Válka proti papeži Františkovi / Christnet.eu – zpravodajství, názory, teologie, kultura\nCírkev a svět / Andrew Brown / 14. listopadu 2017\nPapež František je jedním z nejnenáviděnějších mužů současného světa. Ti, kdo ho nesnášejí nejvíc, však nejsou ateisti nebo protestanti ani muslimové, ale někteří z jeho vlastních řad. Mimo církev je nesmírně populární jako osobnost téměř ostentativní skromnosti a pokory. Od okamžiku, kdy se kardinál Jorge Bergoglio stal v roce 2013 papežem, si jeho postoje získaly pozornost celého světa: nový papež řídil Fiata, sám si nosil vlastní tašku a platil své účty v hotelu. V souvislosti s homosexuály se ptal, „Co jsem já, abych je soudil?“, a myl nohy muslimským uprchlicím.\nAle uvnitř církve František vyprovokoval zuřivý odpor ze strany konzervativců, kteří se bojí, že tento nový duch rozdělí církev, a mohl by ji dokonce zničit. Toto léto mi jeden prominentní anglický kněz pravil: „Nemůžeme se dočkat, až umře. To, co říkáme v soukromí, se vůbec nedá zveřejnit. Kdykoli se potkají dva kněží, baví se o tom, jak strašný ten Bergoglio je... Je jako Caligula, kdyby měl koně, udělá z něj kardinála.“ A po deseti minutách nepřerušených stížností samozřejmě dodal: „Nic z toho nesmíte otisknout, jinak mě vyhodí.“\nTato kombinace nenávisti a strachu je mezi papežovými odpůrci rozšířená. František, první mimoevropský papež a první jezuita na tomto postu, byl zvolen jako člověk stojící mimo vatikánský establishment a čekalo se, že si zde udělá nepřátele. Ale nikdo nepředvídal, kolik jich bude. Jeho rychlé zřeknutí se vatikánské pompy, což se dotklo celé kurie, 3000 lidí, jimž měl vládnout, jeho podpora migrantů, útoky na globální kapitalismus až po – ze všeho nejvíc – jeho kroky k novému přezkoumání církevního učení kolem sexu, tím vším pohoršil reakcionáře a konzervativce. Soudě podle hlasujících osob na posledním celosvětovém setkání biskupů, téměř čtvrtina kolegia kardinálů – nejvyšších představitelů církve – se domnívá, že papež flirtuje s herezí.\nNa lámání chleba přišlo v boji o jeho postoj k rozvedeným. František rozbil staletí, pokud ne tisíciletí trvající teorii a povzbudil katolické duchovní, aby podávali přijímání některým rozvedeným a znovu sezdaným párům, nebo rodinám, v nichž žijí nesezdaní rodiče. Jeho nepřátelé se ho snaží přimět k tomu, aby toto úsilí opustil a odvolal.\nJelikož to neudělal a místo toho potichu pokračoval, tváří v tvář narůstající nespokojenosti, připravují se nyní na bitvu. Loni jeden kardinál, krytý několika kolegy v důchodu, otevřel otázku jeho formálního nařčení z hereze – vědomého odmítnutí přijatého učení církve, hříchu, který se trestá exkomunikací. Minulý měsíc 62 nespokojených katolíků včetně jednoho biskupa na penzi a bývalého ředitele Vatikánské banky zveřejnilo otevřený dopis, jenž obviňuje Františka ze sedmi specifických bodů heretického učení.\nObvinit úřadujícího papeže z hereze je naprosto krajní možnost sporu v katolické církvi. Podle církevního učení se papež nemůže mýlit, když mluví o ústředních otázkách víry, takže pokud se mýlí, nemůže být papežem. Ovšem na druhou stranu, když se tento papež nemýlí, museli se mýlit všichni jeho předchůdci.\nOtázka je zvláště jedovatá proto, že je téměř celá teoretická. V praxi je ve většině světa rozvedeným a znovusezdaným párům přijímání běžně podáváno. Papež František nepřichází s revolucí, ale úředním uznáním něčeho, co už dávno existuje, a dokonce by mohlo být zásadní pro přežití církve. Kdyby se pravidla aplikovala doslova, nikdo z těch, jejichž manželství nevydržela, by už nikdy neměl mít sex. To však není praktický způsob, jak zajistit, že budou vůbec nějaké další generace katolíků.\nFrantiškovy uvážlivé reformy se ale jeho oponentům jeví jako ty, které ohrožují víru, že církev učí věčné pravdy. Pokud totiž katolická církev neučí věčné pravdy, jaký to pak má celé smysl? ptají se konzervativci. Bitva ohledně rozvodů a nových manželství ukázala na dva hluboce odlišné pohledy, nač je církev. Papežským znakem jsou dva zkřížené klíče. Představují ty, které měl Ježíš svěřit svatému Petrovi, a symbolizují moc svázat a rozvázat: vyhlásit, co je hřích a co je dovoleno. Ale která moc je důležitější a dnes urgentnější?\nSoučasná krize je nejvážnější od dob, kdy liberální reformy v 60. letech podnítily jednu skupinu tvrdých konzervativců, aby se oddělila od církve. (Jejich vůdce, francouzský arcibiskup Marcel Lefebvre, byl později exkomunikován.) Během posledních několika let konzervativní autoři opakovaně vyvolávali strašidlo schizmatu. V roce 2015 napsal americký novinář a katolický konvertita Ross Douthat článek pro časopis Atlantic s titulem „Rozbije papež František církev“? Blog anglického tradicionalisty Damiana Thompsona na stránkách Spectatoru hrozí, že „Papež František je teď ve válce s Vatikánem. Když vyhraje, církev se může rozpadnout“. Papežův pohled na rozvody a homosexualitu dovolil podle kazašského arcibiskupa „satanovu dýmu“, aby vstoupil do církve.\nKatolická církev strávila většinu minulého století bojem proti sexuální reformě, podobně jako bojovala proti demokratickým revolucím v 19. století, a v tomto boji byla tlačena k obraně neudržitelně absolutistických pozic, v rámci nichž je zapovězena veškerá umělá antikoncepce, stejně jako sex mimo celoživotní manželství. František rozpoznal, že tak se ovšem současní lidé nechovají. Kněží to vědí, ale čeká se od nich, že se budou tvářit, že nikoli. Oficiální nauka nemůže být zpochybněna, ale taktéž nemůže být uposlechnuta. Něco se musí stát, ale když tomu tak bude, výsledná exploze může církev rozbít.\nZcela adekvátně tomu se někdy hořké zášti uvnitř církve – buď kvůli klimatickým změnám, migraci nebo kapitalismu – spojily v gigantickém sporu ohledně implikace jediné poznámky pod čarou ve Františkově dokumentu Amoris laetitia. Ten je shrnutím současných debat o rozvodu a v této poznámce činí zjevně přívětivou pobídku, že rozvedení a znovusezdaní mohou někdy přistoupit k přijímání.\nS více než miliardou následovníků je katolická církev největší globální organizací, jakou kdy svět spatřil, a mnoho jejích stoupenců je rozvedených, nebo jsou nesezdanými rodiči. Aby mohla církev působit po celém světě, je závislá na dobrovolné práci. Když běžní věřící přestanou věřit tomu, co dělají, celé dílo zkolabuje. František to ví. Když nesladí teorii a praxi, církev se může masově vyprázdnit. Jeho protivníci také věří, že církev čelí krizi, ale jejich recept je opačný. Pro ně je propast mezi teorií a praxí přesně to, co dává církvi smysl a váhu. Kdyby vše, co církev nabízí, bylo k dostání i bez ní, pak se určitě zhroutí, domnívají se Františkovi oponenti.\nKdyž byl František v roce 2013 zvolen, toto nikdo nepředvídal. Jedním z důvodů, proč byl vybrán svými spolukardinály, byla touha skoncovat se zkostnatělým byrokratickým aparátem ve Vatikánu. Tento úkol byl dlouho opožděný. Kardinál Bergoglio z Buenos Aires byl zvolen jako někdo stojící relativně mimo, se schopností odstranit některé překážky v samém centru církve. Tento úkol se brzy střetl s ještě prudším sporem v církvi, který je obvykle popisován v termínech boje mezi „liberály“, jako je František, a „konzervativci“, jako jsou jeho protivníci. Jde však o kluzkou a zavádějící klasifikaci.\nCentrální spor je mezi katolíky, kteří věří, že církev by se měla nastavit program pro svět, a těmi, kdo se naopak domnívají, že svět musí vytvářet program pro církev. To jsou ideální typy: ve skutečném světě bude každý katolík kombinací obou orientací, nicméně ve většině z nich bude jeden přístup převažovat.\nFrantišek je velmi čistým příkladem „vnějšího směřování“ církve nebo extravertního katolicismu, zvláště když jej srovnáme s jeho bezprostředními předchůdci. Jeho odpůrci jsou oněmi introverty. Mnozí byli v prvé řadě přitahováni církví, jež je vzdálená od zájmů světa. Překvapivý počet nejprominentnějších introvertů tvoří konvertiti z amerického protestantismu, někteří pohánění mělkostí intelektuálních zdrojů, v nichž byli vychováni, ale mnohem víc přesvědčením, že liberální protestantství umírá právě proto, že už nenabízí žádnou alternativu společnosti kolem sebe. Chtějí tajemství a romantiku, ne sterilní selský rozum nebo konvenční moudra. Žádné náboženství nemůže kvést bez takových impulzů.\nStejně tak se ale žádné náboženství nemůže stavět cele proti světu. Na počátku 60. let otevřelo shromáždění biskupů ze všech částí církve, známé jako II. vatikánský koncil, „okna do světa“, slovy papeže Jana XXIII., který odstartoval tento pohyb, ale zemřel předtím, než práce skončily.\nKoncil odmítl antisemitismus, objal demokracii, přijal univerzální práva člověka a masivně odstranil latinskou mši. Především poslední čin introverty ohromil. Například spisovatel Evelyn Waugh se už po tomto rozhodnutí nikdy neúčastnil mše v angličtině. Pro lidi jako on byly skvostné bohoslužebné rituály – celebrované knězem zády k lidu, pronášené plně v latině, tváří k Bohu na oltáři – skutečným srdcem církve, oknem do věčnosti, otevíraným během každého slavení. Rituál byl v nějaké podobě pro církev centrální od jejího založení.\nSymbolická změna daná novou liturgií – výměna introvertního kněze vzhlížejícího k Bohu na oltáři za extravertní osobu stojící čelem ke shromáždění lidu – byla ohromná. Někteří konzervativci se s touto novou orientací stále nesmířili, mezi nimi i guinejský kardinál Robert Sarah, který je introverty tipován za možného nástupce papeže Františka, a americký kardinál Raymond Burke, který se ukázal být Františkovým nejveřejnějším odpůrcem. Podle anglické katolické novinářky Margaret Hebblethwaitové, vášnivé stoupenkyně papeže Františka, není současná krize ničím jiným než „znovu přicházejícím II. vatikánským koncilem“.\n„Musíme být přijímající a vítající vše, co je lidské,“ řekl loni Sarah na vatikánském shromáždění, když odmítal papežovy návrhy, „ale co přichází od Zlého, nemůže a nesmí být přijato. Nemůžete spojit Krista a Ďábla! Co byly pro 20. století nacismus, fašismus a komunismus, jsou dnes na Západě homosexuální a potratové ideologie a islámský fundamentalismus.“\nV letech bezprostředně následujících koncil odložily řeholnice hábity, kněží objevili ženy (více než 100 000 jich opustilo kněžství a oženilo se) a teologové odhodili okovy introvertní teologie. Po 150 letech odporu vůči vnějšímu světu a jeho odsuzování se do něj církev zapojila ve všech rovinách, až se introvertům zdálo, že se celá její stavba obrátí v trosky.\nNávštěvnost kostelů v západním světě střemhlav spadla, jak se ostatně dělo i u jiných vyznání. Ve Spojených státech chodilo v roce 1965 do kostela pravidelně 55 % katolíků, v roce 2000 jen 22 %. V roce 1965 bylo v Americe pokřtěno 1,3 milionu katolických dětí, v roce 2016 jen 670 000. Zda jde o příčinu, nebo souvztažnost je tématem bouřlivých debat. Introverti z toho viní opuštění věčných pravd a tradiční praxe, extraverti mají za to, že se církev nezměnila dostatečně nebo dost rychle.\nV roce 1966 se papežská komise tvořená 69 členy, z toho 7 kardinály a 13 lékaři, mezi nimiž byli i laici a dokonce nějaké ženy, jednoznačně vyjádřila proti odsouzení umělé antikoncepce, ale papež Pavel VI. v roce 1968 jejich postoj odmítl. Nemohl připustit, že by se jeho předchůdci mýlili a že měli pravdu protestanti. Pro generaci katolíků se tato debata stala symbolem odporu ke změně. V rozvojových zemích byla katolická církev masivně převálcována mohutným letničním revivalem, jenž nabízel jak šoumenství, tak místo pro laiky, a dokonce ženy.\nIntroverti slavili svou pomstu volbou papeže (dnes svatého) Jana Pavla II. v roce 1978. Jeho polská církev se definovala svou opozicí vůči světu a jeho moci již od dob, kdy si nacismus a komunismus rozdělily zemi v roce 1939. Jan Pavel II. byl muž nesmírné energie, vůle a dramatických gest. Byl také hluboce konzervativní ve věci sexuální morálky a jako kardinál připravil intelektuální ospravedlnění zákazu kontroly početí. Od okamžiku zvolení začal přetvářet církev ke svému obrazu. Když jí nemohl předat svou vlastní dynamiku a vůli, zdálo se, že ji může alespoň očistit od extravertních tendencí a znovu ji ustavit jako skálu proti proudům sekulárního světa.\nKatolický novinář Ross Douthat byl jedním z několika lidí v introvertní části, kdo byl připraven veřejně mluvit o probíhajícím konfliktu. Jako mladý muž patřil ke konvertitům přivedeným do církve Janem Pavlem II. Dnes říká: „V církvi může být nepořádek, ale důležitou věcí je, že centrum je solidní a že věci je vždy možné z centra znovu vybudovat. V katolicismu jde o to, že má člověk v centru záruku kontinuity a díky tomu naději na znovuobnovení katolického pořádku.“\nJan Pavel II. si dával pozor, aby nikdy nezpochybnil slova II. vatikánského koncilu, ale pracoval na tom, aby je zbavil extravertního ducha. Vyžadoval od kléru a teologů striktní disciplínu. Co nejvíc ztížil kněžím možnost opustit službu a oženit se. Spojencem mu v tom byla Kongregace pro nauku víry (KNV), kdysi známá jako Svaté officium. KNV je institucionálně nejintrovertnější ze všech vatikánských dikasterií (jak se jim říká od dob římské říše; je to detail, který ukazuje váhu institucionální zkušenosti a neměnnosti – když bylo toto označení dobré pro Konstantina, proč je měnit?).\nPro KNV je axiomatické, že rolí církve je učit svět, nikoli se učit od něj. Má dlouhou historii trestání teologů, kteří s ní nesouhlasili: bylo jim zakázáno publikovat nebo byli vyhozeni z katolických univerzit.\nBrzy po zvolení Jana Pavla II. vydala KNV instrukci Donum veritatis (Dar pravdy), dokument, který vysvětluje, že všichni katolíci musejí praktikovat „podřízení vůle a intelektu“ papežskému učení, dokonce i když není neomylné. Teologové sice mohou nesouhlasit a mohou svůj nesouhlas sdělit svým představeným, ale nesmějí tak činit veřejně. To bylo užito jako hrozby a občas jako zbraně proti komukoli podezřelému z toho, že patří k liberální opozici. František ostatně otočil tyto síly proti těm, kdo byli jejich nejvášnivějšími zastánci. Všichni katoličtí kněží, biskupové a dokonce kardinálové slouží papeži a mohou být v kterýkoli okamžik vyhozeni. Konzervativcům to bylo za Františka dáno jasně poznat, když propustil minimálně tři teology z KNV. Jezuita požaduje disciplínu.\nV roce 2013, krátce po svém zvolení, zatímco ještě plul na vlně téměř univerzálního nadšení z jasnosti a jednoduchosti svých gest – přestěhoval se do několika skromně zařízených pokojů ve vatikánském přízemí místo do skvostných apartmánů obývaných jeho předchůdci –, papež František odstranil malé řeholní uskupení oddané sloužení latinské mše.\nBratři františkáni Neposkvrněné Panny Marie, skupina asi 600 členů (mužů a žen), začali být vyšetřováni komisí už v červnu 2012 za papeže Benedikta. Byli obviněni z kombinace stále extrémnější pravicové politiky a oddanosti latinské mši. (Tento koktejl, často viditelný vedle projevů nenávisti k „liberalismu“, se šíří on-line kanály ve Spojených státech a Velké Británii, jak o tom svědčí např. blog Daily Telegraph Holy Smoke, redigovaný Damianem Thompsonem.)\nPo zprávě komise v červnu 2013 tato Františkova reakce šokovala skalní konzervativce. Zakázal jejich latinské mše na veřejnosti a zavřel jejich seminář. Bylo jim sice dovoleno vzdělávat nové kněze, ale nikoli je oddělovat od zbytku církve. Co je hlavní, učinil tak přímo, aniž by celá záležitost prošla vnitřním vatikánským soudním systémem, který tehdy řídil kardinál Burke. Následujícího roku František odstranil Burka z jeho mocného místa u vatikánského soudu. Tím si z něj udělal zavilého nepřítele.\nBurke, mohutný Američan v krajkové říze a (při formálních příležitostech) ceremoniální purpurové vlečce dlouhé tak, že je třeba pážete, aby nosil její konec, byl jedním z nejnápadnějších reakcionářů ve Vatikánu. Svým chováním a učením reprezentuje dlouhou tradici amerických bílých etnických katolických lobbistů těžké váhy. Jeho ideálem je hieratická, patriarchální a opevněná (protože obležená) církev s latinskou mší, k níž se zdálo, že církev Jana Pavla II. a Benedikta pomalu směřuje – dokud František nezačal se svým dílem.\nBurkova kombinace antikomunismu, etnické pýchy a nenávisti k feminismu živila nástup prominentních pravicových laických osobností ve Státech, od Pata Buchanana přes Billyho O’Reillyho a Steva Bannona, vedle méně známých katolických intelektuálů, jako je Michael Novak, který neúnavně podněcoval Američany k válce na Blízkém východě a republikánskému rozumění volnému trhu.\nByl to kardinál Burke, kdo pozval Steva Bannona, tehdy hybatele Breitbart News (americký krajně pravicový internetový portál, pozn. překl.), aby v roce 2014 oslovil ve videopřenosu z Kalifornie konferenci ve Vatikánu. Bannonův proslov byl apokalyptický, nekoherentní a historicky excentrický. Ale zjevná zde byla důrazná připomínka jeho volání po svaté válce: druhá světová válka byla vedena mezi „západními židokřesťany a ateisty“, nyní je civilizace „v počáteční fázi globální války proti islámskému fašismu... velmi brutálního a krvavého konfliktu... který kompletně odstraní vše, co jsme vybudovali za posledních 2000 či 2500 let... když lidé v této místnosti, papež v církvi, nebudou... bojovat za naši víru proti tomuto novému barbarství, které začíná.“\nVšechno v tomto projevu bylo odsouzením papeže Františka. Vždyť jeho první oficiální cesta mimo Řím v roce 2013 vedla na ostrov Lampedusa, který se stal cílem desítek tisíc zoufalých migrantů ze severní Afriky. Stejně jako oba jeho předchůdci je silně proti válkám na Blízkém východě, ačkoli Vatikán vyslovil váhavou podporu zničení Islámského státu. Je proti trestu smrti. Oškliví si a zatracuje americký kapitalismus. Poté, co vyjádřil svou podporu migrantům a homosexuálům, jeho první velké politické poselství v úřadě byla encyklika Evangelii gaudium adresovaná celé církvi, která striktně odsoudila důsledky globálních trhů.\n„V tomto kontextu někteří dosud hájí tzv. trickle-down theories (teorie o prokapávání bohatství od bohatých k chudým), které předpokládají, že každý ekonomický růst způsobený volným trhem může sám o sobě vést ve světě k větší rovnosti a sociální integraci. Tento názor, který fakta nikdy nepotvrdila, vyjadřuje slepou a naivní důvěru v dobrotu těch, kteří disponují ekonomickou mocí, a v sakralizované mechanismy panujícího ekonomického systému. Jenže vyloučení stále čekají...“\nFrantišek je především na straně imigrantů – nebo emigrantů, jak je vidí –, vyhnaných z jejich domovů nezměrně chamtivým a ničivým kapitalismem, který dal do pohybu katastrofickou změnu klimatu. To je otázka, která je ve Spojených státech spojená s rasismem a hluboce zpolitizovaná. Evangelikálové, kteří volili Trumpa a jeho zeď na hranicích s Mexikem, jsou převážně běloši. Stejné je i vedení americké katolické církve. Ale laici jsou asi ze třetiny Hispánci a jejich podíl roste. Minulý měsíc Bannon v rozhovoru pro 60 Minut na CBS tvrdil, že američtí biskupové jsou pro masovou migraci jen proto, že udržuje jejich diecéze v chodu – ačkoli by to ani ten nejpravicovější biskup nikdy neřekl veřejně.\nKdyž Trump poprvé oznámil, že postaví zeď, aby zadržel migranty, František nebyl daleko od toho, aby popřel, že by tento kandidát mohl být křesťanem. Ve Františkově představě toho, co je nebezpečím pro rodiny, nejsou transgenderové toalety tím největším problémem, jak tvrdí někteří kulturní bojovníci. Co ničí rodiny, napsal, je ekonomický systém, který kvůli hledání práce rozděluje miliony chudých rodin.\nStejně jako František odstranil starosvětské vyznavače latinské mše, začal širokou ofenzivu proti staré gardě ve Vatikánu. Pět dní po svém zvolení v roce 2013 si zavolal honduraského kardinála Óscara Roderígueze Maradiagu a oznámil mu, že bude koordinátor skupiny devíti kardinálů z celého světa, jejichž posláním bude vyčistit toto místo. Všichni byli vybráni pro svou energii a proto, že v minulosti byli s Vatikánem na kordy. Všude mimo Řím to bylo vnímáno jako populární krok.\nJan Pavel II. strávil poslední desetiletí svého života nesmírně ochromený Parkinsonovou chorobou a energii, která mu zůstala, rozhodně nemrhal na byrokratické boje. Kurie, jak se vatikánská byrokracie nazývá, rostla k větší moci, stagnaci a korupci. Velmi málo se dělo proti biskupům, kteří kryli zneužívání dětí kněžími. Vatikánská banka byla nechvalně známá službami, které nabízela k praní špinavých peněz. Proces svatořečení – něco, co za Jana Pavla II. narostlo do dosud neslýchané míry – se stal nesmírně drahou záležitostí. (Italský novinář Gianluigi Nuzzi odhadoval, že kanonizace stojí 500 000 euro na hlavu.) Samotné finance Vatikánu byly v naprosto strašném stavu. František sám o tom mluvil jako o „proudu korupce“ v kurii.\nPapež František na svatopetrském náměstí\nProhnilý stav kurie byl široce znám, ale nikdy se o tom nehovořilo na veřejnosti. Po devíti měsících v úřadu řekl František jedné skupině řeholnic, že „v kurii jsou také svatí lidé, skutečně, jsou tu i svatí lidé“ – příznačný je jeho předpoklad, že pro audienci jeptišek bude toto zjištění šokující.\nFrantišek prohlásil, že kurie „vidí a hledá zájmy Vatikánu, jež jsou stále z většiny jen dočasnými zájmy. Vatikánocentrický pohled zanedbává svět kolem nás. Nesdílím tento pohled a udělám vše, co mohu, abych to změnil.“ Italským novinám La Repubblica řekl: „Hlavy církve byly často narcistní a lichotili jim nebo je rozněcovali jejich dvořané. Dvůr je lepra papežství.“\n„Papež nikdy neřekl nic hezkého o kněžích,“ říká kněz, který se nemůže dočkat, až František zemře. „Je to antiklerikální jezuita. Pamatuji si to ze 70. let. Tehdy říkali: Neříkej mi otče, ale Gerry. – Takové kecy – a my, faráři zadupaní do země, cítíme, jak nám řezají větev, na které sedíme.“\nV prosinci 2015 pronesl František tradiční promluvu ke kurii a nebral si servítky. Obvinil ji z arogance, „spirituálního Alzheimera“, „pokrytectví, které je typické pro průměrnost, a z nastupující spirituální vyprázdněnosti, kterou nemohou vyplnit akademické hodnosti“, stejně jako z prázdného materialismu a závislosti na pomluvách a nactiutrhačství – nic z toho byste od šéfa na firemní party opravdu slyšet nechtěli.\nNyní, po čtyřech letech jeho pontifikátu se zdá, že pasivní rezistence Vatikánu triumfuje nad Františkovou energií. V únoru tohoto roku se v ulicích Říma přes noc objevily plakáty s otázkou „Františku, kde je tvé milosrdenství?“, útočící na něj kvůli jeho zacházení s kardinálem Burkem. To mohlo přijít pouze od nespokojenců z Vatikánu a jde o jasný příznak zatvrzelého odmítání postoupit moc nebo privilegia reformátorům.\nTato bitva, stejně jako všechny ostatní, byla pochopitelně zastíněna bojem týkajícím se sexuální morálky. Zápas o rozvody a nové sňatky se zaměřuje na dvě věci. Zaprvé, že učení katolické církve se nezměnilo poslední dva tisíce let – manželství je navždy a je nerozlučitelné. To je zcela jasné. Ale jasná je i druhá věc: katolíci se rozvádějí a znovu sezdávají přibližně stejně jako ostatní zástupci populace, a když se tak děje, nevidí na svém počínání nic neodpustitelného. Takže kostely západního světa jsou plné rozvedených a znovu sezdaných párů, které přijímají eucharistii jako všichni ostatní, ačkoli oni, stejně jako jejich kněží, vědí naprosto přesně, že to není dovoleno.\nBohatí a mocní vždy využívali zadní vrátka. Když se chtěli zbavit manželky a znovu se oženit, dobrý právník našel cestu, jak dokázat neplatnost prvního sňatku, že šlo o něco, do čeho se nevstoupilo v duchu, jaký církev požaduje, takže mohl být vymazán ze zápisu, v církevním žargonu zneplatněn. Tak to bylo aplikováno především na konzervativce – Stevu Bannonovi se podařilo rozvést se se všemi třemi svými ženami. Ale možná největší současný skandál představuje Newt Gingrich, který vedl republikánské převzetí moci v Kongresu v 90. letech a od té doby se z něj stal Trumpův spojenec. Gingrich se rozešel se svou první ženou, když se léčila s rakovinou, a přestože pak byl ženatý se svou druhou ženou, udržoval osmiletý poměr s Callistou Bisek, oddanou katoličkou, než si ji vzal v kostele. A právě ona se má stát Trumpovou velvyslankyní ve Vatikánu.\nUčení o novém sňatku po rozvodu není jedinou věcí, kde katolická sexuální nauka popírá realitu, jak ji vnímají laici, ale je nejničivější. Odmítnutí umělé antikoncepce je tam, kde je to legální, všemi ignorováno. Nepřátelství vůči homosexuálům je podkopáváno obecným vědomím toho, že velká část kněží na západě je homosexuální, a někteří z nich jsou vzornými celibátníky. Odmítnutí potratů není tématem v zemích, kde jsou potraty dovolené, a v žádném případě nejde o výsadu katolické církve. Ale odmítnutí uznání dalších manželství, pokud manželé neslíbí, že nebudou mít sex, zvýrazňuje absurditu kasty celibátníků regulujících život žen.\nV roce 2015 a 2016 svolal František dvě velké konference (neboli synody) biskupů z celého světa, aby toto vše probrali. Věděl, že se nepohne z místa bez širší shody. Sám zůstal zticha a jen povzbudil biskupy, aby se sami přeli. Brzy ale bylo zřejmé, že podporuje podstatné uvolnění kázně kolem přijímání znovu sezdaných. Ačkoli jde o to, co se tak jako tak děje v praxi, je těžké pro člověka mimo církev porozumět vášním, které to vzbuzuje.\n„Na čem mi záleží, je teorie,“ řekl anglický kněz, který přiznal svou nenávist k Františkovi. „V mé farnosti je mnoho rozvedených a znovu sezdaných párů, ale mnozí z nich, když slyšeli, že první partner zemřel, spěchali, aby dosáhli církevní svatby. Znám řadu homosexuálů, kteří dělají mnoho věcí, které jsou špatné, a vědí, že by neměli. Jsme všichni hříšníci. Ale musíme držet intelektuální integritu katolické víry.“\nS tímto nastavením platí, že to, že svět odmítá vaše učení, vlastně dokazuje, že je správné. „Katolická církev má být kontrakulturou vůči sexuální revoluci,“ říká Ross Douthat. „Katolická církev je posledním místem na Západě, kde se říká, že rozvod je špatný.“\nPro Františka a jeho podporovatele je toto vše nedůležité. František říká, že církev má být polní nemocnice nebo stanice první pomoci. Rozvedení lidé nepotřebují slyšet, že je to špatně. Potřebují se zotavit a znovu smířit své životy. Církev má stát při nich a ukázat milosrdenství.\nNa prvním biskupském synodu v roce 2015 šlo pořád o menšinový názor. Byl připraven liberální dokument, který byl ale většinou odmítnut. O rok později byli konzervativci v jasné menšině, ač velmi rezolutní. František sám napsal shrnutí tohoto rozvažování v Amoris laeticia. Je to dlouhý, reflektivní a pečlivě nejednoznačný dokument. Dynamit je zakopán v poznámce 351 kapitoly 8 a sehrál důležitou roli v následujících napětích.\nPoznámka se vztahuje k oddílu, který má smysl citovat jak pro to, co říká, tak jak to říká. Co tvrdí, je jasné: někteří lidé žijící ve druhém manželství (nebo civilním vztahu) „mohou žít v milosti Boží, mohou milovat mohou také růst v životě milosti a lásky a dostávat za tím účelem pomoc církve“.\nDokonce i ona poznámka, která říká, že takové páry mohou dostat přijímání, když předtím vyznaly své hříchy, přistupuje k tématu opatrně: „V některých případech by mohlo jít také o pomoc svátostnou.“ Tudíž, „kněžím připomínám, že zpovědnice nemá být mučírnou, nýbrž místem Pánova milosrdenství, které nás podněcuje ke konání možného dobra“. Rovněž „poznamenávám, že eucharistie není odměnou pro dokonalé, nýbrž velkorysým lékem a pokrmem slabých“.\nFrantišek dodává: „Věříme-li, že všechno je bílé nebo černé, uzavíráme někdy cestu milosti a růstu.“\nJe to tato kratičká pasáž, která sjednotila všechny rebely proti jeho autoritě. Nikdo nekonzultoval s laiky, co si o tom myslí, a na každý pád není jejich názor pro stranu introvertů jakkoli zajímavý. Ale mezi biskupy, mezi čtvrtinou až třetinou z nich trvá pasivní rezistence ke změnám a malá menšina tak dělá aktivně.\nVůdcem této frakce je Františkův hlavní nepřítel, kardinál Burke. Nejprve vyhozen ze své pozice na Vatikánském dvoře a poté z liturgické komise, skončil jako patron Maltézského řádu – charitativního díla řízeného starými evropskými katolickými aristokraty. Na podzim 2016 vyhodil hlavu řádu za to, že údajně dovoloval řeholnicím rozdávat kondomy v Barmě. To je něco, co v rozvojovém světě dělají řeholnice celkem běžně, aby ochránily zranitelné ženy. Vyhozený muž se obrátil na papeže.\nVýsledkem bylo, že jej papež znovu ustavil do jeho funkce, z níž ho Burke sesadil, a určil jiného muže, aby převzal většinu Burkových povinností. To byl trest za Burkeho dost nepravdivá tvrzení, že papež byl v původním sporu na jeho straně.\nMezitím Burke otevřel novou frontovou linii, která postoupila co nejblíž k obvinění papeže z hereze. Spolu se třemi jinými kardinály, dva z nichž už zemřeli, vypracoval Burke seznam čtyř otázek, které měly určit, zda Amoris laetitia zpochybňuje předchozí učení církve, či nikoli. Ten byl poslán jako formální dopis Františkovi, který jej ignoroval. Poté, co byl propuštěn, Burke seznam otázek zveřejnil a uvedl, že je připraven vydat formální prohlášení, že je papež heretik, pokud Burkemu uspokojivě neodpoví.\nSamozřejmě že Amoris laetitia představuje ve vztahu k předchozímu učení zlom. Je příkladem toho, jak se církev učí ze zkušeností. Ale právě to je pro konzervativce těžké přijmout: v dějinách se takové erupce učení děly jen během zvratů, jednou za staletí. Tato se udála jen 60 let po posledním výbuchu extraverze v souvislosti s II. vatikánským koncilem a jen 16 let poté, co Jan Pavel II. potvrdil staré pevné směřování.\n„Co to znamená pro papeže, že odporuje předchozímu papeži?“ ptá se Douthat. „Je pozoruhodné, jak blízko šel František ke sporu se svými bezprostředními předchůdci. Bylo to teprve před 30 lety, kdy Jan Pavel II. vyznačil ve Veritatis splendor linii, jíž, jak se zdá, Amoris laetitia odporuje.“\nPapež František rozhodně oponuje muži, jehož sám prohlásil za svatého. To ho ale zjevně netrápí. Jeho smrtelnost však může. Čím více František mění směřování svých předchůdců, tím snadnější bude pro jeho nástupce, aby změnil to jeho. Ačkoli se i katolické učení mění, spoléhá svou silou na iluzi, že nikoli. Nohy mohou pod klerikou tančit, ale ornát se nesmí pohnout. To nicméně také znamená, že změny, jež se udály, mohou být odvolány bez jakýchkoli oficiálních kroků. Tak ostatně Jan Pavel II. zatlačil zpět II. vatikánský koncil.\nAby církev zajistila, že Františkovy změny potrvají, bude je muset přijmout. To je otázka, na niž nelze odpovědět za jeho života. Je mu dnes 80 a má jen jednu plíci. Jeho protivníci se mohou modlit za jeho smrt, ale nikdo neví, jestli se jeho následník bude pokoušet mu odporovat – a na této otázce nyní závisí budoucnost katolické církve.\nZ anglického originálu přeložil Martin Bedřich.


Kroužkuj doma: Jarní hádanky – Helceletka\n28. 3. 2020 28. 3. 2020 autor: Zuzana Tušková\nJarní příroda se letos probouzí bez nás. Pojďme se spolu podívat na její krásy alespoň na dálku. V dnešní výzvě #krouzkujdoma vás naše kolegyně Šárka Lokajová z pobočky Kominíček provede po kvetoucím jarním údolí a ještě se u toho s dětmi pobavíte!\nPojďme se společně vydat na virtuální procházku jarní přírodou. Cestou si zahrajeme hru zaměřenou na paměť a postřeh. Aktivita je vhodná pro menší děti, ale zábavu si užije celá rodina. Kdo se dnes lépe soustředil a více si zapamatoval?\nNejprve si prohlédněte všechny fotohádanky. Dejte dítěti čas si obrázky zapamatovat. Dalších pár minut můžete věnovat jiné aktivitě a následně se vrhnout na procvičení paměti.\n(Violka vonná, Sedmikráska chudobka, Lišejník, Šípek, Vrba jíva, Ladoňka sibiřská, Violka vonná)\nBez podpory obrazového materiálu se dětí zkuste zeptat, zda si pamatují co bylo na fotkách. Co bylo první? A poslední? Kolik si pamatuje obrázků? Malým dětem pomohou návodné otázky. Viděl jsi to procházce? Jakou měla kytička barvu? Kdy začínají kvést kytky? Co potřebují pro svůj růst? Znáš jejich název? Pokud mají děti k dispozici atlas, jistě jim pomůže. Na závěr ukažte znovu všechny obrázky a zeptejte se na jejich název např. za půl hodiny, za několik hodin apod.\nBěhem aktivity si můžete připravit také knihu o přírodě z vlastní knihovničky a dozvědět se o jarních květinách kromě jejich názvu i něco navíc. Další možností je vlastní pexeso. Obrázky si můžete také vytisknout, nastříhat a jarní pexeso je na světě. Máte doma malého malíře? Nechte děti, aby se obrázky inspirovaly a namalovaly si svoje vlastní rozkvetlé údolí.\nVšechny aktivity rozvíjí u dětí pozornost, paměť i řečové schopnosti.\nUžili jste si procházky? Pojďte s námi ještě procvičit mozkové buňky.\nNejen pro starší děti jsme připravili jarní křížovky. A proč jarní? Dovolíme si malou nápovědu – hledáte dva názvy květin z fotografií (začínající na písmeno B a S). Vyluštili jste? Podělte se s námi pod hashtagem #krouzkujdoma, nebo pište na email info@helceletka.cz. Za správné odpovědi pošleme odměnu.


Opět se mi do rukou dostává dlouhý příběh plný lidského trápení. Paní Jana si prošla trnitou cestou až k epitéze oka a její těžký úděl zdaleka nekončí. Máte někdo podobný osud? Nezůstávejte v tom sami, podělte se.... Příběh paní Jany.\nV květnu 2008 jsem začala pozorovat, že při poloze vleže u televizoru vidím dvojitě - dva obrazy nad sebou. V práci jsem si dělala legraci, že ani nemusím pít nic „ostřejšího“ a vidím dvakrát. To jsem ještě ani ve snu netušila, čím vším si projdu... Kolegyně mi tehdy říkaly: „Nech si udělat...\nPatrneři projektu Život bez oka\nČlověk na všechno občas sám nestačí a tak se i tento projekt neobejde bez pomoci jiných lidí. I proto jsem rozšířila položku v menu o informace o projektu. Myslím, že i na tomto webu musí být místo pro poděkování všem, kteří se na tomto projektu podíleli, ale...\nMyslím, že převážná většina lidí, hlavně tedy ženy, řeší především tu estetickou stránku věci. Chceme se prostě líbit, a to nejen lidem okolo, ale převážně samy sobě. Co si ale budeme říkat... každý zásah do tváře je znát a kor, pokud se to týká očí. Není proto divu, že nás citelně...\nJe mi 65 let a do svých 45 let jsem dobře viděla. Pracovala jsem v kanceláři a zrak začal trochu slábnout a tak jsem začala nosit brýle na čtení. Loni v září se stalo však to, co se stát nemělo - vytahovala jsem tahem zástrčku ze zásuvky a uhodila jsem se do levého oka. Nevěnovala jsem...\nVčera jsem se vyděsila.... Málem jsem přišla i o své druhé vidoucí oko. Stačila vteřina. Chvilka nepozornosti a mohlo to být.... Nasazovala jsem si čelenku na vlasy. A co čert nechtěl, přesně v úrovni očí mi praskla. Potvora jedna plastová!! Do oka mě to samozřejmě ťuklo, ale nic horšího...\nNa internetu se nechá leccos najít.... a tak jsem tam objevila i video, které krok po kroku ukazuje, jak se v cizině vyrábí oční protéza. Video je velice zajímavé, určitě se na něj se zájmem podívá nejen nositel protézky, ale i člověk, který oční náhradu nepotřebuje. U nás se...\nNa co mám po ztrátě oka nárok?? Obraťte se na poradnu!\nMožná to dobře znáte, možná to zatím máte jen v myšlenkách, ale člověk, který přišel o své oko (nebo teprve přijde) se neubrání myšlence na to, co s ním potom bude. Možná si klade otázku, jak se zpátky začlení nejen mezi své kamarády a známé, ale jak ho přijme i jeho okolí...\nChtěla bych moc poděkovat Danče, která se odhodlala a poslala mi ke zveřejnění svůj životní příběh, který není vůbec záviděníhodný. I vy se můžete při čtení přesvědčit, jak je život někdy záludný a pohrává si s našimi osudy ne moc hezkým způsobem. Přesto je to človíček strašně příjemný a...


Kondenzační kotel: Zjistěte, jak funguje - Plyn.cz\nKondenzační kotel: Zjistěte, jak funguje\nKondenzační plynové kotle slibují vysokou účinnost a nižší spotřebu plynu. Jak je to možné? Zjistěte, jak kondenzační plynový kotel funguje a proč vám zajistí úsporu.\nOd roku 2015 se zpřísnila legislativa ohledně požadavků na plynové zdroje vytápění. Plynové kotle musí být účinnější a zároveň produkovat méně emisí – právě to splňují kondenzační kotle, a proto se v současné době s jinými modely na trhu ani nesetkáte.\nKondenzační kotel, jak už jeho název napovídá, využívá principu kondenzace. Při spalování plynu vznikají spaliny, jejichž součástí je vodní pára. Ta v klasickém kotli odchází nevyužitá pryč komínem, ale kondenzační kotel ji ještě dokáže využít.\nVodní pára se ve výměníku ochlazuje pomocí vratné vody, která se z otopného systému (např. radiátorů) vrací zpět do kotle. Tato voda již předala svoje teplo v místnostech a proudí zpět do kotle studená. V kotli se studená voda setkává s vodní párou, která se ochladí a kondenzuje. Zatímco se pára ochladila, předala svoje teplo vratné vodě a ta se tak předehřála. Kotel už pak musí vodu jen dohřát na požadovanou teplotu. Díky předehřátí již kotel nemusí ohřívat vodu o tolik stupňů, a tím se sníží spotřeba plynu.\nKondenzační kotel funguje s vysokou účinností\nPrincip fungování je vlastně velmi jednoduchý a využívá odpadního tepla, které by jinak odešlo spolu se spalinami komínem. Díky tomu dosahuje kondenzační kotel také vyšší účinnosti, než je tomu u atmosférických plynových kotlů. Účinnost plynových kotlů se udává ve výhřevnosti paliva. Zatímco běžný kotel dosahuje účinnosti 80–90 %, kondenzační kotle mají účinnost až 110 %.\nLogicky by samozřejmě nemohlo být dosaženo vyšší účinnosti než 100 %, protože to je limit výhřevnosti plynu. Díky principu kondenzace však kotel dokáže vyprodukovat více tepla. Část tepla se ztrácí ve spalinách, kondenzátu a kvůli sálání kotle, ale jedná se pouze o malé procento. Za ideálních podmínek pracují kondenzační kotle s vysokou efektivitou.\nZa jakých podmínek dosahuje kotel maximální účinnosti?\nAby kotel správně pracoval v kondenzačním režimu, je nutné splnit několik podmínek. Většina kondenzačních kotlů funguje při teplotě vratné vody do 55 °C. Čím je teplota nižší, tím pára lépe kondenzuje. Proto je ideální pro využití s kondenzačním plynovým kotlem tzv. nízkoteplotní vytápění, které má teplotní spád 55/35 °C, tedy teplota vratné vody je 35 °C. Toho dosáhnete při instalaci podlahového, stropního nebo plošného stěnového vytápění. U novostaveb je to již běžně využívaný standard.\nAle co když chcete kondenzačním kotlem vytápět starší dům s klasickými radiátory? Pokud je dům po rekonstrukci, stačí po většinu roku vytápění na nižší teploty. V případě, že se během nejchladnějších dní topí na maximum a teplota vratné vody překoná 55–60 °C, nebude již docházet ke kondenzaci. Potom kondenzační kotel funguje se stejnou účinností jako atmosférický plynový kotel.\nPozor na odvod kondenzátu a přívod vzduchu\nPro správné fungování kondenzačního kotle je důležitý dostatečný přívod vzduchu. Zároveň je nutné vyřešit spalinové cesty. Není možné odvést spaliny běžným komínem, ale je potřeba využít polypropylenové odkouření. To lze instalovat do původních spalinových cest nebo jednoduše spaliny odvést přes zeď. Komínovou šachtu můžete využít také pro přívod vzduchu, nebo opět nainstalovat přívod přímo zvnějšku fasády. Existují i kondenzační kotle, které pracují s přívodem vzduchu z místnosti, od těchto modelů se však kvůli bezpečnosti postupně ustupuje.\nDůležité je rovněž vyřešit odvod kondenzátu. V rodinném domě se ročně vyprodukují stovky litrů kondenzátu, proto je nejlepším řešením vybudování odpadu v místnosti, kde je umístěn kotel. Pokud to není možné, existují čerpadla, která kapalinu přečerpají do kanalizace.\nKolik s kondenzačním kotlem ušetříte na plynu?\nOproti konvenčnímu kotli dokáže kondenzační plynový kotel snížit spotřebu plynu asi o 15 %. Pokud jste využívali starý a neefektivní kotel, slibují výrobci úsporu i přes 30 %.\nPříklad úspory na spotřebě plynu s kondenzačním kotlem\nBěžný atmosférický kotel\nKondenzační kotel (snížení spotřeby o 15 %)\nKondenzační kotel (snížení spotřeby o 30 %)\nNáklady na plyn při 1,47 Kč/kWh\nÚspora v kWh ročně\nÚspora v Kč ročně\nPro maximální úsporu je důležité zakoupit kondenzační kotel o správném výkonu. Ten se určí podle tepelné ztráty objektu. Pro výběr je důležitý nejen maximální výkon, ale také minimální výkon. Čím je nižší, tím méně kotel spíná, což přispěje k dalším úsporám.\nNesmíme zapomenout ani na to, že moderní kondenzační kotle je možné napojit na chytré termostaty, kterými jde precizně korigovat teplotu v bytě. Díky tomu ušetříte na vytápění další peníze.


se pořídil a zatím je to naprosto stejný odporný neefektivní pseudofotbal, jako předtím. Tak holt asi budeme čekat na Kangu, to by v tom byl čert, aby se ten fotbal zázračně nezměnil a my se neproměnili v ten velkoklub ...\nJe docela těžký něco změnit, když ti spoluhráči nenahrají... V prvním poločase bylo několik šancí kdy byl Nico v lepší situaci a Frýdek,nebo i Sáček radši riskovali dlouhou nahrávku dopředu..\nTa kombinace od zadu je hruzostrasna, trochu me ale uklidnuje, ze takhle hrat vzadu snad nikdy nebudem. Stetina umi se zaloznikama vzdycky neco vymyslet. Jen mam pocit jak kdyby tam byla od tech hracu neochota pracovat, nenabihaj si, neuvolnujiu navzajem prostory. Nevim jestli jsou tak zataveny z treninku?\nKulkozubý Tony 31.1.2018 16:53reagovat\nTěžko se něco vymýšlí, když si takový Frýdek nebo M. Kadlec myslí, že oni tvoří hru. Frýdek co balon to ztráta nebo míč do špeku, Kadlec všechno nakopává na levé křídlo, kde si Aalborg míče lehce sbírá. Ani Sáček nehraje dobrý zápas. A největší pecka byla ta narážečka Frýdka se Stanciuem, já být na jeho místě tak po zápase balím kufry a letím zpátky do Bruselu\nStanciu - Frýdek\nHoši, Nico musí bejt z Martínka na prášky, když se s ním snaží si narazit\nMůžeme přivést koho chceme ale dokud to bude Frýdek uprostřed hřiště takto zabíjet, tak nám to nepomůže.\nAbsolutni souhlas. Ale ja jsem presvedcen, ze s prichodem Kangy / Ristice se konecne sebere a zmizi nekde v divizi.\nNějak jsi zapomněl na Sáčka , nezdálo se mi, že by něco hrál a určitě nebyl lepší než MF, jinak oboustranně nezajímavý fotbal , nehrál nic Sural,Stanciu ale víceméně všichni\nZatim klasicka sparta\nNula sanci, nula strel, kombinace na urovni spodku ligy...\nCo přihrávka, to nahrávka soupeři\n6 ztrát míče za 20 minut.\nStrašný,jako celkový výkon. Stanciu snad 1x u míče.\nchudak Stanciu ..si musi říkat, kam to vlezl😃\nNeuvěřitevně otřesný výkon.\nStacilo mi 30 minut. Sparta hraje doslova v 9 v poli. Frydek neni hrac, kterej by mel na ligu, natoz Spartu.\nVypinam, zapnu az vystrida a budeme zase v plnem poctu.\nMartine Frýdku starší. Vltavín potřebuje posilu. Vem si tam toho svého umělce. Mužná že si tam i zahraje.\nnejprve říká, že se jenom zúží kádr a že byla chyba přivést tolik cizinců najednou a šup, už jsou tady zase čtyři noví ale musím říct, že na tohle přestupový období budu se slzou v oku vzpomínat\nMísto Plavce vidím V. Kadlece...\nKoukal jsem na nějaký videa na YT a nevypadá vůbec marně, i když teda měří ”jen” 185cm\nTak hokejky ta přivedli posily .\nspíše jsem čekal Sersena, který když tu hrál, tak byl hodně dobrý\n”Semih nezasáhne do zápasu ze zdravotních důvodů po konzultaci s lékařem. ”\nneví někdo něco bližšího? Protože u Štětiny napsali střevní potíže, u Bogdana taky, tak doufám, že Kaya nebude mít nějaký svalový problém...\nasi ma zlomeny necht na palci na nohe-to bude asi tiez z tych ”sklenenych”!\nto ho nikto necakal zo Sparty?\nPodle mě vyřizují smlouvy s ním a s Nitou\nAsi ne tak jestli se naráz řeší Kanga,Nita a ten srb tak není čas no .\ntrošku mi chybí tvrzení 99,99%\nHm, dva kufry, tak to už je asi opravdu hotová věc a přijel to jen podškrábnout. Je tu někde Dominik, pro přesnější posouzení?\n1 ... 2809 2810 2811 2812 2813 2814 2815 2816 2817 2818 2819 2820 2821 ... 7810


Reference | GASTROAS - gastronom assistance\nGASTROAS gastronom assistance\nPříjemné místo, vhodné pro přátelská, rodinná či obchodní jednání bez cigaretového dýmu. Prostor s vlastní, neopakovatelnou „tváří“, kam zavítáte možná jen náhodou, poté se však vždy rád vracíte…\nAno, toto místo chybělo mnohým lidem z Hustopečí, kouzelného městečka mezi vinohrady. Chybělo i paní Staňkové. Ženě, která nepostrádala odvahu plnit své sny. Její sen se proměnil v realitu, plnou rozmanitých chutí originální italské zmrzliny vlastní výroby, vůně kávy či domácího zákusku s výtečnou pověstí v širokém okolí. Ta realita má jméno Cukrárna a kavárna Romance.\nBylo mi ctí, podílet se na realizaci tohoto snu.\nNe vždy se naskytne příležitost tvořit restauraci s puncem originální italské gastronomie…\nSourozenci rodiny Galli pocházející ze severní Itálie, objevili kouzlo naší země již před 7 lety. Poznali český smysl pro humor, bohatou kulturu a přátelství. To, co je všem Italům tak vlastní, pravou středomořskou kuchyni však vždy postrádali.\nMyšlenka, otevřít vlastní rodinnou italskou restauraci, s kterou si bratři pohrávali dlouhá léta postupně získávala reálné kontury. Restaurace a pizzerie Leonessa byla slavnostně otevřena koncem roku 2009. Ať už vyberete z bohatého jídelníčku středomořské kuchyně něco z těstovin, čerstvé zeleniny, ryb či bohatě zdobené pizzy, připravených odborným personálem pod dohledem italských šéfkuchařů vězte, že vždy strávíte příjemné chvíle plné pohostinností, v prostředí prodchnutém svěžím italským designem.\nJsem pyšný, že jsem se mohl na tomto rodinném projektu podílet.\nHotel bez špičkové gastronomie dnes na trhu nemá šanci a špičkové gastronomie bez kvalitního vybavení kuchyně není možné dosáhnout. Moderní technologie podporují i tradiční úpravy originálních moravských pokrmů v nabídce našeho provozu. Vybavení kuchyně hotelového domu Vinař navrhoval pan Martin Prchal, s jehož prací jsme spokojeni.\nJUDr. Lubomír Němeček, majitel Hotelu Kurdějov\nZŠ Štěpánov nad Svratkou\nkontakt: +420 566 560 535\nVinný sklep U Vrbů, Hustopeče\nPenzion Bernardýn, Bořetice\nMasokombinát KRÁSNO, a.s.\n(samoobslužná restaurace, Valašské Meziříčí)\nVelké Bílovice (prezentační hala)\nvypracování technické dokumentace (bar)


BMW i8 jako umělecké dílo | Objevit.cz\nModel i8 si vzal na starost český pop artový malíř Milan Kunc, který se proslavil v 70. Letech minulého století. Ve své tvorbě vyjádřil nespokojenost s aktuálním stavem životního prostředí. Skrze své malby interpretoval vážnost problému – nutno říct, že vkusně.\nBMW,které nemá obdoby se vystavovalo v galerii Mánes a následně v centru autobilky v Německu. Po těchto představeních našel kupce, který za vůz zaplatil 2,1 milionu korun. Tato suma poputuje na pomoc organizaci Ocean Cleanup. Nicméně pořizovací cena vozu je přes 4 miliony. Majitelem vozu je marketingová firma Essens Europe se sídlem v Brně.\nMilan Kunc si vůz rozdělil na 4 velká „plátna“ podle 4 živlů. Podívejte se na dílo sami.\nZdroj, foto: cartecgroup.com


Začal veletrh Coputex 2017 a společnost Samsung je tam také. Jejich nejnovějším počinem je notebook Notebook 9 Pro. K dostání bude ve dvou velikostech s 13 a 15palcovým displejem a dotykovým perem S Pen.\nHodně moderní je teď displej, který je možné otočit o 360 stupňů, takže ani notebook Notebook není výjimkou. Dotykové pero nabízí až 4000 úrovní přítlaku, rozezná naklonění pro stínování stejně dobře, jako nové pero od Microsoftu (kdo ho vyrobil pro koho?)\nObě varianty bude pohánět procesor Intel Core i7, menší z dvojice notebooků dostane 8 GB operační paměti, větší kolega bude mít 16 GB. K ukládání dat poslouží SSD disk s kapacitou 256 GB. Větší notebook Notebook je navíc vybaven grafickou kartou AMD Radeon 450. Zařízení disponují konektory USB C pro rychlé nabíjení, klasickými USB porty, HDMI výstupy a operačním systémem Windows 10 s podporou Windows Hello a nechybí ani microSD slot pro daší GB paměti. Cena zatím nebyla oznámena.


Autovrakoviště Fiat Qubo - použité náhradní díly\nAutovrakoviště MILATA Autovrakoviště FiatAutovrakoviště Fiat Qubo\nAutovrakoviště Fiat nabízí prodej originálních použitých a starších autodílů pro všechny ročníky vozidel Fiat Qubo. Naše společnost se zabývá ekologickou likvidací autovraků Fiat a prodejem použitých i nových dílů pro osobní a užitkové vozy. Vykupujeme vozy Fiat Qubo na náhradní díly a provozujeme vlastní zpracovatelské zařízení pro ekologickou likvidaci automobilů. Na našem vrakovišti tedy výhodně koupíte prověřený použitý autodíl Fiat Qubo.\nVrakoviště Fiat Qubo nabízí:\nProdej použitých náhradních dílů Fiat Qubo\nProdej nových autodílů Fiat Qubo, dílů z druhovýroby\nPřímý osobní nákup v prodejně na vrakovišti Fiat Qubo\nJaký náhradní díl na FIAT QUBO sháníte?\nPoužité autodíly - přímý nákup na autovrakovišti Fiat Qubo\nProdej ze skladů - starší díly Fiat Qubo\nPoptávka - použitý autodíl Fiat Qubo\nKontaktujte nás! Stačí formulářem nezávazně poptat použitý náhradní díly z autovrakoviště - starší díl pro vozidlo Fiat Qubo - prověřený autodíl se zárukou od centrálního vrakoviště MILATA. Poučení o indikativní nabídce.


Starostové dvou obcí se zlobí, že přijdou o své pošty - Prachatický deník\nStarostové dvou obcí se zlobí, že přijdou o své pošty\nPrachaticko - Česká pošta už zveřejnila, které obce v regionu nebudou mít v budoucnu vlastní poštu. V případě Prachaticka se to týká Nebahov a Lažišť. Dubští si oddychli, jejich poštovní úřad v obci zůstává i nadále.„Samozřejmě jsem rozčílený. Pošta nedala obcím žádný prostor k obraně. Uzavření pošt v některých obcích je prý způsobeno tím, že se Česká pošta ze státního podniku transformuje v akciovou společnost. V některých obcích se pošta zkrátka nevyplatí. Jsem rozhořčen z toho, že předtím, než nás starosty vůbec kontaktovali, bylo rozhodnuto. Tohleto se přece nemůže dít v jedenadvacátém století,“ zlobil se starosta Nebahov František Mráz.\nčeská pošta zruší úřady v Nebahovech a Lažištích | Foto: Radek Štěpánek\nTo, že se Česká pošta pustí do optimalizace, bylo jasné již několik týdnů. Některé své málo prosperující pobočky zavře úplně, u mnoha dalších bude omezený provoz.\nLidé žijící v menších obcích, tak byli až do pondělka v nejistotě. Ani starostové obcí totiž nevěděli, zdali právě jejich poštu nezavřou. Česká pošta přitom věděla, že bude optimalizovat celkem 179 pracovišť, nikdo však nebyl přesně schopen říci, jaká to budou. „Zatím jednáme se starosty obcí. Přesný seznam poboček, jež zrušíme, nemáme,“ potvrdila na konci pracovního týdne jedna ze zaměstnankyň odboru komunikace České pošty.\nZdaleka ne všichni starostové ale byli kontaktováni, v tom informace České pošty nebyla úplně správná. Například ve Stožci ještě na sklonku minulého týdne nevěděli vůbec nic. „Jediné zprávy, které máme k dispozici, jsou přímo od naší pošťačky. Z vedení nás ještě nekontaktovali. Právě místní zaměstnankyně pošty ale říkala, že provoz naší pobočky bude zřejmě omezen, a to je rozhodně nepříjemné,“ řekl referent Obecního úřadu Stožec.\nObcím chybí peníze\nTo například ve Zdíkově mohou být zatím klidní. „Hodně lidí se ptalo, jak to s naší poštou bude. Zatím je mohu ujistit, že se žádné změny nechystají,“ sdělil zdíkovský starosta Zdeněk Kantořík.\nV Borových Ladech jsou na tom hůře. Zde má být provoz omezen na pouhé tři hodiny denně. „Určitě to takhle nechceme nechat. My se v obci máme starat, aby zde bylo co možná největší množství služeb a tohle je veliké omezení, které mnoho věcí zkomplikuje. Jen samotný obecní úřad denně odesílá mnoho doporučených psaní,“ řekla starostka Borových Lad Jana Hrazánková. Ta nezapomněla upozornit na to, že ještě před nedávnem bylo ministrem vnitra Langerem starostům obcí na setkání v Českých Budějovicích řečeno, že takový problém by neměl nastat. Naopak bylo přislíbeno, že se služby v malých obcích budou zlepšovat.\n„Co si o tom můžu myslet teď, kdy už je to rozhodnuté? Podle mě je to likvidace obcí. Nedovedu si to do budoucna vůbec představit. Je to nefér. Nabídli nám, že u nás může pošta zůstat, pokud ji budeme dotovat z rozpočtu obce. Ale takový provoz by zabral jeho čtvrtinu, a to je nepřípustné,“ vysvětlila starostka Lažiště Anna Pecková.\nVíce v tištěném vydání Prachatického deníku ve středu 3. září na str. 2


Bitva na řece Jalu – Wikipedie\nBitva na řece Jalu\nTento článek je o bitvě rusko-japonské války. O námořní bitvě první čínsko-japonské války pojednává článek Bitva u řeky Jalu.\nBitva na japonské kresbě\n1. května 1904\nřeka Jalu poblíž Sinuidžu, hranice mezi Koreou a Čínou\nRuské impérium Japonské císařství\nMichail Ivanovič Zasulič Tamemoto Kuroki\n25 000 mužů 42 000 mužů\n1 101 zraněných\n1 036 mrtvých nebo zraněných\nBitva na řece Jalu (japonsky 鴨緑江会戦, Órjokkó Kaisen; rusky Сражение на реке Ялу, Sraženie na reke Jalu) byla prvním významným pozemním střetnutím rusko-japonské války. Odehrála se 1. května 1904 na březích řeky Jaly (dnešní řeka Amnokkang tvořící hranici mezi Čínou a Severní Koreou) a skončila japonským vítězstvím. Rusům se po bitvě rozpadly plány na krátkou jednoznačnou válku, jakožto i přesvědčení o jejich taktické a technické převaze.\nV 19. století expandovali Rusové na Dálný východ a Japonci jen velice nelibě nesli jejich ambice v jižním Mandžusku a severní Koreji. Ruské diplomacii se v roce 1898 podařilo Čínskému císařství vnutit pětadvacetiletý pronájem poloostrova Liao-tung se strategickým přístavem Port Arthur na jeho jihu. Tichomořská flota získala nezamrzající přístav a výchozí bod pro kontrolu nad Žlutým mořem, Korejským zálivem a částí čínského pobřeží. Poslední kapkou bylo pro Japonce ruské rozhodnutí, že budovaná Transsibiřská magistrála povede přes jižní Mandžusko a Port Arthur bude na ni přímo napojen.\nV červnu 1903 začala diplomatická jednání mezi oběma zeměmi, ale carští diplomaté jednání úmyslně zdržovali. Po dalším neúspěšném jednání v říjnu 1903 se Japonci začali připravovat na nadcházející válku, zatímco ruská vláda předpokládala, že protivník pouze blafuje. V případě války se všeobecně očekávalo, že Rusové uplatní svou lidskou a materiální převahu a Japonce v krátké válce snadno porazí. Válka začala 8. února 1904, kdy japonské námořnictvo překvapivě zaútočilo na Tichomořskou flotu u Port Arthuru. Dvoudenní bitva (více: Bitva u Port Arthuru) skončila bez vítěze, ale Japoncům se podařilo získat bojovou iniciativu, zatímco ruské síly vyčkávaly v přístavu.\nJaponské jezdectvo překračuje řeku Jalu\nRusové s generálem Kuropatkin v čele zvolili vyčkávací taktiku, než dorazí Transsibiřskou magistrálou z centrálního Ruska dostatek posil. Nekladli žádný odpor při vylodění Japonců v Koreji ani při jejich postupu poloostrovem. Pouze zabrali pozice na severním břehu hraniční řeky Jalu, aby zabránili nepřítelovu postupu do jižního Mandžuska. Úkolem držet hraniční řeku byl pověřen 22. dubna 1904 generálporučík Zasulič, který měl k dispozici pěchotu o síle 16 000 mužů, jezdectvo s 5 000 muži a 62 děl. Celý střežený úsek byl dlouhý 170 km, a tak Rusové většinu sil koncentrovali při ústí řeky do Korejského zálivu.\nJaponci se 9. února 1904 vylodili v Koreji a 1. armáda generálmajora Kurokiho obsadila 21. února Pchjongjang, 18. března Andžu a 21. dubna 1904 stáli na jižním břehu hraniční řeky. Jejich hlavním cílem bylo přejít řeku a obsadit v Mandžusku přístavy, kde by se mohla vylodit japonská 2. armáda a přidat se k válečné mašinérii. Císařská armáda čerpala ze zkušeností z předcházející čínsko-japonské války z let 1894 – 1895, kdy také postupovala na Korejském poloostrově od jihu na sever. Japonci již věděli, kudy vést nejefektivněji zásobování, měli přesné mapy území, najali si kolem 10 000 místních mužů na transport zásob, které taky od místních nakupovali. Během přípravy na bitvu si dali velmi záležet, aby jejich pozice nebyly předčasně prozrazeny, a pomocí rozvědky se jim podařilo vypátrat přesné pozice ruské armády. Rusové, kteří Japonce nebrali jako sobě rovného nepřítele, žádné podobné aktivity nepodnikli. Před střetnutím čítaly japonské síly přes 42 000 mužů.\nJaponská pěchota překračuje řeku Jalu přes vyrobené mosty\nMapy bitvy na řece Jalu (japonsky)\nV noci 25. dubna 1904 obsadili Japonci bez odporu dva ostrovy na řece. Japonští inženýři zkonstruovali pro překonání řeky deset mostů o déle téměř 1,5 km. Za přihlížení protivníka se pustili do stavění prvního mostu přes řeku. Ruské dělostřelectvo odpovědělo ostřelováním. Mezitím Japonci potají přesunuli ostatních 9 mostů více na sever a nerušeně se přebrodili. Generál Kuroki následně poslal několik dělových člunů po řece na jih, kde se střetly s ruskými silami. Ruské velení nabylo přesvědčení, že útok bude poveden na jihu směrem na město Tan-tung. Mezitím se na severu japonské síly přepravovaly přes řeku. Ruský generál Kaštalinský informoval o vznikajícím nebezpečí ruské velení, ale generál Zasulič se rozhodl zprávu ignorovat a pořád trval na držení jižních pozic.\nV pět ráno 30. dubna 1904 zahájilo japonské dělostřelectvo palbu na ruské pozice. Japonské jednotky zaútočily na levé křídlo a pokusily se Rusy dostat do obklíčení. V deset hodin začaly ruské jednotky couvat od řeky na sever, ale dostaly se pod palbu japonských houfnic, které měly devastující účinek. Japonci, kterým se díky předchozí práci rozvědky podařilo zničit veškeré ruské dělostřelectvo, zahájili přímý pozemní útok na ruské zákopy. Rusové své pozice udrželi a prvotní útok zastavili. Nakonec ale museli s velkými ztrátami své zákopy opustit a vyhnout se obklíčení. Generál Zasulič nakonec nařídil všeobecný ústup na svahy hřbetu Fynypujlyn. Boje probíhaly celý 1. květen a skončily kolem páté hodiny odpolední. Japonci vyšli z bitvy vítězně.\nJaponcům se podařilo přebrodit přes řeku bez výraznějších ztrát a otevřeli si cestu pro vylodění 2. armády. Celkově ztratili přes 1 000 mužů. Rusové měli na své straně na 2 000 mrtvých, zraněných nebo nezvěstných. Během bitvy přišli o všechny kulomety a drtivou většinu děl.\nV porovnání s nadcházejícími velkými bitvami války (bitva na řece Ša-che či bitva u Mukdenu) lze považovat bitvu na řece Jalu za drobné střetnutí. Však jeho význam na psychiku obou stran byl enormní. Japonci získali potřebnou sebedůvěru pro nadcházející boje. Na druhé straně Rusové byli šokováni svým neúspěchem a vytratil se jim sen jak o krátké jednoznačné válce nad podceňovaným nepřítelem, tak i o jejich taktické a mechanické převaze.\nTakticky se Japoncům otevřela cesta do jižního Mandžuska. Dne 4. května 1904 se vylodila 2. japonská armáda na Liaotunském poloostrově, aniž by se Rusové zmohli na jakoukoliv protiakci. Dalším cílem japonského postupu se stala ruská námořní základna v Port Arthuru (více: Obléhání Port Arturu).\n↑ a b c d Velká ruská encyklopedie [online]. Ruská akademie věd [cit. 2019-08-04]. Heslo ЯЛУЦЗЯ́НСКИЙ БОЙ 1904. Dostupné online. (rusky)\nObrázky, zvuky či videa k tématu Bitva na řece Jalu na Wikimedia Commons\nPortály: Japonsko | Rusko | Válka\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Bitva_na_řece_Jalu&oldid=20796520“\nStránka byla naposledy editována 6. 1. 2022 v 21:41.


Jak zacházet s pijavicemi ve sladkovodních rybách - Point Pet\nUncategorizedJak zacházet s pijavicemi ve sladkovodních rybách\nPijavice nejsou příliš častým parazitem u většiny sladkovodních akvarijních ryb chovaných v zajetí. Pokud však přivezete divoký druh, budete muset kromě jiných volně žijících parazitů dávat pozor na pijavice. Pro účinnou léčbu je nutná správná identifikace veterinárním lékařem.\nCo jsou to pijavice?\nPijavice jsou typicky druh červa, který se přichytí na kůži zvířete a živí se krví svého hostitele. Členové podtřídy Hirudinea v rámci kmene Annelida, jsou blízkými příbuznými žížaly. Většina pijavic žije ve sladké vodě, ale existuje několik druhů, které lze nalézt v mořských systémech.\nPříznaky pijavice u sladkovodních ryb\nPijavice visící na těle ryby, v dutině ústní nebo žaberní\nMalé pijavice nemusí být vizualizovány, dokud nezvětší. Jakékoli vyvýšené černé čáry na vaší rybě mohou mít normální barvu, traumatická zranění nebo malá pijavice. Praktické fyzické vyšetření od vašeho veterináře určí, zda je barevná vada normální nebo nebezpečný patogen.\nZtráta krve může být indikována mnoha klinickými příznaky včetně bledých žáber, letargie, zvýšeného dýchání a visu kolem zdrojů kyslíku, jako jsou výtoky z filtrů nebo vzduchové kameny. Anémie u ryb může být způsobena mnoha různými příčinami, z nichž nejčastější jsou nedostatky ve stravě.\nPoruchy vztlaku jsou velmi časté u mnoha příčin stresu. Negativní poruchy vztlaku jsou běžné u ryb s nízkou energií, kdy nemohou přijímat dostatek živin nebo kyslíku. Při napadení pijavicemi je ztráta krve hlavním přispěvatelem k letargickým, negativně vznášejícím se rybám, jednoduše kvůli tomu, že nemají energii na plavání.\nPijavice se dostanou do systémů zamořeného jedince, který není řádně v karanténě. Mohou se skrývat v operulární nebo ústní dutině ryby, takže je zpočátku těžké je zaznamenat. K rozmnožování musí být přítomny dvě pijavice. Přestože jsou hermafroditní, začínají svůj život jako samci, přičemž vaječníky rostou později v životě. Na rozdíl od některých jiných druhů červů se pijavice mohou rozmnožovat pouze sexuálně a nemohou regenerovat části svého těla.\nPokud si na rybě všimnete pijavice, nejlepším ošetřením je fyzické odstranění co nejdříve. Pokud vám manipulace s rybami vyhovuje, postupujte pomalu a použijte dvě sítě k rychlému a efektivnímu zachycení ryb. Nechte je v síti a pomocí pinzety pijavici odstraňte. Jakmile je pijavka odstraněna, je důležité, aby byla odstraněna ze systému, jinak se připojí k jiné rybě. Předem varujte, že pokud pijavici zmáčknete, může z ní vytrysknout velké množství krve!\nPokud se necítíte dobře nebo si nejste jisti manipulací s rybami, zavolejte místního vodního veterináře. Bezpečně zachytí a uklidní vaše ryby pro snadné odstranění pijavic. Během fyzického vyšetření se sedativy bude váš veterinář schopen prozkoumat všechny otvory vašich ryb, aby se ujistil, že na vašich rybách nejsou žádné další pijavice, konkrétně v ústní dutině nebo žábrách.\nJak zabránit pijavicím\nPijavice na rybách jsou velmi vzácné u všech ryb chovaných v zajetí. Ryby chycené ve volné přírodě s největší pravděpodobností nosí pijavice. Snažte se zabránit lovu ryb z volné přírody, abyste ochránili volně žijící populace. Pokud chytíte ryby z místního potoka nebo jezera, nahraďte je prosím v jejich domovech a nenoste je s sebou domů.\nPokud musíte koupit ryby ulovené ve volné přírodě, dejte všechny nové jedince do karantény na 4–6 týdnů v samostatném izolovaném systému. Pro všechny systémy používejte samostatné vybavení a nedovolte, aby voda z jednoho systému stříkala do jiného. Velmi bedlivě sledujte své nové přírůstky, a pokud se něco začne zdát v pořádku, rychlá diagnostika a účinná léčba jsou nejlepší sázkou pro přežití vašich ryb. Důrazně se doporučuje mít po ruce kontaktní informace místního vodního veterináře pro případ, že byste měli nějaké dotazy nebo potřebovali rychle pomoci.\nJsou pijavice nebezpečné pro lidi nebo jiná domácí zvířata?\nPijavice nejsou příliš diskriminační paraziti a snadno se přichytí na člověka nebo jiná domácí zvířata. Jakmile z ryby odstraníte pijavici, rozdrťte hlavu pinzetou, kterou jste použili k odstranění. Mějte na paměti, že když to uděláte, může vytrysknout krev. Rybí krev neškodí lidem ani jiným domácím zvířatům, ale místa kontaktu s nimi dobře omyjte mýdlem a vodou. Pokud pijavici nezabijete, existuje šance, že se může přisát k vám, jinému nic netušícímu člověku nebo některému z vašich dalších mazlíčků.\nPrevious article7 Běžné nemoci zlaté rybky\nNext articleDůvody, proč vaše Betta hodně spí, a jak to zastavit


S přiměřenou dávkou vína proti rakovině - Novinky.cz\nNovinky.czŽenaZdravíS přiměřenou dávkou vína proti rakovině\n6. 12. 2005, 10:09 – ČR\nAustralský výzkum ujišťoval, jaký vliv má umírněné pití vína na rakovinu vaječníků. K překvapení lékařů ukázal, že snižuje riziko této choroby. Na konferenci Víno a zdraví, která se i letos konala v rámci soutěže vín Top 77 v Brně, o něm referoval šéf gynekologickoporodnické kliniky Fakultní nemocnice v Brně Pavel Ventruba. Stejně jako o dalších výzkumech.\nOnkolog Prof. MUDr. Jan Žaloudík, DrSc. na konferenci doporučil ženám po přechodu přiměřenou dávku vína denně. Sníží kardiovaskulární riziko, které u nich s ubýváním ženského hormonu estrogenu vzrůstá.\nNavíc resveratrol, polyfenol, který ve zvýšené míře obsahují jak červená, tak i bílá tuzemská vína vyrobená určitou technologií (což potvrdily analýzy Vysoké školy chemickotechnologické v Praze), má fytoestrogenní účinky. Přispívá tedy k mírnění klimaktéria a osteoporózy. A jako silný antioxidant by se mohl podílet i na brždění nebo blokování buněčných změn, které mohou vyvrcholit až rakovinou.\nJak významnou roli pro naše zdraví může jako fytoestrogen a antioxidant hrát, to podle profesora Žaloudíka bude předmětem dalších výzkumů.\nJiřího Vorlíčka, předsedy České onkologické společnosti (ČOS), se novináři při jiné příležitosti ptali, co on sám dělá pro to, aby nedostal rakovinu. Odpověděl jim: "Nekouřím a snažím se o co nejčastější pohyb. Jezdím na kole, na běžkách a pracuji na zahrádce. Také piji dvě až tři deci červeného vína denně."\nJe příznačné, že profesor Vorlíček vidí přiměřené pití vína jako součást mozaiky zdravého způsobu života. A nezjednodušuje jeho efekt třeba tím, že by se odvolal na nejnovější výzkumy, které ukazují, že antioxidanty v červeném vínu snižují podle všeho riziko rakoviny prostaty.\nNa konferenci Víno a zdraví lékaři zároveň opakovaně upozorňovali na riziko závislosti, které v sobě pravidelné pití vína skrývá. "O víně a vůbec alkoholu platí totéž co o ohni," řekl gynekolog Pavel Ventruba. "Je to dobrý sluha, ale špatný pán."\nDeci bílého vína brání kornatění tepen\nJeden až dva decilitry bílého vína denně pomáhají snižovat riziko srdečních a cévních onemocnění, například kornatění tepen. Vyplývá to z výzkumu, jehož...\nVětší denní dávka alkoholu ohrožuje zdraví\nČím více vypijeme alkoholu, tím více kalorií do sebe dostaneme, a to je velmi nebezpečné, upozorňuje profesor Štěpán Svačina, přední český obezitolog...\nVíno nás ochraňuje před srdečním infarktem. Každá sklenka vína, kterou sledovaní muži vypili během týdne, snížila toto riziko v průměru o šest procent....


Plstění ovčí vlny - Jana Šilarová\nPlstění ovčí vlny - Jana Šilarová shop >>\nDruhé vydání úspěšné knihy přináší navíc sekci popisující kompletní vývoj funkční aplikace, ve které si čtenář vyzkouší většinu probíraných témat a může si tak danou pr.. Viac Grada Slovakia, s.r.o. >>\nRozcvičování a uvolňovací cviky pro předškoláky i malé školáky S touto knížkou půjde dětem psaní hezky od ruky. Rozcvičovací a uvolňovací cviky jsou doplněny básničkami, které.. Viac Grada Slovakia, s.r.o. >>\nMalí řezbáři si vystačí s nožíkem a kouskem větve, z níž si mohou vyřezat vrbovou píšťalku, hůlku, luk a šípy, rybičku či tučňáka. Z měkkého balzového či lipového dřeva se.. Viac Grada Slovakia, s.r.o. >>\nZkušený autor, který jako manažer a konzultant osobně vedl tisíce pohovorů, vám poradí, jak postupovat a čeho se vyvarovat při nejčastějších rozhovorech s podřízenými pracovníky –.. Viac Grada Slovakia, s.r.o. >>


Půdní prostory Dobelice - přehledný výběr na portálu Eurobydleni.cz\nPřehledný výběr pro půdní prostory Dobelice. Půdní prostory Dobelice právě teď se snaží najít celkem dost poptávájících. Chcete také ten svůj půdní prostor? Kupte si na našich stránkách půdní prostor za fajn peníze. Zajímavé půdní prostory Dobelice u nás můžete najít od pouhých pár desítek tisíc korun. Využijte všechny nalezené půdní prostory Dobelice z jistojistě nějakých nadčasových inzerátů.\nKategorie půdní prostory Dobelice se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele půdní prostory Dobelice neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je půdní prostory Dobelice právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné půdní prostory Dobelice\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii půdní prostory Dobelice, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující půdní prostory Dobelice, a to půdní prostory na prodej Dobelice, pronájem půdního prostoru Dobelice, dražby půdních prostorů Dobelice.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii půdní prostory Dobelice nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích půdní prostory Dobelice, půdní prostory na prodej Dobelice, pronájem půdního prostoru Dobelice, dražby půdních prostorů Dobelice.\nJe možné, že v lokalitě Dobelice nebudou zcela všechny nemovitosti, které hledáte, zkuste se podívat ještě do následujících kategorií, a to Reality Dobelice nebo různé nemovitosti Dobelice.\nNehledáte půdní prostory Dobelice ?\nPokud jste v této kategorii půdní prostory Dobelice omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí půdní prostory Dobelice\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii půdní prostory Dobelice, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr půdní prostory Dobelice. Určitě lépe naleznete půdní prostory Dobelice, který hledáte.


Certifikace systému managementu hospodaření s energií ISO 50001 | TÜV SÜD Czech\nCertifikace systému managementu hospodaření s energií\nISO 50001 je mezinárodní norma pro systémy hospodaření s energií, která organizacím všech velikostí poskytuje nástroj pro systematickou optimalizaci energetické účinnosti a podporu účinnějšího hospodaření s energií.\nCílem mezinárodní normy ISO 50001 je pomoci organizacím se snižováním energetické náročnosti prostřednictvím vytváření potřebných systémů a procesů. Norma je určena pro všechny typy a velikosti organizací, které hospodaří s energiemi - výrobní společnosti i poskytovatelé služeb.\npřínosy certifikace ISO 50001\nPrognózou globálního vývoje v oblasti hospodaření s energií se v současné době zabývá mnoho analytiků. I přes některé neshody, které v jejich závěrech nacházíme, analýzy jednoznačně poukazují na nutnost zásadních změn v přístupu k energii, její získávání a využívání.\nÚspora energie a tedy i finančních prostředků není závislá pouze na počátečních investičních nákladech. Její závislost na důsledné optimalizaci provozu budovy či výrobních procesů může být v některých případech daleko vyšší.\nimage společensky odpovědné organizace = konkurenční výhoda\njednotné stanovení odpovědností a pravomocí\npro koho je vhodná certifikace systémů ISO 50001?\nposkytovatelů služeb správy nemovitostí\ntÜV SÜD je důvěryhodným poskytovatelem certifikačních služeb ISO 50001\nTÜV SÜD je předním poskytovatelem v oblasti certifikace ISO 50001. Máme odborníky s aktuálními znalostmi hlavních zásad v oblasti správy energie a uhlíku a regulačních požadavků na trzích po celém světě. Certifikací u nás získáte celosvětové uznání trvalého závazku vaší společnosti ke kvalitě, udržitelnosti a spolehlivosti systému hospodaření s energií.\nNaše certifikační značka ISO 50001 poskytne vaší organizaci významný a uznávaný důkaz vašeho závazku k energetické účinnosti a odpovědnosti vůči životnímu prostředí.\nVztahuje se povinnost energetických auditů i na vaši společnost? Kontaktujte nás a dozvíte se, zda i vás se týká povinný energetický audit.\nBílá kniha ISO 50001\nModrá kniha ISO 50001


Štěrba s Kydlíčkem se loučili devátou příčkou - Plzeňský deník\nŠtěrba s Kydlíčkem se loučili devátou příčkou\nHöchst – Devátým místem na turnaji Světového poháru v kolové, který proběhl v sobotu v rakouském Höchstu, se rozloučili s letošní sezonou Plzeňané Hynek Štěrba a Ondřej Kydlíček.\nHráči Startu VD Plzeň Hynek Štěrba a Ondřej Kydlíček (ve světlejším zleva) se brání útoku rakouského Höchstu IV v utkání Světového poháru v kolové. Západočeši skončili devátíFoto: DENÍK/Karel Popel\nHráči Startu VD tak nenavázali na šestá místa z předchozích dvou klání v Oftringenu a St. Gallenu.\n„Vůbec nic se nám nedařilo, nemám z turnaje dobrý pocit. Tečka se nepovedla," konstatoval Ondřej Kydlíček.\nPlzeňané nevyhráli v základní skupině ani jeden zápas. I proto, že tři jejich soupeři byli z kategorie špičkových včetně úřadujících mistrů světa ze švýcarského Altdorfu. Jenže Štěrbovi s Kydlíčkem se nepovedlo přehrát ani zbývající pár – čtvrtou dvojici pořadatelského klubu. Byť šlo o třetí pár z letošního Evropského poháru U23, Plzeňané se shodli, že podobný výpadek by je potkat neměl.\n„Snažili jsme se hrát na maximum, ale nedařilo se. V žádném zápase jsem se nevyvaroval nějaké hrubé chyby," přiznal Kydlíček. „Byl jsem ´děravej´. Turnaj byl výborně připravený, v super prostředí, ale naše hra byla špatná," přidal se zadák plzeňské dvojice.\nAlespoň částečně si držitelé domácího mistrovského bronzu spravili chuť v duelu o devátou příčku proti belgickému Beringenu. I když ani tady se výhra 4:3 nerodila hladce, Češi totiž museli likvidovat manko 0:3.\nCelkově patří Západočechům ve Světovém poháru v konkurenci pětatřiceti dvojic čtrnáctá pozice s osmdesáti body. Jde o stejné umístění jako v jejich loňské premiérové sezoně na světové scéně. Bodů letos získali o osm více.\n„Výsledek z Höchstu nás mrzí o to víc, že tato sezona pro nás celkově nebyla zlá. Provázely nás ale nevyrovnané výkony. Na začátku roku se nám nepovedlo semifinále Českého poháru, finále pak už ano (Start skončil třetí – pozn. red.). Liga byla slušná, český šampionát také, ale vedle Höchstu se nám nepovedl svěťák ani v Altdorfu," připomněl Štěrba desátou příčku ze zářijového turnaje.\n„Určitě musíme něco změnit v přípravě, třeba intenzitu a četnost tréninků podřídit důležitým turnajům. Dvouleté působení ve Světovém poháru by se na našich výsledcích a hře mělo odrazit," shodli se oba hráči. „Třetí místo v lize si držíme poměrně jistě, tolik se nenadřeme a není to až tak obtížné. Ale pak ve světové konkurenci vidíme, jak a v čem zaostáváme," doplnil Kydlíček.\nZávěrečný osmý pohárový díl ovládl Höchst I, jenž předvedenou hrou i jednoznačným skóre 5:1 oplatil Altdorfu prohru z finále nedávného světového šampionátu i s úroky.\nVýsledky turnaje najdete na jiném místě strany.


BAE Systems zrychlí výrobu částí letounů F-35 Lightning II :: Militarybox\n> Úvodní stránka > BAE Systems zrychlí výrobu částí letounů F-35 Lightning II\nBritská společnost BAE Systems začíná pracovat na výrazném rozšíření svého výrobního závodu v britském Samlesbury (Lancashire), kde probíhá produkce sad zadních částí trupů pro americké letouny Lockheed Martin F-35 Lightning II. Práce na rozšíření závodu mají být dokončeny již počátkem příštího roku. Při plném výkonu bude možno produkovat až 160 sad ročně, což je asi 2,5 násobek současné výroby.\nF-35B (STOVL) při zkouškách na americké letadlové lodi Wasp\nRozšíření výrobních kapacity britského závodu je v souladu s nedávným potvrzením závazku britské vlády realizovat nákup plánovaných 138 kusů letounů F-35 ve verzi STOVL (verze B s krátkým startem a kolmých přistáním) a s podporou urychlení dodávky 24 kusů těchto letadel pro nové britské letadlové lodě Queen Elizabeth a Prince of Wales.\nPřipomeňme, že F-35B s charakteristikami STOVL má délku 15,6 m, rozpětí křídel 10,7 m a plochu křídel 42,7 m2. Stroj dosahuje maximální rychlost na úrovni M=1,6, jeho maximální dolet s vnitřní zásobou paliva je 1667 km a maximální dovolené provozní přetížení +7g. Letoun může nosit zbraně do celkové maximální hmotnosti 6800 kg. Militarybox, CC BY-SA\nF-35B | F-35 pro Británii\nDiskusní téma: BAE Systems zrychlí výrobu částí letounů F-35 Lightning II\n...tenktokráte zase neutíkám od tématu. Myslím si, že dnes vysoká nadzvuková rychlost nedává moc smysl, než ji stíhačka získá, má polovinu paliva pryč. Navíc užitek z toho skoro již žádný není, doby, kdy se dalo uletět raketám již pomalu končí. Myslím těm mimo vizuál, jejich rychlost a dolet jsou opravdu již pro obět průserové. Stíhání již není přepadové, ale jde o dosah fce lokátoru a výzbroje. Co se týče Stealth, nevím, kdoví jestli to bude mít v budoucnu smysl. Ceně nerozumím, když se stát podílí na vývoji?\nTitulek: Re: Popravdě...\nTo je právě absolutně scestný názor. Vzdušné souboje na dohled protivníků nejsou o nic míň pravděpodobné, než před padesáti lety. Svědčí o tom i instalace kanonů na letounech páté generace. Absence palubního kanonu právě u F-35B a C je jedna z věcí, která je tomuto stroji silně vytýkána. Nouzové řešení, které byly nuceni konstruktéři dodatečně vymyslet v podobě externích kanonů na podvěsech pak ale degraduje vlastnosti stealth... A maximální rychlost je také samozřejmě naprosto zásadní parametr u každého stíhacího letounu. Čím větší rozlohu vzdušného prostoru má letoun na starost, tím důležitější tento údaj pro něj je.\nTitulek: Re: Re: Popravdě...\nJe pravdou, že kanon jsem nezmiňoval, je nutný si uvědomit, kdy se na F-4 a Migy přestaly montovat, bylo to v době střel s mizernými vlastnostmi, tz. neschopnost použití do manévrového boje a nízkou spolehlivostí naváděcí hlavice a navíc použití jen na určitou vzdálenost, ani malou, ani velikou. To dnes již z 90% neplatí. Ovšem stále i přes ono vidím pro dělo využití. Dolet je problém značný, jen s tou rychlostí to nejde moc dohromady, střely a jejich dolet a dosah lokátoru jsou dnes docela jinde.\nTak co se týká stíhání, již za sovětského svazu bylo jasné, že v tomto případě tehdy perspektivní V/STOL letoun Jakovlev Jak-41 ( z jehož koncepce F-35 vychází) se nemůže rovnat tehdy s navalizovanou verzi Suchoje Su-27K (pozdější Su-33). Opět malí dolet, malá rychlost i únosnost apod. Na rychlosti záleží, co nejrychleji zachytit protivníka a co nejdále od vlastního nosiče (flotily), nejlépe mu vůbec nedovolit zaútočit. Pátá generace se měla vyznačovat právě "vysokou nadzvukovou rychlostí" bez zapnutí přídavného spalování, tedy oproti 4. generaci šetřit palivo a zvýšit dosah. F-22 touto technologii disponuje, F-35 nikoliv. Samozřejmě na házení bomb na tzv. "darebacké státy" (rozuměj vlastníky ropných zdrojů) vlastnosti F-35 plně postačují.\nBuď pochválen F-35 za svoji vysokou cenu, za svoji malou rychlost, malý dolet a malou únosnost. Nechť se daří programátorům tvého softwárového vybavení postupovat se stejnou úspěšností a rychlostí jako dosud, a nechť tvojí nejsilnější zbraní jsou učenlivé elektronické systémy, které nebudou k dispozici ještě ani za patnáct let, a pak budou stále o krok zaostávat za těmi, od kterých se budou mít učit.


Sony PSP byl představen evropským novinářům - iDNES.cz\n13. prosince 2004 12:01, aktualizováno 17. ledna 2005 1:04\nJaponci si s PSP už vesele hrají, ale my si budeme muset ještě pár měsíců počkat. Sony nám čekání ulehčilo alespoň tím, že nás pozvalo na ""předvánoční besídku"", na níž vybraným evropským novinářům představilo PSP včetně chystaných launchových her z produkce SCE.\nVe středu 8. a čtvrtek 9. prosince uspořádala evropská centrála Sony v Londýně dvoudenní akci pro vybrané novináře, jejímž vyvrcholením bylo nejen představení ostré prodejní verze velmi očekávané přenosné konzole, která byla v Japonsku uvedena na trh včera, ale zejména možností zahrát si devět her, které jsou připravovány pro evropský launch přímo pod vydavatelským dohledem Sony. Bylo však řečeno, že se jedná pouze o zlomek všech titulů, které budou evropskému launchi přítomny, čímž by PSP měl získat titul konzole s nejsilnějším a nejpočetnějším line-upem titulů v historii videoher. Pojďme ale k novým poznatkům, které jsme na této akci získali.\nSony pojalo celou akci spíše jako prezentaci jejich vlastních chystaných her, čehož důsledkem byl fakt, že ostrá prodejní verze PSP se ukázala jako velmi nedostatkové zboží a prakticky všechny prezentované hry bylo možné hrát jen prostřednictvím speciálních terminálů v podobě PSP připojených k dev-kitům (mimochodem, dev-kit vypadá jako poměrně roztomilé PC a pokud začně „chroustat“ rozvibruje celý stůl, na němž je položen). Přesto ale nebylo s trochou snahy problémem se k prodejní japonské verzi dostat i na delší dobu než na původně vyhrazenou půlminutku. Navíc na ní běžel Wipeout, takže nebylo zase tak těžké prosadit se s taktikou „je to fakt super, můžu si dát ještě jednu jízdu?“.\nHlavním poznatkem z hraní na PSP je skutečnost, že přestože prakticky kompletně převzal osvědčené ovládací prvky z ovladače PS2 – DualSkocku, je ovládání PSP her odlišné od hraní na PS2. Je to samozřejmě dáno rozměry samotného přístroje, z nichž plyne, že máte ruce dál od sebe než když v nich svíráte DualShock, ovšem ani provedení směrového kříže tlačítek není úplně identické jako u PS2. Směrový kříž je větší, a proto si váš levý palec bude muset chvilku zvykat. Podobná situace panuje i u tlačítek, která sice jsou rozmístěna podle známého schématu, nicméně liší se jejich zdvih a tuhost, takže na ně budete pravděpodobně zpočátku zbytečně moc tlačit. Všechna ovládací tlačítka, včetně postranních, jsou navíc ukotvena poněkud méně bytelně než jsme zvyklí z PS2 ovladače, což je v lehčím kontrastu s velmi kompaktním provedením celého přístroje, který nejevil ani náznaky toho, že by se častějším používáním nebo přenášením v útrobách nejruzněji zaplněných batohů a tašek jeho krytu mohly nějak rozvrzat či rozklížit. Zajímavou položkou pak je analogová páčka, jež je rovněž provedena velmi zodpovědně, nicméně při testování her jsme byli téměř u každé hry upozorněni, že máme hrát spíše pomocí směrových šipek. Těžko říci, zdali to bylo z důvodu prozatímní rozpracovanosti mnoha prezentovaných titulů nebo nějakými problémy s praktickým využitím tohoto prvku.\nSkvělou kvalitu ovšem potvrdil veliký displej, na němž mnohé z her vypadají opravdu famózně. Při bližším průzkumu sice vyšlo najevo, že technické zpracování her asi nebude dosahovat těch nejlepších kousků na PS2, ovšem vztaženo ke skutečnosti, že se jedná o přenosné zařízení, můžeme PSP opravdu považovat za „PS2 do kapsy“. Zpět ale k displeji. Ten zobrazuje opravdu skvěle jak objekty tak nejrůznější grafické efekty a třeba takový Ridge Racer nebo Wipeout jsou skutečnými pastvami pro oči, které si v ničem nezadají se současnými hrami pro „velké“ konzole. Konkrétně Ridge Racer pak vypadá i při bližším ohledání možná i o něco lépe než jeho poslední inkarnace na PS2.\nTím se dostáváme k samotným hrám, které jsou pro každou videoherní platformu samozřejmě tím nejdůležitějším. Takže ještě přihodíme něco upřesněných technických specifikací PSP a jdeme na to.\nTechnické specifikace PSP\nRozměry: 170mm x 23mm x 74mm\nHmotnost: 280 gramů včetně baterie\nCPU: PSP CPU na frekvenci 333 Mhz\nPaměť: 4 MB DRAM\nDisplej: 16:9 TFT LCD o úhlopříčce 4,3 palce, rozlišení 480x272, 16,77 miliónů barev\nKomunikace: IEEE 802.11b (Wi-Fi), USB 2.0, Memory Stick PRO Duo, IrDA, IR Remote (SIRCS)\nPřipojitelnost: Memory Stick Duo Slot, USB konektor, DC OUT konektor, DC IN 5V\nkonektor, Headset konektor\nNapájení: Li-ion baterie, AC adaptér\nMechanika: UMD Drive (pouze čtení)\nFormáty: PSP hra, UMD Audio, UMD video\nKodeky: Video: H.264 / AVC MP Level3, Audio: ATRAC3plus, MP3\nBezdrátová komunikace : umožní připojit až 16 konzolí\nPředstavené hry pro PSP\nZ mého vlastního pohledu se jedná o nejméně atraktivní titul. Jedná se o soubor více než čtyřiceti miniher kombinovaný s piškvorkami, přičemž hlavními hrdiny jsou opičky ze série Ape Escape. V hlavním režimu plníte minihry z výběru devíti do čtverce sestavených kousků a musíte je splnit tak abyste vytvořili řadu tří splněných. Na druhou stranu ale nelze autorům upřít pár dobrých nápadů, kterými autoři dokázali překonat i mou vlastní skepsi. Na pohled i při hraní půdsobí dosti zajímavě a vtipně (v dobrém smyslu slova samozřejmě) kupříkladu sprint na jeden metr nebo balancování s věží tvořenou asi deseti na ramenou si sedícími opičkami, přičemž je účelem dojít co nejdále (pokud možno směrem doprava :-)). Hra je docela slušně vybavena i pro případný multiplayer, kdy mnohé z miniher lze hrát ve dvou na jediném přístroji, kdy jesem hráč hru ovládá na směrových šipkách a druhý pomocí standardních tlačítek.\nTi kdož dodnes nemohou přenést přes srdce, že u nás nikdy nevyšel Everybody´s Golf 3 pro PS2, mohou se těšit na příchod PSP. Hra je koncipována jako známější Mario Golf, takže se jedná o titul, jež má za cíl v prvé řadě pobavit a poté až simulovat reálný sport. Roztomilé cartoonové postavičky se dosti srandovně prohánějí po fairwayích a mimo co nejpřesnějších úderů se snaží vás i co nejvíce povavit mnoha hláškami či všemožnými pózami a pohyby. Co se týče samotného golfu, nejedná se o nijak ukrutnou simulaci, kde byste museli brát v potaz diferenciální proměnlivost větru, vlhkost vzduchu a viskozitu vody v jezírku, ovšem na druhou stranu do míčku samozřejmě nemůžete řezat jako o život a chce to jistou dávku odhadu a golfového myšlení. Zajímavou vychytávkou je stopa míčku na greenu při puttování, ktará tam zůstává do té doby, než se trefíte do jamky. „Doplatil“ na to jeden belgický kolega, jehož klikatice na greenu skutečně velmi pobavila celou naši skupinku. Tato hra se tak zdá býti skvělou zábavou, ať už se na ni díváte, odkud chcete. Hratelnost dokáže udržet, vtípky se asi časem oposlouchají, ale hra vás dokáže rozesmát i vaší vlastní neschopností.\nPo všech stránkách poněkud nevýrazná záležitost. Jedná se o variaci na městskou akci, přičemž mise plníte výhradně s pomocí některého z dopravních prostředků. Jezdíte po městě, které je sice poměrně rozlehlé, nicméně zatím je poněkud uniformně ztvárněné. Náplň misí se snaží být poměrně různorodá a varíruje tak od klasických „vystřílej všechno kolem“ až po časem omezený sběr po městě rozesetých balíčků. V singleplayeru mě tato věcička moc neoslovila, nicméně multiplayer v osmi lidech bylo úplně jiné kafe. Klasický deathmatch ve stylu série Twisted Metal v aréně velké tak akorát právě pro osm lidí by mohl být solidní návykovkou.\nFootball je zatím pracovní název, ale vzhledem ke skutečnosti, že se na něm pracuje ve interních studiích Sony je jasné, že půjde o kapesní variantu jejich dnes poněkud živořící série This is Football. A upřímně řečeno, je to vidět. Hra totiž trpí všemi neduhy známými z posledního TIFu, které jsou navíc „obohaceny“ tím, že na menším displeji je poněkud špatně viditelný míč. A přestože se ještě zdaleka nejednalo o finální verzi, dá se říci, že se bude pravděpodobně jednat o nejslabší titul z dnešního seznamu. Na druhou stranu se ale dá čekat, že se po evropském launchi PSP bude prodávat poměrně dobře, jelikož v Evropě je po fotbalových hrách již tradičně sháňka a verzi pro mobilní zařízení bude jistě spousta hráčů ochotna leckterou chybku odpustit. Po shlédnutí hry Football ovšem ještě více zesílila naše zvědavost ohledně anoncovaného Pro Evo Socceru pro PSP.\nNaproti tomu Formula One se zatím jeví velmi slušně i v současném stádiu rozpracovanosti. Bude se jednat víceméně o kompletní port z PS2, což ale této hře na atraktivnosti pranic neubírá. Při bližším průzkumu je sice patrné, že co se týče grafické stránky, bylo přistoupeno k dílčím kompromisům, nicméně na první pohled vypadá hra opravdu dobře. Formule vypadají tak, jak mají a dost dobře již i v současné fázi vývoje vypadá i fyzikální model, který je realistický přesně do té míry, aby se hra dala dobře ovládat. Rozhodně se ale nejedná o bezduchou arkádu a než se vám začne dařit zajíždět slušné výsledky, odjezdíte slušných několik desítek kol. k dispozici budou samozřejmě všechny běžné herní režimy včetně multiplayeru, nicméně primárně bude hra cílena spíše pro jednoho hráče, který bude pilovat techniku jízdy, což bude pro mnohé asi o něco náročnější než na PS2 zejména z důvodu odlišnosti ovládacích prvků přístroje.\nJediná prezentovaná third person akční adventura, která se snažila zaujmout zejména zábavnými a vtipnými videosekvencemi, ale po herní stránce se zatím vyznačovala značnou rozpracovaností. Při soubojích zatím špatně pracovala kolizní logika, takže rubání nepřátel vyžadovalo poněkud více času, snahy a trpělivosti. I tak ovšem bylo možné vypozorovat poměrně rozlehlé lokace a jejich nápadité ztvárnění, které na první pohled odkazuje na původní hry pro PSone. Hratelnost je vkusně okořeněna různými minihrami jako kupříkladu sestřelování nepřátel z hradeb kuší ve first person pohledu, takže se dá odtušit, že se ve výsledku bude jednat o hratelnou záležitost, která dokáže svou snahou o rozmanitost udržet. Nicméně naše hodnocení je vzhledem k avizované vysoké míře rozpracovanosti spíše jen jakousi prognózou.\nPravděpodobně největší pecka z představených titulů. Vzhledem k tomu, že hra je přítomna již při japonském launchi PSP, měli jsme tu čest s již ostrou prodejní verzí a je potřeba říci, že jde opravdu o lahůdku a vzhledem k tomu, že běží na handheldu, dá se označit i za malý technologický zázrak. Jistě, GT4 Mobile bude určitě vypadat mnohem lépe, ale i tak jsme se na RR nemohli vynadívat. Hra je rychlá, plynulá, bouráky jsou nablýskané a výkonné. Novinkou v sérii je implementace nitra, což ještě zvýrazňuje typický důraz na projíždění zatáček smykem. Je jen trochu škoda, že se autoři uchýlili k mnoha tratím známým již z předchozích dílů, ovšem kompenzují to tím, že přihodili řádku tratí nových. V intru vás do hry uvede stará známá Reiko, takže se po všech stránkách jedná o návrat, jak má být. Pro nás se zatím jedná o hru, na kterou se při launchi těšíme jednoznačně nejvíce.\nDalší ze závodních sérií, která se objevila naposledy v počátcích života PlayStation 2 a která se velkolepě vrátí na PSP. Jednalo se rovněž o již plnou prodejní verzi, což se na celkové hratelnosti odrazilo. Oproti svým předchůdcům není možná nový Wipeout až tak ukrutně rychlý, ale přesto se jedná o po všech stránkách velmi solidní záležitost, jejíž nedílnou součástí je i taktické využívání slušné řádky zbraní a power-upů. Sice se na trati vyskytuje podstatně nižší množství soupeřů než jsme zvyklí, což má ale za následek pouze to, že se vám slušné výsledky začne dařit zajíždět již prakticky hned od úvodních momentech ve hře. Zároveň by měl tento titul sloužit i jako prezentace online možností spojených s PSP, a tak je ve hře implementováno jen minimum tratí (tuším že pouze šest) a lodí, přičemž další tratě a modely budou zdarma dostupné na stránkách hry, kde by měla fungovat i komunita hráčů, která tam bude moci uploadovat své tratě, formule ale kupříkladu i vlastní hudební skladby.\nV případě WRC se jedná o podobný přístup jako u Formula One, nicméně i zde se jedná o port velmi zdařilý, zejména co se týče grafické stránky hry. Oproti formulím je zde ale kladen větší důraz na realismus vzhledem k dané platformě, takže napoprvé erzetu určitě nevyhrajete a bude to chtít trošku toho seznamování. Na druhou stranu se zde ale možná projevuje ona výše zmíněná odlišnost ovládacích prvků. Každopádně až se vám podaří poprvé frajersky vyříznout vlásenku přes ruční brzdu, nebudete chtít PSP pustit z ruky a budou vám ho muset téměř násilně vyrvat (ale chápu to, čekající akupinka novinářů si to chtěla taky vyzkoušet). Hra ovšem nebude stoprocentně aktuální, takže barvy stáje Škoda Motorsport budou stále hájit Armin Schwarz s Tonim Gardemaisterem. Jedním z šéfů vývojového týmu mi byly dokonce velmi sofistikovaně vysvětleny důvodu, ovšem musím se přiznat, že vzhledem k jeho skotsko-waleské angličtině jsem pochopil akorát to, že aktuální licence pro příští sezónu již nestíhají dojednat. V ostatních ohledech ale nebude WRC za svou PS2 Hodnocení: 85%\nA kdy se toho všeho dočkáme? Ač žádné oficiální datum neexistuje, tak se dá předpokládat, že již poměrně brzy. Při uvítací řeči v zasedací místnosti Studia London (stejně jako před následnými otázkami novinářů) jsme byli vyzváni, ať se ptáme na cokoliv kromě data vydání a ceny. Nicméně stačilo se při exkurzích u jednotlivých her pozeptat, kdy plánují rozpracovaný titul dokončit a obratem přiletěla odpověď typu: „Březnový launch v pohodě stíháme.“ PSP je tedy možná blíž než by se mohlo zdát.


„Současná situace je šancí na skutečnou proměnu směrem ke Stavebnictví 4.0,“ | konstrukce.cz\nUplynul rok od našeho rozhovoru. Co se za to období v oblasti implementace BIM podařilo, posunulo…?\nVěcí, které se podařilo významně posunout kupředu, je dlouhá řada. Podařilo se nám připravit základní standardy pro digitalizaci procesů (smlouva, BIM protokol, veřejné zakázky, change management, projektové řízení) i informačních modelů staveb. V současné době je připravena základní verze datového standardu pro pozemní stavby, který je a bude spravován ve spolupráci s rozsáhlými týmy odborníků. Velkým úspěchem pro celé české stavebnictví je schválení digitálního stavebního řízení. Intenzivně jsme spolupracovali na tom, aby byly informační modely staveb považovány za formu projektové dokumentace.\nSnažíme se být aktivní také na mezinárodní scéně. Stali jsme se spoluzakladateli mezinárodní organizace pro správu a rozvoj nového klasifikačního systému staveb CCI. Místo pasivního přebírání již používaného klasifikačního systému jsme se stali spolutvůrci nového, který bude využíván v řadě dalších zemí, protože je od začátku koncipován jako volně dostupný. To, že Česko v digitalizaci stavebnictví za Evropou nezaostává, ostatně potvrdil také loňský, úspěšný ročník Summitu Koncepce BIM, který se v Praze konal za účasti zástupců vlád a státní správy řady evropských zemí.\nMusím tedy říct, že postup přípravy na zavedení metody BIM do praxe vidím pozitivně. Došlo sice k malým prodlením při přípravě nových standardů, ale to bylo celkem očekávatelné. Zejména jejich široké přijetí bude přece jen vyžadovat určitý čas.\nVe kterém směru jde vývoj pomaleji, než jste měl v plánu a proč?\nNemyslím, že bychom v některé oblasti nabírali větší ztrátu. Naopak, držíme krok se světem a v některých věcech patříme ke špičce. Ne vše jde, samozřejmě, vždy tak rychle, jak bychom si představovali. Snažíme se spolupracovat se špičkovými odborníky, kterých je u nás omezené množství a jsou logicky přetížení. Takže některá zdržení jsou dána jejich omezenými časovými možnostmi.\nKromě toho si nemá cenu zastírat, že určitá část odborné reprezentace je poměrně konzervativní. Projednat s nimi nové standardy tak vyžaduje určitý čas. To ale nezměníme. Řešením je trpělivé vysvětlování a věřím, že i větší a především širší aktivní angažovanost inovativnější části odborníků.\nMyslíte si, že současná pandemická krize může pomoci i oboru stavebnictví, např. v intenzivnějším využívání digitalizace nebo například s asi očekávaným problémem, že zahraniční pracovníci se u nás asi pár měsíců neukážou – čili, jestli může pomoci v intenzivnější snaze náhrady lidských rukou, tam kde to jde…?\nZ dlouhodobého hlediska určitě ano, ostatně už dnes bývá koronavirus řazen mezi nejdůležitější impulsy digitalizace obecně. Musíme si ale uvědomit, že tento efekt neuvidíme v krátkém horizontu, nelze se ze dne na den zbavit všeho starého a začít fungovat jen v digitálním prostředí. Nové postupy potřebují čas na přípravu, zaškolení lidí a musí být ověřeny na pilotním projektu. To vše se v rámci mobilizačního procesu zvládnout nedá. Ze současné situace mohou těžit inovativní firmy, které se cestou digitalizace vydaly už dříve a vše začaly připravovat už před nějakou dobou. Ty mají nač\nnavázat a získávají bezesporu konkurenční výhodu.\nBudoucnost ale vidím optimisticky, současná situace je pro nás šancí nastartovat skutečně významnou změnu. Máme šanci se z tohoto období poučit, uvědomit si, že můžeme dělat věci jinak a efektivněji. Navíc se dá očekávat, že dojde k určitému vyčištění prostředí. Zkrátka, na všem špatném bychom se měli snažit hledat i něco dobrého. A současná krize je šancí na skutečnou proměnu směrem ke Stavebnictví 4.0.\nV loňském roce jste v rámci našeho rozhovoru říkal, že pro úspěšný přechod k BIM a pro vytvoření pravidel bude potřeba komunikace a otevřenost, vyměňování si poznatků všech zúčastněných subjektů. Daří se to?\nČástečně určitě ano. Potkáváme se osobně s celou řadou progresivních odborníků i firem. U nich nalézáme podporu a vyměňujeme si vzájemně celou řadu zajímavých poznatků a zkušeností. Přiznávám ale, že mi trochu chybí jejich větší angažovanost. Ochota vložit pozitivní energii a investovat do změny prostředí, a to jak ze strany profesních organizací, tak jednotlivců. Přitom právě to by mohlo pomoci postupně přesvědčit konzervativnější část odborné veřejnosti.\nPokud chceme skutečně naplno využívat možností, které nám dává digitalizace, potřebujeme společně spustit celkovou proměnu. Bohužel tady trochu narážíme na českou uzavřenou povahu. Přeci jen, nejsme tak přirozeně komunikativní a sdílní jako například Skandinávci. Ale vidím, že i v tomto směru se blýská na lepší časy a změny skutečně přijdou.\nHovořil jste taky o tom, že „výrobci software se zapojují do procesu a snaží se prosadit svá řešení a že čeští zástupci mají možnosti národních implementací či nastavení a tam je zatím nevyčerpaný potenciál“. Stále je nevyčerpaný?\nIntenzivně spolupracujeme s poskytovateli CAD systémů, zde není o prosazování proprietárních řešení vůbec řeč. Již v následujících týdnech představíme společné řešení podpory nového datového standardu staveb, které bude plně respektovat otevřené definice i formát IFC. Určitě je pravda, že výrobci software začínají objevovat svůj potenciál a snaží se ho využívat. Ale to je přeci skvělá zpráva pro všechny uživatele! Věřím, že se máte určitě v dohledné době na co těšit.\nKterá stavební realizace v loňském roce byla podle Vás tím pověstným „ukázkovým“ projektem BIM v Česku?\nMyslím, že není nutné hledat jeden ukázkový projekt. Pozitivních zkušeností máme více. Významnou změnou oproti loňskému roku je rozšíření povědomí o metodě BIM zejména mezi veřejnými zadavateli.\nV roce 2018 sice věděli, že si mají u projektanta objednat BIM model, ale to bylo vše. Dnes už vidíme jejich rostoucí zájem a poučenost o možnostech, které jim digitalizace nabízí zejména v provozní části staveb.\nPřechod na nové metody by měl v konečném důsledku přinést prospěch i státu… Můžete uvést nějaký příklad z loňského nebo letošního roku, kde již ten „prospěch pro stát“ lze jednoznačně vidět?\nSamozřejmě musím zmínit novelu stavebního zákona umožňující digitalizaci stavebního řízení od července 2023, kterou nedávno podepsal prezident. V politickém světě to není úplně zvykem, ale je třeba říct, že spolupráce ministerstva pro místní rozvoj a ministerstva průmyslu a obchodu s naším odborem zde funguje velmi dobře. Daří se nám vzájemně propojovat agendy i sdílet velkou část aktivit. Teď je naším úkolem proměnit tuto pozitivní energii v další konkrétní výsledky. Máme na to necelé tři roky.\nDobrý den, narazil jsem na tento zajímavý článek https://konstrukce.cz/projektovani/soucasna-situace-je-sanci-na-skutecnou-promenu-smerem-ke-stavebnictvi-4-0-446 S pozdravem


📄Vzor souhlasu se zpracováním osobních údajů podle GDPR | eLegal\nDejte si do pořádku souhlasy se zpracováním osobních údajů. Nezapomeňte, že různé účely zpracování osobních údajů mají svá specifika a znění souhlasu je potřeba jim přizpůsobit. Rádi vám ho nastavíme na míru.\nKde tento souhlas můžete využít?\nObecně všude tam, kde souhlas se zpracováním osobních údajů musíte doložit. Typicky např.:\nzpracování osobních údajů v rámci marketingových soutěží\nevidence životopisů uchazečů o zaměstnání\nStáhnout zdarma (73 kB)\nDalší materiály ze sekce Marketéři\nCo si pohlídat při spolupráci s influencery\nVyužívání influencerů na podporu prodeje je super, dokud máte vše pod kontrolou. Zjistěte, co si pohlídat, než se do spolupráce pustíte.\nCopycamp 2017 – Petra Dolejšová – Slovo sem, slovo tam\nJak moc v marketingu vážit slova, abyste se vyhnuli zbytečným soudním tahanicím? Podívejte se na záznam přednášky Petry Dolejšové z Copycampu.