluje náměstkyně pro ošetřovatelskou péči a ombudsman nemocnice Markéta Nemšovská.


1.8 §8 Roleplay\n1.9 §9 Obchody\n1.10 §10 Speciální itemy\n1.11 §11 Vězení\n2 Další herní pravidla\n2.2 Stavby v krajině\n3 Všeobecné podmínky hraní na serveru Mineland\n4 Typy trestů\nAdmin team si vyhrazuje právo odebrat z whitelistu kohokoliv bez udání důvodu.\nHerní problémy, spory, krádeže, obecné dotazy na server a jiné věci za vás vyřeší moderátoři.\nJe zakázano používat podpůrné programy nebo modifikované klienty (např. Badlion client, x-ray módy, Schematica, android chat klienty aj.) či x-rayové resource packy, zákaz se ale nevztahuje na Minimapu, Optifine a Sodium.\nRovněž se zakazuje stavba obvodů a přístrojů, které mají za cíl automatickou těžbu diamantů. Celá naše ekonomika stojí na diamantech a ulehčení takového typu by mohlo významně tuto ekonomiku narušit a destabilizovat tak cenu všech itemů (A tím zkazit zážitek ze hry).\nPokud si píšete s jedním hráčem, použijte /msg <nick>.\nAdmin Team nereaguje na zprávy, které pouze vyvolávají ("Le0?", "OlCapone???", "Můžu se zeptat???", "Můžu otázku???" apod.). Pokud máte problém, napište celou zprávu.\nZákaz ústavičného prodeje a nabízení věcí v chatu. Od toho jsou shopy, které vám admin team rád vyhradí. Toto neplatí například na oznámení o aktualizaci nabídky ve vašem shopu.\nBěhem války mezi dvěma státy lze provádět lehčí formy griefingu, které jdou jednoduše zahladit a opravit, vždy se ale na těchto formách musí obě strany války domluvit.\nPokud se rozhodnete opustit Mineland vybombardováním vlastních staveb, neumožníme vám přístup na Mineland, pokud si to později rozmyslíte.\nCo není zakázáno, nemusí být nutně povoleno. Pokud si nebudete jisti, ptejte se Admin Teamu\nKrajinu pokud možno zarovnávejte tak, aby vypadala přírodně, jako z world generátoru. (Admin team si vyhrazuje právo nevzhledné placky regenerovat bez náhrady na vrácení itemů)\nPísek, terracottu, clay a další věci, jejichž absence by nevypadala dobře v přírodě, těžte pouze v těžícím overworldu. Portál do něj lze zpravidla najít na lodi u spawnu.\nNether věci těžte výhradně v těžebních dimenzích (na spawnu jsou custom portály).\nJe zakázáno ničit netěžící End (samotný ostrov), těžit obsidian, nebo end stone. Je zakázáno vyvolávat v netěžícím Endu draka. Netěžící end slouží pouze jako přístup k enderman farmě.\nAdmin Team si vyhrazuje možnost mazat ohavné stavby z důvodu dlouhodobé udržitelnosti mapy a farmy, které nesplňují pravidlla uvedená na této stránce.\nVeškeré farmy, které se dají dát pod zem dávejte pod zem. Od 1.18 máte pod zemí 64 nových bloků k využití.\nJe zakázáno používat farmu nad povrchem, není-li zakrytá. Nejdřív zakrýt a až pak využívat. Nevztahuje se na testování funkčnosti farmy.\nRaději se dvakrát zamyslete, jestli je místo, kde chcete stavět velikou stavbu, vůbec vhodné.\nJe zakázáno vlastnit nesmyslně velký počet bezúčelných villagerů, například ve formě villager množičky. Villageři bez pracovní stanice lagují nejvíc a na případné namnožení účelných villagerů bohatě stačí jeden pár v záloze.\nKdyž už provozujeme roleplay, je zakázáno využívat informací, které naše postava nemohla zjistit sama. Výjimku tvoří roleplay kanály na discordu jako zpravodajství.\nPokud hrajete například ve užší skupině lidí, používejte státní chaty nebo voice chat.\nMineland je pouze semi-roleplay server, roleplay není podmínka ke hraní. Nelze tedy RP očekávat od kohokoliv.\nU vyhrocenějších roleplayů nezapomeňte jasně odlišit realitu od hry, abychom zamezili reálným konfliktům mezi hráči. Stále jsme jedna komunita.\nJe zakázáno krást v obchodech.\nVýmluvy typu - „Já jsem to tam pak chtěl vrátit/dát“ neomlouvají.\nJe zakázáno používat Zásoby jako druhou Enderchestku nebo skladiště.\n§10 Speciální itemy\nSpeciální itemy jsou předměty, které mají být početně limitované, nebo úplně jedinečné.\nJe zakázáno takové itemy duplikovat, pokud to Minecraft mechaniky umožňují. (např. klonování originálních obrazů)\nJe možné zažádat o duplikát originálního obrazu admin tým, který tento duplikát jasně označí v lore itemu. Ten pak lze duplikovat dále pro prodej nebo pro roleplay účely\nPorušení pravidel povede k odebrání speciálního itemu a zákaz získávání takových itemů. A podle rozsahu i jail/ban.\nSpeciální item může vytvořit i hráč. Například kdyby si někdo vyrobit karetní hru na mapách. Pak může být po domluvě s admin týmem duplikování zakázáno.\nPokud hráč, který si domluvil speciální item, prodává tento item dál, je třeba varovat kupujícího o těchto pravidlech.\nRozlišujeme dva druhy vězení. Jeden je roleplayový, hráč se tam dostane po nějaké RP události na určitou dobu, přičemž je v tomto druhu vězení stále hraní zábava. Druhý typ vězení je non-RP pro hříšníky, kteří například hackují nebo jinak porušují pravidla, obsahuje temnou kobku z bedrocku a hodně obsidianu ke kopání.\nNon-RP vězení není určeno pro roleplay a zábavu. Není možné z něj nikoho osvobodit, není možné utéct. Pokud se to přece jenom někomu podaří, bude zabanován, což platí i pro případné vnější pomocníky.\nDalší herní pravidla\nStavby v krajině\nPodrobné informace naleznete na stránce Návody:Stavby.\nJail - uzavření do nápravného zařízení\nCitováno z „https://wiki.mineland.eu/w/index.php?title=Pravidla&oldid=16521“\nStránka byla naposledy editována 20. 4. 2022 v 17:26.


MATTONI GRAND PRIX PRAHA PODPORUJE DOBROU VĚC\nOblíbená večerní akce MATTONI Grand Prix Praha, kterou organizuje společnost Prague International Marathon spol. s r.o. („PIM“) v sobotu 10. září 2011, navazuje na snahu společnosti PIM podporovat solidaritu mezi lidmi a běhání jako jednu z cest ke zdravějšímu životnímu stylu. Toho se snaží dosáhnout zapojením řady charitativních a nadačních organizací a specialistů na zdravý životní styl.\nTi, kteří hledají rady ohledně hubnutí, mohou navštívit stánek „Zdraví“ pořádaný sdružením STOB a Nadačním fondem PRO Motol, který má za cíl podpořit myšlenku zdravého životního stylu a přesvědčit návštěvníky, aby zlepšili své stravovací návyky a přisvojili si pravidelný pohyb. Ve stánku se bude v den závodu na Staroměstském náměstí konat výstava, na které budou představeny ukázky vhodných i nevhodných pokrmů a nápojů. Návštěvníci mohou obdržet rady pro zlepšení svých stravovacích návyků, mohou si nechat změřit tělesný tuk nebo si vypočítat své BMI (Body Mass Index). K dispozici bude i ochutnávka speciálních pokrmů, které dokazují, že žít zdravě nemusí nutně znamenat vzdání se gastronomického zážitku.\nNadační fond PRO Motol, který bude mít svůj stánek k dispozici v průběhu trvání celého veletrhu Grand Prix Expo, představí svůj projekt nazvaný „Oko bez mráčku“, který má za cíl vybrat finanční prostředky pro zakoupení lékařského přístroje pro oční kliniku nemocnice Motol. Díky tomuto zařízení budou lékaři schopni diagnostikovat širokou řadu očních onemocnění a budou zároveň schopni systematicky sledovat a pečovat o děti narozené se šedým zákalem.\nSamotného závodu se pak zúčastní Jan Říha, známý nevidomý běžec a pravidelný účastník PIM běžeckých závodů. Nebude chybět ani Šárka Ulrichová, známá tvář televizního seriálu „Ulice“, která svou účastí podpoří neziskovou organizaci Armádu spásy. To jsou pouze dvě jména z mnoha známých osobností, které se postaví na start po boku fotbalové hvězdy Pavla Nedvěda a jeho bývalého kolegy Vratislava Lokvence, kteří již potvrdili svou účast na METRO Běhu na 10 km.


Mezinárodní den žen - Last Week Tonight - Videacesky.cz\nMezinárodní den ženLast Week Tonight\nJohn Oliver tento týden ještě stále nevysílá, tak vám opět přináším jedno starší video. Mezinárodní den žen různé národy slaví svým vlastním způsobem. A někdy dost zvláštním...\nPřeložil/a: Mithril | Publikováno: 24.09.2016\nMezinárodní den žen. Den, kdy se zadaní muži probudí, uvidí, že to každý sdílí na Facebooku a řeknou si: "Kurva, musím rychle něco vymyslet." Letos připadá na úterý. Státy světa ho oslavují různým způsobem. V Rusku, kde je tento den považován za státní svátek, vystoupil v televizi Vladímír Putin.\nDrahé ženy, srdečně vám gratuluji k Mezinárnodnímu dni žen. Máte schopnosti a čas řešit množství velkých problémů. Zůstaňte jemné, bystré a okouzlující. Zaprvé, je zvláštní slyšet přívětivé poselství od muže, který vypadá, jako by právě v ruce drtil malé ptáčky. Zadruhé, pokud chce být pokrokový, tak mu to moc nejde. Zvládat množství problémů, ale zároveň zůstat jemné a okouzlující, je přesně ten dvojitý standard, který se ženy snaží překonat.\nŽeny, je skvělé, že jste tak sebevědomé, schopné a zaměřené na kariéru. A někdy o tom i přestanete krafat. Je to skvělé. Ale zato v Turecku prezident Recep Erdogan využil svůj projev k tomu, aby protlačil nečekanou myšlenku. Vím, že to některé z vás naštve, ale žena je podle mě hlavně matkou.\nPodle mě je tím největším příkořím, které ženě můžete způsobit, to, že bude prožívat život, ve kterém bude obětí ekonomické nezávislosti. No dobrá... Zaprvé, tvrdit, že žena je především matkou, není vhodné ani během Dne matek. A ekonomická nezávislost ani zdaleka není to nejhorší, co ženě můžete udělat. Musíte projít nejdříve seznamem, který zahrnuje ženskou obřízku a filmy Nancy Miles.\nV Číně obchodní dům na Mezinárodní den žen nabízel slevy, ale pouze hezkým ženám, jejichž vzhled byl ohodnocen skenerem obličeje. Moc často se nestává, že slyšíte příběh, který se zároveň odehrává ve vzdálené budoucnosti i vzdálené minulosti. Ale je úžasné, že někde v Číně vedoucí obchodu T.J.Maxx řekl: "Promiňte, ale robot vás nechce ošukat.\nTyto tříčtvrťáky máte za plnou cenu." Možná nyní budete rádi, že ženy v USA slaví po svém. Například moderátorka Greta von Susteren pronesla projev na počest tohoto dne. Rovnou vám říkám, že pokud si myslíte, že víte, co bude následovat, tak se pletete. Taliban znemožňuje ženám poslouchat hudbu, chodit do školy nebo opouštět dům bez burky. Ve světě žijí ženy pod právem šaría, a prožívají nemyslitelné věci jen kvůli tomu, že jsou ženy.\nTo mě přivádí k tomuto. Během tohoto Mezinárodního dne žen bychom my, ženy, měly vyjádřit uznání americkým mužům. Poděkujme jim. Ano, Greta von Susteren označila Mezinárodní den žen za den, kdy máme poděkovat americkým mužům za to, že jsou lepší než Taliban. Netušil jsem, že tohle je možné.\nJsem si jistý, že Vystoupila z řady. A to ještě neskončila. Není to dokonalé, stále nedostáváme stejný plat za stejnou práci, ale američtí muži jsou zdaleka ti nejlepší muži na světě. A my, americké ženy, to možná neříkáme, ale všechny víme, že si to američtí muži zaslouží slyšet. Možná není lepší možnost, jak uznat přínos žen, než dát uznání mužům za to, že nic nedělají.\nStejně nejlepší je na tom videu jak prý ženy by měly poděkovat můžům za to že mají právo se mít tak dobře že mohou slavit něco jako MDŽ :D :D Skutečně měě štve že m to nikdy nenapadlo :D\nŽeny mají svůj den, ale co ostatní pohlaví? Jako helikoptéry apod.\nZe nekdo nabada zeny aby se chovaly jako zeny a ne jako zvirata je hodny posmechu? Nebyla by to amerika aby si zase kvuli necemu do ostatnich nerypla, v tomhle pripade do ruska... Kde jsou ty zeny z let minulych... To co kolem sebe vidime ted, nema s neznym pohlavim co delat... Z galantnich muzu jsou obratem sexisti.\nNaštěstí tato demence je rozšířená jen v USA a západní Evropě. I když už se to dostává u nás do Prahy a Brna.\nA co kdyby nikdo neříkal ženám, jak se má taková správná žena chovat a jak moc neodpovídají tomu standardu (což mimochodem zrovna děláte)? :D Co když žena nechce být něžná, protože je prostě jiná? Nebo se vám jako mužům zamlouvá, že vás společnost tlačí do pozice alfasamců, co nebrečí a je hrozně roztomilý, když se snaží postarat o děti?\n+eshllinA co kdyby nikdo nerikal detem co je to slusne chovani? Co je to ucta? Co je kradez? Co je vrazda? Stud? At jsou preci takove jake chteji byt... Kam to asi tak povede? Staci se vlastne podivat kolem sebe, taci uz tu jsou a je jich cim dal vice...\n+ctjwow. podle této logiky je tedy dospělá žena na úrovni malého dítěte? to není o tom, že by se ženám vštěpovaly nějaké hodnoty ale o tom, že jim prostě říkáte jak mají žít. Tato logika - že žena musí být něžná, nejlépe sedět doma, vařit a starat se o děti je buranská obdoba logiky islámských fundamentalistů, kteří ženu ukamenují když se jim nelíbí jak se chová.\n+StrakaPodle teto logiky jsou zeny (a i muzi) takovi, protoze je jako deti malo/spatne vychovali... Castecne chyba rodicu, castecne za to muze kultura, castecne skolstvi...\n+ctjVýchova je o tom, aby jsme dětem vštípili nějaké základní morální zásady, základy společenské slušnosti, úctě k druhým a podobně, ne o tom, aby sme je přetvářeli k obrazu svému. Zjednodušeně naučíme dítě co může a co nesmí, tím nastavíme jisté mantinely a v těch už se může pohybovat jak samo uzná za vhodné. Jestli chce ženská vzít do ruky krumpáč a zalízt do doů tak ať to udělá pokud je na tom fyzicky dostatečně dobře. A to že někdo nabádá ženy, aby se nechovaly jako zvířata sem asi nepochopil. To se jako chlapi chovají jako zvířata? A ne, z galantních mužů nejsou sexisti. Sexisti jsou ti, kteří nedovolí ženě pracovat prostě jenom proto, že je žena a má se starat o domácnost. A pokud se najde žena, která o galantní chování nestojí (myslím, že těch není moc), asi by si měl ten galantní muž najít jinou pokud má potřebu držet ženě dveře, pomáhat jí do kabátu nebo jí vzít těžkou tašku, ale není to chyba na straně ženy. Každej sme jinej, každej chceme od života něco jinýho a stejně jako se muž může rozhodnout, že bude na rodičovské dovolené s dítětem a bude prát a vařit, tak se žena může rozhodnout, že půjde do armády. Nevidím důvod proč komukoli možnost této svobodné volby brát.\n+CreeglNech spravis co spravis dokym deti neizolujes tak ich vychovavas k obrazu svemu, alebo hocijakemu inemu ;)\nTyvado ten Erdoganův projev, to je maso. Vážně nevím, jak bych takové evidentně nábožensky-založené tvrzení středověkého přístupu ještě mohl říct ještě uhlazeněji, abych zmínil kritiku ekonomické soběstačnosti.\nZase vytváří problémy z ničeho. Tak žena poděkuje mužům, což dnes nejspíš není dost progresivní a asertivní, a za to si zaslouží posměch. Inu, trochu sebezpytu by nezaškodilo, ale na to není čas, je potřeba rychle něco reformovat...\nNeřekl bych, že z toho vytváří nějaký problém. Spíš si jen dělá legraci z toho, jak to mohlo vyznít. :)\n+Mithrilposelstvím poslední části videa je, že muži vlastně nic nedělají, že není za co jim děkovat, a kdo si myslí jinak, je pro smích. to je podle mě dost konfliktní vyjádření, které určitě nepřidává k dialogu. satira je sakra silná zbraň (a těžko se proti ní dá bránit) a zdá se mi, že ji oliver poslední videa docela dost zneužívá\nVždycky mě fascinuje jak Američani narcisticky nazývají Ameriku a americké nejlepším (greatest) na světě. Patrně to funguje jako sugesce, začnou to brát jako fakt, když to říkají všichni. :)


Rosa Mitnik: Jak se šije kapsář do školky/pytel do šatny\nUšít si bavlněný kapsář pro vašeho prince či princeznu je velmi jednoduché.\nA klidně to může být váš úplně první šicí projekt.\n0,5 m kostkované látky\n0,5 m žluté látky\n50 na 30 cm pěkné látky na titulní stranu\n50 na 30 cm vatelínu\n15 cm dlouhý zip\na malou karabinku.\nFinální rozměry kapsáře jsou 50 na 40 cm, náš pytel do školkovské šatny bude mít jednu velkou kapsu na tepláky a triko a dvě menší/poloviční na drobné prádlo, ponožky a čerstvé umělecké výtvory. Součástí vašeho originálního setu bude i tajná kapsička na drobné osobní předměty štěstí.\nA jdeme na to! Časová náročnost ušití je třicet minut (a více).\nTakto bude náš kousek na konec vypadat.\nKdyž si budete vybírat trojici látek, které na něm pro holku či kluka nakombinujete,\nsáhněte po opravdu hezké látce na jeho čelní stranu.\nI když se šitím teprv začínáte.\nI když se kapsář celý rok bude bimbat na ramínku pouze v šatně.\nKrásná látka na přední straně straně nám udělá nejlepší službu, udá vzhled a nepřehlédnutelný styl!\nOstatní látky volte bavlněné, čím větší gramáž, tím lépe bude pytel držet tvar.\nStřih kapsáře si vyrobíte doma sami. Ten můj už je dva roky starý, když šel náš Kubka prvně vstříc MŠ.\nTi profesioálnější z vás použijte střihový papír, já šla v rychlosti do novin.\nRozměry obdélníku jsou 40 cm na šířku na 50 cm na výšku.\nA ve vrchní část jsem místo křivítka použila jako šablonu právě věšák, na kterém kapsář visí.\nStřih jsem si ještě ve finále osově srovnala a přesně zrcadlově sestřihla.\n(Mimochodem dřevěné ramínko je lepší, protože na rozdíl od pevného plastového se může v kovové části točit a naše dítě s ním pak lépe manipuluje na zavěšené tyči.)\nZáleží úplně na vás, zda střih bude počítat s centimetrem na zapošití nebo ne.\nJá si vždycky věci vymýšlím, tak jak chci, aby nakonec vypadaly,\na tak si při střihání do látky právě onen 1 cm přidávám (viz nakreslená žlutá lajna).\nKapsář střihám zrcadlově napůl, ať mám obě strany fakt stejné.\nNyní máme tedy střižený zadní kostkovaný díl - A.\nNásleduje střih předního kostkovaného dílu - B. Ten je dlouhý 25 cm a k nim si připočtěte ještě další 4 cm, protože díl budeme dole začišťovat.\nTeď střih čelní pěkné kapsy - D. 42 na 26 cm.\nA úplně stejně velký obdélník si střihněte ze žluté látky F (není na fotce), která nám bude tvořit zadní stranu čelní kapsy.\nVrchní lem - C. 42 na 12 cm.\nA jednotlivé díly na malou tajnou kapsičku.\n1. Výztuž Ronofix. 2. Přední a zadní strana. 3. Podšívka. 4. Zip 5. Karabinka a malé ouško na karabinku. 6. Dlouhé ucho.\nTaštičku si ušijte podle návodu, který jsem pro vás připravila už loni.\nA teď si všechno úhledně vyžehlíme, včetně 8 cm širokého ucha na karabinku (dlouhé asi 50 cm),\nkteré si složíme a přežehlíme na finální šířku 2 cm\na až si jej budeme šít, jeden konec si zahneme dovnitř a začistíme, to je tu stranu, na kterou pak přišijeme karabinku.\nA toto je už mezistav před šitím.\nA. Zadní díl. B. Přední vrchní díl. C. Lem vnější kapsy. D. Krásná látka vnější kapsy.\nE. Vatelín, který nám poslouží jako výztuž vnější kapsy, aby nám kapsář držel koukatelně tvar.\nF. Vnitřní strana vnější kapsy. G. Vnitřní kapsa. H. Komponenty na kapsičku.\nPrvním krokem našeho šití je všít si žlutý lem vnější kapsy.\nProtože šijeme bavlněné plátno, nastavíme si praktickou velikost stehu 3.\nOba švy mezi přední i zadní látkou rozžehlíme a mezi látky teď vložíme vatelín,\na aby nám uvnitř kapsy nelítal, prošijeme znovu celou kapsu ještě asi 3 mm pod žlutou látkou.\nTeď si začistíme vrchní stranu vnitřní kapsy - G. 42 na 30 (26 plus 4 na začištění) cm.\nNa stůl si položíme lícem vnitřní kapsu a na ni vnější kapsu, odměříme si polovinu a oba díly prošijeme.\nZískáme tak dvě poloviční kapsy na rezervní gaťky a fusky.\nDále si začistíme vrchní část vrchního dílu, kudy bude procházet ven ramínko.\nA spodní část vrchního dílu - kudy se budou do kapsáře strkat věci.\nA už jdeme do finále. Čeká nám závěrečné sešití!\nNa sebe naskládáme: lícem zadní díl A. Na něj nahoru rubem vrchní díl B.\nA dolů pod B celý systém vnější kapsy. Pozor, díl B bude ten úplně nejvíc vrchní, který vnější kapsu překryje.\nA ještě bacha - nezapomeňte si do jedné z malých vnitřních kapes vložit dlouhé ucho s karabinkou.\nA teď jen všecko dobře sešijeme dohromady.\nS jedinou výjimkou začištěného horního otvoru pro ramínko.\nKdyž budeme mít sešito, celý kapsář si přetočíme na lícovou stranu a zkontrolujeme si, zda vše pěkně sedí, nikde po straně není díra a podobně.\nJá pak kapsář ještě jednou vrátím zpátky na rub a celý si jej zevnitř obentluju. Aby se nepáral a vypadal čistě.\nJaba daba dů - a tady máme hotový výsledek!!!\nJeště zbývá došít maličký necesér na tajemství. 15 na 10 cm.\nA máme úplně hotovo.\nKapsičku připnutou na karabinku lze kdykoli odepnout a může sloužit třeba jako malá peněženka na školní výlety.\nA tady ještě kontrolní pohled na dvě menší vnitřní kapsy a jednu velkou na všechno.\nTeď už jen zbývá společně se doma pečlivě zamyslet, který amulet bude pro první školní den ten správně magický!\nPořádek: Jak se šije - návod na šití, Kapsář, Kapsář do školky\nPetula 15. srpna 2016 10:44\nTo je báječné, děkuji Roso, budu mít dárek pro své neteřinky :) A bude z krásné látky, přesně podle návodu ;)\nRosa 15. srpna 2016 13:38\nAť ti šije niť.\nAnonymní 15. srpna 2016 18:39\nskvělý návod díky. předpokládám, že to je ramínko dospělácké nikoliv dětské, což? děkuji Vám.\nRosa 15. srpna 2016 18:45\nMyslím, že asik dětské - v nejširším místě má rozteč 32 cm a koupila jsem ho v barevné sadě tří kusů v Jysku.\nBarbora Rákoczi 15. srpna 2016 19:46\nJste úžasná,děkuji za návod. Minulý týden jsem dostala svůj první šicí stroj, něco malého už jsem ušila,tak teď je na řadě něco velkého:-) mávám že severu Moravy. Bára\nRosa 15. srpna 2016 20:19\nať se vám dílo podaří, držím vám niť ... ehm palce!\nAnonymní 16. srpna 2016 18:40\nAutobus je dobrá voľba:syn - dvadsaťročný autista aj muž - cobydup dôchodca - autista majú podobné a fungujú stále!\nRosa 16. srpna 2016 21:06\nVybíráme větší auto, takže já už nic než autobus nevidím!\nUnknown 16. srpna 2016 20:48\nPerfektní, díky za návod.. Syn v září nastupuje celý natěšený do školky a já jsem natěšená, že mu mohu udělat jedinečný kapsář. Bude to můj úplně první kousek, tak snad to zvládnu :)\nRosa 16. srpna 2016 21:05\nNeváhej a šij!\nUnknown 22. srpna 2016 14:25\nsnažím se, ale už tady na to vejrám dobrou hodinu a jsem v koncích :-/Asi musím poposednout nebo nevím :-)))\nRosa 24. srpna 2016 9:07\nDíky za mail, jsem šťastná, že ty jsi šťastná!\nUnknown 17. srpna 2016 21:10\nRosi moc diky za navod, ja jsem cela natesena ze ty usite od vas budou mit sve mistecko pro nasi Karolinku a synovce Matyska a pekne vedle sebe od 1.zari ve skolce:-). Ukladam kdyby nahodou... Diky a mejte se prima! Silvia\nRosa 24. srpna 2016 9:06\nKdy to na něj přijde.\nTa šicí vášeň ... :o)\nweri.hd 18. srpna 2016 13:28\nPři návštěvě většiny blogů mě občas docela mrzí, že ještě nemám děti... tolik nápadů pro jejich volný čas, pro práci s nima, pro práci pro ně... Doufám, že tu budete ještě tak za 10 let, abych mohla zpětně čerpat inspiraci, až budou i vlasstní :)\nJasná páčka, počkáme na tebe!!!\nAnonymní 7. září 2016 14:40\nDobry den. Vyborny navod. Jen mi neni jasne, jestli ta delka toho kapsare 50 cm je pocitana v prostredku nebo po stranach. Jestli tech 50 cm zahrnuje i tu cast s raminkem. Dekuji! Gabi\nRosa 8. září 2016 9:41\npade je měřeno v té nejdelší části,\nstřihněte si nejdřív obdélník, a pak teprv zakřivte půlkulaté části pro ramínko.\nAnonymní 2. srpna 2017 13:46\nDobry den, odkud je prosim ten dreveny panacek? Dekuji Michaela\nRosa 2. srpna 2017 21:32\nJe to cestující z autobusu - http://usa.plantoys.com/product/school-bus/\nAnonymní 8. srpna 2017 10:07\nVikCerv 16. srpna 2017 22:06\nJa budem musiet improvizovat. Skrinky su uzke a kapsare nemame nosit.\nRosa 30. srpna 2020 20:00\nTy to dáš, Viki!!\nAnonymní 1. září 2019 17:37\nSkvělý návod, jak ušít kapsář. Můj úplně první projekt a myslím, že se podle tohoto návodu povedl:-)\nRosa 30. srpna 2020 19:59\nJeeeeeeee, tak to mě těší!! Gratuluju.


Jak užívat tkáňové soli - Vody životaVody života\nTablety tkáňových solí se vstřebávají přes sliznici ústní dutiny, proto je třeba nechat je rozpustit v ústech. Můžete je cucat jako bonbón. Dále je optimální 10 minut před a 10 minut po požití tablety nejíst a nepít. Je také možné tablety rozdrtit a dát do vody – to je vhodné pro malé děti nebo zvířata. Miminkům můžete rozpuštěnými tkáňovými solemi vytírat pusinku. V případě např. svědivého ekzému, spáleniny od slunce je dobré soli nejen užívat, ale na postižené místo i mazat – takže opět rozdrtit a do trošky vody rozmíchat na kašičku nebo vmíchat do lžíce masťového základu.\nMáme za sebou jakým způsobem soli užívat a dostáváme se k četnosti užívání. Tady se budeme řídit tím, zda se jedná o akutní onemocnění, chronické onemocnění nebo krvácivý stav:\nPři akutním onemocnění – např. kašli, rýmě, chřipce, se soli užívají třeba i každou hodinu a s ustupujícími potížemi jejich počet snižujeme.\nV případě chronického onemocnění – anémie, křeče, bolesti kloubů a další, je třeba soli brát dlouhodobě, někdy třeba i rok. Všeobecně se doporučuje brát dvakrát denně jednu tabletu minimálně tři až šest měsíců. První dva týdny je vhodné brát sůl i častěji např. 3-5x denně dle obtíží, aby došlo k rychlejšímu doplnění minerálů v těle.\nKrvácení – v případě krvácení je třeba brát tkáňovou sůl každých 10 minut.\nMůže se Vám stát, že si přečtete, jaké problémy se dají tkáňovými solemi řešit, a budete mít pocit, že je potřebujete pomalu všechny. To také může být pravda, protože vyčerpání jednoho minerálu v organizmu často souvisí s vyčerpáním dalšího minerálu. Najednou lze užívat i několik solí současně. A jak to udělat, abyste v případě užívání více solí, měli čas jíst také něco jiného? Asi nejlepší způsob je denní dávku od všech solí sesypat do jedné mističky a během dne, jakmile jdete kolem a máte prázdnou pusu, jednu sůl vzít a vycucat. Nemusíte myslet na to, kterou sůl jste měli naposledy a která je na řadě dál. Navíc je výhoda, že místo několika krabiček vezmete na denní putování jen malý uzavíratelný sáček, který je k dostání v papírnictví.\nPokud máte další otázky či pochybnosti, neváhejte se zeptat mne zeptat, ráda vám poradím.\nArulka, Duhová hvězda\n9.12.2013 | Kategorie: Tkáňové soli | Napsal: Arulka | Komentářů: 9\n9 komentářů k “Jak užívat tkáňové soli”\nDobrý den, měla bych dotaz ohledně chuti tablet tkáňových solí. chtěla bych koupit synovi kvůli poruchám spaní a neklidu.\nDěkuji za odpověď, Marie C.\nDobrý den. Měla bych na vás dotaz. Mám nespave miminko které chce být neustále nošené, problém v tom není nosim i v šátku, ale ty noci jsou náročné. A to v tom,že i přesto že jakoze spí se neustále vrti kroutí a chce prso,ne jenom na pití ale i na uklidnění, vždy vyhovim jen je to opravdu náročné a spánek bych uvítala. Je možné řešit to nějakou solí a jak miminku dávat? Syn má 4 měsíce. Děkuji mockrát Misa\nvhodná je kombinace Kali Phos a Calc Phos.\nmiminku můžete nechat tabletu rozpadnout na lžičce vody. V případě poruch spánku z důvodů předrážděné nervové soustavy je vhodná sůl Kali phos. Je ale dobré zjistit, zda není ve hře nějaká další příčina.\nDobrý den, chtěla bych se zeptat, jakou sůl brát na posílení imunity pro děti, když chodí do školky nebo se chystáme na dovolenou… A můžu vzít kuličku do ruky, není to jak u homeopatik?\nvhodná je kombinace Kali mur a Ferr phos. Tkáňové soli můžete brát bez obav do ruky, v zásadě i ta homeopatika.\nProsím vás začala jsem užívat tkáňovou sůl Nať Mur na hydrataci dle doporučení nutriční terapeutky.Uzivam 2x denně po jedné necelý týden.Asi třetí den mám po jídle slano v ústech a dráždivý kašel větší slinění.Myslim,ze můj pitný režim je dostačující. Mám plicní fibrózu tudíž i překyseleny organismus, sůl na odkyselení mi nebyla doporučena pro nízkou váhu 39 kg. Děkuji za odpověď.\nvelmi by mě zajímal obsah tabletek, tedy co je ještě součástí tabletky kromě daného preparátu, velmi děkuji za odpověď\nJe-li součástí celulóza nebo nějaký polysacharid, atd… 🙂\njiž mnoho let mě trápí nosní polypy ve spojení s astmatem. Doporučíte mi kalium muriaticum ?\nŽiju velmi zdravě a vyzkoušela jsem již úplně vše.


Facka ve škole | porodnice.cz\nFacka ve škole - obrázek\nSlovo dětského lékaře v éře týraných dětí zazní kacířsky: Správně silná a správně mířená facka ani ve škole nemusí být vždy na škodu. Opomiňme, že nešlo o facku, ale plácnutí pravítkem. Budeme mluvit o facce. Pan ministr školství se zachoval nejen jako politik, ale také jako otec a třeba si vzpomněl i na školní léta, kdy nepatříval možná k nejhodnějším žáčkům. Ale mám obavy, že výstup bude nějaký zcestný. Bude se připravovat nějaká zákonná nebo podzákonná norma určující, kdo smí fackovat, dále kdy, kde, koho a silou kolika kilopondů atd. To jsou hlouposti.\nJá bych to nechal na domluvě rodičů s pedagogem. „Paní učitelko, my vás známe, jste rozumná žena, známe i toho našeho hošíčka, takže mu ji prosím, až to nepůjde jinak, klidně bouchněte“. Jiní rodiče si nebudou přát, aby na jejich synky (ale dle mých zkušeností bych dcerky tak úplně nevyřazoval) nebyla vztažena ruka. Pak se ale musí smířit s tím, že jejich kázeňské přestupky budou řešeny cestou písemnou, snižováním stupňů za mravnost atd.\nOna taková facka občas padne i doma. Rodič je provokován, hecován a někdy mám dojem, že když nepadne jemně dávkovaný, ale štiplavý úder, nastává něco jako vychovatelovo selhání. Po dopadu plácnutí se naopak atmosféra uvolní, ratolest ví, že všechno má své meze, tatínkovi (mamince) je plácnutí trochu líto a trochu stydno, a vše se v dobré obrací. Všichni jsme ve škole zažili pedagogy, kteří občas nějaký ten tělesný trestík nasadili, a kupodivu nepatřili k těm méně oblíbeným.\nNemyslím, že by postoj podobný mému nahrával sadistům. Život je stejně odhalí. Navíc si myslím, že někdy je teror duševní a sadismus slovní týrající učitelova neoblíbence nebo šikanující samorosta vybočujícího z řad sluňáků horší než ta facka.\nPřesouvat tresty ze školy domů? Ono to ani dost dobře nejde. Často pak v dítěti vzniká daleko větší pocit křivdy a ústrku než po řešení přímo na místě.\nJeště jedna věc zde musí být zmíněna. Zvláště odsouzeníhodné však by mělo být, je-li trest ponechán na vůli jiných dětí, k čemuž jsou občas učitelem nabádání – „však oni si to s tebou jistě vyřídí, až odejdu“. Jde o jedno z nejhorších křivení dětských charakterů a výchovu k davovému násilí. Takže fackovat? Těžká odpověď. Jako u mnoha věcí ve škole je i zde hlavně nutno, aby se učitelé, žáci a rodiče dobře znali, respektovali se (nemusí se milovat) a nezklamávali vzájemnou důvěru. Pak to půjde s fackou, ale i bez ní.\nZdroj: Rady venkovského lékaře, kapitola 55\nžena, rady, otec, muž, lékař


Diskusní fórum o fotobankách • Zobrazit téma - Youtube\nod Host » 27. srpen 2019 14:01\nGreatWhite píše: ;) nene, všechno špatně. je to pomalé, proč 4 možnosti odpovědí. stačí 3. 10 sekund na odpověď? za takovou dobu uběhne Bolt stovku a ještě sbalí fanynku v první řadě hlediště. harry potter? kdo to je? hra o trůny? ta už nikoho nezajímá ani na csfd. kdybys udělal nějaký kvíz na tarantina, dva týdny před premiérou tenkrát v holywoodu, tak možná. když už kvíz, tak musí být aktuální. teď frčí keanu reeves. udělej něco na něho a zakomponuj do nadpisu a otázek hru cyberpunk 2077. celkově lidi víc zajímá herec než jeho role, ty se mění. témata otázek musí být: při které premiéře filmu sebou ožralá Emma Watson (představitelka Hermiony z Harryho Pottra) praštila na červený koberec a rozbila si nos? nikoho už nezajímá kdo dostal v bradavicích 10 bodů a získal školní pohár, jestli harry nebo hermiona. peace\nPřesně tak je to. Dodnes na tomhle principu fungují fotobanky.\nJen ta klíčová slova jsou jiná...\nA to mne naplňuje mírným optimismem.\nJen tak mimochodem OT, zastavil se mi letos fotobankový pád. Vystřídal ho velmi pozvolný vzestup. Dlouhá bude cesta z Death Valley do Tipperary...\nZ YT si dělám trochu srandu, protože mne dnes nenapadá produkt, který by se tam dal monetarizovat...\nSledování a sdílení samo o sobě toliko k hovnu je...\nod PandaWild » 27. srpen 2019 14:23\nPainter píše: ...Několik let jsem maloval akvarely, oleje atd. (prostě tradiční malba) a vše teď leží na půdě. Dával jsem svoje ilustrace na Deviantart a získal dokonce DD ale k čemu to vlastně bylo...\nTy to nemáš na FineArtAmerica?\nod Painter » 28. srpen 2019 07:09\nNahrál jsem tam jen digitální ilustrace a ani jeden prodej, ikdyž jsem tam už asi půl roku nekoukal tak nevím. Dával jsem jen těch 20 základních nebo kolik jich tam je.\nod PandaWild » 28. srpen 2019 07:24\nZ 20 základních moc prodejů nebude. Jestli máš ruční malby, ty se tam prodávají docela dobře, to bys mohl zkusit. Není to sice sláva jak (bývalý) SS, ale zatím se mi poplatky vždy dostatečně vyplatily. A když někdo umí dělat ruční tvorbu, je docela škoda ji tam nemít, to je na ni dělané.\nod Bananaboy » 28. srpen 2019 08:11\nJa mám z tých základných 20 obrázkov 3 predaje za 9 rokov, takže si to nejako preber.\nod PandaWild » 28. srpen 2019 08:14\nBananaboy píše: Ja mám z tých základných 20 obrázkov 3 predaje za 9 rokov, takže si to nejako preber.\nPři obvyklejším portfoliu 2000 obrázků by to vycházelo na 1 prodej týdně (u mne průměr $22 na 1 prodej, to by vycházelo $100 měsíčně). To bys byl v balíku!\nod Riky » 28. srpen 2019 19:21\nPainter píše: Pokud se ptáš jestli to vůbec někdo bude sledovat, tak si myslím že to není tak že by si to chtěl pro radost. Jen místo peněz chceš dostávat like, odběr, sdílení atd. Pokud pak video uvidí málo lidí budeš stejně zklamaný že si se s tím dělal a zhlédlo to jen x lidí. Stejně jako jsme zklamaný že se neprodává na FB. Dneska už asi moc lidí nedělá něco opravdu jen pro radost. Instagram, Facebook atd. vše je pro něco.\nA povedzte, Kefalín, čo vy si predstavujete pod takým slovom "pro radost"?\nJe rozdíl mezi motivací, uspokojením a vlastní hodnotou. Motivace může být jak emocionální, tak i materiální, zatímco uspokojení je pouze v rovině emocionální. A vlastní hodnotu bych měla mít nastavenou uvnitř sebe, a měla by být neměnná, ale to by byl ideál, který je nedosažitelný. Vždy svou hodnotu odvozujeme z interakace s okolím.\nPochybuju, že by Tarantino natočil film, a pak, přestože by kina zela prázdnotou, prožíval z toho filmu radost (uspokojení), a přitom by si stále stejně myslel jak je dobrý. Jistě by aspoň zapřemýšlel zda je stále ten skvělý vypravěč jako v předchozích, vysoko hodnocených filmech. Nemluvě o zhacené jedné z hlavních motivací.\nNevidím nic špatného na tom, že někdo tvoří videa pro radost, ale zároveň mu přináší uspokojení když je někdo sleduje. Je to totiž jejich účel - aby se na ně někdo někdy podíval. Do stejné kategorie patří fotky, knihy, weby,.... ale ono i když jen upeču bábovku a návštěva mi ji pochválí, to je pak úplně jiná radost a uspokojení než když ji nespálenou vytáhnu z trouby.\nSouhlasím, že člověk nesmí být závislý na laicích, sledovanosti a hodnocení od druhých. Ale ať chceme nebo ne, je to naše potřeba, která nás spoluutváří.\nod shalom3 » 28. srpen 2019 21:40\nJak to vidím já, tak youtube má různé tváře. Někdo tam dává hodnotné příspěvky a má poměrně malou sledovanost a málo hodnocení. Jiný zas nahrává příspěvky, nad kterými tak nějak kroutím hlavou, co je to za ptákovinu. A přitom má třeba statisíce sledování nebo i miliony a nespočet hodnocení. Samozřejmě, tam je cíl vydělávat na reklamě. Asi to nejsou malé částky, píše se i o statisících dolarů. Mně by ale takové ptákoviny nebavilo a ani nenapadlo vytvářet, protože bych si myslela, že na to nikdo nemůže koukat. Pro mě je využití youtube takové, že si tam vyhledávám návody na grafiku a nějakou dobrou muziku nebo dokumentární film.\nod Painter » 29. srpen 2019 14:31\nRiky píše: Pochybuju, že by Tarantino natočil film, a pak, přestože by kina zela prázdnotou, prožíval z toho filmu radost (uspokojení), a přitom by si stále stejně myslel jak je dobrý. Jistě by aspoň zapřemýšlel zda je stále ten skvělý vypravěč jako v předchozích, vysoko hodnocených filmech. Nemluvě o zhacené jedné z hlavních motivací.\nAno to jsem právě myslel. Tarantino asi nepotřebuje peníze, ale stejně za tím vždy cíl. Neříkám že je to špatně. Jen jsem upozorňoval že pokud si stěžuje na FB ale zajímá ho sledovanost tak za chvíli bude na jiném foru (o YT) si ztěžovat (bude smutný) že se to nesleduje, a proč lidé koukají na tohle atd. Jasně že každého potěší jakákoliv pochvala, like atd. To je normální ale zdá se mi dříve lidé dělali opravdu pro radost. Mám třeba kamaráda který fotí ale fotky má jen ve foťáku. Má z nich radost. Ano samozřejmě to také někdy někomu ukáže, a ten ho pochválí. Ale nefotí stylem tohle vyfotím dám to na Instáč a like se pohrnou. To je hlavní rozdíl to dělat a nebo rovnou tu odměnu čekat, a víceméně to pro ní dělat.\nod shalom3 » 29. srpen 2019 15:14\nTak ono se tu a tam stává, že právě někdo dělá něco jen tak pro radost a pak je z toho třeba najednou slušný byznys. Víc ale naopak, někdo dělá něco pro byznys a pak je naštvanej, že se mu to vůbec nechytá.