mák – Vápnění pole Lněnička\nVápnění pole Lněnička\nprodej a aplikace vápenců a hnojiv\nDolomitický vápenec se sírou\nVápenec se sírou S, Ca, pH\nPopel – K (S, Ca, pH)\nMasokostní moučky – N, P (Ca, pH)\nNěco o hnojení\nPraktický pěstitelský rádce máku setého\nMákje plodina technologicky velmi náročná. Řada škůdců i chorob jej dokáže zcela zničit a všechno pokazit lze už samotným setím. Na mák se člověk škaredě podívá a on umře. Zaslouží si zvýšenou péči, hýčkání. Umí se za to dobře odvděčit. Má rád všechny živiny, hodně draslíku, hodně vápníku, dost hořčíku, přístupný fosfor, ocení i síru, nutností je téměř neutrální pH. Ale zvyšovat výnos pouze dusíkem je dost riskantní způsob, protože s dusíkem dochází i k rychlému rozvoji chorob. Semínko je titěrné, ukládá se na malou hloubku, jinak neprorazí vrstvu hlíny nad sebou, ale na druhou stranu jej hned ohrožuje zasychání. Mák je rostlina dlouho téměř neviditelná, neduživá, neumí si najít živiny, všechny plevele ji předbíhají v růstu. Její kulovitý kořen se musí probojovat hluboko, ale nemá na to dost sil. Proto zem musí být stále kyprá a s dostatkem všech živin. Po každém vpichu hmyzu mák krvácí černou barvou a místem hned vstupují choroby, nakladené larvy již není možné chemicky zlikvidovat a žír umí být i fatální, proto se likvidují dospělci hned, jak se objeví. Škůdci mák decimují po celou dobu vegetace, stejně jako choroby. Mimo to mák přecitlivěle reaguje na každé herbicidní ošetření. Navíc poškození ovlivňuje typ půdy, počasí, typ trysek atd… Proto věnujme máku opravdu kvalitní péči. Jednejme s ním v rukavičkách. Mák umí neskutečně potěšit, ale každou chybu krutě trestá.\nVýběr pole a jeho podzimní příprava\nVybíráme pole, kde mák opravdu dlouho nebyl. Ideálně nikdy, nebo alespoň 5-6 let. Pěstovat mák po 2-3 letech lze 2x-3x a pak je již situace se škůdci i chorobami příliš náročná. Tzv. štěstí začátečníka není o štěstí… Pokud si můžeme vybírat, věnujeme máku ta nejlepší pole. Už v předplodinách bychom měli být důslední v herbicidní ochraně. V máku se plevele řeší obtížně, ale lze to zvládnout. Pole by mělo být na podzim hluboko nakypřené a zcela bez plevelů, volíme spíše střední a lehčí typy půd, avšak po pravidelném vápnění a s dostatkem organické hmoty umí být i těžké půdy strukturní a pro mák nakonec vhodné. Při minimalizaci je doporučováno pole kypřit na podzim, s odstupem několikrát, vždy na různou hloubku, aby se zlikvidovaly plevele a pole bylo kypré co nejhlouběji. Výhodou je na jaře dobře urovnaný povrch, který lze zpracovat už jen mělce, kvůli nežádoucímu prosušení. Pokud volíme orbu, budeme mít zaručen čistý povrch bez plevelů, ale je lepší mít pluh dobře seřízený a jezdit spíš rychleji, aby byl povrch co nejrovnější, nebo můžeme pole ještě na podzim urovnat. Urovnání kultivátorem, kompaktorem či smyky se neosvědčilo z důvodu zhutnění. Dobře však vycházela orba s hrudořezem nebo lze po orbě pozemek ještě urovnat podrývákem s rozrušením i podorničních vrstev. Pokud je zapraven hnůj, slepičí podestýlka či masokostní moučka, mák ocení pomalejší a pravidelný přísun dusíku, stejně jako organický fosfor. Samozřejmostí je kvalitní podmítka po předplodině. Vápnění mák doslova miluje. Kdo šetří na vápenatých hnojivech a chce pěstovat mák, určitě nešetří dobře. Zřejmě není plodina, která by přímé vápnění lépe zaplatila. Vápnění půdu prokypří elektromagnetickým působením Ca+, upraví pH a zpřístupní máku žádané živiny. Pokud chceme dodat hnůj i vápnit, bude lepší vápnit až v zimním nebo jarním období, nebo jedno z toho aplikovat již k předplodině, případně aplikace rozdělit před podmítkou a druhé před orbou. Zajímavým řešením je dolomitický vápenec s malým množstvím síranu vápenatého, pro doplnění síry, hořčíku, vápníku, úpravu pH a odsolení půd působením síranu vápenatého. Na podzim může být alternativně aplikován popel z biomasy pro levné doplnění K a masokostní moučka pro doplnění NP a Ca v organické formě. Před volbou P, K, Mg a Ca hnojiv je však samozřejmostí řídit se výsledky AZP a živiny, jejichž hodnoty v půdě jsou vysoké, můžeme vynechat. Při aplikaci síranu vápenatého na podzim může dojít k proplavení síry do podorničí, avšak později síra zase pomalu vzlíná a v pozdější fázi na ni kořeny také snáz dosáhnou. Všechny živiny, které máku dopřejeme, mák zaplatí. Se sklizní však odvezeme jen maličkou část těchto živin a větší část zůstává na poli pro následné plodiny. Je lepší vše naplánovat tak, aby se na jaře pole pojezdilo pokud možno co nejméně, zejména pokud nedisponujeme širokozáběrovými aplikátory.\nPříprava na jaře, setí, rizika\nMák potřebuje živiny především v první fázi růstu, dusíku cca 60Kg na 1t výnosu, podobné množství K2O, fosforu méně. Především K má vliv na pevnost pletiv a tedy i poléhání, vyšší pH příznivě ovlivňuje zdravotní stav. Pokud jsme věnovali péči přípravě, všem prvkům i pH a nehodláme ošidit ani zdravotní stav, směle hnojíme na 2t výnosu, tedy až 120Kg N. Pokud jsme ještě neaplikovali P, K, Ca a Mg, aplikujeme je před setím spolu s 2/3 N a S. Druhou dávku N dodáme s ohledem na organické hnojení nejpozději ve fázi listové růžice. (Možná, že i aplikace úplně všech živin před setím by mohla být zajímavá.) Z hnojiv, které fungují v máku velmi dobře bych ještě zmínil kieserit (dobře rozpustný Mg a S) a síran draselný. Síran draselný obsahuje draslík bez toxického chloru a naopak obsahuje žádanou síru. Z některých pokusů vypadá, že toto hnojivo (kromě vyššího pH) dokáže účinně snížit obsah kadmia v semeni.\nJsou farmáři, kteří sejí 0,6 kg/ha, jiní až 3 Kg/ha. Záleží na typu půdy, zpracování i secí mašině. Ztráta rostlin v průběhu vegetace je však u máku značná. Menším farmářům lze doporučit setí jediným přejezdem secí kombinací, velmi dobře vychází i jeden přejezd kvalitním kompaktorem a secí kombinace, nebo sečka. Zpracování by mělo být mělké aby nedošlo k prosušení půdy a mák by měl být zaset okamžitě po přípravě, aby chytil vodu. Osivo ukládáme 1-2 cm hluboko. Zásadně neválíme, nezavlačujeme. Optimální je utvořit botkou žlábek, na jehož dně je osivo pod 1 cm hlíny. Tím zajistíme osivu maximum vláhy, aniž by hrozilo, že se osivo nedokáže prodrat k povrchu. Osivo zanechané zcela na povrchu zasychá a většinou jej dorazí herbicidní ošetření. Při klíčení je riziko vymrznutí, riziko zaplavení s utvořením krusty, kterou mák neprorazí, i riziko ztráty vláhy. Názory na termín se různí, nicméně v ročnících, kdy úřaduje především sucho, je mák v ceně. Proto raději sejeme jakmile to podmínky dovolí, kdy je při klíčení chlad a proto dostatek vláhy i menší tlak škůdců. Pokud to někdy podmínky dovolily, selo se i na zmrzlou půdu a na výsledek se dlouho vzpomínalo. Pro rozmělnění rizika můžeme set tak, aby zadní botky secí mašiny zahrnuly žlábek z předních botek. Pokud přijde sucho, vyklíčí osivo z předních botek, pokud přijde déšť, vyklíčí osivo ze zadních botek. Optimálně vyklíčí obojí. Mák je poměrně mrazuvzdorný, lze jej set i jako ozimý, nicméně pokud se objeví větší mráz, sčítá se stres z mrazu, z herbicidního ošetření i nedostatku dobře přístupných živin. Sejeme zásadně osivo mořené fungicidně i insekticidně. Bezprostředně po zasetí ošetříme herbicidem Callisto 480 SC. Tento herbicid má široké spektrum účinnosti a zároveň jej mák docela dobře snáší. Mnoho pěstitelů používá plnou dávku 0,25l/ha a pak mají mák velmi čistý, nicméně se snižující se dávkou zase klesá riziko fytotoxicity. Pokud přijdou mrazy, odolnost máku s plnou dávkou herbicidu bude nízká. Moje doporučení je aplikovat preemergentně pouze 1-1,5dcl callisto 480 SC bez tank mixu. Obecně platí, že na těžkých půdách a v teplejších oblastech si můžeme dovolit vyšší dávku, než na lehčích a chladnějších půdách. Tento přípravek nenahrazujeme Callistem 100. Po jeho aplikaci je fytotoxicita výrazně vyšší, v důsledku použití jiných smáčedel.\nCo hlídat po zasetí, přesévání.\nMák je neskutečně adaptabilní rostlinou, co se týká hustoty porostu. Je-li porost vyrovnaný, dokáže i 10-15 rostlin na m2 nasadit tolik tobolek, že výsledkem mohou být sklizně nad 1t suchého, vyčištěného máku. Jedna rostlina dokáže vytvořit i 20, opravdu velkých a plných tobolek. Proto doporučuji velmi pečlivě zvažovat zaorávání. Často se vyplatí místo zaorávání věnovat péči tomu, co na poli zbylo, smířit se s případným nižším výnosem a více pracovat se stimulátory, případně i oželet mírné zaplevelení vyvážené nižší fytotoxicitou máku. Ve chvíli, kdy porost vypadá skutečně špatně, doporučuji vzít dřevěné okénko metr krát metr, hodit na různých místech po poli, kleknout si a počítat rostliny. Dopočítáme-li se mezi 10-20 rostlinami a doteď jsme vše dělali precizně, ještě nic není zcela ztraceno. Přesévané porosty většinou stejně bojují se suchem, fytotoxicitou zamíchaných, půdních herbicidů, s nedostatkem vody i s žíry při již teplém počasí a samotné setí představuje další náklady. Přesévané porosty bývají málokdy dobré. V suchém roce 2018 někteří přesévali i 4x a výsledek stejně za nic nestál, po přesvědčení jednoho farmáře, aby nelámal nad porostem hůl, vyšel výsledek na 700kg/ha za cenu 93 Kč/kg! Jindy dal takto zachráněný porost tunu, resp. 1,2t! Ale chápu, že pohled na 15 rostlin v průměru, ve fázi maličkých, prvních pravých lístečků, je zoufalý. Naopak husté porosty okolo 200 rostlin na m2 vytvoří po jedné menší makovici a výnos bude obdobný, jako když je rostlin na metru třicet. V hustějších porostech jsou zase škůdci schovaní před pesticidy a choroby se snáze přenášejí. V Hustém porostu zase lze skvělých výsledku docílit plečkováním. Názory na hustotu porostu se různí, technologických variant je hodně, jsou možné řídké i husté varianty, výnos snižují především místa zcela bez rostlin.\nPokud nemáme osivo insekticidně mořené, je nutné hlídat krytonosce kořenového hned v průběhu klíčení. Stoupne-li teplota nad 20°C a mák má ještě děložní lístky, stačí několik dní na naprostou likvidaci porostu. V podstatě se postřik při takové teplotě aplikuje automaticky, porost dobře hlídáme a případně ošetření opakujeme. Velkému tlaku jsou vystaveni pěstitelé, kde je mák pěstován často. Insekticid je nutné aplikovat ještě ve fázi 4 listů, kdy krytonosec klade vajíčka ke kořenům. Larvy později vykusují kořeny a jejich likvidace již není možná. Ve fázi děložních lístků, nebo ve 4 listech volíme spolehlivý přípravek nurelled. Bohužel jej lze použít jen jednou za sezonu, vysokou účinnost vykazuje ještě přípravek nexide. Pokud situace nevyžadovala jinak, je bezpodmínečně nutná další insekticidní aplikace těsně před květem, která řeší krytonosce makovicového, mšice, popř. bejlomorku.\nCo hlídáme, když už se pole začíná zelenat\nVe fázi 4-8 listů je nutné dořešit i herbicidní ošetření. Ze všech nabízených přípravků považuji za velmi vhodné z hlediska fytotoxického působení pouze Callisto 480 SC a účinnou látku fluroxypyr např. v přípravku fluorostar nebo tomahawk. Ve 4-6 listech můžeme použít 0,2l tomahawk, který sice citlivé plevele nezničí, ale zbrzdí, mák jej však přežije. Je třeba počítat s vyšší citlivostí malých rostlin máku, na druhou stranu i plevele jsou v této fázi vůči herbicidům citlivější. Od 6 listů použijeme zbytek povolené dávky callista, kterou jsme nepoužili preemergentně, v 6-8 listech můžeme použít 0,6 l tomahawku. Mák sice po aplikaci vypadá, jako by jej někdo přejel parním válcem a pokud na to farmář nebude připraven, způsobí mu pohled na porost pár hodin po aplikaci infarktový stav. Mák se však rychle oklepe, fytotoxicita působí jen krátce, fluroxypyr ve finále snáší dobře. Tato kombinace však neřeší výdrol řepky, řepice či hořčice, mléč a nedostatečně řeší i pcháč.\nPokud se takové spektrum plevelů objevuje, je nutné zvolit laudis. Jde o širokospektrální, oblíbený herbicid. Mnoho farmářů tvrdí, že jej mák snáší skvěle, po různých pokusech mu však nejsem nakloněn. Bezprostředně po aplikaci sice není vidět téměř žádné poškození, nicméně po čase lze pozorovat větší zbrzdění růstu, než po použití tomahawku, zvlášť, můžeme li porovnání pozorovat vedle sebe. Mák má po laudisu tendenci nabírat mírný nádech žlutého zbarvení a mírná fytotoxicita přetrvává velmi dlouho. Pokud se však v porostu objevují výše zmiňované plevele, je laudis nutností. Pak je vhodné jej použít za chladnějšího počasí, popř. aplikovat v noci. V tomto případě však je zbytečné dávat podruhé callisto. Doporučuji však ještě vyzkoušet poměrně málo vyzkoušený TM 0,5-0,6l Tomahawk s 1l Laudisu. Tato kombinace spálila i výdrol řepky, zůstal pouze zemědým. Mák však z hlediska fytotoxicity vypadal velmi dobře. Při postemergentní aplikaci zásadně nepoužíváme smáčedla, nedáváme zbytečně moc vody a aplikujeme nejdříve 3 dny po posledním dešti. Všechny herbicidy totiž máku dávají zabrat, v odolnosti mu pomáhá jeho silná vosková vrstvička, kterou déšť smývá. Graminicidy mák opět mírně poškozují, ale poškození nebývá fatální. Volíme však raději větší odstup od ostatních herbicidů. Ideální je, když je pole čisté a graminicid není nutné vůbec použít. Když mák vykazuje vyšší poškození herbicidem, můžeme mu pomoci aplikací atoniku nebo N-fenol mixu. Ostatně na stimulátory mák reaguje také velmi dobře a patří do kvalitní technologie. Mák je plodina řazená mezi okopaniny. Zvládneme-li technologii prokypření i za cenu vyřazení každého druhého, nebo třetího řádku, mák nás za to odmění. Plečkování, herbicidní ošetření, veškeré hnojení i stimulace by měly být zvládnuty do 6-8 listů. Listy by měly být robustní a pěkně zelené se silným kořenem. Dobře založená listová růžice pak v krátké době vytvoří mohutnou rostlinu s hlubokými kořeny. Výnos se však dá v této fázi ovlivnit prakticky již pouze ochranou před ztrátami způsobenými chorobami, škůdci, špatným opýlením, polehnutím či sklizní. Požadavek na odstup u herbicidů a odstup od deště může časově potrápit, zvláště v období četnějších srážek. Ošetření proto není radno odkládat Těsně před květem nesmíme zapomenout na již zmíněný insekticid.\nOšetření proti poléhání, fungicidní ochrana\nFungicidní ochrana má za úkol chránit rostliny před neustálým tlakem především plísně makové a helmintosporiózy. Již ve čtyřech listech, spolu s insekticidem aplikujeme levný, kontaktní dithane dg neo-tec. Ve fázi listové růžice, nebo v průběhu prodlužovacího růstu je vhodné použití caramby. Ta není až tak zázračným fungicidem, nicméně se jedná o možnost morforegulace máku, která je vedlejším efektem caramby. I kdyby nedošlo k významnějšímu zkrácení, dochází ke zvětšení kořenové soustavy a k větší robustnosti rostlin, což omezuje poléhání i zvyšuje výnos. Nicméně i bez morforegulačního účinku má důsledná fungicidní ochrana velký podíl na omezení poléhání a výnosu. Důležité je chránit celou rostlinu včetně stonku. Zdravá rostlina je mnohem pevnější. V průběhu butonizace bychom tedy měli zařadit i systémově působící přípravek propulse a později doplnit přípravkem prosaro, který pro změnu ochrání rostlinu na dlouhou dobu. Obrovský fungicidní význam mají lepidla, byť nejsou registrovaná jako fungicidy. Působí sice jen kontaktně, ale dokážou ochránit ošetřenou část rostliny před šířením spor. Je-li to možné, přidáváme lepidlo vždy k fungicidnímu ošetření, v pozdní fázi můžeme aplikovat lepidlo samotné k ošetření zelených tobolek. Obrovský vliv na omezení poléhání má samozřejmě vyvážený příjem živin i důsledná insekticidní ochrana, především ve fázi zmíněných 4 listů. Larvy krytonosce kořenového totiž vyžírají kořeny rostlin, těmi okamžitě vniká helmintosporium a rostliny jsou později k polehnutí náchylné. Všemi prvky dobře hnojený, zdravý a silný porost dokáže odolat silným větrům, i když jeho výška dosahuje ke 2 m! Z fungicidních přípravků je nutné zmínit ještě amistar xtra s green efektem. Jeho pozdní aplikace však může bránit stejnoměrnému dozrávání. Choroby máku jsou příbuzné bramborovým chorobám, na které existují prvotřídní, systémové fungicidy schopné vyčistit rostlinu i s kořeny, jako např. revus top, altima, nebo infinito, které fantasticky vyčistí nadzemní části rostlin včetně nových přírůstků. Jejich majitelé se však zaměřili pouze na bramborový segment a neinvestují na registraci do máku. Tyto přípravky nejsou do máku povolené, což znamená, že jsou zakázané, mák je na rezidua testován a za pozitivní nález hrozí postih.\nListová výživa, mikroprvky\nZ mikroelementů nezapomínejme na zinek a bor, jejichž aplikace před tvorbou poupat má vliv na kvalitu opýlení. Po jejich aplikaci lze pozorovat plnější tobolky a tedy i vyšší výnos. Pro další zvýšení výnosu je vhodné si nechat dělat chemický rozbor rostlin (např. v Agroeko Žamberk) a podle rozboru doplnit nejvíce deficitní prvky listovou výživou. Především za suchého počasí bychom se měli listovou výživou vážně zabývat, neboť se rostlina přes kořeny živin nedočká.\nSklizeň probíhá klasickým kombajnem, téměř bez větru, často je nutné mák dosoušet na roštech, při dosoušení je vhodnější sklízet částečně s makovinou, ta už však u českého máku přestala být komoditou a likviduje se. Je nutné mít při sklizni zajištěn odběr v sušičce, neboť mokrý mák ponechaný i jen do rána na návěsu může být znehodnocen. U českého máku celý svět oceňuje prvotřídní chuťové vlastnosti, kterých nelze dosáhnout v jiném podnebí a s cizími odrůdami, ale obsah morfia v makovině je bezkonkurenčně nízký. V minulosti docházelo k přimíchávání levných, technických maků, pěstovaných na makovinu, současná česká legislativa však klade na český mák vysoké nároky, které prozradí i malé příměsi technických, zahraničních maků a český mák si tak znovu získává ve světě důvěru.\nV ČR se na mák specializuje firma Labris. Sleduje novinky i změny v legislativě od výroby osiva, přes omezení ztrát až po prodej máku. Organizuje školení pro pěstitele téměř z celé ČR, prodává kvalitní osivo se širokým výběrem odrůd.\nZajímavým řešením je i pěstování máku ozimého, ale o tom zase příště.\nCopyright © 2022 Vápnění pole Lněnička. Powered by Zakra and WordPress.


AEZ Tacana 7x16 rozteč 5x112 ET35 od 0 Kč | HLEDEJCENY.cz\nAEZ Tacana 7x16 rozteč 5x112 ET35\nCena produktu AEZ Tacana 7x16 rozteč 5x112 ET35 není známa.\nPopis produktu AEZ Tacana 7x16 rozteč 5x112 ET35: Tacana, pojmenovaná po vice než 4 000 metrů vysokém vulkánu na hranici mezi Guatemalou a Mexikem představuje zhmotnění síly do efektního pětipaprskového kola. Exkluzivní kombinace leštěných paprsk... > více informací\nAEZ Tacana 7x16 rozteč 5x112 ET35 - popis\nAEZ Tacana 7x16 rozteč 5x112 ET35 najdete také na Sleviste.cz a také AEZ Tacana 7x16 rozteč 5x112 ET35 na Nejrychlejsi.cz\nBylo pro vás vyhledání nejlevnějších cen u produktu AEZ Tacana 7x16 rozteč 5x112 ET35 užitečné? Najdeme vám nejlevnější ceny jakéhokoliv zboží. Například nejlevnější Kamery do auta nebo Autobaterie, Nabíječky autobaterií, Plechové disky.\nNejlevnější AEZ Tacana 7x16 rozteč 5x112 ET35 akční ceny - Levné AEZ Tacana 7x16 rozteč 5x112 ET35\nVýsledky porovnání cen v internetových obchodech: Nejlevnější AEZ Tacana 7x16 rozteč 5x112 ET35 stojí 0 Kč.\nPortál HLEDEJCENY.cz vyhledává a porovnává produkty dle mnoha parametrů. Nejlevnější AEZ Tacana 7x16 rozteč 5x112 ET35 najdete u nás.\nPříbuzné fráze k AEZ Tacana 7x16 rozteč 5x112 ET35\nEnzo r 7x16 roztec 5x112 et35\nAez yacht 7x16 5x112 et35 70 1mm\nAlu disk aez yacht 7x16 5x112 et35\nAEZ Tacana 7x16 rozteč 5x112 ET35 na HLEDEJCENY.cz\nPřesvědčte se, že u nás najdete AEZ Tacana 7x16 rozteč 5x112 ET35 opravdu levně. Nejlevnější AEZ Tacana 7x16 rozteč 5x112 ET35 na HLEDEJCENY.cz už od 0 Kč.


Více než 4000 policistů z kriminálky chybí potřebné vzdělání – Novinky.cz\nVíce než 4000 policistů z kriminálky chybí potřebné vzdělání\nVíce než čtyřem tisícům policistů, kteří v rámci Služby kriminální policie a vyšetřování (SKPV) vyhledávají a vyšetřují zločiny v Česku, chybí potřebné a především povinné vzdělání, aby svou práci vůbec mohli vykonávat.\npondělí 7. února 2011, 4:58\nNeabsolvovali totiž tříměsíční kvalifikační kurz na některé ze středních a vyšších odborných škol ministerstva vnitra, což jim jako nutnost ukládá zákon o služebním poměru příslušníků bezpečnostních sborů. Ten přitom platí už od ledna 2007.\nPodle mluvčí policejního prezidia a zároveň SKPV Pavly Kopecké jde zhruba o čtvrtinu všech policistů z kriminálky a nejde prý o nijak závažný problém, který by ohrozil samotné trestní kauzy.\nNáměstek ředitele Odboru vzdělávání a správy policejního školství ministerstva vnitra Petr Koštíř, který Právo o vysokém počtu nedostatečně vzdělaných policistů informoval, však vyzval k tomu, aby se policisté a jejich nadřízení snažili dostát zákonné povinnosti.\n„Nepřísluší mi komentovat, zda to může mít nějaký dopad na trestní řízení. Oni sami jsou nesporně přesvědčeni, že jsou velcí detektivové, ale pokud nejsou ochotni prokázat základní znalost v postupu v trestním řízení, tak bych o tom trošku pochyboval,“ řekl Právu Koštíř.\nPovinnost absolvovat kvalifikační kurz má každý policista, ať už jde třeba o dopraváka či člena pořádkové policie, ale týká se to i kriminalistů.\nMladí jsou prý pod dohledem\nJde především o tzv. operativce a vyšetřovatele. První z nich mají na starosti vyhledávání trestné činnosti v daném oboru, získávání informací z prostředí a práci s informátory. Právě oni zjišťují a zaznamenávají prvotní indicie o možném spáchání trestného činu.\nTi druzí pak prakticky vedou trestní řízení, dokumentují a získávají důkazy, vyslýchají svědky, podezřelé či poškozené, zpracovávají spisy a předávají je později státnímu zástupci a soudu.\nV rámci SKPV ještě pracují také technici, kteří mají za úkol zajišťování stop a ohledání místa činu, s těmi ale podle Koštíře i Kopecké problém, co se týká vzdělání, není. Mluvčí prezidia však míní, že ani chybějící kvalifikace čtyř tisíc kriminalistů nemusí u veřejnosti vzbuzovat nějaké obavy.\n„Dopady nejsou nějaké enormní. Povinné požadavky v podobě absolvování nějakého kvalifikačního kurzu zavedl až služební zákon. Začaly přitom platit i pro policisty, kteří už slouží třeba dvacet let, ale ten kurz nemají, i když tu práci znají,“ uvedla Kopecká.\nProto si nemyslí, že by absence povinného specializačního kurzu měla mít nějaký negativní dopad na kvalitu odvedené práce policistů při trestním řízení.\nMladí, nezkušení a nevyškolení policisté podle ní nikdy nedělají na případech sami, vždy spolupracují s některým ze zkušenějších kolegů, který je zaučuje. Takže prý nehrozí, že by svou práci kvůli absenci patřičného kurzu zpackali.\n„Od toho mají své nadřízené, aby jim spisy kontrolovali a navíc je tam i dozorující státní zástupce, který kvalitu daného trestního řízení hlídá,“ podotkla Kopecká.\nNemáte problém, přijďte\n„My jim ale všem říkáme, jestli jsou profesionálové a nemají s tím problém, ať předstoupí před komisi a absolvují zkoušku, ať je vše v souladu se zákonem,“ reagoval na slova policejní mluvčí Koštíř.\nJenže podle něj je úspěšnost příslušníků SKPV při těchto zkouškách zatím nižší, zhruba jen 60 procent.\nZákon o služebním poměru sice dává policistům povinnost kurzy absolvovat, nicméně neříká, kdy se tak musí stát. Je jen na služebních funkcionářích, aby své podřízené do školy poslali.\nJenže nadřízení je nechtějí na tříměsíční kurzy pouštět, protože za ně nemají na tak dlouhou dobu náhradu v přímé službě.\nDruhým důvodem byla až donedávna nedostatečná kapacita samotných středních a vyšších policejních škol. Ministerstvo vnitra jich má šest, ale jen dvě se zaměřují na vzdělávání policistů SKPV. Jde o ústavy v Pardubicích a Holešově.\nOvšem i ty zahltili nováčci u sboru z několika dnes už zastavených náborových kampaní, které vnitro a policie rozjela od roku 2007. Ti přitom museli povinně absolvovat základní odbornou přípravu, aby se vůbec mohli stát policisty.


Aktuálně | Klub Českého Staváka - Východočeská Pobočka\n24.8.Byl přidán termín Východočeské speciálky v Chocni ,a upraven seznam členů dle aktuálního stavu členské základny.\n26.4.2018. Do sekce termíny akcí byla přidána pozvánka na holubářské setkání 2.6.2018\n13.3.2018 : Smutná zpráva ,dnes zemřel ve věku nedožitých 63 let kamarád ,dobrý člověk,holubář - chovatel Českých staváků a Českých bubláků , předseda Východočeských staváčkářů Jaroslav Petrovický. Klub v něm strácí velkého srdcaře a organizátora ,propagátora vzácných rázů bělopruhých Českých staváků.\n26.9.2017 Do sekce Termíny akcí byla přidána pozvánka na letošní východočeskou speciální výstavu.\n8.2.2017. Do sekce termíny akcí byl byl přidán termín VČS.\n29.11.16. Do sekcí výsledky a fota z akcí byl vložen katalog s oceněním a momentky z posuzování a předávání cen.\n21.11.16.Na naši výstavu je přihlášeno k dnešku 260 ks Českých staváků. I v burze by mělo být nabízeno větší množství holubů. Bude to skutečně svátek staváčkářů. Kdo pro staváka žije - v Chlumci v sobotu kávu a pivko pije!\n10.10.2016 Do sekce fota z akcí byly přidány fota z přehlídky výletků konané 24.9.2016 v Chlumci n/C.\nSmutná zpráva , v sobotu 24.9.2016 v 9h. dotlouklo srdce velikého nadšence,propagátora,šlechtitele -STAVÁČKAŘE PŘÍTELE Františka Štěpánka z Rohovládové Bělé .Odešel ve věku 88 let po těžké nemoci do holubářského nebe. Poslední rozloučení se koná ve čtvrtek 29.9. od 11:15 v smuteční síni Pardubického krematoria.\n24.4.2016: Smutná zpráva : Dne 1.8.16 zemřel ve věku nedožitých 84 let přítel MILOSLAV VESELÝ z Jičína , dlouholetý člen klubu a předseda východočeské pobočky . Choval celý život modré a červené sedlaté české staváky .Poslední rozloučení se koná v sobotu 6.8. od 10h. V naší mysli zůstane jako nekonfliktní skromný a pracovitý člověk a kamarád. Kdo jste ho znali věnujte mu prosím tichou vzpomínku. Čest jeho památce......\nProdiskutovat a popřípadě upravit metodiku a výklad posuzování Českých staváků.Kniha 1-2. z roku 1998 Do výroční konference klubu duben 2016!!!\nVZORNÍK ČESKÉHO STAVÁKA 1997\nZemě původu: Čechy, Morava a Slezsko\nZemě současného stavu šlechtění: Česká republika\nVelikost kroužku: do r. 1993 - č.2\nnyní - č.3\nZahraniční názvy: Slovensky: Český stavák\nNěmecky : Bohmischer Flugelsteller Stellerkropfer\nAnglicky : Swing Pouter\nVydal: Klub chovatelů českých staváků v Praze 1997\nPro Klub CHČS napsal hlavní poradce chovu a posuzovatel\nZpracoval Ing. Karel Havrda\nTabulka maximálních doporučených srážek za hrubé vady u jednotlivých pozic.\n12. Stavba těla\n8. Struktura peří\n9. Pernaté ozdoby\n19. Celkový dojem\n20. Kondice a péče\n- vyjmenované zásadní hrubé vady kresby, měnící charakter kresby vč. „krajáků“\n- různookost a jiné než předepsané zbarvení očí\n- svěšená křídla a zdvižený ocas\n- hrubé anatomické deformace (chybějící drápek a pod.)\n- úplná nevolatost\n- výskyt pernatých ozdob\n- 15 a více per v ocase\nčeského staváka a metodický výklad posuzování.\nVzorník a výklad k němu je základní normou pro posuzovatele i chovatele českých staváků, kterou Klub ovlivňuje a usměrňuje další šlechtění našeho nejrozšířenějšího plemene holubů.\nPrvní vzorník vydal Klub chovatelů českých staváků v roce 1927 a doplňky k tomuto vydání v roce 1935. Po válce, v roce dvacátého pátého výročí Klubu, byl v roce 1949 vydán další vzorník, který sice neobsahoval mnoho změn, zato však to byly změny zásadní. Bylo upuštěno od holubů velkých a dlouhých postav a křídel, na druhé straně byla zdůrazněna barva, lesk a svit opeření. Začalo dlouhé období honby za barvou a leskem na úkor volatosti a typové dokonalosti. Další vzorník vyšel v roce 1974 a zpracoval ho již pro účely bodovacího systému posuzování tehdejší předseda Klubu Ing. František Župka. Také tento vzorník platil velmi dlouho a byl nahrazen až současným vydáním z počátku devadesátých let. Klub, veden snahou o zdokonalení posuzování a jednotný výklad poměrně nevhodně členěného vzorníku, vydává v návaznosti k tomuto poslednímu vydání ČSCH tento velmi podrobný vzorník s metodickým výkladem. Ten samozřejmě není a nemůže být v rozporu s oficiálním vzorníkem na jehož přípravě se Klub koneckonců podílel. Nový má nepochybnou výhodu oproti všem dosavadním v tom, že stanovuje pořadí důležitosti jednotlivých znaků. Náš výklad navíc prvně v historii posuzování určuje konkrétní výši srážek u těch vad, které lze taxativně a jednoznačně vymezit, změřit či popsat. To by podle dosavadní zkušenosti mělo vést ke sjednocení způsobu posuzování. Z dosavadní praxe a vyhodnocení stížností na posouzení staváků na naších výstavách vyplývá, že největší diference v posouzení stejné vady bývají právě u těch vad, které lze taxativně vymezit (např. různookost, 13 a více per v ocase, barevná krajní letka u bělokosů a pod.)\nO doplňující výklady ke vzorníku nebyla v minulosti nouze ani v některých dalších publikacích. Za nejvýznamnější a nejzdařilejší je nutno považovat monografii „Český stavák“ od Vojtěch Mrštíka v roce 1946. Hlavním účelem tohoto vydání je, aby se dostalo do rukou všech členů Klubu a chovatelů staváků, a také všem posuzovatelům a adeptům na posuzovatele. Nepochybujeme, že tuto pomůcku uvítají a že i výrazně pomůže zlepšit úroveň posuzování na všech výstavách a soutěžích.\nPro úplnost je nutno uvést, že vzorník českého staváka byl prvně uveřejněn v čísle 7 časopisu „Zvířena“ v roce 1926.\nPostup při posuzování českých staváků.\nPřed vlastním posuzováním by měl posuzovatel provést svou teoretickou přípravu, která spočívá v práci se vzorníkem Zvláště posuzovatel, který není na staváky specializován, by měl před výkonem pročíst všechny části vzorníku, které dokonale nezná. Listování ve vzorníku při posuzování nejen zdržuje výkon, ale také nevzbuzuje velkou důvěru v kvality posuzovatele a samotného posouzení. Je nutno si uvědomit, že posuzování staváků je mnohem komplexnější a náročnější, než posuzování většiny ostatních plemen. Zatímco i u většiny světových plemen, např. pávíků, kingů, anglických voláčů, karierů, parukářů a pod., stačí posuzovateli soustředit se na 3 až 4 stěžejní znaky plemene a ostatních znaků si příliš nevšímat, u staváků prakticky žádné podružné znaky neexistují. U staváků se používá srážek prakticky u všech pozic oceňovacího lístku. Určení podstatného je proto také mnohem těžší než u drtivé většiny ostatních plemen. V souladu se vzorníkem preferujeme tělesné tvary, volatost, délku krku a držení těla (postoj).\nNa začátku posuzování musí posuzovatel prohlédnout celou kolekci každého jednotlivého rázu a udělat si pro svoji potřebu pořadí 5 - 8 nejlepších jedinců. Toto fiktivní pořadí se samozřejmě nemusí shodovat s výsledným pořadím, protože některé vady se objeví až při vlastním posouzení v ruce, např. křivá hrudní kost, podocasník, vytržená krajní pera v ocase a letkách a pod. Není správné, aby si posuzovatel nechával holuby podávat a aby si nezkontroloval stáří holuba podle kroužku, přičemž také kontroluje správnou velikost a platnost kroužku. Okamžik, než vezme posuzovatel holuba do ruky, je velmi důležitá fáze posuzování. To je holub ještě v poměrném klidu a je nutno si všimnout zejména tvarových stránek, postoje a délky křídel. Po vypuštění z ruky je většina nedrezůrovaných holubů v určitém stresu a nelze některé pozice zcela objektivně posoudit.\nPosuzovatel není povinen holuby nafukovat a navíc nafukování perorální cestou (ústy) je krajně nehygienické. Někteří posuzovatelé používají nafukovací přístroje z Německa, které otázku hygieny z větší části řeší. Z tohoto důvodu je potřebné, aby holubi měli klecovou drezúru a sami se nafukovali na podnět posuzovatele. Ideální je, když chovatel 2-3 týdny před výstavou přivyká holuby na výstavní klec a aby holubi byli na výstavě den před posuzováním. Na druhé straně je třeba si uvědomit, že krotkost holubů představuje a nahrazuje 80% klecové drezúry. Proto je dobré, když v době výstav bere chovatel holuby denně do ruky, pokud nemá podmínky pro klecovou drezúru.\nZejména při posuzování na speciálních výstavách a celostátních výstavách by měli vzácnější rázy posuzovat nejzkušenější posuzovatelé. Naprostá znalost současného stavu šlechtění jednotlivých rázů je pro úspěšné posuzování nezbytností.\nMezi chovateli a posuzovateli staváků jsou diskutovány dva krajní názory na způsob posuzování nejrozšířenějších rázů na straně jedné a na přístupu k posuzování vzácných rázů na straně druhé. Je možné, a zdá se být i logické, požadovat stejné měřítko pro obě krajní kategorie s odůvodněním, že většina chovatelů pochopí, že vyšlechtit na příklad černého bělopruhého staváka na poctivých 92 bodů je mnohonásobně obtížnější, než dosáhnout stejného počtu bodů na modrého či černého sedlatého. Ukazuje se však, že jen malé procento z chovatelů je ochotno dlouhodobě akceptovat relativní neúspěšnost v soutěžích na výstavách To úzce souvisí s odbytem odchovu a zájmem dalších chovatelů o málo chovaný ráz. Proto při takovém způsobu posuzování hrozí odliv zájmu o chov málo chovaných a vzácných rázů a v konečném důsledku i zaplavení výstav běžnými rázy a plemeny. Jistě není chovatelským cílem, aby se výstavy a soutěže staly monotónní přehlídkou modrých a černých staváků, modrých bezpruhých pštrosů, bílých kingů a podobně. Druhým extrémním přístupem je volání po značné toleranci k málo chovaným rázům. To ovšem také není cesta, která by nutila chovatele k většímu úsilí a také by nebyla spravedlivá vůči ostatním rázům. Proto je nejvhodnější zvolit kompromisní řešení mezi těmito extrémy, nikoliv přehlížením jednotlivých vad, ale rozumným a uváženým posouzením těch vad, které jsou u daného vzácného rázu ve vývoji. Tak například za barvu a lesk u červeného bělopruhého v určitém stupni prošlechtěnosti nesrážíme 4 až 5 bodů, jako bychom sráželi u červeného bělokosa, ale jen 1 až 2 body.\nNa druhé straně u nejprošlechtěnějších rázů se musí posuzovatel zabývat i nejdrobnějšími detaily například barvy, lesku, struktury peří a podobně, aby postihl i nejmenší rozdíly v kvalitě špičkových holubů a celých kolekcí.\nSamostatným vážným problémem je otázka dovolených a nedovolených úprav, zejména kresby. Držme se obecné zásady, že dovolená úprava je taková úprava, která není na první pohled patrná. Všechny ostatní formy úprav jsou nedovolené a mohou vést nejen k bodové srážce, ale i k výluce holuba z ocenění. Za nedovolené úpravy kresby považujeme takové úpravy, kdy došlo k vytržení či vystřižení většího množství peří tak, že vzniklo souvislé holé místo. Bývá to nejčastěji při úpravě kresby lysky a plamínku, kresby hlavy u sedlatých a odstranění podocasníku u sedlatých.\nDalší nedovolenou úpravou kresby je odstranění některé z letek prvního řádu, zejména u bělokosů a sedlatých. Na druhé straně dovolené drobné úpravy kresby považujeme za součást předvýstavní přípravy.\nZ ostatních nedovolených úprav, které se nejčastěji bohužel vyskytují, je to zejména: barvení obočnic, odstraňování skvrn ze zobáku a ozobí násilnou mechanickou cestou, vytrhávání krajních per z ocasu a barvení peří u některých kreseb. To vše je činnost velmi neetická a zavrženíhodná a vede zaslouženě k výluce holuba, který však za nic nemůže. Špatnou pověst získá jen a jen chovatel.\nDovolené úpravy, které má chovatel možnost udělat a pokud che uspět, tak předvýstavní přípravu provést musí, jsou to zejména: odstranění jednotlivých pírek z té části nohy a prstů kterou vzorník předepisuje jako neopeřenou, masáž obočnic a zobáku, nejlépe pomocí másla či jedlého oleje, umytí a namazání nohou, zkrácení a zapilování horní části přerostlého zobáku, a také vyčištění ozobí vně a zejména z vnitřní strany. Dosti často se vyskytuje ozobí násilně zbavené bílého ojínění, které je předepsáno vzorníkem. Nebývá v tom žádný zlý úmysl, spíše neznalost a nezkušenost chovatele. Přesto chybějící ojínění musíme považovat za vadu a postihnout ji 1 až 2 body podle rozsahu.\nDalší nedovolenou úpravou, a navíc zcela nesmyslnou, je maštění peří. Vyskytuje se velmi zřídka a někdy i nechtěně při neopatrném zacházení při mazání obočnic a nohou. V posledních letech se několikrát objevily případy barvení obočnic rtěnkou. Tato úprava se dá lehce prokázat otěrem bílým cigaretovým či toaletním papírem.\nPo skončení posuzování každé kolekce jednoho rázu staváků musí posuzovatel provést kontrolu ocenění a pořadí zejména špičkových holubů. Není na závadu, když se k posouzení holubů, kde nemá dobrý pocit, ještě vrátí a nesrovnalost opraví.\nVýstavní kondice holuba úzce souvisí s jeho zdravím. Pouze zdravý holub může být vystavován a dosáhnout dobré ocenění. Je povinností posuzovatel před posouzením holuba vyřadit z oceňování ty jedince, kteří jeví známky onemocnění.\nKaždý posuzovatel si musí být vědom, že posuzuje holuba se zvláštními letovými vlastnostmi, kterým by měly být podřízeny i tvary a vzájemné proporce jeho exteriéru.\nVýklad k jednotlivým pozicím vzorníku.\nnormální velikosti, poměrně vysoko klenutá, čelo širší a poměrně strmé, temeno mírně zploštělé, záhlaví dobře zakulacené.\nVady taxativně vyjádřitelné nebo jinak měřitelné: zcela kulatá hlava bez typické plošinky na temeni - 5 bodů.\nVady hrubé : velmi úzká a nízká hlava se silně propadlou částí mezi zobákem a obočnicí - 4 - 5 bodů.\nVady malé : příliš velká (těžká) hlava, nízké čelo, úzké čelo, protáhlý a mírně zúžený obličej, drobná hlava, málo zřetelná plošina na temeni.\nHlava a její tvar je důležitou součástí exteriéru. Vlivem degenerace při používané úzké příbuzenské plemenitbě a nedostatečným výběrem došlo v poslední době ke zhoršování tvaru hlavy u některých rázů. Při posuzování je nutno posoudit jak pohled ze shora, tak pohled boční. Dáváme přednost vysoce klenuté hlavě, kde vzdálenost od horního okraje obočnice k plošince na temeni je co nejvyšší při bočním pohledu. U holubů s kresbou na hlavě (sedlatí, lysí) musí posuzovatel zvážit, zda porušení požadovaného tvaru není způsobeno značnou úpravou kresby.\njsou perlové, jen nepatrně prokrvené , kolem zorničky úzký čistě bílý proužek, sedlatí a bílí mají oči tmavé (vikvové) existují bílí s perlovýma očima, což není považováno za vadu.\nVady taxativně vyjádřitelné: každé oko jinak zbarvené, jiné zbarvení očí, než je předepsáno - výluka.\nVady hrubé : silné překrvené oči bez bílého proužku - 4-5 bodů.\nVady malé : mírně prokrvené, malý klínek (skvrna) světlý v tmavém oku a tmavý v perlovém, za zcela bílé mdlé oko srážíme nejvýše 1 bod, nepravidelná (rozlitá) zornička. Perlové oko je ozdobou hlavy. U staváků zejména pruhové rázy trpí na překrvení oka. U nepruhových rázů klademe přísnější měřítko.\njsou červeně zbarvené, výrazné, širší, hladké, jednookruhové.\nVady taxativně vyjádřitelné:\na) zcela bledé, šedé - u bělopruhých, mramorovaných a plchů - 4 body u ostatních - 5 bodů\nb) načernalé - u černých bělopruhých - 4 body, u ostatních - 6 bodů.\nVady hrubé : víceokruhové a velmi hrubé a vrásčité obočnice.\nObočnice je důležitou součástí exteriéru staváka a má značný význam pro celkové vyznění celé hlavy po estetické stránce. Je nutno vědět, že prošlechtěnost obočnice je mezi jednotlivými rázy rozdílná, což je nežádoucí jev. Jde převážně o rozdíly ve zbarvení obočnice, nejhorší situace je mezi řadou pruhových rázů, vč. bělopruhých. Je nezbytné dosáhnout prošlechtění červené obočnice i u těchto rázů, tolerance v posuzování by měla být časově omezena do dalšího vydání vzorníku.\nPři posuzování obočnice je třeba mít na paměti stáří holuba. Zbarvení a zejména struktura obočnice se v průběhu života mění a to někdy i podstatně. Zatímco vybarvení obočnice je úplné až v sedmém až desátém měsíci života, u holubů čtyřletých a starších obočnice zpravidla bledne, neintenzívněji bývá zbarvená mezi druhým a čtvrtým rokem života. Také struktura obočnice se věkem mění, mezi 4 - 5 rokem začíná zpravidla hrubnout.\nje středně dlouhý, poměrně široce nasazený, zásadně světlý bez skvrn, na špičce voskově nažloutlý, směrem k ozobí narůžovělý až načervenalý. Mírně kratší zobák je předností.\n-zcela černý zobák: a) u černých bělopruhých - 6 bodů\nb) u ostatních rázů - 8 bodů\n-délka nad 2 cm - 3 body\n-šířka pod 1 cm - 4 body (měřeno v nejširším místě u kořene zobáku).\nVady hrubé : hnědé a černé skvrny, velmi dlouhý (nad 21mm) a velmi slabý (pod 10mm u 1,0 a pod 9,5mm u 0,1).\nVady malé : malé, nevýrazné skvrny, mírně delší zobák (do 21mm) mírně slabší zobák (do 10,5 u 1,0 a do 10mm u 0,1), nepatrné deformace, přerostlý neupravený horní zobák, neprobarvený rohově zbarvený zobák.\nZbarvení zobáku prošlo v minulosti u řady rázů značným vývojem, ještě v padesátých letech se zdál černý zobák u černých tygrů neřešitelným problémem. V současnosti působí největší problém zbarvení zobáků u černých bělopruhých, kde je řada jedinců s černými zobáky a také u modrých bělokosů a modrých kapratých kde nepatrně průsvitné jehly na špičce tolerujeme. Velmi relativní je záležitost délky a šířky zobáku. Zatímco dlouhý zobák může zároveň opticky působit jako slabý, slabý zobák může působit jako dlouhý. Po mnoha provedených měřeních (posuvným kovovým měřítkem) vychází ideální šířka (u ozobí) 12,6mm až 13,2mm a ideální délka 17,2mm až 18,6mm. Samozřejmě že horní hodnoty se týkají samců a dolní samic.\nnormální velikosti, nepříliš výrazné, světlé, ojíněné bílým popraškem, hladké\na) u černých bělopruhých, černých a modrých plamínků a modrých bělokosů - 3 body\nb) u ostatních - 6 bodů\n-chybějící bílý poprašek - 1 bod.\nVady hrubé : výrazné černé skvrny.\nVady malé : malé skvrny, nepatrné deformace, hrubé a vrásčité.\nOzobí je také jeden ze znaků, které musíme posuzovat v návaznosti na stáří holuba. Od 4 roku bývá ozobí zpravidla stále hrubší a vrásčitější a také skvrny se zvýrazňují. Chybějící poprašek je většinou výsledkem nevhodné úpravy (a nesmyslné) před výstavou, někdy však může být následkem prodělané rýmy. Také nedostatečné vyčištění ozobí může působit dojmem tmavé skvrny.\nbarva opeření je velmi dokonale prošlechtěná, u všech rázů požadujeme čistou, sytou a rovnoměrně rozloženou barvu.\npožadujeme sytou, vyrovnanou barvu světlejšího tónu, připouští se i střední odstín, pokud je barva vyrovnaná po celém těle, pouze vole je tmavší, ocasní pruh a letky jsou černé. Usilujeme o to, aby rozdíly mezi zbarvením hlavy, volete, sedla, zad, kostřece a ocasu byly co nejmenší, nepůsobily dojmem výrazných přechodů, a také jednotlivá pera aby byla vybarvena rovnoměrně, působila dojmem jednotně zbarvené plochy bez lemů jednotlivých per.\nVady hrubé : bílá záda, tmavé skvrny na hrudi, na přechodu zadní části krku a sedla, v ocase záběly i na vnitřní straně ocasních per, narezlé letky, tmavé lemy jednotlivých per.\nVady malé : nevyrovnaná barva, světlejší záda, tmavší hlava, světlejší letky, tmavší kostřec a ocas, náznaky lemů, tmavší hruď a přechod krku a sedla, zahnědlé pruhy, zašedlá barva.\nPouze u modrých bělopruhých je možná větší tolerance nedostatků v barvě.\npožadujeme sytou, vyrovnanou barvu včetně probarvení ocasu a letek.\nVady hrubé : našedlá a zahnědlá po celém těle, silně zahnědlé a zašedlé letky, rez na voleti a v letkách, silné záběly v ocase a letkách.\nVady malé : zašedlé a zahnědlé letky, mírné záběly v ocase.\nVzhledem ke stavu šlechtění černých bělopruhých je u tohoto rázu stále ještě nutná značná tolerance k sytosti a vyrovnanosti barvy.\npožadujeme sytou, čistou a vyrovnanou barvu po celém těle vč. probarvení ocasu a letek.\nVady hrubé : zamodralá, zašedlá, silně zahnědlá barva, příliš světlé či narezlé letky a ocas, silné záběly v letkách a ocase. Silně zašedlá „podsada“ peří.\nVady malé : mírně zahnědlá a světlejší barva, tmavší hlava, světlejší letky a ocas, mírné záběly v krajních ocasních perech, mírně narezlé vole, mírně našedlá „podsada“.\nČervená barva, přes její značnou prošlechtěnost patří chovatelsky k nejobtížnějším. Při posuzování tolerujeme nedostatky u červených bělopruhých, ale i zde se situace v posledních letech zlepšuje. Při posuzování větších kolekcí červených staváků je důležité aby posuzovatel všechny holuby posuzoval za stejných světelných podmínek. To v praxi znamená nalézt jedno místo s nejlepším osvětlením a do tohoto místa všechny holuby nosit k posouzení. Přednost dáváme dennímu venkovnímu světlu. Tato barva bývá přirovnávána k barvě skotu.\npožadujeme sytou, čistou a vyrovnanou barvu po celém těle vč. probarvení ocasu a letek. Přednost dáváme mírně světlejšímu nebo střednímu tónu barvy.\nVady hrubé : našedlá, zamodralá a načervenalá barva, příliš světlá se záběly v ocase a letkách, značně nevyrovnaná, výrazně lemované peří, zejména v sedle a na štítech.\nVady malé : světlejší letky a ocas, slabší záběly v ocase, světlejší záda, tmavší kostřec, nevýrazné lemy peří v sedle a štítech.\nU žluté barvy rozeznáváme 5 odstínů : velmi světlá, mírně světlejší, střední, mírně tmavší a velmi tmavá. Přednost dáváme mírně světlejšímu a střednímu tónu, ostatní odstíny považujeme za vadné. Platí pravidlo, že čím světlejší žlutá, tím citlivější ke slunečnímu záření. Podobně jako u modré barvy rozeznáváme u žluté dva druhy vyrovnanosti barvy. Jednak vyrovnanost mezi jednotlivými partiemi těla a na druhé straně i vyrovnanost zbarvení jednotlivých per tak, aby působily jednolitou barevnou plochou. Opak způsobuje nežádoucí lemování okrajů jednotlivých per.\nPožadujeme čistý, nepatrně nažloutlý odstín. Jedná se vlastně o absenci pigmentace v peří.\nVady hrubé : našedlá či namodralá barva.\nVady malé : mdlá, tupá a vápenná barva.\nNa kvalitu a odstín bílé barvy má vliv i okolnost z jaké barvy je „vybělená“.\nF.Stříbřitá (popelavě červená) :\npožadujeme světlou, sytou, stříbřitě šedou barvu, na voleti poněkud tmavší.\nVady hrubé : výrazné červené lemování peří na voleti, souvislé plochy jinak zbarveného peří, příliš světlá barva (tak, že mizí kontrast kresby).\nVady malé : menší červené lemy peří (zejména na voleti), poněkud světlejší odstín.\nTato barva se zatím vyskytuje jen u sedlatých staváků. Byla v posledních 30-ti letech vyšlechtěna ze stříbřitých sedlatých rakovnických kotrláků a modrých a žlutých sedlatých staváků. Drobné tmavé skvrny v ocase, zejména u samců, nepovažujeme za vadu. Někteří chovatelé tvrdí, že existují dva „odstíny“ této barvy (druhému říkají „perlový“), ale pro seriózní rozlišení nemáme zatím dostatek podkladů. Vzhledem ke složitému původu a malé ustálenosti to nelze vyloučit. Ocasní pruh není patrný.\nG.Žlutě plavá (žemláci-žlutá dominantní) :\nJde o rozředěnou žlutou barvu, sytě žluté je vole a pruhy v křídlech a náznak ocasního pruhu, ostatní části jsou světle smetanově žluté.\nVady hrubé : silně zašedlá a zamodralá, příliš tmavá s tmavými skvrnami na štítech.\nVady malé : světlejší hlava a okolí uší , mírně zašedlá nebo zamodralá spodní část těla (břicho, hruď), nevyrovnaná barva ve štítech, náběh na třetí pruh, nevýrazné pruhy (chybějící pruh považujeme za vadu kresby).\nH.Šedohnědá plavá (plší) :\nPožadujeme šedou barvu, dosti světlou, se žlutavým nádechem, vole je tmavší, letky, pruhy a ocasní pruh jsou hnědé.\nVady hrubé : silně namodralá barva.\nVady malé : mírně namodralá barva, světlejší letky a pruhy, náběh na třetí pruh, chybějící pruh považujeme za vadu kresby.\nJ.Červeně plavá :\nJde o dominantně červenou barvu, sytě červené jsou pruhy a vole, na ostatních částech těla světlejší, červeně plavá.\nVady hrubé: silně zamodralá barva.\nVady malé: mírně zamodralá barva, nevýrazné pruhy, náběh na třetí pruh, nevyrovnaná ve štítech.\nTato barva na svoji regeneraci teprve čeká. Jedinci, kteří se objevují, jsou většinou náhodnými produkty křížení mezi modrými a červenými mramorovanými, což není správný postup.\nJde o rozředěnou žlutou, požadujeme velmi světlou, smetanově žlutou barvu.\nVady hrubé: zašedlá, zamodralá či načervenalá barva.\nVady malé : tmavší odstín barvy (odstín mezi izabelovou a žlutou) tmavší vole.\nTato barva vyskytující se až v posledních dvaceti letech, bývá doprovázená většinou bělopruhou, vzácněji běloštítnou kresbou.\n7.Lesk a svit :\nčeský stavák je jedním z nejprošlechtěnějších plemen v lesku na světě. Také na svit se klade velký důraz.\nlesk je modrozelený, velmi intenzívní po celé ploše volete, svit intenzívní pouze na voleti.\nVady hrubé: chybějící nebo zcela nevýrazný lesk, rezavý, fialový, růžový nebo stříbřitý přesahující rozsahem horní třetinu volete.\nVady malé : méně intenzívní lesk, nevýrazný svit, mírně nafialovělý, narůžovělý nebo stříbřitý v horní části volete, nelesklý klínek v dolní části volete, modrofialový po celém voleti (zvratový lesk), chybějící zelenou nebo modrou složku v lesku postihujeme nejvýše 2 body. Nedostatky lesku u modrých bělopruhých posuzujeme tolerantněji.\nlesk je modrozelený, v sedle a v zádech přechází do lesku modrého až modrofialového.\nVady hrubé: zcela nevýrazný nebo chybějící lesk a svit, výrazně růžový, fialový, načervenalý, rezavý a nažloutlý lesk.\nVady malé : modrofialový, načervenalý, narůžovělý, nafialovělý nebo nažloutlý v horní části volete, chybějící zelená nebo modrá složka v lesku, poněkud méně výrazný lesk a svit, méně lesku v zádech, sedle a štítech.\nZa ideální u lesku černé barvy považujeme když modrá i zelená složka lesku je v rovnováze (50:50). Holubi s převažující zelenou složkou lesku na voleti mívají bohatší modrozelený lesk i na zádech a kostřeci, v horní části volete však nebývá již tak kvalitní. Holubi s převažující modrou složkou na voleti bývají na zádech a kostřeci modrofialoví nebo červenofialoví a také intenzita lesku a svitu nebývá již tak dobrá.\nNedostatky lesku u černých bělopruhých je nutno zatím tolerovat.\nlesk je červenomodrofialový se zeleným nádechem, v sedle a na zádech přechází do modrofialového. Svit je intenzívní po celém těle.\nVady hrubé : chybějící lesk a svit, zelenožlutý nebo cibulově narezlý na voleti, kovově našedlý, chybějící v zádech a na kostřeci.\nVady malé : méně výrazný lesk, světlé fialový, nažloutlý nebo měďnatý na voleti, slabší svit. Lesk červené barvy je citlivý na způsob osvětlení a na barvovidnost chovatele i posuzovatele. Posuzujeme vždy tak, abychom měli zdroj světla za zády. Podobně jako u černých platí, že holubi s výraznější zelenou složkou lesku na voleti mívají bohatší modrozelený nebo modrofialový lesk i na zádech a kostřeci, kdežto holubi kterým zelená složka chybí, mívají mnohem méně lesku v sedle, zádech a kostřeci a i ten bývá kovově fialový a málo svitný.\nlesk se vyskytuje pouze na voleti a musí být zlatožlutý s nádechem do růžova.\nVady hrubé : lesk zelený nebo modrozelený.\nVady malé : málo výrazný, stříbřitý, příliš načervenalý, málo svitu.\nSvětlejší odstíny žluté barvy jsou velmi citlivé na sluneční záření a to se projevuje negativně i v lesku. U světlých holubů se mnohem častěji vyskytuje zejména nežádoucí stříbřitý lesk a u vybledlého peří z trácí lesk na intenzitě a mizí i svit.\nTaké u bílé barvy vyžadujeme lesk a to narůžovělý. Je pouze na voleti.\nVady hrubé : výrazně zelený na voleti.\nVady malé: nepatrně nazelenalý, stříbřitý, chybějící svit.\nU bílé barvy neklademe takový důraz na lesk jako u barev předchozích, proto u hrubé vady nedoporučuje se větší srážka než 4 body. Při porovnání lesku větších kolekcí plamínků je patrné, že zde hraje mimo strukturu peří roli i to z jaké barvy je holub „vybělený“.\nF.Stříbřitá (popelavě červená):\nlesk požadujeme pouze na voleti, a to stříbřitý.\nVady hrubé: lesk zelený, modrozelený, fialový, bronzový.\nVady malé: lesk nepatrně nazelenalý, nafialovělý, slabý nebo chybějící svit.\nU tohoto poměrně mladého rázu není lesk ještě dostatečně ustálen jako pozůstatek křížení se mimo rezu na voleti často opakuje zejména zelený lesk. Přesto už existuje řada jedinců kontrastního tónu barvy a čistým stříbřitým leskem.\nG. Žlutě plavá (žemláci):\nlesk požadujeme zlatově růžový pouze na voleti.\nVady hrubé : lesk zelený, zelenofialový a modrofialový.\nVady malé : málo intenzívní lesk, stříbřitý, nepatrně nazelenalý, nedostatek svitu.\nU této barvy klademe na čistotu lesku poměrně značný důraz.\nH.Šedohnědě plavá (plši):\npožadujeme lesk světle olivově zelený a to pouze na voleti. Nepatrně narůžovělou horní část volete nepovažujeme za vadu.\nVady hrubé : výrazně modrozelený, červený a modrofialový.\nVady malé : méně výrazný lesk, fialový lesk, nedostatek svitu.\nVadný modrozelený lesk zpravidla provází nežádoucí zamodralou barvu a černé pruhy.\nJ.Červeně plavá (červenopruzí):\npožadujeme lesk červený až červenofialový a to pouze na voleti.\nVady hrubé : výrazně modrý, zelený, nebo modrozelený lesk.\nVady malé : méně výrazný lesk, fialový lesk, mírně nazelenalý nebo namodralý lesk.\nTato barva je teprve v novošlechtění, proto lesk není ještě příliš prošlechtěn.\nK.Izabelová : požadujeme lesk světle růžový, a to jen na voleti.\nVady hrubé : zelený, modrý a fialový lesk\nVady malé : stříbřitý, růžovofialový a málo výrazný lesk.\nVývoj barev a příslušných lesků nelze považovat za ukončený proces. V rámci novošlechtění se objevují šedohnědí („kaštanoví“), kteří vznikli většinou křížením žlutých a plchů. Vzniká šedohnědá barva, podobná barvě jedlého kaštanu, pastelově teplého tónu. Lesk je zelený.V barvě a lesku sice velmi podrobně máme popsány vady malé a hrubé, je třeba však mít na zřeteli, že u většiny vad můžeme použít rozpětí srážek 1 až 8 bodů podle stupně výskytu. Zde je úloha zkušenosti, barvovidnosti a úsudku posuzovatele nezaměnitelná. Posuzovatel, který nemá v absolutním pořádku zrak co se týká barvovidnosti, by staváky neměl posuzovat.\nopeření je hladké, dobře přilehlé, husté, peří je krátké, nebo střední délky.\nVady hrubé : silně třepenité, velmi dlouhé peří.\nVady malé : mírná třepenitost, delší peří, suché lámavé opeření, méně přilehlé peří, řídké peří.\nStruktura peří úzce souvisí s kalitou lesku a svitu, proto ji věnujeme značnou pozornost. U velkých vad však používáme srážky maximálně 4 až 5 bodů.\nvzorník nepřipouští. Jakékoliv znatelné pernaté ozdoby jsou výlukovou vadou. Nejčastější pernatou ozdobou u staváků jsou výrazněji opeřené ty části nohy, které jsou předepsány jako holé a dále také výskyt lasturovité, méně často špičaté chocholky v záhlaví. Je dosti pravděpodobné, že výskyt lasturovité chocholky souvisí u některých rázů (mramorování, modří, barevnopruzí) s křížením se starvickými staváky chocholatými v dávné i nedávné minulosti. Přesto že jde o vadu výlukovou, vyskytují se tak vzácně, že nepředstavují žádný vážnější problém v chovu a posuzování. Ojedinělý výskyt nepatrného opeření prstů je malou vadou a lze to zařadit mezi dovolené úpravy před výstavou.\njsou bez kresby, veškeré opeření je barevné, u bílých bílé.\nTaxativně vyjádřitelné vady:\n1)jedna z letek prvního a druhého řádu barevná (u bílých), jednobarevné pero v ocase (u bílých), totéž u barevných - 4 body\n2)Dvě a více letek a ocasních per barevných (u bílých) a bílých (u barevných) - výluka.\nVady hrubé : větší plochy bílých (barevných u bílých) per, zejména na hlavě, podocasník, štíty křídel a pod.\nVady malé : ojedinělá bílá (barevná) pírka na různých částech těla, bílá skvrna v podkřídlí na přední straně štítu křídla.\nlyska je umístěna uprostřed čela od kořene zobáku a je to podélná bílá (u plamínků barevná) skvrna o šířce 3 až 5 mm a délce 7 až 10 mm.\nVady hrubé : velká lyska nad 10 mm šířky a nad 15 mm délky, silně na jednu stranu vychýlená lyska, silně prokvetla barevným peřím (bílým u plamínků) a oddělená od zobáku („utržená“).\nVady malé : širší lyska (7-10mm), delší lyska (12-15mm), mírně na jednu stranu vychýlená lyska, mírně nepravidelná a bíle prorostlá lyska. Ostatní vady kresby jsou totožné s celobarevnými. Nedovolená úprava lysky (vznik viditelných holých míst) je vadou výlukovou.\nzde patří modří černopruzí, šedohnědě plaví (plši) hnědopruzí, červeně plaví červenopruzí, žlutě plaví (žemláci). Dva barevné pruhy na křídlech jsou výrazné, dobře protažené, nespojují se v horní části křídla a jsou poměrně úzké (cca 10mm).\nTaxativně vyjádřitelné vady : chybějící pruh - výluka, zcela protažený třetí pruh - 4 body.\nVady hrubé : neprotažené pruhy přes celé křídlo, v horní části spojené sbíhavé pruhy.\nVady malé : náznak třetího pruhu, řetízkové a nepravidelné pruhy, široké pruhy, sbíhavé pruhy, málo výrazné pruhy, neprotažený jeden pruh. Chybějící ocasní pruh.\nvyskytují se modří, černí, červení, žlutí a izabeloví. Vady jsou shodné jako u barevnopruhých, srážku uplatňujeme o cca až 2 body mírněji, zejména u černých, kteří jsou ve vývoji.\nexistují černí, modří, červení, žlutí a modří kapratí (penížci), perspektivně mohou být i šedohnědě plaví (plši), bělopruzí a modří mramorovaní (baboráci). Kresbu tvoří 3 až 8 bílých krajních ručních letek, ideálně při stejném počtu bílých letek v každém křídle.\nTexativně vyjádřitelné vady :\n1)v rozmezí 3-8 letek rozdíl o 1 letku - 1 bod, o 2 letky - 2 body, o 3 letky - 4 body, rozdíl o 4 a více letek - 6 až 8 bodů\n2)kresba -9x9 1 bod\n-9x8, 10x9 2 body\n-3x2 a 1 barevná letka mezi bílými 5 bodů\n-2x2 6 bodů\n-barevná krajní letka (kraják) výluka\nVady hrubé : větší bílé skvrny, zejména na hlavě (kromě lysky, která je teoreticky možná), pod zobákem, podocasník, na břiše a jinde. Také výraznější výskyt bílého peří u patních kloubů nohou (kalhoty).\nVady malé : výskyt jednotlivých bílých pírek.\nTato kresba je příbuzná s kresbou sedlatou, a proto u počtu pěti a více bílých letek roste pravděpodobnost výskytu bílých skvrn, zejména podocasníku. Za ideální považujeme kresbu o 5 až 7 bílých letkách.\nvyskytují se modří, černí, červení, žlutí a „stříbřití“ (popelavě červená pigmentace). Jedná se o nejsložitější kresbu. Tvoří ji barevná kapka na čele od kořene zobáku sahající na 1 až 2 mm k obočnici ve tvaru mandle. Mezi okrajem kapky a barevným opeřením krku je cca 1 cm bílý proužek, který od kořene zobáku přechází v bílou náprsenku, jejíž rozměry mohou být od špičky zobáku (nejkratší) až po 4 cm od špičky zobáku (nejdelší). Obočnice se nedotýká ani barevné opeření kapky, ani ze spodní strany barevné opeření krku. Barevné opeření volete je v dolní části protaženo až do poloviny hrudi. Barevné je i srdcovité sedlo, záda, kostřec a ocas až k řitnímu otvoru. bílá jsou křídla, hlava (s výjimkou kapky, která nesahá až po koutek zobáku), náprsenka a část hrudi a břicho. Kapka je dlouhá 15-20 mm, barevná plocha krku začíná cca 5 mm pod spodním okrajem obočnice. U modrých sedlatých bílý vnější okraj vnějších krajních ocasních per nepovažujeme za vadu. Dále u modrých sedlatých je ocas zakončen cca 2cm širokým černým pruhem.\nTexativně vyjádřitelné vady:\n-zcela bílá záda - modří 6 bodů, u stříbřitých 3 body, ostatní výluka,\n-spojená bílá náprsenka s bílou částí hrudí - výluka\n-spojená kapka s barevnou části záhlaví - výluka\n-jedna barevná letka - výluka\n-jedno bílé pero v ocase - 6 bodů\n-dvě a více barevných letek nebo bílých per v ocase - výluka\n-chybějící kapka - výluka\n-krajáky - výluka\nVady hrubé : větší bílé plochy (nežádoucí) v barevném opeření a naopak, nejčastěji se vyskytují: bílý podocasník, kapka oddělená od zobáku bílým peřím („utržená“), bílé skvrny na zádech, prorostlá kapka bílým peřím, široká kapka až k očím a do koutků zobáku, větší barevné skvrny na hlavě, značně široké sedlo, velké barevné skvrny na břiše („kalhoty“).\nVady malé : náprsenka delší než 4 cm, mírně prokvetla kapka, širší kapka, barevná skvrna v záhlaví („šístka“), malý koutek („vousek“), delší kapka, mírně nepravidelné sedlo, menší podocasník, menší barevná skvrna na břiše, širší sedlo, bílá pírka na zádech (ojediněle). Dále drobné nepřesnosti v ohraničení kresby a také krátká náprsenka pod zobák.\nPřes komplikovanost této kresby vyžadujeme její značnou přesnost. U stříbřitých sedlatých světlejších odstínů dochází často ke splývání kresby bílého a barevného opeření, zejména v sedle, v zádech a na hlavě, což je jev nežádoucí. Proto upřednostňujeme takový odstín stříbřité barvy, u které jsou kontury kresby jednoznačné.\nSedlatí kapratí (penížci):\nJde o poměrně mladou kresbu, která se systematicky prošlechťuje až v posledních dvaceti letech. Už v minulosti vznikala náhodně při křížení modrých sedlatých s modrými bělokosými penížky jako nežádoucí meziprodukt. Existují pouze v modré barvě. Kresbu tvoří výrazná pravidelná kapratost tzv. vnějšího srdce modrých sedlatých. Zbarvení kapratosti je sytě černé. Vnitřní srdce požadujeme čisté, bez kapratosti. Pravidelná kapratost vnítřního srdce je považována za malou vadu do 2 bodů.\nVady hrubé : kapratost přesahující až na zadní část krku a volete, silně slitá kapratost vnějšího srdce, ojedinělá, téměř neznatelnlá kapratost vnějšího srdce.\nVady malé : pravidelná i nepravidelná kapratost vnitřního srdce, méně výrazná kapratost vnějšího srdce, mírně slitá kapratost vnějšího srdce. Zahnědlou a hnědou kapratost posuzujeme jako vadu barvy.\nExistují modří s černou kapratostí na štítech křídel a v posledních letech i žlutěplaví se žlutou kapratostí a pruhy. V budoucnu nelze vyloučit ani červeně plavé kapraté a skřivančí s barvou a kresbou jako u koburských skřivanů. U tradičních modrých kapratých se vžil název „penížek“ a již prakticky vymizel starý název „vičňák. Kapratou kresbu tvoří oválné skvrny na jednotlivých pírkách na štítech jejichž překrývání vytváří charakteristickou trojúhelníkovou kresbu štítů. U modrých se vyskytuje i bělokosá kresba. Do budoucna nelze vyloučit ani kresbu lysou u všech barev.\nVady hrubé :\n1)Modří: narezlá kapratost a pruhy, světlé konce letek, narezlé letky, silně nepravidelná nebo zcela slitá kapratost.\n2)Žlutěplaví: silně nepravidelná nebo zcela slitá kapratost, zcela nevýrazná kapratost.\nVady malé :\n1)Modří: zahnědlé pruhy s kaprování, zašedlé letky, mírně nepravidelná kapratost, slitá kresba v horní třetině štítů, nepřesné nebo přerušované pruhy a výrazný třetí pruh.\n2)Žlutěplaví: mírně nepravidelná nebo mírně slitá kapratost, málo výrazná kapratost.\nZatímco žlutěplavé posuzujeme jako nový ráz ve vývoji, u modrých už klademe poměrně velký důraz nejen na kresbu, ale i na barvu a lesk. Problémem zůstává nejen časté překrvení oka, ale i výskyt skvrn na zobáku u modrých. Lysá kresba by zde velmi pomohla.\nExistují v modré a červené barvě. Stále přetrvává tradiční název „baborák“, v zahraniční odborné terminologii je vžitý název „grizzly“. Kresba je tvořená bíle žíhaným peřím po celém těle, vole je poněkud tmavší. Žíhání není pravidelné a vytváří dojem mramorování. Modří mají na křídlech 2 černé pruhy, červení 2 červené. U modrých jsou letky modré, bíle žíhané, ocas je zakončen cca 2 cm černým pruhem.\nVady hrubé : značně nepravidelná kresba ve štítech, chybějící pruhy, bílá pera v ocase a křídlech, bílé skvrny na hlavě i jinde, silně narezlé letky u modrých.\nVady malé : méně výrazná kresba na štítech, chybějící mramorování na spodní části těla, méně výrazné pruhy, náznak třetího pruhu, světlejší nebo nepatrně narezlé letky, zahnědlé pruhy u modrých a světlejší hlava.\nVzhledem k problémům s čistotou zobáku u modrých lze doporučit i lysou kresbu.\nChovají se v barvě černé, červené, žluté a modré a kresba má tři modifikace - tmavou, světlou a běloštítnou. Kresba je tvořená bílými a bíle prokvetlými pery, poměrně pravidelně rozsetými na barevné ploše hlavy, horní třetiny volete, horní části křídel (ramínka-asi do třetiny), sedla a zad. Ostatní části těla, letky a ocas jsou barevné. Světlí tygři mají mnohem více prokvetlé vole (asi do poloviny) a celé štíty křídel jsou rovněž dosti prokvetlé (bílým a žíhaným peřím). Běloštítní tygři mají čistě bílé štíty křídel až po letky druhého řádu. Bílá záda u běloštítných tygrů nejsou vadou.\n-chybějící kresba hlavy a volete - 6 bodů\n-chybějící kresba sedla a křídel - 5 bodů.\nVady hrubé : bílá pera v ocase a křídlech (letky), silné záběly v ocase a křídlech, větší souvislé bílé plochy, výrazně prokvetla spodní část volete a spodní části těla.\nVady malé : menší záběly v letkách a ocase, nepravidelná kropenatost, ojedinělé bílé peří ve spodní části volete a těla a v podocasníku, zcela tmavá záda u světlých tygrů, ojedinělé bílé peří okolo patních kloubů (kalhoty).\nTímto vzorníkem je vyřešen dlouhodobý problém - rozdíl mezi světlým a běloštítným tygrem. Zbývajícím problémem je vyřešení kresby modrých tygrů, kterými se zabývá jen málo chovatelů a pokrok je za posledních 20 let nepatrný. V padesátých letech bohužel vymizeli modří bezpruzí stávací, kteří mohli vývoj modrých tygrů urychlit. Za úvahu by stálo použití modrých bezpruhých štajgrů. Modré tygry je nutno posuzovat s vědomím rázu ve vývoji.\nJ.Bílí s barevnou lyskou („plamínci“):\njejich kresba i vady kresby jsou shodné s lysou kresbou u barevných. Vyskytují se černí, červení, žlutí, modří a stříbřití.\njsou celí bílí a kresbu tvoří barevný ocas ve spodní části po řitní otvor (jako u sedlatých), na kostřeci je ukončena rovnou čarou kolmou na osu těla. Vyskytuje se i s kresbou plamínka.\nVady hrubé : dvě a více bílý per v ocase, značně velký bílý podocasník, značná nepravidelnost ukončení kresby na kostřeci a silné záběly.\nVady malé : jedno bílé pero v ocase, mírné záběly, malý podocasník a mírná nepravidelnost kresby na kostřeci.\nExistují červení a žlutí, teoreticky i černí. Jsou zásadně perloocí. Kresbu tvoří dva barevné pruhy na křídlech, ostatní opeření je bílé. V tom spočívá největší problém jejich šlechtění. Tito holubi nejsou vlastně v pravém slova smyslu bílí, jako např. plamínci, ale jsou to vlastně bělouši („šiml“) s rozředěnou pigmentací tak, že zůstane patrná jen kresba pruhu. Potíž je v tom, že s vymizením barvy na voleti i jinde jde ruku v ruce i snižování výraznosti pruhů.\nVady hrubé : výrazně probarvené vole (krk) a další části těla, téměř neznatelné oba pruhy, obě tmavé oči - 4 body.\nVady malé : málo znatelné probarvení volete a ocasu, méně výrazné pruhy, široké a nepravidelné pruhy, nedotažené pruhy.\nM. Běloštítní (štítníci):\nKresbu tvoří bílé plochy štítů křídel, ostatní části těla jsou barevné. Zatím se vyskytují hlavně žlutí, řídčeji i červení a černí, zpravidla jako vedlejší produkt chovu bělopruhých a izabel. Mohou být i v kombinaci s lysou kresbou, i tygr.\nVady hrubé : silně prokvetlé štíty barevným peřím, bílé skvrny na jíných místech těla.\nVady malé : nepatrně prokvetlé nebo nedotažené štíty, v letkách II. řádu prokvetlá pera a jednotlivá bílá pera na jiných částech těla.\nN. Šupkatá kresba (bělokapratá kresba):\nJedná se o barevné holuby s bílou šupkatosí kapratostí (nebo i šupinatostí) na štítech křídel. Vyskytuje se hlavně u červené barvy, řidčeji u žlutých a černých. Mohou být i v kombinaci s lysou kresbou. Vznikají zpravidla jako vedlejší produkt při šlechtění bělopruhých. Bílá nebo šupinatá záda nejsou vadou.\nVady hrubé : souvislé bílé nebo bíle prokvetlé plochy mimo štíty a záda, kresba na menší ploše než dvě třetiny štítů, silně slitá kresba štítů.\nVady malé : menší nepravidelnosti v kresbě štítů, výrazný jeden nebo oba bílé pruhy na křídle, jednotlivá bílá nebo prokvetlá pírka mimo štíty a záda, mírně slitá šupinatost (kapratost).\nU tohoto rázu barevná záda jsou předností.\nodpovídá postavám středně velkých voláčů jejichž délka je kolem 40 cm. Hruď je dobře vyvinutá a osvalená. Trup (tělo) je při typickém postoji nafouklého holuba držen vzpřímeně pod úhlem 450. Požadujeme délku 37-40 cm, a to u holubů 38-40 cm a u holubic 37-40 cm.\nVady hrubé : délka pod 35 cm, u samců pod 36 cm, příliš dlouhá postava (42 cm a více), pokud není délka způsobena extrémně dlouhým ocasem, značně útlá nebo značně hřmotná postava.\nVady malé : poněkud delší nebo kratší postava než je předepsáno, poněkud útlejší postava, mírná hrbatost zad při vrkání, delší zadní partie postavy (od nohou dozadu), příliš krátká přední partie (pokud to není způsobeno krátkým krkem).\nU této pozice při posuzování bývá často používáno termínu „delší zadní partie“ nesprávně i u holubů, na spodní hranici požadované velkosti. Tam by bylo spíše na místě povšimnout si délky přední partie, případně krku. Této pozici je nutno věnovat značnou pozornost i s ohledem na její důležitost směrem k letovým vlastnostem - stavění.\n11. Stavba těla:\núzce souvisí z předchozí pozicí. Do vad této pozice soustřeďujeme všechny vady související s anatomickými odchylkamil stavby kostry od normálu středního voláče.\nVady hrubé : silně prohnutá nebo esovitě zakřivená hrudní kost, jiné znatelné anatomické odchylky od ideálu.\nVady malé : mírně prohnutá nebo esovitě zakřivená hrudní kost.\nMechanicky naražená hrudní kost (vrub ve viditelné hraně hrudní kosti pocházející od úrazu), anatomické deformace hlavy, zobáku, ozobí a obočnic neposuzujeme v této pozici.\nPoměrně velmi dlouhý, tak jak je tomu obvyklé u všech středních voláčů u kterých je předepsána hruškovitá volatost.\nVady hrubé : velmi krátký krk.\nVady malé : poněkud kratší krk.\nTato pozice je velmi důležitá, jelikož délka krku podmiňuje tvar volatosti. Přesto je posuzovateli mnohdy zcela opomíjena. Vady tvaru krku se vždy přímo projevují na tvaru volatosti a jsou posuzovány jako vady volatosti.\nje dobře vyvinutá, hruškovitého tvaru, v dolní části mírně podvázané, v horní třetině mírně rozšířené. Vole je vyvinuté směrem dopředu a do stran, mírně i na zadní části krku.\nTexativně vyjádřitelné vady: úplná nevolatost - výluka.\nVady hrubé : malá volatost, nesouměrné na stranu vychýlené vole, pytlovité vole, zcela kulovité vole.\nVady malé : menší volatost, menší nesouměrnost, přefouklé vole, nepodvázané vole, mírně kulovité, nevyvinuté do stran a do zadu (krku).\nVolatost je jedním z nejdůležitějších znaků u všech voláčů, a proto ji i při posuzování věnujeme náležitou pozornost. Velkou výhodu mají holubi s klecovou drezúrou, nebo alespoň krotcí. Posuzovatel není povinen holuba nafukovat (jsou země, kde je to přímo zakázáno). Důležitou vlastností volatosti v chovu je i pružnost volete, aby holubi neměli s uvolněným přefouklým voletem potíže při krmení mláďat. Takové jedince je lépe vyřazovat z chovu. Na druhé straně jsou již překonané názory některých členů Klubu v minulosti, že stavák je střední voláč a tudíž může být jen „středně“ volatý. To je samozřejmě nesmysl, všichni vyníkající lholubi minulosti i součastnosti byli vždy dokonale volatí. V tom spočívá také klíč k mezinárodnímu uplatnění českých staváků. Kvůli posouzení volatosti si nesmí posuzovatel nechat holuby nosit aby viděl jak vypadá volatost dříve, než vezme holuba do ruky. Někteří jedinci mohou být po vzetí do ruky stresováni (zejména mladá zvířata) a obtížně se pak posuzují i po nafouknutí. Souhrn dojmů před i po nafouknutí dá posuzovateli celkový obraz, a to i o délce krku.\njsou pro staváka důležitým prostředkem k letu. Jsou silná, rovná, k tělu dobře přitažená, dobře kryjí záda, nekříží se a jsou o cca 2 cm kratší než ocas. Špičky křídel jsou poměrně tupé, jelikož vyžadujeme poměrně široké rovné letky. Letky nesmí být úzké a šavlovitě prohnuté.\nTexativně vyjádřitelné vady: zřetelně svěšená pod ocas - výluka.\nVady hrubé : dlouhá (až téměř ke konci ocasu), šavlovitá, zkřížená (i to je možno posoudit pouze před vzetím holuba do ruky).\nVady malé : mírně delší křídla, poněkud zkřížená křídla, užší šavlovitě prohnuté letky, nedostatečně přiléhající oblouky křídel k hrudi, příliš ostré špičky křídel (málo tupé).\nDélka a tvar křídel procházela v minulosti vývojem od velmi dlouhých, šavlovitých křídel až po dnešní požadavek křídla středně dlouhého až mírně kratšího, nezkříženého. Tvar, délku a okolnost, zda se nekříží, musí posuzovatel posoudit ještě než vezme holuba do ruky. Po vypuštění do klece může méně drezúrovaný holub i dosti značně křížit křídla a ty pak působí opticky i delším dojmem. V ruce se naopak posuzuje tvar a šířka letek.\nje poměrně úzký, dobře složený, střední délky nebo i mírně kratší, přesahuje konce křídel o cca 2 cm, je nesen v linii zad a nedotýká se země. Obsahuje 12 per středně širokých, stejné délky.\n-chybějící krajní pera - 4 body\n-13 per - 5 bodů\n-14 per - 6 bodů\n-15 a více per - výluka\n-9 a méně per - podle okolností buď výluka (nedovolená úprava) nebo silné rozpeření do kolonky kondice\n-10 a 11 per posuzujeme jako malou vadu.\n- silně zdvižený ocas vytvářející zřetelnou kolíbku - výluka.\nVady hrubé : velmi široký, silně stříškovitý, zdvižený nad linii zad, uprostřed dělený (rozeklaný), vidlicovitý, silně neuspořádaný.\nVady malé : poněkud širší, mírně stříškovitý, delší, poněkud neuspořádaný, snížená krajní 1 až 3 pera dotýkající se země.\nDélka, tvar a sklon ocasu jsou důležité estetické prvky, které je nutno posuzovat v poměru k délce a tvaru celého těla, nohou a křídel. O ocas se opírají převážně holubi s krátkýma nohama.\nnohy jsou střední délky (výšky) nebo i mírně vyšší, neopeřené, červeně zbarvené se světlými drápky.\nTaxativně vyjadřitelné vady: chybějící 1 a více drápků - výluka, zcela tmavé drápky u bílých, žlutých, žlutopruhých a dále sedlatých a bělokosů všech barev - 2 body, u ostatních maximálně 1 bod (možno tolerovat).\nVady hrubé : výrazně opeřené nohy, příliš nízké nohy (krátké), jednotlivá pírka na noze a prstech jsou vadou malou či spíše nedostatečnou přípravou na výstavu (tedy chybou chovatele), výrazně podkleslé nohy.\nVady malé : poněkud nižší (kratší) nohy, mírně podkleslé nohy, zbarvení nohou zamodralé či našedlé.\nPři posuzování výšky nohou je důležité všechny holuby prohlížet ze stejného bočního úhlu. Přednost dáváme mírně vyšší noze, úměrné ostatním proporcím těla. Při výskytu deformací je třeba rozlišit mechanické poškození nebo otlaky na nohách od deformací způsobených nemocí (salmonelóza a pod.). Projev nemoci znamená automaticky výluku.\nje velmi důležitou estetickou součástí exteriéru u všech voláčů, včetně staváků. Musí být vzpřímený pod úhlem 450 měřeno jako úhel mezi pomyslnou podélnou osou těla (od oka ke konci ocasu) a vodorovnou podložkou.\nVady hrubé : obrácený postoj zadní částí těla vzhůru, jednoznačně vodorovný postoj.\nVady malé : příliš vzpřímený, méně vzpřímený, široký.\nPři posuzování postoje dochází na výstavách velmi často k nepříjmným omylům zejména u holubů s nedostatečnou drezůrou, kterých je stále většina. Tito holubi zejména první dva dny neradi předvádějí správný postoj, což se mnohdy třetí a čtvrtý den změní. Proto posuzovatel musí tuto pozici posuzovat velmi obezřetně. Správný postoj úzce souvisí také s délkou nohou a ocasu. Jako ideální délka nohy se jeví cca 39-40 mm u neopeřené části a cca 110 mm u celé nohy.\n18. Celkový dojem:\nČeský stavák musí působit dojmem živého, temperamentního holuba s dokonalým opeřením a barevností. Všechny části jeho těla musí být ve vzájemné proporci a vytvářet harmonický dojem dokonalého voláče střední velikosti. K bodovým srážkám se tato kolonka u staváků prakticky téměř nepoužívá.\n19. Kondice a péče:\nV této kolonce je možné srážet body za všechny nedostatky kondice holuba a chovatelské péče. Zejména se jedná o stav opeření (rozpeřenost), zdravotní stav a čistotu všech částí těla a opeření. Bodové srážky se používají zpravidla v rozpětí 1 až 2 body.\nDosavadní vzorníky českého staváka od roku 1936\n„Český stavák“ - Vojtěch Mrštík 1946\nInterní klubové materiály od kolektivu autorů\nVlastní publikované materiály od roku 1974\nMěření některých měřitelných částí provedli z větší části bratři Zdeněk a Karel Bekové.


Maloobchodní tržby v květnu zrychlily růst na 3,2 procenta — ČT24 — Česká televize\nMaloobchodní tržby v květnu zrychlily růst na 3,2 procenta\nPraha – Češi jsou při nakupování stále umírnění, přesto obchodníkům podle statistik tržby v květnu rostly. Za stejný objem zboží totiž zaplatí zákazníci víc než loni. Můžou za to vysoké ceny ropy a potravin na světových trzích. Bez očištění o sezonní vlivy zrychlily maloobchodní tržby meziroční růst na 3,2 procenta, v dubnu to přitom bylo 2,7 %. Podle Českého statistického úřadu byl růst tržeb ovlivněn zejména prodejem motorových vozidel a nepotravinářského zboží.\n„Vzhledem k tomu, že letošní květen měl o jeden pracovní den navíc, nejedná se o dobrý výsledek. Po očištění o výhodu jednoho pracovního dne činí výsledek pouze 1,4 procenta. Meziměsíčně po sezonním očištění došlo k poklesu o 0,7 procenta,“ komentoval dnes květnové statistiky Michal Brožka z Raiffeisenbank.\nRůst tržeb je podle něj brzděn meziročním nárůstem cen potravin a cen u čerpacích stanic, když právě tyto položky meziroční tempo růstu maloobchodu snižují nejvíce. „Již od dubna lze pozorovat, že růst v běžných cenách je vyšší než v cenách stálých. Maloobchodní ceny tedy rostou, zatímco v minulém roce si obchodníci pomáhali výraznými slevami,“ podotkl Brožka.\nPodle Brožky se ale nedá říci, že by se tuzemskému obchodu dařilo natolik, aby prodejci mohli zdražovat. „Vyšší ceny se totiž převážně týkají položek, kterých se dotýká nárůst cen potravin a ropy na světových trzích. Velká škála položek je v maloobchodu levnější než před rokem. Příkladem budiž automobily či elektronika, které táhnou prodej maloobchodu vzhůru za pomoci výrazných slev,“ míní.\nLetos porostou hlavně internetoví prodejci\nPodle Pavla Kulhavého ze společnosti PwC bude letošní rok pro maloobchodníky stále náročný a růst jejich tržeb bude v řádu jednotek procent. „Výrazněji si polepší jen internetoví prodejci, kteří díky nižším nákladům dokážou oslovit mnoho zákazníků, kteří stále “fungují„ v úsporném režimu. Ani poté, co příznivá data z ekonomiky, zejména z trhu práce, přesvědčí spotřebitele, že je krize konečně za námi, se nebudou chovat jako před krizí,“ podotkl Kulhavý.\nK meziročnímu růstu tržeb bez očištění přispěl prodej a opravy motorových vozidel 2,1 procentního bodu a nepotravinářského zboží 1,9 procentního bodu. Opačně působil prodej potravin, který se snížil o 0,6 procentního bodu a pohonných hmot s úbytkem 0,2 procentního bodu.\nJiž 19 měsíců nepřetržitě se zvyšoval maloobchod provozovaný prostřednictvím internetu nebo zásilkové služby, a to o 21 procent. Tržby\nza prodej textilu a obuvi se zvýšily o 9,8 procenta, tržby za počítačové a\nkomunikační zařízení stouply o 9,3 procenta, tržby za výrobky pro kulturu\na rekreaci se zvýšily o 7,8 procenta. Tržby za farmaceutické, zdravotnické\na drogistické zboží stouply o 5,1 procenta a za výroby pro domácnost o 3,4\nNaopak méně se v květnu prodávaly potraviny ve specializovaných, a to o 2,8 procenta, a v nespecializovaných prodejnách byly tržby nižší o 2,5\nprocenta. V nespecializovaných prodejnách s převahou nepotravinářského\nzboží klesly tržby o 0,9 procenta.\nČeši v dubnu utráceli


Silniční helmy Specialized - Ski a Bike Centrum Radotín\nSilniční helmy Specialized\nSpecialized Evade II - Rocket Red/Candy Red Specialized Evade II - Rocket Red/Candy Red\nAerodynamická silniční helma S-Works Evade. Lehká a odvětraná helma je naše nejrychlejší silniční přilba, kterou jsme testovali.\nCyklistická helma Specialized S-Works Prevail Team – Team Red Cyklistická helma Specialized S-Works Prevail Team – Team...\nŠpičková ultralehká cyklistická přilba kombinuje skvělé odvětrání a aerodynamický design pro nejlepší výkon. Navíc v designu vašeho oblíbeného týmu. Zde v týmové červené barvě.\nCyklistická helma Specialized Echelon II - red fade Cyklistická helma Specialized Echelon II - red fade\nCyklistická helma Specialized S-Works Prevail II - navy/red Cyklistická helma Specialized S-Works Prevail II - navy/red\nHelma S-Works Prevail II je ultra-lehká závodní helma, která díky výborné ventilaci, fantastické aerodynamice a ultra-lehké konstrukci patří mezi nejlepší výkonnostní helmy na trhu. V modré barvě s červenými prvky.


Cesta ze Lhotek na Fajtův kopec byla již provizorně opravena\nPodle informací Města Velké Meziříčí společnost Metrostav slíbila během dubna opravu komunikace, která bude od května sloužit jako objízdná trasa na Fajtův kopec. Ta bude využívána v důsledku uzavírky silnice přes dálnici v době, kdy dojde k demolici nadjezdu.\nSnesení zmíněného nadjezdu, kvůli kterému nebude pro vozidla existovat jiná cesta na Fajtův kopec než přes zmiňované Lhotky, je stále avizováno na 4. a 5. května (ze soboty na neděli v noci).\nŠkodu v předběžné výši 1,5 milionu Kč za sebou zanechal středeční požár střechy hospodářského stavení v Kozlově. Při požáru ani samotném zásahu se nikdo nezranil. Příčina se nadále vyšetřuje.\nHlášení o požáru přijala operátorka tísňové linky 112 HZS Kraje Vysočina v 21.07 hodin.\nV Křižanově a na Moravec očekávejte uzavírku silnice\nUzavírka II/360 Moravec-Křižanov\nETAPA 1: 2. -15. 5. jde o uzavírku křižovatky od radnice až po odbočku na zámek\nETAPA 2: 15. - 29. 5. jde o uzavírku od odbočky na zámek až po Moravec.\nNové tabule přinášejí užitečné informace z dálnice\nV důsledku probíhající rekonstrukce dálnice D1 u Velkého Meziříčí a Měřína proběhlo minulý týden v pátek umístění informačních ledkových tabulí na 138. km ve směru na Brno a 152. km směr Praha.


Berdych nestačil v semifinále na Djokoviče — Tenis — ČT sport — Česká televize\nBerdych nestačil v semifinále na Djokoviče\n21. 4. 2012 16:43, autor: ČT sport aktualizováno 21. 4. 2012 18:32\nMonte Carlo - Český tenista Tomáš Berdych si v Monte Carlu o titul nezahraje. V semifinále prohrál se světovou jedničkou Novakem Djokovičem 6:4, 3:6 a 2:6. Srbský hráč se ve finále utká se Španělem Rafaelem Nadalem, který může po vítězství nad Francouzem Gillesem Simonem z Francie 6:3 a 6:4 triumfovat na turnaji poosmé za sebou.\n"Bylo to těžké, vítr se pořád točil, takže jsme nevěděli, odkud přijde. Moji hru to trochu zabilo, protože rád hraju agresivně."\nBerdycha čeká semifinálový zápas proti Djokovičovi, 21. 4. 2012


Webová kamera ve Veľkém Mederu, živá kamera ve Veľkém Mederu, počasí ve Veľkém Mederu\nRakouskoAndorraBelgieNěmeckoFrancieGruzieItálieNizozemskoŠvýcarskoSlovenskoBelá-Dulice - Jasenská dolinaDemänovská dolina - Chopok NorthDolný Kubín - Kubínska hoľaDonovaly - Park SnowHorné Lehotě - Chopok SouthHorné Lehotě - TáleKrompachy - Relax Centre PlejsyMartin - winter park MartinkyNový SmokovecPodhájska - Wellness centrum AquamarinPoprad - AquaCityRajecké Teplice - Spa AphroditeRužomberok - Malinô BrdoŠtrbské plesoTatranská Lomnica - Skalnaté plesoTerchová - VrátnaTurčianske Teplice - Spa & AquaparkValča - SnowlandVeľký Meder - Thermal CorvinusVyšná Boca - Bačova roveňŽdiar - Ski BachledovaŽdiar - Skicentrum StrednicaZuberec - Roháče-SpálenáŠpanělskoČeskoMaďarskoUsa\nWebová kamera v Veľký Meder - Thermal Corvinus\nVeľký Meder – užijte si nádhernou relaxaci v termálních lázních\nMěsto Veľký Meder leží na jihozápadě Slovenska ve výšce 112 metrů. Před první světovou válkou bylo město součástí Maďarského království. Toto historické pozadí je znatelné ještě dnes, většina z 9 000 obyvatel je maďarského původu.Již přes 900 let se v lázeňském středisku využívá a cení blahodárných účinků teplé termální vody. Roku 1974 byly zřízeny první termální lázně, Thermal Corvinus. Ve vnitřních prostorách zvou plavecké bazény a bazény k sezení s vodou teplou 30°C až 37°C k relaxaci a uvolnění. Vodní masáž příjemným způsobem uvolní přetažené svaly. Malí hosté si mohou hrát v samostatném dětském brouzdališti s teplou vodou a klouzat se po „vodním hradě“. Venkovní prostory jsou akční: skluzavky Kamikaze a Spiro v italském bazénu vám vyženou hladinu adrenalinu do výše. Ve sportovním bazénu s vodou chladnou 28°C se při kraulu každopádně také zapotíte. Výletem do saunového světa odpočinkový zážitek završíte. Webová kamera feratel zobrazuje live dění v termálních lázních.\nPočasí ve Veľkém Mederu\nRoční průměrná teplota činí ve Veľkém Mederu 11,5°C. Měsícem nejbohatším na srážky je srpen, který je s průměrnou teplotou 25°C také nejteplejším měsícem v roce. V lednu a prosinci klesají teploty až těsně pod hranici nula stupňů. Webová kamera feratel zobrazuje live aktuální klimatické podmínky na místě.Webové kamery v blízkosti:Dolný Kubín, Krompachy, Popradferatel>Webová kamera / počasí>Slovensko>Veľký Meder - Thermal Corvinus


Geodetické značky pro mobilní mapování v Olomouckém kraji někdo ničí, lidi vystrašilo i noční snímkování Havířova - DVS\nDatum: 4. 4. 2022, zdroj: Lesensky.cz, rubrika: Ostatní\nDesítky geodetických značek na silnicích v Olomouckém kraji, které jsou nezbytné pro aktuálně probíhající mapování komunikací, někdo přemaloval černou barvou a bude proto nutné je znovu nakreslit a zaměřit. Může jít o dílo vandala, nebo i strach ze značení potenciálních vojenských cílů související se situací na Ukrajině. Podobně totiž lidi nedávno vystrašilo například i noční letecké snímkování města Havířova.\nBrněnská společnost TopGis má v následujících týdnech v plánu pomocí auta vybaveného speciálními kamerami zmapovat silnice druhé a třetí třídy v Olomouckém kraji. Pořízení snímků komunikací je součástí projektu vytvoření digitálně technické mapy kraje. Samotnému mobilnímu mapování předchází umístění takzvaných vlícovacích a kontrolních bodů – značek na silnici, které musí následně zaměřit geodet.\n„Jedná se o geodetický bod, který nám po pořízení snímků všech komunikací umožní vytvořit podklad pro následné polohově přesné mapování. Tyto značky, jejichž poškození je trestným činem a bez nichž nelze přesné mapování správně provést, však začal někdo systematicky zamalovávat černou barvou. Takto znehodnocených značek je již několik desítek, přičemž bude nutné je znovu na silnice nejen namalovat, ale rovněž i následně zaměřit,“ uvedla výkonná ředitelka společnosti TopGis Drahomíra Zedníčková.\nVytvoření a zaměření takového bodu geodetem vychází až na tisíc korun. Pachateli hrozí nejen pokuta, ale také až dvouletý trest. Podle aktuálních dohadů může jít o dílo jednoho i více vandalů, ale i dopad současné války na Ukrajině a s ní související strach z označování potenciálních vojenských cílů. „V posledních letech jsme se s podobným rozsahem zničených značek nesetkali. Případné obavy občanů chápeme, rádi bychom však vysvětlili, že je to nutná součást naší práce, bez které nejsme schopni odevzdat kvalitní dílo,“ řekla výkonná ředitelka společnosti.\nPokud policie pachatele neobjeví, lze jen spekulovat, co za poškozováním značek stojí. V minulých týdnech ale vliv války na Ukrajině na smýšlení lidí TopGis pocítil při nočním leteckém termálním snímkování Havířova. „Standardně na průlet letadla nad zástavbou v nočních hodinách negativně reagují řádově jednotky lidí. To poslední na začátku března vyvolalo desítky reakcí jak prostřednictvím telefonu, tak i e-mailem a na sociálních sítích,“ popsala Drahomíra Zedníčková. TopGis přitom figuruje pouze v roli dodavatele geografických dat pro strategii města k adaptaci na změnu klimatu, jejíž opatření budou spolufinancována ze zdrojů Evropské unie.


Jarek Bajko o péči o půdu – Tvoříme zdravou krajinu\nTvoříme zdravou krajinu\nproměňujeme ornou půdu na ovocné sady, remízky, cesty s alejemi, louky s tůněmi\nPro vlastníky orné půdy\nJak o stromy pečujeme\nJarek Bajko o péči o půdu\nMít vlastní půdu, začít na ní pěstovat rostliny nebo chovat zvířata, věnovat jí čas a pozornost může být jedna z velkých výzev v životě. Ať je touto půdou pole po předcích nebo nově koupený pozemek, máme vždy možnost jej přetvořit ve zdravý a fungující ekosystém. Přetváření holé půdy na rajské zahrady, remízky či sady plné života dává smysl, je naplňující a inspirativní činností, zbude po nás kus dobré práce (ráje) a udělá nám radost. Více…\nNa této stránce sdílíme převážně informace skrze vlastní zkušenosti s proměnou pozemků a krajiny. Uvádíme zdroje inspirace, co si přečíst, jaké dovednosti se můžou hodit a s kým a čím se můžeme na cestě při přetváření kousků krajiny v rajské zahrady potkat.\nZ čeho vycházíme?\nPříroda nám jde příkladem svými systémy pro zadržování vody, využitím slunečního svitu, tvorbou úrodné humusové vrstvy a vzájemně se podporující rozmanitostí a hojností. Věnujeme se jak půdě vlastní, tak i obecní, kde pravidelně sázíme nové ovocné stromy a pečujeme o ty stávající. Vytváříme design pozemků podle místních a krajových poměrů, začleňujeme permakulturní způsoby hospodaření a sledujeme odezvu na každé naše počínání. Stále zkoušíme nové věci a postupy, co funguje opakujeme a škálujeme do větších měřítek, co nefunguje, bereme jako výzvu ke změně a dalšímu vývoji.\nJako první krok na novém pozemku vždy jen pozorujeme a všímáme si všeho, co se na něm a v jeho okolí odehrává. Dlouhé a pozorné pozorování je základem všech akcí, které na pozemku a s ním provádíme. Co sledujeme? Oslunění a stíny na pozemku, přirozené i uměle vytvořené tvarování povrchu, vlhkostní poměry, odtoková a zásaková místa, převažující směr větru, přístupnost pozemku, stávající druhy rostliny, jejich výskyt a četnost, činnosti a stavby v okolí, aj.\nZačínáme-li s holou polní půdou, nejdříve se zaměřujeme na opětovnou hydrataci půdy a regeneraci půdního života. Co nejdříve celou plochu půdy pokryjeme rostlinami – výsevem jednoletých i víceletých druhů. Tím se nejen sníží odpar z povrchové vrstvy půdy, dodá se také organická hmota jako výživa pro půdní mikroorganismy a zvýší se schopnost půdy pojmout vodu. Dobře vyživená půda nám vyživí i rostliny na ní pěstované.\nJakmile je půda připravená na udržení vyšší vegetace, sázíme keře a stromy, jednotlivě i ve skupinách do stromořadí nebo alejí, živých plotů, remízů a sadů. Dbáme na pestrost výsadeb a vybíráme vhodné druhy podle stanoviště, záměru a plánu následné péče.\nKaždou kapku vody, která dopadne na pozemek se snažíme zasáknout do půdy, našeho největšího rezervoáru vody v krajině. Proto pro pozemky navrhujeme a vytváříme prvky pro pasivní zadržování vody – zejm. průlehy a mikro-terásky v okolí stromů, které k nim svádějí vodu z okolí. Aktivně zadržovat vodu lze jak v nádržích a barelech, ale také jakoukoli organickou hmotou – tlejícím dřevem nebo listím zakopaným v půdě, přidáváním kompostů a biouhlů na povrch půdy.\nPodobně jako s vodou na pozemku, které díky vegetaci a zasakovacím opatřením, neustále každým rokem přibývá, můžeme pracovat i s mikroklimatem. Výsadbou větrolamů a v tzv. „sluneční pasti“ lze pěstovat jak vzácnější ovocné druhy, tak zlepšovat podmínky pro růst a plodnost již existujícím stromům.\nA co z toho bude?\nNa lokální úrovni tak za pár let vytváříme přírodou inspirovaný systém, který zadržuje a ukládá vodu, vytváří a doplňuje si vlastní živiny, vhodnou výsadbou si sám reguluje výskyt škůdců, zvyšuje si pestrost rostlinných a živočišných druhů a sám se chrání před extrémy počasí. Jeho tvůrcům poskytuje životní prostor, vlastní obživu ve formě ovoce, zeleniny, dřeva a mnoha dalších produktů. Takto vzniká a zvyšuje se rezilience jedince, hospodářství, společnosti i krajiny, schopnost odolávat a adaptovat se na měnící se podmínky prostředí.\nGlobální změny, jako jsou výskyty extrémních jevů kvůli zvyšující se koncentraci skleníkových plynů, se díky rostoucí bujné a zdravé vegetaci, ukládání uhlíku a zadržování vody v systému zodpovědného hospodaření na půdě stanou úspěšně zvládnutou etapou v historii evoluce člověka na planetě Zemi.\nChci dostávat info na mail\nChcete-li dostávat pozvánky na sázení a zprávy o nových projektech, napište nám na zivakrajina@brontosaurus.cz. Zprávy Vám budeme posílat nejvýše čtyřikrát do roka.


Chiroptofobie či sfeksofobie. Jakých zvířat se lidé nejčastěji bojí? | Globe24.cz\n15:17, 05. října 2018\nCo je to vlastně fobie? Jedná se o chorobný strach z určitých věcí nebo situací. A právě panický strach ze zvířat patří k těm vůbec nejčastějším fobiím. Zatímco někdo nemůže dané zvíře spatřit, někomu vadí již pouhá myšlenka na objekt strachu. Fobie ze zvířat pak nejčastěji vznikají v dětství. Projevují se rychlým bušením srdce, chvěním, neklidem, suchem v ústech, zhoršeným dýcháním, závratí, návaly horka či naopak chladu, pocením či mravenčením končetin. Člověk se zkrátka cítí ohrožen, má strach, propadá nervozitě a panice.\nA jakých zvířat se lidé nejčastěji bojí?\nArachnofobií trpí velké množství lidí. Možná i vy máte hrozný strach z pavouků. Podle statistik se arachnofobie objevuje u téměř čtvrtiny obyvatel světa. Nejčastěji se pak pavouků bojí ženy. Někteří arachnofobici nesnesou být ani na místě, kde je pravděpodobný výskyt pavouků. Většina postižených lidí se sice těchto zvířátek velmi bojí, ovšem za žádnou cenu nechtějí pavouka spustit z dohledu. Ještě větší obavy totiž mají z toto, že pavouk někam zaleze a nečekaně zase vyleze. A z toho by arachnofibici zešíleli!\nEntomofobie, to je panický strach z brouků. Co na těchto malých potvůrkách lidi tolik děsí? Jejich malý vzrůst, mnoho nožiček, to, že se mohou objevit všude. Lidé trpící tímto strachem se neobejde bez hubících sprejů. Také klidně několikrát denně uklízí domácnost, aby brouci neměli šanci přežít. Nesmějí mít také u oken či dveří žádné škvírky, pobyt v přírodě také rozhodně nevyhledávají.\nVlci jsou odpradávna zvířata, kterých se člověk bál. Proto se je lidé snažili v minulosti vyhubit a takřka se jim to povedlo. Panická hrůza z vlků se nazývá lupofobie. Nejčastěji se rozvíjí na základě nějakého traumatu. Ve Spojených státech amerických, v Kanadě či v severní Evropě trpí touto fobií většinou lidé, které v dětství vlk napadl či nějak vyděsil. Odborníci také zaznamenali případy lidí, kteří se těchto zvířat sice báli, na druhou stranu je však vlci fascinují.\nVermifobie, tedy chorobný strach z červů, je také poměrně častou fobií. Pod tuto kategorii spadá také strach ze žížal. Mnoha lidem jsou zkrátka tito živočichové odporní. Vyjít si někam zrovna po dešti, to musí být pro vermifobiky utrpení!\nCo je to ailurofobie? Panická hrůza z koček! Jedinci trpící touto fobií pohlížejí na kočky jako na ztělesnění zla, bojí se, že je kočka pokouše nebo poškrábe. Vždyť kočičí zatahovací drápy jsou tak děsivé! V minulosti byl tento strach silně spojen s náboženstvím. Kočky byly odjakživa spojovány s ďáblem a čarodějnicemi. A někdo tak kočky asi vnímá dodnes.\nPrávě ofidiofobie je nejčastějším druhem panického strachu ze zvířat! O co se jedná? O hrůzu z hadů! Statistiky uvádějí, že asi každý třetí člověk se bojí hadů. Je velmi pravděpodobné, že nám tento strach zůstal po našich pravěkých předcích. Ofidiofobie se mnohdy projevuje také tak, že se člověk bojí třeba i hada na fotografii.\nChiroptofobie, to je pojem označující strach z netopýrů. Někdy má tento strach původ v obavě z upírů. Někteří jedinci zase netopýry vnímají jako potencionální přenašeče vztekliny či jako odporná zvířata. A někdo se obává rozšířeného mýtu – tedy toho, že se netopýr zamotává do vlasů.\nPanická hrůza z vos, tedy sfeksofobie, vzniká nejčastěji na základě traumatizujícího zážitku, tedy vosího bodnutí. Zatímco někdo nesnese přítomnost vosy ve své blízkosti, jiný se bojí i vosího bzučení.\nV západoněmeckém městě Herne je na útěku jedovatá kobra. Evakuovány byly čtyři domy v ulici, kde byl had chován, a další mají nechat zavřené dveře a…\nSencov už nedrží hladovku


Windows Server 2008 R2 Service Pack 1 Windows Server 2008 R2 Datacenter Windows Server 2008 R2 Enterprise Windows Server 2008 R2 for Itanium-Based Systems Windows Server 2008 R2 Foundation Windows Server 2008 R2 Standard Windows Server 2008 R2 Web Edition Další...Méně\nPředpokládejme, že máte počítač se systémem Windows Server 2008 R2, který je členem replikovanou složku. Zakázání členství replikované složky v počítači. V této situaci jsou odstraněny replikovanou složku a všechna data ve složce. Navíc událost ID 4114 a 4008 ID událostí jsou zaznamenány v protokolu replikace distribuovaného systému souborů (DFS).\nK tomuto problému dochází z důvodu konfliktu časování, ke kterému dochází při nesprávném vypnutí obnovení replikace distribuovaného systému Souborů. Pokud je replikovaná složka je zakázáno během úlohy obnovení soukromé složky replikace distribuovaného systému Souborů odstraněna. Proto jsou odstraněny všechny soubory ve složce.


GuestHouse with Banya at Pokrovka - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Suzdal\nGuestHouse with Banya at PokrovkaPokrovskaya Ulitsa 2, Suzdal Centrum města, Suzdal, Rusko, 601293 - Zobrazit na mapěVynikající9,2Na základě42hodnoceníGuestHouse with Banya at PokrovkaZobrazit více fotografiíZobrazit více fotografiíZobrazit všech 28 fotografií9,1 Skvělá polohaZobrazit na mapě9,1Poloha\nGuestHouse with Banya at Pokrovka – podrobnější informaceStručný popisPro cestovatele chtějící vnímat památky a zvuky města Suzdal je hotel GuestHouse with Russian Bath at Pokrovka perfektní volbou. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět. V GuestHouse with Russian Bath at Pokrovka výborné služby a vynikající zařízení vytvářejí nezapomenutelný zážitek z pobytu. V hotelu si můžete vychutnat výběr špičkového vybavení, jako jsou rodinný pokoj, odvoz na/z letiště . Kromě toho jsou všechny pokoje vybaveny celou řadou vymožeností. Mnoho z nich má k dispozici i topení, stůl, ventilátor, televize, LCD televize / plazmová obrazovka, které potěší i toho nejnáročnějšího hosta. Hotelová rekreační zařízení, která obsahují sauna, zahrada jsou určena pro únik od všedního dne a relaxaci. Ideální polohou a vyhovujícím vybavením, je hotel GuestHouse with Russian Bath at Pokrovka perfektní volbou v mnoha ohledech.Zobrazit víceCo nabízíPřístup k internetuWi-Fi zdarma ve všech pokojích Služby a vybaveníkuřácká část Přístupdomácí zvířata povolena Dostupné ve všech pokojíchbezplatná balená vodamoskytiératopeníkuchyňské nádobítelevizevysoušeč vlasůledničkatelevize s plochou obrazovkou mikrovlnná troubatoaletní potřeby Zobrazit méněPoznámky k ubytováníPřistýlky závisí na vybraném pokoji, pro více podrobností zkontrolujte kapacitu jednotlivých místností.Pokud rezervujete více jak 5 pokojů, mohou se na vás vztahovat odlišné podmínky.Zobrazit víceUpozorněníPři check-inu je nutné předložit platný průkaz totožnosti s fotografií a kreditní kartu. Upozorňujeme, že vyhovění zvláštním požadavkům závisí na dostupnosti a může se na ně vztahovat poplatek. Informujte prosím GuestHouse with Banya at Pokrovka o svém předpokládaném čase příjezdu předem. Tuto informaci můžete napsat do políčka pro zvláštní požadavky při rezervaci nebo se obraťte přímo na ubytování. Kontaktní údaje jsou uvedeny v potvrzení rezervace. Pro zaručení rezervace je třeba provést platbu předem bankovním převodem. Ubytování Vás bude kontaktovat po provedení rezervace a poskytne Vám instrukce ohledně bankovního převodu.Zobrazit více


Romantická pohádka „O princezně, Luciášovi a makových buchtách“ s hlasem Miroslava Táborského | novinychrudim\nÚvod Kultura Chrudimská beseda Romantická pohádka „O princezně, Luciášovi a makových buchtách“ s hlasem Miroslava Táborského\nRomantická pohádka „O princezně, Luciášovi a makových buchtách“ s hlasem Miroslava Táborského\nV úterý 19. března v 17 hodin uvede pražské CziDivadlo na Malé scéně Divadla Karla Pippicha v Chrudimi pohádku pro děti nazvanou „O princezně, Luciášovi a makových buchtách“. Vstupné činí 50 korun, dítě na klín vyjde na 30 Kč. Vstupenky je možné koupit v předprodeji v Divadle Karla Pippicha, v městském informačním centru či online na odkazu www.chrudimsobe.cz.\nPonaučení o tom, že odvaha a laskavá mysl umí dělat zázraky\nPohádka vypráví o princezně Albertině, která by se ráda vdávala, o čertovi Luciášovi, vrchním správci pekelného nepořádku, který si hledá nevěstu a o tom, co se všechno stane, když se spolu setkají. Zvítězí peklo a nebo láska? Veselá pohádka s písničkami v sobě ukrývá ponaučení o tom, že odvaha, malý čin a laskavá mysl, spolu s vírou v kouzelné proměny, umí dělat opravdové zázraky. Děti uvidí poutavý příběh, mohou se nechat unášet dějem klasické pohádky i živě reagovat. Výpravná scéna, rekvizity, téměř muzikálové melodie písniček a neobvyklá zápletka, je pobaví a zaujme. Tato klasická, romantická pohádka pro děti od tří do 11 let má za sebou přibližně 150 odehraných představení po Čechách a na Moravě. Trvá 50 minut.\nScénář a texty k písním: Hana Czivišová\nHudba: Eva Klein\nPředchozí článekObčan upozornil strážníky na opilou matku s nezletilým dítětem v ulici Bohuslava Martinů\nDalší článekŘíšské vojsko dorazilo před 80 lety v poklidu do Chrudimi