CME chce podíl na licenci TV Markíza | RadioTV\nHomepage > Televize > Televize Licence > CME chce podíl na licenci TV Markíza\nCME chce podíl na licenci TV Markíza\nTelevize Licence\t29. 11. 2001\nPodíl v licencované společnosti by jí měl prodal podnikatel Ján Kováčik, který ovládá 65 procent firmy Markíza-Slovakia. CME dosud vlastní pouze menšinu v servisní organizaci televize.\nPodíl v licencované společnosti slovenské komerční televize Markíza chce získat její investor, americká společnost CME. Vyplývá to z tvrzení podnikatele Jána Kováčika, který minulý týden oznámil odkoupení padesátiprocentního podílu ve firmě Markíza-Slovakia, která je držitelem licence TV Markíza, od původní majitelky Sylvie Volzové. Uvedl to slovenský deník Sme.\nKováčik již dříve vlastnil prostřednictvím firmy ARJ minoritní podíl na licenci, nyní ji tedy zcela kontroluje. Společnost CME, která investovala do vzniku stanice, drží pouze minoritní podíl v servisní organizaci Slovenská televizní společnost (STS). Nyní se obává, aby nedošlo k podobnému případu jako v České republice, kdy jí licencovaná společnost (CET 21) odřízla od vysílání (CME vlastní ČNTS, bývalou servisní společnost TV Nova).\nCME se poučila ze sporu o Novu\nProdej podílu ve firmě Markíza-Slovakia by CME umožňoval přímo kontrolovat licenci, která je pro vysílání televize klíčová. „Ano, je to pravda, je to v rovině úvah,“ řekl deníku Sme Kováčik. „CME chce být součástí licencované společnosti.“ Změnu vlastnické struktury Markízy-Slovakia by však musela odsouhlasit slovenská Rada pro vysílání a retranslaci. „Pokud by nedošlo k rozporu se zákonem, není důvod k tomu, aby rada vstup CME neschválila,“ tvrdí vedoucí Kanceláře rady Jarmila Grujbárová.\nCME vlastní 49 procent servisní organizace STS a financovala výstavbu sídla Markízy v Záhorské Bystrici na okraji Bratislavy. Nakoupila také techniku a programy pro první měsíce vysílání. Majoritní podíl v STS má firma Markíza-Slovakia, která vlastní licenci, ale jinak se na chodu televize nepodílí. V licencované společnosti došlo v posledních letech k několika vlastnickým přesunům.\nLicenci spravují tři lidé\nPůvodně Markízu-Slovakia vlastnili na půl Pavol Rusko a Sylvia Volzová. Rusko později prodal část svého podílu Milanu Fiľovi a Jánu Kováčikovi. Společně pak založili společnost ARJ, která je spravuje. Volzová letos v listopadu prodala celý padesátiprocentní podíl Kováčikovi. Cena zůstává tajemstvím. „Dohodli jsme se, že ji nebudeme zveřejňovat,“ řekl Kováčik.\nMarkízu-Slovakia tedy z 50 procent vlastní Ján Kováčik a z 50 procent firma ARJ. V ní má podíl 34 procent bývalý ředitel televize Markíza Pavol Rusko, 15 procent Ján Kováčik a 51 procent Milan Fiľo. Markíza je nejsledovanější televizí na Slovensku a nejúspěšnější stanicí v portfoliu americké firmy CME.


ROZCESTNÍK: Babí lom u Brna, nebo Brno u Babího lomu? | Dedeník\nROZCESTNÍK: Babí lom u Brna, nebo Brno u Babího lomu?\nSe zájmem čtu články s fotografickými přílohami Xerxové o Jizerkách. Z každého slova čiší obdiv a láska ke kraji, ve kterém žije. Cítím s ní. Mám v sobě něco podobného, když procházím, nebo projíždím krajinou severně od Brna, kde žiji.\nPolovinu života jsem prožila ve městě Brně, druhou polovinu v okrese Brno-venkov, v kopcovitém kraji, na okraji Boskovické brázdy, kde začíná souvislé pásmo lesů Drahanské vysočiny na severovýchodě, na severozápad se táhne pásmo Českomoravské Vysočiny.\nVyjíždíte-li z Brna směrem k severu po nechvalně známé, přeplněné, nevyhovující a nebezpečné E43, vynoří se před vámi po pravé straně vysoký zalesněný hřeben přírodní rezervace Babí lom. Je situován severo-jižním směrem. V jižní části, ta je právě dobře viditelná ze silnice, se na ostrohu hrdě vypíná rozhledna (526 mn.m.), vděčný objekt turistických vycházek mnoha Brňanů.\nZ obce Lelekovice vede stoupající červená turistická značka až ke kýžené metě rozhledny. Na severním konci je pravý vrchol Babího lomu (562 mn.m.) kousek od obce Svinošice. Délka nejpůsobivějšího hřebenu, po trase červené turistické značky mezi Babím lomem a rozhlednou je sice jenom přes kilometr dlouhá, ale vede ve skalách a je poměrně fyzicky náročná (na kolena a kyčle, mohu potvrdit 🙂 ) vede místy skulinami mezi postavenými fialovými devonskými slepencovými deskami.\nBabí lom, jsem přecházela v životě mnohokrát, někdy i cestou necestou, nejenom po pěšině po jeho zubatém skalnatém hřebenu, ale i napříč od západu k východu a zpět, v jeho různých místech. To ještě v dobách, kdy jsem mohla šplhat, kam jsem chtěla, nevědouc, že mám nějaké klouby nebo dokonce páteř.\nVděčně následovaná vždy některou z našich kníraček, do druhého dne osvěžená spánkem. V posledních letech jsem výlety nahoru na hřeben Babího lomu pečlivě dávkovala, přece jenom tělo dává vědět o výstupech a sestupech ve skalách. Babí lom až do loňského roku pro mne znamenal turistickou kratochvíli, zajímavou a půvabnou. Až do loňského roku.\nImpuls a můj hlubší zájem o tento „kopec“ přišel legračně až z druhé poloviny zeměkoule od našeho společného přítele George, z Klokánie. Přeposlal mi pozvánku na výstup na Babí lom, který pořádala část „starých zbrojnošů“. Pozvánka byla poutavě udělaná ve formě prezentace, i s mapami a malovanou trasou.\nTo, jako milovnici map mne zaujalo a zjistila jsem, že výstup bude začínat na úpatí toho nejjižnějšího svahu, kde nevede žádná turistická cesta. Byla jsem Georgem ujištěna, že i když hřeben znám, se starými zbrojnoši na něj získám další, pro mne nový pohled. George mě učinil „svou velvyslankyní“ a tak jsem jednoho zářijového sobotního rána, stála v hloučku pro mne neznámých lidí a zmateně jsem vysvětlovala, kdo jsem a od koho jsem.\nBez nějakých cavyků mne přijali mezi sebe a vyrazili jsme na pochod. Teprve během dopoledne jsem pochopila, že z mého zmatečného vyprávění vyrozuměli, že jsem z Austrálie a jsem tam místo Yettiho 🙂 Brzy se vše vysvětlilo, že pocházím vlastně z „podhůří Babecu“.\nV jednom měl George pravdu. Poznala jsem Babí lom i jinak a hlouběji. Jeden ze“starých zbrojnošů“, je shodou okolností uveden v seznamu autorů krásné publikace Jana Černohlávka a kol., (právě v tom kol.), vydané v nakladatelství Littera Brno v roce 2009, Babí lom. Člověk fundovaný a informovaný tak, že jsem pochopila, že o Babím lomu toho opravdu moc nevím. Publikaci jsem si už přečetla, vlastně prostudovala, a zjistila, kolik poutavých zajímavostí mi unikalo.\nVelmi mě zaujaly staré turistické chodníky. Vybudovali je němečtí turisté, tehdejší německy mluvící občané Brna, ve druhé polovině 19. století, zřejmě podle vzoru rakouských alpských turistů. Ještě dnes jsou patrné na západní straně hřebene pod nynější rozhlednou, nebo pod vrcholem Babího lomu, bývalý chodník vedoucí k Wieserově chatě u Bukové studánky, na západní straně, kterou také postavili němečtí turisté.\nTa stála do počátku 50-tých let minulého století a „staří zbrojnoši“ ji někteří ještě pamatovali, když sloužila co by seník lesníkům. Chodníky jsou postavené z kamených kvádrů, místních slepenců, melancholicky porostlé mechy. Někde jsou takové chodníky i se schody patrné ještě i na červené turistické stezce vedoucí po hřebenu. Oni staří turisté byli stejně velmi čiperní.\nPřímo na vrcholu Babího lomu, vytvořili ve skalních plotnách plošinku a vybudovali na ní dřevěný gloriet, později jednoduchou dřevěnou rozhlednu. Ještě později, se z rozhledny stala měřičská věž, ve skále je ještě patrný betonový ďůlek, po patce opěrného sloupu. Od hlavního vrcholu dál na sever pokračují skaliska až ke Spálené skále (516 mn.m.), ale turisticky je tato cesta špatně přístupná.\nZ vrcholu Babího lomu vede cesta k jihu, do malého sedla, kde se kříží červená značka s modrou, modrá vede napříč hřebenem od západu k východu a červená po hřebeni, k jihu. Modrá na západní straně směrem ke Kuřimi na východní k místu zvanému U lavek, kde v posledních letech byla postavená dřevěná skulptura Lelkovadlo, je to jakási past na chytání lelků J, vedle něj je úplně nový, hezký dřevěný kruhový altán.\nVydáme se po červené k jihu, mezi kupami slepencových balvanů, po chodníčku, kde už člověk neturistí, ale vlastně leze. Já jsem nakonec turistické hole uschovala v ruksaku, protože mi překážely. Jak jsem v mládí mohla po těchto skalách lézt i v zimě v námraze – nechápu.\nChodníček mnohdy široký mezi kameny jenom na šířku pořádné turistické boty, někde jako pohodlný chodník seskládaný z balvanů (díky vám, brněnští němečtí turisté!), v sedýlkách pohodlná bučinová udusaná stezka. Tu lemují kamenná moře, balvany, které sklouzly z hlavního hřebene. Brzy přicházíme k výrazné kupě desek šikmě trčící k nebi. Říká se jí Křídlo a je jakýmsi erbovním znakem Babího lomu. Následují šplhací partie v různých balvanitých kupách. Ty na západní straně spadají strmě i do hloubky několika desítek metrů a tvoří znamenitý terén pro skálolezce. Hřeben je porostlý zakrslými borovicemi, buky, duby, javorem babykou, břízou, jilmem horským i břekem.\nKdyž porost stromů místy zřídne, naskytnou se nádherné výhledy do krajiny. Na západě se mezi větvemi objeví hřeben Zlobice. Je to známý hřeben nad městem Kuřim, kde je v bývalém vojenském areálu velkých chov ovcí a koz.\nA také kouzelné a tajuplné místo s kamennými základy románského kostela sv.Klimenta. http://dig.rajce.idnes.cz/Na_vetrne_hurce_u_sv.Klimenta/\nNa východní straně vykukují ze zalesněných kopečků věže kostela ve Vranově u Brna. Některé šikmé plotny, celá skaliska, turistická stezka obchází, někde se dere průrvami skrz ně. Blížíme se ke konci, před námi je Červená stěna, Žlutá stěna, Slabikář a konečně rozhledna na jižním konci Babího lomu.\nKdysi, už ve druhé polovině 19. století zde byl vybudován dřevěný altán. Vydržel i druhou světovou válku a potom byl stržen. Ve druhé polovině padesátých let byla pod vedením MUDr. Albrechta z Kuřimi, jeho přítele Ing. arch. Korvase, který vytvořil projekt rozhledny a mnoha dalších nadšenců, vybudována současná rozhledna. Dílo velkolepé, když přihlédneme k faktu, že to nebyla zrovna doba, která by přála takovým projektům.\nDnes vyrůstají rozhledny (zaplaťpánbůh) jako houby po dešti, po celé republice. Domnívám se, že velkým motivem byl televizní pořad s panem Luďkem Munzarem „Rozhlédni se, člověče! „. Rozhledna byla vybudována za velké pomoci občanů Lelekovic, České, Kuřimi, Ořešína i Jehnic. Nebudu se rozepisovat, jak přesně stavba probíhala, ale při čtení příslušné kapitoly jsem byla dojata. Veškerý materiál byl ve skalnatém terénu vynesen ručně, kbelíky s betonem si lidé podávali jako řetěz. Já, pro kterou je stavba rozhledny na vysokém kopci u Brna samozřejmostí, jsem si uvědomila kolik lidské práce a úsilí se skrývá za touhle „samozřejmostí“.\nRozhledna má kruhový půdorys, má dvě plošiny jako patra a je z ní nádherný výhled na půlku Jižní Moravy, část dolního Rakouska, Pálavu, samozřejmě velkou část Brna uprostřed se Špilberkem, na jihozápadním obzoru se rýsují chladící věže Jaderné elektrárny Dukovany, dále na západ kopce Českomoravské vrchoviny.\nSeverní končiny jsou zastíněny masivem Babího lomu (Jeseníky, Krkonoše), ale hned na východ se v lesnaté kopcovité krajině objeví věže poutního kostela a paulánského kláštera ve Vranově u Brna. Jenom párkrát do roka nastane situace absolutní čistoty vzduchu a to jsou vidět Alpy, na východě Karpaty. Já jsem to štěstí neměla, ale někteří z mých přátel ano. Zážitkem je také výstup do horního podlaží rozhledny za silného nárazového větru 🙂\nV letošním roce přibyla a napojila se k přírodní rezervaci Babího lomu i další část na jeho jižním konci přírodní rezervace Holé vrchy. Je většinou tvořena starým dubový lesem, jeřábem břekem a dřínem. Více jak 50 let se pro těžkou přístupnost v těchto místech lesnicky nehospodaří, takže proto tyhle botanické lahůdky v blízkosti velkého města.\nKaždoročně se od začátku sedmdesátých let pořádá Novoroční výstup na Babí lom, který zajišťují členové Klubu českých turistů. Někdy za mrazu, někdy v mokrém rozčvachtaném sněhu, někdy za naprostého sucha, míří k vrcholu Babího lomu z různých stran skupiny, rodiny i sólisté, většinou doprovázeni psy. Je to krásná tradice. Musím podotknout, že mnozí se vydávají na túru přímo ze silvestrovských oslav 🙂\nSlýchávám od známých a přátel, že Brno má krásné okolí. Ano, má a jednou z velkých krás je právě hřeben Babího lomu.\nAlbum fotek o Babím lomu na Rajčeti, je zde.\nAktualizováno: 22.11.2011 — 20:02\nAlex, ty se umis divat kolem sebe. Moc pekne povidani a nadherne fotky. Ta krajina zdobena jinovatkou mne chytla za srdce.\nTo jsem ale trubka: http://pkz.rajce.idnes.cz/Podmitrov_2011/\nJani, s tím obrovským časovým odtupem jsem si fotky nádherně vychutnala. Díky za ně. Ta pasáž hrajících si pejsků nemá chybu. Jak se jmenuje leopardí psice od Kimi? Stoj na hlavě 😉 .\nVeram (h) , smějící se, pusinkovaná! Pozdravuj Petra a dík za fotky!\nProsím!! Kdo dělal sumarizaci fotoalb z Podmitrova??? Bedulka?? Může se, prosím, přidat album od Jany??\nsumarizaci podmitrovských fotek dělala naše sluníčková veram (h) , ale už jsem tam toto nové album přidala (y)\nAlex, moc hezké povídání o tom, že i známá místa viděná jinýma očima mohou nabídnout něco nového.\nA je vidět, že jste si Mikulášskou procházku hezky užili, a návštěva u Obludek byla jednoznačně úžasná, tam by se mi moc líbilo – a Kristián by praskl žárlivostí.\nJenny, tak to vypadá, že máte trochu předčasný vánoční dárek? To je moje noční můra – nalezený pes, nedokázala bych ho dát do útulku a zájemce bych lustrovala hůř než KGB.\nJo a taky jsme si s Petrem založili účet na rajčeti – tak tam jsou i přístupné fotky z Podmitrova.\nJani, můžeš dát podmitrovský odkaz? Podrbej krásnookého Kristiánka!\nOT – jen upozornění: zítra nám po celý den nejde elektřina (plánované práce ČEZu), tak budu na mailu až večer. Vzhledem k tomu, že jsem si na to vzpomněla až teď, a tedy musím honit práci, kterou jsem chtěla dělat zítra, tak se omlouvám autorům článků, kteří psali v době mé nepřítomnosti – odpovím zítra večer (nod)\nK nám dorazí ČEZ na plánovanou údržbu těsně před Vánocemi. Jako každý rok. Celá dědina bez proudu dva dny.\nTaky dobrý! (tmi)\nbyli u nás včera a měnili nějakej měřák a kontrolovali kabely…když jsem se ptala,proč v neděli,řekli,že toho mají moc\nK těm všem krásnejm fotkám taky přidám jednu z adventní hostiny a přednostně pozdravuji obludkárium. 😉\n… takhle to chutná:\nTo je kouzelný! (clap)\n(rofl) Jsou to diblíci (rofl)\nBetka stíhá deníček i za zhoršených podmínek (wave)\nPáník je VELKÁ 1 (y) (y) (y) !!!\nTo jsou krásný fotky tam od Vás. Ty šutřiska obdivuji. Jak já mám ráda šutříky a ještě k tomu mechem zarostlé. Takže Betka by Tě nejraději zase šupito presto odvelela pryč!!! Brzy by drápečkem kopala!!\nPáník je hrdina (clap)\nOvšem dost tě pomlouvaj´ (chuckle)\nKrásné záběry,Betynka vypadá docela šťastně, zdá se, že nepláče, zato pančičce, té bylo moc smutno, ještě, že to jistil Vilík roztomilej.\nNó, jó, v té peřince přece jen zamačkávají Betí slzy.\n(*) Sára leží na smrtelném loži. Izak, její choť, stojí při ní.\n„Izak,“ praví Sára, „já už asi brzo umřu. A přitom mě ti je tak pěkně u srdce. Dívám se z okna ven, vidím ty večerní červánky, ty stráně za naším městečkem, je mi, jako bych měla celý svůj život před sebou na dlani. V těch stráních jsme si hráli jako děti, později jsem tam v aleji dostala svůj první polibek a taky přišla o věneček. Procházeli jsme se tam jako snoubenci, jako novomanželé a nakonec jsme tam chodili s našimi dětmi. To ti je tak příjemném pocit, myslet na ty šťastné chvíle, co jsme tam prožili, člověk by úplně zapomněl, že umírá…“\nIzak přejde od postele k oknu, zavře jej a stáhne roletu. Poté se vrátí k manželce a uchopí ji za ruku. „Sára,“ řekne nabádavě, „nerozptyluj se.“ (*)\n(coffee) Přeji všem přítomným klidný večer, hezké sny a pěkně se vyspinkejte. (coffee)\nJoVásku, ten je hroznej! (rofl) Chudák Sára! (chuckle)\nDede, fajn, že už jste doma v pelíšku (wave) .\nDěkuju 🙂 Bylo to strašně fajn a zcela v intencích zvyků v Maastrichtu jsme jeli na promoci na kole… upozorňuju, že jsem měla zimní kabát dlouhý až na paty a úzkou společenskou sukni dlouhou jen ke kolenům, takže si umíš představit, jaká to byla jízda (chuckle)\n(rofl) je fotodokumentace ?? (rofl)\n(rofl) Jo, jo, to chce foto. Šlapat s koleny u sebe asi nejde, že? (rofl)\nSnažila jsem se! (chuckle)\nTeda Dede, jen z predstavy, ze bych hnala svoji mamu na moji promoci na kole, se mi toci hlava. Jses dobra. A prizpusobiva. 🙂\nNo, ono by to u nás vypadalo divně, ale v Maastrichtu to bylo naprosto přirozené 🙂\n🙂 Tak to je kameňák!! 🙂\nDneska po dlouhé době vylezl Oskárek. Poprvé jsme vzali prcky ven – z prostoru strach neměli, ale zubaté sluníčko nehřálo a do kožíšků foukal vítr, takže venčení bylo opravdu jen krátké http://montdesoleil.rajce.idnes.cz/Vrh_C_-_mame_ctyri_tydny/\nTo jsou krásní puclíci, štuclíci!\nIvo, jsou prostě kouzelní (inlove) A zase se mi nejvíc líbí pejsek – fenka? s oranžovou mašličkou! Jak jste na tom se zájemci? A co psí tety na tu úrodu štěňat? Nestýská se Fleur?\nZase je to holka, kluci jsou žlutý a červený. Prďolové jsou všichni zadaní, byli pryč už za necelý týden….Fleur se nestýská, ale strašně ráda by se o štěňátka starala. Dneska venku se k nim konečně dostala, tak je pěkně olízala a umyla, Ellie je poněkud free matka a na nějakou přehnanou hygienu kašle, takže štěňátka byla upatlaná od kaše, případně měla kožíšek jak dikobraz, jak to na nich zaschlo…\nJsou tak rozkošní, malí medvídci krásní. 🙂 (h) (h) (h)\nTaky jsem se chtěla zeptat, jestli nebyla snaha si přivlastnit mrňousky.\nPřivlastnit si je nechtěla, ale byl problém, že ty svoje pinďata kojila do poslední chvíle, mezitím se narodili Ellie a její odešli do světa během dvou dnů. Takže jsme jí museli naprosto izolovat od malošků, aby se jí přestalo dělat mléko, dávali jsme studené obklady, spala v domě, aby mimina ani neslyšela a ani necítila. No později jsem mockrát zalitovala, že jsme jí nenechali nějaké adoptovat, protože Ellie moc vzorná matka není. Je to blbé takhle napsat, ale v bedně jí řvala mimina a ona musela s páníčkem vozit na zahradě hlínu, sekat trávu…, nepomohlo ji k nim zavřít, celou dobu skákala na dveře a řvala a na mimina naprosto dlabala. Teď zase řeším, že blbísci nechtějí baštit z misky, máma jim taky moc často nedává, nevím, co jim vymyslet, aby se chytli – kaše jim moc nejede, piškoty v mléce taky ne, maso s rýží je fuj. No nevím, jestli do toho s Ellie ještě někdy půjdeme…\nHmmm, bylo by asi dobré, dát půlku prcků k Fler, jenže to jste nemohli vědět. Holt Ellie je jako některé ty moderní matky, které upřednostňují kariéru.\nAle na to, že jsou takoví odstrkovaní, vypadají báječně, hebce a voňavě (i přes ty bodlinky). 🙂\nTak mě napadá, už je sice dost pozdě, ale nechytla by se přece jen Fler na dokrmování?\nJj, i náš Honza to tvrdí, že je to moderní matka – navalit děcku sunar a hurá s kámoškama do kavárny. Fleur radši nerozkojím, maloši půjdou za tři týdny do světa, tak si musí zvyknout na baštu z misky. Ale je to o nervy, když už je Ellie krmí, tak ji musím hladit a držet za obojek, aby stála a držela. Asi má místo mléka smetanu, protože i tak maloši dobře přibírali a k mističkám se moc nehrnuli. No uvidíme, jak nám to dál půjde.\nNojo, to je pravda, prťásci se musí naučit papat sami. 🙂\nKrásní pučmelounci, ať se jim dobře daří u nových lidí. (h)\nTak jsme doma. Chvíli to trvalo, byl tam pokousaný pejsek. (envy)\nPejska je zdravá, nic ji nechybí.Pan doktor říkal, že nám věří, že ji dostaneme do kondice. Jen jsme dostali prášky na odčervení, očkovat budeme až tak za měsíc, pokud nedohledáme majitele. Taky říkal, že je inteligetní, protože pěkně držela celou prohlídku. Nehárá.Nemá kupírovaná ouška ani oásek.Samozřejmě, že jsme hledali čip,nic. Po poradě s vetem dostala ještě trochu najíst, váží 21 kg, má dost vysoké nožky a to tělíčko na nich se divně kymácí. Krček má pevnej,takže si myslím, že trocha naší péče to spraví. Ještě musíme zjistit jak to má s venčením, jednou si doma čůrla páč strašně pila asi byla dehydratovaná. Zítra zkusím napsat všude emilky dokola s fotem,pokud nic, tak je naše,protože si nás našla.To je jasný. Zrovna předvčerem jsem seděla na kameni ,kde mám Áju a povídala jsem si s ní. Ájo, vrať se mi, no vidíte a je tu. (h) Teď si pěkně hoví na gaučku a zdá se,že se jí to líbí. (h)\nDíky za podporu,kdyby bylo na mně, nó, však vy víte, přednosta je taky na měkko. Hlavně aby nám vydržela bezkonfliktnost. (wave)\nNo tedy jenny, safraporte. Zprávu jsem nyní přečetla jedním dechem. Jestli je to tak, že ji chcete, tak Vám moc a moc gratuluji a přeji bezkonfliktní domácnost. (Soucítím s kočenkami). Opačnost pohlaví můžete řešit, až ji postavíte s veterinářem na nohy. Jenny, držííííím palce!!!!\nA protože je první adventní neděle a vy máte doma dáreček jako pod stromeček posílám pár fotek z adventního Brna.\nAlex (inlove) – nádherné fotky a strašně se mi líbil ten drak! 🙂 To je moc hezký nápad.\nA ještě díky za článek – já to tam u vás vlastně vůbec neznám, tak sbírám střípky a vytvářím plány, co všechno ještě musím vidět 🙂\nDíky za krásné fotky. Dáreček chrní,jestli něčí je, tak se budu těžko loučit ale mám strach, co bych s tím majitelem udělala,takhle zničit psa by mělo být fakt trestný, kdoví jestli má na něho nějakej papír. Z druhé strany bych nerada absolvovala ,to co s Daníkem, jenže boxer je pes mého srdce. Tak a včíl raď, vážená CD. Chjo, to bude těžký.\nHmm, Jenny, za těchto okolností nevím, jestli bych nějak vášnivě inzerovala po celém širokém okolí…\nMilá Alex, děkuji za fotky Brna a nejvíce za tu s visícím drakem.\nTaké jsem se chodívala s tetou Aglaikou dívat a obdivovat. Drak je opravdu fascinující, zvlášť když je jeden malá holka. Jako dospělá jsem ho neviděla ale třeba to ještě stihnu než odejdu za Duhový most. 😉 🙂\nAlex, velká krása, už se moc těším až budeme, i když jen na pár dnů, doma v Brně. Přijedeme týden před vánocemi,takže si užijeme vánoční Brno i trhy. Počítám dny do odletu a Junior si odškrtává políčka na kalendáři. Teď jen dobré počasí a žádné sněhové kalamity…. 😀\nJenny! (inlove) To jsou ale události – ty si přeješ boxeří holku a hnedle ji doma máš, byť vychrtlou. Je mi jasné, že budete inzerovat, ale tak nějak si říkám, že tohle vypadá fakt na vynalézavost CD… zatím držím palce, aby se holka dobře usadila. Věřím, že v láskyplné atmosféře vaší domácnosti by měla rychle získat důvěru a klid do takové míry, že se všechna zvěř pěkně porovná. (h)\nJenny! 🙂 (hug) (h) Tak držím palce, aby Ája zůstala a hladce zapadla do vaší smečky. (y) Pevně věřím, že to všechno zvládnete. (nod)\nJenny, držím všechny palce a kočičí tlapky naší Amálky, aby se ti podařilo fenku dostat do dobré kondice. Osobně bych psa v tomto stavu původnímu majiteli nevrátila, i kdyby se nakrásně našel. Ledaže by mi dokázal, že se mu ztratila nešťastnou náhodou a udělal všechno pro to, aby ji našel a ví, co s takto vychrtlým psem dělat. Doufám, že se ti podaří Áju dostat do dobré kondice. Asi jste se poradili na správné pokoncentráčnické dietě, aby toho neměla moc najednou.\nJá když vidím tu naši kočičí dogu, která má jako něžná kočičí holčička v necelých 6 měsících skoro 4 kila, tak bych brečela nad takto vychrtlým zvířetem. Mimochodem dnes jsem jí koupila větší záchodek. Ten Micánkův jí bude evidentně v dospělosti malý, a to měl kocoureček v nejlepších letech tak 6 a půl kila. Jenže byl kratší, tohle zvíře roste nejen do krásy, ale také do délky.\nMoc držím palce a naše smečka tlapky, ať vše dopadne k všeobecné (a hlavně k vaší!) spokojenosti! A osobně si myslím, že fenečka dobře vědela, proč si vás našla :-). (y) (h)\nJá bych řekla, hlavně ať Vám zůstane…..vždyť ji poslala Ája.\nVzpomněla jsem na venčení. Opět jsme nemohli, Ginny byla přihlášená na field trial. Kdybych to byl býval věděl…. tak jsme mohli mít lepší program Až do posledního aportu šla zkoušku perfektně – vypadalo to na boj o prvenství. Poslední aport zaměnila a vypadla, konec šlus (to je trial – celou dobu jde perfektně a jedna chyba může znamenat konec nadějí, nedá se napravit. Buď jde perfektně nebo udělá drobnější chybku nebo vypadne i kdyby vše před tím bylo dokonalé). Letos nám opravdu zkouškové štěstí nepřeje, co se mohlo po.. se pokazilo.\nNashle v úterý\nJo, pro tohle počitadlo jsem ňouma, ale jsem to pořád já 😉\nMy jsme Tě stejně poznali, Evi! (h)\nTo nic, není pořád jen svátek 🙂 , hlavně že jste zdraví. (hug) (h) (sun)\nMilá Evo, vaše zkoušková smůla začíná být příslovečná. (whew) No, snad se to příští rok prolomí 🙂 Ale zase máte štěstí na odchovy (no, štěstí, víte, co děláte a dáváte tomu všechno 😛 ), tak se to snad nějak vyrovná. Už vám tak definitivně skončila zkoušková sezóna?\nŠiš, já nevím co mám dělat!!! Přednosta dovedl domů asi tak tříletou boxerku, slyší na Áju, je strašlivě vychrtlá, už jsme ji očistili, teď šli i s Daníkem ven. Kočky jsou zatím zavřený nahoře v patře i s kadibudkou. Brečím jak vůl, oni si mně ti psi snad hledají sami. Bože ta je tak zubožená,hned se uvelebila na gauči,Daník strašně žárlí.\nNevím co dál, pojedeme večer k vetovi, pak se uvidí. Musela být dlouho bez jídla. Dala jsem ji jen trošku ohřátého masa.Jinak je poměrně čistá, to se divím, ale zase ta vychrtlost mně děsí, leze ji pátěř jako hřbetní ploutev. Ach, jó, já to snad nepřežiju. ;( (tmi)\n(inlove) přežiješ to (inlove) Jen se bojím, že se Vaše smečka doplní na dva dvounožce, dvě kočky a dvě psiska… Boxerky jsou přeci jen tvá veliká láska a ty ji nedáš (u)\nAch Jenny! (h) Ale co, její vychrtlost v Tvé péči brzo zmizí a vy vybudete taková pěkně vyvážená párová smečka. 🙂 (h) (f)\nTaky to tak nějak vidím (inlove) (y) (dog) .\nAch jo, Jenny. Docela Tě chápu, chápu i kočky a Daníka. Počkej co veterinář, rozhoď sítě, třeba se fakticky ztratila. Že je vychrtlá tak se neděs, oni někteří psi jsou špatně krmitelní, mohou být málo žraví a jsou děsně hubení. Znám takové a vím, že pánečky to trápí. Horší jsou opačné situace i kdy mladá anorektička si pořídí pejska a krmí ho jako sebe. To znám také. To je potom o přes hu..! Je dobře, že je v suchu a v teple. Nehárá??\nAch jo, achjo, za chvíli jedeme k vetovi, je tak od 18:00 do 19:00 pro nemocné pséky. Dáme řeč a uvidíme. Pak podám raport. Zatím je klid, boxeří holčí leží na gaučku, Daník pod ní a kočky chodí na čučku. Vypadá to, že není agresivní, zatím po nikom nestartuje a ani neštěká. S Daníkem už dávají opatrné čumákovky.\nJenny – netrpelive cekám na zprávu po návratu od veta. Ach jo – cloveku se chce brecet a zároven nekomu nakopat do trének. Budu drzet palce, at se boxincin príbeh dobre skoncí.\nApropó – jak jste prisli na to, ze slysí na Aju?\nTo už mám vyzkoušené, vždycky začnu od nějakého písmena, či spíše slabiky, jemně , ne na psa přímo ale spíš při řeči. Třeba Be,Ba De, Da, atd., pes většinou na první důraznou slabiku reaguje, točí hlavu po dotyčném a naslouchá. S Daníkem jsem to taky takhle vyhmátla, to jsou dlouholeté zkušenosti.Jen to nebyl Deny ale Beny, upravila jsem na Daníka, na památku Daníka od Dede. Boxerka nereagovala na začátek a střed abecedy vůbec, tak jsem se vrátila k A , což jsem se napřed zdráhala použít a zkusila jsem, přišla poměrně silná odezva a po doplnění další slabiky to bylo jasný,funguje to. (h) (wave)\nPokud jen krmi malo, tak se to jeste snese. Horsi je kdyz je to navic jeste vegetarianka a krmi ho naklicenym zrnim.\njednou jsem viděla fenku, kterou si koupila veganská panička. Bohužel trvala i na veganství fenky… (tmi) Feńku jsem viděla měsíc po odebrání původní majitelce. Byla po kapačkách, na kvalitní výživě, vitamínech, minerálech… přesto vypadala jak slisovaná mezi dvěma deskama – úplně plochý hrudník, vystouplá žebra, páteř, kyčelní klouby… Nohy už se skoro narovnaly (původně plazila po loktech a kolenou jak lachtan)\nByla stejně stará jako naše Arona – i proto nás noví majitelé kontaktovali – aby měli srovnání… Vyrostla nakonec „skoro do krásy“ – fakt zázrak, srovnala se hodně. Bohužel odešla mladá – na zažívací problémy… možná to mělo souvislost s nešťastným dětstvím\njo a byla to německá doga… jedno z plemen, kde výživa v mládí je opravdu důležitá…\nKdyž tohle čtu, jsem náchylná věřit tomu, že vegani mají zanedbanou především výživu mozku. :@\nOno je to spis vitezstvi viry nad rozumem.\nTaky jsem nemohla a mám tři psy a Ája? Přece nemůžeš dát pryč naši jmenovkyni. Ája (moje, macatá, černá, lesklá) drží tlapky Áje hubeňourovi\nJj, přesně, Ája hubeňour, to sedí. (h)\ntady už je taky nádherně (sun) . Takže jsme po obědě nevydrželi a vyrazili… Procházka úžasným bukovým lesem byla doplněna o blízké setkání se stádečkem laní… Betka nezklamala – nevyrazila. A holky kopytnaté ani moc nespěchaly – jen tak lehce překlusaly kolem nás…\nMožná nebude dneska týdeníček – páníkovi včera bez rozloučení totálně odešel počítač… Teď instaluje nový a zachraňuje zbytečky dat… možná večer chvilka času zbyde, ale pokud nee, tak se nedivte (wave)\nÁ jejda, lituji počítač i páníka. Škoda, že budeme bez fotek slunečních Jizerek. Tady u nás je čím dál větší mlha, akorát, že nemrzne. Vrátila jsem se z Brna a bez mlhovek, jak vpředu tak vzadu, to nešlo.\nTo jste měli krásné Mikulášské venčení, pejsci vypadali nadmíru spokojení a nejvíce naparfémovaná Anka. 😉 😀\nTak abyste věděli my tu máme na našem pobřeží větrnou bouři. Včera byla na jihu Švédska a dnes u nás na západním pobřeží. A leje jako z konve. (rain) (rain) (rain) Přesně to co mě tu ubíjí, déšť a vítr a ještě k tomu dohromady. Je dnes šedivo a hnusně tmavo. Doma je mi zima, ani kožešinové holinky a několikero svetrů nepomůže. Nohy mě zebou, taktéž ruce a můj špičatý nos. Na ruce si mohu vzít rukavice ale čím chránit nos? Blahořečený počítač, čučím na monitor a zapomínám na svoji skutečnost.\nTak hezký advent nebo co se to vlastně na advent přeje. Vánoce jsou tady už přes měsíc a už jich mají všichni plné zuby. Zdejší vánoční skřítci se vrtí za každou výlohou a vánoční hysterie pomalu a jistě začíná. Ještě že se můj čas řítí takovou rychlostí že si možná nestačím všimnout že právě kolem nás vánoce proletěly.\nDnes si žiji na velké noze, mám 19. :O\nVidíš to – a já včera večer koukala na počasí (nevím proč, asi zvyk) a ještě jsem komentovala, že jižní Skandinávie má na zítra (tedy dnes) naplánovaný sluníčko a tepleji než tady… Asi se chybička vloudila 😛\nTak ať to rychle přejde (y)\nTo je mi líto, Velká kočko. (h) My máme konečně (sun) . Přesněji řečeno, silně větrné sluníčko. (nod)\nTo jsou tak krásný fotky, všecky!\n(envy) – tohle jsem já, zelená závistí.\nZdravím z aprosto zamlženého brněnska. Tay se meteorologická situace nezměnila, včera avizované sluníčko už zase není. Jakkeli díky za bezva dokument, Vave lovící Anku 🙂 ! Ano já vím, že ve skutečnosti máchala špinavý obojek od kobyláků (chuckle) , znám z vlastní zkušenosti (wave) .\nOmlouvám se, musím po sobě číst, musím po sobě číst……\nSpěchám do mlžného lesa, sad se neztratím.\nDobré ránko také z Prahy! (wave) Tady je jasno, ale fouká o poznání víc než včera.\nTady zatím slůňo nevstává… je teplo, ale zataženo. Uvidíme, co z toho bude…\nJsem ráda, že se mikulášská procházka povedla (nod) fotky parádní (nod)\nTýjofka! Tady je dneska takovejch krásnejch fotek! Dámy a Jakkeli gratuluju! (y)\nPár fotek z Mikulášského venčení.\nJakkeli (inlove) , popisky u Anky jsou senzační! (y) Snažila jsem se uvést vše na pravou míru, ale je mi jasné, jaký příběh bude žít. (wasntme) (chuckle)\nTo je krása! Užívám si to aspoň zprostředkovaně, když už jsem nemohla s vámi!\nOT. Dnes dopoledne jsem se toulala v mlžných, ojíněných lesích Vranova a dala dohromady pár fotek z posledních dnů jinovatkových dnů. Kdo máte zájem o kouzlení s ledovou krajkou fotky jsou na této adrese\nneskutečně krásné fotky (f)\nAlex, to jsou snové fotky ! (y)\nKrásné, já než jsem s Renym došla do parku, už mi jinovatka roztála:-)\nProsím, mrkněte na Hady, v sekci Aukce je nové téma.\nDěkuji vám. (f)\nTady je pár fotek od obludek a od rybníka:\nVave, díky za rychlé fotky. Obludičky jsou kouzelné, počasí se Vám vydařilo a to je fajn. Úpěnlivě jsem na Vás myslela.\nHezky jste si to užili. Závidím (inlove)\nVave, díky, v duchu jsme byli s Vámi. Taky jsem zapálila svíčku a vzpmínala.\nFotky jsou krásné a milé. (h)\nJééé (clap) (inlove) (clap)\nTo jsou krásný obludky, já taky chci hada!!!\nNa Li jsem vzpomínala s váma.\nNebreč, až přijedeš, půjčíme ti taky hada. A agamu. A malý úchylátko 😀\n(*) Lord přijímá nového sluhu a vysvětluje mu jeho povinnosti: „Jamesi, ráno vstanete za rozbřesku, zatopíte v jídelně, nachystáte mi vanu, vykartáčujete oblek, donesete ranní tisk, připravíte a naservírujete mi snídani. Pak vyvenčíte mé psy, připravíte mi jezdeckou uniformu a začnete připravovat oběd. Na stole bude přesně ve dvanáct hodin. Pak poklidíte v pokojích, obstaráte nákupy, přichystáte svačinu, nalijete mi sklenku brandy, zatopíte v krbu a připravíte čaj a doutníky. Večeře bude o půl sedmé, pak přiložíte do krbu, přichystáte občerstvení hostům, odeberete jejich pláště a postaráte se o jejich pohodlí. Nakonec znovu vyvenčíte psy, vyvětráte, odestelete mi lože a připravíte krb na ráno. Potom si můžete jít lehnout. Chcete se ještě na něco zeptat?“ „Jistě sire, nachází se v okolí nějaká kvalitní hlína?“ „Proč Jamesi?“ „No, mohl bych ještě ve volném čase pro radost pálit cihly.“ (*)\n(coffee) Přeji všem přítomným klidný večer, hezké sny a užívejte si volný čas. (coffee)\nMám takový dojem, ze pan sluha byl Vavin brácha … (rofl) (rofl)\nNo YGÓ! (chuckle) :*\nNáhodou teď sedím a nožky mám nahoře …. ne jako ten kohoutek, ale na taburetku pod stolem, a skoro vůbec nic nedělám. 🙂\nKoukni na fotky – vraceli jsme se pak po vlastních stopách a měla jsi pravdu, takhle to bylo mnohem lepší. Dík! (f)\nBúh dá, ze na rok pujdu zase s váma. (hug)\nMilá Alex (inlove) , děkuju Ti za poutavé vyprávění o místě, které máš ráda – je to cítít z každé věty. 🙂\nA fotky jsou skvělé, jako vždy. (y) (nod)\nNa venčení bylo krásně, děkujeme za palce. 🙂 Sice chvílemi bylo trochu čerstvo, ale naštěstí nebyla obvyklá deka z posledních dnů.\nMáme uťapané nožičky, vykoupaná Anka (hned v úvodu cesty se vyválela v kobylinci) hlasitě chrní v posteli a já si léčím puchejře přes celý malíček – botky dobré, ponožky životu nebezpečné. :O\nDopoledne jsme byli u Lucky V. v teráriu, paráda! Vřele doporučuju. Dostala jsem tam takový nápad – sepíšu to do článku a přidám pár fotek na rajče. (nod)\nVave, tak to je výborný nápad. Na Lucčiny obludky se těším. Jsem ráda, že vám vyšlo alespoň trošičku počasí. Chudák Anka, kdy se zase dostane k takovému kvalitnímu parfému!\nVšak taky Pedroušek z něj byl uchvácen! (chuckle)\nSepiš! Moc mě mrzelo, že mi to za Úchylem a spol. nevyšlo.\nBylo mi líto, že nemůžeš jít ;( . Franta byl sice důstojný a příjemný reprezentant „Zanovců“, ale bylo zvláštní ho potkat bez Tebe. (nod)\n😡 Co dodat k dnešnímu článku včetně fotografií – Alex umí. (clap)\nMilá Alex, zasloužíš velkou pochvalu za zajímavý popis a pečlivou dokumentaci výletu do krásného kraje. A jako bonus navíc s rozhlednou – to by bylo něco pro nás! MLP se letos nadchl pro rozhledny – to když jsme na konci léta neplánovaně cestou z Rumburku navštívili tu na Vlčí hoře a v tamním pidikrámku objevili sadu krásných pohlednic pana fotografa Fukala s rozhlednami. Je jich přes 200, všechny v jednotném stylu. Od té doby chodíme po rozhlednách – MLP si dokonce založil vrcholový deníček a sbírá razítka (a kupuje ty pohlednice) 🙂 . Zatím jsme navštívili další tři – Jedlovou, Strážný vrch a Vrátenskou horu :\nŠkoda jen, že na většinu rozhleden nevedou tak bezpečné schody jako na Vlčí horu, takže Denis nemůže nahoru s námi. Ne že by tak bažil po výhledu do kraje, ale nelibě nese, když se smečka rozdělí a jeden člen zmizí v útrobách věže. 🙂\nHančo, zkuste někdy tuhle: http://www.ceskevylety.cz/zajimavosti.php?kod=1709_rozhledna-studeny-vrch-hostomice\nKdyž jsme tam asi před třema roky byli, měli podle schodů vylepené pohlednice s rozhlednami – mraky pohlednic 🙂\nHanči, moc pěkné fotky. Já rozhledny miluju už od dětství. A to jich tenkrát bylo tak žalostně málo. Všechny naše kníračky chodily s námi. Klérka nejvíc. Pouze na těch, kde jsou z mobilních vysílačů rozhledny a nášlapné plochy jsou z takového toho děrovaného plechu, tam nesmí, aby si v nějaké dírce nezatrhla drápek. To se potom také střídáme pod rozhlednou v hlídání.\nOT: Počasí v Uhříněvsi bylo báječné. Svítíčko slunilo.\nNehlášena jsem s netřesky vyrazila na Pražení. Setkali jsme se až při jejich návratu směrem k restauraci.\nViděli jsme Báru, Arinku, Bonynku, Světlušku a Borůvku s jejich člověky.\n🙂 Krásné a užitečné Alpy. To když se jde do Alp, tak potom je třeba tyhle Alpy.\n(whew) Večerní pohled na Alpy z Plzně.\n(wave) http://jovo.rajce.idnes.cz/Pranicka_12_2011#Vecerni_pohled_na_Alpy_kopie.jpg (wave)\nJovásku tyto Alpy jsou velice pjekné (sun) (sun) (sun)\nJovásku – vecerní pohled na alpy mne vzdycky zvedne náladu – holt v Plzni dohlédnete daleko (chuckle) (chuckle)\nJovásci, odpověď je o poschodí výše jen vidím Alpy už dělám chyby (chuckle) .\nHlásám, že u Brna vylezlo (sun) , sice řádně zubaté, bojující s mračnem mlhy, ale po mnoha a mnoha dnech je to (sun) ! Věřím, že venčící mají také pěkně!!\nKrásný kraj a krásný příběh.\nStran těch výhledů do kraje, hrozně dlouho jsem si nemohla zvyknout na placatou hradeckou krajinu, jednou mi nepředpokládaný výhled z Nového Hradce na známé rodné kopečky přišel skoro stejně neuvěřitelný, jako to píšete o tom výhledu na Alpy. Hrozně zvláštní pocit.\nPosílám pozdrav venčícím (v duchu zapaluju svíčku) (h)\nAlex, díky za zajímavé povídání a nádherné fotky. Pořád říkám, že doma je krásně,jen mít čas tá úžasná místa projít. Ráda bych se do Vašeho kraje ještě vrátila.Pořád musím myslet i na Podmitrov. Taky bych ráda pořádně obhlédla Svratku a okolí, kde se narodil a působil můj pradědeček.\nU nás od myslivecké chaty, když je dobře vidno,je vidět Radhošť,chatu Radegast a vedle sjezdovku. Na Hostýn a Kelčský Javorník je vidět jen tak,okem.\nO.T. jakto, že se plynový kotel potento, vždycky v sobotu nebo neděli. Grrrr.\nno – Betka rozhodla – muselo se ven, mžení (rain) nemžení, namrzlo nenamrzlo… Jeli jsme zase jen pod Pilzberk a pak do děsného kopce balvanovitým lesem na vrchol Milíře, pod přehradu Černá Nisa a po zelené (ještě loni modré) značce zpátky k rudolfovské elektrárně. Koukali jsme po Valhale – největším jeskynním systému v Jizerkách. Jeskyně je v údolí Černé Nisy kousek pod elektrárnou. Ale namrzlé balvany nejsou na dozí nohy nejlepší… a tak jsme raději klouzali po cestě.\nAutem 2x pět minut… pěšky tři hodiny většinou mimo cesty… Prostě malé venčeníčko – jak by řekla Betka : „a výlet zase nebyl“ (wasntme)\nXerxová, náledí na balvanech je špatné jenom pro dozí nožky 😉 ?\nKlérka také dopo rozhodla a mazaly jsme ven, do Vranovských lesů. Cesta nám také trvala přes dvě hodinky, protože madam se táhne a občmuchává každý trsík trávy. Tak jsem fotila alespoň námrazu. Za chvíli přijde návštěva, tak jdu chystat.\nDoufám, že večící mají alespoň trochu počasí a ne takovou hmlu jako je stále tady.\nP.S. Včera v šalině (tramvaj) jsem potkala jednoho ze starých zbrojnošů, tak jsme se shodli na tom, že nyní, za jinovatky, musí být na Babím lomu moc krásně.\nMlha tam myslím nebude, u nás velmi fučí a je polojasno. A zima! Ovšem jsme na opačném konci Prahy…\ntady už taky vylezlo slůňo… Pochopitelně, až když jsme doma (think)\nMilá Alex, to je ale krása! Tu krajinu severně od Brna moc dobře neznám, ale to, co jsem z ní viděla, se mi líbí velice. Tohle určitě budu muset zkusit!\nAli, já uz se na fotky dostala dríve, ale zase jsem si v nich pocvachtala. Mne se tam u vás tak líbí! Urcite na ten Babí lom nekdy vylezu (no – a to Lelkovadlo, to musím videt!)\nad „Jenom párkrát do roka nastane situace absolutní čistoty vzduchu a to jsou vidět Alpy“. Alpy jsem videla jednou jedinkrát z Vrbice a musím ríct, ze to byl nezapomenutelný zázitek. Totiz ty dva vídenské kopce jsou od nás videt pomerne casto – stací si stoupnout na Stráz a podívat se smerem na Breclav … no a za nimi se nekdy ty kopecky objeví. Vzdy, kdyz jsem u nasich, tak se dívám smerem na Breclav … a jednou jsem za temi zenskými oblinkami uvidela strmé skály. „Tati, co je to?“ … „No to jsou prece Alpy!“ … „To není mozné, aby je bylo videt.“ … „Já je vidím potretí za zivot.“ Byla to tak neskutecne krásná chvilka.\nYGO, vidím ten poled s Tebou. Podobný jsem zažila, když jsme jeli do Rakous a už od Pohořelic se v dálce zdvíhaly Alpy. Ten den bylo absolutně čisťounké. Byl to krásný zážitek, jako by nás ta alpská země vítala už z dálky 🙂 .\nAlpy jsem viděla párkrát v životě (dvakrát, třikrát?) a vždycky to bylo úžasný.\nHm, jak jsem praštěná, tak úplně nekrásnější zážitek mám odněkud z Šumavy… mohla bych to místo popsat do posledního spadlýho žaludu na kraji lesa. Akorát prostě nevím, kde to bylo (fubar) .\nJestli se nepletu, říká se, že nejlepší je pozdní podzim, odpoledne, pokud možno po dešti.\nVís, ono nebylo o to, videt Alpy, ale videt Alpy od nás – pozdní jaro, a tam v dáli ostré vrcholy s bílou cepicí – bylo to tak neskutecné, tak necekané a tak snové, ze to neumím ani popsat.\nMám jeste jednu – i kdyz pocit byl trosku jiný – vzpomínku na pohled do jiných svetú:\nDávno pred prevratem jsem se vysplhala v Mikulove na Svatý kopecek a podívala se – poprvé v zivote – na tu divnou zemi, která byla od nás oddelená drátama. U nás velké siré rodné lány (kolchozní) a tam mensí rúznobarevné lánky az lánecky (soukrommé). Tenkrát mne tak divne sevrelo u srdce – pripadala jsem si jako voyer, smírující sousedy pod okny (chuckle) .\nYGO, určitě – vidět Alpy „od nás“ je něco jinýho než vidět je z výletu. Ovšem nečekám, že to by se mi někdy povedlo 😛 😀 .\nI když… Alpy zrovna ne, ale Říp nebo Ještěd skoro od nás, od hvězdárny v Ďáblicích, vidět je, heč :*\nZano, nu vidíš a to jsme doma a to my s YGOu zase takovou možnost nemáme. I když Sněžka je vidět možná z jiných rozhleden na sever od Brna. Když je absolutně čistý vzdoušek 🙂 .\nJéje – to mi pripomelo hezkou príhodu. Jeden místní dobrák mel návstevu ze Slovenska a ze jim ukáze i prírodní krásy. A vytáhl je na Pálavu – ten den byl celkem hezký výhled, ze byly videt i Malé Karpaty. Bobrý Moravák nelenil a procítene pronesl „A tamty hory, to sú Vysoké Tatry!“ … „To nie je mozné, od tialto videt!“ divil se jeden ze slovenských prátel. „Je to mozné, protoze Slovensko je tak malé!“ dorazil ho ten milý moravský slovák. (chuckle)\nAlex, díky! Nádhera. Je tam opravdu moc pěkně! (sun)\nMilá Alex (inlove) , vzhledem k tomu, že před Mikulášskou vycházkou jedeme ještě za obludkami do Dubče, musím si nechat Tvé půvabné a sluníčkové procházení na odpoledne. (nod)\nKrása Alex (inlove) Hezký kus Moravy (a tento kousek vůbec neznám) a krásně popsáno a nafoceno.\nJo jo – turistické spolky minulosti – to bylo cest, značek, vyhlídek, občerstvoven – ale i skalních divadel, přírodních koupališť, parketů pod širým nebem…\nJsem moc ráda, že to, co u nás bylo násilně přerušeno, už zase pomaličku vzkvétá. Jizerky se probouzí – spousta křížků, obrázků, starých vyhlídek a rozhleden se vrací do života. A to je dobře.\nU nás něco málo napršelo (spíš namžilo) a namrzlo. Včera bylo chvílema krásně slůňovatě, ale dneska je všude šedý mokrý mrak.\nA jak to sluníčko vypadá – asi takto (sun) ?\n(sun) Ano? Jak vypadá? (sun) 🙂 ???\nPřesně tak, Xerxová. Tady je těch malých stavbiček v přírodě také hodně. A opravených a studánek vyčištěných. Dřevěných skulptur je také dost. Lelkovadlo patří do řady obrovských dřevěných, které vznikly v mikroregionu Ponávka. To je taková malá říčka, která pramení u Vranova a končí v Brně, v Komárově, ve Svratce. Její pouť není v brněnské části nic voňavého a romatického, ale pro obyvatele, zvláště za starých průmyslových časů, znamenala mnoho.\nZírám! U nás je slunečno a VELMI větrno (sun)\nPřesně tak, všude možně stály turistické chaty, byly výhledy… no, viz Xerxová 🙂 . A jsem strašně ráda, že se to lepší.\nÓóóóó jak je krásně v našich dvou zemích českých!!!\nMilá Alex a jaká dokumentace s exaktním a srozumitelným popisem. Objevila jsi pro mne kus světa, díky. (inlove)


Mezi hosty se objeví zřejmě dosud největší množství horrory píšících autorů – křtít se budou 3 horrorové knihy včetně Českého temna, což je dosud největší kniha festivalové edice. Antologie obsáhla 17 autorů (mj. Pavel Renčín, Petr Boček, Honza Vojtíšek, Otomar Dvořák, Miroslav Pech, Kristina Haidingerová nebo Svatopluk Doseděl) a české horrorové povídky v průběhu téměř dvaceti let. Předmluvu napsal Martin Jiroušek, za výtvarným zpracováním stojí vynikající ilustrátor Jiří Dvorský a náklad i finální podobu knihy má na svých bedrech skvělé a plodné nakladatelství GoldenDog, které se postavilo už předchozí sbírku HorrorConu.\nNedílnou součástí programu 6. ročníku bude hromada promítání, slavnostní vyhlášení literární soutěže O krvavý brk, tombola nebo CreepyBox. A pokud se bude smět – bude se i tančit a maskovat! To vše v jedinečných stylových prostorách CrossClubu, kam se HorrorCon vrátí už potřetí.\nVyjde v říjnu 2021 v nakladatelství Golden Dog.\nEditorka o knize České temno:\nKniha by měla být takovým průřezem domácí tvorbou a horrorovými tématy. Obsahuje sedmnáct povídek, které jsou řazeny tak, aby na sebe zvláštním způsobem navazovaly. Všech sedmnáct autorů už za sebou má publikace, ať časopisecké nebo i románové. U některých jsem vybírala ze starší tvorby podle tématu, které jsem chtěla do knihy doplnit, někteří psali přímo pro České temno. Z původního záměru – totiž vytvořit sbírku klasických gotických horrorů nakonec sešlo, protože značná část autorů/čtenářů už je dnes neumí anebo ani nechce psát/číst. Přes to má kniha zvláštní patinu (například všechny povídky jsou psány v minulém čase, hodně jsme omezili také vulgarizmy) a měla by ukázat krásu samotného českého jazyka. Představí všechny naše „klasiky“ žánru, jako například Petra Bočka, Svatopluka Doseděla, Pavla Renčína nebo Honzu Vojtíška, najdou se tu i docela staré povídky, třeba ta od velmi plodné ale dnes už nepublikující Boženy Čechalové, a největšími „nováčky“ jsou například Renata Bočková nebo Ondřej Kocáb. Půjde o první knihu edice HorrorCon, která vyjde ve velkém formátu. Bude také doplněná luxusními ilustracemi Jirky Dvorského, který stojí i za nádherným obrazem na obálce. Zkrátka – celá kniha bude po všech stránkách krásná, takže určitě bude stát za to dojet 13. 11. do Prahy na křest a pro pár podpisů.\nŠtítky: HorrorConČeské temnofestivalyhoror


Fürth je severobavorské město s postavením městského okresu (německy kreisfreie Stadt) v bavorském vládním obvodu Střední Franky (Mittelfranken). Na východě splývá s Norimberkem. Centra obou měst jsou od sebe vzdálena pouhých asi 7 kilometrů.V roce 2007 byl městu k tisíciletému jubileu udělen titul Město věd (Wissenschaftsstadt).\nFürth je severobavorské město s postavením městského okresu (německy kreisfreie Stadt) v bavorském vládním obvodu Střední Franky (Mittelfranken). Na východě splývá s Norimberkem. Centra obou měst jsou od sebe vzdálena pouhých asi 7 kilometrů.V roce 2007 byl městu k tisíciletému jubileu udělen titul Město věd (Wissenschaftsstadt). Spolu s Erlangenem a Norimberkem patří Fürth k jednomu z 23 bavorských středisek a tvoří evropský metropolitní region Norimberk, jeden z 11 metropolitních regionů v Německu.\n90701–90768 (staré: 8510)


KARL MUZZIK LAB: Quiet Village - Hudba k filmu, který neexistuje\nQuiet Village - Hudba k filmu, který neexistuje\nLepit hudbu ze zvukových fragmentů vypůjčených ze starých desek je dnes už zcela běžné. Málokdo se bude ošívat nad tím, že i takováto hudba „na druhou“ má svá mistrovská díla. Desky jako Since I Left You australských The Avalanches nebo Endtroducing..... DJe Shadowa neobsahují žádné původní zvuky, ale jejich kombinace dává vzniknout nové hudební kvalitě. Podobnou metodu kreativní krádeže zvolil na svém debutové albu americký projekt Quiet Village. Lovec raritních vinylů Joel Martin a producent taneční hudby Matt Edwards stvořili na Silent Movie ze střípků minulosti fascinující hudbu, která je mimo čas a prostor. A také mimo všechny běžné žánrové škatulky.\nJoel Martin je sběratel vinylů, který se zaměřuje na obskurní hudební žánry. Jeho sbírka se honosí soundtracky k italským béčkovým hororům, švédským erotickým filmům, starými disco vinyly nebo nahrávkami havajské taneční hudby. Z těchto elementů brakové kultury namíchal společně s Mattem Edwardsem obsah svého koktejlu jménem Silent Movie. Jakkoliv jsou možná některé vysamplované melodie podbízivé nebo přímo kýčovité, Quiet Village s nimi pracují bez vší ironie. Sólo na hoboj, bombastické smyčce, duchařské sci-fi zvuky těreminu nebo rytmy z Honolulu nemají vzbuzovat úsměv na tváří, naopak - Martin a Edwards chtějí, abychom se znovu naučili užívat si jejich staromilské krásy bez povýšeneckého opovrhování.\n„Silent Movie je milostný dopis minulosti, zapečetěný polibkem parfému budoucnosti“ napsal o desce americký publicista Philip Sherburne. Laskavá komunikace s minulostí ale u Quiet Village nemá podobu pouhého retro obdivu „starých zlatých časů“. Na to je Silent Movie poskládán z příliš mnoha roztodivných zdrojů, od znělky propagandistického pořadu z 2. světové války až po zvuky ze sci-fi filmů z osmdesátých let. Obdobně velkorysé zvukové koláže dělají na druhé straně oceánu hudebníci z britského labelu Ghost Box (The Focus Group, Belbury Poly nebo The Advisory Circle). Jejich surrealistické koláže oživují aurální duchy minulosti z hudebních rozhlasových archívů, starých reklam nebo instruktážních filmů a stejně jako Quiet Village otevírají pochybovačnou otázku: Proč by měly být některé zvuky zapomenuty?\nExotické zvuky z tiché vesnice\nQuiet Village možná znepokojují profesionála, který se zabývá hudební žánry, posluchač ale žádné škatulkování řešit nemusí. Bude okouzlen frenetickým funkovým groove Circus Of Horror, zasmušilými smyčci v Broken Promise nebo dramatickými trylky z Can't Be Beat. Celý albem se navíc proplétá jemný závoj kouzelné psychedelie. Skoro se až zdá, jako kdyby nám písně chtěly vyprávět nějaký příběh. Není to náhoda, Quiet Village se asi nejvíce inspirovali filmovou hudbou a její dramatičností, takže album vzbuzuje dojem soundtracku k nějakému zapomenutému bijáku. V něm by podle nálad písní bylo úplně všechno, co si masový vkus žádá - honičky aut, láska, mimozemšťané, balancování na hraně životě a smrti i romantická idylka šťastného konce.\nMartin a Edward se už názvem svého projektu nenápadně odkazují na amerického pianisty a skladatele Martina Dennyho. V 50. a 60. letech natočil desítku desek (mimo jiné i album nazvané právě Quiet Village) s relaxační hudbou postavenou na havajských melodiích. Denny byl otcem stylu exotica, jehož idylické melodie Američany v časech studené války teleportovaly do čarokrásných krajin věčného slunce. Poslech Silent Movie má podobné únikové kvality, nicméně je dostatečně inteligentní na to, abychom se za jeho poslech nemuseli stydět.\nQuiet Village: Silent Movie, !K7 Records\nVyšlo v Novém prostoru\nPosted by Karel Veselý at 19:51


Brandýs nad Labem - Povrchové úpravy\nJaroslav Veselý - Renomet\nProvádění povrchové úpravy kovů, metalizace, pískování, nátěrů a zemních prací. Provozování silniční motorové nákladní dopravy.\nBRANDÝS NAD LABEM-STARÁ BOLESLAV, NA PÍSKU\nObrábění rotačních dílů.\nPŘEZLETICE, DOLNÍ NÁVES\nPANENSKÉ BŘEŽANY, LOMENÁ\nZabýváme se kovoobráběním.\nOldřich Netík - Olher\nVýroba a broušení nástrojů.\nProvádíme lakovaní MDF desek, plastů, kovů, dřeva, exteriérových a interiérových prvků. Nabízíme služby autolakovny.\nJan Strnad - nástrojář\nBroušení a ostření veškerých nástrojů a nářadí.


Michaela Fojtlova - lečení Theta - The Move Beyond\nJsem ráda, že jste našli tuto stránku.\nJste tu naprosto na správném místě a já jsem absolutně nadšená, že jste tady!\nJmenuji se Michaela Fojtlová ale hodně lidí mě znají pod jménem Myška.\nSpolečně se ponoříme do všech možností,které vám život nabízí. Co potřebujete k tomu, abyste žili život, který jste si vždycky přáli? Společně to rozkryjeme.\nCo vám může přinést naše spolupráce\nNa své práci miluji nejvíce, když jsem součástí kouzla a proměny, ke které dochází během sezení. Na začátku naší spolupráce se možná budete cítit pod psa, můžete cítit smutek, různé negativní pocity pramenící z frustrace. Už si možná myslíte, že ve vlastním životě prohráváte. Po pár sezeních budete odcházet s jiskrou v oku a nadšením z toho, co vám život přináší.\nJak probíhá naše spolupráce\nZačneme setkáním, kde si vyslechnu váš příběh. Zajímá mě váš pohled na svět. Společně rozšíříme vnímání vašeho vlastního světa. Budete překvapeni, jaké možnosti se před vámi otevřou.\nCesta k životní změně\nMnoho klientů začne navštěvovat moje kurzy. Třeba to budete i vy, kdo aktivně začne pracovat na životní změně. Na životě, který chcete žít. Naučím vás, jak si můžete vytvořit vlastní realitu. Nezůstanete jen u sebe, naučím vás, jak tyto zkušenosti můžete předávat lidem, které milujete nejvíce.\nVíte, co považuji za ten nejmagičtější moment? Je to přesně ta chvíle, kdy moji studenti zjistí že můžou, a že ví jak, vytvořit fascinující život, o kterém vždycky snili a toužili, nejen pro samé pro sebe ale i pro ostatní.\nS čím přesně vám pomůžu\nNa základě vlastní životní zkušenosti se specializuji na tyto oblasti: deprese, psychické potíže po úrazech, neplodnost, problémy se stravováním, autoimunitní onemocnění, závislosti, mozkové potíže (Alzhaimer, Parkinson, Dyslexie, potíže soustředění, mozková hormonální nerovnováha).\nTaké pomáhám lidem a jejich rodině se smrtí. \nProtože jste toho hodni!\nSetkejte se s Vaší Učitelkou\nThetaHealing® Master Instruktorka a léčitelka\nOrganická a Permakulturni zahradnice\nAsistentka ajurvédské medicíny\nPřes 20let praktikant jógy\nPřítelkyně a dcera na plný úvazek\nMůžu vás nauči:


Ford Racing: Kompresor pro nový pětilitrový osmiválec | Autofun.cz\nFord Racing: Kompresor pro nový pětilitrový osmiválec\nÚvodní stránka » Tuning » Novinky » Ford Racing: Kompresor pro nový pětilitrový…\nPo spuštění prodeje samotného osmiválce 5.0 Ti-VCT z Mustangu GT pro modelový rok 2011 uvádí divize Ford Racing první možnost jak zvýšit jeho výkon. V nabídce se objevuje nový kompresor.\nV polovině srpna Ford Racing zahájil prodej atmosférického pětilitrového osmiválce z Mustangu GT. Nyní nabízí možnost zvýšení výkonu prostřednictvím kompresoru vyvinutého přímo pro tuto novou pohonnou jednotku.\nPětilitrový motor ve svém standardním atmosférickém provedení při kompresním poměru 11:1 dosahuje největšího výkonu 412 koní (303 kW) při 6500 min-1 a točivého momentu 529 Nm při 4250 min-1.\nNastavení nového 2,3litrového twin screw kompresoru pro sériovou produkci trvalo 19 měsíců a k dispozici jsou tři verze. Se základním provedením má osmiválec při tlaku 7 PSI disponovat výkonem 525 koní (386 kW) při 6400 min-1 a točivým momentem 637 Nm při 4200 min-1. Cena je stanovena na 7.199 amerických dolarů (zhruba 142.500,– Kč).\nDruhá verze za 7.499 amerických dolarů (okolo 148.500,– Kč) nabídne díky tlaku 9 PSI výkon 624 koní (459 kW) při 6900 min-1 a točivý moment 726 Nm při 4700 min-1. Těchto hodnot má být stejně jako u první verze dosahováno při použití benzinu s oktanovým číslem 93.\nU třetího provedení, jehož cena je stanovena na 6.499 amerických dolarů (přibližně 129.000,– Kč), Ford Racing místo výkonu uvádí, že se jedná o kit pro závodníky a milovníky extrému. Všechny tři verze jsou standardně dodávány v černém provedení a za příplatek 600 amerických dolarů (zhruba 12.000,– Kč) je možné si objednat chromovaný kompresor.\nKompresory jsou dodávány v sadě s novým sáním a komponenty pro úpravu chladicího systému, mezi nimiž je i výkonný mezichladič. Na provedení s výkonem 525 koní se vztahuje záruka na 12 měsíců nebo 12.000 mil (19.312 km) pokud je nainstalováno v autorizovaném servisu Ford nebo Lincoln.\nbenzin nasťa (RSKa) 25.08.2010 07:39


Rozhledna Plešivec | Tipy na výlet\nRozhledna Plešivec je celodřevěná rozhledna postavena již v roce 1895 na vrcholku stejnojmeného vrchu.\nRozhledna Plešivec je celodřevěná rozhledna nacházející se na vrcholu stejnojmeného vrcholku ve výšce 1028 m.n.m. Rozhledna byla postavena již v roce 1895. Hora Plešivec je čedičový kopec v Krušných horách 2 km jihovýchodně od Abertam.\nU zrodu postavení rozhledny stál Spolek přátel přírody z Abertam . Na konci 19. století uspořádali veřejnou sbírku na stavbu rozhledny. V hostincích mohli lidé přispívat na stavbu do zvláštních plechových pokladniček, uskutečnila se divadelní představení nebo vystoupení hudebního spolku.\nNa podzim 1894 byl nakoupený stavební materiál dovezen do Abertam, odkud se i v zimě dopravoval na vrchol saněmi taženými voly. Obec Abertamy dodala bezplatně stavební kámen a základní stavební kámen rozhledny byl položen 14. dubna 1895.\nJak se dostat k rozhledně Plešivec\nNa vrchol Plešivce se dostanete autem po asfaltové cestě, odbočkou ze spojnice Abertamy – Boží Dar. Přímo k rozhledně vede úzká silnice. Odbočku na Plešivec nelze přehlédnout, nachází se asi půl kilometru za obcí Abertamy na silnici směrem na Boží Dar.\nTuristé mohou využít zeleně značenou cestu z Abertam (3 km), modře značenou cestu ze Pstruží (3 km s převýšením 350 m) nebo naučnou stezku z Merklína (6 km).\nTi nejzdatnější se mohou k rozhledně vydat i na kole. Z Božího Daru je značena stezka pro cykloturistiku, která vede po lesních cestách z Klínovce, přes Božídarská rašeliniště a dále po hřebenu Krušných hor.\nPrevious Rozhledna Libín\nNext Rozhledna Krásno


Pedagogicke.info: Václav Štefan: Finský program pomáhá v boji proti šikaně na školách po celém světě. V Česku se ale nepoužívá\nVáclav Štefan: Finský program pomáhá v boji proti šikaně na školách po celém světě. V Česku se ale nepoužívá\nFinský program Kiva podle řady výzkumů pomáhá výrazně snižovat výskyt šikany na základních školách. Rozšířil se do zemí od Itálie přes Velkou Británii až třeba po Argentinu. V Česku ale zatím chybí, byť stojí jen pár set eur. Prevence na tuzemských školách je nedostatečná. Podle šetření společnosti Scio více než polovina žáků neví, na koho se ve škole kvůli šikaně obrátit. Třeba na Novém Zélandu v tom naopak většina dětí má jasno.\nProgram Kiva vyvinula univerzita ve finském Turku. Prošel řadou výzkumů, jež prokázaly, že snižuje výskyt šikany. Na zkušebních školách v Itálii a Nizozemsku až o polovinu během jednoho roku.\nHledat cesty k řešení problémů. Právě o to se snaží nový fenomén Solutions Journalism, který se zrodil mezi americkými novináři. „Žurnalistika řešení“ nabízí nejen popis problémů, které trápí společnost, ale ukazuje i možnosti, jak na ně úspěšné reagovat. Český rozhlas se rozhodl tento světový trend následovat.\nJe určen dětem od 6 do 16 let a rozšířil se do 15 zemí v Evropě, Africe či Jižní Americe. Jeho základem je prevence. „Smyslem výuky je změnit normy chování ve třídě tak, aby šikana už nebyla pro děti přijatelná. A taky to, že všichni pochopí, že mají zodpovědnost za to, že šikana přestane, a nemají podporovat tento druh chování,“ vysvětluje Radiožurnálu vedoucí programu Johanna Alanenová.\nNa každé škole působí rovněž intervenční tým, který řeší případy šikany. Cílem je dohodnout se s agresorem, jak změní své chování do budoucna. Na konci každého roku se mezi žáky prostřednictvím dotazníku vyhodnocuje situace a zlepšení. Ve Finsku v minulosti program využívalo 90 % z dvou tisíc tamních základních škol. Jejich počet ale klesl na polovinu, protože od roku 2016 si musí hradit licenci v ceně několika stovek eur ročně samy.\nJak se řeší šikana na Novém Zélandu?\nŠtítky: audio, přečtěte si, šikana, video, vzdělávací programy\nvíce než polovina žáků neví, na koho se ve škole kvůli šikaně obrátit\nTak to je tedy na pováženou.\nPytlici by neřekli, že je to s inteligencí dětí a mládeže až tak špatné.\nA nebo spíš těch výzkumnků?\nzměnit normy chování ve třídě tak, aby šikana už nebyla pro děti přijatelná\nV souladu s tímto sdělením by to mohlo znamenat, že pro děti je šikana spíš takovou rozvernější kratochvílí. Takový stav mysli se ale poměrně dost špatně láme. Viz čipsy, energetické drinky, mobily...\ndohodnout se s agresorem, jak změní své chování do budoucna\nJakože něco za něco? Šlo by to použít i pro dospělce?\n6. října 2019 20:46\n6. října 2019 21:22\nPsal to dement, je to určeno dementům, a zmiňuje to činnost dalších de..., totiž pardon, novinářů. ////\nCesty šmejdů, jak připravit školy o peníze, jsou vynalézavé. ////\n6. října 2019 21:25\n"Podle aktuálního průzkumu společnosti Scio by 53 % žáků nedokázalo ve škole označit konkrétního dospělého, který by uměl problémy se šikanou dobře řešit."\nTo mi prijde trochu neco jineho nez "nevedet, na koho se obratit."\nTypicke novinarske patlalstvi…\n7. října 2019 8:06\nby 53 % žáků nedokázalo ve škole označit konkrétního dospělého, který by uměl problémy se šikanou dobře řešit.\nJakože nejméně polovina žáků neví, kdo je ředitelem školy?\nNebo žáci nevědí, jak používat značkovací sprej?\n7. října 2019 9:15\nTreba vedi, ze zrovna na jejich skole je reditel treba - pardon - uplne k hovnu… A nikomu dalsimu to nechteji hazet na krk ani v dotazniku…\nNebo znaji jakztakz skolsky zakon, realitu a nase lickopravniky a vedi, ze problem nema dobre reseni…\n7. října 2019 11:24


VILA CHUTNOVKA | CZtip.cz\nChutnovka 13, Mírová pod Kozákovem ( Zobrazit mapu)\n+420 608 962 323\nČeský ráj Ubytování na horách Ubytování pro rodiny s dětmi\nPohodlný dům daleko od ruchu hlavní silnice v srdci Českého ráje v klidné obci Chutnovka, 4 km od Turnova, hlavního města Českého ráje, 90 km severovýchodně od Prahy, 210 km od Brna.\nVila Chutnovka se nachází v klidné obci Chutnovka, 4 kilometry od Turnova, hlavního města Českého ráje.\nKomfort, pohodlí, příjemné ubytování. Každý host dostane měkoučký ručník a osušku.\nVila je po kompletní rekonstrukci jednoho z nejstarších místních domů.\nSkládá se ze tří samostatných bytů, z nichž každý má vlastní nadstandardně vybavenou kuchyň, koupelnu a WC.\nVšechno zařízení je nové.\nSoučástí domu je garáž, parkovat lze bez problémů i před domem.\n- velká zahrada s pergolou a grilovacím krbem, ideální k příjemnému posezení a grilování\n- pro všechny hosty je zde připraveno dřevo, dřevěné uhlí a nářadí ke grilu\n- v letních měsících je v dolní části zahrady také zastřešená houpačka\n- je zde i uzamykatelná místnost na kola\n- zdarma wi-fi internet\nK dispozici kmrící židlička Ikea (Antilop), 1 cestovní postýlka, 2 horská kola.\nDo obce pravidelně dojíždí pojízdná prodejna, v jejímž sortimentu nechybí čerstvé pečivo.\nUbytovat se můžete ve třech bytech:\nJedná se o byt s dispozicí 3 + 1 (67 m²). Dvě ložnice s manželskými postelemi, přičemž jedna z ložnic má své vlastní WC. Obývací pokoj se sedací soupravou (možnost rozložení na dvoulůžko), stůl se čtyřmi židlemi, barevná TV a kachlová kamna (ano, můžete si v nich zatopit) s prosklenými dvířky.\nPlně funkčně vybavená kuchyň - lednička, myčka nádobí, mikrovlnná trouba, sporák s elektrickou troubou, rychlovarná konvice a veškeré kuchyňské vybavení. Velká koupelna s vanou i sprchovým koutem. Samostatné WC.\nVzdušný byt s dispozicí 2 + kk (53 m²) je díky množství oken velmi světlý. Ložnice nabízí manželské dvoulůžko a prostornou vestavěnou skříň. Obývací pokoj je spojený s kuchyňským koutem. V pokoji je barevná TV, sedací souprava a nízká válenda, obě lze rozložit na dvoulůžka. K velkému rozkládacímu stolu se posadí až 10 osob.\nRohová kuchyňská linka je kompletně vybavena vším potřebným - ledničkou, myčkou nádobí, mikrovlnnou troubou, sporákem, varnou konvicí a veškerým nádobím. Součástí bytu je koupelna s vanou i WC a ještě jedno samostatné WC.\nByt v uspořádání 1 + kk (48 m²). Velký obývací pokoj je spojen s kuchyňským koutem a balkonem. V obývací části najdete jídelní stůl, TV a dvoulůžka, je zde také možnost rozložení pohovky na další dvoulůžko.\nKuchyňský kout je plně vybaven - ledničkou, myčkou nádobí, mikrovlnnou troubou, rychlovarnou konvicí, elektrickým sporákem a veškěrým nádobím. Na balkon směřující do zahrady se vejde stolek a 2 křesla k příjemnému letnímu posezení. Součástí bytu je koupelna s WC.\nV každém bytě je:\n- dostatek odkládacích a úložných prostor včetně ramínek\n- antialergické peřiny, povlečení\n- předložka před vanu/sprchu\n- tablety do myčky, utěrka, hadřík, houbička a Jar na nádobí, veškeré nádobí a příbory, smetáček, lopatka (vysavač, velký smeták a kbelík společné).\nKaždý host dostane měkoučký ručník a osušku.\nK získání bližších informací o regionu pomohou aktuální brožurky a mapky s atraktivitami a aktivitami v okolí.\nV zadní části zahrady za domem je zastřešené posezení s grilem. Pro všechny hosty je zde připraveno dřevo, dřevěné uhlí a nářadí ke grilu.\nV letních měsících je v dolní části zahrady také zastřešená houpačka. Hostům je k dispozici samostatná uzamykatelná místnost na kola.\nDům je centrálně vytápěn, požadovanou teplotu udržují termostaty. Do garáže otevíratelné pouze z domu se vejdou 2 auta, další 2 až 3 na parkovací místa hned před domem.\nMajitelé nejsou v objektu přítomni, soukromí umocňuje zahrada, která je ze všech stran ohraničená a sousedí pouze s další zahradou.\nPENZION SNĚHOV - náš další objekt\nNevyhovuje Vám termín, poloha či vybavení domu?\nZkuste náš druhý Penzion Sněhov (15 km od Chutnovky, 2 km od Malé Skály), kde jsou k dispozici 4 byty (1+1 nebo 1+kk), společenská místnost a hektarový pozemek s krásným výhledem.\nLetní sezóna (1.7. - 31.8.) ... 450,- Kč\nZimní sezóna (1.9. - 30.6.) ... 400,- Kč\nSilvestr (26.12. - 2.1.) ... 450,- Kč\nDěti do 6 let ... 200,- Kč\nDěti ve vlastní postýlce mají pobyt zdarma.\nVratná záloha: 1.000 Kč / osoba\n- jednu dětskou cestovní postýlku máme k zapůjčení - cena 100 Kč/pobyt\n- Jednu krmicí židličku máme k zapůjčení zdarma\n- ceny jsou uvedeny včetně všech daní a poplatků.\nStandardní délka pobytu je 1 týden, od soboty do soboty. Bude-li volná kapacita, lze si domluvit kratší nebo jinak časově nestandardní pobyty. Vítané je dlouhodobé ubytování.\nČESKÝ RÁJ - hrady, zámky a zříceniny (nejbližší 800 metrů); turistické a cyklotrasy (přímo kolem domu); horolezectví (skalní města), paragliding (Kozákov), kanoistika, rafting (Jizera); v zimě lyžování, snowboarding, běžkování, bruslení.\n* koupání - koupaliště v Bělé (3 km), rybník v Radostné pod Kozákovem (3 km), Jizera v Dolánkách (8 km), koupaliště v Semilech (15 km), aquapark v Liberci (32 km)\n* kanoe, kajak - sjíždění Jizery od Spálova, půjčovna lodí Malá Skála (10 km)\n* tenis - asfaltové hřiště na Chutnovce, kurty v Turnově\n* windusfing - pískovcová jezera v Příšovicích (12 km)\n* golf - Semily (15 km), Ještěd (32 km)\n* jízda na koních - Nudvojovice (8 km), Borčice (20 km)\n* myslivost - myslivecké sdružení „Mír“ nabízí možnost odstřelu srnců, účast při honu na bažanty\n* rybaření - u rybářské organizace v Turnově lze zakoupit hostovací povolenky\n* sjezdovka Struhy (3 km) těsně před Turnovem, na větší sjezdovky se můžete vypravit na Kozákov (5 km) nebo do Vysokého nad Jizerou (29 km), nejbližší velká střediska jsou Ještěd u Liberce (32 km), Harrachov (38 km) a Rokytnice nad Jizerou (45 km)\n* běžkařské tratě – hřeben Kozákova a Hamštejna, Jizerské hory, Krkonoše\n* kluziště - místní kluziště na Chutnovce, kryté kluziště v Lomnici nad Popelkou (13 km)\nMĚSTO TURNOV - Okresní muzeum Českého ráje\nSKALNÍ MĚSTA: Klokočské a Betlémské skály (1km), Besedice, Hrubá Skála, Malá skála (Suché skály), Prachovské skály\nHRADY: Rotštejn (1km), Valdštejn, Zbiroh, Kost, Vranov – Pantheon, Frýdštejn, Valečov\nZÁMKY: Hrubý Rohozec, Hrubá Skála, Sychrov, Humprecht, Mnichovo Hradiště, Jičín\nZAJÍMAVOSTI: Kozákov, Trosky, Rovensko, Dlaskův statek, Bozkovské dolomitové a krápníkové jeskyně, Svijanský pivovar\nZ Prahy: Po dálnici E65 směr Mladá Boleslav – Turnov - z Turnova směr Lomnice nad Popelkou (cca 5 km ) - Chutnovka (za prvním domem odbočka vlevo) - potom cca 500 metrů rovně, na návsi poslední dům vpravo; celkem 90 km\nZ Brna: Svitavy – Hradec Králové – Jičín – Rovensko pod Troskami – Lestkov – Loktuše (po hlavní vlevo) – Chutnovka (druhá odbočka vpravo) - potom cca 500 metrů rovně, na návsi poslední dům vpravo; celkem 210 km\nGPS: 50°35' 17,9'' N, 15°12' 49,93'' E


Rybníky na prodej v Chebu (okres) - vybírejte ze 1 rybníků už od 161 000 Kč\nRybníky na prodej Cheb (okres)\nPřehledný výběr pro prodej rybníků v Chebu (v okrese)! Pořiďte si třeba i náhodně z 1 inzerátů prodej rybníků v Chebu (okres). Pojďme se soustředit váš nový domov již od 161 000 Kč. Prohlédněte si inzeráty na prodej rybníků na našich stránkách v Chebu (okres)! Bohatý výpis a přehledný výběr pro prodej rybníků v Chebu (celý okres) pohromadě!\nKategorie rybníky na prodej Cheb se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele rybníky na prodej Cheb neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je rybníky na prodej Cheb právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné rybníky na prodej Cheb\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii rybníky na prodej Cheb, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující rybníky Cheb, a to rybníky na prodej Cheb, pronájem kybníku Cheb, dražby rybníků Cheb.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii rybníky k prodeji Cheb nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích rybníky Cheb, rybníky na prodej Cheb, pronájem kybníku Cheb, dražby rybníků Cheb.\nNehledáte rybníky na prodej Cheb ?\nPokud jste v této kategorii rybníky na prodej Cheb omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí rybníky na prodej Cheb\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii rybníky na prodej Cheb, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr rybníky na prodej Cheb. Určitě lépe naleznete rybníky na prodej Cheb, který hledáte.


**-Nová verze elektromobilu Leaf ujede dál, bude stát míň\n**-Nová verze elektromobilu Nissan Leaf pro rok 2013 bude podle několika zdrojů disponovat dojezdem přes 250 km a výrazně nižší cenou než verze současná. Dojezd je samozřejmě měřen dle japonských norem. Dle těch amerických (EPA) by to bylo asi 145 km. Nissan ale slibuje, že za každého počasí. Navíc se objeví i verze s nižším dojezdem – a podstatně nižší cenou.\n2012082308 / 09.09.2012 / - / editor /


Ahoj já tady hledám vztah a ne uhylaka. Který má rád boubelky. Přátelství, mazlení, procházky, koloběžka a zábavu. Děkuji za pochopení Věrka\nJsem tichý a plachý kluk, který hledá holku ne na jeden den, nýbrž na vážný vztah. Mými zájmy jsou túry, vandry (jednodenní nebo vícedenní) a chození do posilovny.\njsem Agneška rozvedena hledam vaznyj vstah milum xlapem .\nAhoj jsem Jirka a chci si pokecat a i třeba se poznáme víc a padneme si do oka


blog Alpsport.cz – průvodce světem outdooru | Jak sbalit batoh na skialpy s Tondou Volkem\nJak sbalit batoh na skialpy s Tondou Volkem\n11 Autor: kolektiv ALPSPORT - 9.1.2017 - Skialpinismus od A do Z, Radíme, Skialp / Freeride / Běžky\nPopulární horský vůdce UIAGM Tonda Volk v předvánočním čase sestoupil z hor, k čemuž ho dohnala mohutná předsezónní žízeň, a pak taky kluci z Alpsportího týmu s nabídkou, aby pro nováčky „pustil do placu“ pár svých zkušeností se skialpovým vybavením a pohybem v zimním terénu.\nHorský vůdce UIAGM Tonda Volk\nTonda se podělil nejen o to, jak si chytře sbalit batoh na skialpovou túru a jaké zbytečnosti radši nechat doma. Probraly a „propraly“ se i jednotlivé kusy nutné skialpinistické výbavy od oblečení přes lopaty, pípák a sondy.\nU batohů obstál náš Gregory Targhee. „Na place“ se řešila jak nejmenší šestadvacítka, tak dvaatřicítka a největší pětačtyřicítka. „Dvaatřicítka je optimální objem na jednodenní výlet, tahat s sebou větší litráž je nesmysl, tu využiješ na vícedenní přechody. Ale pozor na prostor při balení menších batohů. Může se ti stát, že když máš sbaleno nafest a cestou propotíš rukavice bundu nebo gatě, které namrznou a zvětší objem, budeš je chtít strčit do báglu místo těch suchých a najednou bude problém. Další na co si dej bacha jsou dobře řešená záda a pokud je batoh větší litráže, ať má odstup hlavové části batohu od popruhů. Může se ti stát, že se při výstupu v členitém terénu budeš chtít rozhlédnout na harizont nad sebou. Ale pokud budeš mít bágl příliš nalepený na záda, helma tě ani nepustí do záklonu. Samozřejmostí by u dobře řešeného skialpového báglu měly být samostatné kapsy pro uložení sondy, pípáku a lopaty.“\nA rozjetý Tonda pokračuje..„Uchycení lyží na skialpovém batohu je zpravidla více variant, pokud jako já jezdíš dlouhé lyže, přidělej je na batoh tak, abys při traverzu nebo scházení skalnaté pasáže patkami nedrbal skály.“\nVýběr oblečení je samostatná kapitola. Mělo by být hlavně funkční a flexibilně reagovat na náhlé změny počasí.„Během výstupů určitě doporučuju technické, strečové, prodyšné kalhoty. Nahoře před sjezdem pak přes ně přehodit péřové nebo primaloftové kraťasy. Není nic horšího, když na tobě propocené kalhoty během sjezdu začnou namrzat. To samé platí pro hrudník. Samozřejmostí by měla být technická strečová softshellka a když se zhorší počasí tak i spolehlivá membránovka. Do báglu si určitě sbal i náhradní rukavice a čepici. Co se týče lavinové techniky, na jednodenní výstup třeba na Černou horu si brát sondu a pípák nebudu, v Modřáku je to na zvážení a do Alp určitě ano.“\nPojďme na výběr lavinové techniky. I tady byly Tondovy rady trefou do černého – nebo do bílého?\n„Při výběru sondy můžeš hodně odhalit už na krámě. Při jejím použití v praxi jde o záchranu člověka a rozhoduje čas. Kvalitní sonda k sobě určitě nemá jednotlivé pruty chycené repkou nebo bůhvíjakým lankem, které se při navlhnutí vytáhne. Jednotlivé části do sebe musí jednoduše a lehce zapadnout, na konci konických náběhů prutů nesmí být otřepy z výroby, plastové pásky na uchycení dílů nesmí v mraze praskat. Mysli na to, že v mrazu vždy pracuješ v rukavicích, prioritou je tedy ovladatelnost. U lopaty si vybírej skladné typy, s teleskopickým madlem. Počítej s tím, že lopata s delším madlem a lepším záběrem kope rychleji a míň unaví. List lopaty by měl být mrazuvzdorný, dobře se zakousnout do zmrzlého sněhu, při zákusu a našlápnutí by lyžák neměl sjíždět po okraji. Taky dobrá ergonomie madla je důležitá, umožní ti vykopat víc sněhu s menším úsilím. Rozhodují sekundy. Co se týče pípáku, vol si jednoduché, prověřené modely, ideální je Pieps, který má teď novinku na trhu, Pieps Micro. Je srozumitelný, lehoučký, dobře se s ním manipuluje i při nízkých teplotách, má intuitivní přepínání vysílání a přijímaní a supr je i aktualizace firmwaru přes bluetooth.“\nDále už Tonda odmítl pokračovat, jeho žízeň dosáhla vrcholu a tak další diskuze a výměna zkušeností proběhla v nedaleké hospůdce.:-)\nTěšíme se zase někdy příště, Tondo. 😉\nJak se vybavitSkialpy\n« Předchozí příspěvekPrvní letošní skialp ve Vysokých Tatrách v prachovém sněhu Další příspěvek »Tři nádherné dny v Roháčích, Západní Tatry


Celosvětový atlas výskytu hub - Časopis Vesmír\n| Vesmír 99, 84, 2020/2\nHouby hrají zásadní roli ve fungování naprosté většiny terestrických ekosystémů. Jak změna prostředí, např. klimatu, ovlivní jejich biogeografii? A jaké důsledky by mohla tato změna mít pro naši společnost?\nPravděpodobně nejznámější je nenahraditelný podíl hub na rozkladu organické hmoty (ať už rostlinné, nebo živočišné), což z nich činí důležité hráče v globálním koloběhu uhlíku i ostatních prvků. Významná je také role hub jako symbiotických organismů. Většina vyšších rostlin (přibližně 80 % druhů včetně většiny dřevin a zemědělských plodin) přijímá velkou část minerálních živin a vody prostřednictvím mykorhizních hub, žijících v symbióze s kořeny. Rostliny jim na oplátku poskytují organické látky, které tvoří při fotosyntéze. Mykorhizní houby také pomáhají lesním stromům ukládat uhlík z atmosféry do půdy. Na druhou stranu řada druhů hub patří mezi patogeny rostlin a způsobují velké ztráty v celosvětové produkci potravin i v lesním hospodářství. Rovnováha mezi patogenními a mykorhizními houbami tedy významně ovlivňuje jak zemědělskou produkci, tak složení většiny rostlinných společenstev.\nŘadu houbových biochemických procesů lidstvo využívá k výrobě potravin, léčiv, biopaliv a dalších komodit. Velká diverzita hub, u nichž se počet druhů na Zemi odhaduje na 2–4 miliony, skrývá v tomto ohledu ohromný, dosud nevyužitý potenciál.\nJe proto prvořadým cílem současného výzkumu pochopit, jaké faktory ovlivňují globální diverzitu hub, globální rozšíření významných funkčních skupin i jednotlivých druhů.\nPokud se řekne houba, většině Čechů se pravděpodobně vybaví nějaký pěkný hříbek, za kterým se v průběhu houbařské sezony vydáváme do lesa. I když jsme často překvapeni pestrostí plodnic, které v lesích rostou, touto představou bychom druhovou pestrost hub jen těžko pokryli. Je to zejména proto, že většina druhů žije skrytě, například v půdě, a plodnice tvoří buď pod zemí, nebo vůbec.\nMuchomůrka červená (Amanita muscaria) je ikonická jedovatá houba, ani zdaleka však není nejjedovatější.\nŠiškovec černý (Strobilomyces strobilaceus) je příkladem mykorhizní houby, jejíž výskyt je omezen na oblasti s úzkým rozsahem průměrných ročních teplot.Snímek Tereza Vlková\nGenetické čárové kódy\nLokální diverzita hub bývá mnohdy ohromující, v jednom gramu půdy se může najednou vyskytovat několik set druhů. Naprostá většina z této druhové bohatosti však zůstávala donedávna člověku skryta. Zlom přineslo až zavedení molekulárních metod detekce organismů, a především moderních metod masivního paralelního sekvenování (High Througput Sequencing, HTS), při kterém se k určování druhů využívá sekvenace ribozomální DNA získané ze studovaného vzorku.\nGeneticky variabilní oblast ribozomální DNA si můžeme představit jako specifický čárový kód, jehož vzor je pro každý druh unikátní. Díky těmto metodám je v dnešní době možné a finančně dostupné získat téměř kompletní seznam druhů hub vyskytujících se v určitém vzorku půdy či v jiném substrátu, který je houbami kolonizován (listy či kořeny rostlin, sediment či voda z řek a jezer, lesní opad či tlející dřevo). Za poslední desetiletí tak vědci z různých koutů světa obohatili současné znalosti o rozšíření hub a jejich ekologii v širokém spektru ekosystémů.\nHromadění sekvenačních dat ze studií využívajících metody HTS však nabízí potenciál k ještě zajímavějšímu výzkumu. Díky relativně jednotné metodice, kterou většina vědeckých skupin po celém světě využívá, se nabízí možnost tato data sjednotit, a tím vytvořit bezprecedentní soubor údajů o globálním výskytu jednotlivých druhů. Každá sekvence funguje jako pozorování daného druhu houby v dané lokalitě a za daných podmínek, jejich souhrn tedy umožňuje vytvořit celosvětový atlas rozšíření hub. Právě této snaze se v posledních letech za podpory Grantové agentury ČR věnuje naše Laboratoř environmentální mikrobiologie Mikrobiologického ústavu AV ČR.\nNa základě podrobné rešerše publikovaných vědeckých prací jsme vybrali téměř sedm desítek studií, které využily metod HTS k popisu složení společenstev hub v půdách řady ekosystémů v různých částech světa. Celkem se podařilo shromáždit údaje z tří tisíc vzorků obsahujících více než 66 milionů sekvencí, tedy jednotlivých údajů o výskytu konkrétního druhu houby v konkrétní lokalitě. Většina z těchto vzorků pochází z lesních ekosystémů, významný podíl však náleží i vzorkům z pouštních, travinných a křovištních oblastí. Zastoupeny jsou vzorky od tropů až po severské oblasti tundry (obr. 2).\nGeografická distribuce vzorků půdy, ve kterých bylo pomocí metod masivního paralelního sekvenování popsáno složení společenstva hub.\nTento soubor dat jsme využili k zodpovězení několika základních otázek o výsyktu hub na Zemi: Jak je výskyt nejběžnějších druhů a nejdůležitějších ekologických skupin hub (např. patogenních, saprotrofních, mykorhizních) ovlivněn podmínkami prostředí? Jaké jsou globální trendy druhové diverzity hub? A kde je možné očekávat její nejvyšší hodnoty?\nRelativní podíl vlivu různých složek prostředí na výskyt a rozšíření jednotlivých druhů hub.\nVýsledky ukazují, že na rozšíření jednotlivých druhů mají zdaleka největší vliv klimatické faktory (reprezentované jak teplotou, tak srážkami), dále půdní chemismus a produktivita vegetace (obr. 3). V rámci klimatických parametrů hraje větší roli teplota, ačkoli vliv srážek je rovněž významný. Vezmeme-li v úvahu probíhající změny klimatu a jejich předpokládaný vývoj, je zřejmé, že rozšíření většiny druhů hub bude v budoucnu procházet významnými změnami, které zatím nejsme schopni plně předpovídat. Základní problém spočívá v odlišném vlivu klimatu na rozšíření různých druhů. Je velmi pravděpodobné, že houby reagují i na jednotlivé klimatické extrémy, například dlouhá období sucha.\nPatogeny ve výhodě\nPodstatně znepokojivější obrázek nabízejí údaje o vlivu klimatu na výskyt různých ekologických skupin hub. Ukazuje se, že výskyt mykorhizních druhů, které zprostředkovávají příjem minerálních živin většiny rostlin a zvyšují odolnost svých hostitelů proti abiotickému stresu i proti patogenům, je obvykle omezen na úzké rozmezí klimatických podmínek, ať už teplotních, či srážkových. Jiné skupiny včetně patogenních druhů mají k teplotě a množství srážek daleko větší toleranci (obr. 4). Zatímco u 453 nejběžnějších druhů mykorhizních hub je obvyklé rozmezí průměrných ročních teplot, které tolerují, zhruba 5 °C, mezi 160 druhy rostlinných patogenů je to 9 °C.\nRozpětí klimatických nik (teploty na horním a srážek na dolním grafu) v rámci různých ekologických skupin hub. Boxy označené různými písmeny se statisticky významně liší. Úsečka uvnitř boxu odpovídá mediánu, horní a spodní hranice boxu odpovídají třetímu a prvnímu kvartilu.\nV přirozených podmínkách jsou růst rostlin a složení vegetace řízeny vyváženým vlivem mykorhizních a patogenních hub. Patogenní houby negativně ovlivňují růst napadených rostlin, zatímco mykorhizní houby přispívají nejen k příjmu živin rostlinami, ale zprostředkovávají i propojení rostlin společným mykorhizním myceliem, skrze které si rostliny mohou vyměňovat živiny či informace o napadení patogeny, a tím zvyšovat obranyschopnost celého rostlinného společenstva. V případě, že se poměr zastoupení patogenních a mykorhizních hub kvůli klimatickým změnám posune směrem k první skupině, může dojít k ohrožení řady zemědělských plodin i hospodářsky významných dřevin. Lze tedy bohužel očekávat, že např. kůrovcové kalamity či jiná velkoplošná odumírání porostů nebo zemědělských kultur budou stále častější.\nDalší překvapivé závěry výzkumu nabízí identifikace oblastí s nejvyšší biodiverzitou hub. Jedno z učebnicových pravidel současné ekologie říká, že nejvyšší počet druhů se nachází v rovníkových oblastech, odkud se směrem k pólům snižuje. Negativní závislost diverzity a vzdálenosti od rovníku byla popsána na řadě skupin živočichů i rostlin a díky silné vazbě řady druhů hub na rostliny se v minulosti usuzovalo, že diverzita hub by mohla úzce sledovat druhové bohatství rostlin. Až donedávna však nebylo o diverzitě mikroorganismů, bakterií a hub prakticky nic určitého známo. Naše výsledky ukazují, že řada hub je kosmopolitních, díky snadnému šíření spor rostou po celé Zemi všude tam, kde nacházejí vhodné klimatické podmínky, a rozdělení do biogeografických zón pro ně neplatí. Na rozdíl od rostlin či živočichů není druhová bohatost hub v tropech nikterak vysoká, v řadě tropických oblastí je tomu spíše naopak: druhově nejchudší oblasti jsme identifikovali právě v rovníkových oblastech. Na druhou stranu se zdá, že v mírných oblastech diverzita hub významně kolísá mezi různými regiony, přičemž nejvyšší diverzity dosahují houby spíše ve vyšších zeměpisných šířkách (obr. 5).\nPředpokládaná druhová bohatost hub ve standardizovaném vzorku půdy na základě globálního modelu diverzity.\nVýsledky naší studie jasně ukazují na význam klimatu pro rozšíření hub na naší planetě. V současné době se často probírá téma přizpůsobení plodin či lesních porostů budoucímu klimatu, například přechodem na pěstování rostlin tolerujících vyšší teploty či sucho. Zdá se, že symbiotické mykorhizní houby jsou další významnou skupinou organismů, která může být změnami klimatu ohrožena, a jejich ekologii by proto měla být věnována zvýšená pozornost. Naše práce také ukazuje na důležitost globalizace výzkumu, sdílení dat a jejich opětovného využití. Právě díky těmto faktorům se podařilo odhalit vztahy mezi houbami a jejich prostředím.\nEktomykorhizní kolonizace kořene borovice lesní.Snímek Petr Kohout\nVětrovský T. et al.: A meta-analysis of global fungal distribution reveals climate-driven patterns. Nature Communications 10, 5142, 2019, DOI: 10.1038/s41467-019-13164-8.\nNilsson R. H. et al.: Mycobiome diversity: high-throughput sequencing and identification of fungi. Nature Reviews Microbiology 17, 95–109, 2019, DOI: 10.1038/s41579-018-0116-y.\nClemmensen K. E. et al.: Roots and Associated Fungi Drive Long-Term Carbon Sequestration in Boreal Forest. Science 339, 1615–1618, 2013, DOI: 10.1126/science.1231923.\nPeay K. G. et al.: Dimensions of biodiversity in the Earth mycobiome. Nature Reviews Microbiology 14, 434–447, 2016, DOI: 10.1038/nrmicro.2016.59.


Na divoko, STPL nebo kemp? | hrscata\nŘíct, že jedeme na divoko znamená, že jedeme na místo, které není určené pro kempování. Není zde voda, WC, elektřina, žádné zázemí. Obvykle to bývá zastrčený plácek, parkoviště ve větší vzdálenosti od „civilizace“. Tyto místa využíváme při dovolených či při „toulacích“ víkendových cestách. Jak pouze na přespání, nebo pokud je to možné, na nich strávíme den až dva. Hodně je využíváme v Čechách v době letní sezony – prázdnin. To je potom oasa klidu proti přecpaným kempům. Každý z karavanistů má pár takových míst v záloze. Základem je chovat se na těchto místech ohleduplně a když toto místo opouštíme, nesmí být poznat, že jsme tu byli. Pokud je v blízkosti obydlí (příp. v zimě na horách správce parkoviště) první co uděláme, je že se ujistíme, zda je zde možné parkovat a že nebudeme vadit. Dá se říct, že téměř všude je to zakázané, ale v některých zemích tolerované. Např. Řecko, Itálie (ale jen někde), Španělsko,…. Kde bychom si to naopak vůbec netroufli je Chorvatsko-zde Vám mohou až zabavit auto a pokuty jsou hodně vysoké.\nNěčím mezi kempováním na divoko a kempem jsou stellplatzy – STPL . Jedná se o plochy určené pro krátkodobé parkování obytných aut. Jsou značeny modrou značkou jako parkoviště a pod tím je obrázek obytného auta. Najdete je jak ve městech, tak mimo. Lze na nich vypustit a napustit vodu, vylít WC, ponechat auto, přespat, připojit se na elektriku. Některé jsou zdarma, jiné jsou placené, ale cena je nižší než v kempu. Hodně rozšířené jsou v západní Evropě. V Čechách je jich jen pár – seznam STPL v ČR. Na internetu najdete spoustu odkazů – např. ZDE\nNo a kemp je prostě kemp. K tomu není co psát. My se kempům nevyhýbáme a nezatracujeme je. Někdy chce člověk prostě v klidu posedět, pogrilovat, setkat se s přáteli. A k tomu je kemp ideální (pokud není přecpaný).. Máme rádi menší a méně známé kempy, či veřejná tábořiště. Ale zabrousíme i do větších a známějších. Záleží na situaci a na náladě.\nPlease indicate below the emails to which you want to send this article: Na divoko, STPL nebo kemp?\n2 Responses to “Na divoko, STPL nebo kemp?”\n16.11.2011 v 13:01\nZdravím a chválím. Pěkné přehledné stránky a zajímavé informace.\nJá na vyhledávání STLP používám http://www.camperonline.it/sosta-camper.asp\nJe to sice v italštině, ale v pohodě. Po rozkliknutí vybraného státu je nahoře vlevo odkaz “NUOVA RICERCA” a pak už to jde samo.\n21.11.2011 v 08:53\nDíky za tip, o tomhle jsme ani netušili. Určitě využijeme.\nPřejeme také spoustu krásných výjezdů.


Piemonte / Italská vína - Společenská vína\nPiemont leží na západě Itálie, ze tři stran je obklopen Alpami, ze čtvrté mořem. Střed Piemontu zaujímá pahorkatina Monferato. Hlavním centrem regionu je Turín, historické barokní město se slavnou církevní relikvií – turínským plátnem. Sídlí zde automobilka Fiat a své fotbalové zápasy zde hraje Juventus. Piemont má mnoho dalších zajímavostí: pramení zde největší italská řeka Pád, zde se vyrábí slavná Nutella. Oblast je největším pěstitelem rýže v Evropě a výrobcem výborné čokolády a sýra. celý článek\nFavorita DOC Langhe 2021 - Bosio Family Estates\nPiemont leží na západě Itálie, ze tři stran je obklopen Alpami, ze čtvrté mořem. Střed Piemontu zaujímá pahorkatina Monferato. Hlavním centrem regionu je Turín, historické barokní město se slavnou církevní relikvií – turínským plátnem. Sídlí zde automobilka Fiat a své fotbalové zápasy zde hraje Juventus. Piemont má mnoho dalších zajímavostí: pramení zde největší italská řeka Pád, zde se vyrábí slavná Nutella. Oblast je největším pěstitelem rýže v Evropě a výrobcem výborné čokolády a sýra.\nProslavené jsou podzimní trhy se vzácnými bílými lanýži v městečku Alba, ze sousedství pochází i slavná rodina Cinzano. Právě starobylá Alba a nedaleké město Asti tvoří dvě centra vinařství v Piemontu.\nV Piemontu je registrováno až 120 druhů odrůd vín. Od známých až po méně známé. Od kvalitních až po průměrná. Pěstují se na 45 000 ha vinic. Ve výšce 150 – 400 m/n mořem.\nBezesporu hlavní odrůdou je Nebbiolo. Další významnou modrou odrůdou je Barbera. Odrůdou číslo tři je Dolcetto. Na jih od Alby se z odrůdy Nebbiolo vyrábí jedno z největších vín Itálie Barolo a od Alby na východ se ze stejné odrůdy vyrábí Barbaresco. Obě jsou světové legendy.\nNebbiolo je odrůda pozdně dozrávající. Naopak Dolcetto je raná odrůda. Je ideální pro každodenní spotřebu, ale v případě kvalitní produkce je schopna poskytovat i mimořádný zážitek z plného červeného vína, květinových tónů a tmavého ovoce. Červená vína z odrůdy Barbera jsou velmi žádaná pro svoje široké uplatnění v gastronomii. Vinifikace modrých odrůd probíhá v mnoha stylech od nerezových tanků až po barriguové sudy různých velikostí. I půdní složení se liší. Alba – půda s vyšším obsahem písku a vápence, vína jsou plnější a komplexnější. Zatímco Asti – hliněné podloží a vína jsou elegantní a lehčí. Mezi další zajímavé modré odrůdy patří například Grignolino nebo Rucché.\nBílá vína jsou lehce mimo centrum pozornosti, to jim však neubírá na atraktivnosti. Špičku tvoří Gavi di Gavi z odrůdy Cortese. Z nabídky dalších bílých odrůd můžeme objevovat broskvovo-meruňkové Arnies nebo Favoritu s květinovými tóny. Moscato je zase kvalitní sladší tiché nebo šumivé víno známé především pod značkou Moscato d´Asti.\nVína z Piemontu a vína z Toskánska tvoří absolutní vrchol italského vinařství.


Odcházím z výstavy Kazimira Maleviče, přecházím Freyung a po deseti minutách kličkování v uličkách vstupuji do Volksgarten. Usedám v altánu zahradní restaurace Café Meierei. Téměř tři neděle nepřetržitě pršelo. Až dnes se konečně rozsvítil den lampou babího léta. Celá Vídeň na vás útočí nápisy STURM. Už se na něj těším. Objednávám si čtvrt litru: Viertel. Je to způsob zdejšího servírování, asi jako u nás půl litru piva. Burčák už nemá ten říz jako v pondělí, již není tak frisch… Přesto je velmi dobrý a vzápětí si dávám další čtvrtku.\nDva Vídeňáci u sousedního stolu v tichosti hltají noviny plné předválečných titulků jako USA in Krieg a podobně. Někdo prožívá tuto dobu jako zběsilý Vorkriegzustand, jiný jako poklidný čas burčáku. Píše se 20. září 2001. Muži vášnivě a s výrazem strachu v očích probírají možné varianty války. Jeden z nich odchází na záchod. Vypadá dosti zdrceně. Místní vrabci ihned zaplňují po malomyslném muži volnou niku. Poskakují po stole a zvolna se jejich šik přibližuje k talíři, který byl ještě před chvílí ozdoben řezem Sacheru. Je jich šest. Náhle berou talíř útokem. Všichni současně vyskakují na jeho okraj a zobou drobečky, jež zbyly ze sladké nádhery. Druhý host je patrně konsternován jejich ztečí stejně jako plány pomstychtivých Amíků, a tak nechává vrabčí atak bez zásahu. A to i tehdy, když ten nejodvážnější rychle usedne na okraj sklenky, smočí zobák, obrátí se zády, a než frnkne pryč, zanechá po sobě nesmazatelnou značku přímo v růžovém nápoji. Host patrně nemyslí na Steinpilze, které vám zde všude, vedle burčáku, nabízejí, nýbrž na obrovité hřiby z prachu a kouře. Zamyšleně upíjí a vrabčí hovínko mu v nápoji vůbec nevadí.\nV mé sklence se topí dvě drobné mušky. Dopíjím a plivu je na blok s těmito zápisky. Ještě žijí. Na slunci však brzy přischnou a mají po ptákách.\n„Noch einmal, bitte?“\n„Nein, noch zweimal!“\nJe vidět, že Rakušané nejsou národem pivařů. Burčák mají mnohem lepší než v Praze, to ano, mají vytříbený smysl pro kvalitu, ale patrně nejsou schopni vnímat požitek, co požitek, rozkoš z kvantity. Zdrchaný muž se vrací z toalety. Z jejich rozhovoru ke mně dolehne „Herr Powolny…“. Hlavou se mi mihne titul díla Karla Krause Poslední dnové lidstva. Příznačné. Muži platí a odcházejí.\nVrabci se sletují kolem uvolněného stolu. Čepýří peří a zdá se, že se chtějí popelit na asfaltu. To však nelze. Natřesou si tedy peří, rozplácnou se na teplý asfalt a opojeni sladkým životem usínají. Dvěma vrabcům se však nepřetáhne mžurka přes oko, jen podřimují, tlučou špačky. Patrně hlídají nebo alespoň předstírají částečnou bdělost. Zkrátka jako lidé.\nPřichází asi čtyřicetiletá dáma, celá v černém, s velkým černým psem. Má černé punčocháče a na svůj věk velmi krátkou sukni. Usedá proti mně, vyjímá mobil a telefonuje. Vstupuje další dáma s béžovým mopslíkem na řemínku a usedá za dámu v černém. Velký černý pes vystartuje po mopslíkovi, černá dáma však neustále telefonuje, zaklání se, zvedá nohy a já mám možnost sledovat, že nenosí punčocháče nýbrž punčochy. A nad bílými stehny září sněhová běloba — jak neestetické. Celá v černém a bílé prádlo. Jako kdyby nepočítala s tím, že je bude předvádět.\n„Nein, nur einmal!“\nNesmím to přehánět. Ani nevím proč. Asi proto, že podvědomě tuším, jak neestetické by bylo poslední dny lidstva problít a prosrat. Jiný důvod mne nenapadá.\nListuji katalogem výstavy Kazimira Severinoviče. Prohlížím si scénografické návrhy a kostýmy k futuristické antiopeře Poběda nad solncem. Přiléhavý název pro futuristické dílo. Avšak obklopen válečnými tituly přemítám: nad čím vším chce lidstvo ještě zvítězit? Ta kráva se hihňá do mobilu a ukazuje se nyní zcela nestydatě. Dokonale předstírá, že nevidí zraky všech mužů, jež jsou na ni upřeny. Kdyby se muži takto předváděli na každém kroku, to by bylo feministek, to by bylo zakladatelek kastračních lig.\nPlatím, opouštím zahradní restauraci a asi po třiceti metrech usedám a posléze uléhám na prosluněnou lavičku. Rukama si cloním oči. Proti oslnivému slunci jsou zblízka zvětšeny některé zlatavé chloupky na zápěstí pětkrát. Jiné až desetkrát. Chloupky splývají, jsou tlusté a obrovské. Již jen jeden z nich zastíní celý sluneční kotouč. Vítězí nad sluncem. Některé nevyrůstají z kůže, nýbrž jen tak trčí ve vzduchu. Žijí si an sich. Na konci se třepí. Připomínají atomový hřib, který se odpoutal od země, je mu už všechno jedno a roste si a roste. Tři týdny pršelo. To asi porostou. Usínám.\nProbouzí mne hlasité skřeky a jakýsi monolog z dáli. „Krrrá, krrrá, krrrá,“ vrána pije z louže na asfaltu asi čtyři metry ode mne. Jednotlivé loky prokládá krákáním. Jiná vrána jí odpovídá opodál. Čtyřslabičně: „Krrrá, krrrá, krrrá, krrrá.“ Ve vzduchu se prohánějí špačci a poslední vlaštovky. Poslední letní den. Monolog z povzdálí, provázený smíchem, je mi nějak povědomý. Zdvihám hlavu: leží na lavičce, nohy pokrčeny v kolenou, telefonuje a předstírá, že nevnímá. Bílá na bílém pozadí mne uvádí do Kazimirova světa. Abych přišel na jiné myšlenky, nalistuji v katalogu reprodukci obrazu Černý čtverec v černém poli. Střídavě kloužu zrakem z černé na černé k bílé na bílé. Kolem mne všude lidé začtení do novin. Po nich raději nešilhám. Velký černý pes občas vystartuje po kolemjdoucích. Dáma ho drží pevně na vodítku. S dolními končetinami však pracuje mistrně. V těchto chvilkách je patrné, jak je bílá od bílé oddělena věncem černých chloupků. Ach ty mrcho, strčit ti péro před oči, to by bylo nadávek, to by bylo řevu. Ty píčo jedna chlupatá, ani vyholit se neumíš!\nPohlédnu na hodinky. Už se povaluju na lavičce téměř hodinu. Je čas pozřít další litřík. Nebo lépe dva. Zajdu však do Café Sluka. Tam je Sturm levnější a říznější. A možná že než dobude lidstvo dalšího vítězství, navštíví Sluku i černoška v bílém kostýmku, s bílou argentinskou dogou na řemeni. A bude-li telefonovat, je pravděpodobné, že spatřím po několika hodinách černou na černé v jiném provedení, než namaloval ten, jenž kazil mír.\n(Wien, 20. 9. 2001)


…aneb vyberte ten správný vánoční dárek dle znamení zvěrokruhu.\nKateřina Chvastková 18/11/2015, 15:06 4.9k Zobrazení\nNevíte si rady s dárkem pro své blízké? Zkuste jim vybrat dárek podle měsíce, ve kterém se narodili. Tímto chytrým a jednoduchým způsobem možná odhalíte skryté záliby obdarované osoby, o kterých jste doposud neměli ani tušení.\nKozorohové jsou často nesmělí, zdrženliví a přemýšliví. Takové osoby neberou nic na lehkou váhu, jsou vytrvalí a velmi ctižádostiví, proto se jen velmi těžce dokážou uvolnit. Perfektním dárkem pro takové osoby budou například hodinky, diáře nebo uvolňující procedury.\nVodnáři jsou idealisté, kteří mají rádi svůj klid. Vyhýbají se konfliktům a neradi jsou do něčeho nuceni. Vodnáři mají rádi nové a moderní věci. Ideálním dárkem pro Vodnáře budou nové doplňky do bytu, zajímavé knihy nebo nové oblečení.\nRyby jsou velmi vnímavé, pružné a dokážou se sžít s jakoukoliv situací. Velmi často se ryby nechají ovlivnit a občas jsou zbytečně moc přecitlivělé. Ryby dělají rády radost ostatním a touží po objetí a rodinném teple. Chybu nikdy neuděláte, pokud rybě koupíte zajímavou knihu, kosmetiku, oblíbenou hudbu nebo pletený svetr.\nBerani jsou spontánní a přímí, vždy se snaží žít přítomností a zajímají se o věci kolem sebe. Osoby narozené v tomto znamení se rády zajímají o nové věci, proto bude vhodným dárkem například naučná kniha, historický film nebo encyklopedie.\nBýci si rádi užívají života, jsou vytrvalí a nepřestanou, dokud nedosáhnou svého. Pro tyto osoby jsou cenné věci, které mají dlouhou životnost. Býkovi darujte něco ze zlata, stříbra nebo starožitností.\nBlíženec je nestálý, neklidný, živý a velmi zvědavý. Často se nechá unést vlastní fantazií. Vhodným dárkem je víkendový pobyt, fotoaparát nebo dobrodružná kniha.\nČlověk narozený v tomto znamení je křehký, zranitelný a velmi citlivý. Pro raka je vhodný dárek cokoliv, co zútulní jeho oblíbený domácí prostor. Darovat můžete sošku, hrneček, polštář nebo jiné vybavení bytu.\nLvi jsou odvážní, panovační a mají úžasný orientační smysl. Osoby narozené v tomto znamení nesnáší průměrnost a rády vynikají. Radost lvovi uděláte dárky s monogramem.\nPanna je člověk přesný, spolehlivý a šetrný, často mu však chybí sebejistota. Vhodným dárkem pro toto znamení je diář, taška s pořadači na doklady nebo nejrůznější složky.\nVáhy nesnáší spory, a proto se vyhýbají intrikám a lžím. Mají rádi spravedlnost a vždy se snaží rozhodnout správně, proto jsou velmi váhavé. Radost těmto lidem uděláte keramikou, obrazem, svícnem nebo nějakým dekoračním šperkem.\nŠtír je vytrvalý a bystrý člověk plný energie, který miluje změny. Skvělým dárkem pro toto znamení bude poukaz do lázní nebo na hory.\nStřelec je samostatný jedinec, který touží po exotice a vše dělá s nadšením. Střelec vždy rád poznává nová místa, a tak je vhodným dárkem výlet do nového prostředí.\nPředchozí článek Nejznámější vánoční květiny\nDalší článek Odpočet zbývajícího času do Vánoc