Město v knize — Fórum (nejen) o tvůrčím psaní\nMěsto v knize\n9. listopad 2014 upraveno 9. listopad 2014 v Obecná diskuze\nDobrý den, před nedávnem jsem začal psát knihu, měl by to být hororý příběh a tak nějak jsem si začal lámat hlavu s tím, jestli můžu použít název města ( v tomhle případě je to české město) aniž by si, případně jestli se mi podaří knihu vydat, nemohl někdo stěžovat. Město v knize používám takové jaké je doopravdy, nic v něm neměním. Předem děkuji za radu\nJá myslím, že dnes si může stěžovat kdokoli na cokoli. Někdo se třeba může cítit dotčený už tím, že v tom městě bydlí a že se v knize poznal jako záporná postava. Je to trochu na hraně, proto bych asi volil nějaké neutrální jméno a eventuálně trochu pozměnil nějaké reálie.\nNikdy mě nenapadlo nad tím přemýšlet... ale myslím, že nežijeme v době, kdy se cenzuruje každá hloupost, takže pokud tam nezmiňuješ nějaké vyloženě citlivé informace, tak nevidím důvod, proč by to mělo někomu vadit.\nAno, i tak to lze- Ale já jsem se třeba konkrétnímu názvu města vždycky raději vyhýbal a reálie jsem si přizpůsobil podle sebe.\nTaky jsem nad tím kdovíjak nedumal. Jen mě zajímalo jestli v případě, že se mi podaří něco publikovat, by mohl nastat nějaký problem.Ale taky si myslím, a tohle je i můj případ, že pokud nikoho nebo nic nepomlouvám, jen se o tom zminuji, problem by být neměl. Líbí se mi konkrétně Stephen King jehož příběhy se odhrávájí prakticky jedině v městech státu Maine ve kterém žije.A je to samozřejmě Amerika, úplně jiná země a zákony ale chtěl bych tohle mít ve svých knížkách obdobně jako on\nKing si ale Derry a Castle Rock vymyslel podle svého, takže s tím asi nemá žádné starosti. Já zrovna teď píšu o Třebíči (respektive se o ní jen zmiňuji, protože tam žijí moje postavy, než vyrazí do světa). Pokud ale napíšeš bestseller, město ti ještě poděkuje.\nTo je taky pravda, na co by si mělo stěžovat když tady přitáhnu pozornost . Tím je to vyřešeno, děkuji za rady a ať se knížka vydaří\nAno a Markétka bude jmenována čestnou občankou města Třebíče a dostane klíč od městských bran...\nSamozřejmě, pro město jako takové by to měla být jakási propagace, nicméně, jestliže píšeš horrorový příběh v klasických a skutečných reáliích, může se najít nějaký šťoural. Ale v každém případě přeji úspěch.\nZa mě bych tohle skutečně neřešila... Kdyby se někomu něco nelíbilo, určitě to nebude Tvá vina. A navíc, vždy to můžeš sv=st na velký umělecký záměr...\nInu, v Čechách a na Slovensku je to trochu problém, lebo sú to malé krajiny. V Amerike sa však dá použiť zaujímavý kompromis – meno reálneho mesta, aké však nesie viacero miest a líšia sa lokalitou. Bez udania tej lokality a ďalších jednoznačne určujúcich znakov si prípadný obyvateľ toho mesta môže proste pomyslieť, že sa to nedeje u nich, ale v tom inom meste s rovnakým názvom. A ak si toto budú myslieť všetci, nikto sa neurazí. :-)


Na začátek « 1 … 28 … 47 48 49 50 51 52 53 … 55 … 82 … 109 … 133 » Na konec\n21.01.2020 - Rozvod s alkoholikem a střídavá pece Dobrý den,\nManželovo nezdravého pití jsem si všimla,když jsem čekala nase jediné dítě. Dnes je synovi sedm a situace se tak vyhrotila,že si žádá řešení, nebo asi přijdu o rozum. Bohužel bydlíme ve velkém domě společně s manželovo rodiči,je to jejich dům. Je jím kolem 70 let a manželovo pití dělají že nevidí a naopak všechny problémy jsou moje vina. Přesvědčují i ostatní rodinu a okolí (na vesnici) jaká já jsem hrozná a zničila jsem manželovi život. Doma vznikají absurdní situace,kdy je manžel třeba celou neděli s kamarády a večer se vrátí podnapilý, zatímco já trávím čas se synem, střízlivá, jdu s ním do přírody, dělám oběd...na konci dne přijde podnapilý manžel a řekne mi, že jsem k ničemu, protože jsem neuklidnila. A jeho matka mi řekne,v této situaci,že mi manžel nadává,protože si to zasloužím (neuklidnila jsem). Na to se dívá syn. Všudypřítomná atmosféra lži jde tak daleko,že když syn řekne babicce,že táta je zase v hospodě,babička mu řekne, že tam táta šel proto, že se s ním syn nebavil-takze svaluje odpovědnost za manželovo pití už i na sedmiletého vnuka. Manžel nic nevlastní a plat má nízký,takže když odejdu, výživné bude minimální. Mám slušnou práci,ale podnajmy jsou drahe. Abych mohla mít svoje zaměstnání, potrebuji se držet ve městě,nemůžu se vrátit do malého městečka na Šumavě, kde žijí moje rodiče. Manžel už říká,že když mu nechci prát a uklízet,mám vypadnout a syna buď nechat jemu a jeho rodičům, nebo navrhuje střídavou péči. Oni totiž mají ten velký dům a tam dva důchodce,kteří můžou neustále hlídat. Moc se bojím, kdyby měl syn vyrůstat v takové atmosfere lži beze mě,i střídavá péče mi připadá děsivá. Chci se zeptat,jak moc jsou české soudy znalé problematiky toho,jak se u alkoholiků lze a obviňují se všichni okolí, problém se zlehčuje? Když žena kvůli sobě a dítěti odejde od alkoholika, co když mu soud sveri dítě do střídavé péče? Bude potom třeba v noci poslouchat tátovo opilecké řeči o tom,jak tu už dlouho nebude,jak brzy zemře, a když tam nebudu, nikdo nezasáhne. Když se svěří babicce, ona svede vinu na něj nebo na mě a syn se příště už raději nesvěří a nějak to vydrží... Nebo podnapily táta jeste před večerníček usne a zapomene mu dát veceri (zažila jsem). Táta nedohlidne na čištění zubů,protože sám si zuby nečistí,nemá ani kartáček. Ale 70-ti léta babička se o všechno "postará" a proto ho manžel může dostat do své "péče". Máte prosím zkušenosti, jak moc se naše soudy nechají ošálit tvrzením, že alkoholik je "v pohodě" a schopen jako rodič plnohodnotne pečovat o dite, když ho podporují jeho rodiče?\npokud se týče právní stránky Vašeho dotazu, za předpokladu, že by přes veškerou snahu nedošlo ke zlepšení situace a manželství spělo k rozvodu, je třeba zvážit níže uvedené a připravit varianty řešení.\nV případě rozvodu manželství, z něhož se narodily dosud nezletilé děti, se realizují dvě řízení. Nejdříve řeší opatrovnický soud návrh na úpravu poměrů k nezletilému dítěti na dobu před a po rozvodu manželství, kde se řeší, jak bude v budoucna zajištěna péče o dítě, příp. kdo a jak vysoké bude hradit výživné či jaký bude rozsah rodičovského styku a v jakých termínech bude probíhat. Teprve po právní moci tohoto rozhodnutí může soud nařídit jednání o návrhu na rozvod manželství. V každém řízení řeší věc jiný soudce.\nPokud se týče střídavé péče, v případě, že oba rodiče mají zájem o výchovu dítěte a jsou v zásadě stejnou měrou schopni a ochotni o něj pečovat po všech stránkách, soudy musí zvážit při rozvodu budoucí péči obou rodičů, ať již je to přímo střídavá péče nebo výlučná péče jednoho z rodičů se širokým rodičovským stykem druhého z rodičů (např. 6 dnů u jednoho rodiče, 4 dny u druhého rodiče). Ve Vašem případě půjde o prokázání případné neschopnosti otce se o dítě ve větším rozsahu samostatně starat. V návrhu a samotné opatrovnickém řízení budete muset tvrdit a současně dokazovat manželovu neschopnost péče o syna. Roli bude hrát i stanovisko syna, které je soud povinen vhodným způsobem zjistit, byť samozřejmě nerozhoduje výlučně dle přání dítěte, které může být ovlivněno v daném čase mnoha faktory.\nJako důkaz o manželově nadměrném užívání alkoholu mohou sloužit zejména svědectví (Vašich návštěv, příbuzných, přátel), záznamy o pobytu na záchytné stanici, lékařské zprávy o hospitalizaci, o absenci v zaměstnání apod., máte-li je k dispozici. Nelze spoléhat na to, že soud vyhoví Vašemu návrhu na přibrání znalce z oboru zdravotnictví, odvětí psychiatrie na posouzení manželovi případné závislosti a alkoholu a ten bude hlavním argumentem. Soudy jsou k zadávání znaleckých posudků v opatrovnickém řízení zdrženlivé, protože jejich výpovědní hodnota pro účely tohoto řízení má své limity. Je třeba též počítat s tím, že pokud neexistují žádné zdravotnické záznamy o nadměrném užívání alkoholu manželem, vychází znalec z podstatné části ze sdělení vyšetřovaného, tj. manžela.\nPéči o dítě má být samozřejmě schopen zajistit manžel, ale spolupráce širší rodiny není vyloučena na straně obou rodičů a může být benefitem. Chápu, že manžel může péči prarodičů vydávat za péči vlastní a tomu je třeba se věnovat při úvaze o důkazech.\nPokud se týče otázky společného bydlení, jak uvádíte, dům je vlastnictví tchýně a tchána. V případě rozvodu je skutečně třeba počítat s tím, že manželovi bude vyměřeno výživné ve výši odpovídající jeho platu a Vy si budete muset zajistit bydlení pro sebe a pro syna. Tuto záležitost je třeba zvážit ještě před podáním návrhu na úpravu poměrů k nezletilému synovi na dobu před a po rozvodu manželství. Soud bude zajímat a prostřednictvím orgánu sociálně-právní ochrany dětí bude šetřit, v jakých podmínkách u obou rodičů syn bude vyrůstat. Nemusíte samozřejmě vlastnit dům, ale je třeba mít zajištěné vhodné bydlení, které umožňuje výchovu syna. V krajním případě soudy respektují i dočasné bydlení ve specializovaných sociálních službách určených pro matky s dětmi.\nZávěrem upozorňuji, že jakékoliv rozhodnutí soudů je vždy velkým zásahem do rodinných poměrů a sebelepší rozhodnutí obvykle není zcela vyhovující ani pro jednu stranu. Velmi doporučuji, abyste se pokusila s manželem dospět k nějaké dohodě, např. prostřednictvím mediace. Vhodné mediátory či manželské poradny Vám doporučí orgán sociálně-právní ochrany dětí v místě Vašeho bydliště. Jistým výsledkem mže být i to, že manžel mediaci či odbornou pomoc k řešení rodinné situace zcela odmítne. Ostatně první setkání s mediátorem Vám může nařídit i soud v rámci opatrovnického řízení v rámci snahy dovést Vás k dohodě.\n16.01.2020 - Alkoholik Dobrý den.\nJe mi 26 let a mám problém s alkoholem. Rozpadá se mi vztah. Přítelkyne mne chce opustit dokud se nevyléčím a nepřestanu pít. V práci potíže kvúli alkoholu nemám ale nebudu tajit, že se pár krát stalo, že jsem do práce kvúli opilosti nešel, ale nikdy to nedošlo do fáze že by mi hrozili propuštením nebo neco podobného. Prvý krát jsem vyskoušel k alkohol když mi bilo 14 let a od té doby cca do 20ti než jsem začal pracovat jsem pravidelne pil cca 2-3 týdne. Vždy jsem mnel k tomu sklony. Nikdy jsem se nedokázal opít jen do nálady, protože vždy když jsem byl v nálade potřeboval jsem se dorazit. Pak po té 20tke když jsem nastoupil do prvé práce jsem se trochu uklidnil a pil cca 1x za dva týdny. Pak jsem ale šel do zahraničí, zhruba po roce a znovu jsem se rozjel a taky jsem začal lítat v tvrdých drogách. Drogy jsem užíval cca 1x za dva týdny a chlastalo se 2-3 a nekdy 4x týdne s přáteli a kolegy po práci. Jako vždy jsem ale nedokázal být v pohode ale musel jsem být doslova na šrot, že jsem sotva přišel po svých. Taky mám problém, když ráno vstanu po flámu a ješte mám v sobě zbytkovej alkohol tak hned první co udelám je to že se opiju hned z rána a pokračuju klidne celej den do kým nepadnu. Samozřejme když mám ten den volno. Klidne i sám doma. Poslední 3 roky piju hlavne pivo, víno a destiláty jen zřídka, ale do té doby jsem pil jenom destiláty. Když mám volno a nedotknu se alkoholu je to v pohode. Nemám ani nejaké silné potřeby si vypít. Ide hlavne o to když se naštartuju třeba i jedním pivem a už se to veze a všechno je v háji. Dám si 1-2 piva, začnu trochu cítit, že jsem neco pil, pak si dám další 2 dostanu slinu a do večera jsem na plech. Přítelkyne pak přijde z práce domú a já jsem vožralej. Vźdy se mnou byla na alkoholu ale sranda a zábava. Asi poslední tři roky když jsem opilej celkem hodne jsem nepříjemný, arogantný, agresivný a hodne vztahovačný na všechno kdo co řekne. Nadávam přitelkyni, poňižuju ji a pár krát jsem ji v hádce i uhodil. Jsou okamžiky kdy si ale vúbec nic nepamatuju. Proste na další den když mi přítelkyne řiká co jsem ji řikal a co jsem delal tak o tom vúbec nevím. Proste si nemúžu vzpomenout na to že by se neco podobného stalo. Pár krát už jsem mnel i podezření že si to vymýšlí a prehání to, protože jsem si to absolútne nepamatoval.\nProsím řekli by jste mi jak velký mám problém a jak tuto situaci mám řešit? Za Vaši odpoveď moc dekuji s pozdravem.\ni ze sebepodrobnějšího popisu nelze takto na dálku diagnostikovat závislost, ale zdá se, že alkohol už Vám jednoznačně více bere než dává a že pokud se o závislost nejedná, máte k ní velmi nakročeno. Sám popisujete, že neumíte a nikdy jste ani neuměl pít s mírou. I proto je výhodnější se o to nepokoušet a zříci se alkoholu úplně. Spíš než jako "situaci" bych ale Váš stav pojmenoval jako nemoc a namísto "řešení" bych použil pojem léčení. Léčba závislosti je zdlouhavá a namáhavá, a ani není vždy úspěšná. Lépe Vám to půjde, pokud na to nebudete sám. Najděte smysl abstinence a důvod, proč byste své chování ve vztahu k alkoholu měl změnit, pak se rozhodněte, jak konkrétně ho změníte, stanovte pravidla svého fungování a pak si v každém kritickém okamžiku, kdy stojíte na rozcestí mezi abstinencí a pitím, připomeňte ten smysl, své rozhodnutí a stanovená pravidla. Tak, jak jste si zautomatizoval pití, zautomatizujete si i nepití a postupně bude těch kritických okamžiků ubývat a život bude v tomto ohledu snazší.\nPokud Vám to samotnému nepůjde, přijďte do adiktologické ambulance.\nDržím palce a přeju samá dobrá rozhodnutí.