Soutěžní setkání dobrovolných hasičů v Chotěboři – SDH Chotěboř\nSoutěžní setkání dobrovolných hasičů v Chotěboři\n2.9.2019 2.9.2019 Barbora Slanařová\nPředposlední srpnový víkend se již po desáté sešli v Chotěboři dobrovolní hasiči, aby se na tradičním místě, na „obecňáku“, utkali v požárním útoku. Jubilejní 10. ročník soutěže O pohár města Chotěboř zahájil starosta města Ing. Tomáš Škaryd.\nLetošní ročník byl rozdělen na dvě části. Novinkou bylo, že dopoledne soutěžily týmy mladých hasičů v kategoriích mladší a starší. Jejich nadšení a skutečné „zapálení“ pro hasičinu předváděly výbornými výkony. Soutěžilo se dvoukolově a započítával se lepší čas.\nVítězem v kategorii mladší hasiči se stalo družstvo z Chotěboře s časem 20,46 s. V kategorii starší hasiči zvítězilo družstvo z Bezděkova s časem 17,03 s. První tři družstva z obou kategorií si na památku odvezla kromě medailí pro každého člena i hodnotné dary.\nOdpolední části soutěže v požárním útoku se kromě družstev dospělých prvně účastnila také smíšená družstva dorostu. Soutěžilo se opět dvoukolově. Jelikož se jednalo o 10. jubilejní ročník, byla připravena speciální cena – televizor s úhlopříčkou 80 cm. Tuto cenu mělo obdržet družstvo, které bude mít ve druhém kole druhý nejlepší čas, bez ohledu na soutěžní kategorii.\nVítězem v kategorii smíšené družstvo dorostu se stal domácí tým Chotěboř s časem 21,11 s. Vítězem kategorie muži a držitelem Poháru města Chotěboř se stalo družstvo z Dobkova s časem 17,97 s., což byl i celkově nejlepší čas.\nNejvětším napětím bylo, kdo bude mít v druhém kole druhý nejlepší čas. Až do posledního kola požárního útoku nebylo jasné, kdo se stane držitelem mimořádné ceny – televize. Nakonec televize zůstala doma, když jí získalo družstvo mužů z Chotěboře.\nDesátý ročník soutěže v požárním útoku O pohár města Chotěboř se mimořádně vydařil. Ukázalo se, že družstva jsou velmi vyrovnaná, o čemž svědčí i první kolo v kategorii muži, kde se výsledné časy všech družstev vešly do jedné vteřiny.\nPoděkování patří všem zúčastněným družstvům za sportovní chování, a především za vynikající výsledky, členům a příznivcům SDH Chotěboř, kteří setkání a soutěžní klání připravili a celý den zajišťovali. Zvláštní poděkování patří městu Chotěboř za podporu dobrovolných hasičů a našemu generálnímu partnerovi Pivovaru Chotěboř.\nDružstvo mužů, Mladí hasiči, O nás. trvalý odkaz.\nPozvánka na soutěž O pohár města Chotěboř\nPřebornice Letní školy instruktorů\nHasiči proti koronaviru\nSDH Chotěboř se opět vydá do sklípku\nDobrovolní hasiči v Chotěboři volili vedení sboru\nVzpomínka na Jaroslavu Doležalovou\n5. Tradiční hasičský bál\n© 2015 SDH Chotěboř\nAutor šablony Colorlib. Postaveno na WordPress.


28 - Dámský pletený svetr a nákrčník\n28 Dámský ručně pletený svetr - pracovní postup, návod a vzor pletení zdarma\nJehlice č. 7 + 8 a háček č. 7 značky Schoeller+Stahl\n(vzorek práce 10 ok a 22 řad = 10 x 10 cm)\nProplétané proužky vzorů:\nVždy po 6 řadách prostředních 12 ok uzavřít a v následující řadě je opět znovu nahodit.\nZačneme na 52 (56) 60 ok a pleteme základním vzorem. Pro postranní tvarování přidáváme v každé 10. řadě oboustranně 5 x 1 oko = 62 (66) 70 ok. Pro průramky si po 26 cm od začátku práci označíme a pleteme dále rovně 22 cm. Pro náramenice po 48 cm od začátku uzavřeme oboustranně v každé 2. řadě 4 x 1, 3 x 2 a 2 x 3 (3 x 1, 3 x 2 a 3 x 3) 2 x 1, 3 x 2 a 4 x 3 oko. Po 56 cm od začátku zbylých 30 ok uzavřeme.\nZačneme na 52 (56) 60 ok a pleteme základním vzorem, přičemž přes prostředních 12 ok pleteme proplétané proužky vzorů. Pro postranní tvarování přidáváme v každé 10. řadě oboustranně 5 x 1 oko = 62 (66) 70 ok. Pro průramky si po 26 cm od začátku práci označíme a pleteme dále rovně 22 cm. Pro výstřih po 48 cm od začátku uzavřeme prostředních 14 ok a obě strany dopleteme odděleně. Pro zakulacení uzavřeme na vnitřním okraji ještě oboustranně v každé 2. řadě 8 x 1 oko.\nSoučasně se začátkem výstřihu uzavřeme pro náramenice na vnějším okraji v každé 2. řadě 4 x 1, 3 x 2 a 2 x 3 (3 x 1, 3 x 2 a 3 x 3) 2 x 1, 3 x 2 a 4 x 3 oko. Celková délka dílu je 56 cm.\nDíly vypneme podle střihu, navlhčíme a necháme uschnout. Sešijeme ramenní švy matracovým stehem. Mezi označeními pro rukávy nabereme po 46 okách a pleteme 15 cm vzorem lemu, pak oka v rytmu vzoru volně uzavřeme. Sešijeme najednou postranní a rukávové švy.\nPro šňůrku na protažení uháčkujeme dvojitou přízí cca 46 cm dlouhý řetízek a obháčkujeme ho 1 řadou krátkých sloupků. Šňůrku protáhneme předním dílem (viz foto) a tím propleteme proužky. Začátek a konec upevníme pár stehy. Výstřih (bez propletených proužků) obháčkujeme 1 řadou krátkých sloupků.


Puntík jednobarevný menší 6 cm - samolepky na zeď - Lepeeto - samolepky na zeď, nálepky na zeď, bordury, tapety, nálepky na okno, nalepovací metry, tabule\nDomů / Samolepky na zeď a na okno / Puntík jednobarevný menší 6 cm - samolepky na zeď\nPuntík jednobarevný menší 6 cm - samolepky na zeď\nKód: SN13S3_1514 SN13S13_1514 SN13S50_1514 SN13S69_1514 SN13S11_1514 SN13S5_1514 SN13S2_1514 SN13S15_1514 SN13S1_1514 SN13S84_1514 SN13S44_1514 Zvolte variantu\nK odeslání do 7-mi dnů. Skladem K odeslání do 7-mi dnů. K odeslání do 7-mi dnů. K odeslání do 7-mi dnů. K odeslání do 7-mi dnů. Skladem K odeslání do 7-mi dnů. Skladem K odeslání do 7-mi dnů. K odeslání do 7-mi dnů. Zvolte variantu\nZvolte variantucolor: Bílá - K odeslání do 7-mi dnů. (369 Kč)color: Černá - Skladem (369 Kč)color: Šedá - K odeslání do 7-mi dnů. (369 Kč)color: Fialová - K odeslání do 7-mi dnů. (369 Kč)color: Červená - K odeslání do 7-mi dnů. (369 Kč)color: Oranžová - K odeslání do 7-mi dnů. (369 Kč)color: Žlutá - Skladem (369 Kč)color: Zelená - K odeslání do 7-mi dnů. (369 Kč)color: Růžová - Skladem (369 Kč)color: Hnědá - K odeslání do 7-mi dnů. (369 Kč)color: Tmavě modrá - K odeslání do 7-mi dnů. (369 Kč)\nSada samolepek na zeď obsahuje 36 ks samolepicích puntíků v jedné barvě a k nim 7 půlpuntíků. Ty lze využít do rohů, nebo z nich složit celý puntík. Puntíky mají průměr 6 cm. Velmi dobře vypadají i kombinace několika barev. Již předpřipravený mix barevných puntíků naleznete zde. Tyto puntíky samolepky na zeď mají stejnou barvu z obou stran a můžou se tedy lepit i na okna.\nVytvořil Shoptet Copyright 2019 Lepeeto - samolepky na zeď, nálepky na zeď, bordury, tapety, nálepky na okno, nalepovací metry, tabule. Všechna práva vyhrazena.


Správa portfolia aneb portfolio management a jak na to?\nAkciePrůvodce.cz > Investování > Portfolio management\nCo jsou to rizika? Míra rizika jsou statistická opatření, která jsou historickými prediktory investičního rizika a volatility a jsou také...\nDnešní investoři hledají způsoby, jak dosáhnout vyšších výnosů. Zde je několik osvědčených tipů, které vám pomohou zlepšit návratnost a případně se vyhnout nákladným investičním...\nTaktická alokace aktiv (TAA)\nCo je taktické přidělování aktiv (TAA)? Taktická alokace aktiv je aktivní portfoliová strategie správy, která posouvá procento aktiv držených v...\nZabalit definici účtu\nCo je to zalomení účtu? Zavinovací účet je investiční portfolio, které profesionálně spravuje makléřská společnost za paušální poplatek, který je...\nMohu si vydělat peníze na gaučově-bramborovém portfoliu?\nPortfolio gauč-brambor je investiční strategie indexování, která vyžaduje pouze roční sledování. Jedná se o pasivní strategii určenou pro investora, který má dlouhodobý horizont a...\nKdyž investiční analytici chtějí pochopit rizika spojená s podílovým fondem nebo zajišťovacím fondem, dívají se především na jeho standardní odchylku. Toto měření průměrné odchylky má prominentní...\nCo je to Informační koeficient (IC)? Informační koeficient (IC) je míra používaná k hodnocení dovedností investičního analytika nebo aktivního správce...\nSpravovat své vlastní investice? Děláš si legraci?\nJednotliví investoři mají nyní nebývalý přístup k investičním informacím a trhům. Podrobné statistiky zabezpečení a zprávy v reálném čase lze snadno získat on the...\nCo je konstantní proporční portfolio pojištění (CPPI)? Consistent Proportion Portfolio Insurance policy (CPPI) je typ pojištění portfolia, ve kterém investor...\nHodnota účtu makléře, peněžní hodnota a kupní síla\nOnline makléři a makléřské firmy jsou v dnešní době velmi populární, protože nabízejí zabezpečená rozhraní, která umožňují rychlé obchodování, vývoj trendů a prediktivní analýzu a...\nVariance vs. kovariance: Přehled Rozptyl a kovariance jsou matematické výrazy často používané ve statistice a teorii pravděpodobnosti. Variance odkazuje...\nUrčení, kam nastavit Stop-Loss\nNikdo nechce přijít o peníze, když hraje na trhu. To je důvod, proč je důležité stanovit úroveň professional vaši pozici v oblasti zabezpečení. ...\nCo je analýza scénářů? Analýza scénářů je proces odhadu očekávané hodnoty portfolia po daném časovém období, za předpokladu konkrétních změn...\nJaká je skutečná míra návratnosti? Skutečná míra návratnosti je roční procento zisku vydělané na investici, očištěné o inflaci. Skutečná...\nHodnotu investic významně ovlivňují změny světových směnných kurzů. Investoři by měli ocenit vliv, který má devizový trh na aktiva, která vlastní, a úroveň jejich...\nCo je nadváha? Investice s nadváhou je aktivum nebo průmyslové odvětví, které zahrnuje vyšší než normální procento portfolia nebo indexu....\nInvestice zdola nahoru\nCo jsou investice zdola nahoru? Investování zdola nahoru je investiční přístup, který se zaměřuje na analýzu jednotlivých akcií a de-zdůrazňuje...\nCo je to agresivní investiční strategie? Agresivní investiční strategie obvykle odkazuje na styl správy portfolia, který se pokouší maximalizovat výnosy...\nŠest fungujících strategií přidělování aktiv\nAlokace aktiv je velmi důležitou součástí vytváření a vyvážení vašeho investičního portfolia. Koneckonců, je to jeden z hlavních faktorů, který vede k vašim celkovým...\n9 nejlepších aktiv pro ochranu před inflací\nCo je 9 hlavních aktiv na ochranu před inflací? Dolar dnes nenakoupí stejnou hodnotu zboží za 10 let. Důvodem...\nŘada daňových účtů v posledních letech, která vyvrcholila zákonem o daňových škrtech a pracovních místech z roku 2017, poskytla investorům obrovskou příležitost k úsporám na...\n[Pam Krueger is the founder of "WealthRamp" and co-host of "MoneyTrack" on PBS. The national spokesperson for The Institute for the Fiduciary Standard, she is a...\nDefinice investiční analýzy\nCo je investiční analýza? Investiční analýza je širokým pojmem professional mnoho různých metod hodnocení investic, průmyslových odvětví a ekonomických trendů....\nJako dobře informovaný investor přirozeně chcete znát očekávanou návratnost svého portfolia - jeho očekávaný výkon a celkový zisk nebo ztrátu, které se zvyšuje. Očekávaný...\nPro příležitostného pozorovatele by se investování dluhopisů jevilo stejně jednoduché jako nákup dluhopisu s nejvyšším výnosem. I když to funguje dobře, když nakupujete depozitní...\nMnoho investorů mylně zakládá úspěch svých portfolií pouze na výnosech. Jen málo investorů zvažuje riziko spojené s dosažením těchto výnosů. Od šedesátých let...\nPoužijte průměrování dolarových nákladů a budujte bohatství v průběhu času\nPrůměrování dolarových nákladů je jednoduchá technika, která vyžaduje investování stálého množství peněz do stejného fondu nebo akcií v pravidelných intervalech po dlouhou dobu. Pokud máte důchodový...\nCo jsou aktiva pod správou (AUM)? Aktiva pod správou (AUM) je celková tržní hodnota investic, které osoba nebo subjekt spravuje...\nCo je kumulativní návratnost? Kumulativní návratnost investice je souhrnná částka, kterou investice v průběhu času získala nebo ztratila, nezávisle na...\nBuffettova filozofie Warren Buffett je zastáncem hodnotového investování, jehož cílem je najít akcie, které jsou ve srovnání s jejich vlastní...\nJe to všechno o třídě (majetku)\nPokud by se někdo dotazoval investorů a investičních profesionálů, aby určili jejich ideální investiční scénář, drtivá většina by bezpochyby souhlasila: jedná se o dvouciferný celkový...\nJaká je sdružená vnitřní míra návratnosti (PIRR)? Pooled internal rate of return (PIRR) je metoda výpočtu celkové vnitřní míry návratnosti...\nDefinice sestupové cesty\nCo je Glide Path? Cesta klouzání odkazuje na vzorec, který definuje blend alokace aktiv fondu s cílovým datem na základě...\nCo je Electricity-Length Index (PDI)? Index energetické vzdálenosti (PDI) je měřítkem přijetí hierarchie moci a bohatství jednotlivci, kteří tvoří běžnou...\nJedním z nejzákladnějších principů investování je postupné snižování rizika s přibývajícím věkem, protože důchodci nemají ten luxus čekat, až se trh po poklesu propadne. ...\nRozptyl portfolia je měřítkem rozptylu výnosů portfolia. Jde o souhrn skutečných výnosů daného portfolia za stanovené časové období. Rozptyl portfolia se počítá pomocí standardní odchylky...\nKovariance je statistické měřítko toho, jak se dvě aktiva pohybují ve vztahu k sobě navzájem. Poskytuje diverzifikaci a snižuje celkovou volatilitu portfolia. Pozitivní...\nCo je Covariance? Kovariance měří směrový vztah mezi výnosy dvou aktiv. Pozitivní kovariance znamená, že výnosy aktiv se pohybují...\nPokud hledáte registrovaného investičního poradce (RIA), ale nevíte, kde začít, nehledejte dále. The Wall Street Journal každoročně vydává seznam 40 nejlepších firem pro správu...\nVe finančním světě je řízení rizik proces identifikace, analýzy a přijetí nebo zmírnění nejistoty v investičních rozhodnutích. K řízení rizik v zásadě dochází, když...\nCo je investiční úřad Ras Al Khaimah? Organizace založená na základě výnosu z roku 2005 vydaného vládcem Ras Al Khaimah...\n4 ETP, které je třeba vzít v úvahu během těkavých časů\nOd velké recese si akciový trh užívalo delší období nízké volatility, protože jeden z nejdelších býčích běhů v historii, poháněný programy kvantitativního uvolňování a zpětným...\nJít all-In: investice vs. hazard\nInvestice vs. hazard: Přehled Kolikrát jste během diskuse o financích slyšeli někoho říkat: „Investování na akciovém trhu je jako hazard v kasinu“? Je pravda,...\nAmerické akcie byly na deset let dlouhé trhliny. Podle nedávných komentářů Omara Aguilara, hlavního investičního ředitele professional akcie společnosti Charles Schwab Investment decision Management,...\nCo je maximální čerpání (MDD)? Maximální čerpání (MDD) je maximální pozorovaná ztráta z vrcholu do minima portfolia před dosažením nového...\nDefinice prémie akciového rizika\nCo je to prémie za akciové riziko? Pojem prémie za akciové riziko označuje nadměrný výnos, který poskytuje investice na akciovém...\nJaký je ideální počet akcií v portfoliu? I když by se mohlo zdát, že mnoho zdrojů má názor na „správný“...\nPasivní vs. aktivní správa portfolia: Přehled Investoři mají dvě hlavní investiční strategie, které lze použít k dosažení návratnosti jejich investičních...\nCo je moderní teorie portfolia (MPT)? Moderní teorie portfolia (MPT) je teorie o tom, jak mohou investoři s averzí k...\nNa dnešním finančním trhu je dobře udržované portfolio zásadní pro úspěch každého investora. Jako individuální investor potřebujete vědět, jak určit alokaci aktiv, která nejlépe...\nJak využít sklizeň daňových ztrát ke zlepšení návratnosti\nSklizeň daňových ztrát je strategie, která může investorům pomoci minimalizovat jakékoli daně, které mohou dlužit z kapitálových zisků nebo svých pravidelných příjmů. Může také...\n4 nejlepší aplikace pro správu portfolia\nVaše portfolio může zahrnovat jakoukoli kombinaci finančních aktiv, jako jsou akcie, dluhopisy, podílové fondy, ETF, 401 (k) s a IRA. Sledování všech těchto aktiv...\nObchodování na marži je běžná strategie používaná ve finančním světě je to však riskantní. Marže jsou peníze vypůjčené od makléře na nákup nebo...\nDiverzifikace je professional většinu investorů známým pojmem. V nejobecnějším smyslu lze shrnout tuto frázi: „Nedávejte všechna svá vejce do jednoho košíku.“ I když...\nCo je semivariance? Semivariance je měření údajů, které lze použít k odhadu potenciálního rizika poklesu investičního portfolia. Semivariance se...\nDefinice investiční strategie s činkou\nCo je strategie činky? Strategie s činkou je investiční koncept, který naznačuje, že nejlepším způsobem, jak dosáhnout rovnováhy mezi odměnou...\nCo je časově vážená míra návratnosti - TWR? Časově vážená míra návratnosti (TWR) je měřítkem složené míry růstu portfolia. ...\nCo jsou dlouhodobé investice? Dlouhodobá investice je účet na straně aktiv v rozvaze společnosti, který představuje investice společnosti, včetně akcií,...\nCo je efektivní hranice? Efektivní hranice je sada optimálních portfolií, která nabízejí nejvyšší očekávaný výnos pro definovanou úroveň rizika nebo...\nCo je to diverzifikace? Diverzifikace je strategie řízení rizik, která kombinuje širokou škálu investic v rámci portfolia. Diverzifikované portfolio...


Creativity battle přilákal tanečníky z Česka i zahraničí | tiskové zprávy | základní umělecká škola\nCreativity battle přilákal tanečníky z Česka i zahraničí\nPoslední listopadovou sobotu proběhl v prostorách Tanečního centra Valmez historicky 1. ročník Creativity battle, jehož unikátnost spočívala v jeho zaměření – soutěžní kategorie Experimental, která je i ve světě velkou raritou. Jedinečnost tohoto battlu přilákala nejen tanečníky z celé republiky, ale také zahraničí a ukázala, že i v menším městě, jako je Valašské Meziříčí, se konají události světového formátu.\nTaneční centrum ValMez představilo v sobotu 30. 11. městu Valmez světovou raritu – Creativity battle, který se od klasických tanečních soubojů lišil jeho zaměřením a nabídl unikátní kategorii Experimental. V tomto stylu nejsou žádná omezení a tím je dána příležitost všem tanečníkům, performerům, hercům či kreativcům. Důležitá je schopnost improvizace, riskování a překonávání vlastních hranic pod taktovkou hudby. Jakýkoli tvar či pohyb je dovolen a tím jedinci prezentují sami sebe v tanci.\nKreativního tanečního klání se zúčastnilo přes stopadesát soutěžících, kteří se sjeli z celé republiky, zejména však Prahy a Brna, kde se taneční komunita nejvíce vyvíjí. Překvapením byla i účast z Polska a Slovenska. Celkem se bojovalo ve třech kategoriích, které hodnotily špičky nejen české taneční scény, dorazil i výjimečný francouzský tanečník Mugi. O skvělou atmosféru a hladký průběh akce se postarali zkušené osobnosti battlů - speaker Humman a neskutečný DJ Jasty, který se i jako profík musel na experimental battle dobře připravit, neboť výběr hudby v tomto zaměření není jednoduchý. Originální vstupy tanečníků zapojily do dění všechny diváky a skvělé taneční výkony překvapily nejednu tvář. Návštěvníci události zaplnili prostory Tanečního centra, které bylo proměněno k nepoznání. Světla, elevace a k tomu nezapomenutelná atmosféra!\nUdálost takového formátu, která se uskutečnila za podpory města Valašské Meziříčí, by však nebyla možná bez organizace, které se chopil žák ZUŠ Alfréda Radoka Valašské Meziříčí a člen skupiny D-company Saša Veselý, který spolu s vedoucí tanečního oboru zmíněné ZUŠ Denisou Varga Vašíčkovou odvedli pro zrealizování Creativity battlu obrovský kus práce. Avšak jak sami uvádí, nic by nebylo možné, kdyby kolem sebe neměli tak skvělé lidi, kteří tuto akci s nadšením podpořili. „Za úspěchem uspořádaného battlu stojí mnoho lidí od sponzorů až po celý organizační tým. Pokud by jich nebylo, zůstalo by vše jen u počáteční myšlenky. Jsme vděčni za to, jaké lidi kolem sebe máme a také za zázemí, které nám poskytují prostory Tanečního centra. Za veškerou pomoc a podporu se Sašou moc děkujeme.“ říká Varga. Obrovský dík patří také všem sponzorům, kteří pomohli buď finančně nebo materiálně. Jmenovitě za finanční pomoc společnosti CZT, Kvant Show Production za poskytnutí světel a za světelnou show skvělému Majovi, MLV Mill Valley za zdokumentování, společnosti Kompakt za zajištění merchandise a tisku, dále společnostem Active Colour, Hajdik, Na kraji lesa, Ovocentrum, eRcaffe, Party stany Valmez a také škole Křižná. Speciální díky patří fotografovi Krupíkovi alias Dance Photo.\nGratulujeme vítězům a děkujeme všem odvážným soutěžícím, bez kterých by se battle neodehrál. Pevně věříme, že se tato akce stane součástí pravidelných událostí města Valašské Meziříčí a bude i nadále lákat kreativce z Česka i zahraničí a přinášet inspiraci pro nás všechny. Fotky, videa a další můžete nalézt na instagramu creativity_battle nebo facebooku Taneční centrum Valašské Meziříčí.


Basketbal - Základní škola a Mateřská škola Borotín, okres Tábor\nCelkem: 787283 měsíc: 6920 den: 20 hodina: 5\nBasketbal - dívky 8. a 9. třída\nDružstvo ve složení Fárová Veronika, Zrůstová Anna, Fučíková Tereza, Smrčinová Natálie, Smékalová Valentýna, Repášová Anna, Brázdová Linda, Šimáková Eliška, vyhrálo všechna utkání a postoupilo do krajského finále. I zde hrála děvčata, posílená o Madlu Švecovou, výborně a domů přivezla bronzové medaile.\nBasketbal dívky - 6. a 7. třída\nNa své starší spoluhráčky výborně navázaly mladší hráčky a rovněž bez porážky vyhrály okresní kolo. Škoda, že letos není krajské kolo.\nReprezentovaly nás: Brázdová Linda, Svátková Bára, Hášová Romana, Fárová Kateřina, Eliášová Lada, Pavlíková Aneta, Fialová Klára, Hůrková Vanesa.\nbasketbalovy-turnaj.pdf 409.1 Kb\nVelký úspěch našich děvčat\nDěvčata narozená v letech 2003 až 2005 dosáhla velkého úspěchu v basketbalu, když vyhrála okresní i krajské kolo bez jediné porážky.\nV okresním kole se děvčata utkala s těmito školami: ZŠ Jistebnice, ZŠ Chýnov, ZŠ Husova Tábor, ZŠ Helsinská Tábor a ZŠ Zborovská Tábor.\nV krajském kole to pak byly: ZŠ Strakonice, ZŠ Jindřichův Hradec, ZŠ Husova Tábor, ZŠ Chýnov, ZŠ Jistebnice a ZŠ Volary.\nReprezentovaly nás tyto hráčky:\nDarina Peterková, Eliška Nováková, Anna Zrůstová, Linda Brázdová, Elena Kopecká, Aneta Zíková, Tereza Fučíková, Natálie Smrčinová a v krajském kole ještě Anna Repášová.\nDěkujeme děvčatům za výbornou reprezentaci.\nNaše škola a její basketbalový tým se přidaly k ME v basketbalu žen a zapojily se do projektu Adoptuj svůj tým. Naším spřáteleným týmem bude reprezentační družstvo Černé Hory. Těšíme se na spolupráci.\nbasktetbalový oddíl při ZŠ Borotín byl nominován na soutěž Sportovní hvězdy Táborského deníku. Hlasovat je možno na stránkách www.taborsky.denik.cz od 27. 1. - 1. 2. 2017. Z každého počítače je možno poslat každou hodinu 1 hlas.\nProsím, pomozte nám svým hlasem k úspěchu. Budeme vám velmi vděční.\nZa basketbalový tým ŠBK Borotín\nLadislav Zrůst - trenér\nDěkujeme všem, kdo nám poslal hlas v anketě "O sportovní hvězdu Táborského deníku". Naše basketbalistky získali druhé místo s počtem 767 hlasů. Blahopřejeme vítězům. Ladislav Zrůst, trenér\nJednání s rodiči 19. 10. 2014\nBasketbal má v Borotíně dlouhou tradici. Děvčata slaví úspěchy nejen na domácích hřištích, ale opakovaně také na mnoha zahraničních či mezinárodních turnajích. V letošní sezóně hrají mladší děvčata Šmoulinka cup a starší děvčata Krajskou ligu mladších žákyň Středočeského kraje, kde zatím suverénně vyhrávají. V minulé sezóně (2013/14) se mladším žákyním sice podařilo vybojovat postup do extraligy U14, ale pro nedostatek hráček jsme se, bohužel, museli v září z této soutěže odhlásit (přihlášeno 13. 6. 2014, odhlášeno 15. 9. 2014, startovné + pokuta za odhlášení celkem 7 000,- Kč). S nedostatkem hráček v této kategorii se potýká i řada klubů z velkých měst. Věřím, že u nás se jedná pouze o dočasný problém. V současné době hraje Šmoulinku 13 dívek a za mladší žákyně 14 dívek. Mám radost, že se některá děvčata rozhodla k basketbalu vrátit a jsou znovu oporami týmu hrajícího vrcholový basket. Nejvíc mne ale těší velký zájem o přípravku, kde je okolo 20 nových dětí. Je to naše naděje do budoucích let. Velkou zásluhu na tom má bezesporu pan učitel Zrůst, který je duší borotínského basketbalu a věnuje mu veškerý svůj volný čas. Bez dalších spolupracovníků a finanční podpory se však basketbal hraný na vrcholové úrovni neobejde. Přes veškerou snahu se dosud nepodařilo zajistit dostatečně silného sponzora, který by na sebe převzal alespoň část závazků školy a obce.\nV neděli 19. 10. 2014 se po vyhraném utkání mladších žákyň (ŠBK Borotín – Wizards Praha 132:9) uskutečnila schůzka rodičů basketbalistek s vedením klubu a školy. Na programu byl v podstatě jediný bod, a to způsob budoucího financování žákovského basketbalu v Borotíně. Ředitelka školy informovala o výši nákladů na basketbal za poslední dva roky a požádala rodiče o pomoc zejména s dopravou dívek na utkání mimo Borotín. Rodiče upřednostnili hromadnou dopravu autobusem, která je však dosti nákladná. Po dlouhé diskusi se společně dohodli na pravidelném měsíčním příspěvku ve výši 500,- Kč za dítě (počínaje listopadem 2014, dětí z přípravky se příspěvek netýká). Tento příspěvek pokryje alespoň část nákladů na dopravu. Všechny ostatní náklady: doprava, pronájem tělocvičny na zápasy i některé tréninky, placení rozhodčích, spotřební materiál, startovné na turnajích, dresy a podobně zůstávají i nadále na škole a obci či případných sponzorech.\nDalší informace a vše ohledně basketu bude možno sledovat na stránkách školy www.zsborotin.cz v sekci Basketbal. Věřím, že dohodnutá pravidla přispějí k rozvoji basketbalu a finanční zainteresovanost rodičů zvýší také návštěvnost jednotlivých utkání. První hodnocení nás čeká v lednu 2015 na dalším jednání.\nZa vedení školy i klubu Mgr. Lenka Pípalová


Superfish - Fish & chips | Gastronomy Maps\nSuperfish – Fish & chips\n3. 4. 2019 autor: Filip Vaněk\nKlasická rybí restaurace v centru Mordenu.\nTato útulná restaurace se nechází cca 200 metrů od zastávky metra Morden station.\nMenu – Takey away X Restaurant Menu – porovnání cen\nNež vejdete do restaurace, pozorně se koukněte na menu, které je vyvěšeno u vstupu do restaurace. Docela jsem byl zaskočen…. Velká Británie je typická tím, že když jíte uvnitř nějakého podniku, ať se jedná o restauraci nebo hospůdku, tak je to dražší, než když si to vezmete tzv. „take away“ neboli sebou. V tomto případě se jedná o 60 Kč rozdíl.\nNo nic…Chtěl jsem se v klidu najíst, tak jsem šel dovnitř. Číšník mě usadil a v zápětí mi donesl menu a ošatku s pečivem a krevety. Bylo to kvůli tomu, že měli speciální nabídku na krevety. Ochutnal jsem a byl jsem mile překvapen.\nObjednal jsem si velkou porci Fish and chips a jednu coca – colu.\nCoca – Cola za 70 Kč\nPokrm dorazil přibližně za 8 min. Jídlo vypadalo a chutnalo dobře, ale čekal jsem od toho trošku více. Je hodně restaurací, kde servírují k fish and chips například hrášek. Nicméně velká porce hranolek, velká treska. Číšník se mě zeptal, zda si dám k tomu nějakou omáčku, tak jsem řekl samozřejmě MAYO.\nPersonál byl rychlý a pozorný\nRestaurace byla velmi čistá\nVýběr menu z několika druhů ryb\nPokrm včetně nápoje = super\nÚčet bez EET…. Smích\nPokud budete mít cestu do Mordenu, což je kousek od Wimbledonu, tak doporučuji navštívit tuto restauraci s rybími specialitami.


Zahrada | DodoMag\nZahradní krby – dobroty, o jakých se vám ani nesnilo\nPosted: 6 dubna, 2015 in Zahrada\nTagy:grilování, zahradní grily, zahrdní krby\nPokud už to nemůžete vydržet a chystáte se na své letošní první zahradní grilování, nezapomeňte si připravit bylinkové máslo. Je to opravdu pověstná třešnička na dortu – tedy pardon, na horké grilované pochoutce. Rozpustí se na ní a dodá jí ještě výraznější chuť. Aby však byl výsledek dokonalý, je třeba použít skutečné máslo, nikoliv žádné jeho náhražky.\nPříprava bylinkového másla\nJe velmi jednoduchá. Záleží pouze na tom, jaké bylinky máte rádi. Kromě bylinek chuť pěkně zvýrazní pár kapek citronové šťávy a špetka soli. Bylinkové máslo se hodí ke steakům, připraveným na víceúčelových zahradních grilech, či v zahradních krbech, ale i k bramborám či zelenině, které můžete připravit například na žulovém pečícím kameni.\nPřenosný či vestavěný?\nKdyž už jsme u zahradních grilů a ZAHRADNÍCH KRBŮ, bylo by dobré se zamyslet nad tím, zda jsou lepší ty přenosné nebo vestavěné.\nPřenosné grily nevyžadují téměř žádné stavební úpravy. Nejjednodušší, a přitom dostatečně výkonné, jsou kovové obdélníkové nebo kruhové přenosné rošty na dřevěné uhlí, které lze postavit volně do zahrady či na terasu, nebo zabudovat do zahradní krbové sestavy. Dají se snadno rozebrat a uskladnit, případně naložit i s balíkem dřevěného uhlí do kufru auta – což člověk ocení zejména při cestování.\nStabilní ZAHRADNÍ GRIL bývá nejčastěji zděný a je vhodné vybudovat ho v rámci odpočinkové zóny zahrady. Zděná část grilu (nejčastěji z neomítnutých cihel) nemá být příliš vysoká a je vhodná, pokud její součástí je i sklad dřeva a menší pracovní plocha pro přípravu jídla, případně příruční umístění koření a pracovních pomůcek.\nKupte si kompletní sestavu\nV dnešní době však můžete zakoupit takové grily, krby, a zahradní udírny, které jsou samy natolik propracované a perfektně vystavěné, že stačí je jen postavit na příhodné místo a začít s přípravou masa či zeleniny. Pouze je třeba se poohlédnout po správném obchodě, zjistit možnosti a nabídku sortimentu a učinit objednávku.\nNetypická rostlina do Vaší zahrady: bambus\nPosted: 25 března, 2015 in Zahrada\nPřemýšleli jste někdy o tom, že byste chtěli mít ve své zahradě něco jedinečného, originální, ne tak často vídaného? Málo vídané jsou například zahradní sošky rozličných tvarů. Ale nepřijde Vám to už trošku jako kýč? Kýč je vlastně napodobování umění a jsou zahradní sošky uměním? Takovým netypickým zjevem ve Vaší zahradě může být bambus. Bambus? A tady v našich zeměpisných podmínkách?\nBambus je jednoděložná rostlina, která patří do podčeledi bambusovité. Tato podčeleď se dále dělí na dva kmeny. Na bambusy dřevité a bylinné. Pro pěstování v našich podmínkách jsou vhodné bambusy kmene dřevitého. Bylinné bambusy se v našich přírodních podmínkách pěstovat nedají. Bambusy jsou celoročně zelené trávy, štíhlé či křovité, které mají dřevité stvoly různého tvaru, délky i tloušťky. Tak co, začnete už shánět bambusy na prodej?\nZkuste to! Proč přeci ne, všechno se má vyzkoušet. Pěstujte na své malebné zahrádce pěkné bambusy. Samozřejmě, že se každý typ bambusu do našich podmínek zcela nehodí. Je proto důležité si zjistit, jaký bambus je odolný pro naše léta i zimy. Pokud si nejste jisti a nevěříte informacím, které jste si zjistili, určitě se zeptejte prodejce, u kterého nakupujete. Ten by Vám měl být schopný poradit, jestli je daný druh vhodný.\nJe pravda, že prodej bambusů není kdoví jak rozšířený. Existuje pár specializovaných prodejců, kteří se tímto obchodem zabývají.\nOkrasné traviny jako alternativa\nPokud jsme Vás nepřesvědčili, že bambus je Vaše vysněná rostlina, kterou musíte mít, nedá se nic dělat. Ale pokud neustále toužíte po něčem zajímavém do Vaší oázy klidu, mohou Vás zaujmout velmi pěkné a exotické okrasné traviny, jejich pěstování není tolik náročné. Stejně tam pěkně vypadají na zahradě kapradiny, které nejsou také moc náročné. Vytvořte si krásnou zelenou oázu klidu a míru.\nZahradní nábytek vám dopřeje pohodlí a relaxaci\nPosted: 26 října, 2014 in Zahrada\nTagy:Autor: Martina Richterová, zahradní nábytek\nKaždý, kdo má svou zahrádku nebo alespoň terasu, jistě pořídí také zahradní nábytek. Je stejně důležitý, jako nábytek co máme v interiéru. Musí být však nejen designově dokonalý a pohodlný, ale také velice odolný. Jaký zahradní nábytek patří k nejoblíbenějším a podle čeho vybírat z opravdu bohaté nabídky?\nNejprve je potřeba se rozhodnout, zda preferujete nábytek, který se snadno složí a rozloží, nebo takový, který bude trvalou součástí vaší zahrady. Hlavní roli však hraje materiál a jeho dlouhá životnost, která je ovlivněna odolností materiálu. Zkusme si přiblížit, který nábytek se nejvíce prodává a jeho výhody i nevýhody.\nKovový zahradní nábytek má jednu velkou přednost, kterou jsou minimální nároky na jeho údržbu. Kov nepotřebuje nijak zvlášť ošetřovat, je maximálně odolný proti vodě, mrazu i větru a navíc vypadá velice elegantně. Nicméně tento nábytek není příliš designově propracovaný, působí trochu studeným dojmem a také nezaručí velké pohodlí. Navíc je těžký. Kovový nábytek je tedy vhodné nechávat venku celoročně.\nNeekologický, ale praktický\nPlastový zahradní nábytek patří mezi takovou zlatou střední cestu. Největší popularitě se těšil v devadesátých letech minulého století. Jeho předností je zejména nízká cena, snadná údržba a manipulace. Nábytek je lehký a není příliš náročný. Plastový nábytek je i docela pohodlný. Někomu však může vadit trochu nezajímavý vzhled, navíc se jedná o nábytek, který zatěžuje životní prostředí. Výroba plastu je totiž značně neekologická.\nPatrně nejoblíbenější variantu zahradního nábytku představuje ten dřevěný. Bývá vyroben z kvalitního masívu. Dřevo je navíc hluboce impregnováno, aby bylo více odolné. Působí velice elegantně, vkusně a stane se opravdovou ozdobou vaší zahrady. Dřevěný nábytek je velice variabilní, lze snadno spojit několik druhů dřeva i odstínů. Je však poněkud náročnější na péči a skladování.\nZvolte si tedy ten správný nábytek na zahradu dle svých možností a preferencí. Za zkoušku jistě stojí také ratan nebo bambus.\nChcete mít také svůj zahradní altánek?\nPosted: 11 března, 2014 in Zahrada\nTagy:altán, Autor: DoDo, pergola\nZahradní altán je pěkným architektonickým prvkem moderních zahrad, které mají styl. Altány mohou být ve stylech různých, záleží, zda je potřebujete zapojit do již realizované architektury, nebo se jedná o samostatný objekt zahrady či sadu. Stejně jako u jiných staveb je možné zvolit tyto architektonické slohy:\nVhodné základy pro altán\nAť již vyberete moderní vzhled, nebo spíše rustikálnější řešení, důležitý je vždy dobře postavený podklad, nebo chcete-li základy. Ty jsou nejčastěji betonové. Samotná stavba altánu je spíše záležitostí zkušených řemeslníků, ovšem není problém právě tyto betonové základy připravit, některé firmy to dokonce vyžadují.\nNa betonové, případně dřevěné masivní podloží, které musí být dokonale vyrovnané a vodorovné, pak je možné položit podlahu, případně použijte jako podlahu rovnou tento základ.\nDo betonových základů se následně kotví nebo jinak upevňují horizontální nosné trámy a opory, které v podstatě drží celou konstrukci. Tyto svislé trámy je zcela jistě dobré zpevnit příčkami, popřípadě i mřížováním, které bude podobné jako u pergoly. Zatímco mřížky a příčky mohou být i z měkkých dřev, pro samotné stojné trámy použijte opravdu kvalitní dřevinu, například to může být:\nIdeální je samozřejmě zhotovit z kvalitního a odolného dřeva celou konstrukci, ale to může být poněkud časově a hlavně finančně náročnější. Materiály, které nejsou nosné a budou navíc pod střechou, vydrží velmi dlouho i při nižší kvalitě a v případě, že se jedná o měkké dřevo nebo jiné méně trvanlivé materiály.\nAltán většinou zpevňuje také podsada, které bývá z celého kusu, horní část altánu je otevřená.\nStřecha altánu může být stejně jako u jiných zahradních domků podobná klasickému provedení u obytných domů, ale může také plynule navazovat na použité dřevo a celkovou konstrukci altánku, kdy vzniká jednolitý dojem z tohoto dřevěného přístřešku.\nPostačí základní, ale kvalitní nábytek\nZahradní nábytek do altánu, to je především kvalitní masivní posezení, které je výborným místem setkání přátel, pokud je spojíte s pohodlným a účelným stolem a dodáte nezbytné skříňky pro uložení věcí.


HP ProBook 450 G2 (J4S34EA) + 250 GB SSD Samsung 850 EVO | mrpear.net\nPrávě jsem předal kolegovi zbrusu nový HP ProBook 450G2 (J4S34EA) v celkem zajímavé konfiguraci a samozřejmě jsem neváhal a i zde jsem upgradoval pevný disk na SSD variantu. Konkrétně jsem tento stroj osadil osvědčeným SSD Samsungem 850 EVO v kapacitě 250GB.\nSSD všude, kam to jen jde\nOsobně už dávám SSD disky všude tam, kde je to jen trošku možné. I úplně obyčejné počítače do kanceláře už dnes vybavuji 120GB SSD disky, jelikož jejich cena spadla na hranici srovnatelnou s nejlevnějším běžným HDD, ačkoliv samozřejmě kapacitně se bavíme o 120GB SSD vs cca 500GB klasický HDD. Finta je v tom, že dnešní běžná kancelář většinou vystačí s 120GB zcela v pohodě a proč tedy uživatelům nedopřát raději větší výkon místo nepotřebného diskového prostoru.\nNotebooky řady ProBook se mi v praxi osvědčili a po tragických zkušenostech s Lenovem jsem na ně přešel prakticky ze sta procent. Osciluji mezi řadou 450 a 650, kdy cenově do 20 tisíc s DPH se vždy podaří najít vyváženou konfiguraci pro nasazení ve firemním prostředí. Trošku problém vidím obecně u těchto strojů v displeji, standardně se nabízí pouze s HD rozlišením (1366×768 bodů), což tedy není žádný zázrak vezmeme-li v potaz, že se bavíme o strojích řádově i přes 20.000,- Kč. A není tomu jinak ani u tohoto konkrétního modelu.\nKonfigurace modelu J4S34EA je ale jinak celkem zajímavá:\nDvoujádrový Intel Core i7-4510U\n8GB operační paměti (SO-DIMM DDR 3)\n1TB WD Blue HD (5400 otáček/min)\nGrafická karta AMD Radeon R5 M255 2GB\nWindows 8.1Pro / Windows 7\nVýměna klasického HDD 1TB za 250GB SSD\nOsobně se pohybuji v prostředí, kde není velký tlak na kapacitu pevného disku a v podstatě 250GB je dostačující velikost úložného prostoru jak pro systém, tak i pro data.\nSamotná výměna je hračka. HP konstrukčně zpřístupňuje uživatelsky vyměnitelné komponenty (pevný disk, operační paměť) velice snadno, u tohoto modelu je vše schováno na jednom místě pod plastovým krytem uchyceným pouze jedním šroubkem.\nSamotný disk je uchycen v plechovém rámečku čtyřmi šrouby, samotný rámeček je obdobně uchycen dalšími čtyřmi šrouby v těle notebooku. Výměna tak zabere maximálně 5 minut.\nObrázky ukazují již upevněný SSD disk klasické 2,5" velikosti. Vpravo od disku je patrný 8GB modul a volná jedna pozice pro další modul, takže je možné operační paměť velmi snadno rozšířit.\nJelikož máme zasazen nový SSD disk nezbývá než zahájit čerstvou instalaci systému z přiložených DVD.\nCo se mi líbí na HP líbí je fakt, že stále dávají ke každému stroji instalační DVD, aktuálně s Windows 8.1 (bez následných updatů (zejména 1 a 3), které je nutné instalovat zvlášť). To, že máte instalační DVD značně usnadňuje upgrade pevného disku, kdy si nemusíte složitě pálit vlastní z nějakého recovery software, který většinou navíc vyžaduje dvouvrstvé DVD (máte ho?).\nInstalační médium bez české mutace Windows?\nUž dvakrát se mi stalo, že jsem s koupeným notebookem HP ProBook dostal sice instalační médium s Windows 8.1 Pro, ale pouze pro jazyky English, Arabic, French, Turkish. Celkem nepříjemná situace a pokud nemáte jiné médium, jste celkem ztraceni. Osobně mám k dispozici DVD z jiného stroje, které je určeno pro náš region, tak jsem jej použil a systém jsem instaloval z něj.\nInstalace je celkem přímočará, není potřeba zadávat žádná licenční čísla (pokud máte správné DVD a správný notebook). Velkou výhodou čisté instalace je to, že nemáte systém plný bloatware a je opravdu čistý.\nJe nutné instalovat i ovladače, některé se instalují automaticky přes Windows Update, zbytek doporučuji instalovat přes Softpaq Download Manager — získáte tak aktuální ovladače včetně update BIOSu apod.\nVýkon po upgrade na SSD\nSubjektivně je stroj s SSD naprosto svižný, reaguje na každý povel téměř okamžitě. Doplňuji ještě snímek benchmarku pomocí CrystalDiskMark.\nPokud zavzpomínám na starší článek o podobné kombinaci (HP ProBook 4730s a OCZ Agility 3 120GB SSD), tak výkon Samsungu 850 EVO 250GB v této sestavě je téměř dvojnásobný.\nHP ProBook 450 G2 v konfiguraci s Intel i7, 8GB RAM a grafickou kartou AMD Radeon R5 M255 2GB je slušný kancelářský notebook s cenou do 20.000,- s DPH. Cena ale určitě není nejnižší a obecně si u HP musíme připlatit za značku. Mezi slabší parametry tohoto notebooku patří především displej (pouze HD rozlišení) a také pouze 12 měsíců standardní záruky, kterou je ale možné rozšířit CarePackem.\nUpgradem klasického pevného disku na SSD získáme navíc zajímavý výkon úložiště, který dává více šanci vyniknout ostatním parametrům této sestavy. Nelze jinak než doporučit.


Autor : Alexandr IVAN / Greywolf 🕔06.03.2009 📕25.523\nCísařský hlavní stan již od počátku roku 1944 správně předpokládal, že postup Američanů jihozápadním a středním Tichomořím nakonec vyústí v útok na Filipíny. V dubnu 1944 generál MacArthur obsadil Hollandii na pobřeží Nové Guineje a v červenci 1944 admirál Nimitz ostrov Saipan v Marianách. Koncem léta již (jak předpokládali japonští velitelé) stáli Američané před Filipínami. Japonské vrchní velení se v těchto měsících zabývalo dvěma zásadními otázkami. Nevěděli, kdy k útoku na Filipíny dojde a také netušili, na jaký filipínský ostrov Američané zaútočí jako první. Na obě tyto otázky dostali japonští velitelé odpovědi v druhé půli září roku 1944.\nDne 15. září 1944 Výbor amerických náčelníků štábů přikázal velitelům tichomořských oblastí zaútočit na filipínský ostrov Leyte. Tím mělo být zahájeno osvobozování Filipín ještě před tím, než by Japonci dokončili obranné práce a připravili se na americkou invazi. Japonské vrchní velení samozřejmě útok na Filipíny očekávalo. Snažilo se tedy, aby vše bylo připraveno k obraně co nejlépe. K vybudování pevné obrany ale Japoncům nebyl dopřán čas. Vylodění na Leyte opravdu zastihlo Japonce v situaci, kdy obranné práce ještě zdaleka nebyly ukončeny a jejich obranná postavení nebyla zcela zásobena ani municí a ani ostatním materiálem.\nVylodění na Leyte dostalo kódové označení operace King II. Přepravu pozemních jednotek a jejich podporu zabezpečovalo 7. loďstvo viceadmirála Thomase C. Kinkaida, krytím operace bylo pověřené 3. loďstvo admirála Williama F. Halseyho a pozemní útočné síly tvořily jednotky 6. armády generálporučíka Waltera Kruegera. Po leteckých útocích a dělostřelecké přípravě začal 20. října 1944 samotný výsadek.\nKdo bránil Filipíny v roce 1944?\nPředně nebude na škodu si připomenout, že v tomto roce již Filipíny nepředstavovaly „klidný týl“, ale že již byly součástí takzvané „vnitřní“ obranné linie Japonska. Ta se táhla od Kuril přes Japonské ostrovy Rjúkjú, Tchaj-wan a Filipíny k Nizozemské východní Indii. Císařský hlavní stan velmi dobře věděl, že pokud se Japonsku nepodaří uhájit Filipíny, nebudou moci využívat jejich přírodní bohatství a nebudou schopni ochránit své konvoje proplouvající Jihočínským mořem a Tchaj-wanským průlivem. Japonci byli rozhodnuti tvrdě bránit každý metr obsazených Filipín. Svou pozornost ale zaměřili především na obranu ostrova Luzon, který dlouho považovali za první cíl Američanů.\nObrana Filipín připadla japonské Jižní skupině armád polního maršála Hisaičiho Teraučiho. Ten v květnu roku 1944 umístil své velitelství do hlavního filipínského města Manily. Součástí Jižní skupiny armád, na níž ležela hlavní tíha obrany Filipín, byla 14. armáda generálporučíka Šigenoriho Kurodu. Ten ale nebyl považován za dostatečně agresivního a schopností improvizace vynikajícího muže. Proto ho ve funkci velitele 14. armády vystřídal 5. října 1944 generál Tomojuki Jamašita, který mimo jiné v únoru 1942 dobyl Singapur. 14. armáda, jíž Jamašita velel, měla asi 260 000 mužů, kteří byli rozmístěni po celém Filipínském souostroví. 14. armádě podléhala 35. armáda generálporučíka Sasakua Suzukiho, která byla odpovědná za obranu Mindanaa a Visajanského souostroví (jehož součástí je i ostrov Leyte). Celkem měli Japonci v říjnu roku 1944 k obraně Filipín deset divizí a pět brigád. Hlavní síly byly umístěny na Luzonu (čtyři divize a dvě brigády). Další čtyři divize a dvě brigády měly hájit střední a jižní část souostroví. Jednu divizi a jednu brigádu si velení drželo v záloze. Byly umístěny v Číně a na Tchaj-wanu a byly připraveny k okamžitému přesunu na Filipíny. Letectvo na Filipínách zastupovala 1. letecká flotila vojenského námořnictva viceadmirála Teraokiho, 2. letecká flotila vojenského námořnictva viceadmirála Fukudomeho, která přibyla později (přemístěna z Tchaj-wanu), a 4. letecká armáda generálporučíka Kjódžiho Tominagy. Ještě než ale došlo k vylodění amerických vojsk na Filipínách, byl viceadmirál Taraoki (17. října) odvolán a ve funkci velitele 1. letecké flotily ho vystřídal viceadmirál Takidžiró Óniši.\nKdo měl za úkol obsadit ostrov Leyte?\nOblast Filipín spadala do „zájmové oblasti“ jihozápadotichomořského velitelství generála MacArthura. Pro operace na Leyte byla určena 6. armáda generálporučíka Waltera Kruegera, jíž mělo na ostrov dopravit a následnou podporu zajistit 7. loďstvo viceadmirála Thomase C. Kinkaida. Krytím celé operace bylo pověřené 3. loďstvo admirál Williama F. Halseyho. Jeho hlavním úkolem bylo postavit se japonskému loďstvu (v případě, že vypluje k Leyte) a zničit jej.\n7. loďstvo viceadmirála Thomase C. Kinkaida podléhalo generálu MacArthurovi. Mělo zajistit přepravu invazních sil na ostrov, zajistit jejich zásobování a také jim mělo poskytnout palebnou podporu (před vyloděním i během něj). Pro tuto operaci byl z hlavních sil tohoto loďstva vytvořen tzv. Středofilipínský útočný svaz (operační svaz 77). Skládal se z celkem 738 plavidel, z nichž bylo 157 bojových, 420 transportních a výsadkových a 161 jiných speciálních lodí.\nPozemní útočné síly tvořily jednotky 6. armády generálporučíka Waltera Kruegera. K výsadkovým plážím měly být přepraveny dvěma útočnými svazy (součásti operačního svazu 77). Severní útočný svaz, kterému velel kontradmirál Daniel E. Barbey, měl na ostrov dopravit X. armádní sbor generálmajora F. C. Siberta. Tento sbor se skládal z 24. pěší divize generálmajora F. A. Irvinga, 1. mechanizované divize generálmajora Verna D. Mudge (tyto síly se měly vylodit u města Tacloban) a 6. praporu rangerů, který měl obsadit ostrovy při vjezdu do Leytského zálivu. Jižní útočný svaz, kterému velel viceadmirál T. S. Wilkinson, měl na ostrov dopravit XXIV. armádní sbor generálmajora J. R. Hodge. Tento sbor se skládal ze 7. pěší divize generálmajora A. V. Arnolda a 96. pěší divize generálmajora J. L. Bradleyho (tyto síly se měly vylodit u Dulagu). V záloze zůstávaly 32. a 77. pěší divize (prozatím umístěné v Hollandii a na ostrovech Morotai a Guam).\nPlán na obsazení ostrova Leyte a přilehlých ostrovů\nTento plán se skládal ze čtyř hlavních částí. V první části měly být obsazeny malé ostrovy ležící při vjezdu do Leytského zálivu. Druhou část představovalo vylodění na Leyte (vylodění, obsazení letišť, ovládnutí úžiny San Juanico a úžiny Panaon). Ve třetí části mělo být obsazeno Leyte a jižní část ostrova Samar. Ve čtvrté části měl být obsazen ostrov Samar.\nJak již bylo zmíněno výše, vylodění na Leyte dostalo kódové označení operace King II. Přepravu pozemních jednotek a jejich podporu zabezpečovalo 7. loďstvo viceadmirála Thomase C. Kinkaida, krytím operace bylo pověřené 3. loďstvo admirála Williama F. Halseyho. Admirál Halsey měl za úkol zničit nepřátelské letecké síly v prostoru vylodění a poskytnout letecké krytí operací až do doby, než budou letiště na Leyte obsazena, schopna provozu a než na nich budou umístěny letecké síly Dálnovýchodního letectva generálporučíka G. C. Kenneyho. Současně měl ale Halsey za úkol napadnout a zničit japonské loďstvo v případě, že se pokusí zaútočit. V jedné části operačního plánu bylo jasně uvedeno, že …\n„V případě, že se naskytne nebo může být vytvořena příležitost ke zničení hlavních sil nepřátelského loďstva, stává se jeho zničení prvořadým úkolem.“ (pozn. 1 pod textem)\nZ toho vyplývalo jediné. Halsey, který svůj postup nemusel s MacArthurem konzultovat, mohl kdykoli odplout. Také počasí mohlo plánovačům udělat „velkou čáru přes rozpočet“. Od září byly totiž prudké a dlouho trvající deště pro počasí na Leyte typické. To mohlo pozdržet, ne-li znemožnit, opravu Japonci používaných a Američany bombardovaných letišť a zásadně prodloužit či znemožnit případné budování nových. Jediné letouny, které by pak mohly výsadek podporovat a chránit, by byly stroje umístěné na Spragueho eskortních letadlových lodích. Nedostatečná letecká podpora mohla být vážným problémem. Při plánování této operace si byli MacArthur a jeho štáb tohoto vědomi. Odsunout začátek operace nešlo, a tak zbývalo jen doufat, že když Halsey se svými těžkými letadlovými loděmi odpluje, zvládnou osamocené Spragueho eskortní letadlové lodi všechny úkoly na ně kladené až do doby, než se podaří na Leyte zprovoznit letiště a přesunout na ně letadla Dálnovýchodního letectva.\nVylodění na ostrovech Dinagat, Suluan a Homonhon, strážcích Leytského zálivu\nMezi 10. až 15. říjnem 1944 zvedla postupně všechna plavidla Středofilipínského útočného svazu kotvy a zamířila ke shromaždišti u vjezdu do Leytského zálivu. Jako první (10. října) vyplula zvláštní skupina minolovek fregatního kapitána W. R. Louda. O pět dní později se k této skupině připojila skupina kontradmirála A. D. Strubla, kterou tvořilo osm transportních torpédoborců a několik doprovodných plavidel. Lodě této skupiny vezly pět set příslušníků 6. praporu rangerů, jehož muži měli „bez hluku“ obsadit ostrovy Dinagat, Suluan a Homonhon, které „střežily“ vstupy do Leytského zálivu. O ochranu celého uskupení se staral svaz kontradmirála R. W. Haylera, který byl složen z lehkých křižníků Denver, Columbia a čtyř torpédoborců. Přibližně v půl sedmé ráno 17. října se celé toto uskupení objevilo v blízkosti ostrova Suluan.\nJakmile japonské hlídky zahlédly americká plavidla, velitel suluanské posádky okamžitě rádiem informoval své nadřízené. Tato zásadní informace se před osmou ranní dostala až k veliteli Spojeného loďstva admirálu Tojodovi, který krátce na to vyhlásil pohotovost a následně i spustil odvetný plán Šó-1. (pozn. 2 pod textem)\nV osm hodin ráno zahájil lehký křižník Denver palbu na plánovaná místa vylodění na ostrově Suluan. O dvacet minut později přistály u pobřeží výsadkové čluny. Muži z roty D 6. praporu rangerů se vylodili na ostrově, čímž v podstatě (nepočítaje přípravy na vylodění) zahájili „Bitvu o Filipíny“.\nAmeričané během několika hodin s pomocí místních obyvatel zlikvidovali dvaatřicet Japonců a nahlásili kontradmirálovi\nHaylerovi splnění úkolu. Rangeři strávili na ostrově noc a druhý den byli z ostrova odvezeni torpédoborcem Sands. Početnější oddíl příslušníků 6. praporu rangerů se vylodil na pláži ostrova Dinagat. Pro tyto muže ale nebyla na ostrově žádná „práce“. Likvidaci tamní japonské posádky již zajistili vlastními silami filipínští partyzáni. Po prohlídce ostrova tedy mohli rangeři nahlásit, že se na ostrově nesetkali s odporem a že ostrov je v amerických rukou. Na ostrově Homonhon vylodění rangeři také na nepřítele nenarazili. Na tomto ostrově japonská posádka vůbec nebyla.\nV odpoledních hodinách 17. října také dorazil k vjezdu do zálivu svaz bitevních lodí, křižníků a torpédoborců, kterému velel kontradmirál J. B. Oldendorf. Tento svaz měl zabezpečit palebnou podporu invazních jednotek. Krátce po něm dorazil i Svaz eskortních letadlových lodí, kterému velel kontradmirál Thomas L. Sprague, složený z šestnácti eskortních letadlových lodí, deseti torpédoborců a osmi eskortních torpédoborců. Žádná z velkých amerických lodí se ale do zálivu vplout neodvážila. Panovala obava z japonských min, které zde měly být rozmístěny. Podezření se potvrdilo. Japonci mezi Homonhonem a Dinagatem opravdu položili minový zátaras. Americké minolovky začaly hned od rána 18. října pracovat na vyčištění vjezdu do zálivu. Až v devět hodin odpoledne se kontradmirál Oldendorf rozhodl proplout do Leytského zálivu. Jeho lodi poté zamířily k Dulagu (jižním vyloďovacím plážím). Ve dvě hodiny odpoledne pak bitevní loď Pennsylvania a křižníky Minneapolis a Denver začaly ostřelovat pobřeží. V půl šesté odpoledne ostřelování skončilo. Protože vjezd do zálivu byl již podle hlášení vyčištěn, povolal Oldendorf i zbytek svého svazu. Po rozednění 19. října rozdělil svůj svaz na skupinu Sever a Jih a pokračoval v ostřelování vyloďovacích pláží a prostorů za nimi. Mimo Oldendorfových těžkých lodí útočily na předpokládané pozice nepřítele i palubní letouny Svazu eskortních letadlových lodí kontradmirála Spragueho. (pozn. 3 pod textem)\nVylodění na ostrovech Panoan a Leyte\nJeště za noci se Severní a Jižní útočné svazy vydaly k Leyte. Kolem druhé hodiny ranní se od Severního útočného svazu oddělila tzv. Útočná skupina Panoan. Byla složena z několika velkých výsadkových lodí a torpédoborců a mířila na jih k ostrovu Panoan, kde měla vysadit 21. plukovní bojovou skupinu 24. divize.\nPoté Severní a Jižní útočný svaz plul dál k Leyte. V tu chvíli již byly oba svazy vnitřně rozděleny na dvě skupiny. Severní svaz se dělil na skupinu San Ricado (kontradmirál Fechteler), která měla na pláži „Bílá“ vysadit 1. mechanizovanou divizi generálmajora Verna D. Mudge, a skupinu Palo (kontradmirál Barbey), která měla na pláži „Červená“ vysadit 24. pěší divizi generálmajora F. A. Irvinga. Jižní útočný svaz se dělil na skupinu kontradmirála Conollyho, která měla 7. pěší divizi generálmajora A. V. Arnolda vysadit na plážích „Fialová“ a „Žlutá“, a skupinu kontradmirála Royala, která měla vysadit na vyloďovacích plážích „Oranžová“ a „Modrá“ 96. pěší divizi generálmajora J. L. Bradleyho.\nTěžké lodi kontradmirála Oldendorfa připluly k invazním plážím kolem sedmé hodiny ranní. Jejich 406mm, 356mm a 203mm kanóny začaly „přeorávat“ svými tříštivými granáty vyloďovací pláže i prostory za nimi. V osm hodin výsadkové síly zaujaly pozice a vojáci prvních útočných vln začali sešplhávat do výsadkových člunů. Než se první vlna usadila na svých místech, vyrazily k pobřeží speciálně vyzbrojené invazní čluny LCI (G). Jejich velkorážní kulomety, malorážové kanóny a raketomety pokračovaly v tom, co započaly těžké lodě. Ostřelovaly invazní pláže, na které měli za chvíli vstoupit vojáci první útočné vlny. Během několika minut vypálily LCI (G) přes 5 500 120mm raket a nespočet střel malých ráží. Přesně v deset hodin přirazila k pobřeží první vlna malých výsadkových plavidel a výsadkových traktorů. Američané se vylodili na Leyte.\nJaponci byli po těžkém ostřelování zpočátku schopni odpovídat jen sporadickou a poměrně nepřesnou palbou. Po necelé půlhodině se ale vzpamatovali natolik, že palba ukrytých děl a minometů začala získávat na intenzitě a přesnosti. Na Červené pláži se jim podařilo zasáhnout několik malých invazních plavidel a jejich minometná palba zapálila jednu z tankových výsadkových lodí. Požár byl posádkou poměrně brzy uhašen, ale téměř celý náklad byl zničen a řada mužů byla zabita. Na Bílé pláži se vojáci při vylodění téměř nesetkali s odporem. Tankové lodi tedy mohly přirazit až k pobřeží. Okamžitě začala vykládka munice, zásob a bojových vozidel. Na přepravě materiálu a vojáků se spolu s různými výsadkovými čluny podílely i obojživelné nákladní automobily DUKW, které prokazovaly vysazovaným jednotkám neocenitelné služby. (pozn. 4 pod textem)\nPo úspěšném vylodění, které proběhlo na plážích Červená a Bílá, zahájily jednotky X. armádního sboru postup do vnitrozemí. Již v odpoledních hodinách vojáci 1. mechanizované divize za podpory tanků obsadili Cataisanský poloostrov, kde se nacházelo (pro výsadkové jednotky i Japonce) velmi významné letiště. Ve stejnou dobu již vojáci 24. pěší divize postupovali po silnici Tacloban-Palo k pahorku označenému jako „pahorek 522“. Ten dominoval okolnímu terénu a Japonci, vědomi si jeho významu, ho řádně opevnili. Úbočí protkával systém zákopů, jeskyně byly využity jako stanoviště polních děl a všude byla rozsáhlá a dobře maskovaná postavení pěchoty. Zde se daly čekat těžké boje. Opak byl ale pravdou. Postup předních sledů divize byl tak rychlý, že ještě než se Japonci, vyhnaní předinvazním ostřelováním, vrátili do svých pozic, dosáhli američtí vojáci vrcholu pahorku a přivítali vracející se Japonce palbou. Tímto 24. divize splnila úkol, který jí byl uložen pro den D.\nPřibližně ve stejnou dobu, kdy vojáci X. armádního sboru vstoupili na severní pláže, začalo vylodění i na jižních plážích, v prostoru vesnice Dulag. Stejně jako na severu i zde předcházelo samotnému vylodění ostřelování vyloďovacích pláží děly těžkých lodí a raketami umístěnými na člunech LCI (G) - (pozn. 5 pod textem). Patnáct minut před desátou hodinou se první invazní vlna dala do pohybu směrem k plážím. Těžké lodě palebné podpory přestaly ostřelovat pobřeží a přenesly palbu dále od vyloďovacích pláží. K překvapení všech zúčastněných proběhlo samotné vylodění snadno. Ozvala se jen jedna baterie japonských děl a sporadicky z různých míst střílely minomety a ruční zbraně. Kolem poledne 7. pěší divize obsadila Dulag. Jejím dalším cílem bylo japonské letiště, v jehož okolí se předpokládaly tuhé boje. Muži 96. pěší divize zatím postoupili cca tři kilometry do vnitrozemí, aniž narazili na nějaký větší odpor. V těchto chvílích americkým vojákům znepříjemňoval postup spíše rozbahněný terén, než japonská obrana. Na večer dne D se postup invazních vojsk zastavil. Američané vybudovali provizorní obranné linie, aby se připravili na případný noční protiútok Japonců. Velení mohlo být pro tuto chvíli spokojeno. Vylodění proběhlo bez větších potíží, podařilo se vytvořit dostatečně velké předmostí a bylo i vyloženo dostatek materiálu a techniky, aby hned ráno druhého dne mohly být zahájeny další ofenzivní akce.\nHned od rána 21. října (D + 1) začaly americké jednotky postupovat do vnitrozemí. Během dne odrazily několik japonských protiútoků a dobyly několik významných opěrných bodů nepřátelské obrany. Po celý den jim neocenitelnou pomoc poskytovaly letouny z doprovodných letadlových lodí. Několikrát také ve prospěch pozemních jednotek velmi úspěšně zasáhlo námořnictvo. Přesnou palbou lodních děl ničilo postavení japonského dělostřelectva a narušovalo soustřeďování nepřátelských jednotek.\nZatímco útočné jednotky postupovaly stále hlouběji do vnitrozemí, armádní ženisté a „mořské včely“ na pobřeží sváděli svou bitvu s časem. Pokoušeli se zprovoznit obě japonská letiště, která již byla v rukou Američanů. Byla nasazena i těžká technika, ale stále to vypadalo dost zle. Dulagské letiště bylo podmáčené a po ostřelování pokryté krátery. Stejně to vypadalo i na druhém obsazeném letišti. Přes obrovské úsilí ženistů a nasazení další těžké techniky byl povrch obou letišť ještě 25. října (D + 5) měkký a nerovný. Pro nouzová přistání se letiště použít dala (využívala ho letadla z eskortních letadlových lodí během bitvy v Leytském zálivu), ale pro běžný provoz zdaleka ne. Několik letounů, které zde během bitvy v zálivu přistály, se zarylo koly do rozmáčených drah a poté se postavilo „na nos“. To bylo nepříjemné jak pro letouny samotné, tak i pro ženisty. Každé takovéto nepovedené přistání totiž znovu poškozovalo ještě nehotové vzletové a přistávací dráhy.\nOd 23. října se aktivita japonských obránců neustále stupňovala. Americké jednotky se dostaly dále od invazních pláží a narazily na připravená japonská obranná postavení. Postup Američanů se sice zpomalil, ale nezastavil. 24. pěší divizi se podařilo ovládnout západně od města Palo dvě důležité a Japonci urputně bráněné vyvýšeniny, čímž si otevřela cestu na západ do Leytského údolí. Sousední 1. mechanizovaná divize se třiadvacátého října dostala až na břeh úžiny San Juanico. Některé jednotky této divize se přepravily přes úžinu a vstoupily na břeh sousedního ostrova Samar, kde vytvořily předmostí. Tím Američané ovládli významnou vodní cestu, kterou mohli Japonci přepravit posily a zásoby, nebo udeřit na výsadkové pláže ze směru od moře. Ještě v den D se 21. plukovní bojové skupině podařilo bez boje ovládnout oba břehy Panoanské úžiny, takže po úspěšném obsazení úžiny San Juanico byly výsadkové pláže zabezpečeny z obou stran. Dařilo se i 96. a 7. divizi XXIV. armádního sboru. Přestože se setkaly s podstatně důraznějším odporem obránců, postupovaly pozoruhodně rychle. 7. divizi se 24. října podařilo obsadit další japonské letiště (u města San Pablo) a vstoupit do města Burauen vzdáleného téměř dvacet kilometrů od pobřeží. 96. divize postupovala od výsadkových pláží dvěma směry. Část jednotek postupovala podél pobřeží vstříc 24. pěší divizi a část jednotek postupovala do vnitrozemí. Ve směru jejího postupu se nacházel i Catmonský vrch, jenž byl jedním z důležitých bodů japonské obrany. V první fázi americké jednotky tento kopec obešly, ale po sérii útoků, které probíhaly mezi 26. a 29. říjnem, Japonce z jejich pozic vytlačily a vrch obsadily.\nLetecké zajištění pozemních vojsk na Leyte (problémová japonská letiště)\nVe dnech 24. a 25. října ve filipínských vodách Američané porazili japonské loďstvo, které mělo zničit americké jednotky vyloděné na Leyte. Japonské svazy se k Leyte nedostaly a výsadek neohrozily. Zdaleka to ale neznamenalo, že se Japonci vzdali úmyslu zabránit Američanům v obsazení Filipín. Právě naopak! Když neuspěly těžké bitevní lodě a křižníky se svými děly, pokusilo se výsadek zničit letectvo. Po Americkém vítězství na moři začalo Japonsko ve velkém přemisťovat z Tchaj-wanu a japonských ostrovů všechny dostupné a postradatelné letouny. Jejich posádky měly jediný úkol … neustále útočit na jakékoliv americké lodě v Leytském zálivu a okolí, soustavně napadat americká předmostí na Leyte a okolních ostrovech Samar a Panoan a také se pokusit vybojovat a udržet vzdušnou nadvládu nad Filipínami.\nJe pravdou, že v těchto dnech se vzdušnou nadvládu nad Filipínami nepovedlo vybojovat ani jedné straně. Důvodem tohoto stavu byla relativní slabost leteckých sil, kterými Američané v tu dobu disponovali. Když se v blízkosti Leyte pohybovaly operační skupiny těžkých letadlových lodí a svaz eskortních letadlových lodí, měli navrch Američané. Když se některé operační skupiny z TF 38 musely z jakéhokoli důvodu stáhnout (doplnění zásob, bojové akce, apod.), chyběly Američanům nad Leyte a okolím bojové letouny všeho druhu. Práce bylo prostě tolik, že svaz eskortních letadlových lodí sám na všechno stačit nemohl. V tu dobu získávali Japonci navrch. Když se pak skupiny operačního svazu TF 38 vrátily zpět, získávali kontrolu nad vzdušným prostorem Američané. Pravou příčinou tohoto stavu bylo jediné … počasí, které protahovalo opravy a později i znemožňovalo používání původně japonských letišť na ostrově. V prvním týdnu po vylodění měli Američané na Leyte jediné operační letiště. Bylo jím letiště v Taclobanu. Mohly z něj ale operovat jen stíhací letouny a to ještě s jistými omezeními. Jakýkoli déšť provoz na letišti nesmírně komplikoval a někdy dokonce zcela ochromil. Výstavba nových vzletových drah pro lehké a střední bombardéry se stále prodlužovala a jejich dokončení bylo v nedohlednu.\nČtyři další obsazená japonská letiště na tom byla stejně. Přes obrovské nasazení armádních ženistů a příslušníků námořních ženijních praporů (tzv. mořských včel) se nedařilo ani na jednom uvést do provozu alespoň jedinou vzletovou dráhu pro těžší letouny. Po 5. listopadu navíc přišly vydatné monzunové deště, které proměnily vzletové a přistávací dráhy v dlouhé pruhy mazlavého bláta. To bylo něco, s čím si již neporadily ani proslavené „mořské včely“. V tu chvíli už bylo nezbytné změnit neutěšenou situaci nějakým radikálním zásahem. Stávající letiště byla opouštěna, hledala se nová místa a začínalo se znova. Ani to ale nebylo bez komplikací. Až 16. prosince bylo do provozu uvedeno nové letiště. Bylo to v Tanauanu, na pobřeží mezi Dulagem a Taclobanem. Dva dny na to přibylo další letiště. Nacházelo se v Guiuanu, v jihovýchodní části (v té době již obsazeného) Samaru. Řada týdnů byla nicméně promarněna opravami a přestavbami japonských letišť, které se nakonec ukázaly jako nevhodné. Na celkové situaci na Leytském nebi to bylo znát.\nV ochraně Leytského předmostí se tedy střídaly operační skupiny 38. operačního svazu (TF 38), letouny z eskortních letadlových lodí a pár stíhacích letounů, které operovaly z „problémových“ pozemních letišť. Na Leytském nebi se střídavě proháněly stíhačky Hellcat z těžkých letadlových lodí, Wildcat z eskortních letadlových lodí a také dvoumotorové stíhací P-38 Lightning z pozemních základen, které poprvé přistály na ostrově 27. října.\nPřeskočíme nepatrně vpřed časem a povíme si ještě, jak to vypadalo na Leytském nebi po odplutí Halseyho TF 38. Admirál Halsey se svými těžkými letadlovými loděmi, lehkými letadlovými loděmi a jejich doprovodem tvořeným bitevními loděmi, těžkými a lehkými křižníky a torpédoborci odplul od Leyte koncem listopadu. Po stažení TF 38 zajišťovaly leteckou podporu a ochranu pozemních vojsk v oblasti již jen letouny Dálnovýchodního letectva, konkrétně 5. letecké armády generálmajora Ennise C. Whiteheada. Generál MacArthur ale nepovažoval zajištění letecké ochrany za dostačující, a tak požádal admirála Nimitze o pomoc. Ten mu vyhověl a poslal generálovi nejprve dvanáct Hellcatů, speciálně upravených pro noční stíhání. Tyto stroje přistály na Leyte 28. listopadu. Nedlouho poté (3. 12.) pak dorazily i čtyři eskadry (85 ks) stíhaček Vought F4U Corsair, které přiletěly ze Šalamounových ostrovů.\nAmeričtí piloti brázdili Leytské nebe na stíhačkách Grumman F6F Hellcat, Grumman F4F Wildcat, Vought F4U Corsair a P-38 Lightning. Dále ve „velkém“ využívali nad Leyte střemhlavé bombardéry Curtiss SB2C Helldiver a torpédové bombardéry Grumman TBF/TBM Avenger.\nJaponci používali nad Leyte stíhačky Micubishi A6M Reisen (Zero), Nakajima Ki-43 Hayabuza (Oscar) a Nakajima Ki-84 Hayate (Frank). Nasadili také bombardéry Aichi D3A Val (střemhlavé), Nakajima B5N Kate (torpédové) a střední armádní bombardovací letoun Mitsubishi G4M Rikko (Betty). Poměrně vzácným, ale velmi zajímavým „ptákem“ na Leytském nebi, byl japonský průzkumný Mitsubishi Ki 46 Shintei (Dinah).\nPokračování pozemních operací\nPozemní jednotky jsme opustili v posledních dnech měsíce října roku 1944. Tou dobou již bylo na moři rozhodnuto (Bitva o Leyte – námořní střetnutí). Na zemi se ale stále tvrdě bojovalo. Prohra japonského námořnictva se kupodivu nijak zásadně neprojevila na japonské strategii na Leyte. Japonské velení ani nepomyslelo na stažení svých jednotek z ostrova a posílení obrany jiných ostrovů. Dál se bojovalo o každý kousek země, o každou jeskyni, o každou vyvýšeninu.\nJaponské vrchní velení v těchto dnech nabylo přesvědčení, že k rozhodnutí o osudu Filipín nedojde na Luzonu, jak bylo původně plánováno, ale na ostrově Leyte. Císařský hlavní stan a velitel Jižní skupiny armád polní maršál Terauči nařídili, aby japonská vojska na Leyte byla zásobena vším potřebným a podstatně posílena. S tím nesouhlasil velitel 14. armády odpovědný za celé Filipíny generál Tomojuki Jamašita. Ten byl zásadně proti změně původního plánu. Nebylo mu to ale nic platné. Rozkazy hovořily jasně. Zkušený „Malajský tygr“ změnu sice nechápal, ale rozkazu se nepříčil a začal posilovat jednotky na Leyte.\nV době vylodění amerických jednotek měl velitel 35. armády generálporučík Sasaku Suzuki, který byl pověřen obranou ostrova, na Leyte k dispozici jen 16. pěší divizi. To bylo i s pomocnými jednotkami cca 20 000 mužů. Od 26. října začaly na Leyte, dle nařízení nejvyššího velení, připlouvat posily a vojenský materiál. Ten den se v Ormocké zátoce vylodilo prvních 2 000 mužů. To byl počátek posilování japonské posádky na Leyte. Z Visajanského souostroví v centrálních Filipínách a z Mindanaa byly na Leyte odeslány jednotky japonské 30. a 102. divize. Dne 1. listopadu dorazila do Ormocké zátoky i jedna z nejlepších jednotek japonské armády – 1. divize. Později přibyly i jednotky 26. divize (nepodařilo se mi zjistit, zda byla kompletní). Sám generálporučík Suzuki 30. října přemístil z ostrova Cebu část svého štábu a pár dní poté dorazil na Leyte i on sám (pravděpodobně 3.11.). Zatímco v Ormocké zátoce vystupovaly z lodí japonské posily, na východní straně ostrova jednotky 6. armády generálporučíka Kruegera pokračovaly v postupu.\nDvě divize X. sboru se zaměřily na město Carigara. Pro obě strany to byl velmi významný strategický bod, protože toto město představovalo důležitý silniční uzel na severní části ostrova. Američané město obsadili 2. listopadu. Odtud pak postupovali po silnici č. 2 na jih. Zde narazili na pevná japonská postavení, vybudovaná v kopcovitém terénu a bráněná odhodlanými muži. Po urputných bojích tato japonská postavení 14. listopadu padla. Vyčerpaná 24. divize musela být po těchto bojích vystřídána nově příchozí 32. divizí, která pokračovala v bojích o tzv. Ormocký koridor.\nVe stejnou dobu se XXIV. sbor probíjel dvěma směry. Část jednotek postupovala na západ do vnitrozemí a druhá část po silnici č. 1 na jih k městu Abuyog. Odtud se pak probíjela napříč ostrovem k západnímu pobřeží, kterého dosáhla 1. listopadu v prostoru města Baybay. V tu chvíli se japonské jednotky v Ormockém údolí ocitly pod tlakem ze dvou stran. Američané postupovali ze severu od Carigarské zátoky na jih a z jihu po pobřeží na sever. Po třech týdnech od vylodění Američanů se Japonci na Leyte ocitli pod soustředěným tlakem ze tří stran – z jihu, východu i ze severu.\nVítanou posilu pro další boje představovala 11. výsadková divize, která 18. listopadu přibyla na ostrov. Bez jakýchkoli průtahů byla „jedenáctá výsadková“ nasazena do bojů. Působila v sektoru XXIV. sboru. Měla za úkol kontrolovat pohoří ve středu ostrova a zabránit Japoncům v přesunech a přeskupování v této oblasti. V tu dobu se již situace pro Japonce nevyvíjela vůbec dobře. Soustředěný nápor Američanů neumožnil japonskému velícímu, generálporučíku Suzukimu, zorganizovat a uskutečnit široce založený protiútok. Tomu nezbývalo nic jiného, než své jednotky vrhat do protiútoků samostatně. To ale v té době již nemohlo přinést podstatné výsledky.\nPočátkem prosince již Američané ovládali většinu ostrova. Japonci drželi již jen poloostrov San Isidro a oblast o průměru cca dvaceti kilometrů kolem města Ormoc. Na těchto územích se bránilo ještě něco kolem 35 000 Japonců. Tou dobou už ale generálporučík Walter Krueger, velitel 6. armády, disponoval přibližně 183 000 muži. Převaha Američanů v mužích a technice ale nebyla přímo úměrná rychlosti jejich postupu. Byli pomalejší, než by si přáli. Bylo nutné pojmenovat problémy a začít je řešit. Prvním z nich bylo deštivé počasí, cesty měnící se v řeky bláta a některé zelené plochy v bažiny. S počasím nic dělat nešlo. Druhým problémem byl urputný odpor Japonců. S tím se po dřívějších zkušenostech počítalo. Ani s jedním americké velení nemohlo nic dělat. Mohlo ale vyřešit třetí problém, který byl z hlediska dalších bojových operací zásadní. Japonci totiž ještě stále mohli dopravovat na ostrov posily a zásoby. Nešlo o nějaké velké množství a počty, ale podpora pro bránící se muže to byla a velká. Tím třetím problémem byla Američany dosud neobsazená a Japonci ovládaná Ormocká zátoka.\nOd Ormocké zátoky po konečné vítězství\nGenerálporučík Krueger uvažoval o obsazení Ormocké zátoky již od půli listopadu. Za nejvýhodnější považoval vyloďovací operaci menšího rozsahu přímo v Ormocké zátoce. Neměl ale dostatek sil a prostředků. Když se ale podařilo přesvědčit generála MacArthura, který chtěl tou dobou spustit vylodění na Mindoru, aby svůj postoj přehodnotil a tuto operaci prozatím neuskutečnil, byla situace zcela jiná. Když 23. listopadu dorazila na Leyte 77. pěší divize (která se měla vylodit na Mindoru), nařídil generál Krueger jejímu velícímu neprodleně připravit divizi na vylodění v Ormocké zátoce. O provedení této operace bylo s konečnou platností rozhodnuto 30. listopadu.\nVylodění v Ormocké zátoce bylo naplánováno na 7. prosince 1944. Pozemní útočné síly tvořily jednotky 77. pěší divize pod velením generálmajora A. D. Bruceho. K přepravě této divize byla určena útočná skupina 78.3 kontradmirála A. D. Strubla. Tu (pro tuto operaci) tvořilo osm rychlých transportních torpédoborců, dvanáct středních výsadkových lodí, čtyři tankové výsadkové lodě a dvacet sedm výsadkových člunů. O doprovod a ochranu těchto výsadkových plavidel se mělo postarat dvanáct torpédoborců doprovodné skupiny.\nPřed obědem 6. prosince se muži 77. pěší divize nalodili na určená výsadková plavidla. Po obědě (13.30) pak skupina 78.3 vyrazila (po trase Leytský záliv - průliv Surigao – okolo jižního cípu Leyte – Canigaoský průliv – Ormocká zátoka) ke svému cíli. Druhý den po ránu zahájilo všech dvanáct doprovodných torpédoborců palbu na vyloďovací pláže. Ty se nacházely cca pět kilometrů jižně od města Ormoc. Po půlhodinové palbě torpédoborců vyrazily do útoku raketami vyzbrojené čluny, za nimiž se formovala první útočná vlna člunů výsadkových. Prvních šestnáct z nich přirazilo k pobřeží v sedm hodin sedm minut. Po první vlně následovaly ještě čtyři další. Vše probíhalo překvapivě hladce. Po deváté hodině ranní již byly všechny čluny vyloženy a dvě bojové skupiny 77. pěší divize byly připraveny k akci. Generálmajor Bruce neváhal a zahájil postup k městu Ormoc. Japonci zareagovali rychle. Zvedli do vzduchu snad vše, co na Visajanských ostrovech mohlo létat, a zaútočili na Američany jak na zemi, tak i na moři. Došlo i na sebevražedné útoky. Při útocích na Strublovu skupinu 78.3 byli Japonci poměrně úspěšní. Skupina ztratila dva torpédoborce a dva byly těžce poškozeny. Na celkovém výsledku to ale nic nezměnilo. Americký výsadek v Ormocké zátoce přeťal japonskou zásobovací linii rychle a natrvalo. To mělo na další pozemní operace zcela zásadní vliv.\nDesátého prosince 77. divize obsadila město Ormoc. Proti ní z jihu od Baybaye postupovala po pobřeží 7. divize. S jejími předsunutými jednotkami se „sedmdesátá sedmá“ spojila již druhý den. Tím byly japonské jednotky bránící do té doby západní pobřeží Leyte donuceny se stáhnout do hornatého vnitrozemí. Z města Ormoc vyrazila „sedmdesátá sedmá“ k městu Valencia. Japonci město sice zuřivě bránili, ale neubránili. Valencia padla 18. prosince. Po krátkém oddechu divize obnovila svůj postup na sever. Od Carigarské zátoky se proti ní probíjely 32. pěší a 1. mechanizovaná divize. Již 19. prosince dosáhla „první mechanizovaná“ tzv. Ormockého koridoru a o den později se setkala se „sedmasedmdesátou pěší“ postupující z jihu. V tu chvíli bylo možné říci, že „problémový“ Ormocký koridor je v rukou Američanů. Japonské jednotky, rozdělené na izolované skupiny, se stahovaly (nebo již byly staženy) do kopcovitého vnitrozemí, kde byly rozhodnuty klást odpor až do posledního muže.\nOdhodlání japonských vojáků i velitelů ale již na celkové situaci nemohlo nic změnit. Američané měli pod kontrolou většinu ostrova, ovládali všechny hlavní japonské zásobovací trasy a na rozdíl od Japonců měli dostatek mužů, zásob i ostatního potřebného materiálu. V tuto chvíli mohlo americké velení již zcela zodpovědně prohlásit, že japonský odpor sice ještě neskončil, ale že boj o ostrov Leyte je již rozhodnut. Dne 25. prosince 1944 tedy vydal generál MacArthur oficiální komuniké, ve kterém oznámil, že „operace Leyte“ může být považována za skončenou s výjimkou menších vyčišťovacích akcí.\nNa konci prosince 1944 tedy na ostrově Leyte hlavní bojové akce skončily. To ale neznamenalo, že na ostrově zavládl klid a mír. V kopcích a jeskyních se stále ještě nacházelo cca patnáct tisíc japonských vojáků, což rozhodně nebyla malá síla. Američané měli stále „v zádech“ v podstatě celou divizi skvěle vycvičených a ke všemu odhodlaných nepřátel. K vyčišťovacím akcím bylo nutné ponechat na Leyte celý XXIV. sbor. Poslední tato „velká“ akce proběhla 5. května 1945. I poté se však v horách skrývali japonští vojáci, kteří se odmítali vzdát. Byli bez potravin, bez léků umírali na všelijaké nemoci a měli nedostatek munice. Mohli se kdykoliv vzdát Američanům, ale neučinili tak. Byli stále odhodlaní a nezlomení. Tito muži byli příslušníky elitních japonských divizí.\nZajímavý pokus o získání iniciativy … japonské letecké výsadky\nNemohu se závěrem nezmínit o jedné japonské operaci, která nakonec sice nedopadla dle představ japonského velení a na celkový průběh bojů na Leyte neměla téměř žádný vliv, ale která je z taktického hlediska velmi zajímavá. Jednalo se totiž o akci kombinující pozemní útok dvou divizí s několika podpůrnými leteckými výsadky.\nJaponské velení naplánovalo tuto operaci na konec listopadu 1944. Účelem plánu bylo ochromit letectvo protivníka a poté udeřit na jeho pozice velkou silou soustředěnou do několika míst. Tam, kde by bylo dosaženo největšího úspěchu, měly být útočící jednotky podpořeny druhým sledem, jejichž úkolem bylo rozvinout průnik v šířeji pojatý protiútok. Nejprve ale měli být vysazeni na letišti v Dulagu, Taclobanu a letišti Buri, Bayag a San Pablo parašutisté, jejichž úkolem bylo zaútočit na americké vojáky na těchto základnách. Těsně po přistání parašutistů měly na letištích dosednout dopravní letouny s japonskými demoličními skupinami, které měly vyřadit na zemi stojící letouny a postavení protiletadlových zbraní, které by přečkaly útok japonského letectva předcházející samotnému výsadku. V tu dobu měly také do útoku (ve třech až pěti proudech/směrech – nevíme přesně) nastoupit 16. a 26. divize soustředěné v oblasti centrálního pohoří. Pomineme-li to, že vybraná letiště v okolí Barauenu nebyla pro Američany důležitá (jejich vzletové dráhy, jak již víme, v deštivém počasí nešlo zprovoznit), musíme japonskému velení přiznat, že tento plán byl nápaditý a ne bez nadějí na úspěch.\nOperace byla nejen naplánována, ale také provedena. První fáze začala za rozbřesku 27. listopadu. Nebyla úspěšná a od počátku se vše hatilo. Ze tří dopravních letounů, které vyrazily k letištím v okolí Barauenu, jen jeden dosáhl letiště Buri. Byl ale sestřelen protiletadlovou palbou. Další dva transportní stroje oblast minuly a nouzově přistály v okolí Dulagu. Většina Japonců byla pobita.\nPo této akci varoval štáb 6. armády všechny vlastní jednotky v této oblasti před podobnými útoky a nařídil zvýšit ochranu základen a vybraných strategických bodů. Nižší velitelé si ale mysleli, že se jednalo o ojedinělý pokus jednotky sebevrahů a nepřikládali tomu velkou váhu. O to větší překvapení americké jednotky zažily, když se z džungle obklopující Buri za svítání 6. prosince vyřítili vojáci japonské 16. divize. Napadli Američany palbou ručních zbraní, ručními granáty a dokonce došlo i na bajonety. Trvalo poměrně dlouho, než se napadení vzchopili k účinné obraně. Pro Američany bylo štěstím, že se japonský plán znovu zcela nevydařil. Útok této divize měl být podpořen současným útokem 26. divize a leteckým výsadkem celé paradesantní brigády. Podporu operaci měly zajistit stíhací a bombardovací letouny. V čem byl hlavní problém? Japonské velení se totiž na poslední chvíli rozhodlo posunout začátek útoku. Nedopatřením se ale tato informace nedostala k 16. divizi. Ta tedy zaútočila dle původního plánu, což ale bylo o dvanáct hodin dříve, než bylo změnou nařízeno. Šestnáctá divize způsobila Američanům problémy a citelné ztráty, ale ničeho podstatného nedosáhla. Jestli ze svých pozic „vyrazila“ do útoku i šestadvacátá japonská divize, jsem nebyl schopen zjistit (pozn. 6 pod textem). Jisté ale je, že výsadkáři byli nakonec použiti. Přibližně 350 mužů seskočilo v prostoru letišť Buri a San Pablo. Uspěli a způsobili Američanům značné ztráty. Obsadili pozice a pokoušeli se udržet je až do příchodu posil. Posily ale nedorazily. Zato druhý den ráno dorazily dva americké pěší prapory, které se z chodu do Japonců „opřely“. Již oslabený japonský výsadek se najednou na pozicích bránil proti dvěma kompletním americkým praporům. Přibližně 280 japonských výsadkářů kladlo Američanům tuhý a houževnatý odpor až do desátého prosince, kdy byla většina z nich pobita. Jen několika nepočetným skupinkám se podařilo ustoupit do džungle.\nNechybělo mnoho a Američané by se dostali do „pořádných“ potíží. Přítomnost dvou „zakopaných“ japonských divizí a téměř tří stovek výsadkářů v této oblasti by byla více než nemilá. Dá se také předpokládat, že kdyby se tyto jednotky v americkém týlu „uchytily“, zcela jistě by došlo ze strany japonského velení k jejich posílení. Z mého pohledu tato operace představovala velmi zajímavý pokus Japonců o získání iniciativy.\nZávěrem o pozemních operacích …\nBudeme-li hodnotit pouze pozemní boje na ostrově Leyte, budeme muset přiznat, že japonské jednotky určené k obraně tohoto kousku Filipínského souostroví odvedly obrovský kus dobré práce. Američané sice Leyte obsadili, ale trvalo jim to déle, než čekali, a rozhodně to nebylo jednoduché. Japonské velení původně čekalo, že boj o Filipíny se rozhodne na ostrově Luzon a ne na Leyte. Z tohoto důvodu také ve všem upřednostňovalo jednotky na Luzonu. Když bylo jasné, že rozhodnutí padne na Leyte, byli již Američané na ostrově a přes posily, kterých se Leytské posádce dostalo, nebyli Japonci schopni situaci změnit. Již počátkem prosince 1944 americká 6. armáda na ostrově disponovala cca 183 000 muži, zatímco generálporučík Suzuki velel již jen 35 000 mužům. Postup amerických jednotek v tu dobu ale rozhodně nebyl úměrný jejich několikanásobné početní převaze. Američanům však nelze upřít, že Leytská operace byla skvěle načasována a dobře zajištěna.\nJak to všechno dopadlo …\nGenerálmajor Jošiharu Tomočika, náčelník štábu 35. armády umístěné v jižní části souostroví, prohlásil:\n„Uspíšení invaze o dva měsíce bylo podle mého názoru jedním z mnoha důvodů rychlého zhroucení naší obrany na Filipínách.“\nGenerál Ucunomija, zástupce náčelníka štábu 14. armády, k vylodění na ostrově Leyte řekl:\n„Prozíravost projevená zahájením leytského tažení o dva měsíce dřív byla jedním z principiálních faktorů jeho úspěchu.“\nAmeričané při pozemních operacích na Leyte ztratili přibližně pět tisíc mužů. Raněných amerických vojáků bylo kolem čtrnácti tisíc. Podařilo se jim zničit velkou část japonského letectva soustředěného v této oblasti a v námořních střetech ve Filipínských vodách zlikvidovali hlavní síly japonského loďstva. Japonsko bylo nuceno vrhnout do „rozhodující bitvy“ velkou část svých ofenzivních sil a neuspělo. Vítězství patřilo Američanům. Sám generál Tomojuki Jamašita po válce přiznal, že porážka na Leyte jej utvrdila v přesvědčení, že Japonsko už nemůže v této válce zvítězit.\nPozn. 1) Toto nebylo příliš šťastné. Japonské loďstvo skutečně zareagovalo, Halsey se rozhodl s ním vypořádat a to se málem stalo vylodění osudným. Jen díky statečnosti a odhodlání operační jednotky eskortních letadlových lodí (které nebyly konstruovány pro námořní bitvy) a několika jejích doprovodných torpédoborců, které zdržely japonské těžké lodě Středního svazu na tak dlouho, že jejich další setrvávání v této oblasti by po připlutí ostatních amerických svazů znamenalo jejich zničení, vylodění neztroskotalo. Právě tím, že zdržely a zaměstnaly Střední svaz, zabránily pohromě, která by zcela jistě postihla jednotky u Leyte, kdyby Kurita proklouznul. Více v článku … Bitva o Leyte (námořní střetnutí) … https://www.valka.cz/clanek_12932.html\nPozn. 2) Snahou Japonců samozřejmě bylo odrazit útok proti Filipínám a udržet ostrovy pod svou nadvládou. Námořnictvo muselo nějak reagovat. Hlavní stan se v této situaci rozhodl pro předem připravený plán Šó-1, který uplatňoval taktiku předstíraného útoku. Roli návnady měl sehrát Severní svaz tvořený letadlovými loděmi. Severní svaz na první pohled vypadal jako silné bojové uskupení, ale naprostý nedostatek pilotů a letounů snížil jeho bojovou hodnotu na minimum. Zatímco Severní svaz měl odlákat americké krycí síly (Halseyho), Střední svaz a Jižní svaz měly připlout k ostrovu Leyte každý z jiné strany a spolu měly vzít invazní jednotky do kleští. Více v článku … Bitva o Leyte (námořní střetnutí) … https://www.valka.cz/clanek_12932.html\nPozn. 3) Eskortní letadlová loď - escort aircraft carrier (CVE) – Jejich hlavním úkolem bylo letecké zajištění skupiny dopravních lodí. Protože těžké letadlové lodi jsou velice nákladné a jejich stavba je časově náročná, vznikla myšlenka upravit pro tyto úkoly jiná plavidla. Tyto doprovodné letadlové lodi měly také klasickou průběžnou letovou palubu, nebyly ale pancéřované a jejich rychlost byla podstatně nižší než u klasických letadlových lodí. Byly postaveny na trupech velkých dopravních lodí. Jejich výroba byla podstatně levnější a rychlejší. Nižší rychlost v tomto případě nevadila, protože pluly v konvojích s dopravními loděmi, které byly také pomalé. Jako příklad uvádím TTD doprovodných letadlových lodí třídy Casablanca. Jejich délka byla 156,14 m, šířka 32,94 m, výtlak 7 800 t, výtlak maximální 10 900 t, maximální rychlost 19 uzlů a nesly celkem 27 letounů. Třída Commencement Bay mohla nést až 34 letounů.\nPozn. 4) Obojživelné nákladní automobily DUKW – Tyto automobily umožňovaly přepravit nejrůznější náklad z těžkých výsadkových lodí na pobřeží. Vyznačovaly se spolehlivostí, jednoduchostí konstrukce a slušnou přepravní kapacitou. Za základ tohoto automobilu byl vybrán podvozek standardního nákladního automobilu GMC CCKW 353 2,5 t. Vodotěsný trup tohoto obojživelníku byl svařen z ocelových plechů o tloušťce do 1,6 mm. Nad nákladovým prostorem bylo možné vztyčit trubkovou konstrukci a celý prostor překrýt plachtou. Bylo vyrobeno několik verzí tohoto automobilu. TTD základní transportní verze DUKW: délka - 9,45 m, šířka 3,06 m, výška 2,68 m, max. rychlost na souši – 72 km/h, rychlost plavby – 10,5 km/h, nosnost – 2,5 t. Přepravil 2,5 t nákladu nebo 25 mužů. Zajímavé je, že dva obojživelníky mohly být spojeny zvláštní platformou, která umožňovala přepravovat rozměrnější a těžší náklady. V této konfiguraci dokázaly dva DUKW přepravit například stíhací letouny P-51 Mustang, P-38 Lightning a podobné, lehký tank M3 Stuart nebo polopásový transportér M3 Halftrack. Spojené DUKW mohly také tvořit základ pontonového mostu.\nPozn. 5) LCI (G) - Landing Craft Infantry (Guns) - představuje zbraněmi vybavenou modifikaci výsadkového člunu LCI - Landing Craft Infantry. Sloužil pro palebnou podporu vyloďujících se jednotek. Na plavidlo LCI o délce 48,87 m, šířce 7,09 m byly ve dvou řadách po pěti instalovány raketomety Mk. 7. Někdy bývaly instalovány navíc ještě dva raketomety Mk. 22. Hlavňovou výzbroj tohoto plavidla tvořily dva až tři 40mm kanóny, tři až čtyři 20mm kanóny a do šesti 12,7mm kulometů. Člun měl v této konfiguraci výtlak 387 t. Ponor člunu v přední části byl 0,86 m a v zadní pak 1,57 m. Dosahoval rychlosti do 15,5 uzlů. Posádku tvořilo pět důstojníků a šedesát pět mužů.\nPozn. 6) Ve prospěch teorie o neúčasti šestadvacáté divize hovoří zejména to, že s celou šestadvacátou divizí a cca 280 výsadkáři by si dva americké prapory a zbytek původních amerických jednotek, které se nacházely na místech výsadků, zcela jistě neporadily. Formou SZ bych uvítal jakékoli informace k tomuto střetu, které lze podložit důvěryhodným zdrojem.\nI. Pejčoch, Z. Novák, T. Hájek, Válečné lodě 4, Naše vojsko, Praha 1993, ISBN 80-206-0357-3\nM. Hubáček, Boj o Filipíny, Panorama, Praha 1990, 11-125-90\nTagy: Období druhé světové války (1938-1945) : Druhá světová válka [1939-1945] Asie : Filipíny (PHL)


Téma Starship SN2 – ElonX\nŠtítek: Starship SN2\n10. 3. 2020,\nAutor Petr Melechin · Published 10. 3. 2020 · Last modified 4. 4. 2020\nZkušební nádrž pro Starship úspěšně otestována, prototypy SN3 a SN4 provedou první suborbitální lety\nTestovací nádrž SN2 před pár dny úspěšně prošla zkouškami a plnohodnotný prototyp Starship SN3, který by měl jako první vzletět, už je v pokročilé fázi výroby. Elon Musk zároveň objasnil, jak SpaceX zvolilo materiál pro Starship.\n5. 3. 2020,\nAutor Petr Melechin · Published 5. 3. 2020\nElonovinky #105: Druhý prototyp Starship byl zničen, další se už vyrábí\nPrototyp kosmické lodi Starship nesoucí označení SN1 v sobotu absolvoval tankovací zkoušku, která skončila výbuchem. SpaceX ale už několik týdnů vyrábí prototyp SN2, který má být zase o něco lepší. Elon Musk prozradil, čím se bude SN2 lišit, a také zmínil, kdy chce SpaceX provést první orbitální let.\nAutor Petr Melechin · Published 29. 2. 2020 · Last modified 20. 6. 2020\nPrototyp Starship SN1 byl zničen při testu, ale SN2 už je ve výrobě, SpaceX chce orbitální let ještě letos\nSpaceX během sobotního testování zničilo další prototyp kosmické lodi Starship. Firma v takový výsledek jistě nedoufala, ale byla na něj předem připravena. Už teď probíhá výroba dalšího prototypu, který má být zase o něco lepší. Elon Musk prozradil, čím se bude lišit, a také mluvil o dalších plánech pro Starship. SpaceX například chce provést první orbitální let ještě letos.\n19. 2. 2020,\nAutor Petr Melechin · Published 19. 2. 2020\nSpaceX vyrábí dvě Starship najednou a podle Roberta Zubrina firma přistane dříve na Marsu než NASA na Měsíci\nPřipravil jsem shrnutí dění kolem vývoje Starship v Boca Chica, doplňujících tweetů Elona Muska a také to nejzajímavější z debaty mezi Dr. Robertem Zubrinem a Muskem ohledně Starship a Marsu. Dozvíte se také o problematickém přistání Starship na Měsíci, tepelné ochraně nejnamáhanějších částí lodi a plánů na první testovací let.\n31. 12. 2019,\nAutor Petr Melechin · Published 31. 12. 2019\nSpaceX zavádí nové značení pro vylepšenou Starship, první exemplář by měl letět už za pár měsíců\nRané prototypy Starship Mk1 a Mk2 splnily svůj účel a SpaceX se nyní přesouvá k výrobě prvních exemplářů vylepšené Starship V1.0. Ty budou vybaveny nejvýkonnějšími elektromotory od Tesly a při jejich výrobě jsou používány odlišné svářecí metody. Druhý exemplář už navíc nebude vyráběn pod širým nebem. To by mělo vést ke vzniku prototypu schopného náročnějších testovacích letů.\nVývoj a výroba Starship a SH – 1. 7. 14:51\nMise Starlink 3-1 – 1. 7. 13:25\nČlánky podle měsíce Vybrat měsíc Červenec 2022 (1) Červen 2022 (23) Květen 2022 (24) Duben 2022 (27) Březen 2022 (26) Únor 2022 (27) Leden 2022 (26) Prosinec 2021 (21) Listopad 2021 (20) Říjen 2021 (22) Září 2021 (27) Srpen 2021 (28) Červenec 2021 (27) Červen 2021 (29) Květen 2021 (30) Duben 2021 (29) Březen 2021 (29) Únor 2021 (29) Leden 2021 (30) Prosinec 2020 (26) Listopad 2020 (24) Říjen 2020 (28) Září 2020 (27) Srpen 2020 (26) Červenec 2020 (31) Červen 2020 (30) Květen 2020 (31) Duben 2020 (32) Březen 2020 (31) Únor 2020 (28) Leden 2020 (33) Prosinec 2019 (27) Listopad 2019 (29) Říjen 2019 (33) Září 2019 (27) Srpen 2019 (33) Červenec 2019 (28) Červen 2019 (31) Květen 2019 (37) Duben 2019 (32) Březen 2019 (37) Únor 2019 (38) Leden 2019 (39) Prosinec 2018 (35) Listopad 2018 (35) Říjen 2018 (33) Září 2018 (27) Srpen 2018 (26) Červenec 2018 (30) Červen 2018 (34) Květen 2018 (34) Duben 2018 (30) Březen 2018 (24) Únor 2018 (20) Leden 2018 (14) Prosinec 2017 (17) Listopad 2017 (25) Říjen 2017 (14) Září 2017 (21) Srpen 2017 (13) Červenec 2017 (17) Červen 2017 (19) Květen 2017 (17) Duben 2017 (19) Březen 2017 (21) Únor 2017 (18) Leden 2017 (19) Prosinec 2016 (3)


Nové budovy nesmějí přerůst okolí, nařizují stavební předpisy, které Praha po roce vyjednávání přijala | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nNové budovy nesmějí přerůst okolí, nařizují stavební předpisy, které Praha po roce vyjednávání přijala\nZpůsob zástavby tradičních čtvrtí, jako jsou například pražské Vinohrady (na snímku), bude podle nových předpisů znovu možný. autor: HN – Jiří Němeček\n27. 5. 2016 10:15 / 4 minuty čtení\nPraha stavebnictví developer infrastruktura\nPražské stavební předpisy, které magistrát schválil po více než ročním vyjednávání, umožní podle urbanistů stavět městské čtvrti ve stylu Vinohrad či Dejvic.\nPodle developerů hlavní město novelu předpisů pro výstavbu nutně potřebovalo.\nPravidla začnou platit od začátku srpna.\nPo více než roce v pátek pražská rada schválila nové Pražské stavební předpisy. Jedná se o klíčový dokument, který určuje pravidla výstavby na území hlavního města.\n"Předpisy jsme dnes schválili a jsou platné, účinné budou od 1.srpna. Jedná se o jeden z nejzásadnějších dokumentů, které Praha má. Institut plánování a rozvoje bude sloužit jako poskytovatel informací v případě, že budou nejasnosti. A předpokládám, že nejasnosti nebudou," řekla pražská primátorka Adriana Krnáčová z hnutí ANO.


Návod na instalaci MIUI 7/8/9/10/11/12 CZ SK - Stránky 37 - MIUI CZ&SK\n#501429 od VMach3\nV TWRP nainstaluješ starší verzi + továrko\n#501430 od rasel\n#501433 od rasel\nJeště prosím upřesnění, nainstaluji starší stable rom a dám zpět a udělám tovarko bez restartu systému? Dík\n#501434 od VMach3\nAno. Předem si udělej zálohu úložiště telefonu.\n#501435 od rasel\n#501437 od paflik86\nZdravím, předem se omlouvám za možná hloupý dotaz, ale potřeboval bych poradit s instalací aktuální weekly ROM na Mi 11, přes TWRP to dělám prvně. Teď jsem na poslední stable instalované přes fastboot, weekly už ale musím nainstalovat přes TWRP. Bez problémů jsem se dostal do TWRP menu přes fastboot, ale mám problém s tím, že vlastní zip s ROM nevidím, počítám, že je problém s přístupem k úložišti. I když přes TWRP připojím úložiště, vůbec nevidím root adresář, jen adresář TWRP a "0". Co s tím? Díky za rady\n#501438 od VMach3\nV systému nastav gesto pro zámek obrazovky, a toto gesto zadej po vstupu do TWRP pro dešifrování úložiště.\n#501440 od paflik86\nSuper, to pomohlo, asi jsem to v návodu přehlédnul. Díky!\n#501442 od Ceasarion\nNeviem či inštalačný súbor bol opravený, ale dnes sa mi bez problémov nainštaloval. Ďakujem\n#502030 od Krepi\nMám Pofo f2 Pro/Redmi k30 Pro, týdenní ROM 20.12.29, neaktualizoval jsem, protože zde čtu dost nepovedených flashnutí, nebo problémy v systému. Přeci jen bych po půl roce flashnul, je osvědčený postup, aby se zadařilo? V aktualizaci mi to píše, že nová ROM není, mohu samozřejmě stáhnout z webu 21.5.26 (což se děje), pak je postup jaký? Překopírovat do telefonu, přejít ručně na TWRP přes dvojhmat Power-volume, a klasicky najít na úložišti ROMku a nainstalovat? Předpokládám, že TWRP mám již to co je správné, díky ROMce, co mám v telefonu, a nemělo by dojít k umrtvení telefonu.\n#502056 od VMach3\nPo vložení stažené ROM do úložiště telefonu ji nainstaluj volbou Vybrat ZIP z úložiště v Aktualizace.\n#502073 od Krepi\nToho se právě bojím, naposledy to skončilo tak, že telefon se restartoval, že naběhne do TWRP a začne instalace, ale zasekl se při pokusu přejít do TWRP.\n#502353 od Hruby33\nDobrý den,chtěl bych se zeptat zde zkušených borců.Mám telefon Redmi 4A.Nemůžu na něm chytit 4G (Lte internet)Zkoušel jsem i ruzné simky které jinde normálně 4G přijmaly.Napadla mě posledni možnost zkusit flashnout Miui.Aktualní verze viz screenshot tak jestli by mi poradil někdo nějákou starší a ví že by tam s LTE nebyl problém.Děkuju\n#502355 od samurai70\nObávám se že tohle není problém ROM ale telefonu na HW úrovni. Příp. pokud si ještě nezkusil vyměnit SIM kartu tak to udělej jako první. A na dnešní dobu bych, být tebou vyměnil tenhle "stroj" za něco novějšího, s tímhle SoC a velikostí RAM už ti toho asi moc neužiješ ;)\nMi 9 / RN 8T\n#502356 od Hruby33\ntenhle telefon je jako nouzovka svůj mám v reklamaci musím čekat měsíc.Tak to chci alespoň nějak dát do provozu :D\n#502380 od samurai70\nTak pak vidím ještě možnost továrka, před dalším zásahem do systému. Pokud nepomůže, zdejší verze s tím zřejmě nic neudělá.\n#502396 od jirk223\nsamurai70 píše: Tak pak vidím ještě možnost továrka, před dalším zásahem do systému. Pokud nepomůže, zdejší verze s tím zřejmě nic neudělá.\nAle maličko aspoň zlepší\nOdesláno z mého M2007J3SY pomocí Tapatalk\nxaomi m9t pro\n#502594 od soni23\nJe někde ke stáhnutí, nebo zdali je vůbec udělané. TWRP od LR.Team s češtinou a slovenčinou :\nNa Xiaomi Redmi Note 10 Pro\n#502595 od gogocar\nNepotřebuješ TWRP v CZ/SK jazyku. Pre zobrazenie URL sa musíte prihlásiť\n#502596 od soni23\nDíky rychlou reakci já to dělám zkrz funci nahrávání hovoru na kterou jsem byl zvyklí z redmi note 6 pro a kterou jsem na novém redmi note 10 pro nenašel. No pátrání mě dostalo až sem na bootloader už odedneška čekám a shání (asi) tu místní instalaci. Namísto global.\n#502598 od gogocar\nV nahrávání hovorů vám místní rom pomůže, máte ale ještě další možnost. Nainstalovat oficiální rom Global Stable určenou pro Indonésii.\n#502599 od soni23\nÁha, Super a kde to najdu? a nebude to mít vliv na nic jiného když je to určeno pro Indonésii. Jinak ten odkaz co jste poslal na té 10 pro je MIUI Rercovery 5.0\n#502600 od gogocar\nNetuším o čem to mluvíte ?\nCo se ty Indoneské rom týče , nebude vás v ničem omezovat.\n#502601 od soni23\nPomocí toho tam dostanu tu jinou rom? nebo jsem si to asi špatně vysvětlil? Omlouvám se v tomle jsem trochu lama :-)\n#502602 od gogocar\nNe pomoci oficiálního recovery to tam nedostaneš.\nPokud oficiální Globat tak pomoci Miflash: Pre zobrazenie URL sa musíte prihlásiť\nPokud místní upravovanou tak pomoci TWRP. Pre zobrazenie URL sa musíte prihlásiť\nV obou případech musíš nedříve odemknout bootloader ale u ofiko Global Indonesie ho můžeš zase zamknout.


CarTec Group opět zazáří na KVIFF 2022 | CarTec Group BMW\nCarTec Group opět zazáří na KVIFF 2022\nSkupina CarTec Group bude letos již podeváté dodavatelem oficiálních festivalových vozů BMW pro Mezinárodní filmový festival Karlovy Vary.\nVozy BMW se i v rámci tohoto ročníku festivalu sveze celá řada domácích a zahraničích filmových hvězd. Pro hosty bude k dispozici flotila více než 60 vozů BMW. V karlovarských ulicích i na lázeňské kolonádě budou k vidění BMW řady 5, BMW řady 6, BMW řady 7 a BMW řady 8. Z řady dominantnějších modelů nebudou chybět BMW X5, BMW X6 ani BMW X7.\nPod hlavičkou CarTec Group se během filmového svátku uskuteční i oblíbené, dnes již tradiční eventy. Vedle nablýskaných aut dorazí do lázeňského města také tým CarTec Group, který bude festivalovým hostům plně k dispozici.\nNa festivalovou atmosféru plnou jedinečných zážitků se už teď moc těšíme.\nNovější Nabídka elektrifikovaných modelů BMW Group Starší CarTec News 2022-01