Práce odevzdána: 3. 6. 2018 21:56\nPředmět: Kočka, tvor v kouzelnickém světě, 3. A\nUž víte, že kočku je nutné poslouchat. A tak si představte, že vaše kočka by se ráda vydala na večírek, kam musí přijít v převleku! No a vám nezbývá nic jiného, než kočce vyhovět. Vymyslete jí tedy převlek. Nejlépe více, aby si mohla vybrat! Využijte své znalosti ze tří let studia a vymyslete něco geniálního, co bude kočka zbožňovat.\nMáte několik variant, jak kočce přání splnit:\n1) Kostýmy popište. Včetně různých detailů a popisů materiálu. Minimální délka eseje bude alespoň 9 palců.\n2) Můžete kostýmy nakreslit a přidat popisek. S alespoň dvěma obrázky pak může být minimální délka eseje 6,5 palce.\n3) Pokud kostýmy opravdu vyrobíte, pak popisek postačí na 5 palců.\nNezapomeňte, že musíte prezentovat alespoň dva kostýmy!\nsice pochybuji, že by se kočka skutečně cítila dobře v oblečku, přesto však posílám návrhy tří kostýmů, které podle mě dostatečně odpovídají kočičímu egu.\nS pozdravem a poděkováním za zajímavý rok\nPrvní kostým se vrací k době starého Egypta, zlatému věku kočičí vlády nad lidmi, k němuž kočky pomalu, ale jistě znovu spějí (lidé píší na zdi a uctívají kočky).\nKostým faraona (za nikoho s nižším postavením by se kočka nepřevlékla) se skládá ze tří částí: "čelenky", nákrčníku a bělostného pláště, který nahrazuje egyptskou "sukýnku", která by se kočce jen zbytečně pletla pod nohy.\n"Čelenka" je historicky nepřesná, napodobuje pouze vnější tvar, nikoli skutečné skládání této slavné pokrývky hlavy. Horní půlkruh je tvořen pevnou, ale lehkou kostrou (např. z lepenky) obalenou látkou či spíš úpletem, jehož spodní dva konce volně přečnívají po kočičích plecích. Ve shodě s předlohou tvoří vzor modré a zlatavé pruhy, nad čelem svislé a po stranách hlavy vodorovné.\nTaké nákrčník se od historické předlohy značně liší, a to především tím, že je na něm připevněn slavný vous, který si lidští faraoni připevňovali přímo na bradu. Ten je tvořen jednoduchou kostrou z drátků, které obmotává pruh modré látky. Samotný nákrčník by měl být vyšit korálky, tak by ovšem značně získal na váze, proto je zdoben pouze obtisky. Barevně se zde střídají modrozelené, červené a zlaté pruhy.\n2) Kocour v botách\nDruhý kostým sáhl pro inspiraci do pohádek. Zobrazení představuje pouze jeho základ, bez zdobných doplňků.\nNa hlavě kočce sedí fešácký klobouk s širokou krempou zdobený rudým pérem. V místě, kde je péro zabodnuto do klobouku by se měla nacházet ještě barevná sametová stuha vepředu zdobená zlatou přezkou.\nKolem krku má kocour uvázaný šátek na jednoduchý, leč elegantní uzel s dlouhými, volně visícími cípy.\nKolem pasu se táhne široký rudý pás, na němž je zavěšena pozlacená replika kordu. Od pásu k rameni se táhne šerpa, zdobená trojbarevnou kokardou (bílou, zlatou a červenou) v místě, kde se překrývá s opaskem (na druhém boku než je kord).\nKocour v botách potřebuje vysoké boty, protože si však nedokážu představit, že by jakákoli kočka dobrovolně souhlasila se zakrytím drápků, chybí botům z té nejjemnější kůže podrážka... čímž z nich víceméně zbyly dvouvrstvé "rukávy" spadající kočce od kolen k zemi.\nTřetí kostým se inspiroval v současnosti velice oblíbeným žánrem fantasy a stvořil kočičí obdobu "železného" létajícího muže, Supermana.\nKostým se skládá ze tří částí, lví hřívy, trika a pláště.\nLví hříva je čistě kočičí záležitost, s lidskou předlohou nemá pranic společného. Všichni ovšem víme, že každá kočka se ve svém srdci považuje za opravdového lva, krále všeho tvorstva. Čelenka je zpevněná a zároveň zdobená rudou stužkou nad čelem, takže vedle lví hřívy připomíná i rituální koruny některých ostrovních národů.\nModré triko s rudým S ve zlatém poli pak vychází plně z lidské předlohy, jen s tím rozdílem, že netvoří ucelený trikot s legračním zdůrazněním oblasti beder ve tvaru trenýrek, ale končí právě v pase, kde je lemována zlatým pruhem s příčnými červenými proužky.\nKostým dotváří červená pláštěnka, podobně jako triko zdobená obřím S. Tato pláštěnka by sahala až k zemi, kdyby nebyla nadzvednuta několika drátky umně všitými do látky tak, aby simulovala vzdouvání ve vzdušném proudu.


Třikrát postup. České týmy musí ve druhém předkole dominovat - Aktuálně.cz\n16. 7. 2013 13:30\nTři týmy, tři postupy. Tak by měl podle odborníků dopadnout fotbalový trojboj českých celků v předkolech evropských soutěží, která jsou na programu tento týden.\nBude plzeňská radost v evropských pohárech pokračovat i letos? | Foto: CPA - Eduard Erben\nPraha - Tři týmy, tři postupy. Tak by měl podle odborníků dopadnout fotbalový trojboj českých celků v předkolech evropských soutěží, která jsou na programu tento týden.\nUž dnes vyzve plzeňská Viktoria v úvodním duelu 2. předkola Ligy mistrů na domácím stadionu Željezničar Sarajevo (online reportáž můžete sledovat od 17:30 na Aktuálně.cz).\nVe čtvrtek pak do boje o Evropskou ligu vstoupí pražská Sparta domácím soubojem se švédským Häckenem a Slovan Liberec duelem na hřišti lotyšského Skonto Riga.\nTáborský: Liberec selhat umí, teď by neměl\n"Všechny tři týmy by měly postoupit. Zejména pro Spartu a Plzeň je to absolutní povinnost. Jsou to týmy, které mají na evropské scéně velké zkušenosti. Viktoria hrála loni skvěle a Spartě chyběl kousek, aby po Feyenoordu porazila i Chelsea. Proto nemohou mít jiné cíle, než jednoznačný postup," říká Vladimír Táborský.\nJedinou hrozbou podle něj může být Skonto Riga, které vyzve liberecký Slovan. "To je záhadný celek, jejich výkonnost je otázkou. Pro mě velká neznámá. A z minulosti víme, že Liberec dokáže jasný postup proměnit ve velké selhání," připomíná expert především rok 2009, kdy Slovan po třígólové výhře na hřišti Dinama Bukurešť doma luxusní náskok ztratil.\nFrýdek: Plzeň je výborná, postoupí určitě\nRok předtím zase Slovan ve druhém předkole dvakrát prohrál se slovenskou Žilinou. "I tak si ale myslím, že Skonto není tým, před kterým by se měl Liberec jakkoli třást. Prostě i tady je jasným cílem postup," dodává Táborský.\nBývalý sparťan Martin Frýdek varuje před švédským Hackenem. "Mají rozehranou soutěž, jsou v zápřahu a to v takových zápasech může hrát významnou roli. Co se týče kvality by to však Sparta měla jasně zvládnout," říká čtyřiačtyřicetiletý vicemistr Evropy z roku 1996.\nFrýdek, stejně jako Táborský, nevidí jinou možnost než postup všech tří českých týmů do třetích předkol. "Plzeň je výborný tým a přes Sarajevo postoupí určitě. Sparta také musí a ani Liberec, pokud si udrží formu kterou se prezentoval na jaře, nebude mít problém," dodává odborník.\nSparta by měla vyřadit i švédského mistra\nPlzeňské podle expertů nezastaví ani jedna nepříjemná statistika. Viktoria totiž ve všech třech případech, kdy začínala evropský dvojzápas na domácí půdě, nakonec nepostoupila (s Besiktasem, Schalke a Fenerbahce). Željezničar Sarajevo je však soupeřem z jiného soudku.\nO postupu českých týmů nepochybuje ani Václav Němeček. "Neměl by to být problém," říká bývalý sparťan, který se pochopitelně těší především na zápas svého milovaného týmu.\n"Sparta omladila a mě se nyní jeví velmi dobře. Švédský tým je velkou neznámou, nikdy jsme ho neviděli hrát. Ale v silách Sparty by mělo být vyřazení jakéhokoli švédského týmu, i jejich mistra," konstatuje Němeček.\nFillo odchází z Plzně do třetí anglické ligy\nChramosta chystá restart. "Chci zase dávat důležité góly"\nBičík v Turecku změnil klub, bude chytat za Karsiyaku\nsport Fotbal FC Viktoria Plzeň Liga mistrů Evropská liga AC Sparta Praha FC Slovan Liberec Vladimír Táborský Martin Frýdek Václav Němeček BK Häcken Skonto Riga Željezničar Sarajevo


Krycí fólie ochrání překrytý předmět před prachem, znečištěním i deštěm.\nV naší nabídce naleznete čtyři hlavní typy krycích fólií. Jedná se o krycí hadice, polohadice, paletizační listy a lepivou fólii.\nKrycí fólie naleznou uplatnění nejen v průmyslu ale i v domácnostech.\nV domácnostech je využijete především při přestavbě nebo malbě. Fólie perfektně chrání zakrytý nábytek, podlahu a další před barvou nebo špínou ze stavby. Pokud chcete ochránit nábytek proti prachu stačí fólii precizně přilepit, aby nebyla pouze položená. Přilepením a utěsněním fólie zabráníte většině prachu sednout na nábytek a ušetříte si mnoho úklidu a námahy.\nV průmyslu jsou krycí fólie využívány především pro krytí zboží na paletě. Pro tento typ ochrany nabízíme paletizační listy. Pro zakrytí větších předmětů máme v nabídce hadice nebo polohadice v mnoha šířích.\nProtože je již krásné počasí začíná se velmi často v domácnostech malovat. Proto Vám doporučíme pár základních kroků a typů jak si malování skoro i užít a nepřemýšlet nad děsivým úklidem.\nPrvním krokem při zahájení malování je bezesporu výběr správné barvy a příslušenství k malbě (váleček, štětka atd).\nDruhý krok už se pomalu začíná týkat přípravy prostor, proto je velmi důležité vše důkladně zakrýt.\nPodlaha: Pro zakrytí podlahy je ideálním pomocníkem krycí polohadice nebo hadice. Obě mají své velké plus a je na vás, které bude pro vás lepší. Polohadice se dá jednoduše rozložit a zakryje tak větší plochu podlahy. To samé se dá samozřejmě udělat i s hadicí (rukávem), ale již je zapotřebí fólii rozstřihnout. Velký klad hadice je ale v možnosti utvoření obrovského pytle, stačí pouze na jedné straně udělat uzel.\nPo zakrytí podlahy jsou dalším důležitým krokem dveře a okna. Pro toto zakrytí dveří a oken je ideální samolepivá modrá fólie. Která sice lepí, ale nezanechává po sundání skoro žádné stopy lepidla.\nPosledním krokem je zakrytí předmětů, které nejdou z místnosti odnést. Pro tyto předměty je ideální zakrýt je polohadicí nebo hadicí a navíc ji připevnit krepovou lepicí páskou, kterou využijete navíc při malbě pro držení rovné linie barev.


Šest neděl bez mé Rutiny | rutina.cz\nmálokdy píši o svém soukromí, ale tentokrát se s vámi ráda podělím o aktuální dění u nás, jelikož mou dočasnou nepřítomností bude poznamenána emailová komunikace.\nS manželem milujeme cestování a poznávání života jiných kultur. Už v „mládí“ jsme ve dvou cestovali všude možně od Austrálie přes Aljašku po střední Ameriku. Vždycky jsme nějakou dobu někde žili a pracovali a pak to proměnili v zážitky z cest, kdy já trochu víc prudila, protože jsem se vždycky více bála nástrah vznikajících v mé hlavě, a manžel to bral více na pohodu. Takhle jsme žili pět let, vrátili se domů, začali pracovat a snad jen jednou jsme zalitovali při podpisu hypotéky na 25 let „kdybychom tak namísto cestování šetřili, nemuseli bychom se zavazovat“. Ale o tom život není, že? Pořídili jsme si děti a spíše vzpomínali a plánovali, kam by bylo dobré se podívat nebo vrátit.\nVše má svůj čas, některé plány potřebují uzrát\nPři rodičovském pohledu na naše děti se nám zdá, že konečně dospěly do věku, kdy mají s poflakovacími dovolenými utrum a budou pěkně prošlapávat a poznávat svět s námi – co si o tom myslí ony, poznáme až v reálu 🙂 . Letos tedy padlo rozhodnutí, že je někam vytáhneme na delší dobu, a načasování nemohlo být lepší. Uděláme si prázdniny 6 neděl a pojedeme někam, kde je relativně bezpečno, na naše poměry levno, pěkné počasí, abychom si toho na zádech nevláčeli moc, a kde by se nám všem mohlo líbit. Hurááá, pojedeme do Indonésie. Já toho využiji i z pracovního hlediska a snad se naučím něco nového o meditaci a práci s myslí (to bych ráda zohlednila a vylepšila v našich protahovacích částí tréninků), načerpám inspiraci na nová jídla a recepty a také omrknu plantáže s palmovým olejem 😉 . Výstup na nějakou tu sopku nás nemine (naštěstí jsem trénovaná), a tak pohybu a aktivit máme před sebou habaděj, až se bojím, že 6 týdnů nebude stačit.\nBudeme si vážit toho, co máme?\nTaké si (možná naivně) od cesty slibuji, že i mým dětem to otevře obzory a budou si vážit života, jaký mají. Že se zase vrátíme s tím, že se tu máme dobře, a že i ten nastavený systém, na který kolikrát nadáváme, má nějaký smysl, protože všude je něco (toho lepšího i horšího).\nNechci nic slibovat, protože vždy mívám představy, jak budu točit cvičební videa a fotit na Instagram, ale pak se mi kolikrát nechce, abych si „nekazila“ pobyt s rodinou a nehonila něco kvůli práci. Z představy být super dokonalou matkou, co stíhá práci i rodinu a jede ve všech směrech na plné otáčky, jsem dávno vyrostla a přehodnotila ji – můj současný život mám jeden a není třeba nic hnát do extrémů, aby vše fungovalo ve prospěch všem i za cenu, že pak někdo nebo něco tím trpí….takže tak 😉 . Nechám tomu tedy volný průběh a když bude nějaký vhodný okamžik na to udělat fotku a hodit ji na Instáč, nebo natočit cvičební video na nějakém pěkném místě, pak tak učiním. Ale jak píši, nechci to dělat kvůli veřejnosti, chceme si dovolenou užít a případně se o to podělit i s vámi. Na instagramu mne můžete sledovat, snad budu akčnější než doposud, a případné fotky budu házet i níže pod tento text.\nTímto bych vás ráda požádala o shovívavost ohledně odepisovaní na emaily. Průběžně se budu připojovat na net, jak to bude možné, a reagovat na to nejurgentnější. Cvičební plány samozřejmě budou nadále každý týden a celý web a vše kolem bude fungovat stejně jako doposud, to se nezmění. Jen má komunikace směrem k vám bude dosti omezená.\nAť jsme kdekoliv a s kýmkoliv, svět je tak krásný, jak ho vnímáme my\nPrý je na zážitcích nekrásnější to těšení se na ně. A tak, jak se teď těším na rodinnou dovolenou, se budu určitě těšit zpět domů, na vás i na svou Rutinu. Má životní filozofie není o tom, kolik míst navštívím nebo s kolika lidmi se potkám, ale zda jsem spokojená s tím, co dělám a jak se k sobě i ostatním chovám (ať už jsem kdekoliv). I když mám stále na čem pracovat, myslím, že se mi takový dobrý pocit daří i z neméně podstatné části udržovat právě díky vám tady na Rutině.\nLoučím se s vámi nejnovější kardio sestavou na celé tělo a v září ahoj.\nKrásné léto, ať už jste kdekoliv ♥\nP.S.: Na FCB jsem vytvořila soukromou skupinu. Tam si můžete mezi sebou psát a motivovat se 🙂\nMaruško. To jsem vůbec netušila, že jste byli takoví cestovatelé, a takové země, super. By mě to zajímalo i víc, kde jste žili, atd. :-) My s přítelem cestování taky milujeme. V Asii jsme byli na Bali (tam jsme se vlastně poznali :-D) a letos ve Vietnamu. Těším se pak na Tvé zážitky a dojmy z cest! Kor s dětmi po vlastní ose. Takovych dovážených moc není a já doufam, ze jednou budeme taky, protože už přemýšlíme nad rodinou, ale tech chtic někam vyjet a fakt, že na pár let se toho budeme muset vzdát, nás trochu straší. Ale i tak to určitě půjde :-). Moc si to užijte!!! Bali je má srdcovka 💗\n18:17 (19.09.2018)Maruška (reakce)\nAhoj, teď už mohu s klidným srdcem říci, že s dětmi to jde parádně. Bali je opravdu nádherné místo. Chystám se sednout a sepsat vše. Určitě někoho namotivuje tam jet na vlastní pěst. Stojí to fakt za to. Mne to dalo hodně. Člověk si tak nějak v sobě uzavřel, že musím začít u sebe a jestli chci, aby se tu lidi usmívali na sebe jako v Indonésii, musím se smát hlavně já jako první a nečekat na protistranu. Tak jsem tak nějak furt v pohodě. Měj se krásně a až jednou pojdete s dětmi, užijte si to :-)\nMaruško, moc si dovolenou užij a přeji, aby splnila všechna tvá očekávání 😉 si snad kvůli tobě zařídím instagram 😁\n20:39 (20.07.2018)Maruška (reakce)\nLucko moc ti děkuji :-) Měj se báječně.\nMarusko, přeji krásné zážitky a nacerpani nové síly.\n19:38 (20.07.2018)Maruška (reakce)\nJano, moc děkuji. Budeme se snažit, seč nám síly vystačí ;) :D


Jankulovski a Kinský mají svalové problémy, povoláni Zápotočný a Lejsal - Sport.cz\nJankulovski a Kinský mají svalové problémy, povoláni Zápotočný a Lejsal\n15. listopadu 2006 10:01 - PRAHA\nObránce Marek Jankulovski a gólman Antonín Kinský mají problémy se stehenním svalem a jejich start ve středečním přátelském utkání s fotbalisty Dánska v Praze je ohrožen. Trenér Karel Brückner místo nich povolal libereckého stopera Tomáše Zápotočného a gólmana Brna Martina Lejsala. ČTK to oznámil mluvčí reprezentace Lukáš Tuček.\nJankulovski si na bolest ve svalu stěžoval po úterním tréninku a není vyloučeno, že rozšíří už tak dost početnou marodku. Brückner měl už před jeho zraněním k dispozici jen sedmnáct hráčů, a tak se rozhodl pro dodatečnou nominaci.\nVolba padla na Zápotočného, který v českém dresu debutoval v srpnovém přátelském utkání se Srbskem a byl i na dvou posledních srazech.\nLejsal byl zaskočený, když k němu po poledni dolétla zpráva o nominaci do reprezentace. "Absolutně jsem to nečekal, ale jsem moc příjemně překvapený," řekl ČTK Lejsal, který měl dnes v plánu normálně trénovat s brněnským klubem. Dopoledne ještě stačil absolvovat první fázi, před odpolední přípravou mu trenér Brna Josef Mazura oznámil, že má okamžitě vyrazit do Prahy za reprezentací.\n"Moc si toho vážím, většina fotbalistů se téhle vysněné pozvánky nikdy v životě nedočká. Mně se to naštěstí povedlo a jsem za to moc rád," uvedl Lejsal, když se přesouval po dálnici do Prahy. "Chci být co nejrychleji k dispozici trenéru Brücknerovi," dodal.\nUž tři brankáři mimo hru\nČeské brankáře postihla před posledním reprezentačním zápasem roku přímo kalamitní situace. Kvůli vážnému zranění hlavy je na několik měsíců mimo hru jednička národního mužstva Petr Čech z Chelsea, poraněný sval zase o víkendu vyřadil ze hry jeho náhradníka Jaromíra Blažka ze Sparty. Dnes z týmu vypadl i Kinský, gólman ruského Saturnu Moskevská oblast.\nPoprvé tak byl do reprezentace povolán čtyřiadvacetiletý Lejsal, který má bohaté zkušenosti z mládežnických výběrů. V letošní sezoně na sebe upozornil tím, že ve 14 ligových zápasech vychytal sedmkrát čisté konto.\nLejsal přitom ještě před rokem zažíval nejhorší chvíle své kariéry, když mu italský fotbalový tribunál udělil půlroční trest zákazu činnosti za účast v korupční aféře. Lejsal byl údajně zapleten do skandálu kolem druholigového utkání FC Janov a Benátek, za které chytal. Janov si díky vítězství 3:2 zajistil postup do nejvyšší soutěže.\nVýhru si však podle disciplinární komise zajistil díky úplatkům. Z jejich přijímání byl obviněn i Lejsal, který pak půl roku nemohl chytat, přestože trval na své nevině. Loni v prosinci někdejší hráč Zlína, Regginy a Liberce přestoupil do Brna, kde se mu začalo dařit. "A pozvání do reprezentace je pro mě velkou satisfakcí. Ve fotbale se ale někdy takové kotrmelce prostě stávají," uvedl Lejsal.\nZápas s Dánskem začne v Praze na Letné ve 20:15.\nUjfaluši: Možná jako pokladník reprezentace zkasíruji sám sebe\nObránce Tomáš Ujfaluši v přípravném utkání s Dánskem poprvé povede české národní mužstvo na trávník s kapitánskou páskou. Opora italské...\nBrückner: Dánové jsou kultivované mužstvo\nTradičně v dobrém rozpoložení byl na úterní oficiální tiskové konferenci před přátelským utkáním s Dánskem kouče fotbalové reprezentace Karel...\nJankulovski: Na ME postoupíme my a Němci\nV úterý si během srazu české fotbalové reprezentace našel čas obránce Marek Jankulovski a odpověděl na dotazy čtenářů Sport.cz...\nPremiéru v seniorské reprezentaci si před přátelským utkáním s Dánskem užívá Radek Šírl. Pozvánku od kouče Brücknera si český záložník náležitě...


Když si cyklisté o sebe brnknou řidítky... - Českobudějovický deník\nKdyž si cyklisté o sebe brnknou řidítky...\nČeské Budějovice - Na stezce pro chodce a cyklisty u Suchdola nad Lužnicí se loni 21. srpna kolem 17.35 hodiny srazili dva kolaři.\nPro 67letou turistku z Prahy to mělo těžké následky – při pádu utrpěla mj. otřes mozku a zlomeninu kyčelní jamky. Druhý aktér, domácí pan Jaroslav (60), začal čelit obvinění z ublížení na zdraví se způsobením těžké újmy. Nedbal prý požadované opatrnosti, nedodržel zákon o provozu na pozemních komunikacích, jemuž podléhá i cyklistická stezka, a způsobil dopravní nehodu.\nObžalovaný vysvětloval, že po cyklostezce tehdy jel o pracovní přestávce domů na svačinu. Když se míjel s protijedoucím „pelotonem“ v řadě jedoucích cyklistů, poslední jezdkyně náhle vybočila; zřejmě jí vyběhla přes cestu veverka. Vjela na střed stezky a jejich kola se zachytila řidítky.\nSvědkyně, sestřenice poškozené, která údajně jela za ní, prohlásila, že ze směru vybočil a do cesty jim vjel obviněný, a to když v místě střetu právě objížděl ženy s kočárkem ve směru jeho jízdy.\nŽeny s kočárkem ale tvrdily, že se událost odehrála někde za nimi, ještě než by je pan Jaroslav mohl předjet a poté, kdy je minula protijedoucí skupina, protože se otočily po hluku a běžely pomoci.\nOkresní soud v J. Hradci po dokazování uzavřel, že kdyby se událost stala tak, jak je žalováno, nesl by obviněný následky. Takový skutkový děj však prokazován není. Výpovědi cyklistek nejsou dostatečnými důkazy k usvědčení pana Jaroslava z viny.\nSoud poukázal na rozporná tvrzení slyšených žen mj. s tím, že nejisté je i to, zda údajná svědkyně karambolu skutečně jela za poškozenou, protože sama uvedla, že se k ní na místo pádu vracela. Místo a okolnosti střetu tak nelze objektivizovat. Při absenci důkazů objektivní povahy a charakteru výpovědí nelze vyloučit, že do protisměru vybočila sama poškozená. O vině obžalovaného přetrvávají pochybnosti, uzavřel soud. Událost se stala, došlo ke kontaktu cyklistů a následně k těžkému zranění, ale skutek není trestným činem. Není prokázáno, že by srážku způsobil obžalovaný, byť jen z nevědomé nedbalosti.\nOdvolání státní zástupkyně krajský soud zamítl. „Okresní soud nemohl rozhodnout jinak,“ řekl předseda druhostupňového senátu. Při neexistenci objektivních důkazů a při tvrzení dvou nezúčastněných svědkyň, že k nehodě nedošlo při jejich předjíždění, je v pochybnostech nezbytné rozhodnout ve prospěch obžalovaného, dodal.\nZprošťující rozsudek je tak v právní moci.\nNapil se a šel nakupovat. Vyváděl a skončil na záchytce


Práce v neustálém pohybu, spousta endogenního i exogenního adrenalinu, perfektně zvládnuté algoritmy managementu život ohrožujících stavů, ale také sociálně - společenské aspekty medicíny. Tím vším je charakteristická práce lékaře na záchrance, o které si popovídáme s lékařkou pražské ZZS a Košickou rodačkou, Katarínou Veselou v rámci dalšího rozhovoru naší rubriky s názvem O kapitolu napřed.\nO kapitolu napřed - intenzivní medicína\nAhoj Katarína, vítám tě u rozhovoru pro portál Po medině. Tématem našeho dnešního povídání bude práce na záchrance, urgentní medicína a také příběh doktorky Veselé. Začněme prosím od konce. Mohla bys našim čtenářům prosím říct, jak ses vlastně dostala k medicíně, potažmo ke svému obor.\nNěkdy koncem základní školy jsem chtěla číst zprávy v televizi, hodně jsem se věnovala moderování, dělala jsem šéfredaktorku školních novin a někdy v 15 letech jsem se rozhodla, že budu doktorkou na pražské záchrance. Na gymplu jsem se věnovala první pomoci, a to prakticky i vědecky (samozřejmě přiměřeně věku). Vytvořila jsem komplexní projekt o první pomoci, který byl celkem úspěšný. Vyhrála jsem s ním několik vědeckých soutěží na Slovensku i v Čechách. Po maturitě jsem složila přijímačky na 3. LF UK a bylo jasno.\nPocházíš tedy původem ze Slovenska...\nAno, narodila jsem se na východním Slovensku v Košicích a od 19 let žiji v Praze.\nJá na tebe čtenářům prozradím, že jsi kromě medicíny studovala paralelně i zdravotnického záchranáře. Jak na studia vzpomínáš a jak se to dá vlastně zvládnout?\nJelikož jsem byla ve studiu medicíny "velmi úspěšná", v prvním ročníku jsem nezvládla všechny zkoušky a musela ho opakovat. Během opakování ročníku toho už tolik nebylo a já nastoupila na vyšší odbornou školu a dálkově studovala obor zdravotnický záchranář. Zároveň jsem stážovala na záchrance. Studium pro mě bylo náročné do třeťáku, kdy byly teoretické předměty. To jsem se trápila poměrně dost. Kliniku jsem pak zvládala levou zadní, protože díky záchrance jsem znala spoustu léků, uměla jsem číst EKG atp. Po medicíně jsem pak ještě dostudovala záchranáře jako bakalář. Ono to není na škodu znát svůj obor z různých stran. A zvládnout se to dá, ale za cenu toho, že už nezvládáte nic moc jiného.\nBohužel ne, protože jsem hodně stážovala na záchrance (plný úvazek) a už tehdy publikovala a přednášela. Také jsem učila první pomoc na fakultě a tak nějak se mi od toho všeho nechtělo.\nNyní tedy pracuješ na pražské záchrance, jaká je to práce?\nPráce lékaře na pražské záchrance je alespoň pro mě úžasná. Finanční ohodnocení je adekvátní, máme výborný management. Máme opravdu luxusní vybavení a vše, na co si vzpomeneme (léky, videolaryngoskopy, ale i bezpečná auta). Taky pracuji se skvělými lidmi, na které je spoleh.\nKdyž se chci vzdělávat nebo vycestovat, záchranka mi to umožní. Za 6 let, co tam pracuji nikdy nebyl jediný problém. A když to řeknu poměrně natvrdo - nikdo mně nešikanuje ani zbytečně nebuzeruje. Papíry a podpisy jsou všude, ale zaměstnavatel se nám snaží všechno papírování maximálně ulehčit.\nSe svým rozhodnutím jsem spokojená maximálně. Záchranka je můj splněný celoživotní sen. Na ZZS jsou 12 hodinové směny, čili do práce jde člověk 14x do měsíce. Navíc když uvážíme, že něco z toho jsou noční, tak mám k dispozici přibližně 20 "volných" dní.\nJak tyto "volné" dny využíváš?\nObvykle k tomu, abych mohla do jiné práce (smích).\nSe záchrankou se většinou medici potkají pouze okrajově. Jaká jsou hlavní specifika tohoto oboru?\nA to mně právě hodně mrzí. Tedy, že urgentní medicína není stále vnímána jako plnohodnotný obor. Medici se učí kde co, ale o UM a záchrance vůbec nic. Myslím si, že každý medik by měl absolvovat alespoň 1 službu na záchrance. A nejen proto, aby poznal obor jako takový, ale aby viděl, co to obnáší a když bude onen student chirurgem na ambulanci nebo internistou, nebude se na nás dívat skrz prsty, protože pochopí, že situace na místě není zdaleka tak jednoduchá. Vstupujeme do bytů a soukromí pacientů, do squatů, intubujeme třeba v šíleném lijáků na silnici, resuscitujeme v zimě na ulici. Jsme pod tlakem rodin, veřejnosti. Často zasahujeme s asistencí policie. Nemáme za zády rtg, ct, laborku. Pacienti nám kolikrát neříkají celou pravdu - jinou verzi řeknou nám a jinou v nemocnici. A to vše je potřeba zažít.\nA urgentní medicína není zdaleka jen přednemocniční péče, ale i práce na urgentním příjmu, o čemž tady vlastně vůbec nemluvíme, a to doporučuji spíš nějakého lékaře přímo z UP.\nNaplnila se tvá očekávání, se kterými jsi do oboru nastupovala? Je něco, co bys ráda věděla jako studentka?\nMoje očekávání byla naplněna dokonale - věděla jsem do čeho jdu. A jako studentka bych ráda věděla, že ZZS není jen krev a dopravní nehody s polytraumaty, ale hlavně interní onemocnění. Nicméně každý výjezd je jiný a mně moc baví, že do rutiny to má na míle daleko.\nZvažovala jsi i jiné obory? Do jaké míry tě ovlivnila výuka na fakultě?\nUpřímně řečeno ne. Řekla jsem si ale, že když nedám ARO manuálně, tak zkusím internu nebo psychiatrii.\nPracuje na ARO i na záchrance\nSvou kariérou jsi tedy začínala na ARO. Vedou k záchrance, potažmo k "urgentu" i jiné cesty?\nJá jsem začínala dvouletým kmenem na ARO, ale můžete mít jako kmen i praktické lékařství, internu, chirurgii či pediatrii. Vlastní základní kmen urgentní medicína nemá. Moje cesta byla ale trochu specifická - dělala jsem dva obory najednou. Dva roky jsem pracovala na KAR FNKV a pak paralelně ARO i UM, čili atestovala jsem ze dvou oborů cca půl roku po sobě.\nMožností, jak pracovat na ZZS je více. Dá se jít přes ARO, CHIR, INT, PL, pediatrii a pracovat na ZZS a eventuálně si dodělat atestaci potom. Na záchrance můžete pracovat i bez atestace, již po základním kmeni (pod odborným dohledem školitele). Co ale musíte každopádně zvládnout, je bezpečná technika intubace, a to i dětí a novorozenců, hrudní drenáž, zhodnotit EKG nález, porodit atd.\nS prací ve tvém oboru se v očích mnohých studentů jistě pojí stres. Je tomu tak? Zvládáš ho?\nPro mě práce na záchrance není stres. Většina výjezdů opravdu stresujících není. Jsou to dušnosti různé etiologie, stenokardie, poruchy vědomí. A zajímavá výzva mi způsobí spíše velmi příjemné adrenalinové mrazení. To je vlastně to, proč tu práci jdete dělat. A po každém takovém zvládnutém výjezdu máte skvělý pocit.\nNa druhé straně je tvoje práce asi finančně dobře ohodnocená, mám pravdu?\nAno, řekla bych, že je ohodnocená lépe, než v nemocnici, protože konečná výplata je stejná, ale v nemocnici ji dostanete za plný úvazek se 4-6 službami. Na záchrance za tabulkových 168 hodin bez přesčasů.\nJaký typ pacienta je pro tebe pracovním oříškem a proč?\nV rámci výjezdů považuji za oříšky spíše problémy sociální a společenské, než odborné. Velmi složité jsou situace, kdy po nás lidé chtějí vyřešit své rodinné spory, nikoliv zdravotní problém. Matka například žádá, abychom vyšetřili dítě a napsali do papírů, že nemůže k otci, protože je nemocné. Partnerské hádky, kdy každý tvrdí něco jiného, závislosti na alkoholu nebo jiných návykových látkách.\nNejvětší problém pro mě je domácí porod. To jste v potenciálním "průseru" oběma nohama. Ať už dítě odvezete do nemocnice, nebo ne, vždy vám hrozí potencionální stížnost, či žaloba.\nVzpomněla by sis na případ, který tě osobně zasáhl více, než ostatní?\nŘada výjezdů se jen tak přemele, ale pár jich zůstane. Některé s hořkým pocitem, jiné s radostí. Zkusím z obou kategorií. Nejtěžší výjezd pro mě byl k dopravní nehodě, kam jsme přijeli dříve, než hasiči. V autě byli zaklínění dva lidé, oba při vědomí. Nemohli jsme se k nim dostat a po chvíli auto vzplálo a my jsme se jen naprosto bezmocně dívali na umírající lidi. Než hasiči auto uhasili, bylo už pozdě.\nNaopak pozitivně vzpomínám na svůj první porod v terénu. Mimochodem, před pár dny mi jedna maminka posílala fotku svého ročního synka s pozdravem, že si vzpomněla na jeho dramatický příchod na svět.\nDá se na záchrance pracovat celý život? Kam případně lékaři "utíkají"?\nMůj čistě osobní názor je, že ano, ale řekla bych, že je k tomu potřeba ještě menší klinický úvazek (urgentní příjem, ARO, vlastní ambulance či ordinace) Na záchrance lze odborně velmi rychle "zakrnět", protože sice umíte zvládnout všechno od porodu koncem pánevním po správné vypsání listu o prohlídce zemřelého, ale všechno jen povrchově.\nNemám zkušenost, že by lékaři utíkali ze záchranky. Spíše "plují" mezi různými záchrankami, anebo mají ZZS jako "vedlejšák". Občas se stane, že odejdou na urgentní příjem nebo ARO nebo právě do privátního sektoru.\nByla ti při nástupu do praxe nabízena k podpisu kvalifikační dohoda?\nNe, ani v nemocnici ani na ZZS. V nemocnici jsem nastupovala na rezidenční místo.\nČemu dalšímu se věnuješ, Katka?\nSpolu s kolegy jsem vytvořila několik aplikací (Akutní stavy v gynekologii a porodnictví, Urgentní medicína a o té poslední se asi ještě dozvíte odjinud, zatím si to ponechám jako překvapení). Jsem spoluautorkou několika publikací, pravidelně přispívám do časopisu Urgentní medicína. Na 3. LF učím volitelný předmět Přednemocniční neodkladná péče v praxi. Přednáším doma i ve světě, například v Las Vegas, v Soulu, Glasgow, Malaze, Kodani. Věnuji se ráda mladším kolegům a ve Společnosti UM a MK vedu Sekci mladých lékařů.\nVěnuje se i publikační činnosti\nZa životní úspěch považuji to, že jsem ve svém životě spokojená. Jsem zdravá, mám milujícího manžela a vysněnou práci.\nU čeho ráda odpočíváš?\nCo to je odpočinek? (smích) Ne vážně, odpočívám aktivně. Ráda sportuji, ale taky mám ráda módu a nakupování. Pokud zbyde čas, tak si sem tam přečtu i jiný žánr než odbornou literaturu. No a když zrovna není koronakrize, moc ráda cestuji - miluji New York a Londýn.\nUžijte si studia, berte život s nadhledem a vyberte si obor, který vás bude naplňovat. K pacientovi přistupujte vždy jako k člověku a k medicíně jako takové mějte pokoru.\nDíky za tvůj čas Katarína a přeji mnoho úspěchů v dalším životě.


Název vesnice Vlhlav je považován za jeden z největších jazykolamů mezi názvy sídel v naší republice. Dnešní název je však pravděpodobně výsledkem dlouhodobého vývoje, poněmčování, zkomolení a lidových zjednodušení. Jednou z příčin tohoto vývoje je i poměrně vysoké stáří osady – vznikla nejpozději během první poloviny 13. století.\nVlhlavy slouží jako název vsi přinejmenším od počátku dvacátého století. Lidové nazývání vsi se také měnilo: Přibližně v první polovině 20. století svou domovinu starousedlíci nazývali Víhlavy a dodnes se jí mezi obyvateli říká Vyhlavy.\nV první zmínce o Vlhlavech z roku 1273 je uveden název vsi jako Bilhlawa, v roce 1292 dokonce Bellela (August Sedláček uvádí i obměnu Villula).1 Změny podoby názvu můžeme klást za vinu písařům a úředníkům, kteří si název vsi zjednodušovali, samozřejmě též poněmčování či převádění do latiny a v neposlední řadě i dlouhodobému zjednodušování a komolení názvu z hlediska výslovnosti. Ve 14. století se setkáváme, alespoň co se Vlhlav týče, s latinsky psanými listinami, a tak je název zprvu uváděn jako Welehlaw či Wlhlaw a později (a též častěji) Wilhlaw či Wihlaw. Roku 1396 se v listině psané česky užívá poprvé názvu Vlhlavy. V 15. století již zůstává v používání název Vlhlavy, případně Velehlavy či Welhlawy, v 16. století se kromě názvu Wlhlawy používá také Vyhlavy či Wihlawy. Na počátku 17. století se objevují Vihlavy, v roce 1628 dokonce Wyhlawy (nyní již zcela jistě jde o německy psané smlouvy; tuto vydal císař Ferdinand II.) s adjektivem Wychlawsky. Na mapách z 18. století se běžně objevuje název Wichlap. Zmínka z roku 1841 dí název vsi v podobě Wihlaw, z roku 1869 Výhlavy.\nDr. Antonín Profous podává stručný výklad tohoto vývoje.2 Domnívá se, že původním tvarem jména vsi bylo snad Velehlavy. Tento název by pak měl být odvozen od spojení „velké hlavy“, což naznačuje, že v této osadě žili hlaváči, tedy hlavatí či velkohlaví lidé.\nPro slabý přízvuk na druhé slabice byl pak pro jednodušší výslovnost název srážen na Velhlavy. Pak se však -el- pokládalo za náhradu domněle staršího -l-, jímž tedy bylo nahrazováno; častěji se však -l- nahrazovalo skupinou -il-. Hláska „i“ zde měla převahu nad „l“, a proto psal písař časem jen „y“. Samohláska „i“ tedy převládla a byla dokonce prodloužena (míněno pro lidový název obce): Vilhlavy – Vihlavy – Víhlavy.\nZa pravděpodobnou lze však pokládat i spojitost názvu vsi se slovem „vlhký“. Ještě před několika desetiletími znali zdejší obyvatelé místní pranostiku, jejíž začátek zní: „Když na vlhlava padne mlha…“ Není pak obtížné si uvědomit, že „vlhlava“ se zde vyskytují ve významu „blata“ či „mokřiny“. Vlhlavy se totiž nacházejí na jižním okraji Zbudovských blat.\nV žádném z dostupných slovníků staré češtiny však výraz „vlhlava“ není k nalezení, jedná se tedy nejspíše o místní nebo alespoň čistě jihočeský tvar. Podle slovníků existoval pouze výraz „vlhavý“, což znamená „zavlhlý“.\nO původu jména vsi vznikla také pověst:\nNedlouho poté, co český král Přemysl Otakar II. založil město České Budějovice, rozhodl se odpočinout si při lovu zvěře v okolních hlubokých lesích. Král vyrazil v čele štvanice a zanedlouho se mu podařilo narazit na mohutného jelena. Takový úlovek by byl krále hodný! Proto se nikdo z jeho družiny neodvážil krále předejít ve výstřelu. Přemysl Otakar se chopil své kuše, zamířil – a tu jeho společníci, těšící se z panovníkova blízkého úspěchu či snad v napětí, zda se lov podaří a oni budou odměněni, zvolali: „Má ho už!“ Avšak král jelena ještě neulovil. Zvíře se vylekalo, spasilo se útěkem a Přemysl ho již nedostihl. Rozezlený král se pak otočil na své netrpělivé společníky a křičel na ně, plácaje se rukou do čela: „Vy hlavy!“ Že myslel hlavy tupé, netřeba dodávat. Tedy právě takto prý vznikly názvy dvou vsí, které se někdy v té době objevily na okraji Zbudovských blat, v místech, kde kdysi údajně lovil Přemysl Otakar II. Dnes se vsi jmenují Mahouš a Vlhlavy.3\nNezbytná je ještě poznámka ke skloňování názvu vsi: „Vlhlavy“ je pomnožné jméno rodu mužského neživotného a skloňuje se dle vzoru „hrady“. Výjimkou je pouze druhý pád, v němž se místní názvy tohoto typu vychylují k rodu ženskému (vzor „ženy“; 2. pád „Vlhlav“).\nA. Profous, – J. Svoboda, Místní jména v Čechách. Jejich vznik, původní význam a změny, díl IV., Praha 1957.


Migranti budou v Drahonicích už od října | OHŘE MEDIA\nMigranti budou v Drahonicích už od října\nLubenec (pek, sal) První migranti přijedou do Drahonic už za necelý měsíc – ve čtvrtek 1. října. O situaci se v lubeneckém kulturním domě debatovalo minulý čtvrtek. Výsledkem jednání je informace, že areál začne fungovat jako záchytné zařízení pro nelegální uprchlíky zadržené na území České republiky. Pracovat tam bude šedesát lidí, střežit ho bude 85 policistů. Kapacita záchytného zařízení je 220 míst. Policejní složky v okolí budou posíleny a tamní obyvatelé se s cizinci vůbec nesetkají. Kapacita tří současných českých zařízení pro nelegální uprchlíky už nestačí, a proto bylo rozhodnuto, že se otevřou další areály.\nOdpoledního setkání obyvatel Lubence a okolních vesnic se zúčastnili zástupci státní správy a Policie ČR. Trvalo necelé dvě hodiny, zúčastnila se ho stovka lidí. Padala řada dotazů, někteří řečníci vyslovili obavy o bezpečnost, jiní otevřeně řekli, že migranty v Drahonicích vůbec nechtějí. Někteří se zase ptali na možnost nechat se v Drahonicích zaměstnat.\nAreál opuštěné drahonické věznice se na příjezd uprchlíků už připravuje. Obnovují se například tepelné a vodovodní rozvody nebo zabezpečení areálu. Další úpravy se ještě plánují.\n„Do Drahonic přivezeme lidi, kteří jsou nyní zadržováni v jiných českých zařízeních, jež už jsou přeplněná,“ sdělil Miloslav Koudelný, ředitel Správy uprchlických zařízení. V areálu věznice již nyní pracuje osm nových zaměstnanců. Celkem jich zde má být 60. „Pokud to jde, dáváme přednost místním. Z osmi lidí, kteří už byli přijati, jsou tři z Lubence, dva z Podbořan a po jednom z Nepomyšle, Kryr a Žatce," vypočetl M. Koudelný. „Objekt bude hlídat 85 příslušníků Policie ČR. Každou směnu jich obsadí dvacet až 25,“ řekl Milan Majer, ředitel Služby cizinecké policie. V Drahonicích mají být zadržováni pouze muži, k ubytování rodin není tato bývalá mužská věznice prý vhodná.\nObyvatelé Podbořanska se nejvíc bojí zhoršené bezpečnostní situace. Zástupci Policie ČR je ubezpečovali, že situaci zvládnou.\nVíce informací najdete v tištěném vydání Žateckých novin a Regionu Podbořanska


Drak připravil živý betlém a vystoupení andílků - Hradecký deník\nDrak připravil živý betlém a vystoupení andílků\nHradec Králové - Živý betlém a představení připravili herci královéhradeckého Divadla Drak společně s malými kolegy. Na pódiu se představili také andílci z rodinného centra Víla Amátka.\nŽivý betlém v podání herců Divadla Drak. | Foto: DENÍK/Jan Pruška\nNěkolik desítek lidí tak vidělo a slyšelo koledy, když se otevřela vrata divadla. Chybět nemohl ani oslík, kravička či malý Ježíšek s rodiči.


On-line rozhovor se sjezdařem Ondřejem Bankem - On-line rozhovor - iDNES.cz\nOn-line rozhovor se sjezdařem Ondřejem Bankem\nvydáno 2.2.2011 12:00\nOndřej Bank, v současnosti nejlepší český sjezdař, byl hostem on-line rozhovoru se čtenáři iDNES.cz.\nOsobnost již neodpovídá. Čtenáři se ptali do 3. února 2011 do 13:00\nOTÁZKA: Ahoj Ondro, jak jsi spokojen s lyžemi Elan? Jan Novák\nODPOVĚĎ: Ahoj, jsem velmi spokojen, Elany jsou nejlepší.. 3.2.2011 13:00\nOTÁZKA: Hezký den Bany. Předně chci popřát hodně zdraví, ať se ti zranění už navždy vyhnou. Plánuješ se značkou Vagus dál expandovat. Myslím oblečení, rukavice apod. VLADIMÍR ŽOČEK\nODPOVĚĎ: Hezky den, nápadů máme hodně, ale zatím není dostatek času na realizaci. Tak snad v budoucnu na to přijde řada..Máme v plánu golfovou kolekci a další překvapení.. 3.2.2011 13:03\nOTÁZKA: Ahoj Ondro, zdravím. Mám dvě otázky: 1) Nejoblíbenější místo svět. poháru (nejoblíbenější trať) 2) Kdy naposledy jsi si zajezdil ve Štědrákovce. Jinak přeju pohodový zbytek sezóny:-) Alena Továrková\nODPOVĚĎ: Ahoj, mezi mé nejoblíbenější tratě patří právě Štedrákova Lhota :-))) a Alta Badia. Jinak na Štedrákovce jsem byl tento týden.. 3.2.2011 13:05\nOTÁZKA: Ahoj Ondro. Moc držim palce ve zbytku sezóny. Zajímalo by mě, jaká teď panuje atmosféra v týmu repre? Nezávidí ti Kryštof s Filipem kopu bodů ve svěťáků a jaký jsou podle tebe ambice našeho týmu na MS a ve zbytku sezóny. Jo a dej na sebe bacha při sjezdu a super G, vždycky na fis live trnu, aby se tam nobjevilo dnf. Petr Nádvorník\nODPOVĚĎ: Ahoj, atmosfera je v pohodě. Lyžování je zrovna sport, kdy se daří jednomu či druhému. Takže ted to frčí mě a příšte to možná pojede zase klukům. Myslim, že Filip bude ve slalomu utočit na 10 nejlepších a Kryštofova forma se zlepšuje, takže bych se nedivil kdyby na MS překvapil pěkným výsledkem.. 3.2.2011 13:09\nOTÁZKA: Ahoj, moc držím palce!! Rád bych se zeptal, jestli se Tvoje podmínky na přípravu dají aspoň trošku porovnat s podmínkami nejlepších světových lyžařů (mezi které bezesporu už patříš...)? Myslíš, že tě tvoje zranění, kvůli kterému jsi tak dlouho "stál", připravilo o ještě větší úspěchy, než máš teď nebo si myslíš, že ti v něčem pomohlo? A panuje mezi závodníky velká "řevnivost" nebo spíš kamarádské vztahy? A kdo ze závodníku ze světové "špičky" je podle tebe nejvíc "v pohodě"? Omlouvám se za spoustu dotazů..:) Moc Ti fandím a přeju plno úspěchů!!! P.S. Medaile z MS by mi nevadila..:))) Vladimir Lamos\nODPOVĚĎ: Ahoj, hodně lidi tvrdi, že kdyby nebylo zranění, tak že už dávno vyhrával, ale já je hodnotím pozitivně, protože mi ovlivnili přístup k lyžování a životu. řevnivost není dalo by se říct vůbec žádná, navzájem se respektujeme, vždy si ŕádi pomůžeme, když je třeba :-)) a samozřejmě nejvíc v pohodě jsem já:-))) a Ivica Kostelič..Díky za podporu a budu se snažit. 3.2.2011 13:16\nOTÁZKA: Ahoj Ondro. Je pravda, ze jsi mel jezdit na lyzich Sporten? Jestli ano, proc to nevyslo? Moc Ti fandim a verim v medaily na MS tak se snaz!\nODPOVĚĎ: ahoj, pravdou je že jsem byl osloven firnou Sporten, ale nebylo realné aby mi nachystali lyže na všechny disciplýny. Byl by to běh na dlouhé tratě :-)) 3.2.2011 13:18\nOTÁZKA: Ondřeji, porovnej s Tvým sportem travní lyžování. Použil jsem totiž ve svém včerejším článku Tvoje jméno z důvodu plácnutí moderátora na vyhlašování nejlepších sportovců okresu, kde dotyčný řekl: "Tááákhle velký písmena jsou v novinách, když je jednou Bank čtvrtej a my tady máme křišťálový globus!" http://www.volleyball.svitavy.cz/drupal/?q=na-bazinu-dobry-vyhla-eni-nejlep-ich-sportovcu-okresu Jiří Kabelka\nODPOVĚĎ: Dřív jsem taky jezdíval v letní přípravě na letních lyžích a znám úskalí Vašeho sportu, Každy sport je v něčem složitý a má svoje specifika. Já osobně znám Honzu Němce velmi dobře, fandím mu a myslím, že je skvělý sportovec. 3.2.2011 13:22\nOTÁZKA: Ahoj, chtěl jsem se zeptat jestli na MS pojedeš všechny závody a jestli pojedete taky v týmovém závodu a co říkáš této nové disciplíně? Díky Štěpán Ševela\nODPOVĚĎ: ahoj, kromě superG bych chtel zvládnout vše a právě s tím super G ješte budu laškovat :-)) Jelikož budeme obhajovat titul, tak doufám, že to tam všem zase natřem..:-)) 3.2.2011 13:24\nOTÁZKA: Ahoj Ondro, jak bys s klukama z reprezentace oslavil medaili? Jan Linha\nODPOVĚĎ: hodně.._:-)) 3.2.2011 13:25\nODPOVĚĎ: ahoj, sleduji formuli pouze okrajově. Fandím přítelkyni Lewise Hamiltona :-)) 3.2.2011 13:26\nOTÁZKA: Kdo podle Vás vyhraje Gambrinus ligu, Plzeň nebo Sparta?\nODPOVĚĎ: Kometa Brno??? 3.2.2011 13:26\nOTÁZKA: Ondro, jsem Váš velký fanda a rád bych se zeptal zda letos pojedete v Ga-pa opět družstva a jestli tam bude Vaše štístko ta krásná Vagus girl.Doufam, že bude a MY opět vyhrajeme.Myslím, že teď moderuje v televizi, ale snad by si pro Vás udělala čas. Byl to super nápad. Nádherné a vtipné upozornění na Česko. Děkuji za odpověd a přeji hodně štěstí na svahu.\nODPOVĚĎ: Tymy doufám pojedeme, záleží na dívčí sekci týmu :-) Vaguska se povelda a měla velký ohlas a často se mě na ni všichni ptaji. Na MS asi nebude, ale na finále by jsme mohli něco nachystat..:-)) 3.2.2011 13:29\nOTÁZKA: Zdarec. Neměl bys tam jedny jeté obřačky které už nepoužíváš? Třeba i staré. DOjel bych pro ně třeba i na Venuši. Zkouším jezdit obřák vždy ráno na Dolní Moravě na Áčku když ještě nejsou lidi a chtěl bych to vyzkoušet na závoďačkách na které bohužel nemám. Nyní mám ELAN GS Waveflex fusion, tož jak to vidíš? Ondra Knava\nODPOVĚĎ: Bohužel všechny lyže vracíme do Slovinska, takže mi nic nezbývá..To na čem jezdís je fajn lyže, tak se jich drž.. Amaterský závody se snad chystají letos ve Špindlu, nějakou formou reality show, takže o tom jistě brzy uslyšíš. 3.2.2011 13:31\nOTÁZKA: slyšel jsem jak jsi trénoval na DOlní Moravě SLalom na té nové sjezdovce. hele opravdu se tam dá plnohodntoně trénovat? dyť je to strašně krátké ne? A do takové rychlosti co se jezdí ve světáku se moc člověk dostat nemůže? nebo se pletu? Ondra Knava\nODPOVĚĎ: na Dolní Moravě jsme orpav´du trénovali slalom na nové sjezdovce a pravě na trenink slalomu je tento kopec úplně ideální a pro testování lyží se hodí výborně..Na Kitzu jsem zažil největší dávku adrenalinu v životě.. 3.2.2011 13:35\nOTÁZKA: O kolik se liší lyže které dostáváš přímo od výrobce na závodění řekněme od těch komerčních řad world cup race? Ondra Knava\nODPOVĚĎ: nechci, aby to vyznělo jako reklama, ale rozdíl je většinou hodně velký, ale Elán má rozdíl mezi race a komerčními lyžemi ninimální..Lyže v obchodech jsou rok starý tip našich závodních lyží.. 3.2.2011 13:37


ŽENA-IN - Gabriela Vránová: Poezie je krásnou Popelkou\nGabriela Vránová: Poezie je krásnou Popelkou\nMiluje divadlo a poezii, je citlivá a vnímavá k hereckým kolegům i lidem na veřejnosti. Její úsměv odzbrojí i toho největšího škarohlída, a když na vás promluví svým nezaměnitelným hlasem, máte chuť u ní zůstat navždy. Výborná herečka a vynikající recitátorka Gabriela Vránová.\nZůstat navždy se mi u paní Vránové samozřejmě nepodařilo, ale strávila jsem s ní příjemné dvě hodiny, na jejichž začátku mi hned nabídla tykání.\n„Přece si nebudeme vykat, ne?“ řekla hned na uvítanou se spontánností sobě vlastní. A já jsem správně vytušila, že to bude rozhovor veselý. Tak ať pobaví i vás ostatní...\nChvíli trvalo, než se „Gábina“ usadila, neboť její temperament je neskutečný a chvíli neposedí.\nGábi, musím říct, že ty opravdu splňuješ předpoklady slovenského temperamentu, pro ty, kteří nevědí, narodila ses ve Slovenském štátě, v Novom meste nad Váhom, a to necelé dva měsíce před začátkem války, tedy v době, kdy vztahy mezi Čechy a Slováky nebyly právě ideální. Proto se tvoji rodiče rozhodli odstěhovat do Brna?\n(smích) Asi to mám opravdu v genech.\nA proč se rodiče rozhodli odstěhovat? Nerozhodli. Tatínek, pokud nechtěl provést prohlášení o solidárnosti se Slovenským štátom, tak byl de facto vypovězen. Utekl přes Javorinu na druhý konec do Korytné, potom jel do Prostějova, kde dostal profesorské místo na gymnáziu, no a nakonec dostal nabídku do Brna, a tak si pro maminku i pro nás přijel.\nTatínek byl profesorem češtiny a francouzštiny, a především lyrickým básníkem, je tedy jasné, po kom jsi zdědila vlohy. Povíš nám něco i o mamince?\nVelice ráda. Maminka byla od tatínka o 13 let mladší a byla slovensko-maďarského původu. Pocházela z takové, dalo by se říct až nóbl rodiny, dokonce tam byli i nějací baroni, a byla to velice obdivuhodná žena, která se naučila učit děti na Moravě Českému jazyku. Ještě předtím učila i na Slovensku a tatínek byl jejím profesorem na učitelském ústavu v Levicích, kde se seznámili a také se tam vzali. Potom přijeli i s mým starším bratrem Jaroslavem, který už bohužel nežije, do Nového města nad Váhom, kam tatínek dostal umístěnku.\nVy jste byli dva sourozenci?\nNe, čtyři. Ještě o čtyři roky mladší bratr Stanislav, který žije v Brně, a také mám sestru Miriam, která žije už od svých 21 let v Americe, kam emigrovala. Byla to také herečka, hrála například v seriálu Slovácko sa nesúdí, který teď zrovna reprízují v televizi.\nTebe nikdy nenapadlo emigrovat?\nNe, nikdy. Ani v tom 68, já jsem to všechno vnímala trošku jinak. A jsem takový národní patriot, mám ráda naši zemi.\nNení tedy nic, co by se ti u nás nelíbilo?\nAle to víš, že je. Nejvíc mi vadí, jak se změnila společnost.\nOno se také třeba hodně mluví o nějaké české závistivosti, o české malosti, ale já si nemyslím, že jsme takoví, je to případ od případu. Dnešní doba bohužel té závistivosti, a ne tak úplně nejlepším mezilidským vztahům nahrává, a to mě mrzí. Lidé se honí za majetkem, já jim nic nevyčítám, je to někdy z nutnosti, ale někdy je to také přes míru. Zapomínají, že to nejhezčí, co na světě opravdu je, a nechtěla bych, aby to znělo jako fráze, že to nejhezčí je přátelství, vztahy mezi lidmi, podaná ruka...\nTo si vždycky vzpomenu na Josefa Čapka, který napsal: „Lidskost a přátelství chci velebit a všechno, co se s dobrým duchem pojí. A ruku, která rány nedává, leč tiší, hojí…“ A to napsal v koncentračním táboře.\nTam bylo to pravé utrpení.\nAno tam. Lidé rychle zapomínají.\nPojďme od trápení a bolesti k něčemu veselejšímu, třeba k tvým hereckým začátkům. Ty jsi vystudovala herectví na brněnské JAMU a potom jsi odešla na dvě sezony do Moravskoslezského divadla do Ostravy. Prý právě tam si tě všimli filmaři?\nAno, to je pravda. První roli jsem dostala v Krškově filmu Kde řeky mají slunce. S těmi mými filmovými zážitky se pojí i řada humorných historek, to když mi třeba režisér dalšího filmu: Hledá se táta, kde jsem hrála s Láďou Menšíkem, tak režisér Daniel mi řekl: „No já ti řeknu, jmenovat se Vránová a být podobná Brejchové, to nebudeš mít lehký, se prosadit.“\nPříjmením Vránová, podobou Brejchová\nAle podařilo se. Své herecké místo sis našla. Pojďme ještě ke zmíněnému prvnímu filmovému debutu, měla jsi trému?\nStrašnou. Ale režisér Krška byl ohromný, lidský, chápavý. Mým partnerem ve filmu byl tehdy Karel Hlušička, mnohem starší a pamatuji si, že když jsme se měli políbit, tak jsem myslela, že to ani nezvládnu.\nNo, pravdou je, že tehdejší dvacetileté holky a dnešní, to je rozdíl.\nVelký rozdíl. Já jsem byla v té době holčička. Jedna moje herecká kolegyně mi tehdy dokonce řekla: „Gábi, Ty jsi z nás sice nejsečtělejší, ale o životě víš prd...“ Ona teda řekla ten konec trochu jinak. (smích) Já jsem byla v té době strašně naivní.\nPsala sis deníčky?\nÁ, ty narážíš na Lízu ze Sňatků z rozumu.\nTak nějaký deníček nebo básničky, to jsem si psala, ale jinak jsem byla od deníčkové Lízy povahově daleko. Ale víš co je zajímavé? Dodnes když potkám Linu Vágnerovou, to byla naše divadelní tajemnice, tak když mě uvidí, tak na mě zavolá: „Můj, drahý deníčku!“ (smích)\n... Můj drahý deníčku...\nAle role to byla krásná, stejně jako samotný seriál. Tvým partnerem tam byl Jiří Vala, vlastně ne promiň, ten měl Slávku Budínovou, tvým partnerem byl Vladimír Ráž.\nAno, já jsem měla za manžela Ráže a potom tu byl Cupáka, který mě svedl. S tím jsem zhřešila.\ns filmovým manželem, Vladimírem Rážem\nProč jsem ale vzpomenula Jiřího Valu, to v souvislosti s filmem Poklad byzantského kupce, na který se vždycky moc ráda podívám a kde byl právě Vala už tvým partnerem. Ono vůbec na filmy z této doby se dá dívat pořád. Považuješ také filmová léta šedesátá za zlatá?\nTak určitě se v té době natočila spousta krásných filmů, na které se lidi dodnes rádi dívají, ale já sama se neodvažuji nějak hodnotit. Tenkrát jsem žila jako ve snu, pro mě bylo všechno krásné, nové, neskutečné. Když jsem přišla prvně do Prahy, ani jsem nevěděla, která bije.\nPrý jsi první čtyři roky bydlela v dílnách divadla na Vinohradech?\nTo je pravda. Čtyři a půl roku. Ale to je na samostatnou kapitolu, to si dnešní začínající herci neumí vůbec představit. Mají relativně všechno pohodlí. Jak ještě učím na konzervatoři, tak tam nedávno třeba jedna dívenka dostala k osmnáctinám úplně nové auto, žádnou ojetinu, ale vůbec z toho neměla radost. Zkrátka jí to nepřineslo žádné štěstí. Štěstí totiž spočívá v něčem úplně jiném, třeba v radosti z něčeho, v lásce, vždyť i tito mladí mají stejné problémy jako my, trápí se kvůli láskám, zažívají zklamání...\nTy ses někdy trápila kvůli lásce?\nAle krásné holky se přece kvůli lásce netrápí.\nÓ holka, to je omyl, to velice protestuji. Ono to tak u mě zdánlivě vypadalo, ale jak jsem byla taková ustrojená, a vracím se k tomu, co mi řekla ta herecká kolegyně, tak to mi jednou maminka dovolila jet na brněnskou přehradu, učit se do nějakých chatek na nějaké zkoušky, a tam tehdy pobývali i mladí medici, z nichž jeden mě pořád uháněl. Ale já jsem utekla, protože jsem byla to sečtělé trdlo. (smích) Ale vážně, představovala jsem si lásku jinak.\nSečtělá jsi pořád, ale trdlo už dávno nejsi. Řadu let jsi vdaná za Jiřího Kepku, středoškolského profesora matematiky a také autora několika učebnic. Jak dlouho už jste vlastně spolu?\nJé, strašně dlouho, nekonečně let. (smích) Brali jsme se v roce 68 na svatého Mikuláše u svatého Mikuláše, takže to je 45 let.\nGratuluji! 45 let, to je safírová svatba.\nNo vidíš, to jsem ani nevěděla, že se to tak jmenuje.\nS manželem máš syna Ondřeje Kepku, který se vydal ve tvých stopách, tedy uměleckým směrem. (známý Honzík z Arabely).\nÚplně v mých stopách ne, ale uměleckým směrem ano. Ondra je herec, ale především filmový a divadelní režisér. Natočil řadu dokumentárních filmů, ve kterých dosáhl velkých úspěchů a ocenění. Točí samozřejmě i hrané filmy, natočil spoustu televizních inscenací, věnuje se také fotografování, které ho velmi baví, jak sám říká: v tomto je poučený laik.\nOčividně jsi spokojená s tím, co Ondra dělá.\nVelice. Která matka by nebyla spokojená, když se jejímu dítěti daří. I když na druhou stranu vím, jak je dnes těžké sehnat sponzory, na cokoliv, na každou malou inscenaci. To je na té práci to nejhorší, existenční záležitosti. Ale já mu moc držím palce a přeju mu, ať se mu daří, a také se těším na jeho nový film, který teď připravuje.\nse synem Ondrou...\n... a se synem Ondrou o „pár let“ později\nPracovali jste někdy vy dva společně? Třeba, že tě obsadil do role?\nAno, jistě, vždycky je to nějaká menší role, ve které se u něho objevím. K naší zatím největší spolupráci došlo už dávno, to bylo při jeho bakalářské práci: Dívka se zázračnou pamětí, kde jsem měla hlavní roli společně s Bróďou, který tehdy nabídl Ondrovi tykání. To byla pro něj velká pocta, no a samozřejmě tím, jak nám pak oběma tykal, tak mi třeba řekl: „Mámo (nebo Gábi)... udělej tamto nebo tamto...“ Ale jak se říká, že maminka a režisér mají vždycky pravdu, tak tady jsem musela poslouchat, tady se upřednostnil režisér. (smích)\nVýčet tvých filmových rolí není zanedbatelný, ovšem zcela ho přebíjí neskutečný počet rolí televizních. Zmínili jsme už Sňatky z rozumu, pak bych jmenovala F. L. Věk, úžasná jsi byla také v Chalupářích, anebo v seriálu My všichni školou povinní, v roli učitelky Hajské. Setkala ses třeba i osobně s takovým typem učitelky?\nAbych pravdu řekla, až s takovou ne. Jinak Hajská, to byl velký herecký předěl, kdy jsem mohla dokázat, co je to herectví a že nejsem jenom naivní blondýna. Bylo to něco naprosto jiného. Když jsem pak také volala Markétce Zinnerové: „Co vás to napadlo, obsadit do té role zrovna mě?“, tak ona mi řekla: „Protože vím, že to zahrajete.“\nv Chalupářích coby „vyměněná“ Anička Čiháková\nA nezklamala jste.\nTy mně zas vykáš?\nJé promiň, to ta Hajská. Tak: „Nezklamala jsi“. Gábi a setkala ses i s nějakými negativními ohlasy na svoji osobu, neboť diváci si často televizní postavu ztotožní s tou civilní.\nNegativními ne, spíš srandovními. Třeba šla parta dětí a pokřikovaly na mě: „Jé, Hajská, to je ta Hajská.“ Také mohu dokumentovat desítky krásných dopisů, které mi přišly, ani jeden ošklivý. Ale jednou mi volala nějaká paní a povídá mi: „A nemohla byste být na toho Olivu hodnější?“A já jsem měla dobrou náladu, tak jsem ji hned na to odpověděla: „A víte, že jsem hrála Maryšu? Znáte Maryšu?“ A ona na to zjevně zaskočena: „No znám, to jsou Mrštíci.“\nA já zase: „No vidíte, a Maryša otrávila svého muže a můj muž je živý, relativně zdravý a spokojený a je tady kousek ode mě, chcete ho k telefonu?“ (smích)\nHajská prostě pronikla do každé rodiny, protože každý má nějakého Olivu a každý si myslí, zdůrazňuji: myslí, není to většinou pravda, že na něm někdo sedí. Někdy to pravda bývá, ale někdy taky ne.\nMy všichni školou povinní / učitelka Hajská a žák Oliva\nKdyž jsi zmínila Maryšu, je načase přejít k divadelním rolím.\nHurá, moc se těším...\nBodejť by ne, vždyť tvůj život je už od roku 1962 takřka nerozlučně spjat s pražským divadlem na Vinohradech, kde jsi hrála desítky a desítky rolí našich i zahraničních autorů. Jde vůbec zrekapitulovat, která z mnoha rolí je tvému srdci nejbližší?\nAbych jmenovala jednu, tak to asi ne. Divadlu na Vinohradech vděčím za velice mnoho nádherných rolí, i když samozřejmě v tom divadelním provozu a obsazení není možné, aby si člověk myslel, že bude hrát jenom on, to nejde, jste součástí celku. Ale když si vybavím Maryšu a proti tomu třeba Noru, tak byť jsou to dvě naprosto rozdílné figury, přesto jsem je měla asi ze všech nejraději.\nZa obě role jsi dostala také ocenění.\nAno. To si dokonce pamatuji ještě stařičkého Františka Kováříka, jak za mnou přišel do šatny a svýma roztřesenýma rukama i hlasem mi povídá: „Gábinko, ty nemusíš mít na sobě ani kroj, ty jsi Maryša.“ V té hře jde o lásku, o zklamání, o pomstu, tam je toho strašně moc a to miluju, když se můžu pocitově vyjádřit.\n„Gábinko, ty nemusíš mít na sobě ani kroj, ty jsi Maryša.“\nKdo s tebou hrál Vávru?\nVávru hrál Otíček Brousek, bože můj, víš kolik už mu je let?\nOn ještě žije?\nNo jistě, pořád hraje na Vinohradech\nJejda, to se mu v duchu moc omlouvám.\n(smích) Tak to tady bude ještě hodně let. Holka, ten už se blíží k devadesátce, ale pořád hraje. A jak výborně.\nZřejmě typ herce, kteří „odejde“ přímo z jeviště.\nA není to krásné?\nTak teda Vávru hrál Otík, Radek Brzobohatý hrál Francka, Tonička Hegerlíková Lízalku a Lízala hrál Vladimír Krška. Potom tam ještě hostovala Maruška Brožová, která nám vyprávěla, jak kdysi dávno hrála Maryšu ona, tady hrála Horačku, matku Radka Brzobohatého. Bylo to nádherné představení, škoda že z toho není divadelní záznam v televizi, to mě mrzí.\nA vzpomeneš si, která role na Vinohradech byla tvoje první?\nSamozřejmě, jakpak by ne. To byla Soňa v Gorkého Letních hostech. To jsem ještě v divadle hostovala a alternovala jsem s Jaruškou Tvrzníkovou, která pak odešla do libeňského divadla. A moje první role už v angažmá, to byla Bianka v Krocení zlé ženy, na tu taky moc ráda vzpomínám. No a pak už následovaly Synkopy pro trumpetu v hlavní roli s Jirkou Zahajským a další a další.\nNa výčet tvých rolí by nám nestačilo celé vydání.\nJá se tedy s dovolením pozastavím ještě u hereckých kolegů, a to u těch nedávno zesnulých. Povšimla jsem si totiž, že ať už zemře kdokoliv, herec z Vinohradského divadla nebo jiného, herec více či méně významný, ty si vždycky najdeš čas a jdeš se s ním (na rozdíl od mnoha jiných) se vší pokorou rozloučit.\nTo je strašně smutné. A jít se rozloučit je přece to poslední co můžu ještě udělat.\nMyslíš, že se prázdná díra po těchto velkých hercích zacelí? Jak jsou na tom dnešní mladí konzervatoristi?\nTo je případ od případu. Jsou tací, kteří jdou na školu s pocitem, že to divadlo opravdu dělat chtějí a jsou pro to zapálení. A to se na nich také pozná. Bohužel, je jich velká menšina… to zní absurdně, velká menšina, viď?(smích)\nZdánlivě to vypadá, že je to dnes lehčí, protože je daleko víc příležitostí, jen si všimni, kolik je v seriálech mladých lidí, ale je také daleko větší konkurence, a tím to mají těžší. A jestli se rána zacelí? To ukáže čas. Pravdou je, že většina z nich v sobě nemá takovou úpornost, jakou jsme měli my. Uvidíme. Přála bych si to.\nGábi, to nejlepší jsem si nechala na konec. Poezii. Jsi označována královnou české poezie a tvým mottem je, cituji: „Básně musíte procítit. I když čtete cizí verše, přistupujte k nim, jako by byly vaše.“Ke kterým veršům přistupuješ, jako by byly tvoje? Kterého básníka máš nejraději?\nAbsolutně nejraději mám básníka Jaroslava Seiferta.\nPoznala jsi ho také osobně?\nAno, měla jsem to štěstí. Sice jenom okrajově, ale poznala. Bylo to už v době, kdy dostal Nobelovu cenu a ležel v nemocnici, nebyl na tom už zdravotně dobře. Je zajímavé, že ležel na tomtéž pokojíku, jako jsem ležela v roce 86 sedm neděl i já. A na tomtéž pokojíku, kde umíral Vladimír Holan, to bylo až takové... signifikantní..., teda řeknu ti, to slovo nemám ráda, bylo to prostě takové až osudové. Pan Seifert mi tehdy také daroval svoji knížku s věnováním.\nkrálovna České poezie Gabriela Vránová\nMůžu se zeptat, proč jsi byla tak dlouho v nemocnici?\nMůžeš. Lékaři si mysleli, že mám tzv. abscedentní zánět ledvin, ale nakonec ani pořádně nevíme, co mi bylo. Ovšem bila jsem hlavou o zeď, jaké to byly strašlivé bolesti. Teď už mám ledviny v pořádku, ale zase mám velké problémy s páteří, to je pořád něco.\nAle počkej, my jsme se dostaly úplně jinam od těch básníků (smích). Tak miluju Vítězslava Nezvala, Skácela miluju, mám ráda tatínkovy verše - Jaroslava Veriana Vrány, taky mám ráda něco ze Zahradníčka, jezus, já mám ráda moře poezie.\nPoezii také ráda přednášíš. Můžeš charakterizovat, z jakých lidí se skládá publikum, které chodí na poezii?\nZajímavá otázka, děkuji ti za ni. Ano, dokážu. Dokážu rozpoznat lidi, kteří přišli jen ze zvědavosti, co máš na sobě a jak vypadáš, a dokážu poznat i ty, co přišli k lásce k poezii. To už poznáš podle reakcí a já s nimi navíc také často hovořím.\nJsou mezi publikem i mladí posluchači?\nJsou. Chodí i mladí lidé, ne nahnaní, ale samy přijdou…\nTakže nehrozí, že poezie vymře, jak se jeden čas říkalo.\nBohužel dneska i lidé velice vzdělaní někdy říkají: „K čemu poezie?“ A dokonce jsem nedávno slyšela velice ironickou a cynickou poznámku, že poezie jsou peníze, což je naprostý nesmysl. Poezie vždycky byla takovou Popelkou mezi ostatními, nestály se na ni fronty, snad jen výjimečně na Seiferta, když se stal nositelem Nobelovy ceny, tak aby to lidi měli doma, ale jinak ne. Poezie už si zvykla, že je Popelka, ale krásná Popelka.\nMimo recitaci jsi působila také i v dabingu, dodnes působíš v rozhlase. Jsi držitelkou mnoha ocenění, včetně celoživotního ocenění za dabing. Jaké pocity v tobě vyvolá obdržení takové ceny?\nNo, to mám zrovna támhle na skříni, to ocenění (cena Františka Filipovského za celoživotní mistrovství v dabingu), tehdy jsme tam stáli s Petrem Kostkou a Karlem Hlušičkou a já jsem jim říkala: „No, tak to je fajn, za celoživotní mistrovství, ne? To znamená sbohem - a už nic nebude.“\ndobová fotografie s hereckým kolegou Petrem Kostkou\n(smích) Tak a to je konec.\nAno, tak a to je konec. (smích)\nNe, raději ne. Pověz mi ještě, komu z uměleckých kolegů bys dala oceněná Ty?\n(smích) Promiň, no prostě za jakoukoliv uměleckou činnost, ať už za činohru, za zpěv, za dabing...\nJé, takových je. Zrovna tomu Otíkovi Brouskovi, ale ten ji zaplaťpánbůh už dostal, dostal Thálii. A mnohým dalším, kterým bych ji ráda dala, ti už bohužel „odešli.“\nTento náš rozhovor vyjde první den v březnu, tedy měsíci, kdy konečně přijde jaro. Máš ráda jaro?\nMiluju, miluju, miluju jaro a předjaří, a měsíc březen úplně nejvíc. I když nebývá ještě takový vstřícný a je často chladný, tak jaro už je ve vzduchu cítit. A nikdy nezapomenu na okamžik, kdy jsem měla takové smutné období a byla jsem nešťastná, tehdy za mnou přišla Vlastička Chramostová, půjčila mi klíče od své chalupy v Prysku a povídá mi: „Jeď, přijdeš tam na úplně jiné myšlenky.“ Měla jsem asi čtyři dny volna, tak jsem jela. Nikdy nezapomenu na pohled, který se mi tam naskytl. Byl tam takový malý potůček, kterým ještě prorážel sníh..., a bylo to něco tak nádherného, probouzející se příroda... a bylo to právě v březnu. Takže já mám měsíc březen spojený nejen se smutkem, ale také s přicházejícím jarem, kdy už potom bylo všechno lepší.\nTak já Ti přeji krásné nadcházející jaro, žádný smutek v duši.. jen v srdci smích...\nHolka, ty se nezdáš, to je téměř básnické vyjádření.\nMoc děkuji a to samé přeji Tobě i všem vašim milým čtenářkám.\nposkytnuté fotografie: Gabriela Vránová a autor\nDivadelní, televizní, filmová a rozhlasová herečka Gabriela Vránová se narodila 27.7.1939 v Novém Meste nad Váhom, Slovenský štát\nVystudovala brněnskou JAMU\nKrátce působila ve Státním divadle v Ostravě\nOd roku 1962 je svázána s pražským Divadlem na Vinohradech.\nUznání dosáhla především svými charakterními divadelními rolemi (Maryša, Nora, Plajznerka, Natálie...)\nŠirokou popularitu dosáhla televizními rolemi (F. L. Věk, Sňatky z rozumu, My všichni školou povinní)\nPředevším si váží psychologických postav v televizních filmech (Slečna Rajka, Konfrontace, Irena ve Třech sestrách...).\nV poslední době jste ji mohli vidět v seriálu Náměstíčko, v TV filmech Bekyně mniška, Karambol nebo ve filmu Tomáše Magnuska Bastardi.\nJe vynikající rozhlasovou a dabingovou herečkou.\nV roce 2009 byla v širší nominaci na cenu Thálie!\nJe nositelkou Ceny Františka Filipovského za dabing, laureátkou Křišťálové růže, což je nejvyšší ocenění v rámci uměleckého přednesu, divadelní Ceny Jaroslava Průchy či Ceny Karla Čapka v Trenčianských Teplicích, Cenu československého rozhlasu, několik cen literárního fondu ad.\nCelý život se věnuje interpretaci poezie.\nSe svým recitálem Magnetický vítr, jenž vyšel v knižní podobě ve dvojím vydání, objela doslova celou Českou i Slovenskou republiku.\nJe autorkou několika DVD i CD\nGabriela Vránová je vdaná, má syna Ondřeje (1969), který se věnuje filmové režii\nGabriela Vránová / Království poezie\nOndřej Kepka: Svým mozkem jsem nejvíce režisér, svojí duší herec a odpočívám při focení\nLibuše Švormová: Angelika, to byl krásný dabing\nJaroslava Obermaierová: Jsem herečka, tak hraju\nPříjemná žena a pořád má šmrnc.\noblibena herečka, skvělý dialog\nTrefa:rozhovor se me moc libil.\nKrásný a zajímavý rozhovor, jako ostatně vždy.\nKrásný rozhovor, Sašenko ty nás umíš potěšit\nOlgaMarie — #17 Promiňte mi překlep. Vránová.\nPaní Vrátová umí překrásně zpívat! Umí vystřihnout lidovku, až máte slzy v očích.\nKrásný a dlouhý rozhovor.Paní Vránová je paní herečka, takové sluníčko.Hrála krásné postavy ve filmu, v televizi i na divadle.Její řeč je vytříbená je vidět, že miluje básně.Přeji ji do dalších let vše nejlepší.\nAlexandra Stušková — #10no jooo 9.9. 2011 to je dáávno, další a hlavně o Babovřescích\nSyn byl krásné vysmáté miminko, to je krásná vzpomínka\nAno,výborná herečka,výborná recitárka,znalec poezie a umění vůbec.Ale proboha jen ne jako moderátorka v rádiu\nMoc pěkný rozhovor, paní Vránová je skvělá herečka a velmi sympatická. Přiznám se, že když v roce 1984 běžel v televizi seriál My všichni školou povinni, byla jsem na ni zlá pro její roli učitelky, jak se pořád navážela do malého Jirky, později jsem měla možnost ji poznat i v jiných rolích, i divadelních a byla jsem mile překvapena, jak je dobrá a milá , tímto jí posílám veřejnou omluvu .\nZase další krásný rozhovor s krásnou herečkou. Saši a se Zdenkem Troškou něco plánuješ? Rozhovor s ním by byl taky super.\npřed 14 dny jsem ji viděla ve Vinohradském divadle - To byla moje písnička - doporučuji všem, kteří chtějí vidět všechny ty "starší herečky" - Kolářová, Vančurová, Švormová, Vránová, Štěpánková...\nMoc krásná dáma, to se nedá jinak říct, vypadá opravdu báječně. Navíc je výborná herečka, která se neproslavila žádnými skandály a stejně je výborná.\nSaša je v rozhovorech fakt dobrá ,navíc vybírá samé zajímavé lidi a to mne baví, jen tak dál\nPříjemné zahájení dne....


Domov » Akce » Surf Mania\ninformace o hře: Surf Mania\nPopis: Průvodce surfař s myší. Hit vrcholit vlny jít ve vzduchu, pak levým tlačítkem myši provádět kousky. Vytáhnout po sobě jdoucích kousky za bonusové body. Vyhnout se překážkám nebo je to konec hry, vole!\nHrát: 40,149 Štítek: sportovní hry, surf games, mania\nJe čas, aby vám ukázat, kdo je opravdu veliký král basketbalových hřišť si vybrat svůj oblíbený tým a dostat záběry na skóre koše a vzrušení dav. Basketbal Heroes\nZávod proti soupeři vyhrát zlato v olympijských hrách 2012 v Londýně\nBaketball závod začal. A budete v době antient zúčastnit tento závod. Zapomeňme na pevný stav a užít si hru!\nporazit brankáře Euro 2012\nJe čas pro vás ukázat svůj talent s míčem u nohy nezklamal své fanoušky stadion je plný vidět jeho fotbal nenechte brankář rostou na vás v době odběru v Euro 2012.\nJohnny Bravo fotbalové mistrovství\nJohnny Bravo dostal některé fotbalové dovednosti ... Nápověda Johnny se získat co nejvíce gólů, jak je to možné. Máte 10 šancí na skóre tolik gólů, jak můžete. Každý cíl vám dává 100 bodů, skóre 800 bodů hrát bonus kolo. Hrát hry EURO 2012!\npooh baseball zápas\nZahrajte si baseball zápas s Pú a jeho friend.Move Pú s myší. Sleduj míč vzít cíl a klikněte na houpačce. Snažte se trefit míč do středu netopýra zařídit, aby to letět!\nben 10 konečný kriket výzvu\nHrát ben 10 konečný Cricket Challenge hry jen na http://www.ofunnygames.com! Bavte se !\nčasová penalizace je časově může tlak vám kopat svůj tým do finále? Tato fotbal je ve slepé uličce ... a to znamená, že je čas penaltový rozstřel. Pomocí myši na čase a cílem vaší výstřel jako útočník. Při chytání, klepněte na rukavice zablokovat sh\nben 10 konečný cvrček\nHrát ben 10 Konečným Cricket, Je to jedna z nejzajímavějších popel ben 10 her, které jste kdy hráli! Není obvyklé kriket hra, která jste zvyklí, protože váš cíl v této hře je zabít enemy.Enjoy a hodně štěstí!\nNabídka Chystám se vám dělat teď je ten, který nikdy nemůže být otočen down¡ Slyšel jsem, že jste fanoušek živých fotbalových utkání, a když jsem narazil na tuto hru okamžitě jsem myslel na tebe. Je Quarterback trénink! To zajímavá hra, je ten, který\nMedvídek Pú a golfista\nMedvídek Pú a jeho přátelé: Tygr, Prasátko procházky v lese a hraní golfu. Vyberte si svou oblíbenou postavu 3: Medvídek Pú roztomilý, rozpustilý Tigger Prasátko krásné trénovat golf. Pick útok stiskem levého tlačítka myši.\nDoraemon legrační badminton\nHrát doraemon hry s naší hry Doraemon Funny Badminton! Pojďme si hrát s Nobita a doraemon přáteli.\nUkázat svůj talent na sjezdovce získat body a postoupit do další fáze. S dobrými výsledky, které mohou vzdát mřížku na vašem zařízení a zlepšit svou výkonnost.\nVe sportovní hře Mario Mini Golf je vaším cílem umístit míč int jamky s co nejméně úderů jak je to možné. Snažte se sbírat houby pro extra body.\nPowerpool vrací se 3 novými stoly a jednu novou power-upu! Hrát s neomezeným cue míčky nebo vyzkoušet sami proti nejlepším přes 20 úrovní Powerpool chaosu.\n5 stopy 3D Konečným snowboarding akci. Kompletní stopy, než vyprší čas, provádět triky a komba pro extra body. Vyzvednout voskové moc ups pro úžasné rychlosti vzestupy a skoky.\nNápověda slum chlapce stát profesionálním basketbalistou. Musíš najít ten správný okamžik, aby hodit a tolikrát, kolikrát ujmout jak je to možné.\nben 10 brusle na led\nBen 10 Brusle je zábavný plněné bruslení hry. Sbírat Ben10 miniaplikace na více bodů. Dejte si pozor překážky na vaší cestě. Užijte si novou úroveň vzrušení.\nZaměřit svůj sen skóre a aby běží na terč!\nCílem je nasbírat 100 medailí a vydělat $ 1000000 upgradem fotbalistu. Poté se dostanete tajný inovace, to stojí za to vidět! Postupujte podle pokynů hry a mějte se hezky!\nVolný kop výzvou nastavena mezi pozadí klasické britské ikonografie, z London Black taxíku, aby Banksy, v místě obránce. Hráči musí křivce a tkát míč přes celou řadou překážek, a jak hra postupuje spíše


Rakovina mízních uzlin projevy — jak se projevuje rakovina mízních (lymfatických) uzlin -\nRakovina mízních uzlin - příznaky, projevy, prevence a léčba nemoc�\nJak se projevuje nemoc, kterou trpí zpěvák Karel Gott i herec Jiří Bartoška? Jak rakovina probíhá a jaká je šance na uzdravení? Non-Hodgkinův lymfom se projevuje různě, úbytkem váhy, pocením, zvětšením mízních uzlin či únavou. Někdy se ale lymfom neprojeví vůbec a přijde se na něj náhodou při jiném vyšetření, vysvětluje lékař a odborník z lymfomové.\nut. O rakovině nejčastěji hovoříme jako o zhoubné nemoci. Správně bychom však měli nluvit v množném čísle. Druhů rakovinného bujení je celá řada a mají různé projevy. Díky technologickému a vědeckému.\nRakovina mízních uzlin Reklama Pokud objevíte zvětšené uzliny na krku, v podpaží či v tříslech, je důležité se zamyslet, zda vás poslední týdny či měsíce neprovázely i jiné zdravotní potíže Maligní lymfogranulom či Hodgkinova nemoc, jak se rakovina mízních uzlin označuje, představuje velkou hrozbu. Přesně se neví, co ji způsobuje. I její průběh navíc umí být dlouho asymptomatický, to znamená bez viditelných příznaků. Pozitivní zprávou je dobr�\nRakovina mízních lymfatických uzlin Dobrý den, ráda bych se prosím zeptala, jaká je pravděpodobnost, že by se v mém případě mohlo jednat o rakovinu mízních lymfatických uzlin. Našla jsem si jeden jediný příznak, zato dost netypický - svírání v levé části krku po požití alkoholu (pivo, víno, whisky)\nZvětšení mízních uzlin Dětské nemoci Jaroslava 6.12.2016 Dobrý večer, moje dcera už má po 3 zvětšenou uzlinu pod paží, jednou měla pod oběma, je pohyblivá a bolí, je jí 12 let\nVzdálené metastázy do mízních uzlin krku Jen hrubě platí, že metastázy v horní polovině krku pocházejí z oblasti hlavy a krku, zatímco metastázy v dolní polovině krku obvykle ze štítné žlázy a z orgánů hrudní a břišní oblasti\nZvětšení lymfatických uzlin může být způsobeno i jiným onemocněním, např. zánětem. Zánětlivé uzliny však častěji bývají bolestivé, někdy i zarudlé. Každé zvětšení uzlin, zvláště nebolestivé, trvající déle než dva týdny, by mělo být důvodem k návštěvě lékaře. Diagnostika při onemocnění lymfome Rakovina lymfatických uzlin. Rakovina lymfatických uzlin (známá též jako Hodgkinův lymfom) je nádorové bujení bílých krvinek (lymfocytů), k němuž dochází v lymfatických uzlinách. Výskyt onemocnění v populaci je ve srovnání s ostatními druhy rakoviny poměrně vzácný Informace a články o tématu Rakovina mízních lymfatických uzlin - příznaky, projevy, symptomy. Praktické tipy o zdraví a Rakovina mízních lymfatických uzlin - příznaky, projevy, symptomy. Podrobné informace., které se vám budou snadno a rychle vařit Obsah: O lymfomech Jak lymfomy vznikají U koho lymfomy vznikají a jaký je jejich výskyt Projevy onemocnění lymfomem Diagnóza Stanovení diagnózy Typy lymfomů Léčba Léčebné cíle Prognostické faktory, potřebná vyšetření ke zjištění rozsahu onemocnění a stanovení prognózy Principy léčby lymfomů a její výsledky Závěr a kde získat další informace. Rakovina mízních nebo též lymfatických uzlin je velkou neznámou. Dodnes nebyly přesně odhaleny její příčiny. Bývá často odhalena náhodným vyšetřením, které pacientům zachrání život. Kdyby nebyla léčena, je stejně jako ostatní formy rakoviny smrtelná. Se včasnou diagnózou a léčbou jsou však naděje na přežití vysoké\nzvětšení lymfatických uzlin, zejména na krku, v tříslech, v oblasti podpaží a okolo aorty; Příčiny a rizikové faktory. Přesná příčina není známa, ale hlavním důvodem rozvoje rakoviny mízních uzlin jsou imunologické potíže. Lidé se sníženou imunitou jsou nejrizikovější skupinu\nMůj životní boj nastal, když jsem úspěšně ukončila studium, byla čerstvě vdaná a myslela si, že život už může nabídnout jen krásné věci. Jenže kolem Vánoc jsem začala pociťovat silné bolesti zad, začala jsem bezdůvodně hubnout a byla jsem stále unavená. Čtenářka Jana napsala další díl našeho seriálu Můj boj s nemocí\nRakovina lymfatického systému patří mezi závažné nádorové onemocnění. Většina se však dříve či později projeví zvětšením mízních uzlin (na krku, v dušnosti, kašel, pocity plnosti a břišní nepohodu, žloutenku, průjmy či krev ve stolici nebo neurologické projevy při postižení mozku. Rozvinout se mohou i.\nProjevy a příznaky rakoviny. Nebolestivé zduření podkožních lymfatických uzlin je příznak, který je nutné vyšetřit. Přítomen může být v podstatě u jakéhokoliv nádoru, který metastazuje do uzlin, velmi časté je zvětšení uzlin u krevních nádorů. (Obecně lze doplnit, že rakovina jako taková většinou.\nprojevy kožního lymfomu II postižení více mízních uzlin, které se ale nachází v jedné oblasti. stupeň (stage) III zasažení všech periferních mízních uzlin. U některých jedinců může rakovina ustoupit i na delší dobu, u jiných je naopak doba remise kratší..\nRakovina mízních uzlin - příznaky a léčba. Rakovina mízních uzlin - příznaky, projevy, prevence a léčba nemocí Jedná se o Hodgkinův lymfom, Non-Hodgkinův lymfom a na Burkittův lymfom. Přestože je zhoubný nádor lymfatických uzlin velice dobře diagnostikován a léčen, není bohužel možné žádné preventivní Rakovina lymfatických uzlin je pouze jeden pojem, který označuje vážný zdravotní problém, který mnohdy končí i smrtí. Odborný svět jej označuje i za Hodgkinův lymfom, lymfom aneb také i jako rakovinu mízních uzlin. O rakovině lymfatických uzlin. Doposud není přesně známo, proč rakovina lymfatických uzlin vzniká Další názvy: bolestivé mízní uzliny, bolestivé lymfatické uzliny, lymfadenopatie Bolestivým a zároveň zvětšeným lymfatickým uzlinám se odborně říká lymfadenopatie.Uzliny jsou v těle seskupeny v určitých lokalizacích - na krku, pod dolní čelistí, v podpaždí, v tříslech, ale také v hrudníku mezi plícemi a poblíž dalších vnitřních orgánů, kde je. Hodgkinův lymfom je typ rakoviny lymfatického systému. Prostřednictvím lymfatického systému dochází k očišťování krve od cizorodých látek a vyvolavatelů infekce, je důležitou součástí imunitního dohledu organismu Projevují se zejména zvětšením mízních (lymfatických) uzlin. Základní rozdělení maligních lymfomů tvoří dvě skupiny:Hodgkinův lymfom (HL) a Non-Hodgkinův lymfom (NHL), který tvoří podstatně různorodější podskupinu. Maligní lymfomy jsou onemocnění, které velmi často postihuje osoby v mladém věku\nRakovina mízních uzlin uLékaře\nRakovina lymfatických uzlin projevy Slyšeli jste někdy o Hodgkinově chorobě jinak také rakovině lymfatických uzlin? Vždycky jsem si myslela, že dokud jsem mladá, žádná taková vážná nemoc se mě netýká, ale včera mi kamarád (je mu 25!) oznámil, že mu doktoři diagnostikovali rakovinu lymfatických uzlin\n12. listopad 2015 Rakovina mízních uzlin - příznaky, projevy, prevence a léčba nemocí. Podobné Témata jako Rakovina mízních uzlin - příznaky a léčba Líbí se: 815 lide\nGott má stejnou nemoc jako Bartoška\nBylo mi 22 let, když mi lékaři našli rakovinu lymfatických\nHodgkinův syndrom rakovina lymfatických uzlin\nVideo: Bolestivé uzliny (bolestivé mízní uzliny) - Vitalion


LUXUSNÍ ŠATY V NAHÉM STYLU s různou variací sukní - svatebnieshop.cz\nÚvod » ORIGINÁLNÍ SVATEBNÍ ŠATY Z ATELIÉRU KLÉR V BOHO STYLU na půjčení i na míru » LUXUSNÍ ŠATY V NAHÉM STYLU s různou variací sukní\nLUXUSNÍ ŠATY V NAHÉM STYLU s různou variací sukní\nKat. číslo: Afrodita\nLuxusní šaty v nahém stylu. V barvě tělová a ivory. Pod šaty je možné vzít si saténovou sukni v různých barvách nebo bohatou tylovou sukni na oddělání. Šaty je možné zkusit v našem ateliéru. Cena za prodej a šití na míru na dotaz. Půjčení ve velikosti 36 - 38 za cenu 13 000,- Kč


Luk Barnett Lil Banshee kladkový 18lb | Zbrane-vzduchovky.cz\nKatalogový kód: BA1072\nProvedení luku: Oboustranný\nJedná se o kladkový luk Barnett, který je určený pro střelce ve věku zhruba od 9 do 12 let, ale také v závislosti na výšce. Model Banshee lil je vyroben ze sklo-laminátových ramen.\nÚchop luku je pogumovaný, proto lépe padne do ruky. Hlavní výhodou Banshee je jeho variabilita, a to že je vhodný jak pro pravorukého, tak i pro levorukého střelce. U kladkového luku je zapotřebí prvně překonat sílu kladek, které povolí, a poté je nátah jednodušší než u klasického luku.\nPraktická zkušenost: Luk je dodáván v setu se šípy a mířidly. Vhodný pro juniory k naučení základních pravidel střelby luků.\nAktuálně máme 69194 produktů na vlastním skladě.\nLuky kladkové Luk Barnett WildHawk 18lb\nKladkový luk je rychlejší než klasický reflexní luk. Model je dodáván včetně šípu. Barevné provedení je vhodné pro mladé střelce.


Vraždu mu neprokázali, po propuštění z vazby vlezl do domu obětí - iDNES.cz\n17. července 2012 14:30, aktualizováno 19:23\nStátní zástupce propustil Pavla Nárožného, jenž skončil v pondělí ve vazbě kvůli tomu, že po zproštění obžaloby z dvojnásobné vraždy manželů z Přerova násilím vnikl do domu svého otce a jeho manželky. Právě tam se měla vražda, z níž však nebyl u soudu usvědčen, odehrát.\nMatka se synem, Hana a Pavel Nárožní, stojí před olomouckým krajským soudem kvůli obvinění z dvojnásobné vraždy. Těla obětí se dosud nepodařilo najít. | foto: Luděk Peřina, MAFRA\n"Muž byl na základě rozhodnutí státního zástupce propuštěn ze zadržení na svobodu," řekla v úterý večer přerovská policejní mluvčí Miluše Zajícová. Policisté na případu stále intenzivně pracují. Nárožnému nyní hrozí obvinění z dalšího trestného činu.\n"Sedmatřicetiletý muž je podezřelý z neoprávněného zásahu do práva k domu, bytu nebo k nebytovému prostoru. Policisté na případu nyní pracují a další postup konzultují se státním zástupcem. V této chvíli nemůžeme sdělit žádné bližší informace," řekla iDNES.cz mluvčí přerovské policie Miluše Zajícová.\nNárožného zadrželi policisté v pondělí, kdy vnikl do domu svého otce, kde dříve sám bydlel. Zdroj iDNES.cz potvrdil, že se do rodinného domku na Žebračce dostal násilím. "Rozbil sklo, vlezl do domu a bral si odtud nějaké věci, o kterých tvrdil, že jsou jeho," uvedl.\nPřivolané policisty sice Nárožný přesvědčoval, že má na vstup do domu právo, přesto ho zadrželi. Na muže se totiž vztahuje pravomocný příkaz k soudnímu vystěhování z domu, v němž žil jeho otec s druhou manželkou a kde byli oba zavražděni.\nInformace o vystěhování zazněly mimo jiné i u soudu, který se kauzou rok zabýval. Vyšlo totiž najevo, že kvůli opakovaným konfliktům nechal otec svého syna vystěhovat. Při prohledávání domu po zmizení manželů policisté prý našli dokonce listiny týkající se vydědění syna.\nRodinný dům na Žebračce je po vraždě opuštěný, na jeho zdech zůstaly dodnes krvavé stopy po útoku. Dosud nemohlo být vyřízeno dědické řízení. Oba pohřešované manžele přerovský okresní soud stále neprohlásil za mrtvé. Těla obětí se ani po téměř třech letech nenašla.\nSoud o vině nepochyboval, ale chyběly přímé důkazy\nManželé zmizeli v listopadu 2009. Žalobkyně vinila z jejich smrti bývalou mužovu manželku Hanu Nárožnou s jejich společným synem Pavlem. Podle ní pár zavraždili, těla naložili do osobního auta a odvezli na neznámé místo. Soudce v pátek oba zprostil obžaloby, pro jejich odsouzení neměl důkazy.\nZároveň však uvedl, že si je jistý násilnou smrtí obou pohřešovaných i tím, že oba obžalovaní s tím mají něco společného. V rukou měl ale pouze nepřímé důkazy. Nárožný i jeho matka od počátku vinu odmítali.\nPo osvobozujícím rozsudku soud oba propustil z vazby, ve které byli již třetím rokem. Státní zástupkyně sice proti jejich propuštění okamžitě podala stížnost, vrchní soud ji však projedná až poté, co stížnost nebo i celé usnesení rozsudku dostane od krajského soudu.\nTémata: násilí, Přerov, státní zástupce, Dědické řízení, Vrchní soud, Vydědění, Výpověď z pracovního poměru\nOlomoucký krajský soud zprostil Hanu Nárožnou a jejího syna Pavla obžaloby z dvojnásobné vraždy. Za tu jim hrozilo až...\nPolicie zveřejnila první informace k tělu, které našli kolemjdoucí na konci srpna v kufru na hladině jednoho z jezer u...\nPřípad Hany Nárožné a jejího syna Pavla, kteří byli obžalováni z dvojnásobné vraždy ženina exmanžela a jeho nové...\nOlomoucký soud opět vynesl v případu vraždy manželů, jejichž těla se nenašla, osvobozující rozsudek. Znovu před ním...