Lesní svatba ~ jak jsme ji prožili ~ BíláČerná\nGalerie O nás Klienti Kontakt Blog Doporučení\nLesní svatba ~ jak jsme ji prožili\n1. 1. 2014 / FOTOčlánky, O nás\nautor Eliška Valová\nNa začátku byl nápad a touha realizovat fotoeditoriál, který bude něčím unikátní. Fotoeditoriálů se točí a fotí hodně, a tak nebylo jednoduché přijít na něco “spešl”. Nakonec jsme si řekli, že se nebudeme snažit o nic krkolomného a uděláme zkrátka to, co je nám blízké.\nTo, že jsme byli hlavními aktéry zrovna my dva, vyplynulo ze situace. S mým milovaným Ondřejem jsme si chtěli po roce oficiálního manželství obnovit slib, a tak nás napadlo spojit příjemné s užitečným. Nakonec bylo všechno jinak (slib jsme si obnovili soukromě v Paříži), a tak jsme byli pro natáčení otevření i jiným návrhům než jen těm našim :) Nejvtipnější je, že jsem v době natáčení byla ve 4.měsíci těhotenství, ale není to vůbec vidět.\nChtěli jsme si celý den užít “doopravdicky”, a tak jak jsem psala tady v backstage článku, postupovali jsme ten den přesně tak, jak se postupuje i v den svatební. Samozřejmě až na pár drobností, jako je (pro jistotu) odstrojený oběd v bageterii a opakování novomanželského polibku (bavilo nás to, no:).\nRáno tedy probíhalo až překvapivě velmi tradičně svatebně. Trocha zmatků, spěchu, ale ve vzduchu bylo cítit, že se odehrává něco speciálního, něco, co se dlouho připravovalo a každý přítomný si přál, aby byli všichni spokojení s přispěním a se společným výsledkem.\nRáno jsem si užívala líčení, ten šimrající pocit tahů štětcem a přítomnost Andělky. Myslela jsem na to, jak se asi cítí Ondra a zda to ve vedlejší místnosti prožívá taky tak radostně jako já. Bylo to kouzelně opravdové.\nVenku v zahradě zrovna probíhala reálná svatba nějakého páru z Ruska. Dívala jsem se na krásný pár z okna a s pocitem vděčnosti za jejich lásku jsem jim na dálku tiše požehnala. Když jsem na poslední chvíli sháněla ještě šaty, představovala jsem si nějaké jednoduché, ladné a takové, které podtrhnou krásu prožitku a prostředí oddání. A bingo, přesně na takové jsem narazila v prvním obchodě. Jsem do nich tak zamilovaná, že je asi začnu nosit normálně mezi lidi :)) S náhrdelníkem to bylo stejně tak.\nPrstýnky jsme pro editorial využili naše vlastní, vyjadřují (pro nás) přesně tu pevnou lásku a nesmrtelnou dokonalost kruhu života, lásky, manželství.\nMoc jsem se těšila na moment našeho prvního setkání. Původně měl proběhnout v jiném prostředí, ale nakonec byl vybrán prostor v hotelu Aria. Mně už v tu chvíli bylo uplně jedno, kde se setkání odehraje, soustředila jsem se jen na to, abych “nezměškala” ani vteřinku. Ani jsem nebyla překvapená, že jsem byla trochu nervózní a nedočkavá (jak to tak nevěsty mívají:). Pak, když jsem dostala povel, že můžu za Ondrou vyrazit, jsem se nadechla a šla…\nStál tam, zády ke mně s hlavou skopenou, taktéž v očekávání. Všechny mé předchozí představy o tom, jak půjdu, aby to bylo hezké na kameru, jak se budu tvářit, jak mu zaklepu na rameno a co řeknu, všechno se najednou vytratilo. Mikrofon byl v tu ránu zbytečný. Oba jsme zůstali němí úžasem. Asi ne tak z naší fyzické krásy, i když to samozřejmě také (měla bych nosit květinový věnec a líčení častěji a Ondra – ten je pořád stejný:) jen teď nějak drobátko více zářil), ale zůstali jsme slovy odzbrojení z toho okamžiku. V tu ránu jsem byla dojatá k slzám a nemotorně jsem se snažila připnout Ondrovi růži na klopu. Je to opravdu moment, který lze právem nazvat “dechberoucí” a snoubenci by se na něj ve svůj svatební den měli zaměřit.\nPo této scéně jsme se radostně vydali na oběd a pak na cestu na místo obřadu. Stále mi bušilo srdce z procítěné lásky a byla jsem zvědavá, jak bude den pokračovat. Byli jsme teprve v půlce! Obědvali jsme venku, pod Sluncem, ale jakmile jsme dorazili k lesu, začalo pomalu kapat. Co teď? Hlavní organizátorka provedla skvělé a strategické rozhodnutí, díky kterému všechno dobře dopadlo. Vyčkali jsme, užili si nevšední zážitek v místní hospodě pro štamgasty (v Lidlu se nám bivakovat nechtělo) a když déšť (ne, to nebyla přeháňka, to byl vytrvalý slejvák) přešel o kus dál, vydali jsme se do deštěm provoněného lesa. Všechno se tam třpytilo, mlha stoupala mezi kmeny vzhůru a slunce začalo opět prosvěcovat náš plán. Bylo to tak nádherné, že jsme nakonec byli za ten déšť překvapivě vděční.\nNálada byla skvělá, veselili jsme se a pustili se “do hry”. Jak si to užili naši svědci Andělka s Jirkou by vám museli povědět oni sami, ale myslím, že z jejich zamilovaných pohledů, doteků a úsměvů, pro ně byl obřad stejný zážitek jako pro nás.\nDosah obřadu byl hluboký díky textu a také díky naší paní oddávající. Ve filmové branži by asi řekli cosi jako “podala vynikající důvěryhodný herecký výkon”, myslím si ale, že v tomto případě o nějaký “herecký výkon” nelze vést řeč. Šlo o čisté prožití. Také jsem si na tom uvědomila, jak je důležité mít uvědomělého oddávajícího u obřadu. Je to přecejen rituál, stále jde o “oficiální” oddání a spojení dvou lidí, dvou rodů. Chvíle obřadu je posvátná a slova oddávajícího, ať už na radnici od pana starosty nebo v kostele, by měla vždy vycházet z úst do srdce s tím nejupřímějším citem.\nNo a pak? :-) pak už jsme se jen v tom krásném prostředí mazlili a užívali si chvíli po oddání, užívali si sebe a tu nevšednost celého dne. A bylo nám krásně! Tak krásně, že už o tom nenacházím slova a odkazuji vás na fotografie a video. A také máme backstage story článek ;))\nDěkuji za váš čas a přečtěte si ještě pohled Ondřeje.\nZ naší/vaší dílny\nBíláČerná © 2018 Užití fotografií bez souhlasu autora není povoleno.\nDesign ~ Code


Poptávám opravu vozu Mercedes\nID poptávky: 351572, počet zhlédnutí: 12\nPoptávám opravu vozu Mercedes.\nProsím o sdělení, kdo a za jakých podmínek by dokázal identifikovat a případně opravit závadu na automatické převodovce vozu Mercedes typu A dvoulitr z r. 2003, resp. 1, 6l z r. 2001. Chtěl bych identifikovat a případně opravit závadu na převodovce, nebo na řídící jednotce. A hrubý odhad ceny. Děkuji.\n+420 604 326 276\nChcete mít připravený vůz na pravidelnou technickou kontrolu v perfektní kondici? Vše jednoduše zařídíte u firmy JT auto - pneu servis s.r.o. z Prostějova. Zkontrolujeme funkčnost všech stanovených prvků automobilu, který si po dohodě vyzvedneme a bezprostředně po splnění kontroly přivezeme zpět majiteli. Vůz provedeme kontrolou bez jakéhokoliv problému. Vlastnoručně opravíme i sebemenší odhalené vady. Zaměříme se na funkčnost podvozku, brzd, přední nápravy. Dále na povinnou výbavu, správné seřízení světel, pneumatiky a přední sklo. Ještě váháte? Navštivte nás a nebudete litovat. Opravíme také drobné defekty pneumatik a nikdy vás nenecháme na holičkách.\nSpolečnost PNEUCENTRUM MATĚJ BLUDOV, s.r.o. je autoservis, který se postará o vaše vozidlo. Provádí kompletní servis vozidel, geometrii náprav, výměnu olejů a také vám vyčistí klimatizaci a připraví auto na STK. Najdete zde také profesionální pneuservis, kde vám vymění i opraví pneumatiky. Naše služby: - opravy všeho druhu osobních i nákladních vozidel - servis a příprava na STK - test tlumičů - test brzd - geometrie náprav osobních, BUS, SUV, OFFROAD na zařízení HUNTER (kamerový systém) - geometrie nákladní KOCH - opravy podvozků - opravy podvozkových částí osobních a nákladních vozidel - výměna olejů Castrol, BP, Mobil, Vat - výměna filtrů - diagnostika klimatizace (výměna náplně, čištění systému klimatizace) - desinfekce klimatizace - seřízení světel - renovace světlometů - prodej a dodání náhradních dílů ELIT - diagnostika motorů (elektroinstalace).\nPokud se objevil problém u automatické převodovky Vašeho vozidla, firma Autoservis Dolina Kudlovice řeší opravy automatických převodovek ve velmi krátkém čase. Klientelu máme především v okrese Uherské Hradiště a regionu Zlínský kraj. Máme dlouholeté zkušenosti - servisujeme automatické převodovky osobních motorových vozidel všech značek: - CHRYSLER, NEON, VISION, VOYAGER, JEEP, STRATUS, FORD, OPEL, ŠKODA, VOLKSWAGEN, VW. Automatická převodovka nabízí pohodlnou jízdu bez řazení, jízda je mnohem více komfortní. Převodovka šetří Váš motor, tím že jej udržuje v optimálních otáčkách, tím je i spotřeba paliva nižší. Automobily bývají v lepším technickém stavu než vozy s manuální převodovkou, protože jejich motory mívají méně časté závady. Važte si tedy Vašeho miláčka na čtyřech kolech a dopřejte mu péči a údržbu v našem Autoservisu Dolina pravidelně. Kontaktovat nás můžete na tel.: 572585149.


Hledám ženu na vážnej vztah na postavě nezáleží děti neva mám rád přírodu zvířata\nOdešel jsem z města na venkov farmařit, vyměnil jsem kancelář a zaměstnance za volnost v přírodě… chtěl jsem změnu a začít se starat o přírodu a krajinu kolem. Mám farmu, statek, na který jsem se před rokem přestěhoval, abych se ho pokusil zachránit. Je mi 38 let, 182 cm, jsem svobodný, bezdětný a s vyřešenou minulostí. Hledám partnerku, která by měla zájem se mnou podnikat a pomáhat v rozvoji farmy. Pokud jsem tě zaujal, odepiš a připoj fotku. Hezký den, Tomáš\nHledam zenu na vse krasne spolecne uzivani zivota


Ahaonline.cz >Žhavé drby >Nemocný Marek Brodský (54) šokuje: ZABIJU SE LÍP NEŽ TÁTA!\n„Rozdíl mezi mnou a tátou je jenom ten, že já jsem se ještě nezabil,“ přiznává Marek Brodský. I když navštěvuje odborníky a psychické problémy se snaží mít pod kontrolou, sebevraždu vyloučit nedokáže. Dokonce si i promyslel způsob, jakým by chtěl zemřít. „Občas řeším s kamarády, který model sebevraždy by byl optimální. Já jsem zastánce spíš estetičtější verze, než zvolil táta. Teď je moje favoritní řešení vylézt někam hodně vysoko do hor, vzít si s sebou hodně rumu a zmrznout. Protože člověka najdou ve slušném stavu a prý je to příjemný,“ vylíčil svoje představy o konci svého života.\nNad detaily se dle svých slov ještě bude muset zamyslet. „Je tam ještě nepropracovaná taková ta fáze, kdy člověku začne být dobře po tom rumu a chce se dostat domů. To mám ještě trochu nepromyšlený,“ šokuje Marek.\nPřestože výtvarník vidí svůj život černě, přece jen v něm spatřuje dva světlé body. Dceru Barboru (27) a vnuka Alberta (1,5). „Mám vlastně jenom jediné přání, aby byli zdraví, šťastní a spokojení,“ tvrdí Marek, který o svých potížích otevřeně a detailně promluví zítra večer v pořadu 13. komnata na ČT1.\n12 let bez »Bródi«\nTento měsíc uplyne už 12 let od chvíle, kdy se »Bróďa« – jak se oblíbenému herci Vlastimilu Brodskému přezdívalo – rozhodl dobrovolně odejít z tohoto světa. Ráno 20. dubna 2002 sáhl po pistoli a na zahradě své chalupy ve Slunečné na Českolipsku si prostřelil hlavu. Ještě večer seděl se svými přáteli v místní hospůdce a myšlenky na brzký konec na sobě nedal znát...\nTakhle vypadají jeho deprese: Měl problém koupit si rohlík\nV pořadu Marek Brodský popsal svoje depresivní stavy. „Jsou to strašné pocity úzkosti a naprostá neschopnost něco dělat. Okolí může mít dojem, že jsem líný, ale někteří lidé třeba ani nemohou tři dny vstát z postele. Protože to nejde a nic nemá smysl,“ tvrdí Marek. Kdy se s depresí setkal poprvé, si nepamatuje. „To už je dávno, vím, že už jako hodně mladý jsem měl třeba problém jít si koupit rohlíky. Vypravil jsem se a pak jsem se musel vrátit, protože jsem i o ně nedokázal říct,“ vzpomíná.\n1. 9. 2014 • 10:25\n3. 4. 2014 • 20:36\n3. 4. 2014 • 20:34\n3. 4. 2014 • 15:58


Centrum města Řadový důmTato nemovitost se nachází v divadelní uličce č. 3 v centru Limerick City Centre. Dům je v docházkové vzdálenosti od všech Historie, Nákupy, Restaurace a bary, které Limerick nabízí. Má 3 ložnice, 2 koupelny a rozkládací pohovka, a může ubytovat až 5 osob. Má vysoce kvalitní povrch a je velmi prostorný a světlý s mnoha světlíky po celém objektu, vše s zatemňovací žaluzie. Vysokorychlostní internet/Netflix, bez kabelové televize\nElegantně zrekonstruovaný byt v historickém LimerickuPohodlný jednopokojový byt v autentickém gruzínském městském domě z roku 1840. V srdci Limericku, brána města do divoké Atlantické cesty. Užij si tento elegantní dům se soukromým vchodem a podlahovým vytápěním. Vařit večeři v plně vybavené kuchyni a pak vyrazit a vychutnat si atrakce historické oblasti Limerick. Ať už se jedná o galerie, divadla, muzea, historii (King John 's Castle), sport (Munster Rugby) nebo nakupování, wining a stravování vše na dosah ruky. Parkování na ulici přímo před domem.\nCentrum města Prostorný apartmán se dvěma ložnicemi\nAutentický dům v centru Gruzie.\n5⭐LIMERICK KingBed Koupelna WIFI 3kmUL FreeCarPark\nSvětlý, klidný pokoj s koupelnou ensuite.\nVelký viktoriánský dům na Ennis Road\nNově zrekonstruovaný velký útulný jednolůžkový pokoj\nÚžasný byt Centrum města


Úrokové sazby porostou. S refinancováním neotálejte! - REALCITY magazín\nÚrokové sazby porostou. S refinancováním neotálejte!\n16.02.2018 / REALCITY\nPoptávka po nemovitostech (nejen na investici) nepolevila. Nezbrzdily ji ani vyšponované ceny, ani mírně se zvyšující úrokové sazby hypotečních úvěrů, natož pak přísnější pravidla pro poskytování hypoték, která nastolila ČNB minulý rok. To se ale může rychle změnit.\nSazby mohou vyšplhat až ke 3 %\nO kolik procent letos porostou úrokové sazby, můžeme maximálně spekulovat. Ale odborníci se shodují na tom, že úrokové sazby hypotečních úvěrů vzrostou z průměrných 2,2 % na více než 3 %. Pro představu – jde o zvýšení měsíčních splátek pro konkrétní rodinu až o několik tisíc korun. Je tedy čas začít uvažovat, co s tím. Dá se dopředu něco dělat?\nRealitní experti radí majitelům nemovitostí zatížených hypotékou, aby včas pamatovali na refinancování se současnými výhodnými sazbami. Lze tak učinit i s předstihem, neboť většina bank umožňuje refinancování jeden rok před skončením fixace. Možná je pravý čas zkontrolovat si svou smlouvu a začít jednat.\nObjem hypotečních úvěrů neklesá\nVzhledem k obrovskému zájmu o vlastnické bydlení neklesá ani objem poskytnutých hypotečních úvěrů. Ba naopak. Realitní odborníci však varují, aby se lidé dobře připravili na budoucí vývoj, který již nebude kopírovat předchozí období. „Doba superlevných hypoték je za námi, což může mít neblahý dopad na řadu domácností. Mnoho kupujících se totiž nechalo zlákat k neuvážené půjčce na bydlení, a to bez ohledu na vysoké ceny nemovitostí a zdražující hypotéky. Bohužel však nepočítali s výrazným zvýšením splátek po skončení fixace, které může již nyní dosáhnout několika tisíc korun měsíčně,“ upozorňuje Denisa Višňovská, partner LEXXUS.\nPodle odbornice průměrná úroková sazba ještě nedávno atakovala své historické minimum 1,77 %, dnes již činí cca 2,2 %. Podle posledních odhadů navíc do konce roku padne hranice 3 %. Zároveň stále rostou ceny nemovitostí. Kupující i majitelé zatížení hypotékou by si proto měli pořádně promyslet, jak postupovat, aby se jich růst sazeb příliš nedotkl. Určitě se vyplatí probrat možnosti s finančním poradcem či expertem. Návštěva banky se vám určitě vyplatí.\nCo se vyplatí udělat\nPodle odborníků je jednoznačně výhodné uzavřít hypotéku či refinancovat s co nejdelší dobou fixace úrokové sazby. Zvažujete refinancování u jiné banky? To se vyplatí tehdy, pokud jsou výhody z nové hypotéky větší než náklady na její pořízení. Jeho hlavním přínosem je co největší snížení úrokové sazby u zatím nesplacené části půjčky, případně výhodnější parametry nové hypotéky.\nO refinancování můžete začít jednat i 3 roky předem\nAktuální situace naznačuje, že bychom o refinancování měli přemýšlet s dostatečným předstihem. Ideálně i více než rok před koncem fixace a naopak nejpozději rok před koncem fixace. To je doba, kterou má ve svých podmínkách většina bankovních domů. Jsou i banky, které nabízí i 2 nebo 3 roky předem. Nová doba fixace v takovém případě začíná běžet od schválení úvěru na refinancování. Pro příklad, pokud refinancujete 2 roky předem a máte 7letou fixaci, hypotéku s novou sazbou budete využívat 5 let.\nŠtítky: finance, GRANDREALCITY, realitní trh


Vyjeďte na běžky a zaplavejte si v bazénu | E15.cz\nVyjeďte na běžky a zaplavejte si v bazénu\nSportovní seriál Sedmičky pokračuje třetím dílem. „Ani sníh není na překážku. Rozhodně bych doporučil vyrazit na běžky," radí zkušený běžec Jan Rýdlo\nPolabská nížina stále leží pod sněhovou pokrývkou. Čtenáře, kterým Sedmička radí, jak se připravit na dubnový pardubický půlmaraton, ale trocha sněhu od tréninku určitě neodradí.\nJe sice pravda, že v prosoleném nebo mokrém sněhu se příliš pohodlně běhat nedá, ale i tak může sníh vaši přípravu krásně zpestřit. „Rozhodně bych doporučil vyrazit na běžky. I v nížinách je teď příležitostí dost. Volil bych klasiku, protože stopy jsou většinou vyšlápnuté na klasiku. Kde je ale možnost a kdo to umí, tak může zkusit i bruslení,“ říká trenér běhání Jan Rýdlo.\nVyrazit na běžky můžeme na hory nebo si vyjet i v nížině. Prošlapaných stop je i v okolí Pardubic a Chrudimi dost. Pokud budete mít o víkendu dost energie a elánu, nebojte se jít na běžky po oba dny. „V sobotu vyjeďte na delší túru. Do malého batůžku nebo do ledvinky si vemte pití, banán a třeba malou sušenku. Tempo nemusí být ostré. Naopak v neděli vyjeďte na kratší trasu, ale nebojte se zvolit ostřejší tempo,“ vysvětluje Rýdlo. V průběhu týdne pak zkušený trenér doporučuje vyrazit ulevit unaveným svalům do bazénu.\nDo přípravy se kromě čtenářů zakousli také tři redaktoři Sedmičky. Tomáš Kubelka byl týden na horách. Ráno se otužoval koupelí ve sněhu a přes den tahal děti na saních. Jan Vávra si v tělocvičně zahrál fotbal a florbal a Kateřina Prouzová vyrazila na dvě dlouhé procházky.\nTřetí tréninkový týden\n1. běžky – v sobotu vyjeďte na dlouhou túru na běžkách, zvolte volnější tempo. V neděli zkuste běžky na hodinu v ostřejším tempu\n2. bazén – unavené tělo zregenerujte v bazénu\nZačali jste trénovat i vy? Chcete se s námi podělit o své zkušenosti? Pište na adresu redakcepardubice@mf.cz.


Postřehy | Natur Equi way\nBárbí na koni\n24.2.2017 Povídky Ivety Lažanské\nIveta Jebáčková Lažanská žije se svou rodinou kousek od rodného Brna – v malebné obci Lažánky. Je chovatelkou koní, aktivní jezdkyní a autorkou dívčích románů – převážně z koňského prostředí.\nJejí vztah a práce s koňmi se mi moc líbí. Přinášíme Vám jednu z Ivetiných povídek s názvem „Bárbí na koni“.\nMarián miluje Azhar Soltanu. Klidně vám to praštěné jméno přeložím: OSLNIVĚ BÍLÁ SULTÁNKA.\nAzhar Soltana však není žádná sultánka, ale vychytralá ARABKA. Tlustá, s nadáním omotat si každého chlapa kolem prstu, rozmazlená, věčně špinavá a… krásná. Což je problém.\nKaždý, kdo tu nechutně přepečovávanou bečku sádla vidí, okamžitě nábožně vzdychá: „Mariáne, ta je NÁDHERNÁ!!! Máš doma KLENOT! No jo, arabky, ty jsou NEJKRÁSNĚJŠÍ a přitom odolný, na chov nejlepší…“ a tak dál, ble ble ble v podobném duchu. No nehráblo by z toho jednomu? Mně tedy ano. Jediná úleva přichází v blátivé zimě – z oslnivě bílého, elegantního zlatíčka (se sem tam zažloutlým flekem od hnoje, jak s oblibou neopomínám dodat, když úchylák Marián s dalšími koňskými úchyláky začne básnit) je rázem nechutně chlupaté, v bahně přepečlivě obalené čuně. A elegance je v tahu, cha! Jako když se božské tělo modelky schová od hlavy po paty do špinavého kožichu (ovšem modelky většinou nepáchnou – Soltana ano)…\n23.6.2016 Cesta a komunikace s koňmi, Postřehy\nJmenuji se Hanča Čechová a již nějakou dobu pomáhám lidem a jejich koním si navzájem porozumět a utvořit si tak mezi sebou přátelský vztah založený na úctě, respektu a důvěře zároveň. Nepovažuji se za žádného trenéra. Jsem jen obyčejná holka, která miluje koně, psychologii a ráda se neustále vzdělávám a rozvíjím a své zkušenosti předávám dál. Sama se mám však stále co učit.\nPro někoho je to jen hromádka chlupů o čtyřech nohách, pro někoho dopravní prostředek a pro někoho životní přítel. Pro mě je kůň vším, je to můj přítel, s kterým se společně domlouváme, hromádka chlupů, na které si vozím zadek, průvodce životem, mým zrcadlem a terapeutem. Už od malička jsem měla obrovskou touhu být tvorovi jako je kůň nablízku. Nevím, kdy prvně jsme se potkali, ale do teď je ve mně ten pocit z našeho setkání. Už jako malá jsem cítila, že v jeho blízkosti jsem to opravdu já. Cítila jsem ten klid, harmonii a lásku, která dřímá pod tou hromádkou chlupů. Možná právě proto jsem musela být koním neustále nablízku. Když mi bylo asi 7 let, rodiče nám pořídili poničku\nNa facebooku probíhá „četba na pokračování“\nDostali jsme zajímavý podnět a připravili pro Vás „četbu na pokračování“. Jedná se o knihu z archivu. Denně budeme přidávat dvě strany úryvku z knihy, případně i fotografie, budeme rádi za Vaše dojmy a komentáře. Zajímavé jsou informace o autorovi a překladateli knihy.


Provozovatel : Marie Sýkorová\nIČ : 40790924\nMobil : 728 682 650\nemail : marienka.sykorova@seznam.cz\nJanského 2443/3 , Praha 5 -Stodůlky , Psč 150 19\nč . účtu . 242 334 310 / 0300 , nebo 237043201 / 0100\nZodpovědná osoba : Marie Sýkorová\nsídlo firmy: Prusíkova 2435 / 3 , Praha 5 - Stodůlky\nV mém obchůdku si můžete zakoupit kvalitní certifikovanou obuv od českých výrobců: ING.Petr Gřeš - PEGRES , f . ESSI OBUV s.r.o , FARE ,spol.s.r.o , OBUTEX ČR spol. s.r. o , Kulík - DEMAR , PEDDY dětská obuv , BEFADO školní obuv\nTel.728 682 650 - k zastižení po-pá 8-17 hod.\nNabízené zboží je vždy skladem. Pokud bude požadovaná velikost vyprodaná a nebude momentálně skladem bude do 14 dnů doobjednána a o této skutečnosti bude zákazník informován.\nObjednávky a dotazy ohledně zboží vyřizujeme do 24 hod.\nOdesláním své objednávky potvrzujete její závaznost.\nObjednané zboží můžete stornovat do 24 hodin od odeslání objednávky na emailovou adresu marienka.sykorova@seznam.cz\nPlatbu prosím provádějte do 4 pracovních dnů ode dne zaslání podkladů k platbě.\nDomluva o posunutí platby je možná z objektivních důvodů.\nPlatbu za objednané zboží hradí kupující převodem na účet č. 242 334 310 / 0300\nnebo složenkou typu A na poště. , nebo č.ú. 237043201 / 0100\nKe každému zboží je přiložen doklad o koupi ( paragon ).\nSlouží jako doklad při uplatňování případné reklamace.\nZáruka na zboží je vždy 24 měsíců ode dne převzetí zboží.\nNa nové zboží je poskytována záruka 24 měsíců, během které máte právo zboží reklamovat u prodávajícího bez zbytečného odkladu ( poté co byla vada objevena ).\nDoba na vyřízení reklamace ( včetně odstranění vady ) je do 30 dnů ode dne jejího uplatnění.\nJako doklad k reklamaci prosím přikládejte paragon.\nOdstoupení od smlouvy je možné do 14 dnů od převzetí zboží bez udání důvodu.\nZboží by mělo být vráceno nepoškozené s přiloženým paragonem. Pokud vrácené zboží nebude kompletní (visačky, původní obal a pod.) či bude jevit známky použití, budeme vůči kupujícímu uplatňovat nárok na náhradu chybějící hodnoty zboží v penězích.\nPřed odesláním zboží pečlivě zabalte, aby nedošlo k jeho poškození přepravcem.\nPeníze vám budou zaslány do 10 kalendářních dnů ode dne převzetí zboží.\nBudeme vás o tom emailem informovat.\nMarie Sýkorová , Janského 2443 /3 , 150 19 Praha 5 - Stodůlky\nZboží zasílám prostřednictvím České pošty a.s. do 24 hodin po připsání platby na můj účet.\nVýše poštovného je dle tarifů České pošty. Přesná výše poštovného je vždy uvedena u daného inzerátu.\nBalíčky expeduji 1-4 dny po obdržení platby na účet. Vždy vás informuji o odeslání balíčku s podacím číslem.\nOsobní odběr : zboží je možné osobně vyzvednout v mém kamenném obchodě.\nDětský obchůdek : Prusíkova 2435 , 155 00 Praha 5 - Stodůlky\nOtevírací doba : po - pá 11 -12 , 15 - 17 hod.\nDěkuji za Váš čas a přeji příjemné a pohodové nakupování.\nPodmínky byly naposledy upraveny: 8.8.2017, 11:52\n21.9.2021, 17:23 včera\n21.9.2021, 17:22 včera\nDOVOLENÁ 18.7. 2014 - 3.8.2014 1


Australance hrozí v Indonésii za pašování marihuany smrt - Novinky.cz\nNovinky.czZahraničníAustralance hrozí v Indonésii za pašování marihuany smrt\n27. 1. 2005, 13:06 – DENPASAR\nTrest smrti hrozí v Indonésii australské studentce Schapelle Leigh Corbyové (27) za pašování více než čtyř kilogramů marihuany. Mladá žena předstoupila ve čtvrtek před soud ve městě Denpasar. Po vyslechnutí obžaloby se rozplakala. Rozsudek bude znám do dvou měsíců.\nPolicie zadržela Corbyovou v říjnu loňského roku na mezinárodním letišti v Bali, a to poté, co celníci v jejím příručním zavazadle našli 4,2 kg drogy. Rostlinky byly uloženy v plastovém pytli.\nPláč v síni\nAustralanka si při dnešním přelíčení si ztěžovala zejména na průtahy celé kauzy. Za mřížemi je nyní už téměř čtyři měsíce. Dnešní přelíčení trvalo zhruba 30 minut. Studentka jej prakticky celé proplakala.\nTrvá na tom, že je nevinná. Zásilku jí údajně vložil do tašky neznámý pachatel kdesi na trase Brisbane a Denpasar. Popřela rovněž, že by se k vlastnictví omamných látek přiznala.\nSvé prohlášení bezprostředně před a po zatčení označila za "špatný překlad" rozhovorů mezí ní a policisty.\nRozsudek by měl padnout během následujících dvou měsíců. Za pašování drog může soud udělit i trest smrti.\nCorbyová čeká na rozsudek v ženské věznici Kerobokan. Na cele je s dalšími dvaceti osobami. V mužské části zařízení si mimo jiné odpykávají své tresty atentátníci z Bali, včetně tzv. smějícího se vraha Amroziho bin Nurhasyima. [celá zpráva]\nProjednávaná kauza vyvolává emoce jak v Indonésii, tak v Austrálii. Obě země se vzájemně obviňují z toho, že druhá strana případ politizuje a nechce spolupracovat.\nK trestu smrti odsoudil ve čtvrtek indonéský soud posledního z hlavních strůjců loňských atentátů na Bali. Mukhlas (43), známý také jako Ali Gufron, byl uznán...


Basketbalisté Lokomotivy překvapivě skolili Sokol - Plzeňský deník\nBasketbalisté Lokomotivy překvapivě skolili Sokol\nPraha, Plzeň – Domácí prohra s Pískem je odčiněna. Hráči plzeňské Lokomotivy vyhráli na palubovce Sokola Pražského 76:68 a přivezli překvapivé body.\n„Po tom propadáku s Pískem je to velmi potěšující, potřebovali jsme to," pochvaloval si kouč Plzně David Zdeněk. „V týdnu jsme absolvovali slušné tréninky a všichni hráči projevovali obrovskou chuť to odčinit," dodal.\nA povedlo se. „Přístup byl daleko lepší, hned od úvodu jsme v podstatě vedli po celý zápas. V závěru jsme to zbytečně zdramatizovali, ale zvítězili jsme," popisuje kouč průběh.\nVelkou oporou byl opět Václav Honomichl, který zaznamenal 19 bodů. „Když hraje dobře on, tak hrajeme dobrý basket všichni," uznává David Zdeněk.\nVelmi dobře se prezentoval také navrátilec do sestavy Martin Volf. „Odvedl velký kus práce. Je to zkušený hráč, a to se nám v naší situaci může velmi hodit," říká trenér Lokomotivy.\nDalší zápas čeká Plzeň v pátek od 19.00 hodin doma proti Litoměřicím.\nSokol Pražský – Loko Plzeň 68:76 (14:18, 26:36, 47:56)\nDiváci: 69. Trojky: 18/7 : 21/5. Trestné hody: 21/15 : 34/21.\nSestava a body Plzně: Honomichl 19, Volf 16, Lejsek 9, Vondra 8, Říha 7, Fleischhans 6, Partyngl 5, Kovanda 4, Suchý 2.


Zahájení je tu: štika – Rybářství - s námi vás rybaření chytne\nVrcholový predátor, který je pověstný svými ostrými zuby a rychlými výpady za kořistí. Její lov patří jednoznačně k tomu nejhezčímu, co můžete u vody zažít.\nText: Josef Jehlička, foto: Ivo Novák, Pavel Strakas\nŠtika je určitě naší nejpopulárnější dravou rybou a i přes hojné vysazování došlo místy (a přiznejme se, že i kvůli rybářům) ke znatelnému poklesu stavů této krásné ryby. Popřípadě se setkáváme s poměrně hojným výskytem menších jedinců.\nOpravdu velké štiky jsou však, bohužel, v našich revírech stále vzácnější. Zkušenější rybář dokáže zpravidla spolehlivě odhadnout stanoviště menších „štíhlat“ a těmto místům se vyhne. Pokud už k ulovení všetečné podměrečné štičky přece jen dojde, je na místě maximální ohleduplnost při vyprošťování nástrahy. Opatrný však musí být i lovec. Zranění od ostrých štičích zubů se velice špatně hojí a tak delší peán a otvírač tlamy je zde určitě na místě.\nNedá mi, abych se nezmínil o bezhrotých trojháčcích. Ryby na nich drží velmi dobře a právě při vyprošťování úlovku, který chceme vrátit vodě, je manipulace s nimi mnohem šetrnější a ohleduplnější. Navíc se zdaleka tolik nebudeme trápit s háčky, zachycenými případně v síťce podběráku. A přitom existuje jednoduché řešení…\nProtihroty stačí zamáčknout pomocí plochých kleští nebo ve svěráčku. Kvůli ostrým štičím zubům použijeme určitě vhodný návazec, ať už ze silného vlasce či kevlarového nebo jiného vlákna, popřípadě dobře poslouží i ocelové lanko. Návazec nesmí mít na sobě uzlíky, kličky či zlomy, ty totiž mohou způsobit jeho oslabení a přetržení v případě úlovku větší ryby nebo vázky, zároveň pak působí velmi rušivě při samotné nabídce nástrahy.\nJaké nástrahy zvolíme? Léty prověřenými vzory zůstávají plandavky, rotačky a wobblery (často i dvojdílné a trojdílné). Pro lov v zarostlých místech pak vyzkoušejme povrchové nástrahy (poppery a jim podobné). Na stojatých vodách bývají úspěšné i u nás příliš neokoukané jerky, někdy je neodolatelnou nástrahou také twister, velký nápadný jig či plastová rybka, zejména pak imitace malé štiky nebo pstruha duhového. Místy se dobře osvědčují i napodobeniny žabek a myší, jsou to však spíš jen krátkodobě účinné nástrahy.\nŠtiky často stojí těsně u břehu, proto buďme opatrní. Pokud dravce zahlédneme, nejprve vycouvejme dostatečně daleko, než začneme nahazovat. Začátkem sezony můžeme štiky lovit poměrně úspěšně po celý den, v období hojnosti potravy mívají především velcí, zkušení predátoři doslova „své hodiny“ a tak je u vody třeba sledovat, pozorovat a skládat střípky zkušeností do taktického plánu. To ale platí prakticky u všech druhů ryb.\nV dalších článcích, které vypublikujeme v dalších dnech, se můžete těšit na to, jak vyzrát na candáta, sumce a bolena.


5%podzim 2020%Záměr - Artalk.cz 5%podzim 2020%Záměr - Artalk.cz\nArtalk Revue podzim 2020\nPáté číslo Artalk Revue je věnováno možným perspektivám v designu, které tento obor vychylují z jeho dominantní trajektorie směrem k sebereflexivním pojetím a které podtrhují jeho transformativní potenciál. Jako komplexní „záměrnou” činnost popisuje design v úvodním eseji jedna z editorek čísla, Klára Peloušková. Texty Joanny Boehnert a Sashy Costanza-Chock jsou věnovány utváření, reflexi či redukci sociálních hodnot prostřednictvím designu jako praxe provázané s ekonomickou a politickou mocí. Spolueditor revue Roman Novotný se zabývá problematikou uplatňování designu ve veřejných službách a kolektiv Spolka reviduje standardní metody mapování jako součásti městského plánování. Revue uzavírá esej Ondřeje Trhoně věnovaný spekulativnímu budování světů v herním designu.\nMožnosti designu jako transformativní praxeKlára Peloušková\nEkonomie a design antropocénu: Heterodoxní...Joanna Boehnert\nHodnoty designu: Osvobození zapečené v kódu?Sasha Costanza-Chock\nDesign pro veřejnou správu: mezi designem...Roman Novotný\nStarostlivé mapovanie: letná škola Never-never...Spolka\nDigitální výlet za hranici lidského světa:...Ondřej Trhoň\nKlára Peloušková | 14. 9. 2020 |\nPáté číslo Artalk Revue vychází pod názvem Záměr a zaměřuje se na současnou teorii designu. Klíčové slovo či titul této edice odkazuje ke snaze rozšířit chápání designu mimo jeho běžnou charakteristiku jako produkci jednotlivých výrobků, a to směrem k promýšlení takových prostředků, které by napomáhaly uskutečňování přechodu k sociálně a environmnentálně udržitelnému pobývání lidí na Zemi. „Jestliže design charakterizujeme jako formální zkrášlování, případně jako funkční optimalizaci, jeho agenci tím zároveň marginalizujeme: teprve připustíme-li, že ,designovány’ jsou i finanční trhy nebo systémy produkce a distribuce energie, které budoucnost lidské civilizace silně ohrožují, bude možné nahlédnout design v jeho závažnosti,“ píše v editorialu jedna z editorek Revue Klára Peloušková.\nV pořadí již pátá edice Artalk Revue, jejímž editorem je vedle mě také Roman Novotný, se svou koncepcí předchozím vydáním mírně vymyká: zatímco první čtyři čísla byla zaměřena na konkrétní tematické oblasti, jako je neudržitelnost těžby nerostných surovin, vztah technologií a těl, třecí plochy mezi architekturou a politikou či vyrovnávání se s minulým i současným kolonialismem, tento soubor textů se vztahuje k možnostem a limitům celého jednoho oboru – oboru designu. V kontextu umění by taková snaha zřejmě působila přehnaně ambiciózně, či dokonce pateticky nebo otravně, protože nekonečných a nekonstruktivních debat o smyslu umělecké tvorby už jsme všichni absolvovali bezpočet. V oblasti designu je nicméně – alespoň pokud jde o česko-slovenské prostředí – situace poněkud odlišná. O podstatě designu se sice na vysokých školách, v některých časopisech, studiích či kolektivech diskutuje taky, málokdy jsou však tyto hovory skutečně soustředěné, a ještě méně často se odráží v reálné oborové praxi. Narozdíl od umění totiž pro design není kritická sebereflexe nutností k tomu, aby jako disciplína v rámci existujícího diskurzu a institucionálního kontextu hladce fungoval. Zároveň je však tato debata mimořádně důležitá a palčivě aktuální, chceme-li usilovat o to, aby design nebyl pouhým nástrojem reprodukce mocenského a ekonomického statu quo, který je zdrojem rychle postupujících environmentálních a sociálních krizí.\nSlovo „design“ má v českém diskurzu většinou kladné znaménko: rozumí se jím krásné, kultivované, pohodlné a po všech stránkách uživatelsky příjemné věci, které nám usnadňují život. Za „designové“ je pak obvykle považováno to, co převyšuje průměr a co si nemůže dovolit jen tak někdo. Toto pojetí designu jako něčeho z podstaty pozitivního, co – prostřednictvím elit – „kultivuje společnost“ a pomáhá jí v realizaci globálního civilizačního pokroku, považujeme za silně reduktivní a potenciálně škodlivé. V zásadě totiž odráží kapitalistickou logiku „prokapávání“ bohatství z horních pater společnosti do těch nižších, k němuž ve skutečnosti nedochází, zatímco aspirace na zvyšování sociálního statusu skrze spotřebu jsou zcela reálné. I nám jde pochopitelně o to, aby designérská praxe působila pozitivně, jako jeden z prostředků uskutečňování přechodu k sociálně a environmentálně udržitelné organizaci pobývání lidí na Zemi, to ale nepůjde bez kritické reflexe stinných stránek oboru a destruktivních důsledků, které s sebou jako agent extraktivismu a umělého vytváření hodnoty mnohdy nese. Jestliže design charakterizujeme jako formální zkrášlování, případně jako funkční optimalizaci, jeho agenci tím zároveň marginalizujeme: teprve připustíme-li, že „designovány“ jsou i finanční trhy nebo systémy produkce a distribuce energie, které budoucnost lidské civilizace silně ohrožují, bude možné nahlédnout design v jeho závažnosti.\nPod pojmem „design“ tedy rozumíme v první řadě proces, respektive síť vztahů mezi lidskými i ne-lidskými aktéry, kteří do tohoto procesu přímo i nepřímo vstupují. Za dílčí aktéry či případně „symptomy“ nebo uzly v systémech pak považujeme i jednotlivé produkty a designové intervence. Zahradní lehátko, iPhone, panelák nebo aplikace internetbankingu jsou tak samozřejmě součástí designu, především jsou však zhmotněními mnohočetných vztahů, které se jejich prostřednictvím dál násobí, a zároveň původci vztahů nových. Zatímco ale tyto hmotné a nehmotné objekty navrhují zpravidla profesionální designéři a designérky, hypoteční úvěry a jaderné elektrárny většinou nikoli – nebo si tak aspoň jejich tvůrci neříkají, protože neprošli vzdělávacím procesem v některé z institucí, která se na design explicitně zaměřuje. Ačkoli je pro nás důležité vychýlit design z trajektorie přímočaré služebnosti vůči průmyslu a globálnímu trhu a nahlížet jej v širší perspektivě, pohybujeme se oba v akademickém prostředí, které svými studijními programy spoluvytváří – jakkoli arbitrární – podobu profesionální designérské praxe. Nakonec se tedy k tomuto kontextu vždy vracíme, abychom v neohraničeném poli tvůrčí činnosti nacházeli příležitosti k intervenci ze strany „vyškolených“ designérů a designérek. Zaměřujeme se přitom na formy designérské praxe, které v česko-slovenském kontextu nejsou dosud zcela běžně reflektovány, jako jsou designér/ka algoritmů, designér/ka ve veřejné správě, designér/ka urbanist(k)a či designér/ka her a simulací alternativních světů. Naším cílem je přitom uvést tato oborová zaměření jako jedna z těch, která by mohla být součástí designu pro budoucnost ve smyslu transformativní, transdisciplinární praxe.\nDesign jako záměrná činnost\nToto vydání Artalk Revue jsme nazvali Záměr. Jakkoli sdílíme představu, že „designují“ i ne-lidské entity a mnoho nových vztahů a skutečností vyvěrá mimo jiné z působení rozptýlených výpočetních infrastruktur, v rámci tohoto souboru textů chápeme design především jako záměrný antropogenní proces, který jsou lidé schopni do určité míry kontrolovat. Designéra ovšem v žádném případě nevnímáme jako spasitele, přičemž i pojetí designu jako „řešení problémů“, které vzešlo z klasické definice ekonoma a politologa Herberta Simona, považujeme za problematické. Simon koncem 60. let charakterizoval design jako činnost zaměřenou na proměnu existujícího v preferované. Tento výklad je stále relevantní, pojímá totiž design jako proces s otevřeným koncem, jehož podstatou není nutně produkce nového, ale přizpůsobení stávající skutečnosti. Zároveň umožňuje pružně reagovat na aktuální podmínky a pojmout do sebe nové typy designérské praxe, ať už jde o design systémů, spekulativní design, nebo třeba design permakulturní.\nProblém této definice nicméně spočívá v její zdánlivé hodnotové neutralitě, respektive v přezíravosti vůči skutečnosti, že v rámci každého designového procesu probíhá politické vyjednávání. Mimořádně důležité je ptát se, kdo si „proměnu existujícího v preferované“ žádá, kdo z ní profituje a kdo jí naopak utrpí. Co může být preferováno jedním, zkrátka nemusí být žádoucí pro druhého. Italský designér a teoretik Ezio Manzini ve své koncepci designu sociálních inovací s tímto kritickým přehodnocením Simonovy definice počítá, nadále s ní však pracuje a doplňuje ji pojetím designu jako „vytváření smyslu“: smysl či význam je totiž vždy kulturně specifický, a je-li v rámci designového procesu vědomě formulován a materializován, nese s sebou také nutnost politického vyjednávání o hodnotách a vztazích v rámci daného místa a komunity. Potřeby a zájmy komunity mají ostatně, jak připomíná teoretička Sasha Costanza-Chock, vždy přednost před záměrem designéra (případně managementu firmy), který sice může proklamativně – nebo i reálně – sledovat bohulibé cíle, použité metody a výsledky tomu však nemusí odpovídat. Důraz na záměr zde tedy není motivován alibistickým zříkáním se odpovědnosti za dopady designového procesu (ve smyslu „já jsem to přece myslel dobře”), ale naopak nutností ji přijmout. Tuto odpovědnost přitom vnímáme jako sdílenou: je společnou záležitostí celého spektra aktérů a nevyčerpává se pouze agencí individuálního designéra.\nPodstatnou referencí je pro nás rovněž myšlení Bruna Latoura, tedy především jeho úvahy o designu, které vychází z dílčího přehodnocení kritické teorie a jejích možností. Latour ve svých pracích mnohokrát zpochybnil schopnost vědy dosáhnout objektivního a mocenskými zápasy neposkvrněného poznání. V novějších textech svoje dřívější zjištění a postoje nezavrhuje, upozorňuje nicméně na riziko úpadku poststrukturální teorie v pouhý intelektuální zápas nabubřelých moralistů. Latourovo dlouholeté úsilí o dekonstrukci metod vědeckého zkoumání představuje důležitý teoretický úběžník i pro zpochybnění principu přímočarého „řešení problémů“: jestliže jsou všechna „fakta“ do určité míry konstruovaná, nemůže být ani identifikace problémů jakkoli samozřejmá – natož pak formulace možných řešení. V rámci hledání eventuálních východisek z bludného kruhu kritické teorie se nicméně Latour – s odkazem na Petera Sloterdijka – obrací právě k designu jako sféře (lidské) činnosti umožňující smysluplně intervenovat v záležitostech s vysokou mírou komplexity, ať už jde o klimatické změny, produkci potravin, nebo třeba klonování krav: zvědomění „designovanosti“ (respektive také umělosti) a vrstevnaté rozporuplnosti všech skutečností nemusí vést do slepé uličky paralýzy či apatie – naopak může rozpohybovat postupný proces pečlivého redesignu.\nI v Latourově pojetí je tedy design vnímán jako něco potenciálně pozitivního, nikoli však ve smyslu autoritativně řízeného pokroku či povrchního vylepšování, ale ve smyslu vědomého převzetí iniciativy a odpovědnosti v rámci nevyhnutelně probíhajícího designování, a to i za cenu nezamýšlených důsledků, které s sebou zásahy do komplexních systémů mohou nést. Latourův „opatrný Prométheus“ střídá modernistického revolucionáře, (re)design nahrazuje „tvorbu“ a dekonstrukce se tak stává součástí rekonstrukce existujícího. Důležitým momentem Latourovy úvahy je přitom znovuspojení kritiky s materialitou a materiality s produkcí významu: podobně jako u Manziniho se tak dostáváme k pojetí designu jako (sebe)reflexivní praxe ukotvené v materiálním světě, jež vyplývá z politického vyjednávání a je podmíněna přijímáním morálních rozhodnutí a stanovisek.\nOtázka hodnoty jako úběžník designového procesu\nByť Latour hovoří o designu do jisté míry metaforicky a nezajímá ho v první řadě profesionální oborová praxe, jsou jeho myšlenky i v tomto kontextu užitečné: vytváří silný teoretický rámec pro hodnotovou reflexi disciplíny a argument pro zapojení kritického myšlení do designového procesu. Právě otázka hodnoty je pro kontextuální uvažování o designu velmi důležitá, protože její konkrétní pojetí v daném myšlenkovém systému v zásadě předurčuje podobu a smysl designérské praxe. Do této Revue jsme proto zařadili texty, které se tématu hodnoty explicitně věnují a které poukazují na to, jakým způsobem praxe oboru odráží, upevňuje či narušuje stávající ekonomická a politická uspořádání.\nJedním z nich je esej britské teoretičky designu Joanny Boehnert s názvem Ekonomie a design antropocénu: Heterodoxní ekonomie jako nástroj proměny designu. Boehnert nahlíží profesionální designérskou praxi z marxistické perspektivy a ukazuje, že se ve většině podílí na reprodukci ekonomického statu quo, v němž jsou (sociální) hodnoty redukovány na hodnotu jedinou, a to ekonomickou, respektive směnnou. Do kontextu teorie designu přitom uvádí alternativní ekonomické teorie – ať už ekologickou, nebo feministickou –, které jdou ruku v ruce s alternativními pojetími designu, jako je například tzv. transition design neboli „design přechodu“. Toto designérské hnutí přineslo kolem roku 2015 čerstvý vítr do diskusí o udržitelnosti: jeho zakladatelé a zakladatelky Terry Irwin, Gideon Kossoff a Cameron Tonkinwise sice považují dosavadní úsilí o etablování ekologických principů v rámci designérské praxe za mimořádně důležité, míra komplexity environmentální krize si ale podle nich žádá mnohem radikálnější postoje a metodologii designu, která bude směřovat ke strukturální změně. Design přechodu je otevřeně antikapitalistický, odmítá patriarchální politické uspořádání i průmyslový extraktivismus a pokouší se pojmout do sebe post-antropocentrickou perspektivu, jež umožní vychýlení lidského druhu ze středu zájmu ve prospěch ne-lidských entit a planety jako takové. Stejně jako tvorba sociálních inovací u Manziniho má i „přechodový“ designérský proces vycházet z kontextu každodenního života v konkrétním místě, lokální celky ovšem pojímá jako dílčí jednotky rozvětvených systémů, jejichž vzájemnou propojenost je třeba důsledně reflektovat. Joanna Boehnert považuje design přechodu za dosud nejradikálnější program designu založeného na principu ekologické udržitelnosti a sociální spravedlnosti. Kromě nutnosti integrovat do designového procesu kritické uvažování o vytváření a diferenciaci hodnot pak poukazuje také na potenciál designu mapovat a zviditelňovat prostřednictvím grafických reprezentací opomíjené aktéry a vztahy, jež umožňují fungování odlišných ekonomických modelů – tuto schopnost designérů a designérek přitom ve zmiňovaném eseji vyzdvihuje i Bruno Latour.\nPrávo na spravedlivý design\nJestliže pro proponenty designu přechodu představuje jejich koncepce úkrok od požadavku, aby byl design prostředkem technokratického „řešení problémů“, podle některých stále podléhá tlakům instrumentalismu a nevytváří dostatek prostoru pro politické antagonismy. Americká teoretička designu a aktivistka Sasha Costanza-Chock, která letos na jaře vydala knihu Design Justice. Community-Led Practices to Build the Worlds We Need, jde v rámci svého pojetí spravedlnosti v designu politickému vyjednávání o něco více naproti. V kapitole s názvem Hodnoty designu: Osvobození zapečené v kódu?, jejíž zkrácená verze je součástí Revue, vymezuje principy designového procesu, který odolává vstřebávání stereotypních předpokladů či předsudků, nepodléhá partikulárním mocenským zájmům, a naopak hájí zájmy marginalizovaných skupin. Zabývá se designem socio-technických systémů, ať už jde o softwarové aplikace, digitální rozhraní, nebo hardware, jejichž funkce se odvíjí od hodnot zasazených do člověkem navržených algoritmů. Ukazuje přitom, že tyto nástroje a produkty replikují rozvrstvení moci, práv a příležitostí podle modelu, který po vzoru afroamerických feministek nazývá „maticí dominance“, a že design založený na hodnotách sociální spravedlnosti a komunitní autonomie může tato zvýhodnění a znevýhodnění týkající se rasy, genderu či třídy postupně odbourávat.\nCostanza-Chock ve své knize zpochybňuje mimo jiné i představu univerzálního uživatele a s ním také dnes již klasickou koncepci designu zaměřeného na člověka (human-centered design), jež stále platí za hegemonní metodologii profesionální designérské praxe. Za ideového otce tohoto přístupu bývá většinou označován kognitivní vědec, psycholog a designér Donald Norman, kterému se sice podařilo přimět mnoho dalších designérů a designérek k citlivější reflexi potřeb a schopností „skutečných“ lidí, jak si však všímá Costanza-Chock, věnoval takřka nulovou pozornost tomu, že mnoho produktů designu zůstává pro řadu lidí a sociálních skupin nedostupných či nepoužitelných. Revizí tohoto přístupu se ve svém textu nazvaném Design pro veřejnou správu. Mezi designem zaměřeným na člověka a spekulací zabývá i Roman Novotný, podle kterého se tento soubor nástrojů, stejně jako principy tzv. designového myšlení (design thinking), dobře ujal především v komerční sféře, kde přispívá ke zvyšování konkurenceschopnosti výrobků či služeb, a tedy i zisků. Ukazuje nicméně, že v kontextu veřejných institucí nelze tyto metody uplatňovat s takovou samozřejmostí, neboť očekávání, potřeby a požadavky občanů a občanek jsou velmi různorodé a mnohdy konfliktní. Veřejné služby zkrátka nejsou produkty, které si lidé v případě zájmu vybírají na základě osobních preferencí, a „veřejnost“ lze jen těžko redukovat na jasně vymezené „cílové skupiny“. Narozdíl od spotřebního zboží totiž veřejné služby nejsou věcí volby, ale práva. Novotný dále poukazuje na limity těchto přístupů, pokud jde o hledání východisek z komplexních krizí současnosti, ať už je řeč o klimatu, nebo sociální nerovnosti. Transformativní potenciál pak nachází v propojení těchto nástrojů s postupy spekulativního designu a strategického předvídání (strategic foresight), které podle něj umožňují kritickou reflexi politického statu quo a vytváření skutečných alternativ k současnému společenskému uspořádání.\nPravidla post-antropocentrického designování\nSpekulativní (a kritický) design je v současnosti poměrně různorodou sférou vzájemně se překrývajících, ale částečně i protichůdných přístupů k navrhování pro budoucnost, respektive ke koncipování budoucích světů i dílčích intervencí, které umožní jejich materializaci. Spekulativní myšlení vytváří prostor pro imaginaci nesvázanou požadavky a omezeními, jež vyplývají z neoliberálně kapitalistického globálního režimu, a zároveň vybízí k zaujetí nezvyklých perspektiv, které rozšiřují, problematizují, nebo přímo negují antropocentrické nahlížení světa. Tento způsob uvažování je vlastní i kolektivu architektek a socioložek Spolka, které ve svém textu Starostlivé mapovanie. Letná škola Never-never School v Košiciach zmiňují potřebu aplikovat prvky spekulativního myšlení již v procesu mapování výchozí situace, tedy ohledávání terénu, který má být v rámci designového procesu upravován. Mají-li totiž zásahy designérů a designérek reflektovat a respektovat zájmy všech zúčastněných aktérů, je na místě spekulovat nejen o tom, co bude nebo by mohlo být, ale také o tom, co je. V rámci mapování prostoru – v tomto případě košického brownfieldu v okolí řeky Hornád – jde především o přijetí principu nepoznatelnosti materiálních faktů, které leží mimo nás samé, a zároveň nutnosti o ně pečovat, neboť vznikají z téhož zemského substrátu jako lidé a podmiňují samotnou jejich existenci. Never-never School v Košicích se v roce 2019 na necelé dva týdny stala platformou pro transdisciplinární testování nestandardních metod mapování a formulování utopických vizí pro daný prostor, jež měly přinést citlivost a ambice jiného druhu, než je tomu u tradičně totalizujících projektů městského plánování. Členky kolektivu v textu popisují svá východiska a metody výzkumu a také dílčí přístupy či představy účastníků a účastnic letní školy.\nSpolka se ve svém eseji letmo dotýká otázky emergence pravidel systému, tedy úvahy, že uspořádání (města, společnosti, technologických infrastruktur) nelze do posledního detailu naplánovat a že do určité míry samo vyvěrá z existujících vztahů a automatizovaných procesů. Tento způsob myšlení je vlastní mimo jiné jednomu z nejvýraznějších představitelů současné spekulativní teorie, Benjaminu Brattonovi, který lidskou agenci (a s ní i geopolitické uspořádání) podřizuje agenci geotechnologií, jejichž ontologické působení nelze z perspektivy člověka zcela obsáhnout ani kontrolovat. I přesto však Bratton volá po všeobjímajícím strategickém plánu udávajícím směr antropogenním zásahům do budoucnosti, která ještě nenastala. Dynamika mezi jasným, komplexním záměrem a jeho nemožností, mezi dílčími intervencemi a nutností upřednostnit globální perspektivu, je pro spekulativní přístupy tohoto ražení typická a vytváří výrazný kontrapunkt k teoretickým koncepcím, jež za primární ohnisko designového procesu považují úzce vymezený lokální kontext (jako např. zmíněný design přechodu).\nProblematika vztahu mezi jednotlivostmi a celkem je rovněž jedním z úběžníků textu Ondřeje Trhoně s názvem Digitální výlet za hranici lidského světa: Videohry jako prostor pro spekulativní design, který se zabývá možnostmi algoritmické reprezentace a prožívání alternativních skutečností ve virtuálním prostředí. Podle Trhoně umožňují videohry sugestivní simulaci jiných světů především díky tzv. procedurální rétorice a imerzivní interaktivitě: hráč či hráčka v rámci herní reality zakouší a ovlivňuje pravidla systému a zároveň získává příležitost vžít se do zkušenosti ne-lidských, či dokonce ne-živých entit. Ve svém eseji zmiňuje Trhoň mimo jiné koncepci „médiového designu“ (medium design) teoretičky Keller Easterling, která proti všeobsažným a fixním plánům (tzv. master plans) staví pružné systémy fungující na principu modularity a adaptability. Videohry tak mohou být vnímány jako prototypy takových uspořádání – jako produkty médiového designu, které umožňují zásahy a úpravy mimo jiné i ze strany hráče či hráčky, respektive designéra/designérky a uživatele/uživatelky v jednom. Praxe herního designu jako taková pak otevírá prostor pro odvážné spekulativní vize jiných (možná životaschopnějších nebo spravedlivějších) světů založených na odlišných hodnotách, normách a pravidlech. Právě proto jde o jednu z forem lidským záměrem řízeného, ale nikoli zcela kontrolovatelného designování, bez níž se do budoucna jen těžko obejdeme.\nIlustrace: Magdalena Prudíková\nKlára Peloušková absolvovala bakalářské studium dějin umění a teorie interaktivních médií na FF MU v Brně a magisterské studium teorie a dějin moderního a současného umění na UMPRUM v Praze, kde nyní pokračuje v doktorském programu. V letech 2016–2018 působila jako šéfredaktorka Artalk.cz. Nyní pracuje jako metodička na Katedře designu a jako asistentka na Katedře teorie a dějin umění na UMPRUM. Zabývá se současnou teorií designu.\n Viz mimo jiné Klára Peloušková, O designované slepotě, Artalk.cz, 25. 2. 2019, https://artalk.cz/2019/02/25/o-designovane-slepote/, vyhledáno 13. 7. 2020.\n Jak napsal ekonom Joseph Stiglitz: “There is […] a well-documented lifestyle effect – people outside the top 1 percent increasingly live beyond their means. Trickle-down economics may be a chimera, but trickle-down behaviorism is very real.” Joseph Stiglitz, Of the 1%, By the 1%, For the 1%, Vanity Fair – Hive, květen 2011, https://www.vanityfair.com/news/2011/05/top-one-percent-201105, vyhledáno 13. 7. 2020. Stiglitze cituje a tématu se věnuje také ekonomka Kate Raworth, Doughnut Economics. Seven Ways to Think Like a 21st Century Economist, London: Random House Business Books, 2017.\n K tomu především Benjamin Bratton, The Stack. On Software and Sovereignty, Cambridge: MIT Press, 2016.\n Viz Herbert A. Simon, The Sciences of the Artificial, Cambridge: MIT Press, 1969.\n Ezio Manzini, Design, When Everybody Designs. An Introduction to Design for Social Innovation, Cambridge: MIT Press, 2015, s. 33–37.\n Sasha Costanza-Chock, Design Values: Hard-Coding Liberation?, in: Idem, Design Justice. Community-Led Practices to Build the Worlds We Need, Cambridge: MIT Press, 2020 (e-book). A také Design Justice Network Principles, Design Justice, https://designjustice.org/read-the-principles, vyhledáno 26. 7. 2020.\n Bruno Latour, Why Has Critique Run out of Steam? From Matters of Fact to Matters of Concern, Critical Inquiry XXX, 2004, č. 2, s. 225–248.\n Peter Sloterdijk, z jehož úvah Latour vychází, hovoří o mnohovrstevnaté zapouzdřenosti lidské existence v „obálkách“ podpůrných systémů, ať už jde o zemskou atmosféru, nebo sociální a technologické infrastruktury. Tato úvaha přitom implikuje nemožnost rozlišení přirozeného (či přírodního) od umělého. Viz Bruno Latour, A Cautious Prometheus? A Few Steps Toward a Philosophy of Design (with Special Attention to Peter Sloterdijk), přednáška v rámci sympozia Networks of Design, Design History Society, září 2008, bruno-latour.fr, http://www.bruno-latour.fr/sites/default/files/112-DESIGN-CORNWALL-GB.pdf, vyhledáno 27. 7. 2020.\n Terry Irwin – Gideon Kossoff – Cameron Tonkinwise, Transition Design Provocation, Design Philosophy Papers XIII, 2015, č. 1.\n Viz také její kniha Design, Ecology, Politics. Towards the Ecocene, Londýn: Bloomsbury, 2018.\n Anne Marie-Willis, Transition Design. The Need to Refuse Discipline and Transcend Instrumentalism, Design Philosophy Papers XIII, 2015, č. 1, s. 69–74.\n K tématu spekulativního a kritického designu viz např. Klára Peloušková, Lesk a bída spekulativního designu, Artalk.cz, 27. 4. 2020, https://artalk.cz/2020/04/27/lesk-a-bida-spekulativniho-designu/, vyhledáno 29. 7. 2020.\n Viz Bratton, The Stack (pozn. 3) a také Benjamin Bratton, The Terraforming, Moskva: Strelka Press, 2019.


Komenský by zajásal. Jak odkaz jednoho z největších českých myslitelů pomáhá ve Středoafrické republice | Vltava\nKomenský by zajásal. Jak odkaz jednoho z největších českých myslitelů pomáhá ve Středoafrické republice\nS Komenským do Afriky, i tak by se mohl jmenovat jeden z pořadů Víkendové přílohy. Pro mnohé může být překvapením, že myšlenky a pedagogické principy tohoto filosofa, teologa, ale především pedagoga jsou stále živé, i po 350 letech od jeho smrti.\nDnešní následovníci Komenského to vyzkoušeli ve Středoafrické republice, v jedné z nejchudších zemí světa. Sami se nestačili divit, jak jeho principy fungují i dnes. Všechno zaznamenali v knize Komenský by zajásal, která se stala předlohou k rozhlasovému pořadu. Za celým projektem stojí malá nezisková organizace Siriri. Jejich činnost se neobejde bez spolupráce s misionáři, kteří jim vytvářejí bezpečné zázemí v zemi zmítané vnitřními konflikty.\nS Komenským ve Středoafrické republice|foto:Ludmila Böhmová\nVšechno začalo nenápadně, když Lídě a Karolovi Böhmovým odrostlo jejich šest dětí a oni se začali rozhlížet, kde jinde by mohli nabídnout své síly. Nejprve architekt Karol navrhl pro misii v Bozoum školu a pak jel dohlédnout na její stavbu. Lídujako pedagožku zajímalo, jak se tu děti učí, a zjistila, že ještě v páté třídě nečtou. Jako správný „potomek“ Komenského se rozhodla s tím něco udělat. Vzpomněla si, že pro Komenského bylo důležité, aby děti pojmenovávaly svět v rodném jazyce, jenže zdejší školy učily od první třídy pouze ve francouzštině. A tak začalo velké dobrodružství učení a vytváření pomůcek v domorodém jazyce sango. Nejprve tým, který Lída vedla, vytvořil ve spolupráci s místním výtvarníkem živou abecedu. Už po třech měsících se ukázalo, že děti hladové po nových podnětech potřebují něco ke čtení.\nTak začal vznikat slabikář v sangu. Trochu problém bylo, že nikdo z pedagogů tímto domorodým jazykem nevládl, a bylo třeba najít nějakou schůdnou cestu. Svůj návrh v češtině, s klasickými větami typu: máma mele maso, Ema má mámu, převedli do francouzštiny, která je druhým úředním jazykem v této „nejhladovější zemi“ světa, a pak se vše překládalo do sanga. Zároveň Lída a její tým vyškolili vybrané učitele v práci s těmito pomůckami. Nejobtížnější však bylo přemluvit nedůvěřivé rodiče, aby nechali jejich děti metodu vyzkoušet. V argumentaci a dohadování pomohli misionáři, v tomto případě bosí karmelitáni. Zázrak se udál už po půl roce výuky.\nDěti v „Komenského třídách“ i za tak krátkou dobu četly lépe než jejich starší sourozenci ve vyšších třídách. Úplně tím ohromili školního inspektora a později i ministra školství, který program ocenil a dal mu oficiální potvrzení. Další práci však utlumila pandemie covidu. Siriri začalo hledat cestu, jak děti ve Středoafrické republice nenechat bez pomoci, a domluvilo se s finskou neziskovou organizací, která má dostatek financí i lidí, na jeho pokračování. O dobrodružství toho, jak Komenského metoda dobývá Afriku, budou mluvit nejen manželé Böhmovi, ale také senátor Pavel Fischer, katolický biskup Václav Malý, chirurg Marcel Drlík a další.


Leden, 2022 | onemovitosti.cz\n28.1.2022 Andrea Hubínková\nPovinná vakcinace proti COVID jde proti smyslu Ameriky. Chceme se svobodně učit, žít, mluvit a říkat ne. Připojte se k nám 23. ledna 2022 v 11:30 na americký návrat domů. Jednotně stojíme, v míru pochodujeme.\nProtest za zastavení povinného očkovaní a očkovacích pasů\nTisíce demonstrantů protestujících proti očkovacím mandátům se v neděli shromáždili ve Washingtonu, D.C., většinou bez masek, někteří krajně pravicový a pro-Trumpovští s transparenty a reklamními předměty a dalšími srovnávanými vakcinaci a holocaustem.\n27.1.2022 Andrea Hubínková\nČeská vakcinologická společnostCOVID-19Ministerstvo zdravotnictví\nSmlouvy s Pfizerem jsou vakcinačním terorismus\nVyděračské praktiky farmaceutických společností a netransparentní chování vlád vůči svým občanům.\nVšichni kdo se účastní a pomáhá tomuto podvodu, by měl být souzeni za terorizmus a je možné že bude třeba obnovit vyjimečný trest – trest smrti!\nBývalý ministr zdravotnictví Adam Vojtěch prohlásil čtrnáctého prosince na jednání sněmovny:\nČeská republika musí za dodávky vakcín platit 900 milionů měsíčně a že smlouvy s farmaceutickými firmami jsou velice striktní.\nKolik tito zločinci jako Adam Vojtěch a jemu podobní dostali na úplatcích se neví, ale sumy budou astronomické, to je třeba si uvědomit.\n26.1.2022 Andrea Hubínková\n25.1.2022 Andrea Hubínková\n9.1.2022 Andrea Hubínková\nSazba daně z přidané hodnoty (DPH) by mohla být od roku 2023 snížena z 15 % na 12 %. Tento návrh je obsažen v návrhu strategie rozvoje Uzbekistánu na roky 2022–2026, který byl zveřejněn pro veřejnost.\nOd roku 2023 se podle dokumentu sníží sazba daně z přidané hodnoty na 12 procent, sazba daně z příjmu v bankovnictví a peněžnictví a telekomunikacích na 15 procent.\nMinisterstvo financí a Státní daňový výbor budou pověřeny, aby do 1. listopadu 2022 předložily kabinetu ministrů příslušné návrhy změn daňového řádu Republiky Uzbekistán.\nZačátkem letošního září prezident Shavkat Mirziyoyev oznámil, že od roku 2023 se sazba daně z přidané hodnoty (DPH) sníží z 15 na 12 %.\n„V roce 2020 jsme snížili sazbu daně z přidané hodnoty z 20 na 15 %. To znamená, že 100 tisícům podniků zůstane k dispozici 10 bilionů poslanců. Nyní tuto sazbu snížíme z roku 2023 na 12 %, “řekl.\nDPH v Uzbekistánuprezident Shavkat MirziyoyevSazba daně z přidané hodnoty (DPH) v UzbekistánuSazba DPHSazba DPH v Uzbekistánustrategie rozvoje UzbekistánuUzbekistánUzbekistánuzměny daňového řádu Republiky Uzbekistán\nDo roku 2026 se plánuje dokončit transformaci uzbeckého bankovního systému a zvýšit podíl soukromých bank na 60 % celkových bankovních aktiv.\nPodle návrhu Cestovní mapy pro implementaci Strategie rozvoje na období 2022-2026 v roce 2022 se plánuje vypracování a schválení programu transformace a privatizace banky Asaka se zapojením zahraničních expertů.\nRovněž budou vyvinuty a schváleny plány pro pořádání IPO pro Xalq Bank, Qishloqqurilishbank, Mikrokreditbank, Agrobank, NBU prostřednictvím burzy do roku 2023.\nBanka Asakaprivatizace banky AsakaUzbecký bankovní systémUzbecký bankovní systém Banka Asaka\nČínský gigant, který vyrábí baterie pro elektromobily pro Teslu a Volkswagen, vyvinul napájecí zdroj, který vydrží více než milion mil – průmyslový mezník a potenciální přínos pro výrobce automobilů, kteří se snaží přimět řidiče k jejich modelům elektrických vozidel (EV).\nSpolečnost Contemporary Amperex Technology Co Ltd (CATL) je připravena vyrobit baterii, která vydrží 16 let a 2 miliony kilometrů (1,24 milionu mil), řekl předseda představenstva Zeng Yukun v rozhovoru v sídle společnosti v Ningde, v provincii Fujian na jihovýchodě Číny. Záruky na baterie, které se v současnosti používají v elektromobilech, pokrývají podle BloombergNEF zhruba 150 000 mil nebo osm let.\nProdloužení této životnosti je považováno za velký pokrok, protože balení lze znovu použít v druhém vozidle. To by snížilo náklady na vlastnictví elektromobilu, což je pozitivní pro průmysl, který se snaží obnovit prodejní dynamiku ztracenou v důsledku vypuknutí koronaviru a propadu cen ropy, díky nimž jsou benzínová auta konkurenceschopnější.\n„Pokud někdo zadá objednávku, jsme připraveni vyrábět,“ řekl Zeng (52), aniž by prozradil, zda byly podepsány smlouvy na produkt na dlouhé vzdálenosti. Stálo by to asi o 10 procent více než baterie, které jsou nyní v EV, řekl Zeng, jehož společnost je největším světovým výrobcem těchto baterií.\nObavy z toho, že baterie ztrácejí sílu a musí být po několika letech vyměněny, jsou jedním z faktorů, které brzdí spotřebitelské přijetí elektrických vozidel. Tesla v loňském roce uvedla, že očekává uvedení do výroby baterie schopné provozu na milion mil, a General Motors minulý měsíc uvedl, že se blíží k milníku. Tato vzdálenost odpovídá 50násobnému obletu planety.\nV očekávání rychlého návratu k růstu v odvětví elektromobilů CATL investuje do výzkumu a vývoje do pokroků v technologii baterií. Zatímco vypuknutí koronaviru v průběhu letošního roku sníží prodeje, poptávka po EV se začátkem roku 2021 zvedne, řekl Zeng, který před deseti lety založil CATL.\nKupci automobilů, kteří se během pandemie drží zpátky, vytvářejí zadržovanou poptávku, která se od příštího roku uvolní, v čele s prémiovými modely, řekl. Mezi zákazníky CATL patří BMW a Toyota Motor Corp.\nZengovy komentáře posilují názory, že elektrická vozidla jsou nastavena na překonání ekonomického zpomalení způsobeného epidemií lépe než benzinová auta. Auta poháněná bateriemi vzrostou v příštím roce na 8,1 procenta všech prodejů v Číně, která představuje největší podíl na celosvětovém prodeji elektromobilů, a na 5 procent v Evropě, uvádí BloombergNEF.\n„Pandemie může mít trvalý účinek po celý rok 2020, ale příští rok nebude hlavním faktorem,“ řekl Zeng. „Dlouhodobě máme velkou důvěru.“\nSpolečnost CATL uzavřela v únoru dvouletou smlouvu na dodávky baterií pro Teslu, což je pro čínskou společnost velkým přínosem, protože americký lídr v oblasti elektromobilů dosud spolupracoval hlavně s japonskou Panasonic Corp a jihokorejskou LG Chem. Dohoda následovala po měsících vyjednávání, kdy generální ředitel Tesly Elon Musk cestoval do Šanghaje, aby se setkal se Zengem.\nBaterie CATL mají jít do vozů Model 3 vyráběných v obrovské nové Gigafactory společnosti Tesla v Šanghaji, která zahájila dodávky přibližně na začátku tohoto roku. Baterie jsou nejnákladnější součástí elektromobilu, což znamená, že dodavatelé těchto komponentů mají šanci získat lví podíl na ziscích tohoto odvětví.\nZeng řekl, že často sdílí postřehy s Muskem, přičemž si oba vyměňují textové zprávy o vývoji v technologii a podnikání. CATL posiluje svůj vztah s Teslou, přičemž záležitosti, jako jsou bezkobaltové baterie, jsou na jejich agendě, řekl Zeng.\nAkcie CATL se v Shenzhenu od první veřejné nabídky v roce 2018 zvýšily zhruba šestinásobně, což společnosti dává tržní hodnotu přibližně 47 miliard USD. Tesla, zdaleka nejhodnotnější výrobce EV, má tržní kapitalizaci přibližně 160 miliard USD.\n„Spouštěcí bod“ pro elektromobily nastane, jakmile předběhnou vozidla na benzin kolem roku 2030-2035, řekl Zeng. Tento názor je ambicióznější než názor výzkumníků, jako je BloombergNEF, který očekává, že k posunu dojde o několik let později.\nbaterie pro elektromobilybaterie pro elektromobily pro Teslubaterie pro elektromobily pro Volkswagenbaterie z ČínyBMWContemporary Amperex Technology Co Ltd (CATL)elektromobilGeneral MotorsNingdeprovincie FujianToyotaToyota Motor Corpvypuknutí koronaviruZeng Yukun\nMobilní aplikace pro rozšířenou realitu vyvinutá týmem z Uzbekistánu se umístila na druhém místě v seznamu nejoblíbenějších aplikací AppStore ve své kategorii, stažených na Islandu, uvedlo ministerstvo pro inovativní rozvoj Uzbekistánu.\nSmartChain v Uzbekistánu pracuje na strat-upu a inovacích od roku 2018 a je zapojen do řady projektů rozšířené reality. Namíříte-li smartphone na ikonu NazzAR, na obrazovce mobilního zařízení ožijí 3D figurky videa a fotografie skutečných předmětů. V Uzbekistánu se aplikace NazzAR používá v turistickém sektoru, zejména v muzeích.\nVirtuální prohlídka budovy ministerstva v Uzbekistánu prostřednictvím webových stránek Ministerstva pro inovativní rozvoj v Uzbekistánu, virtuální výklad výstavy v rámci Mezinárodního týdne inovativních nápadů „InnoWeek-2021“ je také produktem této startupové společnosti. V budově ministerstva pro inovativní rozvoj v Uzbekistánu bylo navíc použito mnoho prvků rozšířené reality. U vchodu do budovy ministerstva hosty vítá virtuální průvodce, přes aplikaci NazzAR lze získat informace o prostorách v budově ministerstva, laboratořích atd.\nÚčast na mezinárodních výstavách, spolupráce s velkými vládními agenturami a neustálá práce na IT platformě přinesly své ovoce – v roce 2021 bylo navázáno partnerství s islandskou společností.\n„Náš tým vytvořil exkluzivní a přizpůsobený produkt UnoAR, který zahrnuje nejlepší technologická řešení a vývoj SmartChain. v Uzbekistánu Prvním zákazníkem byl jeden z největších maloobchodníků v elektronickém průmyslu, “říká Bobur Rakhimov, ředitel SmartChain.\nAppStoreAppStore Uzbecká aplikaceBobur RakhimovBobur Rakhimov ředitel SmartChainInnoWeek-2021ministerstvo pro inovativní rozvoj UzbekistánuMobilní aplikace Uzbekistánředitel SmartChainUzbecká aplikaceUzbecká aplikace AppStoreUzbecká aplikace SmartChainUzbekistán


:: OSEL.CZ :: - DNA vakcinace proti chronické hepatitidě C\nHepatitida C, neboli žloutenka typu C, případně virový zánět jater typu C, jsou tři označení pro chorobu, která může dlouho probíhat skrytě a pacient může mít pouze nespecifické příznaky jako jsou únava, přechodná ztráta chuti k jídlu, svědění kůže, pocit napětí v pravém podžebří a trávicí obtíže. Typické žlutavé zabarvení kůže, které je pro klasickou žloutenku typické, se nemusí vůbec objevit. Virus způsobující tuto nemoc byl objeven poměrně nedávno (v roce 1989), do té doby byla známa pouze hepatitida typu "A" a "B". Odhaduje se, že hepatitidou C jsou již infikovány přibližně 3% světové populace. V hospodářsky vyspělých zemích tvoří virový zánět jater 70% všech chronických hepatitid a je nejčastější příčinou transplantace jater.\nZhruba v padesáti až osmdesáti procentech případů u dospělých osob imunitní systém při odstraňování viru hepatitidy selže a nemoc se stane chronickou. I v těch nejvíce rozvinutých zemích je diagnostikováno pouze 50% infikovaných osob a z nich dvě třetiny by potřebovaly antivirovou léčbu. Úspěšná vakcinace by tedy z pohledu bránění dalšího šíření nemoci v populaci měla obrovský význam. Chronický virový zánět jater totiž často končí jaterní cirhózou a rakovinou jater. Proti žloutence typu C dosud neexistovalo preventivní očkování.\nELGEN DNA systém k vpravování imunizační látky do buněk pomocí elektroporace.\nZ jiných pokusů z dřívější doby bylo o této nemoci známo, že její útlum je spojen se zahájením odpovědi populace lymfocytů zvaných T buňky. Proto se vědci rozhodli stimulovat právě tento druh lymfocytů. Použili k tomu metodu využívající elektrický proud. Z Dánska, kde nyní probíhá setkání specialistů zaměřených na vše, co nějak souvisí s játry, byly zveřejněny výsledky prvních klinických zkoušek, využívajících k léčbě hepatitidy DNA vakcinací. Úseky DNA s patřičným kódem pro aktivaci T buněk jsou vpravovány do buněk lidského těla elektroporací. Přípravek na vakcinaci dostal jméno ChronVac-CR DNA. Aplikuje se jako roztok (suspenze) v objemu půl mililitru. Injekce se dává do oblasti ramene. Vpich do déltového svalu se provádí do hloubky jednoho centimetru. Poté následují dva elektrické pulsy, které do svalu vysílají čtyři elektrody. Elektrické výboje mají nízkou voltáž a trvají pouhých šedesát milisekund. Elektrický šok otevře do buněčné membrány na krátkou dobu kanály, kterými se léčebné úseky DNA dostanou dovnitř. Jinak by DNA molekuly zůstaly po vpichu do svalu vně buněk a tedy bez efektu.\nZpůsobem injekce DNA a následné elektroporace bylo ošetřeno dvanáct dětských pacientů nakažených virem hepatitidy (genotyp 1). Dávky DNA se pacientům aplikovaly opakovaně. Celkem čtyřikrát s měsíčními intervaly mezi jednotlivými vpichy. Pacienti byli rozděleni do tří skupin podle dávky, která jim byla aplikována (167 µg, 500 µg, a 1500 µg).\nU těch, kteří dostávali 167µg, nebyly pozorovány vedlejší účinky, avšak ani pokrok v léčbě. Jen u dvou pacientů z této skupiny došlo k přechodné aktivaci T buněk. To ale k léčbě nestačilo, neboť jejich tělo viry vylučovat nepřestalo.\nU skupiny s dávkováním 500µg také žádný z pacientů nezaznamenal vedlejší účinky, ale u dvou pacientů z této skupiny již došlo k trvalé specifické odpovědi T buněk proti původci hepatitidy a v tělech těchto pacientů se množství vylučovaných virů snížilo. Podobně jako u předchozí skupiny dopadly také výsledky u pacientů dostávajících 1500µg imunizační DNA.\nZávěr z testů vyznívá následovně: Celkem u 67 % pacientů - u čtyř ze šesti (vztaženo ke skupině těch pacientů, kteří dostávali největší DNA imunizační dávky) - došlo ke snížení produkce virů buňkami. Viry se u nich přestaly uvolňovat do krve. Jinými slovy řečeno, léčba byla u více než poloviny pacientů úspěšná, a to je po dlouhé době v boji s touto zákeřnou chorobou ohromný krok vpřed. I když počet léčených není nikterak velký, klasická věta z učebnic a přednáškových síní: „Dnes neexistuje očkovací látka proti hepatitidě C“ tímto poznatkem přestává platit.ˇ\nPramen: EASL 2009, the Annual Meeting of the European Association for the Study of the Liver in Copenhagen\nDatum: 27.04.2009 06:04\nGolux Zwierzinski,2009-05-20 18:06:27\ntrošku si nejsem jistý zda se v článku mluvilo o prevenci nebo léčbě , ale asi o léčbě když byly zkoušky ,jako držitel Janskeho plakety cecko samozrejme mam diagnstikovane uz 15 let, bohuzel interferony nesmím a podle statistik uz se mi blizi nova jatra i kdyz nemam potize , a opravdu nez obrovsky invazivni zakrok to radši tyhle pokusy, zvláštní je,že ačkoliv je tato nemoc oblíbená u médií(nebezpečná,zákeřná,smrtelná choroba) o tomto jsem nenašel ani zmínku


Vítr v plachtách neznamená vítr v peněžence | Peníze.cz\nSimona Ely Plischke | 8. 8. 2003 | 13 komentářů\nProžít týden na Jadranu a být skutečným pánem svého času a pohybu již opravdu není nedostupné. Možností je několik. Nejlevnější je pronajmout si jachtu rovnou v přímořské zemi, nejkomfortnější je rezervovat loď u domácí cestovní kanceláře. Nejdražší, ale na druhou stranu taky nejvýnosnější, je jachtu koupit.\nPokud chcete krásy jinak nedostupných ostrovů a zálivů obdivovat s partou svých kamarádů či příbuzných (lodě jsou pro čtyři až deset osob), musí být jeden z vás vybaven kapitánským lístkem. Ten lze získat po tříměsíčním kurzu na českých řekách za zhruba pět tisíc. (Dlužno dodat, že praktická zkouška se skládá na motorovém člunu, což má s plachtěním pramálo společného.) Druhou možností je týdenní kurz přímo v Chorvatsku a přímo na jachtě. Na to ale potřebujete 16 tisíc plus peníze na dopravu a stravu.\nPokud kapitánský lístek nikdo z posádky nevlastní, není nic ztraceno. Můžete si pronajmout loď i s domorodým skiperem ("vlastník lístku") nebo si půjčit kapitána již v České republice. Za toho chorvatského si charterové společnosti účtují týdně až 25 tisíc Kč, Češi nabízí své služby za zhruba 10 až 15 tisíc. Svého kapitána, ať už je odkudkoli, musíte celý týden také živit. Našince je samozřejmě nutné na vlastní náklady přepravit tam i zpět.\nVÝDAJE PRO OSMIČLENNOU POSÁDKU\n(30. 8. až 6. 9. 2003, společnost AYC Vodice)\n(včetně všech nutných poplatků)\ntyp lodi: Oceanis 331\nDoprava posádky z a do ČR\n2 auta, 2x1000 km\nCELKEM PRO POSÁDKU\nCELKEM PRO JEDNOTLIVCE\nPozn.: Vypočtená cena platí pro posádku s vlastním kapitánem\nStarší nebo novou\nVětšina lidí hledá kompromis mezi velikostí lodi, jejím stářím a samozřejmě cenou. Čím starší a menší jachta, tím levnější. Rozhodnete-li se pro charter, můžete si být skoro jisti, že i starší plavidlo bude ve výborném stavu. Údržba lodi je špičková, plachty nové nebo skoro nové. Výskyt poruchy ale nelze zcela vyloučit. V případě problémů ovšem můžete zavolat asistenční službu, která přijede a příčinu odstraní. Je sice zpravidla zdarma resp. v ceně nájmu, ale ne každý je ochoten strávit odpoledne čekáním na pomoc. Zejména jedná-li se o menší závadu. Pokud ale nejste typickými českými kutily či zkušenými jachtaři, do oprav se raději nepouštějte.\nPod zapůjčenými plachtami\nPouhé porovnání ceníků rozhodně nepostačuje. Některé společnosti nabízejí v balíku téměř vše, včetně úklidu, asistenční služby, přívěsného motoru na záchranný člun, pojištění kauce, takže kauci neskládáte (jinak přijde asi na 32 tisíc), dále GPS, pobytovou taxu i parkoviště pro auto. Takovým charterem je například AYC Vodice, jejíž ceník jsme použili v následující tabulce. Jiné společnosti mají v ceně stání v marínách (přístav pro osobní lodě), kde jinak přijde noc na zhruba tisíc Kč. (Přespat ale samozřejmě lze i na kotvištích v zátokách, které zpoplatněny nejsou. Nemůžete sice využít pohodlí maríny - například sprch, ale zato zažijete romantickou noc v odlehlé pustině.)\nVětšina charterů ovšem inzeruje nájem výrazně nižší, protože ceníková částka neobsahuje nic "navíc". Nakonec tedy vše zaplatíte extra a výsledná cena se příliš neliší.\nTyp lodi OCEANIS 331 (pro 6 - 8 lidí) SUN ODYSSEY 40 (pro 6 - 8 lidí)\nDélka 10,35 m 12,20 m\nŠířka 3,42 m 3,95 m\nVodní nádrž 200 l 320 l\nPalivová nádrž 70 l (nafta) 136 l (nafta)\nVybavení 6 - 8 postelí, 3 kajuty, salón, kuchyňka se dřezem a plynovým sporákem, 1x WC se sprchou 6 - 8 postelí, 3 kajuty, salón, kuchyňka se dřezem a plynovým sporákem, 2 x WC se sprchou\nTÝDENNÍ NÁJEM LODI (v korunách)\nTermín nájem (v Kč) přepočteno na osobu* nájem (v Kč) přepočteno na osobu\ndo 12. 4. 26 775 3 347 34 650 4 331\n12. 4. - 26. 4. 34 650 4 331 47 250 5 906\n26. 4. - 24. 5. 39 375 4 922 55 125 6 891\n24. 5. - 7. 6. 50 400 6 300 72 450 9 056\n7. 6. - 5. 7. 58 275 7 284 78 750 9 844\n5. 7. - 2. 8. 63 000 7 875 80 325 10 041\n2. 8. - 16. 8. 77 175 9 647 91 350 11 419\n16. 8. - 30. 8. 64 575 8 072 81 900 10 238\n30. 8. - 20.9. 55 125 6 891 75 600 9 450\n20. 9. - 4. 10. 42 525 5 316 56 700 7 088\n4. 10. - 18. 10. 34 650 4 331 47 250 5 906\nod 18.10. 26 775 3 347 34 650 4 331\nVysvětlivky: * - v případě osmičlenné posádky\nPozn.: Ceny jsou přepočteny z údajů v eurech (31,50 Kč za euro )\nZdroj: AYC Vodice\nZajímavé jsou také slevy, které společnosti nabízejí. Obecně se vyplatí loď zamluvit dostatečně dopředu. Obvykle je za rezervaci do 31. prosince nebo 31. ledna sleva pět až deset %. Desetiprocentní srážku z ceny mohou získat i ti, kteří zaplatí celou sumu najednou. Slevu uplatníte také při pronájmu lodě na více než týden.\nFinančně nejnáročnější je jachtu vlastnit. Za novou loď zájemce zaplatí nejčastěji dva až čtyři miliony Kč, cena záleží především na velikosti plavidla. Na koupi starší jachty ale stačí "jen" milion. Například dvacetiletou 10,5 metru dlouhou loď lze pořídit za 850 tisíc Kč. Pokud by šlo o auto, zní dvacet let hrůzostrašně, "životnost" lodi se ale obdobně měřit nedá. Dobře opečovávaná starší jachta tedy ještě žádným vrakem není.\nNemalá je nejen počáteční investice, ale také pravidelné výdaje spojené s vlastnictvím lodě. Kromě pojištění, které ročně vyjde zhruba na 20 tisíc Kč, musí jachta někde kotvit. A to nejen v létě. Roční stání v maríně tak například majitele 10,5 metru dlouhé plachetnice vyjde na 80 tisíc Kč, v novějších a lépe vybavenějších pak na 100 tisíc i víc. Cena zahrnuje neomezenou spotřebu elektrické energie a vody, využívání zázemí maríny, v říjnu vytažení lodi na břeh a v dubnu její spuštění do vody. Na Jadranu obecně platí, že čím severněji, a tedy "Evrpropě blíže", je marína položena, tím je dražší. Samozřejmě s velikostí lodě roste i cena maríny.\nInvestujte do plachet\nVlastnit jachtu ale může znamenat i slušné "živobytí". Poskytnete-li totiž svoji loď charterové společnosti v Chorvatsku, získáte ročně i 700 tisíc Kč. Charter navíc za plavidlo přebírá veškerou odpovědnost.\nLodě jsou kompletně vybavené. Minimálně jedna sprcha a WC, teplá voda, nádobí v kuchyni, plynový sporák, mapy, lůžkoviny a topení (plujete-li v říjnu, rozhodně se hodí) jsou standardem. Čím je loď větší a novější, tím je luxusnější, ale také dražší. Pokud si ovšem prohlédnete ceníky hotelů, zjistíte, že týden na jachtě není až tak drahý…\nJe podle Vás jachting na moři "snobárna" nebo příjemně strávená dovolená? Máte zkušenost s vypůjčením plachetnice? Vlastníte loď? Pronajímáte ji? Co vše jste na moři zažili? Zapojte se do diskuse!!!\nCharterové společnosti nabízejí své služby v eurech. Při přepočtu doporučujeme využít naši kalkulačku.\nPřed odjezdem se nezapomeňte pojistit! Cestovní pojistku si on-line můžete sjednat i u nás.\nCestování, dovolená, euro, charter, Investice, jachta, koruna, nájem, Netradiční investice, výdaje


úvodní strana » města a obce » Chomutov\nChomutov leÅ¾Ã na ÃºpatÃ KruÅ¡nÃ½ch hor v severozÃ¡padnÃch ÄŒechÃ¡ch.\nMÄ›sto vzniklo na kÅ™iÅ¾ovatce starÃ½ch obchodnÃch cest spojujÃcÃch Prahu s Lipskem a Cheb s ÃšstÃm nad Labem. PrvnÃ zmÃnka o vlastnÃm mÄ›stÄ› pochÃ¡zÃ z roku 1252, kdy mÄ›steÄko Chomutov zÃskal Å™Ã¡d nÄ›meckÃ½ch rytÃÅ™Å¯. Po roce 1411 je krÃ¡l VÃ¡clav IV. odÅˆal Å™Ã¡du a vystÅ™Ãdala se zde Å™ada feudÃ¡lnÃch majitelÅ¯. NejvÃ½znamnÄ›jÅ¡Ã byli pÃ¡ni z VÅ™esovic, Calta z KamennÃ© Hory, VeitmilovÃ© a LobkovicovÃ©. UÅ¾ v 16. stoletÃ se u mÄ›sta tÄ›Å¾il kamenec. V prostoru tÄ›Å¾by pak v 19. stoletÃ vzniklo KamencovÃ© jezero, kterÃ© se stalo vÃ½znamnÃ½m lÃ¡zeÅˆskÃ½m a rekreaÄnÃm stÅ™ediskem. VÃ½znamnÃ½m pÅ™edÄ›lem v dÄ›jinÃ¡ch Chomutova byl rok 1605, kdy mÄ›sto od krÃ¡lovskÃ© komory koupilo panstvÃ zahrnujÃcÃ ÃºzemÃ aÅ¾ k saskÃ© hranici a stalo se tak svobodnÃ½m a nÃ¡slednÄ› krÃ¡lovskÃ½m mÄ›stem. Po tÅ™icetiletÃ© vÃ¡lce rozvoj mÄ›sta stagnoval. K jeho rychlÃ©mu rozvoji doÅ¡lo aÅ¾ ve druhÃ© polovinÄ› 19. stoletÃ s vÃ½vojem tÄ›Å¾by uhlÃ a Å¾elezÃ¡Å™skÃ©ho prÅ¯myslu . Kolem roku 1870 se stal Chomutov vÃ½znamnÃ½m Å¾elezniÄnÃm uzlem. MÄ›sto se rozrÅ¯stalo a v roce 1938 dosÃ¡hlo tÅ™iceti tisÃc obyvatel. Po druhÃ© svÄ›tovÃ© vÃ¡lce byly rozÅ¡iÅ™ovÃ¡ny jak prÅ¯myslovÃ© podniky tak bytovÃ¡ vÃ½stavba. NovÃ¡ sÃdliÅ¡tÄ› pak v 70. letech 20. stoletÃ urbanisticky spojila Chomutov se sousednÃm Jirkovem. Po roce 1989 doÅ¡lo k Ãºtlumu tÄ›Å¾kÃ©ho prÅ¯myslu a ve mÄ›stÄ› doÅ¡lo k vÃ½znamnÃ©mu zlepÅ¡enÃ Å¾ivotnÃho prostÅ™edÃ. Byl kladen dÅ¯raz na rekreaÄnÃ aktivity jak v areÃ¡lu KamencovÃ©ho jezera, tak pÅ™i rozvoji PodkruÅ¡nohorskÃ©ho zooparku a rekreaÄnÃ zÃ³ny v BezruÄovÄ› ÃºdolÃ. Vzhledem k historickÃ½m pamÃ¡tkÃ¡m i rekreaÄnÃm moÅ¾nostem ve mÄ›stÄ› i v okolÃ je dnes Chomutov zajÃmavÃ½m turistickÃ½m cÃlem.\nTento sloup někdy mylně označovaný za morový byl postaven roku 1697 sochařem Ambrožem Laurentisem z prostředků nadace mistra cechu pekařského Wolfa.V letech 1725 - 1732 byl doplněn o 7 soch světců.\nObjekt Špejcharu byl prvotním jezuitským kostelem před stavbou kostela sv. Ignáce. Postaven byl kolem roku 1611. Nyní je zde městská galerie. Městská galerie Š pejchar v budově prvotního jezuitského kostela má výborné světelné podmínky a samostatnou část galerie tvoří i její sklepní prostory. Ve stejné budově ještě před vchodem do renesančního atria najdete galerii Zlatý klenot. Na budovu špejcharu přiléhá kostel sv. Ignáce.\nJezuitský kostel svatého Ignáce je raně barokní stavba s dvouvěžovým severním průčelím. Byl postaven v letech 1663 až 1668 italským architektem Carlem Luragem. Nese jméno svatého Ignáce z Loyoly, zakladatele řádu Tovaryšstva Ježíšova. Po zrušení jezuitského řádu roku 1773 byl kostel součástí vojenských kasáren. Od roku 1945 přestal sloužit bohoslužbám a začal pustnout.\nAreál bývalé jezuitské koleje a gymnázia vypl ňuje celý jižní okraj historického centra Chomutova. Na stavbu bylo vykoupeno 14 měšťanských domů. Základní kámen byl položen v srpnu roku 1590. Výstavbu inicioval Jiří Popel z Lobkovic, nejvyšší purkrabí Království českého, který přivedl roku 1589 jezuitský řád do Chomutova. Po zrušení řádu v roce 1773 byla kolej přestavěna na kasárna. Vojáci tu sídlili až do roku 1968.\nKostel svaté Kateřiny - Chomutov\nKostel svaté Kateřiny je nejcennější historickou památkou ve městě památkou ve městě a jedním z nejstarších raně gotických kostelů v Evropě. Vznikl na místě staršího panského kostela u komendy řádů německých rytířů po roce 1252. Do dnešního dne se zachovala starší příčná loč a presbyterium z konce 13. století, které je významné zachovanými klenebními svorníky a patkami s rostlinnými motivy.


Bank starší zastavil kvůli synovi vlek. "Byl jsem v šoku!" | Týden.cz\nBank starší zastavil kvůli synovi vlek. "Byl jsem v šoku!"\n"Je to super! Mohla to být medaile, ale bylo to o pár setin a pátý místo je úžasný," řekl Ivan Bank a rozhovor na chviličku přerušil. Zrovna pouštěl vlek. "Stál hodinu, všichni lyžaři tady fandili. Pak jsem jim rozlil šampaňské, řekl jsem pár veselejších historek o Ondrovi a poděkoval za fandění," pokračoval Bank poté, co lanovky ve ski areálu Panorama už zase vrčely a tahaly lyžaře na začátek sjezdovky.


Mgr. Dana Špicarová, marketing a PR – marketingové poradenství, strategie, workshopy, online | Praha\nNa volné noze - portál nezávislých profesionálůPřihlášení KatalogRegistraceBlogŠkoleníO násKontaktyNa volné noze > Katalog > Mgr. Dana ŠpicarováMgr. Dana Špicarováspecialistka na marketing a PR, lektorka\nProfesionální marketingové poradenství pro malé nebo začínající společnosti, také kompletní marketing od návrhu, přes produkci, až po realizaci:marketingová komunikace – pro časopisy, knihy a jiné oborymarketingová strategie – produktu nebo celé značkypublic relations neboli PR – vztahy s veřejností včetně media relations a pořádání eventůworkshopy – marketing pro začátečníkyonline marketing – sociální sítě, PPC kampaně, copywriting\nRozsáhlé zkušenosti v mnoha oblastech marketingu, se zaváděním nových značek na trh i s řízením týmu. Vysokoškolské vzdělání v oboru Marketingová komunikace na Univerzitě Tomáše Bati ve Zlíně a 15 let praxe, mimo jiné na pozici marketingové ředitelky Albatros Media a.s. Přípravy reklamních kampaní dětských knih nakladatelství Albatros, knih pro teenagery a dospělé čtenáře – mezi nimi například Padesát odstínů šedi, Prázdné místo od J. K. Rowlingové aj.Status: k vašim službámPůsobnost: celá ČR; především Praha a okolíKategorie katalogu:Branding ~ Internet ~ Komunikace ~ Marketing ~ Média ~ Počítače ~ Podnikání ~ Poradenství ~ PR ~ Reklama ~ Výuka ~ VzděláváníPraxe a zkušenostiPavel Dobrovský – Beta, marketingová a PR manažerka – marketingová komunikace značek Baronet a Beta, příprava a realizace marketingového plánu, interní komunikace, POS materiály, eventy, bartery, online marketing, sociální sítě; 2014Albatros Media – přední český mediální dům, 9 nakladatelství (Albatros, CooBoo, CPress, Computer Press, Bizbooks, Edika, Motto, Plus a XYZ)marketingová ředitelka – plánování, realizace a vyhodnocování ATL a BTL aktivit, eventů, media relations a online marketingu, rozpočty, reporty CEO; schvalování tiskových materiálů, odpovědnost za katalogy pro B2B a B2C zákazníky; výběrová řízení na dodavatele online služeb a kreativce; uzavírání barterových smluv; aktualizace B2C a B2B webů; vedení týmu v centrále a pobočkách v ČR a SR; 2011–2013marketingová manažerka – marketingová strategie a vedení týmu, media planning, tiskové materiály, komunikace s reklamní agenturou, PR včetně eventů a media relations, sestavování a kontrola dodržování rozpočtu, účast na veletrzích; 2009–2011Albatros nakladatelství, brand manažerka – obchodní a marketingová strategie Klubu mladých čtenářů, plánování besed, autorských čtení a podpory značky; 2008–2009Piccollo, marketingová manažerka sportovní značky Loap; 2007–2008Mladá fronta, brand manažerka – mediální podpora časopisů Lidé a země, VTM Science a Formen, kontrola rozpočtu, plánování mediálních kampaní; 2007Axel Springer Praha, marketingová manažerka – ATL komunikace motoristických časopisů (Svět motorů, Auto Tip, Auto Profi) a časopisů pro teenagery (Svět počítačů, Top Dívky, Popcorn), celorepublikové eventy, veletrhy a výstavy, organizování čtenářských soutěží; 2001–2006Kurzy a seminářeOnline marketing a PR – rekvalifikační kurz: sociální sítě, PPC, SEO, tvorba a aktualizace webových stránek, copywriting, tvorba newsletterů, Google Analytics, tvorba produktové fotografie; 2014Komunikace na Facebooku – školení společnosti Sunmarketing, firemní účty na Facebooku a dalších sociálních sítích; 2013Fotografování – základy fotografování se zrcadlovkou; 2012Kontaktní informaceMgr. Dana ŠpicarováNovodvorská 1095/122Praha142 00Mobil:731 760 393Email:dspi@dspi.czWeb:www.dspi.czLinkedIn: danaspicarovaIČ:03714811Doporučení z první rukyNa práci Dany Špicarové byla vždy velmi patrná aktivita a energie, samostatnost, rozhodnost a ochota nejen plnit zadané úkoly, ale pracovat i významně nad jejich rámec. Dana Špicarová nikdy neváhala přijímat další výzvy, dobrovolně se zapojovala do nových rozvojových projektů uvnitř společnosti a úkoly plnila v zadaných termínech. Přicházela často s novými návrhy a náměty, identifikovala problémy a navrhovala jejich řešení. Na pozici ředitelky marketingu řídila práci týmu 8 podřízených v Praze, v Brně a Bratislavě. Kompletně odpovídala za přípravu a realizaci marketingové strategie společnosti a jejích 9 knižních nakladatelství dosahujících ročních tržeb přes 350 mil. Kč. Řídila též několik velmi rozsáhlých propagačních kampaní na klíčové nejprodejnější produkty společnosti, například na jednotlivé díly světového bestselleru Padesát odstínů šedi, nebo na nejnovější titul J. K. Rowlingové Prázdné místo.Ing. Václav Kadlec, MSc.Generální ředitel Albatros Media a.s.Přidat další doporučení >


Šest soutěžících na návštěvě univerzity | Reality Show\n- 21.2.2012 - Speciály (S)\nZačátkem února se šest bývalých soutěžích zúčastnilo přednášky na Northwesternské univerzitě ve státě Illinois, kde s místními studenty, kteří touží po tom stát se televizními hlavouny, probírali Survivora a jeho dopady na reality-show a televizi jako celek. Při tom se nebránili zabrousit i do některých pikantností, které vám nyní zprostředkujeme. O některých věcech jsme věděli, některé jen tušili, ale asi o ničem se nedá říci, že je naprosté překvapení (až na jednu výjimku v mém případě). Například divadlo dream-teamu na prolétající helikoptéry nemůže ošlehané fanoušky vyvést z míry.\nJmenovitě šlo o tyto soutěžící:\nMookie Lee – 14. řada: Fiji\nStephen Fishbach – 18. řada: Tocantins\nErinn Lobdell – 18. řada: Tocantins\nKelly Goldsmith – 3. řada: Afrika\nJohn Cochran – 23. řada: South Pacific\nJenny Guzon-Bae – 13. řada: Cook Islands\nHráči se pustili do několika ožehavých témat a v některých případech si říkám, jestli tím neporušili pár ustanovení smlouvy o mlčení. Případné tahanice se CBS ale nechme jim, my se pojďme kouknout na to, o co se s dychtivými studenty podělili. V článku je zmíněn jeden vypadnuvší zAustrálie.\nStěžejní částí každé kvalitní řady Survivora je dobrý casting. Do toho se může přihlásit každý Američan starší 18 let, který předstoupí před castingové agenty a povypráví jim o svém dobrodružném životě. V případě, že se líbí, prochází nekonečným kolečkem kamerových zkoušek a pohovorů s různými lidmi ze CBS od vrátného až po Burnetta s Probstem. Časem ale začaly vyplouvat na povrch informace, že zdaleka ne každý musí tohle všechno podstoupit, aby se třeba jednou v pořadu ukázal. Nechvalně známou se v tomhle stala například Fiji, kde klasickým castingem údajně prošel pouze jeden (!) soutěžící – Gary. Ostatní byli známí známého, bratranci a sestřenice těch správných lidí nebo nějak jinak padli producentům do oka (Purple Kelly z Nikaraguybyla „odlovena“ v obchoďáku). Zmíněná šestka samozřejmě nic podobného nepotvrdila, přesto Stephen a Erinn uznali, že se hlásit nemuseli, ale zavolali jim přímo lidé ze štábu. Erinn se původně zdráhala jet, ale nakonec se do losangeleského hotelu vydala. Jenny, kterou agenti našli díky její realitce na internetu, si dokonce myslela, že jde o žert.\nKdyž už jste na castingu, tak jak ale vzbudit zájem o svou osobu? Jednoduše, musíte hrát určitou roli (Nerd, Atlet, Šílená postarší ženská. Tyto příklady uvedl Mookie). Kelly na to šla od lesa, všimla si, že po vypadnutí mrchy Jerry v Austrálii výrazně klesla sledovanost, a napadlo ji, že po tomto typu bude sháňka. Tedy nelenila, navlékla se do staršího úboru roztleskávaček a začala do kamery pomlouvat své imaginární kolegyně ze spolku. Dotáhla to až k pohovoru s Burnettem a Jeffem, kde ale dostala celkem pokouřit kvůli své fyzičce, a odešla s tím, že je bez šance. Oslovil ji ale jiný člen castingového družstva a řekl jí, že takhle se správná mrcha nechová, a doporučil jí, pokud chce zůstat, hrát roli jinou – nerda. Jak to dopadlo, víme.\nŠaty dělají člověka, a tím se řídí i vedení Survivora. Tento roleplaying se tedy vůbec nebojí podpořit i vhodným oblečením soutěžících. „Říkají nám, co si máme vzít na sebe,“ podělil se Cochran a dodal, že svetrovou vestu na sobě sice nikdy předtím neměl, ale producentům se neodmlouvá. „Vždyť je nosí Justin Timberlake,“ pokusila se ho uklidnit paní na telefonu.\nOpět bylo potvrzeno, že hlad a strádání je naprosto skutečné (samozřejmě je to relativní vzhledem k prostředí, kde zrovna jsou). Že by ale soutěžící neměli tři dny vodu jako v Africe, to už dnes asi neuvidíme, což je (pro nás) velká škoda. Erinn vzpomíná na svůj příšerný hlad, když musela pobývat ne Exile Islandu (Ostrov vyhnanství). Kameramani na noc odjížděli, protože se soutěžícím na noc zůstává pouze producent. Jeden z nich byl ale natolik empatický, že jí dal bonbon (takový ten žlutohnědý). Byl to prý nejlepší bonbon v jejím životě. Ani s ohněm na tom nebyla Erinn o mnoho lépe, a když už začínala být situace opravdu kritická, kameraman položil kameru, vytáhl z kapsy zapalovač, oheň podpálil, vzal kameru a točil dál, jako by ho rozdělala sama Erinn. Tato historka není ojedinělá, soutěžící někdy prostě pomoc od štábu dostanou. Kelly tvrdí, že jednou dostali sirky, a Mookie boří iluze prohlášením, že ohni, který rozdělali zdánlivě brýlemi, pomohl na svět zapalovač. (Pozor, nemusí se nutně jednat o tu scénu s Yau-Manem.)\nCo už ale trochu zamrzí, je fakt, že produkce může (a také to dělá) dosáhnout požadovaného výsledku v soutěžích svými zásahy. Kelly, která se přidala k druhé straně a pracovala pro pořad, přiznala, že není problém postavit postradatelného, spíše fyzického, hráče před skládačku.\n„Nikdy mě nikdo netlačil k tomu, abych hlasovala určitým způsobem,“ svěřuje se Erinn. Zároveň ale hráči dodávají, že producenti, když se s nimi před hlasováním baví, nadhazují různé scénáře: Co kdybys tohle… a co kdybys tohle…, což někdy soutěžícím může vnuknout novou myšlenku nebo pohled na věc a přinutí je myslet jinak. Rozkazy ale nikdo nedává.\nPokud jde o střih, jeden z kameramanů už dříve prohlásil, že hráči z něj vyjdou plus minus ve skutečných barvách. Cochran sice dodal, že jeden z jeho rozhovorů, ve kterém říkal, že ho Coach napálil, vyzněl jako chvála, nikdo ale asi není tak naivní, aby si myslel, že se tohle čas od času neděje. Bránila se tomu akorát Kelly, která se začala dušovat, že show je reálná, jak jen reality-show reálná být může (těžko říct, co to znamená), a že Survivor je „jedna z nejčistších reality-show.“\nPosted Leden 30, 2014 at 11:32 PM\nK ohni z Fiji – nebyla to náhodou Michelle kdo to měl rozdělat? Samozřejmě s pomocí Yau-Manových brýlí.\nA je otázka jestli jim produkce nepomohla,aby konečně možná začali vyhrávat + by měli po Yulovi další asijský hvězdy(Yau + Michelle).\nDost mě ale šokovala ta pomoc na EI nebo v Africe ty sirky,zbytek ani ne.


Kuchyňští pomocníci | TopBroker.cz\nJistě dříve se bez nich ženy obešly, ale dnes jsou našimi nezbytnými pomocníky, kteří nám každý den ulehčují vaření. Sporák, mikrovlnná trouba a rychlovarná konvice jsou samozřejmostí, o těch již není nutno se ani rozepisovat. Podíváme se na jiné vymoženosti dnešní doby. Myčka nádobí je skvělý pomocník. Jistě se na ni najde místo v každé kuchyni. Není zbytečná, ušetří Vám hodně času, který byste jinak strávily mytím nádobí. Domácí pekárna na chleba je také přímo skvělá. Díky ní už nebudete muset pracně míchat těsto a kupovat chleba v supermarketech.\nNavíc jistě potěšíte partnera ještě teplým chlebem. Mixéry jsou velkými pomocníky. Jistě nechybí v žádné kuchyni. Všechna tato zařízení se dají zakoupit od různých značek a ve všemožných provedeních. Záleží jenom na Vás, jak hodně jste nároční a co si vyberete. Když je zakoupíte, tak jistě litovat nebudete.


Letadlo při pokusu o vzlet zaplnil černý kouř, lidé křičeli hrůzou – Novinky.cz\nLetadlo při pokusu o vzlet zaplnil černý kouř, lidé křičeli hrůzou\nLetadlo nízkorozpočtové společnosti Jet2 se dostalo během pátečního dne do potíží při pokusu o vzlet z letiště v Glasgow. Letadlo plné dovolenkářů mělo odletět do Alicante. Pilot však na poslední chvíli přerušil vzletový manévr, když se kabina letadla naplnila sytě černý kouřem a lidé začali křičet zděšením.\nStroj společnosti Jet2. Ilustrační foto\nsobota 20. října 2012, 17:02\nPilot přerušil vzletový manévr ve chvíli, kdy už byl stroj rozjetý a měl se odpoutat od ranveje. Jeden z pasažérů, 54letý úředník Alan Masterton, byl na palubě se svou manželkou Sandrou a popsal nastalou situaci jako jeden ze svých nejhorších zážitků v životě.\n"Letadlo tradičně zrychlovalo na ranveji a vše se zdálo být v pořádku. Ale jen vteřiny předtím, než se mělo zvednout do vzduchu, začal proudit na palubu skrz podlahu kouř," uvedl Masterton.\nPasažér se pak prý až o několik chvili později dozvěděl od ostatních cestujících, že pravý motor při rozjezdu vzplanul. Několik cestujících začalo v děsu křičet, že letadlo nemůže vzlétnout, protože hoří motor.\n"V tu chvíli jsem si teprve uvědomil, že máme opravdu problém, ale vzhledem k tomu, že letadlo stále zrychlovalo, tak se zdálo, že nakonec snad přece jen vzlétneme. Opravdu teprve v poslední vteřině jsme začali silně brzdit. Bylo to děsivé," dodal Masterton a dodal, že lidé následně opustili letadlo nouzovými východy.


Gasteinertal - Hotel Weismayr***+, Bad Gastein - Open Travel, s.r.o.\nGasteinertal - Hotel Weismayr***+, Bad Gastein\nVybavení: Zázemí hotelu s hoistorickýmiprostory z dob císařství tvoří 75 pokojů, recepce, společenská místnost, konferenční místnost, sluneční terasa, restaurace, kavárna, výtah. K dispozici WiFi připojení ve veřejných prostorech, veřejné parkoviště (v závislosti na dostupnosti a zdarma, v garáži za poplatek). Wellness: krytý bazén (10 x 3 m) s termální vodou, masážními tryskami a lehátky; sauna s relaxační místností, parní lázní a fitness. Za poplatek: solárium, masáže a beauty studio.\nProč si vybrat hotel Weismayr: * letní slevová turistická karta Gastein Card\nKam se podívat: Výlet si můžete udělat do měst Bad Hofgastein 7 km, Zell am See 48 km a Salzburg 94 km. Skalní termální lázně Bad Gastein - lázně mají rozlohu 600 m2 a jsou rozděleny na klidovou a zážitkovou zónu. V klidové části se nachází bazén s 32°C teplou vodou, infračervenou saunou, solnou jeskyní, parní lázní, saunou. V zážitkové zóně na návštěvnéky čeká množství atrakci a aktivit. Dále 2 bazény s termální vodou a masážními tryskami, 70 metrů dlouhá skluzavka, vodní kanál s rychlým proudem vody a dalším. Golfový klub Gastein (18-ti jamkové hřiště), kasino, tenisové kurty, půjčovna jízdních kol. Národní park HoheTauern, Gastein prohlídka údolí na kole (30-60 km), trasy pro horská kola, 11 běžecký tras, 350 km turistických tras ve všech stupních obtížnosti Check - in: od 15:00 hod Check - out: do 10:00 hod Příplatky a slevy se zobrazí po výběru konkrétného termínu a pokoje. Pozn. Vybavenost poskytnutých pokojů se může typově lišit od zobrazených v nabídce.\nVšechny pokoje jsou zařízené se sprchou či vanou a WC, fénem, telefonem, satelitní TV, rádiem, trezorem (za poplatek), posezením a županem (za poplatek). Jednolůžkový pokoj: 10 - 15 m2 (1 dospělá osoba + 1 dítě do 12,9 let), dvoulůžkový pokoj: cca. 20m 2 (pro 2 dospělé osoby), dvoulůžkové pokoje s možností až dvou přistýlek, ekonomický pokoj: 12 m 2 (max. 2 osoby)\nUbytování s polopenzí, využívání prostorů wellness, WiFi ve veřejných prostorech, parkování, k pobytu letní slevová turistická karta GASTEINER CARD (výlety s průvodcem, návštěva koncertů, zlevněné vstupy do lázní apod.), od 4nocí pobytu pojištění storna. Dětská postýlka na vyžádání zdarma