70. výročí konce II. světové války na stranách PDF\n70. výročí konce II. světové války na stranách 4 8\nDownload "70. výročí konce II. světové války na stranách 4 8"\n1 Ďáblický Měsíčník městské části Praha Ďáblice květen výročí konce II. světové války na stranách 4 8 Z obsahu... O čem jednala rada městské části...2 Pálení čarodějnic Nesmíme zapomenout...4 Kronika obce Ďáblice rok 1945 a poslední události okupace...6 Indiánská bojovka...9 Burza rostlin a semen...10 Zprávy ze školy a školky...11 Příběh zničené archeologické lokality v Ďáblicích...14 Noc kostelů v Ďáblicích...17 Jízdní řády autobusů...18\n2 Zprávy z radnice O čem jednala rada městské části 12. jednání dne Rada MČ po projednání schválila: zadávací dokumentaci na veřejnou zakázku malého rozsahu Zázemí Ďáblického parku. Rada odsouhlasila: výpověď nájemní smlouvy s Pionýrskou skupinou Rozmarýn z důvodu neplacení smluvního nájmu. Rada jmenovala: paní Zuzanu Remišovou za člena Komise životního prostředí a dopravy. 13. jednání dne Rada MČ po projednání odsouhlasila: cenovou nabídku fy Pražské služby a.s. na provedení blokového úklidu komunikací MČ ve výši Kč s DPH; objednání velkoobjemových kontejnerů na odpad pro rok 2015 u společnosti A.S.A., spol. s r.o. dle Smlouvy o nakládání s odpady a přepravě odpadů, ve znění posledního dodatku; objednání zpracování podkladů pro výběr zhotovitele stavby sestavení zadávací dokumentace objektu Obecního domu, a to u společnosti A.LT ARCHITEKTI v.o.s. v souhrnné výši Kč s DPH. Rada rozhodla: o vypovězení Rámcové smlouvy na poskytování služeb mobilního operátora O2 Czech Republic a.s. Rada MČ po projednání schválila: účetní závěrku Městské části Praha Ďáblice za rok 2014; účetní závěrku příspěvkové organizace ZŠ a MŠ U Parkánu 17 za rok 2014; návrh rozdělení hospodářského výsledku PO Základní škola a mateřská škola, Praha 8-Ďáblice, U Parkánu 17 v poměru 80% do rezervního fondu a 20% do fondu odměn. Rada MČ byla informována: o podání projektové žádosti Ďáblický drak. 14. jednání dne Rada MČ po projednání schválila: smlouvu o uzavření budoucí smlouvy o zřízení služebnosti inženýrské sítě mezi MČ Praha-Ďáblice a společností O2 Czech Republic, za kterou jedná společnost ProtelPro na základě plné moci; dodatek č. 1 Mandátní smlouvy mezi MČ Praha-Ďáblice a společností TNT Consulting s.r.o. na služby spojené se získáním a čerpáním dotace z OPŽP u projektu MČ Praha-Ďáblice Zateplení a výměna oken ZŠ U Parkánu 17 ; ukončení školního roku v ZŠ Ďáblice dne z důvodu přestavby ZŠ U Parkánu; rozpočtové opatření č. 1 k rozpočtu MČ na rok 2015 v objemu zvýšení příjmů o Kč a výdajů o Kč na základě změny dotačních vztahů. Rada MČ po projednání odsouhlasila: podpis smlouvy o propagaci MČ Praha-Ďáblice se společností Kolektory Praha, a.s.; žádost o zábor veřejného prostranství pro zázemí divadelního rytířského představení Excalibur ve dnech Rada vzala na vědomí: rozpočtové opatření č. 2 k rozpočtu MČ na rok 2015 v objemu zvýšení příjmů o Kč a výdajů o Kč na základě změny dotačních vztahů. Rada MČ pověřila: Martina Tumpacha k zastupování MČ Praha-Ďáblice ve věci akce Revitalizace Mratínského potoka. Kompletní zápisy najdete na Zápisy z jednání rady v roce 2015 Velkoobjemové kontejnery na domovní odpad v měsíci červnu Úřad MČ Praha-Ďáblice informuje, že ve dnech června budou opět přistaveny velkoobjemové kontejnery na domovní odpad z finančních prostředků městské části, a to v následujících lokalitách: Koníčkovo náměstí, ul. Legionářů, ul. Na Terase, ul. Květnová (u č.p. 448) a ul. Na Blatech. Umístění se může mírně lišit z důvodu aktuální dopravní situace. VOK jsou určeny pouze pro objemný odpad z domácností, jako je např. nábytek, sportovní náčiní, koberce, PVC, sanitární technika. VOK naopak nelze použít pro odkládání jakéhokoliv odpadu z podnikatelské činnosti a jiného odpadu než objemného, jako např. směsný komunální odpad, chemikálie, baterie, barvy, biodpad, pneumatiky a elektrošrot. Upozorňujeme obyvatele, že po naplnění bude kontejner odvezen a ukládání odpadu na sběrných místech mimo kontejner nebo mimo dobu jeho fyzického přistavení je považováno za černou skládku a pokutováno. Michal Traurig, tajemník úřadu MČ U příležitosti 70. výročí konce války položili představitelé obce věnce k ďáblickým pomníkům. Ve čtvrtek 7. května pan starosta spolu s dětmi ze 4. třídy ZŠ uctili památku padlých ďáblických občanů v parku u Základní školy, v pátek 8. května pan místostarosta spolu s místními pamětníky vzdal hold padlým sovětským vojákům u pomníku před ďáblickým hřbitovem. Květen / Ďáblický zpravodaj periodický tisk územního samosprávného celku vydává MČ Praha-Ďáblice, Květnová 553/52, Praha 8-Ďáblice, tel.: , Registrováno pod číslem MÚ-63/91. Adresa pro vaše příspěvky: Redakce: šéfredaktor Hana Macháňová, členové Tatjana Dohnalová, Barbara Tranová, Jana Ouředníčková, Jana Rexová, Pavel Niebauer, Jan Bouček (grafická úprava). Foto na titulní straně z kroniky Revoluční dny 1945: Na volání Líbeznic bylo vysláno vyzbrojené družstvo. U Pakoměřické cihelny zneškodnilo pancéřovou pěstí tank a posádku zajmulo. Za obsah čísla odpovídá redakce, za obsah příspěvků odpovídají autoři. Zveřejněné příspěvky nemusí vyjadřovat názory redakce. Objednávky inzerce na: Redakce si vyhrazuje právo příspěvky redakčně upravit, krátit, případně nepřijmout k otištění. Distribuci zajišťuje pan Lukács. Tisk: Ofsetová tiskárna SWL, náklad: ks. Toto číslo vychází 20. května Uzávěrka příspěvků do červnového čísla je 3. června 2015.\n3 Z pera zástupce starosty Ďáblice mají za sebou rušný měsíc. Frézování povrchu Hřenské ulice se dotklo všech ďáblických: řidičů osobních aut, cestujících hromadnou dopravou i majitelů nemovitostí v ulicích, kterými vedly náhradní trasy autobusů. Doufám, že jste tuto dočasnou změnu přežili bez větší újmy. Ulice Hřenská byla ve čtvrtek 30. dubna, podle plánu těsně před začátkem čarodějnických oslav, úspěšně předána městské části k předběžnému užívání. Letošní čarodějnické oslavy opět přilákaly spoustu místních i přespolních návštěvníků, špatná předpověď počasí se jako zázrakem nepotvrdila. Děkujeme ďáblickým hasičům za úžasnou hranici, realizaci sezení před podiem a perfektní přípravu ohňostroje. Country-beatová kapela odehrála přesně to, co slibuje: hudební guláš nejoblíbenějších hitů, kde si snad každý návštěvník našel ten svůj song. Autodrom, a nově také 32 metrů vysoký vertikální kolotoč, i nadále nachází mezi návštěvníky akce příznivce nebo naopak ty, kteří v atrakcích vidí něco, co na Čarodějnice nepatří (včetně pasti na svoje peněženky). Ať je to tak či onak, přítomnost atrakcí nám opět přinesla podstatné prostředky do rozpočtu akce, díky nimž jsme si mohli dovolit například závěrečný ohňostroj. Ten, kdo našel odvahu a nechal se svézt na jednom ze tří vertikálních kolotočů v ČR s ptačím výhledem na kopec Ládví a okolní obce, jistě nelitoval své investice. Tento rok jsme se po zkušenosti z minulého roku snažili kolotoče lépe zkoordinovat s ostatním programem tak, aby nenarušovaly oslavu pálení čarodějnice a svá lákadla v určitém čase omezily. V sobotu a neděli vždy od 16 hodin jste dále mohli být účastníky celkem dvou představení rodiny Berousků s názvem EXCALIBUR, kdy měly děti a jejich rodiče příležitost shlédnout živé rytířské vystoupení sedmi herců a tří koní v reálných bojových scénách. Tato představení sklidila u dětí i dospělých úspěch a připomněla často zapomínané pojmy jako čest, odvahu a statečnost. Ďáblice mají za sebou vskutku rušný měsíc. Přeji vám všem slunné prožití jara a těším se na vaše podněty: Pálení čarodějnic 2015 Martin Lonek, zástupce starosty Jaké bylo letošní Pálení čarodějnic? Posledních pár dní před akcí především ve znamení modlení se, aby nepršelo. Organizátoři několikrát denně zkoumali na nejrůznějších internetových předpovědích počasí pohyb srážek nad střední Evropou a řešili otázku, co s nasmlouvanými umělci, pokud bude skutečně pršet. Nakonec se jako nejspolehlivější ukázala být předpověď jedněch norských internetových stránek, která na odpoledne 30. dubna pro Ďáblice ukazovala sluníčko. Na rozdíl od některých českých, kde hlásili zamračeno s deštěm. Tak tedy skutečně krátce před pátou odpolední vysvitlo sluníčko a akce mohla proběhnout téměř podle plánu (u takto velkých akcí je vždy nutná jistá míra improvizace...): K poslechu hrála kapela Yozzefy, pro menší děti byla připravena loutková pohádka Kouzelný zvon a pro ty starší vystoupení rytířů Dobroslava a Zápora. Ďábličtí hasiči opět postavili obrovskou hranici s krásnou čarodějnicí na vršku a na závěr akce odpálili působivý ohňostroj, kterým celé odpoledne a večer úspěšně završili. Letošní Pálení čarodějnic proběhlo ale také ve znamení diskuse o tom, zda mají být na akci opět pozvány pouťové atrakce či nikoliv. Tato diskuse byla občas dost emotivní a rozhodnout nebylo lehké. Jsme si plně vědomi toho, že přítomnost pouťových atrakcí na Pálení čarodějnic je poněkud sporná záležitost. Vždyť jsme zaznamenali nemálo hlasů těch, kteří tyto pouťové atrakce kritizovali a na akci radši ani nešli. Na druhou stranu ale nebylo málo ani těch, kteří si je minulý rok pochvalovali a přáli si je letos znovu. Tak kde je ta většina? Doufáme, že již brzy budou webové stránky obce schopny uspořádat hlasování na anketní otázku, zda chceme na čarodějnice kolotoče či nikoliv. Do té doby se k tomu můžete vyjadřovat například em na adrese: Napište nám, jak byste si představovali Pálení čarodějnic. Vadily vám pouťové atrakce nebo ne? Váš názor nám pomůže při plánování Pálení čarodějnic Na závěr bychom chtěli poděkovat těm, kteří s organizací akce pomáhali především pak ďáblickým hasičům, panu starostovi a panu místostarostovi, firmě Start Production, manželům Lukacsovým a všem, kteří přišli a dobře se bavili. Děkujeme také těm spoluobčanům, kteří bydlí v bezprostřední blízkosti místa konání akce za jejich shovívavost a pochopení. Simona Dvořáková, Kulturní komise, foto Martin Lonek Zprávy z Ďáblic 3\n4 Zprávy z Ďáblic Nesmíme zapomenout Kdo zažil válku, nezapomene na ni do konce života. Jak ovlivnila životy našich spoluobčanů, jsem si povídala s paní Alenou Jarošovou a panem Janem Sigmundem. Zde jsou jejich příběhy. Když začala válka, bydlela jsem s rodiči v Ládevské ulici, dnešní Květnové. Přímo naproti nám postavili na poli lágr, dlouhé dřevěné přízemní domy pro pracovníky Avie, která v té době vyráběla letadla pro německou armádu. Zpočátku byl přístupný i pro obyvatele Ďáblic, nacházela se zde totiž prodejna s domácími potřebami. Později ho Němci oplotili a vozili sem na doléčení zraněné vojáky. Nikdo z nás nesměl dovnitř, vojáci zase ven. Já jsem v té době chodila do základní školy. (Od třetí třídy jsme se povinně učili němčinu, později již od třídy druhé.) Přímým důsledkem válečných let byl velký nedostatek potravin. Byl zaveden přídělový systém, který zdaleka nestačil uspokojit potřeby obyvatel. Lépe bylo těm, kteří měli příbuzné na venkově, my a spousta dalších ďáblických rodin jsme snažili vylepšit válečné příděly chovem vlastních zvířat a pěstováním ovoce a zeleniny. A tak na naší zahrádce měli místo slepice, králíci, husy, prasátko, někdo měl i kozu. Na chov prasete muselo být povolení, porážka se hlásila a pak rodina i několik měsíců nedostala potravinové lístky na maso. Tyto lístky se vydávaly 1x za měsíc na místním úřadu a každá rodina se musela přihlásit ke svému řezníkovi i obchodníkovi s potravinami, kteří podle počtu registrovaných dostávali příděly masa, mouky, cukru. My jsme pro maso chodili k Waltrům, kteří měli obchod v dnešní Hřenské ulici, pro potraviny k Čekalům, dnes ulice Říjnová. S vděčností vzpomínám na Švarcovy, kolem jejichž pekařství jsem chodila do školy a kde mi paní Švarcová občas prodala čerstvě upečenou housku i bez lístků. Od určité doby musely být všechny bezdětné dospělé ženy a také ty, které měly děti starší 6 let, zaměstnané. Maminka byla švadlena a chodila šít do statku ke Stejskalům. Tatínek pracoval jako typograf u České pošty a o dovolené vypomáhal při žních. Za to dostával zrní, které jsme potřebovali pro domácí zvířata. A my děti jsme po návratu ze školy měly také spoustu povinností: chodily jsme na trávu pro králíky, pomáhaly rodičům na zahradě, nebo pásly husy. Ty se někdy pomíchaly dohromady, proto jsme si je označovaly různými barvičkami. Blízko nás bydlela v domě u Zikmundů židovská rodina. Oba rodiče byli posláni do koncentračního tábora, ze kterého se nevrátili. Jejich dceru zachránilo, že byla provdána za Čecha, a tak se dožila konce války. V noci rodiče často poslouchali rozhlas. Dostalo se mi vždy varování, že o tom nesmím nikde mluvit. Za takový přečin hrozily přísné tresty, káznice, nebo i smrt. Ale konec války se nezadržitelně blížil a 5. května 1945 se v rádiu ozvala výzva Českého rozhlasu s voláním o pomoc. I tatínek se vypravil do Prahy, ale nakonec se vrátil, protože už nejezdily tramvaje. Poslední dny jsme žili v obavách, zda se Němci, kteří žili v lágru, nebudou chtít pomstít a nepostřílejí nás. Ale jednoho rána byli pryč, během noci opustili budovy a uprchli. A pak 9. května ráno mě maminka vzbudila a řekla: Alenko, jsou tady Rusové. Alena Jarošová března 1939 vtrhlo na území Československé republiky nacistické okupační vojsko. Zamračený, studený den, kdy hustě padal sníh, byl předzvěstí příštích strastiplných let. Sledovali jsme kolonu německých vozidel, projíždějících Ďáblicemi. Skleslost dospělých se přenesla i na nás děti. Část německé kolony zajela na hřiště, Němci vyvářeli eintopf a hrála tam vojenská dechovka. Během dopoledne němečtí vojáci vykoupili potraviny z ďáblických obchodů. Ten den přijel do Prahy vůdce Adolf Hitler, vítán na Hradčanském náměstí jásajícími davy převážně německých obyvatelů Prahy, oproti tomu dole v pražských ulicích bylo německé vojsko vítáno nevolí, zklamáním a pláčem Pražanů. Bydleli jsme (maminka, její sestra a já) v podkroví našeho domku ve Škroupově ulici blízko hřiště. V přízemí domku jsme měli nájemníky. Můj otec zemřel, když jsem byl ještě nemluvně, a tak jsem byl jediný mužský v rodině. Maminka pracovala ve statku u Křižovníků, tak jsem od mých sedmi let obstarával nákupy a drobné domácí práce. V roce 1940 jsem začal chodit do obecné školy. Rád vzpomínám na pana řídícího učitele Widemanna, učitele Kučírka, Martínka a zejména pana učitele Vytisku,\n5 kteří mě učili. Po vykonání zkoušek v roce 1944 jsem byl přijat na gymnázium v Libni do primy. Vyučoval se zde jazyk německý, matematika, tělesná příprava, čeština, přírodopis-zeměpis, hudba, kreslení a náboženství. Zcela chyběl dějepis, patrně z důvodu poněmčování českého národa. Předměty se vyučovaly střídavě v němčině a češtině. Nejlepší známka byla 1, nejhorší 6. Mezi vyučujícími byla také paní profesorka dr. Bláhová. Až po válce jsme se dozvěděli, že byla jednou z mála, kteří přežili vyšetřování po heydrichiádě. Vzhledem k stále častějším náletům byli ve škole organizováni tzv. desetiminutoví žáci. Ti bydleli do 10 minut běhu od školy a v době náletů brali k sobě domů své spolužáky. Já běhal ke Svobodům, kteří bydleli v místě restaurace U Karla IV. 25. března 1945 byl velký nálet na Prahu. Bomby dopadly na Libeň, Vysočany, Letňany, Satalice, Kbely, Čakovice a některé i do Ďáblic. Usmrcen výbuchem bomby byl mladý muž, pomáhající na stavbě nouzového domku v dnešní Chřibské ulici. Nejvíce bomb spadlo v dnešní Lobečské a Legionářů. Plechová vrata do zahrady řezníka pana Turka (zrovna proti domu pana Cholta) byla proděravěna jako řešeto. Byla odstraněna před několika málo lety. Několik dnů po náletu přivezli Němci vězně, kteří museli vykopávat nevybuchlé bomby a vojáci je pak zneškodnili. My, zvědavé děti, jsme se chodily dívat. Proč ne, do školy se chodilo už jen jednou týdně. 5. května začalo v Praze povstání proti německým okupantům. Někteří sousedé začali hned vyvěšovat české vlajky, zanedlouho už byly v každém okně. Jinde strhávali německé nápisy a cedule. Hodně ďáblických občanů se shromáždilo u hotelu na pražské třídě (Ďáblická) a zde se domluvili, že postaví barikády, aby bránili Němcům v přístupu do Prahy. V tělocvičně vzniklo velitelství, odkud se řídily všechny operace. Hlídky obsadily výpadové silnice směrem k Březiněvsi, ke hřbitovu a k Chabrům. Ve škole byla zřízena prozatímní nemocnice, kde zraněné denně navštěvoval místní lékař dr. Tatzauer. Ošetřovali zde Čechy i německé vojáky. Později byla tato nemocnice přestěhována do jedné z budov lágru a stala se také záchytnou stanicí pro navrátilce z německých koncentračních táborů. V noci z 8. na 9. května projíždělo naší obcí 13 německých tanků. 2 tanky zastavily u hotelu a ozbrojení vojáci přítomné občany postavili ke zdi s rukama nad hlavou. Zničili nalezené zbraně a do pytlů s moukou nasypali roztlučené žárovky. Několik sousedů pak muselo jít před jejich tanky jako rukojmí až ke škole, kde stál zbytek kolony. 9. května v 6 hodin ráno oznámila hlídka na vrchu Ládví třemi vystřelenými světlicemi příchod ruských vojsk a kolem desáté dopoledne se zastavil a zůstal v Ďáblicích první ruský tank. Dojel až k poslednímu domku pana Mojdla v dnešní Kokořínské ulici. Nastalo velké vítání, slzy, objímání. Záhy dorazilo několik dalších náklaďáků s ruskými vojáky. Všichni občané, děti i vojáci jsme se radovali a jásali, když tu náhle tankisté naskočili do tanku, vyjeli doleva do pole (poblíž dnešní Chřibské ulice) a za jízdy dvěma výstřely z děla učinili přítrž zmatku německé kolony, jedoucí od Čakovic po tehdy kostrbaté silnici směrem na západ. Tak jsme viděli, že konec války není jenom jásání, že boje neskončily. Odpoledne přišla zpráva o skupině postřílených občanů z Ďáblic a Čakovic na západním okraji ďáblického háje. Udržovaný pomníček se jmény padlých z Čakovic je tam dodnes, na jejich památku čakovičtí pojmenovali své ulice (např. Vojáčkova, Ouhrabkova atd.). Na ďáblické padlé se nevzpomnělo, takže zde máme nové ulice pojmenovány po měsících (Zářijová, Červencová...). Nikdy nezapomeneme? Jan Sigmund Připravila Jana Ouředníčková, v textu byly využity údaje z Ďáblické kroniky: Revoluční dny 1945 Zprávy z Ďáblic 5\n6 Zprávy z Ďáblic 6 Kronika obce Ďáblice Rok 1945 poslední události okupace Poslední rok okupace naší země německým fašismem. Podle vyvíjející se situace na frontě a politických událostí v okupovaných zemích schylovalo se k brzkému a neodvratnému konci fašistického Německa a tím i ke konci takzvaného Protektorátu Čechy a Morava. I když Němci prováděli různá opatření, která měla nasvědčovat, že jsou ještě dost silní, bylo vidět z rychlého postupu sovětské armády do Německa a přes Karpaty, že válečné mraky se stahují k nám. 9. ledna muselo odjet k Lipníku na Moravu 27 našich občanů na kopání zákopů. 8. února v obci rekvizice. Sedláci dobrovolně odevzdali 170 q obilí (o 20 q předali), takže nebyly domovní prohlídky. Bylo zde 20 německých četníků. 20. února se v Ďáblicích prováděly odvody koní. Koně umísťovali po statcích a vozy na hřišti. 21. až 24. února bylo do školy nastěhováno 30 německých vojáků. 7. března se do dvou tříd východního křídla I. poschodí školy přistěhovali němečtí příslušníci dominia Bergholz z okresu Svídnica. Druhý den však byli rozděleni do soukromých domů, hlavně k místním rolníkům a ve školní budově zůstalo asi 40 zemědělských dělníků polské, ruské a ukrajinské národnosti. Nálety a bombardování 22. března přeletělo nad obcí na 600 cizích letadel, ale k bombardování nedošlo. Zato však v neděli 25. března byl hrozný den, kdy letadla západních mocností provedla ničivý nálet na široké okolí. V Praze byla rozbita továrna Českomoravská, dále byly postiženy obce Kbely, hlavně letiště s letadly, Satalice, Letňany s okolím. Bombardovaný pás se táhl až do Ďáblic, kde končil. Zasažena byla jen východní část obce, a to ulice Havlíčkova a Legionářů. Bylo pro nás štěstím, že tato spoušť nezasáhla celou obec. Poškozeny byly domy pp. Hodinky, Libovického, Jakeše, Kloudy a jedna bomba dopadla až před hostinec p. Srchy. Několik občanů bylo při náletu zraněno. Tato spoušť trvala od půl dvanácté do čtrnácti hodin, kdy šla jedna vlna letadel za druhou, kdy se zem chvěla od vybuchujících bomb. 16. dubna byl proveden veliký nálet na letiště kolem Prahy, kde vznikly veliké požáry, a byla zničena letadla. Nad Ďáblicemi se otáčely stíhačky západních spojenců, které prováděly nálet na letňanské letiště. Celý průběh náletu jsme sledovali z ulice Husovy, a protože z letadel stříleli světelnými náboji, bylo vidět i přesné zásahy do letadel na letišti. 25. dubna byla nad naší obcí pronásledována německá stíhačka americkým letadlem, které německou stíhačku sestřelilo, a ta shořela. Náboji z amerického letadla byla poškozena střecha domu p. Procházky č.p. 3. Revoluce v ulicích Prahy V měsíci dubnu měly válečné události již rychlý spád, ale zatýkání a popravy českých lidí neustávaly. Byla to poslední křeč nacismu před zhroucením. A přišel 5. květen U nás, jako v mnoha okolních obcích, které jsou v přímém sousedství s hlavním městem Prahou, probíhal historický den (sobota) jinak než dny dřívější. Již v ranních hodinách dělníci v továrnách nepracovali, tvořili hloučky a každý věděl, že se něco děje a že významné události nenechají na sebe dlouho čekat. Ve dvanáct hodin třicet tři minuty, kdy většina občanů obědvala, a měli zapnuty rozhlasové přijímače, slyšeli historickou událost v našich dějinách výzvu pražského rozhlasu ke všem občanům naší vlasti, hlásající ozbrojené povstání proti německým okupantům. V Praze začala revoluce a bylo potřeba hlavnímu městu pomoci. Byl to nejradostnější, ale také nejvážnější okamžik nás všech, protože jsme nevěděli, co se bude dít a jak pomoci. Občané vycházeli na ulice a dohadovali se, co dělat. Někteří začli vyvěšovat vlajky; netrvalo dlouho a již skoro na všech domech vlály vlajky. Dosti občanů spěchalo na pomoc Praze, ale někteří tam nedošli, protože již na cestě položili své životy za vlast. Mezi prvními padlými z naší obce byli: Hnilička Josef, Wick Arnošt, Holeček Rudolf a Derfl Karel, kteří položili své životy na Slovance na konci ulice při pokusu o obsazení protileteckých baterií umístěných u Střížkova. Raněn tam byl také pan Baštář, který bydlel u p. Kušty.\n7 Hodně občanů se shromáždilo na Pražské třídě u domu č.p. 204 (u ho - telu) a po prvních chvílích chaosu se došlo k tomu, že by nebylo správné, aby šli všichni do Prahy, protože tam je lidu dost a že bude lepší bránit Němcům v přístupu do města zvenčí. V sále budovy č.p. 204 bylo utvořeno velitelství, odkud se potom řídily všechny operace. Velitelem byl ustanoven poručík Čermák. Byly utvořeny hlídky, které obsadily výpadové silnice z obce. První směrem k Březiněvsi, druhá na konci pražského hřbitova na silnici ku Praze a třetí na silnici k Chabrům za obcí na návrší, kde odbočuje polní cesta vlevo směrem k háji. Byly to vážné chvíle, kdy se na hlídkách čekalo na další události. Stálo se v dešti, promočeni, protože stále pršelo, nikdo nebyl na takové počasí připraven. V tom chaosu nebylo zajištěno střídání hlídek a tak se na některých stanovištích stálo prvý den od odpoledních hodin až do půlnoci. Odchod německé posádky z Ďáblic První starostí také bylo odzbrojit německou posádku, ubytovanou v lágru. Byl to komplex dřevěných budov na pozemku pod vrchem Ládví, které postavila továrna Avia Letňany jako ubytovny pro své zaměstnance. V jedné z nich, asi uprostřed, byli umístěni Němci. K jednání s nimi se odebrali občané: Kulhánek jako vedoucí, Šaloun, Trávníček, Sláma, Kocík. Před barákem, kde byli Němci ubytováni, stály kulomety, a když naši zástupci přišli asi na padesát kroků, byli zastaveni a jen dva šli dál k jednání s německým velitelem v hodnosti majora. S ním přišel také německý civilní politický zástupce Kaschtovský, který působil v letňanské Avii po dobu okupace. Po krátkém jednání byla žádost o kapitulaci Němců přednesená panem Kulhánkem odmítnuta a velitel Němců prohlásil, že zbraně vydá pouze americké armádě. Naši zástupci sdělili odpověď Němců ostatním občanům, kteří již v dosti velkém počtu také do lágru přišli. Ihned byl barák s Němci obklíčen. Mezi tím byly opatřovány zbraně. Bylo posláno auto do Líbeznic, odkud se přivezlo několik lehkých kulometů. Bylo navázáno spojení s okolím, k němuž bylo použito telefonu na četnické stanici. Tak se získávaly informace o vyvíjejících se událostech v okolí. V části obce Seidlova kolonie (ve vile dr. Choda) byl německý štáb, odkud se měla řídit obrana Němců v celém okolí. Odtud vedly telefonní linky všemi směry, a to nejen k dělostřelecké baterii na Střížkově, ale i do Avie, k nám do lágru a ještě na mnohá jiná místa. O přerušení telefonického spojení uvedeného štábu se postarali občané Jeřábek a Šedivý, kteří u jejich domů dlouhým hákem přetrhali na sloupech telefonní dráty. Z Prahy již byla slyšet střelba. Vývojem situace bylo velení Němců v Ďáblicích ochotno k dalšímu jednání s jejich známými z továrny Avie. K tomuto jednání šel za obec pan Kulhánek, za Avii Ing. Mráz (kapitán v záloze) a Ing. Dolanský, kteří z Avie přijeli na motorce. Němci žádali volný průchod se zbraněmi na hranice protektorátu, jinak že se vzdají jen Američanům. Nyní byli naši zástupci ve výhodě v důsledku přerušení telefonického spojení, protože Němci neměli přehled o situaci a jednali v domněnce, že západní spojenci jsou již v Praze a vzmáhající dělostřelba je v této domněnce utvrzovala. I našim zástupcům však dělostřelba působila rozpaky a nutila je k spěšnějšímu jednání. Také občané, kteří obklíčili barák, byli netrpěliví, ježto jednání trvalo již dvě hodiny a chtěli naše zástupce vidět, zda se jim nic nestalo. Z celého jednání Němců bylo zřejmé, že sami se nemohou rozhodnout, poněvadž tam byli dva rozhodující činitelé, a to vojenský a civilní. Vojenský si byl vědom své nevýhodné vojenské pozice a žádal o povolení přechodu do jiného vojenského postavení. Konečně pak byl dohodnut odchod Němců se zbraněmi z továrny Avia v Letňanech, kde po odevzdání zbraní budou internováni. Byla jim dána lhůta půl hodiny k přípravě odchodu. Potom vpředu před jednotkou šel Ing. Mráz a Ing. Dolanský a vzadu šel pan Kulhánek s německým majorem. V dané situaci byla tato dohoda pro nás výhodná, protože beze ztrát se zlikvidovala silná vojenská jednotka a zbraní bylo použito k obraně. Barikády a střelba v ulicích Po odchodu zmíněné jednotky přijížděla od Čakovic motorka s přívěsným vozíkem, obsazena dvěma Němci. Byli několika občany na křižovatce u Plačků stavěni. Němci na oko zastavovali, avšak když k nim přistoupil pan Novák, bydlící u pana Kořana, zadní z nich vytáhl pistoli a střelil jej do břicha, načež seskočili z motorky, kterou zde nechali a prcha li směrem k Březiněvsi. Zraněného občana ošetřil místní lékař dr. Tatzauer a za měsíc byl zdráv. Jeden z Němců byl zastřelen u Březiněvsi. Na okraji obce směrem ku Praze, u domu č.p. 92, byla postavena provizorní barikáda z vozů a různého materiálu. U této barikády byla hlídka, která kontrolovala všechny cizí osoby přicházející od Prahy. Odváděla je na četnickou stanici, kde po přešetření občanům ze vzdálenějších obcí byly vydány propustky, aby je nezadržovaly ostatní hlídky postavené podél celé silnice. Tak zde byl zadržen mladík německé národnosti, který v Praze studoval medicínu a chtěl uprchnout. Potom po dobu revoluce pomáhal ošetřovati raněné v provizorní nemocnici zřízené ve škole (ul. Komenského č.p. 17). Kolem šestnácté hodiny přišel od Prahy k této barikádě oddíl pěti německých vojáků, kteří byli plně vyzbrojeni, na zádech plné baťohy a v rukou vedli kola. Byli ze štábu v Seidlově kolonii, a protože neznali situaci, chtěli jeti k Mělníku a tak se zachránit. Byli odzbrojeni a odvezeni do Avie, kde byl zřízen zajatecký tábor. Jejich pušky byly prvními zbraněmi, které dostali obránci zmíněné barikády. Další barikády se postavily na hlavní ulici u domu č.p. 42, Na Štamberku na rohu Husovy ulice u č.p. 91, v ulici Komenského u domu č.p. 15 a na ulici Chaberské u domu č.p Ďáblická revoluční garda V noci z 5. na 6. května byli zajištěni místní Němci a byli umístěni v obecné škole. V neděli 6. května byla ustavena 1. bojová skupina (revoluční garda) ze soudruhů, kteří před válkou byli cvičenci FDTJ. Velitelem ustanoven Blažek, zástupcem Svoboda. Umístěna byla v restauraci u Vernera a používána k nejdůležitějším úkolům. Členové drželi hlídky ve škole, na Ládví, na Chaberské v cihelně. 6. května byla činnost hlavně výzvědná a doplňovala se výzbroj. Z Líbeznic byly přivezeny dva těžké kulomety, několik automatů a pancéřové pěsti. Kromě toho získali jsme další pušky se střelivem. Na silnici k Chabrům a Březiněvsi byly položeny nárazníkové výbušniny panem Zedníkem. K polednímu k nám dorazil na autě vyzbrojený oddíl z Avie, který byl vyslán na posílení našeho oddílu k obraně háje od chaberské silnice. Zde také při střetnutí s Němci všichni položili své životy. Byli to: Kynor, Brada, Ouhrabka, Petřík, Vojáček, Zámiš, všichni z Čakovic. Z naší obce to byli: Břicháč, Brejcha a Dolejš. Vyvařování jídla 6. května odpoledne bylo také přikročeno k vyvařování jídla pro občany ve službách. Vedením kuchyně byl pověřen pan Kopek. Vyvařovalo se ze zásob, které se podařilo získat zabráním skladu v lágru po Němcích a z darů od místních občanů. Zařízení bylo rovněž ze skladu v lágru. Jako prvý pokrm se vařila večeře pro 70 osob, ale pro večeři přišlo 145 osob, což bylo neúměrné ke skutečnému stavu mužů ve službě. Přílišná poptávka byla zaviněna tím, že se vydávaly i cigarety. V následujících dnech se situace ve stravování ještě zhoršila, poněvadž nesvědomití občané zneužívali dobra, které bylo míněno pro ty, jež konali službu ve prospěch všech. Vyvařovalo se od 6. května až do 19. května. Boje pokračují 7. května v odpoledních hodinách došlo hlášení, že se k Seidlově kolonii blíží od Letňan tank. Ten z odbočky polní cesty od Střížkova zahájil palbu na Seidlovu kolonii a zřejmě cílil na okraj hřbitovní zdi, za jejímž rohem byli naši obránci zpozorováni. Po několika ranách podařilo se mu zasáhnout roh hřbitovní zdi, při čemž byli všichni tlakem vzduchu povaleni a někteří úlomky betonu poraněni. Naši se museli omezit pouze na pozorování tanku, který nevěda s jakými zbraněmi disponujeme, neodvážil se k přímému postupu ke hřbitovu, obrátil se a postupoval pak po silnici ke křižovatce Letňany Ďáblice Slovanka a po polní cestě k Rosenkranzově cihelně a odtud dosáhl Seidlovy kolonie. Bylo tam z velitelství posláno dosti dobře ozbrojené družstvo, vedené p. Myslíkem k průzkumu. Zprávy z Ďáblic 7\n8 Zprávy z Ďáblic 8 Když družstvo došlo na Ládví, tank byl již na zpáteční cestě za Pražským hřbitovem směrem k Letňanům. Jeho cílem pravděpodobně bylo zjistit situaci Němců, kteří byli posádkou v Seidlově kolonii. Družstvo zalehlo v prohlubinách nad cihelnou, majíce po pravé ruce kraj háje, před sebou Slovanku, Kobyliskou střelnici a pozorovalo terén v okolí. Tu se objevili Němci na dolním rohu Kobyliské střelnice a postupovali po obou stranách silnice směrem na Slovanku, v síle jednoho slabšího praporu s dělem, které postavili na rohu střelnice a zahájili palbu do různých směrů. Ta měla zabránit eventuálním úmyslům napadnout postupující jednotku. Střelbou poškodili několik domů na Slovance a v Seidlově kolonii, kde byl také přeražen drát elektrického vedení o vysokém napětí. Potom se Němci přesunuli do prostoru protiletadlové baterie na Střížkově a zahájili znovu palbu na Seidlovu kolonii a k ďáblickému háji do prostoru stanoviště družstva. Střelbou nebyl zraněn nikdo, i když střely dopadaly hodně blízko, takže na nás létala hlína od vybuchujících nábojů. V přestávce střelby se družstvo po jednotlivcích stáhlo do Seidlovy kolonie a odtud do obce na velitelství. Na chaberské silnici byl bombou z německého letadla (čápa) zraněn pan Kolka. Škola coby nemocnice Již prvý den revoluce byla ve škole zřízena nemocnice pro české příslušníky (v nynějším bytě školníka), které denně několikráte navštěvoval místní lékař dr. Tatzauer. V ostatních učebnách v prvním a druhém poschodí byla nemocnice pro raněné německé vojáky. Dole v přízemí byli v jedné třídě internováni místní občané německé národnosti. Velitelem nemocnice byl první den místní lékárník Šedivý. Protože bylo třeba jeho přítomnosti v lékárně, místo něho převzal vedení druhý den učitel Vytiska, který nemocnici vedl až do jejího přemístění do budovy v lágru. Úřadovna této nemocnice byla v místnosti nynější ředitelny, která byla zároveň operační místností. Zpočátku bylo v budově jen osm českých pacientů, avšak po vzdání se německé armády a příchodu sovětské armády byly skoro všechny místnosti naplněny raněnými vojáky a ještě museli být mnozí, pokud to bylo možné, převezeni do nemocnice na Bulovce. Jako lékař pro raněné německé vojáky byl jeden lékař v hodnosti plukovníka z Kolína nad Rýnem, jemuž k ruce byl dán lékárník z Frankfurtu nad Mohanem. K dispozici měli jen jednu operační soupravu a skoro žádné dezinfekční prostředky, neboť zásoba, kterou měla místní lékárna, byla v krátkosti vyčerpána. Narkotické prostředky nebyly žádné a tak bylo nutno lehčí operace, a dokonce i amputace ruky dělati při plném vědomí v úřadovně na dlouhém konferenčním stole, kdy raněného drželo několik vojáků. Protože nebyla žádná dezinfekce, docházelo k častým otravám a ráno stálo vždy na chodbě několik nosítek s mrtvými německými vojáky. Jejich jména byla vedena v řádném seznamu, který byl později předán do nové nemocnice v lágru. Budova nemocnice stala se rovněž záchytnou stanicí pro politické uprchlíky, vracející se z německých koncentračních táborů. Tak zde byli tři Poláci, strašně vyčerpaní, kteří nemohli ani jíst a museli být krmeni, k nim přibyli dva Holanďané, kteří později byli převezeni na holandský konzulát. Poslední těžká noc Úterek 8. května byl chudší na bojové události, ale práce bylo stále dost od rána do večera. Stále byla slyšet střelba, zvláště od severu a bylo zřejmé, že jest to ústupový boj německých vojsk pohybujících se po rumburské silnici k Chabrům a Praze. Těžkou chvíli však zažila naše obec v noci z 8. na 9. květen, kdy projíždělo naší obcí od Čakovic třináct německých tanků. Zpráva o tom přišla z Čakovic asi v 16 hodin odpoledne od s. Hulínského, že ve večerních hodinách máme uvolnit cestu na Chabry pro německé tanky, které po dohodě s velitelstvím v Čakovicích ve smyslu kapitulace mají být v Praze odzbrojeny. Bylo ujednáno, že je budou očekávat místní četníci a provedou je přes obec. Nejdříve se nechtělo souhlasit s uvolněním barikád, ale po zvážení, že se stávající prostředky nelze pomýšlet na obranu proti třinácti vyzbrojeným těžkým tankům, byly zábrany uvolněny. Z velitelství v hotelu se narychlo odnesly zbraně a střelivo do sousedních zahrad. Němci přijeli 9. května v jednu hodinu po půlnoci a na pokraji obce je očekávali vrchní strážmistr Španinger a štábní strážmistr Žďánský. V čele Němců šel důstojník a asi 10 vojínů ozbrojených samopaly. Dotyčný důstojník ve stáří asi 30 roků malé zavalité postavy vyzval vrch.str. Španingera a št.str. Žďánského, aby šli napřed na četnickou stanici. Když došli na křižovatku k hotelu, vrch.str. Španinger hlásil německému důstojníku, že četnická stanice je ještě asi 400 m dále. Němci tomu uvěřili a tak dál již nešli, ale za každou cenu chtěli do budovy, kde je ubytováno místní velitelství. Poněvadž nebyla v sále hotelu zhasnuta světla, zřejmě to bylo Němcům nápadné a tak tam šli. Přítomné členy služby vyzvali, aby stáli se zdviženýma rukama, načež Němci každého osobně prohlédli, nejsou-li ozbrojeni. Důstojník se ptal vrch. str. Španingera, co tak pozdě v noci dlí tolik mužů v této místnosti. Na to mu odpověděl, že udržují v obci požární bezpečnost a pořádek. Důstojník zavrtěl hlavou, nic neřekl, vzal čtyři vojáky a šli ze sálu do výčepu, kde odcizili nájemci hotelu p. Jarčičovi nějaké likéry, salám a jízdní kolo. Ve skladišti potravin rozbili žárovky do mouky a i ostatní věci zničili. Tuto noc měl službu velitele poručík Myslík z Prahy, který když se Němci vraceli od hotelu, musel ještě se třemi členy služby, vrch. str. Španingerem a št. str. Žďánským, jít před nimi jako rukojmí ke koloně, která stála před školou. Zatím i ve škole bylo napjaté očekávání. V té době bylo v přízemí osm raněných občanů a ve vedlejší místnosti byli občané německé národnosti, kterým vedoucí stráže dal zout boty, aby nemohli utéci. Nejnapjatější chvíle byla, když z kolony vystoupil německý důstojník a šel do školy, ve které byla zhasnuta všechna světla, každý čekal, co se bude dále dít. Důstojník se však v půli cesty na schodišti otočil a šel zpět. Celá kolona se potom dala do pohybu po silnici k Chabrům. Konec války a transporty zajatců 9. května v šest hodin ráno oznámila hlídka, vyslaná na Ládví, třemi světelnými raketami osvobození příchod sovětských vojsk. Naše radost dostoupila vrcholu, když kolem desáté hodiny dopoledne přijel k nám do obce první sovětský tank. Tím nabyli jsme jistoty o naší bezpečnosti. Na ulicích jásot a vítání nebralo konce. Vbrzku následovaly další tanky a počali docházet první zajatí Němci. Tak nám opět vzešla svoboda od sovětských vojáků z nacistické okupace. Kolem jedné hodiny odpolední předvedli nám tankisté sovětské armády své střelecké umění. Od Čakovic se blížil k Ďáblicům motorový vůz obsazený německými vojáky a jeden německý tank. Sovětský tank stojící za plotem v Havlíčkově ulici po upozornění vyřítil se do polí hotov k boji. Prvým výstřelem z děla tanku zasáhl německý vůz s vojáky, který se okamžitě vzňal, a vojáci se vzdali. Německý tank nepokusiv se ani o boj rychle obrátil a prchal zpět k Čakovicům. Podařilo se mu ujeti. 9. května v ranních hodinách přišel první transport Němců, který byl odveden na sportovní hřiště. Byly zde zajištěny tři vozy, které byly plné proviantu a různých věcí vojenských i civilních. Bylo tam též velké množství marek. K zvládnutí chaosu ve sběrném táboře byl pověřen funkcí velitele zajateckého tábora pan Diviš, bývalý obecní strážník, který v okupaci pro příslušnost k čsl. obci legionářů byl dán okupačními úřady do penze. Novým revolučním národním výborem byl reaktivován. Rovněž zajišťoval odsun soustředěných Němců do Prahy. Potom obcí procházely již jen veliké transporty německých armád, které byly sovětskými vojáky odzbrojovány. Za odpoledne prošlo naší obcí asi německých zajatců. 10. května byl vypraven vojenský pohřeb ďáblickým občanům J.Hniličkovi, A. Wickovi, R. Holečkovi a K. Derflovi, kteří byli zastřeleni již prvý den revoluce na Slovance. Jsou pochováni na Pražském hřbitově, v oddělení hrdinů. Břicháč K., který padl v háji, byl nejdříve pochován v Kobylisích vedle hřbitovní zdi, potom byl vykopán, přeložen do nové rakve, převezen a pochován na hřbitově v Ďáblicích. Z Ďáblické kroniky: Revoluční dny 1945 připravila a fotografie vybrala Hana Macháňová\n9 Indiánská bojovka Je sobota 18. dubna dopoledne. V Ďáblickém háji začíná indiánská bojovka, kde budou ďáblické děti plnit úkoly motivované životem indiánů. Budeme si hrát na indiány. Děti i dospělí. Indiánské babičky Táňa a Milada i starší indián Jindra nedočkavě vyhlíží děti z ďáblického indiánského kmene v místě, kde se budou plnit dva úkoly (4. stanoviště hry ve Skalním kotli v jednom z lomů). Stromy ještě nejsou plně olistěné, my tři stařešinové kmene máme do směru, odkud děti přijdou, dobrý výhled. A děti se již objevují, přicházejí v doprovodu svých rodičů. Mezi stromy svítí jejich obleky žlutá trička, která si pomalovali. Na hlavách mají vlastníma rukama vyrobené čelenky zdobené krásným barevným peřím, obličeje pomalované. Někteří přicházejí po značené cestě a musí se vyhýbat trnům ostružiní. Jiní si nás všimli, slyší naše indiánské uuuuuu a přibíhají zkratkou, uhání přes mokřinu. Rozhlíží se po velkých skalách nad hlavami, které řada z nich vidí poprvé. Dětem vysvětluji první úkol: v množství drobných kamenů, které zde leží, mají najít tři, které je možné na sebe položit a vytvořit tak malou kamennou stavbu spolu tak všichni vytvoříme maketu kamenné vesničky. Starší dětí pracují samy, maličkým indiánům pomáhají jejich rodiče. Přicházejí další a další skupinky. Ve slunci mezi jarní zelení krásně svítí. Když každý dokončí svoji stavbu, udělám mu na obličeji za splnění úkolu další barevnou ozdobu. A pak jim už vysvětluji druhý velmi náročný úkol. Malé indiány čeká výstup prudkým úzkým kaňonem, kterým se dostanou k dalšímu stanovišti. Nikdo výstup nevzdává, všichni, někteří i s kolem, úspěšně stoupají k horní cestě háje. Poslední, kdo přichází a hru uzavírá, je náčelník ďáblických indiánů Růžička. Říká: Naše děti výstup zvládnou! Hra pro nás, organizátory v Skalním kotli, končí. S Táňou a Jindrou se vydáváme za posledními dětmi směrem k cíli. U jezírka děti pouštějí na vodu lodičky ořechové skořápky, na louce střílí lukem a odbíjí pálkou, v dolíku nad Znělcem jezdí na ponících. V cíli se dozvídáme, že indiánskou stezkou prošlo 76 dětí v doprovodu mnoha rodičů. Pro nás, starší indiány ze Skalního kotle, to byla prima indiánská stezka. A bylo to bojovka, hlavně boj s pohodlností! Všichni, kdo přišli, zvedli se od televize a počítačů, vyhráli. Při příští hře pro děti na viděnou. Hovg (domluvila jsem). Milada Stroblová, foto Táňa Dohnalová a Miloš Růžička Zprávy z Ďáblic Podomní prodejci Jsou elegantně oblečení a už z dálky se na vás usmívají, jakoby potkali nejlepšího přítele. Nejprve se chtějí jen na něco zeptat. No přece nedáte té hezké slečně nebo pánovi košem, pár minut vás nezabije. A už vás mají, kontakt je navázán. Jakoby nezávazně plynoucí rozhovor má ale svůj předem napsaný scénář. Nejprve vám něco pochválí: účes, náušnice nebo kočku v okně. Během rozhovoru vyndají nabízený produkt, zatím ani slovo o koupi. Zeptají se, jak se vám líbí a upozorní, že v rámci reklamní kampaně ho pouze dnes prezentují na tomto vybraném místě omezenému počtu lidí. Naznačí, že byste ho mohli dostat jako dárek, pokud si za naprosto neuvěřitelnou zaváděcí cenu koupíte několik dalších výrobků. Prozradí vám, že si to zakoupilo již několik lidí před vámi (mně ukázali tisícikoruny v peněžence). Tak přece nebudete zrovna vy ta hloupá (hloupý), kdo nevyužije tuto jedinečnou šanci. Stále váháte, zdá se vám to drahé? Ale vždyť to může být úžasný dárek k narozeninám nebo Vánocům pro děti, vnoučata, přátele. Věřte mi, nebude. Za své ušetřené peníze si pravděpodobně koupíte bezcenný výrobek, na kterém je nejdražší jeho hezký obal. Pokud se rozhodnete pro koupi, pravděpodobně vám nedají žádnou stvrzenku. Když ano, může být falešná. Pak rychle nasednou do auta a odjedou. V dané lokalitě se nezdrží dlouho, nemáte žádnou možnost zboží reklamovat a vrátit, do vaší obce již nikdy nepřijedou. Nedávejme jim šanci připravit nás o naše úspory. V sobotu odpoledne 25. dubna 2015 mě několik metrů od našeho domu oslovila dvojice mladých dívek. S rozzářeným úsměvem mě informovaly o právě probíhající reklamní kampani, která předchází uvedení nového značkového parfému na náš trh a požádaly mne, zda bych jim řekla, jestli se mi vůně líbí. Nechtěla jsem být nezdvořilá (ale měla jsem být), a tak jsem si nechala aplikovat parfém na obě ruce. Ihned poté mi jednu lahvičku daly do ruky s tím, že se jedná o dárek za ochotu. Než jsem ji vrátila, vyndavaly už z tašky pánskou verzi i s krémem po holení. Ještě že mě s ním také nenatřely! A celou tuto kolekci si mohu zakoupit za neuvěřitelných 900 Kč, místo obvyklých 360 Eur. To už jsem razantně odmítla. Všimla jsem si další dvojice prodejců, kteří postupovali dům od domu, a všude zvonily na zvonky. Vůně byla tak silná, že během následující vycházky ode mne odvracel svou němou tvář i můj čtyřnohý miláček a navíc mi za několik minut naskákaly na kůži pálivé červené fleky, a tak jsem si pro zbytek dne zvolila jako svou osobní hymnu píseň Ta slepička kropenatá. A tak jsem se opět utvrdila v názoru, že na tyto podomní a pouliční prodejce, kteří jsou odborně vyškolení v přesvědčování své kořisti (nás), abychom si zakoupili neodolatelné telefonní tarify, deky, hrnce nebo značkovou kosmetiku, platí jedině NEOTVÍRAT, NEKOMUNIKOVAT, NEPRO- JEVIT ZÁJEM!!! Podle údajů Sdružení ochrany spotřebitelů z prosince 2014 vyhlásilo zákaz podomního a pochůzkového prodeje již téměř 500 obcí. Pochůzkový prodej je povolován jen v rámci veřejně prospěšných akcí jako součást veřejných sbírek. V dalších desítkách měst se o něm jedná. Za porušování zákazu hrozí vysoké pokuty. Praha je poslední krajské město, které tento způsob prodeje nereguluje. Jana Ouředníčková 9\n10 Zprávy z Ďáblic 10 Vzpomínka na cimbálovku 24. dubna se uskutečnilo setkání s cimbálovou muzikou Kyčera organizované sociální komisí MČ Praha-Ďáblice spojené s tradičním občerstvením, na kterém se aktivně podílely paní kuchařky školní jídelny. Hned na začátek můžu říci nejen za sebe, ale snad i za ostatní přítomné, že setkání bylo hezké a milé. Na zahájení předvedla nejmenší děvčata základní školy pod vedením paní cvičitelky Lucie Burdové tanec zumba, což nám starším připomnělo doby, kdy jsme tancovali foxtrot. Po příchodu do jídelny školy, kde se setkání konalo, mne čekala dvě překvapení. Prvním bylo složení cimbálové muziky ze samých mladých lidí. Ti se vzápětí ukázali jako dobří hudebníci a zpěváci, kteří umějí také navodit dobrou náladu. Druhým, již méně příjemným překvapením pak byla poměrně malá účast občanů. Nevím, proč tomu tak bylo, ale organizátoři by si zasloužili větší zájem veřejnosti. Celé odpoledne proběhlo v příjemné pohodě, jejímž vrcholem byl kolový tanec účastníků. Lze si jen přát, aby se podobná setkání konala i příště. Jenom věřím, že se potkám s větším počtem nejen známých tváří, ale i ostatních spoluobčanů. Jana Růžičková Venkovní senior fitness park V našem parku v areálu U Holců (roh ulice Kučerové a Ke kinu) je umístěno šest cvičebních strojů od firmy Colmex, zaměřených na posilování různých částí těla, zlepšení ohebnosti kloubů, koordinace těla a také například na zvyšování kapacity srdce a plic. Jsou to speciální stroje, které nejen, že krásně vypadají, ale zároveň se snadno ovládají a cvičení na nich je velice příjemné a zábavné. Tyto stroje jsou upravené pro specifické potřeby seniorů s ohledem na jejich fyzické možnosti a bezpečnost. Senioři si zde mohou zlepšit fyzickou kondici, příjemně se protáhnout, ale také relaxovat a popovídat si. Výhodou tohoto cvičení je, že je zdarma a na čerstvém vzduchu, takže se dá např. spojit s každodenní procházkou. Na sportování a péči o svou kondici není nikdy pozdě, jen se musí cvičení uzpůsobit věku. A tomu skvěle odpovídají stroje v našem parku. Jsou v podstatě na bázi strojů z fitness center, ale šetrnější a jednodušší. Pro rehabilitaci jsou tyto stroje ideální. Přestože je toto venkovní fitness určeno zejména seniorům, jako místo pro aktivní odpočinek, mohou si sem kdykoliv přijít zacvičit všichni lidé od 15 let. Pro menší děti nejsou tyto stroje bezpečné vzhledem k nedostatečné výšce dětí. Dne 3. června od 16:30 do 17:30 hod. proběhne v našem parku veřejné instruktážní cvičení. Trenérka Petra Hanzová se během hodiny postará o odborné vedení a ukázku, jak se na těchto strojích cvičí. Ráda vám poskytne rady v oblasti rehabilitace, zlepšení kondice i výživy. Informace o jednotlivých cvičebních prvcích najdete také na webových stránkách Sociální komise MČ Praha-Ďáblice Senior fitness park U Holců Zveme vás na veřejné instruktážní cvičení 3. června od 16:30 do 17:30 hod. (roh ulic Kučerové a Ke kinu) Pořádá sociální komise MČ Praha Ďáblice. Burza rostlin a semen v Obecním domě v Ďáblicích aneb sousedské zahradničení Sobota 25. dubna již od rána slibovala pěkné počasí, a tak jsme si nebyli moc jisti, zda lidé nedají přednost pobytu v přírodě a práci na zahrádkách před cestou do Obecního domu. Naše obavy se brzy rozptýlily, neboť postupně se v bývalé jídelně Obecního domu shromáždili milovníci zahradničení, přinesli svoje sazeničky rajčat, okurek i paprik, nebyla nouze o okrasné květiny, nechyběly ani pokojové rostliny. Nejdůležitější byla atmosféra, kterou si sami účastníci burzy vykouzlili mezi sebou. Tolik informací a znalostí z oboru zahradničení by se dalo využít i v pořadu Receptář. Účast byla podstatně větší než v minulých letech, což přičítáme i anonci na facebookové stránce Ďáblice komunita. Objevili se tentokrát i mladí lidé s dětmi, kteří tento prostředek komunikace hojně využívají. Hned v sobotu večer se tam již objevila fotodokumentace z akce. Bylo zajímavé pozorovat nově příchozí, kteří systém fungování burzy ještě neznali a ptali se na cenu sazenic, nebo naopak byl někdo zklamaný, že tam nenašel, co si představoval. Někteří byli naopak překvapeni, že si mohou jen tak odnést, co se jim líbilo, neboť se nejednalo o obchod. Ti ostřílenější přinesli spoustu zajímavostí z rostlinné říše a nadšeně sdělovali méně informovaným názvy rostlin a své pěstitelské zkušenosti. Sousedské setkání a těšení se z vypěstovaných sazenic zeleniny, bylinek, o něž byl velký zájem, a různých druhů květin snad splnilo svůj účel, kvůli němuž před čtyřmi lety tato akce vznikla. Přebytků rostlinek bylo letos málo, ty jsme ponechali po domluvě pracovníkům Diakonie. Děkujeme dobrovolnicím za pomoc s úklidem a všem, kteří přišli pobejt. Za rok opět na shledanou. Za Komisi životního prostředí a dopravy Táňa Dohnalová\n11 Návštěva Pražského hradu V rámci výuky vlastivědy jsme se s IV. B a V. A vydali na vycházku směřující k Pražskému hradu. Naše cesta začala u Karlova mostu a pokračovala k branám sídla našeho pana prezidenta Zemana. Zrovna se vše chystalo na návštěvu monackého knížete Alberta II. Zakoupili jsme lístky na okruh zahrnující návštěvu katedrály svatého Víta, Vladislavského sálu, Zlaté uličky a Daliborky. Vše zprostředkovala paní učitelka Nepomucká, která dětem i velmi poutavě vyprávěla o historii a památkách. Moc jí děkujeme za možnost podílet se s ní na této akci. Hedvika Dolejšová, třídní učitelka IV. B Ďáblický slavíček již po druhé První ročník pěvecké soutěže Ďáblický slavíček proběhl v naší družině loni v únoru. A protože máme v ŠD mnoho talentů, všichni se těšili na druhý ročník, který se letos konal Družinové děti měly možnost se do pěvecké soutěže přihlásit jako sólisti, nebo zpívat v duu či triu. O pěkný začátek celé akce se postarali prvňáčci, kteří nám společně na rozezpívání zazpívali písničku Já jsem muzikant. A protože je to písnička známá, připojili se k nim i ostatní soutěžící a diváci. Porota, kterou tvořily všechny děti z družiny, pak zhodnotila a rozhodla, kdo se nejvíce líbil z jednotlivých ročníků. Musím uznat, že neměla úkol jednoduchý, protože se do soutěže přihlásilo téměř 40 dětí a každé vystoupení bylo originální a projev každého soutěžícího byl interpretačně jedinečný. A protože máme letos celodružinové téma Cesta kolem světa, každá třída měla za úkol vybrat si a společně nám v pauze, kdy paní vychovatelky sčítaly hlasy poroty, zazpívat píseň typickou pro nějakou zemi. Všechny třídy se úkolu zhostily zodpovědně, a tak jsme měli možnost si poslechnout, jak se zpívá v Polsku, Francii a na Slovensku. A jak soutěž dopadla? Po vyhodnocení jsme zjistili, že rozhodně roste konkurence Karlu Gottovi, protože i u nás se objevili zatím dvojnásobní ĎÁBLIČTÍ SLAVÍCI. Markéta Skalová, vychovatelka ŠD Čtyři kroky do nového světa Žáci ze 7. a 8. tříd navštívili v pondělí největší hudební sál u nás Rudolfinum. Viděli jsme mladé hudebníky, kteří byli skoro v našem věku, kteří nám zahráli Koncert pro violoncello a orchestr č. 2 h moll od Antonína Dvořáka. Orchestr se jmenuje Česká studentská filharmonie a vede ji dirigent Marko Ivanović. Koncert moderoval Petr Kadlec. Dvořákův violoncellový koncert je velice známý, ale málo se ví, že ho napsal jako druhý. První složil už ve čtyřiadvaceti letech a nazval ho Koncert pro violoncello a orchestr č. 1 A dur. O tomto koncertě nám vyprávěl třicetiletý violoncellista Tomáš Jamník, který hrál sólo na violoncello. Nejenže pěkně zahrál, ale i vyprávěl, o čem skladba je. Dílo má tři věty. Třetí část přepracoval Dvořák po návratu z Ameriky, protože se dozvěděl o úmrtí své první lásky Josefíny Kounicové. Do poslední věty přidal vzpomínku na ni. A co bych chtěl říct na závěr? Koncert byl nádherný a líbil se nám ze všech nejvíc. Určitě bychom se nechtěli příští rok těchto koncertů vzdát. Matěj Vondřich, žák VIII. A Za vůní čokolády S třídou Berušek jsme se vypravili do Šestajovic, kde jsme navštívili místní čokoládovnu. Nádherná vůně čokolády nás provázela po celou dobu návštěvy. Ochutnali jsme nejen lahodnou belgickou čokoládu, ale také zažili něco nového. Akce, která byla pro děti připravena, obsahovala odlévání tabulky čokolády a následné zdobení mandlemi, pistáciemi a sušeným ovocem. Dále jsme malovali barevnými čokoládami a nakonec jsme si odlévali čokoládový bonbon s marcipánovou náplní. Výrobky jsme si zabalili a s chutí odvezli domů. Dětem i paním učitelkám se akce moc líbila. Markéta Rendlová, třídní učitelka Berušek Matematické soutěže Měsíc březen byl na naší ďáblické základní škole ve znamení matematických soutěží. Nejprve proběhla mezinárodní matematická soutěž Pangea, které se zúčastnili všichni žáci 4. až 8. tříd. V každém ročníku se zúčastnilo z celé České republiky kolem 4000 žáků. I přes tak velkou konkurenci se podařilo Kateřině Přibáňové ze 4. B, která dosáhla při řešení 100 % úspěšnosti, úspěšně probojovat do finálového kola, které se bude konat v měsíci květnu. Další matematické soutěže Matematického klokana se účastnily všechny třídy kromě prvních. Žáci byli rozděleni do čtyř kategorií. V kategorii Cvrček byl nejlepší Ivan Žemlička ze 3. B. V kategorii Klokánek dosáhli hned dva žáci nejvyššího počtu bodů, a to Tereza Polívková a Jan Schlögl z 5. A. V kategorii Benjamín opět dosáhli dva žáci nejvyššího počtu bodů, tentokrát dvě dívky ze 7. třídy, a to Veronika Anna Černá a Markéta Kohoutová. V kategorii nejstarších Kadet byla také nejúspěšnější Tereza Obořilová z třídy 8. A. Zprávy z Ďáblic 11\n12 Návštěva z Olomouce Zprávy z Ďáblic 12 A aby toho nebylo málo, proběhla i do třetice poslední matematická soutěž s názvem Pythagoriáda. Té se účastnili jen vybraní žáci z 5. až 8. ročníků. I v naší škole se našli úspěšní řešitelé, kteří postoupili do okresního kola. Z pátého ročníku jsou to Tadeáš Harna, Filip Beran, Adam Tran, Jan Schlögl a Vanesa Jančová. Poslední úspěšný řešitel je z osmého ročníku a do okresního kola postoupil také Pavel Mařík. Všem zúčastněným žákům děkujeme za účast a postupujícím žákům přejeme štěstí a chladnou hlavu při řešení matematických příkladů v krajských a finálových kolech. Markéta Šnoriková, učitelka matematiky Projekt Bezpečné cesty do školy V březnu 2015 se naše škola zapojila do projektu Bezpečné cesty do školy pod záštitou organizace Pražské matky a Magistrátu hl. města Prahy. Cílem projektu je objektivní zhodnocení problematiky okolí školy z hlediska bezpečnosti dětí. Pro žáky je přínosný samotný průběh projektu. V úterý 28. dubna si ve vyučování hráli na dopravní projektanty. Mladší žáci poznávali značky, jejich tvary, kreslili dopravní prostředky, vymýšleli způsob, jakým by chtěli chodit do školy. Známe děti, braly by vrtulník, koně nebo koloběžky. V matematice pak žáci počítali slovní úlohy o vzdálenostech svých domovů ke škole. Starší žáci fotili nebezpečná místa kolem školy a zamýšleli se nad jejich úpravou. Vznikly 3D návrhy fantazijních dopravních prostředků. Počasí nepřálo plánovanému cyklistickému výletu do okolí Ďáblic. Děkujeme všem rodičům, kteří se také zapojili, a to vyplněním dotazníků o dopravě svých dětí do školy. Ve středu 29. dubna proběhl monitoring v okolí budovy. Vybraní žáci vytvořili statistiku průjezdu aut a zaznamenávali cesty pěších. O jejich bezpečnost dbali policisté. Pro děti to byl opravdový zážitek. Hana Mašková, zástupkyně ředitelky školy Dne naši školu navštívil učitel Mgr. Patrik Peška, doktorand z Univerzity Palackého v Olomouci. Připravil si pro žáky osmého ročníku zajímavou přednášku o černých dírách. Žáci se dozvěděli něco málo nejen o černých dírách, ale i o dilataci času, červích a bílých dírách, a obohatili si tak znalosti z fyziky. I když se jedná o témata, která by se zdála pro věk žáků nepřiměřená, přednášející všechno názorně a poutavě žákům přiblížil za pomoci jednoduchých, avšak velmi účinných pomůcek, kterými byly dva míčky a šál. V průběhu přednášky si žáci také dokázali sami odvodit rychlost světla. Žáci na konci přednášejícího zahrnuli všemožnými otázkami a už se těší, až k nám náš kolega z Olomouce opět zavítá. Markéta Šnoriková, učitelka fyziky Ptáčkové v knihovně Vydat se, či nevydat na cestu? To bylo naše velké dilema v úterý ráno poslední březnový den. Měli jsme pro naši třídu Ptáčků domluvenou návštěvu v knihovně Krakov. Venku byl ale zrovna velký nečas, během chvilky nasněžilo, pršelo a foukal velký vítr. Nakonec jsme se po velkém zvažování na cestu do té sloty přece jen vydali. Jízda autobusem byla mnohem příjemnějším zážitkem. V knihovně na nás čekala milá paní knihovnice, která se dětí ujala a povídala si s nimi o všem, co s knihami souvisí. Na tabuli s velkými obrázky Josefa Lady děti viděly, co se s knihami nemá dělat. Paní knihovnice dětem vysvětlila, jak to v knihovně chodí při půjčování knížek a jak jsou označeny knihy pro malé děti. Potom dětem přečetla příběh o lišákovi, který jedl knížky. Během samostatného prohlížení dětského oddělení knihovny a půjčování si knih a dětských časopisů si děti mohly také pohrát v bazénku s míčky nebo s půjčenými hračkami. Nakonec Ptáčkové dostali od paní knihovnice obrázek na vybarvení a záložku do knihy. Když jsme si návštěvu knihovny dost užili, vydali jsme se na zpáteční cestu a těšili se na dobrý oběd ve školce. třídní učitelky Ptáčků Světový den knihy a autorských práv Dne jsme se s IV. B zúčastnili besedy s třemi dětskými spisovateli v knihkupectví LUXOR na Václavském náměstí. Spisovatelé dětem vyprávěli o svých knihách, četli z nich a dávali prostor dětem ke kladení různých dotazů. Během toho všeho měly děti možnost vyhrát několik knížek a lístky na knižní veletrh a literární festival. Vše natáčela Česká televize pro dětský program Déčko pro pořad Zprávičky. Záznam si můžete pustit v archivu na (ze dne ). Děti byly nadšené a dopoledne v knihkupectví si velmi užily. Rádi bychom se dále podíleli na soutěži, kterou vyhlásilo knihkupectví LUXOR. Úkolem je zpracovat celotřídní reportáž o knihkupectví. Doufám, že se nám podaří nějakou vyvedenou reportáž zplodit a umístíme se na nějakém pěkném místě. Hedvika Dolejšová, třídní učitelka IV. B Sportovní úspěchy ZŠ U Parkánu Měsíce březen a duben bychom mohli pojmenovat jako měsíce sportovního klání mezi základními školami Prahy 8. V tomto období naši žáci soutěžili ve vybíjené, házené, nohejbalu a v mnoha atletických disciplínách. Největšího úspěchu jsme dosáhli v atletickém čtyřboji a následujícím atletickém víceboji. Do atletického čtyřboje nastoupilo družstvo dívek ve složení Leona Macháňová, Anna Vilímová, Valerie Špitová a Tereza Obořilová. Dívky se musely postupně a týmově poprat s disciplínami jako běh 800 m, běh 60 m, hod kriketovým míčkem nebo vrh koulí, skokem do dálky nebo skokem do výšky. Dívky během celého klání neměly přemožitele a suverénně vyhrály s rozdílem 180 bodů před druhým týmem. Tímto skvělým výkonem si vybojovaly místo v celopražském atletickém čtyřboji, což je již nyní bráno jako obrovský úspěch. Na tento zlatý moment navázaly o týden později dívky v atletickém víceboji. Obrovského úspěchu jsme dosáhli opět v kategorii dívek, kdy Dominika Mužátková obsadila výborné 2. místo ve své kategorii a Valerie Špitová obsadila skvělé 1. místo. Obě dívky díky úžasným výkonům postupují na celopražské kolo v olympijském víceboji. Všem zmíněným velice gratuluji a přeji mnoho úspěchů v následující reprezentaci. Michaela Hrbková, učitelka TV\n13 Vzhůru k nebesům Posaďte se a skloňte hlavy, aby si vás dravci nespletli s kořistí! Takto nás s úsměvem na rtech přivítali na výstavě dravců, která se konala ve středu na fotbalovém hřišti v Ďáblicích. V tento krásný slunečný den jsme se na hřiště vypravili se školní družinou, a to od prvňáčků po čtvrťáky. Ze skvostů nebe na nás čekal orel bělohlavý, sup krahujový, jestřáb lesní, sokol stěhovavý, nebo zástupkyně něžného pohlaví poštolka obecná. Ovšem nejenže jsme si mohli tyto nádherné dravce prohlédnout a viděli jsme názornou ukázku, jak se lákají na kořist, ale dokonce si někteří z nás mohli vyzkoušet, jak se takový dravec přivolává a krmí. Pro nás všechny to byl moc hezký a poučný zážitek. Dozvěděli jsme se o našich dravcích spoustu nových a zajímavých skutečností a velice nás překvapilo, že většina z nich je v podstatě líná, což by možná nikoho před tím nenapadlo. Z akce jsme odcházeli příjemně naladěni a děti si odnesly hezký a nevšední zážitek. Naskytne-li se vám tedy někdy možnost navštívit podobnou akci, neváhejte a vzhůru k nebesům. Marie Štěchová, vychovatelka S Rumcajsem v Českém ráji Dne 20. dubna děti ze 3. C a 2. C společně odjely na školu v přírodě. Moc jsme se těšili do kraje, který děti znají z knížek Václava Čtvrtka. Bydleli jsme v penzionu Brada ve stejnojmenné obci nedaleko Jičína. Hned po příjezdu a krátkém odpočinku jsme vyrazili prozkoumat nejbližší okolí a po chvíli jsme objevili Rumcajsovu jeskyni. Na kouzelné mýtince v lese jsme postavili domečky pro Cipíska a statečně jsme vyšplhali na vyhlídku Václava Čtvrtka. Celý týden nám svítilo sluníčko, a tak jsme mohli většinu času trávit venku. Podnikli jsme výlet do Prachovských skal, také do Jičína, kde jsme navštívili Rumcajsovu ševcovnu a krásy Českého ráje jsme si prohlédli z Valdické věže. Kromě turistiky jsme také tvořili. Děti vyrobily parádní Rumcajsovské klobouky a čelenky pro Manku. Stejně jako Rumcajs vyrobil Mance sluneční prstýnek, tak i naše šikovné děti vytvořily nádherné šperky z tvrdnoucí hmoty. Nechyběly ani sportovní aktivity, dobrodružství nebo zábava. Děti musely absolvovat bojovku, zúčastnit se orientačního běhu, Rumcajsovy olympiády a zaslouženě vypátrat loupežnický poklad. Závěrečnou tečkou byla diskotéka, kterou si děti opravdu užily. Domů si neodvážely jen ceny, které získávaly při plnění všech úkolů, ale hlavně spoustu nových zážitků, kamarádů a nezapomenutelných vzpomínek. Ivana Kundrátová, třídní učitelka 3. C Školák 2015 Budoucí prvňáčkové se již po několikáté sešli ve škole ke společnému učení se. Byli rozděleni do čtyř barevných skupin. Při společných setkáních si procvičili všechny smysly. Poslouchali zvuky zvířat, napodobovali je, zahráli si na písničkovou ozvěnu. Zrak zbystřili hledáním rozdílů u pohádkových postav. Připravovali se na psaní i čtení. Psali rukou a nohou ve vzduchu, velká klubíčka kreslili v kleku na zemi, v lavici pak vzali tužku správně do ruky a pokusili se o rovné čáry. Paní učitelce vyprávěli, co dělají ve školce a jaké znají pohádky. Děti nejvíce bavilo stavění z kostek podle pravidel. Pečlivě přemýšlet bylo nutné při sestavování správného pořadí barevných koleček nebo přijíždějících aut. Prvňáčkové, přejeme vám pěkné školkové dny a věříme, že se těšíte na ty školní. Hana Mašková, zástupkyně ředitelky školy Den Země Dne se 7 tříd prvního stupně základní školy účastnilo Dne Země, jehož cílem bylo přiblížit přírodu dětem, přinést nové poznatky, ale i ukázat, jak se dá v přírodě trávit volný čas a jak se dají využít přírodniny. Děti chodily po předem určené trase, přičemž si mohly vyzkoušet práci s mapou, plnily úkoly, které se týkaly zvířat, rostlin, ekosystémů, zdravého životního stylu. Zařadili jsme i aktivity hudební (hru na přírodniny, zpěv písničky s přírodní tematikou) a výtvarné (malba hlínou, skládání skřítka). Při pohybu na zdravém vzduchu v Ďáblickém háji jsme mohli pozorovat i volně žijící zvířata, jako jsou veverky, sojky, sýkorky. Dokonce jsme viděli i datla, který si s námi zahrál na schovávanou, byl trošku stydlivý. Na závěr si děti opekly připravená jablíčka, pěnové bonbony a buřty a společně s únavou a paní učitelkou se vydaly cestou ke škole. Na poslední zastávce si ještě zasadily petrželku do připravených kelímků jako památku na Den Země. Myslím, že oslavu svátku planety jsme si všichni užili. Miloslava Coufalová, třídní učitelka IV. C Kufr, plyšák a velké těšení aneb školka v přírodě třídy Tuleni Pojďte s námi prožít kousek naší školky v přírodě. Na chvíli zavřete oči a představte si. Je Vám asi šest, co se Vám vybaví? Hra na schovávanou s kamarády, odřené koleno při honěné, pohlazení od maminky, vyprávění pohádky od babičky, nebo cokoliv jiného? Jsou to zážitky a ty tvoří naše vzpomínky. Přesně to jsme toužily dětem dopřát na naší školce v přírodě ZÁŽITKY. Jeli jsme daleko do Jeseníků a po cestě nás doprovázeli naši kamarádi Křemílek a Vochomůrka. Naše chaloupka byla dřevěná, blízko lesa a s kamarádem pejskem. Jaké je to spát s kamarádem na pokoji vystihuje večerní tiché šeptání kluků: To si užíváme, viď?. Ten, kdo si přeci jen maličko zasteskl, toho potěšily láskyplné pohlednice od rodičů i plyšák z domova, nebo pohlazení od paní učitelky. Pak se zdály hezké klidné sny. Děti zvládly celodenní putování v posledním sněhu za krásného sluníčka. Šeptaly a zpívaly skřítkům a také děkovaly za poklad na konci dlouhé cesty. Dopřály si koupání v krytém bazénu a společnou četbu večerních pohádek. Když byl čas, kreslily s Křemílkem a Vochomůrkou deníček, aby mohly doma všechno vyprávět. Díky dobrému počasí se v jednom krásném tichém večeru prošly cestou za světýlkem za svitu svíček a společně zazpívaly ukolébavku. Nakonec poslaly rodičům pusu po hvězdách. Byl to moc krásný týden, který se nám povedl. Děti se navzájem více poznaly. Každý si odvezl svůj největší ZÁŽITEK!!! My paní učitelky jsme měly možnost vidět jejich statečnost, kamarádství, samostatnost, empatii a radost. Zažily jsme, jací opravdu jsou. Byly a jsou skvělá parta! Stejně jako ta dospělácká, které tímto za všechno moc děkuji! Za třídu Tuleni Monika Píchová Zprávy z Ďáblic 13\n14 Zprávy z Ďáblic Příběh zničené archeologické lokality v Ďáblicích Archeologický výzkum mezi ulicemi Statková a Šenovská v Ďáblicích byl zahájen na podzim roku 2014 nestandardně. Náhodně projíždějící student archeologie zjistil, že na uvedené lokalitě dochází k narušování archeologických terénů stavební činností zjevně bez přítomnosti archeologů. To se občas stává z důvodu nedopatření nebo administrativního opomenutí. A většinou lze takové opomenutí napravit, když se o tom včas archeologové dozví. V tomto případě se informace rychle dostala k obecně prospěšné společnosti Archeo Pro, která je jednou z organizací oprávněných k provádění archeologických výzkumů na území Prahy, a která se na výzkum nejstarších dějin Ďáblic specializuje. ve dnech až tak, aby archeologické objekty pokud možno nenarušil. Plocha výstavby zbavená z větší části ornice byla začištěna tak, aby bylo možno archeologické situace dobře rozeznat, ale samotné objekty byly ponechány pro systematicky vedený následný výzkum. Se skutečností, že přítomnost archeologických nálezů je zjevná a že tedy archeologický výzkum zcela jistě Dokumentace povrchu archeologických objektů v průběhu zjišťovacího archeologického výzkumu v listopadu sloupových jam dokládajících někdejší přítomnost nadzemních staveb a možná i 6 hrobů z pozdní doby kamenné, doby bronzové, starší doby železné a doby římské. Část lokality byla v minulosti hrazena příkopem. Ze jmenovaných objektů však byly zjišťovacím výzkumem identifikovány pouze jejich povrchy a dále nebyly prokopávány ani nijak zkoumány. Archeologové předpokládali, že lokalitu podrobně prozkoumají během následné etapy archeologického výzkumu, jak je v takových případech běžné. K následnému předstihovému výzkumu již však nedošlo. Stavebník byl o potřebném rozsahu následného výzkumu informován, avšak neprojevoval vůli k dalšímu jednání vedoucímu k jeho provedení. Dva měsíce po ukončení zjišťovacího výzkumu dne stejný student archeologie jel jako před čtvrt rokem okolo autobusem a opět zaznamenal zemní práce prováděné strojem na neprozkoumané lokalitě. Informoval archeology, kteří prováděli zjišťovací výzkum, ale ti o ničem nevěděli. Rychlým šetřením mezi pražskými archeologickými organizacemi se zjistilo, že žádná z nich provádění zemních prací neautorizovala a tak byl kontaktován územně příslušný stavební úřad. Stavební úřad velmi rychle zareagoval, ale na jeho podnět se k zemním pracím nikdo ze zúčastněných nepřihlásil. Jak stavebník, tak stavební firma vybraná k nové výstavbě, se od zemních prací distancovali. V této nezvyklé situaci nezbylo archeologům než podat trestní oznámení na neznámého pachatele ve věci poškozování cizí věci. Archeologická lokalita byla totiž zemními pracemi zničena. Není vyloučeno, že se zachovaly pozůstatky těch nejhlubších objektů, ale vzhledem k tomu, že byla bagrem odstraněna 14 Stav archeologických objektů po zjišťovacím archeologickém výzkumu v listopadu Archeologické objekty se zde projevují jako černé skvrny na světlém pozadí. Archeologové Archeo Pro o.p.s. zjistili, že se jedná o akci Výstavba dopravní a technické infrastruktury pro obytnou zónu Nad Statkem, která však nebyla stavebníkem, tak jak zákon vyžaduje, ohlášena Archeologickému ústavu AV ČR v Praze, takže práce byly skutečně zahájeny bez archeologické asistence. Archeologové vstoupili nejprve do jednání s městskou částí Praha-Ďáblice za účelem identifikace stavebníka a následně se se stavebníkem, firmou Spiritex a.s., dohodli na provedení tzv. zjišťovacího výzkumu. Zjišťovací výzkum, který měl za úkol zjistit rozsah a množství archeologických nálezů, ale též jejich rámcové datování pro účely plánování dalšího archeologického výzkumu, byl proveden neskončí svojí zjišťovací fází, byl stavebník seznámen. Dvanáct zjišťovacích sond pracovníci archeologického výzkumu začistili, ovzorkovali a fotograficky a kresebně zdokumentovali. Následně byly archeologické objekty polohopisně i výškopisně zaměřeny. Zjišťovací archeologický výzkum provedený při ulicích Šenovské a Statkové v Praze Ďáblicích identifikoval 140 archeologických objektů, z nichž některé bylo možno i blíže charakterizovat. Archeology zde tak čekalo k dalšímu výzkumu např. 7 zahloubených chat, 3 pece, 23 sídlištních jam, 21 zásobních jam, desítky Zemní práce prováděné na lokalitě dne : strojem je odstraňována vrstva obsahující archeologické objekty s archeologickými nálezy. Co zbylo: výběr archeologických nálezů pocházejících ze zjišťovacího archeologického výzkumu. vrstva mocná několik desítek centimetrů, nebude jich mnoho. Místní oddělení Police ČR zahájilo vyšetřování výslechem bagristy, který práce vedoucí ke zničení archeologických nálezů na ďáblické lokalitě prováděl. Paralelně s vyšetřováním policie v trestní věci zahájil Magistrát hlavního města Prahy správní řízení se stavebníkem z důvodu nesplnění ohlašovací povinnosti podle památkového zákona, které může vyústit v pokutu až 4 milióny korun. I tak nejen Ďáblice v tichosti přišly o další z řady pozoruhodných dokladů o životě a činnosti našich dávných předků. Michal Bureš, foto Luděk Dvořák\n15 Ďáblice a archeologické památky Zdejší krajina, pro kterou je charakteristická velmi úrodná černozemní půda, byla hojně vyhledávána lidmi takřka všech pravěkých kultur. Již od 19. století, kdy byly na území Ďáblic objeveny první doklady života dávných obyvatel, je zřejmé, že celý katastr lze považovat za jednu rozsáhlou archeologickou lokalitu. V intravilánu, ale i extravilánu Ďáblic byla zjištěna sídliště a pohřebiště z pozdní doby kamenné, osady a žárové hroby z doby bronzové, kostrové hroby z doby stěhování národů a pohřebiště raného středověku. Vesnice v průběhu starší doby železné stály v několika polohách, a to při ulicích Čenkovské, Kučerové, Na terase a podél Kostelecké. V mladší době železné se v místě jižně od Kostelecké nacházela keltská osada. Kostrové hroby historických Keltů pocházejí z ulic Legionářů a Ďáblické. Ve starší době římské se vesnice a železářské dílny Germánů rozkládaly v širokém okolí severně až východně od centra Ďáblic. Na nároží Hřenské a Květnové ulice bylo zjištěno osídlení ve střední době hradištní, předcházející vzniku vlastní středověké vsi. Doklady života našich předků byly v devadesátých letech zkoumány archeology z Muzea hlavního města Prahy. V nedávné době proběhlo v Ďáblicích několik archeologických výzkumů vyvolaných různými stavebními aktivitami. Jeden z těchto výzkumů se uskutečnil v souvislosti s výstavbou objektu zázemí hřiště (u bývalé restaurace U Holců), další byl vyvolán stavbou bytových domů v ulici Nad akcízem u Ďáblického hřbitova. Tam bylo kromě jiných nálezů odkryto torzo časně slovanského domu. Památky pod zemí jako součást našeho kulturního dědictví zemí jsou zřizovány instituce, které ochranu archeologických památek zajišťují. Oprávnění k provádění archeologických výzkumů na území Prahy má především Archeologický ústav Akademie věd, dále muzea (Národní i Muzeum hl. města Prahy), Národní památkový ústav a několik obecně prospěšných společností. Na území Ďáblic nejčastěji působí archeologové ze společností Archaia Praha o.p.s. a ArcheoPro o.p.s. Nutno ale poznamenat, že archeologické výzkumy památky pod zemí nezachrání. Při výzkumu pouze dojde k vyzvednutí movitých nálezů a zdokumentování odkrytých nálezů nemovitých, ty však jsou následně stavebními výkopy odstraněny. V souladu s památkovým zákonem jsou stavebníci již od doby přípravy stavby povinni svůj záměr oznámit Archeologickému ústavu a umožnit jemu nebo jiné archeologické organizaci v dané oblasti působící, provést na dotčeném území záchranný archeologický výzkum. V případě, že stavebník svůj záměr neoznámí, může dostat ve správním řízení vysokou pokutu. Při stavbě rodinného domu hradí náklady archeologická organizace, je-li ovšem stavebníkem podnikající právnická osoba nebo fyzická osoba, hradí náklady záchranného archeologického výzkumu tento stavebník. Zákon vychází z myšlenky kdo zničí památku (ač skrytou pod zemí), musí před jejím definitivním odstraněním zajistit alespoň její dokumentaci. Takto je tato problematika upravena i ve většině evropských zemí. Stavebník má právo si zvolit, která z územně příslušných oprávněných organizací archeologický výzkum provede. Podmínky, za jakých bude archeologický výzkum proveden (tedy zejména rozsah, způsob provedení, doba trvání a náklady), jsou specifikovány v rámci dohody, kterou archeologická instituce uzavírá se stavebníkem. V případě, že k dohodě nedojde, rozhodne krajský úřad. Šenovská archeologická lokalita, které již není Nedávno proběhla v médiích informace o zničení archeologické lokality na území naší městské části. Na internetu České televize lze dohledat reportáž ČT24 ze dne Reportáž se týkala vybagrování plochy s doloženými archeologickými nálezy a objekty, která začala být připravována pro výstavbu 25 domů v prostoru mezi ulicemi Statkovou a Šenovskou. Česká televize dala ve své reportáži prostor k vyjádření jak archeologům, kteří zde prováděli i výzkum, tak i zástupci Archeologického ústavu. Ke kauze se vyjádřil i Petr Hnízdo, ředitel developerské společnosti Spiritex a.s., která je investorem akce. V současné době probíhá na pražském magistrátu správní řízení s investorem stavby, kterému hrozí vysoká pokuta. K svévolnému narušování archeologických lokalit docházelo v minulosti výjimečně i jinde na území hlavního města Prahy, a to hlavně v divokých devadesátých letech minulého století, při velkém stavebním boomu, který začal po roce Naposledy proběhlo rozsáhlejší zničení místa s archeologickými nálezy před 13 lety, kdy byla bez výzkumu vybagrována stavební jáma pro výstavbu administrativní budovy v Evropské ulici v areálu zámečku s hospodářským dvorem čp. 16 v Praze Vokovicích. Tato kauza měla i soudní dohru. Nezbývá než doufat, že k takovému exemplárnímu zničení archeologické památky, jako se stalo letos v únoru na ďáblických parcelách mezi ulicemi Šenovská a Statková, již v budoucnu nedojde. Ďáblice by se tak, z hlediska nakládáním s naším kulturním dědictvím, staly smutně proslulým místem. Jan Havrda, foto autor Zprávy z Ďáblic Archeologické nálezy a výzkumy Archeologické památky ukryté pod zemí jsou vzácným a jedinečným dokladem života našich předků. Jejich ochrana by proto měla být samozřejmostí. U nás, i ve velké většině evropských Křest etiopského dvořana Ti, kdo se připravují ke křtu (katechumeni), přijímají tuto svátost obvykle během svatého velikonočního týdne (od Květné neděle do Hodu Božího velikonočního) jako stvrzení nového počátku, ostatní křestní slib obnovují. Křest jako obřad duchovní obnovy člověka vyznívá během sedmitýdenní velikonoční doby (do Letnic) obzvlášť důrazně. Skutky apoštolské podávají barvité vyprávění o křtu etiopského dvořana, správce u etiopské královny (Sk 8, 26), kterého pokřtil apoštol Filip na cestě z Jeruzaléma do Gázy. Při putování do své vlasti si dvořan četl knihu proroka Izajáše a Filip mu ochotně slova o beránku vedeném na porážku (předobraz Krista) vysvětlil. Starobylá etiopská církev vztahuje svůj počátek k tomuto příběhu v Bibli, ale formálně přišlo Kostel sv. Jiří vytesaný ve tvaru kříže v Etiopii křesťanství do této části východní Afriky roku 340 po Kristu. Krále Ezanu pokřtil jeho rádce a křesťan Frumentius, původem ze Sýrie. Etiopská církev je jednou z nejstarších na světě a spolu s dalšími tzv. východními církvemi neuznává usnesení Chalcedonského koncilu (r. 451) o dvojí přirozenosti Kristově. V církvi se silně projevují židovské vlivy (svěcení soboty i neděle, čisté a nečisté pokrmy, postní zvyk - losti, poutě). Dnes tvoří křesťané v této zemi téměř polovinu obyvatel (43 %).... jeden je Pán, jedna víra, jeden křest, jeden Bůh a Otec všech, který je nade všemi, skrze všechny působí a je ve všech. list Filipským, 4 kp. Kristus přijal potupu a tím nám vrátil čest; vzal na sebe bolest, a tím nás uzdravil; podstoupil smrt, čímž nám dal život. Augustin Aurelius Renata Wesleyová, farářka 15\n16 Pozvání Vážení sousedé, srdečně Vás tímto jménem ďáblických hasičů a MČ Praha-Ďáblice zveme na společnou akci pro děti i dospělé, která se koná u příležitosti 115. výročí založení hasičského sboru v Ďáblicích a 50. výročí otevření ďáblického kina 15. května 2015, vedle bývalého kina, v ulici Osinalická. Akci začnou v 18 hodin ďábličtí hasiči, kteří pro nás zajistí občerstvení a zajímavý doprovodný program pro děti, při kterém si děti vyzkouší požární útok, prohlédnou požární techniku, zasoutěží si v chůzi na chůdách, přetahování na laně a ve vázání uzlů. Bude následovat oslava 50 let od uvedení do provozu ďáblického kina, která bude od 20:45 hodin završena veřejnou projekcí filmu Starci na chmelu (režie: Ladislav Rychman), který byl mezi prvními filmy promítanými v našem ďáblickém kině a patří mezi českou klasiku. Na projekci pod širým nebem si, prosím, přineste kvalitní deky a pokrývky, lavic možná nebude dost pro všechny a akce skončí až po 23. hodině. Předem se omlouváme obyvatelům okolních bytových domů za zvýšený hluk spojený s projekcí a zábavou těšíme se, že přijdete mezi nás! Máte doma věci, které už nepotřebujete, ale nechcete je vyhodit? Zkuste je prodat na 3. ďáblickém bleším trhu!!! V sobotu 30. května 2015 od 15 do 17 hodin v parku U Holců (mezi školkou a lékárnou). Prodávat můžete cokoliv, potřebovat budete jen podložku nebo skládací stolek, na který své zboží položíte. Své prodejní místo můžete začít připravovat od 14:30 hodin. Pořádají Sociální komise a Kulturní a školská komise při MČ Praha Ďáblice Sportovní komise MČ Praha-Ďáblice zve všechny sportovní nadšence na Orientační běh v sobotu dne 16. května Registrace a start v 10 hodin v Ďáblickém háji v Areálu zdraví (u piknikového místa). Startovat se bude na každou trasu postupně. Vytyčeny jsou dvě tratě v délce 1,5 km a 3,5 km. Na závěr připraveny drobné ceny a posezení se špekáčky.\n17 Kalendář akcí 15. května od 18 hodin oslava 115. výročí založení hasičského sboru v Ďáblicích a 50. výročí otevření ďáblického kina prostranství vedle bývalého kina v ulici Osinalická 16. května od 10 hodin Orientační běh v Ďáblickém háji start a registrace piknikové místo v Ďáblickém háji 27. května od 15:30 hodin Vítání občánků Obecní dům 29. května od 18 hodin Noc kostelů Kaple Nejsv. Trojice a sv. Václava a Modlitebna Církve čs. husitské 29. května od 21 hodin Koncert při svíčkách Pěvecký spolek Kaplice v Kapli Nejsv. Trojice a sv. Václava 30. května od 15 hodin Bleší trh park U Holců 3. června od 16:30 hodin Instruktážní cvičení Fitness park U Holců 6. června od 14 hodin Dětský den fotbalové hřiště SK Ďáblice 6. června od 19 hodin Taneční zábava pod širým nebem fotbalové hřiště SK Ďáblice 13. června od 7 hodin Jarní výlet seniorů do Třeboně Noc kostelů v Ďáblicích Srdečně Vás zveme k účasti na Noci kostelů v Ďáblicích, která se koná pod záštitou starosty obce ing. Miloše Růžičky v kapli Nejsvětější Trojice a sv. Václava, která bude otevřena od 18 do 23 hodin. Program: hodin Ďáblické děti kreslí kapli: výstava výtvarných prací dětí ze Základní školy a Mateřské školy Ďáblice, příležitostné rozhovory na téma: Komu mají v dnešní době sloužit kostely a církev? hodin prohlídky kaple a okolí s výkladem o historii kaple, tvořivá dílna pro děti: malování na chodník, vyrábění z papíru, kvíz :30 hodin zpívané modlitby z Taizé a čtení z Bible. 19:30 20 hodin prohlídky kaple a okolí s výkladem o historii kaple, tvořivá dílna pro děti: malování na chodník, vyrábění z papíru, kvíz hodin povídání s duchovním správcem P. PhDr. Markem Pučalíkem OCr. o historii kaple, Rytířském řádu Křižovníků s červenou hvězdou a o tématech ze života katolické církve hodin Koncert renesanční duchovní hudby zazpívá Pěvecký spolek Kaplice. Program: Giovanni Pierluigi da Palestrina O bone Jesu, William Byrd Make ye joy to God, C. Monteverdi Mate raccoglie, H. L. Hassler Cantate Domino, J. Arcadelt Ave Maria, K. Harant Qui confidunt in Domino a další hodin rozjímání a tichá modlitba při svíčkách Hvězdárna Ďáblice Pod hvězdárnou 768, Praha 8, tel.: e mail: hvězdárna. Program na květen a červen Otevírací doba Květen: pondělí , 18 21, středa , čtvrtek , , neděle hodin. Červen: pondělí , 18 21, středa 22 23, čtvrtek , 22 23, neděle hodin. PŘEDNÁŠKY astronomické, přírodovědné a cestopisné v pondělí od hodin: Milan Halousek: Kosmonautika převážně nevážně RNDr. Aleš Krejčí: Laos nenápadná země JV Asie Ing. Václav Přibáň: Letní obloha souhvězdí, zajímavé úkazy a objekty. POŘADY (filmové večery) s pozorováním oblohy v pondělí od hodin: 4. a Apollo 12, Apollo , 8., 22. a Apollo 15, Apollo 16. POZOROVÁNÍ OBLOHY dalekohledy Květen: pondělí, čtvrtek , středa, čtvrtek , neděle hodin. Červen: pondělí, čtvrtek , středa, čtvrtek 22 23, neděle hodin za jasného počasí. Přístupné bez objednání. Denní obloha: Slunce povrch se skvrnami, Venuše za dobrých podmínek. Noční obloha: Měsíc a , nejlépe okolo ; a , nejlépe okolo Merkur začátkem května hned z večera! Venuše, Jupiter po celé měsíce. Saturn koncem května, celý červen. Dvojhvězdy, vícenásobné soustavy po oba měsíce. Hvězdokupy, galaxie za bezměsíčných večerů. Podmínkou úspěšného pozorování je jasná obloha, při nepříznivém počasí (zataženo) je možné promítnout filmy, prohlédnout si přístrojové vybavení hvězdárny, astronomickou výstavu a zakoupit astronomické publikace (pohledy, mapy, knížky aj.). POHÁDKY (od 3 let) Neděle v hodin Africká pohádka (Ogua a piráti). Neděle v hodin Odkud svítí Sluníčko. Za jasného počasí pozorování Slunce, příp. Venuše. Pozvání Sbor Církve čekoslovenské husitské hodin Básně a obrazy představení a ukázky z tvorby Mgr. Jany Wienerové, farářky, výtvarnice a básnířky a RNDr. Markéty Hlasivcové, básnířky a členky literárního klubu Dialog na cestě, recitace M. Hlasivcová hodin Modlitební ztišení a četba Písma. Po celý večer výstava knih a publikací s tématikou mistra Jana Husa (k 600. výročí jeho smrti) a reprodukovaná duchovní hudba (A. Dvořák, J. S. Bach, G. F. Händel, M. Eben). Sbor (Ďáblická ul. 75) bude otevřen od 18 do 23 hodin. 17\n18 Začlenění Neratovicka a Mělnicka do Pražské integrované dopravy přináší změnu autobusového spojení také pro Ďáblice 103 Ďáblice Ládví pondělí pátek sobota neděle Jízdní řády 7. dubna tohoto roku byl zahájen projekt propojení Neratovic, Mělníka a přilehlých obcí ve Středočeském kraji s hlavním městem v rámci Pražské integrované dopravy. Tvůrci projektu si od zavedení integrované dopravy mimo jiné slibují menší množství osobních aut zajíždějících ze Středočeského kraje do jednotlivých částí Prahy 7 a 8. Autobusové linky ze zmíněných míst nově končí na Ládví a zastavují také v Ďáblicích na ulici Ďáblická. Pro Ďáblické občany to znamená, že do města i z města vedle linky 103, která byla posílena v dopoledních hodinách, jezdí i řada příměstských autobusových linek. Třístovky zmizely z trasy autobusu 103 v Hřenské, Šenovské, Kokořínské. Výhodou nového řešení je též četnější a rychlé spojení z Ďáblic do řady míst Středočeského kraje, především Mělníka a Neratovic, ovšem až na linku 349, která pro naši městskou část není přínosem, neboť jí pouze projíždí. Ostatní příměstské linky jsou především večer a o víkendech vítaným posílením městské linky 103. Do Ďáblic se tak lze dostat v podstatě každou čtvrthodinu. Zejména ti, kdo se vracejí do Ďáblic po 21. hodině, tuto změnu jistě vítají. Ještě před jeho spuštěním se proti projektu postavili mnozí občané žijící v oblasti Ládví, kam všechny autobusy směřují. Jejich nesouhlas byl motivován obavami z nárůstu dopravy u stanice metra, což se nyní potvrzuje. Pro samotné Ďáblice je negativem podstatně více autobusů projíždějících po ulici Ďáblická. Někteří lidé bydlící v ulici Ďáblická či její blízkosti si stěžují na zvýšený hluk, smog a nedodržování rychlosti autobusů, na otřesy při průjezdu, které způsobuje špatný stav komunikace. Snížila se tím také bezpečnost chodců. Klady i zápory celého projektu budou vyhodnoceny na podzim, v tuto chvíli se provádějí různé průzkumy. Stížnosti a náměty lze posílat i přímo na ROPID. Městská část by však již dnes, s přihlédnutím k návrhům a připomínkám občanů, měla připravovat argumenty a konkrétní požadavky na úpravy projektu, které již ve zkušební době předloží Regionálnímu organizátorovi Pražské integrované dopravy. 103 Ládví Ďáblice pondělí pátek sobota neděle Táňa Dohnalová, Komise životního prostředí a dopravy Ekologická sekce České křesťanské akademie ve spolupráci s OS Nad Drahaňským údolím, OS na ochranu památek v Dolních Chabrech z.s., Spolkem pro Ďáblice, městskou částí Praha Suchdol a občany Suchdola a Sedlce, Čimic a Dolních Chaber Vás srdečně zvou na již osmou v sobotu 6. června 2015 v 15 hodin na levém břehu Vltavy, na zahradě na Sedleckých skalách Při pouti na bohoslužbu bude krajinou provázet Radka Horčíková, vedoucí zookroužku Orlosupi odchod v 10 hodin od kostela Stětí sv. Jana Křtitele v Dolních Chabrech, prohlídka kostela možná již od 9 hodin na kratší trasu sraz ve 14 hodin u Sedleckého přívozu v Roztocké ulici Při bohoslužbě v 15 hodin kázáním poslouží Sandra Silná farářka Církve československé husitské a generální sekretářka a tisková mluvčí Ekumenické rady církví. Účast dále přislíbili ordinovaný presbyter Českobratrské církve evangelické Jiří Nečas, kněz Římskokatolické církve pater Krzysztof T. Łabędź, duchovní Starokatolické církve Marek Bendy Růžička, kazatel Církve bratrské Pavel Plchot, kněží Obce křesťanů Milan M. Horák a Stanislava Veselková a farářka Církve československé husitské Renata Wesleyová. Po bohoslužbě (cca 15.45) uvede ředitel Ekumenické akademie Jiří Silný besedu na téma Česká krajina a Transatlantické obchodní a investiční partnerství (TTIP). 18 Bohoslužba se koná letos v rámci Dnů víry. Jako obvykle na zahradě na Sedleckých skalách (GPS N E) nedaleko žlutě značené cesty ze Suchdola do Roztok. Místo je dosažitelné ze zastávek MHD v Praze-Suchdole (147 Budovec, 107 a 147 Kamýcká, 160 K Drsnici), od železniční zastávky Praha-Sedlec nebo od přívozu v Praze-Sedlci (odtud po poměrně prudkém výstupu). Více na\n19 Ceník a formáty inzerce 1/1 strany (výška) 210x297 mm (na spad), 183x272 mm (do zrcadla) Kč 1/2 strany (šířka) 210x148 mm (na spad), 183x135 mm (do zrcadla) Kč 1/2 strany (výška) 105x297 mm (na spad), 89x272 mm (do zrcadla) Kč 1/3 strany (výška) 70x297 mm (na spad), 58x272 mm (do zrcadla) Kč 1/3 strany (šířka) 210x99 mm (na spad), 183x90 mm (do zrcadla) Kč 1/4 strany (výška) 105x148 mm (na spad), 89x135 mm (do zrcadla) Kč 1/4 strany (šířka) 210x74 mm (na spad), 183x68 mm (do zrcadla) Kč dvousloupec 120x180 mm (do zrcadla) Kč 2/1 dvoustrana 420x297 mm (na spad) Kč Další formáty dle ceníku řádkové inzerce. Všechny ceny jsou bez DPH Inzertní podklady je třeba odevzdat 15 dní před datem zveřejnění! Hotové inzeráty lze dodávat ve formátech PDF (v rozlišení pro tisk neseparovaný s pasovacími znaky), nebo TIFF (vždy v nejvyšším možném rozlišení s možností komprimace, na adresu Městské části na CD/DVD, s diskem je nutné dodat poslední výtisk inzerátu a předávací protokol s uvedením příslušných termínů zveřejnění, mailem na adresu zprávu je nutné vybavit datem zveřejnění inzerátu. Městská část Praha-Ďáblice, Květnová 553/52, Praha 8-Ďáblice Žádost o poskytnutí kompenzačního příspěvku MČ Praha Ďáblice za provoz skládky V případě zpracování v našem studiu dle dodaných návrhů grafického zpracování vyžadujeme text přepsaný na počítači, kvalitní loga, fotografie a perokresby. Nekvalitní podklady zejména kopie, faxy, výjezdy z barevných tiskáren, rastrové fotografie a nekvalitní datové soubory budou vždy přijaty po dohodě s grafikem. Nekvalitní datové soubory budou (vždy na žádost klienta a v rámci možností) upraveny na místě, event. při naprosto nevyhovujícím stavu vráceny k přepracování. Řádková inzerce komerční inzerce 1 řádek 35 Kč včetně DPH, soukromá inzerce 3 řádky zdarma. Při opakované inzerci (nejméně 3 inzeráty v kalen dářním roce) nabízíme zvýhodnění ve výši 15 %! Údaje o dítěti příjmení:... jméno:... adresa trvalého pobytu:... rodné číslo:... Údaje o žadateli zákonném zástupci příjmení:... jméno:... adresa trvalého pobytu:... číslo osobního dokladu (OP):... telefon:... Bankovní spojení číslo účtu:... kód banky:... V Praze dne:... podpis žadatele:... Poučení Dle usnesení č. 24/14/ZMČ z může být příspěvek ve výši Kč/rok poskytnut na dítě s trvalým pobytem v MČ Praha-Ďáblice od 0 do 15 let věku dítěte dovršeného v roce podání žádosti. Podání žádosti je možné pouze od do běžného roku s tím, že příspěvek bude poskytnut zpravidla v průběhu následujícího měsíce převodem na účet. Na děti narozené po do běžného roku lze podat žádost až do roku následujícího. Žádosti lze doručit MČ Praha-Ďáblice osobně s občanským průkazem nebo poštou s ověřeným podpisem žadatele. MČ Praha-Ďáblice si vyhrazuje právo požadovat k doplnění oprávněnosti žádosti další doklady. (např. u dětí osvojených nebo bydlících u prarodičů).\n20 NOVÁ ŠKODA FABIA SE MUSÍ ZAŽÍT! Soutěžte o nový vůz ŠKODA Fabia Combi Testovací jízdy Fabia 2015 Přímo k vám míří nová, nepřehlédnutelná generace modelů ŠKODA Fabia a Fabia Combi s nákladem zábavy pro vaši rodinu a nealko nápojem Kofola jako dárkem ke každé testovací jízdě. Kromě skvělých zážitků můžete vyhrát i nový vůz ŠKODA Fabia Combi. U nás to bude stát za to! Těšíme se na vás: 24. května 2015 Prosecké Jaro Park Přátelství, Praha 9 Oficiální partneři projektu: Kombinovaná spotřeba a emise C0 2 vozů Fabia: 3,4 4,8 l/100 km, g/km testovacijizdyskoda.cz ŠKODA Finance od ŠkoFINu Váš autorizovaný prodejce vozů ŠKODA: PORSCHE PRAHA-PROSEK Liberecká Praha 8 Tel.:


Velká železniční cesta „Kolem Česka – 2006 a 2008“ – Kostějův svět\nPro všechny, kteří milují příběhy, protože i ten nejsmutnější v sobě skrývá naději.\nVelká železniční cesta „Kolem Česka – 2006 a 2008“\nPrvní zaznamenanou cestou podél hranic Československa byla cesta Rudolfa Křesťana s přáteli v roce 1978. Nápad cestu zopakovat vznikl v roce 2006, kdy jsem se na cestu vydal s Martinem Langerem a na závěr jsem se rozhodl cestu zopakovat letos. Tentokrát jsem jel sám a vyjížděl jsem na všechny konce tratí v českém pohraničí. Nejdřív se ovšem vrátíme na chvilku do roku 1978 a roku 2006.\nKarel Višoák, Václav Toemeínský, Petr Podskalský, Petr Poikryl,Rudolf Koes?anKarel Višoák\nNa podzim roku 2006 jsem seděl v práci a byl otrávený vším a všemi. Jednoduše jsem neměl den. Manželství bylo v háji, práce mne štvala a lidí kolem sebe jsem měl opravdu plné zuby. Televize chrlila nesmyslné politické kecy našich provinčních kariéristů až jsem byl tak znechucený, že jsem raději poslouchal Doors a jejich úžasnou píseň The End.\nProstě jsem jen seděl a pozoroval lidi kolem sebe. Bylo mi najednou zle z povrchnosti. A také jsem měl plné zuby sám sebe. Ťukal jsem do počítače nesmyslné poznámky a věděl jsem, že se něco musí stát.\nZnáte přece ten pocit, kdy cítíte, jak vám uniká smysl mezi prsty. Chtěl jsem něco změnit! Jenže, kde začít?\nVracel jsem se ve vzpomínkách do dětství. Vzpomínal jsem na Jaroslava Foglara a naše setkání v roce 1984. Bylo to úžasné setkání s úžasným člověkem. Vzpomínal jsem na to, jak jsem stál před domem v Křišťanově ulici a čekal na devátou hodinu ranní, kdy pan Foglar přijímal návštěvy. V dětství byla spousta podnětů, které jsou nesmazatelné.\nPomalu jsem se blížil k té páteční pointě.\nKdyž jsem byl kluk, tak jsem stával frontu na jediné noviny, které jsem brával vážně. Mladý svět. V ten pátek roku 2006 na mne dýchla nostalgie. Myslel jsem Sally, která radila v lásce (a jak bych ji potřeboval teď ve chvíli rozpadu druhého manželství), myslel jsem na články o hudbě, ale i na publicistiku, kterou jsem v Mladém světě obdivoval.\nNajednou jsem to měl! V roce 1978 jsem četl úžasnou reportáž Rudolfa Křesťana o Velké vlakové cestě. Cesta po kolejích podél hranic. Skvělý, úžasný nápad!\nRozhodl jsem se rychle a na internetu jsem začal chystat itinerář. Přesný časový rozvrh. V roce 1978 připravoval itinerář sovětský počítač, ale já měl notebook a internet. Obrovská výhoda a za pár hodin bylo hotovo. Více než 3500 kilometrů a deset dní na cestě. Adrenalin. Cítil jsem ho!\nVíce než tři tisíce kilometrů podél hranic. Všechno vypadalo jednoduše. Na cigaretové přestávce jsem oslovil i Martina Langera, který budil dojem, že by byl ochotný na mé šílenství přistoupit.\nSehnali jsme původní článek z roku 1978 a začal jsem shánět Rudolfa Křesťana.\nA sehnal jsem ho!\nNejen jeho, ale celou partu, která tehdy objíž-děla s Rudolfem Křesťanem. Petra Přikryla, Karla Višňáka, Václava Třemčínského a Petra Podskalského. Čtyři muštetýři se svým Dumasem coby pamětí a záznamníkem celé cesty. Chtěl jsem všechny ty lidi poznat. Realizovat podobně šílenou cestu v roce 1978 musela být i odvaha. Jet podél západních hranic muselo vyvolávat řadu otázek a leckdy to muselo být i docela zajímavé.\nSetkal jsem se se všemi a všechny setkání byla víc než příjemná. Panové slíbili, že nás na cestu vyprovodí a svůj slib splnili.\nJá osobně jsem vnímal cestu jako cestu sama k sobě. Velkou tlustou čáru za minulostí a otevření nových dveří. Netušil jsem, co za nimi bude, ale těšil jsem se. Martin to vnímal jako příjemný a podivný úlet. Vždyť dostat se z Chebu do Břeclavi jde za pár hodin autem, tak proč jezdit lokálkama místy, kde lišky dávají dobrou noc!\nVše jsme měli připraveno, spacáky, techniku (kamera, foťáky, notebook) a hlavně dobrou náladu. Martin cítil podivné cestovatelské napětí a já se jednoduše těšil.\n10. října 2006 nasedáváme do vlaku a vyjíždíme.\nRudolf Křesťan s přáteli nás opravdu na cestu vyprovázejí. Bylo to příjemné i dojemné a já se po těch dvou letech rozhodl uveřejnit nezkrácené a rozšířené deníkové záznamy z cesty. Nejen z té první (2006), ale i z té, kterou jsem jel sám letos, tedy v roce 2008. Mimochodem jsem se letos stal českým rekordmanem v objezdu českých hranic.\nSnad vás to bude bavit…\nCesta kolem na iDnes\nPublikováno 8. 5. 2018\nV rubrikách Vzpomínky\nJsem na světě už hezkých pár let. Psal jsem, natáčel reportáže a hlavně jsem žil. Byl jsem a jsem všude a rád. Kostějův svět je můj osobní web. Nemám žádné ambice. Mám jen chuť psát a dělit se o pocity, myšlenky i příběhy, které jsem ve svém životě potkal nebo mi brnkly o nos.\nZobrazit všechny z Radek's příspěvků.\nVzpomínky na minulost 1.\nŽivotopis PL Lnáře – varianta 1.


Propojení Kontaktního centra IPEX s platformou Integromat | IPEX\nÚvod Propojení Kontaktního centra IPEX s platformou Integromat\nPropojení Kontaktního centra IPEX s platformou Integromat\nKontaktní centrum IPEX umožňuje propojit systémy ve firmě pro co nejlepší zákaznickou podporu. Nejnovějším přírůstkem do široké rodiny integrací IPEX je propojení s platformou Integromat.\nKontaktní centrum IPEX poskytuje bohaté možnosti propojení přes API. Již hotové integrace se systémy jako je Salesforce, Sugar, MS Dynamics nebo Abra jsou našimi zákazníky hojně využívané. Otevřené API kontaktního centra IPEX však umožňuje propojení s téměř jakýmkoli systémem.\nK propojení vašeho informačního systému (IS) s Kontaktním centrem IPEX můžete nově využít integrační platformu Integromat. Hlavní výhodou je rychlé a snadné, a tudíž i levné propojení jakéhokoli Vašeho systému s Kontaktním centrem IPEX. Tímto způsobem jsme se velmi rychle propojili například s CRM nástrojem Raynet, ale i s dalšími systémy.\nPřes Integromat můžete také rychle udělat prototyp zamýšlené integrace a ověřit si tak přínos a užitnou hodnotu, dříve než se vrhnete do vývoje propojení, například přes API, naplno.\nIPEX je v Integromatu k dispozici na adrese https://www.integromat.com/cs/integrations/ipex\nPostupně pro vás připravujeme v rámci Integromatu i vzorové šablony pro scénáře propojení aplikací a služeb, aby se co nejvíce zjednodušila a zrychlila fáze nasazení požadované integrace.\nCo je již k dispozici?\nV Integromatu máme pro vás už nyní nachystáno několik vzorových scénářů a integrací:\nnaimportovat hromadně nebo jednotlivě kontakty z vašeho IS (můžete pak využít funkce CTI okna s informacemi o volajícím)\nzpracovat signály z Kontaktního centra IPEX a napojit si tak notifikaci na váš firemní MS Teams/Slack/Skype/Hangouts a další\nzapisovat informace o hovorech do svého IS\nPřipravujeme samozřejmě další scénáře napojení, takže sledujte naše stránky a přímo aplikaci IPEX v Integromatu. Nejvíce informací o jednotlivých možnostech naleznete na naší Wiki, ale popis několika vzorových integrací si můžete přečíst i tady.\n1) Hromadný import pomocí CSV souboru\nMezi nejčastější využití patří rozhodně import pomocí CSV souboru. Je vhodný zejména pro prvotní import kontaktů nebo synchronizaci, kde vám stačí aktualizace změn 1x denně nebo s ještě delší periodou. Pokud budete generovat CSV pomocí integromatu, je třeba výsledný výstup upravit pomocí textového parseru a nahradit oddělovač čárku středníkem.\nSynchronizace kontaktů s vaším IS může proběhnout na přímo a stačí jen nastavit spouštěč 1x denně :\nNebo můžete exportovat z vašeho IS soubor JSON na úložiště Dropbox a načíst a konvertovat do podoby nutné pro IPEX Import Contacts\n2) Online synchronizace změn v kontaktech\nPokud potřebujete změny okamžitě, například pokud vám zákazník volá opakovaně během dne a nechcete čekat na noční plnou synchronizaci, můžete si přidat i zachytávání změn kontaktů ve vašem IS a tu ihned opravit v IPEX kontaktech. Budete tak mít správně značkovány statistiky bez zbytečných neznámých hovorů. Pro tyto operace můžete využít metody :\n3) Zápis informací o hovorech do vašeho IS\nPro složitější integrace lze po nastudování práce s webhooky Kontaktního centra IPEX (viz naše Wiki) zpracovat vybrané události a zapsat si aktivity hovorů do svého IS.\nVývoj integrací na míru je finančně i kapacitně náročný. Pomocí platformy Integromat vám naši implementátoři nebo partneři pomohou za rozumnou cenu a v řádu dnů zprovoznit prototyp možné integrace podle vašich požadavků. Můžete si tak rychle ověřit zda požadovaný proces splnil vaše očekávání.\nNebojte se do toho pustit! Více informací o integraci naleznete na naší Wiki anebo se nás zeptejte přímo a zavolejte, případně nám napište na chat nebo pošlete email. Je to snadné a my jsme připraveni Vám pomoci.