6 tipů na netradiční využití cibule! - Dům a Interiér\nCibule je úžasná zelenina s všestranným využitím. Může za to její silná aroma a antibakteriální účinky. Vyzkoušejte i tyto netradiční způsoby jejího využití.\nPokud vás štípne včela\nPokud na vás v zahradě zaútočila včela, vezměte plátek cibule a uvádějte jej na místo bodnutí. Účinné látky obsažené v cibuli zmírní nepříjemnou bolest.\nVycvičte domácí mazlíčky\nPokud se váš pes nebo kocour ještě nenaučili, co všechno nesmí kousat ani škrábat a kam všude nesmí chodit na záchod, dejte na zakázané místa několik plátků cibule. Kočky a psi nesnášejí pach této aromatické zeleniny, a tak se na označená místa přestanou vracet.\nZachraňte nože od rzi\nNa zrezivělý nůž nikdy nepoužívejte drátěnku nebo agresivní chemické čistidla. Vyzkoušejte mnohem jednodušší postup. Zapíchněte nůž do velké cibule a několikrát jím přejděte po šťavnaté dužině. Pokud je velmi rezavý, postup opakujte vícekrát. A pak se můžete s vyblýskaným kuchyňským náčiním pustit do přípravy oběda.\nEkorepelent proti komárům\nMnozí labužníci tvrdí, že pokud zkonzumujete větší množství cibule nebo česneku, případně si natřete pokožku cibulovými plátky, odeženete nejen přátel a příbuzných, ale i komáry a ostatní bodavý hmyz.\nMalujete? Přehlušte pach chemikálií\nVymalovali jste ložnici krásným novým odstínem, jenže celou noc vás probouzí nepříjemný pach malby. Dá se s tím vůbec něco udělat? Do talíře s malým množstvím vody rozložte několik čerstvě nakrájených cibulí. Za pár hodin pohltí pach z barvy, a vy se budete moci konečně vyspat.\nPokud se vašemu společníkovi na večírku nebo v restauraci udělalo nevolno a nemáte u sebe lahvičku soli na čichání, požádejte hostitele nebo číšníka, aby vám přinesl čerstvě rozkrojenou cibuli. Její silná vůně zmoženi přítele zaručeně probere k životu.


Rozhledna Děd - otevírací doba, vstupné, info, foto, počasí\nRozhledna Děd je významnou dominantou města Berouna ve Středočeském kraji. Jedná se o cihlovou stavbu v novogotickém stylu s vyhlídkovým ochozem a s cimbuřím. Nahoru vede 23 schodů z kamene a 33 schodů z oceli.\nFoto: Robert Prokeš\nFoto: Kaja Michal\nO výstavbu se zasloužil Klub českých turistů v roce 1893 a byla to vůbec první rozhledna v české části Rakouska-Uherska.\nZ výšky 12 metrů je dnes výhled značně omezen vzrostlými stromy a zahlédnout lze v dálce město Kladno a rozhlednu Kožova hora.\nV roce 2012 se rozhledna dočkala významnější rekonstrukce.


Milujeme kosmetiku: Spoustu prázdných sprcháčů\nDnešní článek je o mé spotřebě sprchových gelů za 7 měsíců, celkem mám 10 plných balení + jedno cestovní balení od Yves Rocher, které jsem zapomněla vyfotit na úvodní fotku.\n6 sprcháčů je od Dermacolu, 3x Balea a jeden Avon.\nZe zástupců od Dermacolu mě nejméně zaujal opojný sprchový gel s vůní irské kávy a kofeinem, voněl sladce, ale nějak na tu kávu prostě nejsem, o něco lépe se umístila černá třešeň s extraktem z květů třešně a potom rebarbora a jahody. Ani jeden z těchto 3 sprchových gelů už si asi znovu nekoupím. Mango s extraktem z papáji nebylo špatné, ale pokaždé jsem si připadala, že se koupu v mangovém jogurtu od Jogobelly :D\nNa plné čáře to vyhrála Belgická čokoláda s pomerančem a verze po opalování je stejné vůně, akorát obohacená o beta-karoten a olej z vlašských ořechů. Mým favoritem je ještě jednoznačně vůně hrozen s limetkou a mrzí mě, že jsem nestihla vyzkoušet pistácii, která se už nevyrábí. Takže pokud ji máte někdo doma, hlásím se :)\nJinak jsem si je vždycky kupovala až ve slevě za těch 40 korun myslím, nijak mě nevysušovali, ale třeba mamku ano. Asi bych vytkla balení, které je sice hezké, ale když už tam toho bylo málo, šlo to špatně vymáčknout. Navíc po osprchování vůně celkem rychle mizela, i když jak která. Limetku a hrozny jsem na sobě cítila ještě i v posteli.\nCena na e-shopu: 59 Kč (kromě sprchového gelu po opalování - 69 Kč)\nSprchové gely z DMka mám moc ráda, sice nevydrží vůně na pokožce, ale jsou levné a hlavně mají neustále nové verze. Což je super a baví mě je zkoušet :) Obaly jsou taky hezké.\n1. Červánky s pupalkovým olejem - skvělá relaxační vůně, ani nevím jak bych ji popsala :D\n2. White Passion s vůní bílých květů a plodů acai(limitka) - nějaké kytky tam cítit jsou, jinak je to taky moc příjemná vůně\n3. Tango Meloun (loňská limitka)- tady není moc co komentovat, já osobně miluji jakýkoliv produkt s vůní melounu\nCena se pohybuje vždy kolem těch 20 - 30 korun, což je víc než příznivé.\nAVON hydratační sprchový krém s orchidejí a malinou 250 ml - orchidej je tam cítit hodně, ale má takovou těžší vůni, což se mi moc nelíbilo, dokonce byl i světle fialový tak jako část obalu. Myslím, že má teď nový obal, já osobně jsem ho dostala, na internetu je uvedena cena 79 Kč, ale určitě se dá sehnat ale za míň, Avon má akcí v každém katalogu spoustu.\nZapomenutý mini sprcháček od Yves Rocher Vánoční vanilka 50 ml - vůni vanilky moc nemusím, ale tohoto prťavce jsem vyhrála kdysi v giveaway, byli v něm i třpytky, ty šly ale v pohodě umýt, takže na těle nezůstávaly. Plné balení 750 ml stojí na e-shopu 219 Kč, 100 ml by bylo tedy za 29 korun. Lahvičku určitě nebudu vyhazovat a využiji ji na cesty.\nTak to by bylo vše a určitě mi napište do komentářů vaše oblíbené sprchové gely :)\nVystavil Kriss v 5:24\nAmie 5. srpna 2015 13:01\nTen od YR vypadá teda nádherně, jak obalem, tak tou atmosférou (a taky tím, že bych teď trochu zimy uvítala). Dermacoly jsou klasa :))\nKriss 10. srpna 2015 10:56\nRáda bych nějaké sprchové gely od YR vyzkoušela, nejlíp osvěžují a ovocné :) Ale mám stále ještě zásobu a nechci zbytečně syslit :D\nBiancaprincipessa 9. září 2015 13:43\nja zboznujem tie Dermacol:)\nPozyvam na GA o serum na rast rias: http://biancaprincipessa.blogspot.sk/2015/09/gigalash-giveaway.html


Co na vlastní autoservis říká zákon? | Tapomat\nPosted on 16.3.2021 by in Nákupy |\nProvozovat vlastní autoservis je snem mnoha mužů, kteří pravidelně na svém autě něco předělávají, vylepšují a spíš než do servisu zajedou do garáže, kde si auto opraví sami. Vůbec nezáleží, zda se chcete opravou automobilů věnovat jen ve volných chvílích nebo mít servis automobilů jako svůj hlavní příjem, v obou případech je zapotřebí splnit zákonné podmínky, bez kterých vám nebude tato příležitost umožněna. Co ale o domácí autodílně říká zákon a jak si jí zařídit, aby vás práce v ní bavila a naplňovala?\nPokud se rozhodnete pro vlastní autodílnu, věřte, že to nebude jednoduché. V první řadě je zapotřebí najít odpovídající prostory, které splňují veškeré bezpečnostní, stavební a hygienické normy. V případě, kdy se vám to nepovede, je potřeba počítat s vyšší investicí. Ideálně by měl být objekt zkolaudován dle platného stavebního zákona za podobným účelem, za kterým bude následně i využíván. Dále musí být stanovena odpovědná osoba, která bude dohlížet na bezproblémový chod provozovny a v neposlední řadě musí být tato provozovna adekvátně označena.\nMužům, kteří se pravidelně zabývají opravou automobilů, asi není potřeba složitě představovat základní vybavení, bez kterého se v autodílně zkrátka neobejdou. Navíc potřebné vybavení už nijak dál nespecifikuje zákon, vybavenost autodílny je tedy na finančních možnostech a preferencích provozovatele. Úplný základ tvoří kompresory, hydraulické zvedáky, zouvačky, roční nářadí nebo třeba náhradní díly.\nZašlý lak, odřená karoserie další neduhy na automobilu snadno odstraní pískovací box. Pískovací box dokáže pracovat s jakýmkoliv tryskacím materiálem. Navíc ho můžete využít i na renovaci nábytku nebo dalších rezavých nástrojů. Zkrátka nepostradatelný pomocník!\nPomůže s diagnostikou a následnému odsání kapaliny a doplnění kapaliny. Případně dokáže změřit kolik kapaliny v daném automobilu je a zda je potřeba její výměna.\n← I boty potřebují řád\nJak „přežít“ nákup s dítětem →


Závěrečný koncert Hudebního fóra ve jménu lidských práv sklidil ovace ve stoje – Jazz Port.cz\nZávěrečný koncert Hudebního fóra ve jménu lidských práv sklidil ovace ve stoje\nJan Hocek 29.11.2018\nDalo by se konstatovat jen tak lapidárně, že čtvrtý, závěrečný koncert královéhradeckého HUDEBNÍHO FÓRA v úterý 27.listopadu přinesl tvorbu skladatelů původem z post-sovětských zemí Arménie a Gruzie, a proto byl (nikoli překvapivě) zaměřen na lidská práva. Potažmo právo národa na sebeurčení. Zároveň je ale nutné dodat, že v situaci, v níž se nyní opět nachází Ukrajina také jako bývalá post-sovětská země, vyzněl koncert o to emotivněji. Dramaturgii se opět povedl husarský kousek: dodat skladbám, z nichž nejmladší vznikla před čtyřmi roky, alarmující aktuálnost. Sál Filharmonie Hradec Králové, která stanula na pódiu společně s novým šéfdirigentem Kasparem Zehnderem, byl také konečně zaplněn do posledního místečka. Tedy tak, jako tomu bylo v minulých ročnících, tedy tak, jak to odpovídalo kvalitě hudební nabídky…\nVečer otevřel 2.koncert pro housle a smyčcový orchestr „Vier emste Gesänge“, který v roce 2006 zkomponoval arménský skladatel Tigran Mansurjan (nar.1939). Přihlásil se v něm k Brahmsovým „Čtyřem vážných zpěvům na biblické texty (op.121)“, tedy k tématu smrti. Autor se inspiroval více než západními kompozičními technikami svébytným tónovým systémem vycházejícím z národní hudby, především pak chrámové. Čtyřvětá, neobyčejně niterná, vzletně i emotivně melodická skladba dostávala díky pouhým dvěma violoncellům a jednomu kontrabasu temné podtóny, jakési dovětky k lahodným houslím a violám, jež nejsou ve střetu se sólovým nástrojem, jako tomu bývá v západní hudbě. Ten je tu nejen v roli jakéhosi předzpěváka, zatímco smyčce jsou sborem, respektive dvěma sbory, pravým a levým, ale také v roli sólového zpěváka, kterého orchestr doprovází. Převažují lyrické, mnohdy až éterické pasáže, v nichž dominují především sólové housle v rukou Dalibora Karvaye. Střídají je ale krátká emoční vzedmutí, při nichž dirigent, který netřímal taktovku, předváděl téměř baletní kreace, a to nejen rukama. V poslední větě hudební proud pozvolna graduje, popoháněn minimalistickými názvuky, aby v samotném závěru sólové housle osaměly v dronech až nebeských…\nPoté zaznělo neméně sugestivní dílo „Angels of Sorrow“, které v roce 2013 zkomponoval gruzínský tvůrce Gija Kančeli (nar.1935). Jeho protitotalitní hudba zde v Hradci Králové již zazněla, a to v roce 2014. Musím se přiznat, že tohoto skladatele mám moc rád; komplet jeho sedmi symfonií patří ke klenotům mojí sbírky klasické hudby. „Andělé smutku“ nejsou sice tak velkolepě symfoničtí, jde o skladbu pro housle, violoncello, dětský sbor a komorní orchestr, ale jsou neméně sugestivní. Kančeli ji věnoval Putinem vězněnému Michailu Chodorovskému, kdysi nejbohatšímu Rusovi, k jeho padesátinám. Komorní sestava se skvěla širokou paletou barev a dynamiky, neboť ji vedle smyčců, klavíru a vibrafonu tvrdily velký buben a baskytara. Sólový part houslí (Dalibor Karvay) a violoncella (Lukáš Polák) nepatřil k těm virtuózním; tvořil spíše spojnici mezi dětským sborem (Královéhradecký dětský sbor Jitro se sbormistrem Jiřím Skopalem), tvořeným až na dvě výjimky výhradně dívkami, a komorním orchestrem. Kančeli tak využil nevinných hlasů dětí a nejjednodušší melodické struktury k vyjádření víry v sílu lidského ducha; neochvějné síly, která jednou zvítězí nad nemorálním režimem, jak se vyjádřil sám autor. Hladinu dynamiky určovala intenzita klavírního akordu, se sborem se většinou linula jímavá melodie či útržkovité popěvky, tvořené samostatnými gruzínskými, ukrajinskými a kvazi-sumerskými slovy či kvazi-anglickou ukolébavkou. Účinek navýsost duchovní hudby v podání královéhradeckých těles podtrhla abstraktní obrazová projekce (Petr Zima) a světelný design (Jaromír Vlček), ostatně jako již tradičně při všech koncertech Hudebního fóra.\nAvšak po přestávce přišlo skutečné vyvrcholení nejen tohoto večera, ale i celého 14.ročníku Hudebního fóra Hradec Králové! A stejně jako v úvodu festivalu, byly u toho nové varhany. Varhanní symfonie „Ascending Light“, ačkoli jejím autorem je americký skladatel Michael Gandolfi (nar.1956), vznikla ke stému výročí genocidy Arménů připadající na 24.duben 2015. Inspiroval se melodií „Ukolébavky pro Tigranakert“ (což bylo hlavní město někdejšího arménského království) a chrámovým sborem „Aravot lousaber“, v angličtině právě „Ascending light“ (Stoupající světlo). Na podzim roku 2014, při tradičním čtení jmen a promítání portrétů zavražděných arménských intelektuálů, uslyšel Gandolfi v hlavě mocnou, hymnicky vzdornou hudbu, jež mu vnukla formu této skladby. Stala se tak symbolem duchovního a kulturního vítězství Arménů. A opravdu tak i v Hradci Králové vyzněla. Filharmonie Hradec Králové se opravdu vyznamenala. Úvodní i závěrečné fanfáry, které se přelily do hymnického burácení, při němž mi běhal mráz po zádech, ozvláštnily dva trumpetisté na protilehlých lóžích a dva pozounisté na okrajích pódia dráždivou plasticitou. Za varhanami seděla půvabná Katta (čili Kateřina Chroboková), která hrála jako bohyně, čarodějka a čertice zároveň. Její bosé nohy prohlubovaly dramatické chvění až do morku kostí, její ruce rozehrály křehkou i masivní oslavu lidství, sladkou pokoru i hořký vzdor, výbuchy slz a naděje. Orchestr společně se sólovým nástrojem dosahoval v nepřetržité proměnlivosti tu až filmové lyriky, hlavně díky smyčcům, onde art-rockové chuti (několikrát jsem si vybavil Mariána Vargu) a beatového drajvu. V lyrických pasážích excelovaly horny, nádherné party patřily také hoboji, klarinetu, pikole. Excelentně jako vždy hrála sekce bicích nástrojů. Smyčce se kromě lyrické drobnokresby dokázaly vzedmout k mocným poryvům, nebo se před samotným finále rozlily do dronové plochy…\nOvace ve stoje si zasloužil nejen tento výjimečný zážitek, ale celé letošní Hudební fórum. Bravo!


Obchodní centrum Chodov se promění v Milán, New York, Londýn i Paříž – Novinky.cz\nPočet zhlédnutí: 642 Článek od uživatele Ivana Kvasnicová\nObchodní centrum Chodov se promění v Milán, New York, Londýn i Paříž\nVe stylu světových Fashion Weeks připravilo pražské Obchodní centrum Chodov akci s názvem Módní Chodov. Od 7. září do 4. října se v ní představí italský Milán, americký New York, britská metropole Londýn a na závěr francouzským šarmem okouzlí Paříž. Akci doplní výstava módní návrhářky Heleny Fejkové.\núterý 10. září 2013, 16:03\nPřehlídky světových značek, které u nás zastupují jednotlivé módní metropole a země, se budou odehrávat vždy o sobotách od 7. září do 4. října od 13.00, 14.30, 16.00 a 17.30 hodin na Čtvercovém náměstí v Centru Chodov v hlavním programu fashion show.\nNa přehlídkových molech uvidíte České Miss Elišku Bučkovou a Terezu Chlebovskou, Miss České republiky Anetu Vignerovou i Lucii Křížkovou. V rámci doprovodného programu vystoupí i mnoho tanečních a hudebních skupin, mezi nimi i houslové trio Inflagranti , tanečníci Stormbaletu (28. 9.), taneční skupinu The Pastels (14. 9.) a hudební skupinu Pangea (21. 9.).\nPro všechny je připravena řada soutěží. Pro ty, kdo se nechají vyfotografovat v co nejstylovějším outfitu ladícím s aktuální metropolí, i pro ty, kdo správně zodpoví módní kvíz... Vítěze vybere topmodelka Tereza Maxová, která se stala tváří a ambasadorkou Módního Chodova.\nV ulice čtyř velkoměst se proměnily i pasáže centra, které nabízejí po celý týden ke zhlédnutí stylové rekvizity i fotokoutky.\nPosledního týden zaplní české okénko, které nabídne tvorbu tuzemských návrhářů a vystoupení Česko Slovenské SuperStar Sabiny Křovákové.\nAkci provází výstava přední české módní návrhářky Heleny Fejkové v 1. poschodí obchodního centra. Helena Fejková na svých autorských modelech dokládá svůj dlouhodobý vztah "design-výroba" s celou řadou českých textilek - naposledy je to MILETA a TYLEX. Součástí výstavy bude módní přehlídka 28. září, ve které se bude autorka prezentovat kolekcemi VITANGE 2013, LÉTO 2014 (bavlna MILETA, Hořovice) a SPOLEČNOST 2014 (krajky TYLEX).


Přehled týdne 30. 5. – 5. 6. 2016 - Houpací Osel\nPublikováno 30.5.2016 - Redakce - Archiv, Přehledy\nPondělí: Novináři z Hlídacího Psa zveřejnili nahrávku z porady TV Prima, na které vedení upozorňuje redaktory, že mají psát o uprchlících tak, jak určí vedení. Popularita televize rázem stoupla a je vydávána za jediné objektivní zpravodajství. Tomu se říká výhra. – Soud s Rittigem a Nečasovou pokračuje. Rittig na svou obhajobu prohlásil, že obžaloba je celá vymyšlená. Kvalita, to se musí nechat. – Vláda znovu předložila k projednání protikuřácký zákon. Bohuslav Sobotka věří, že tentokrát projde. Zeman zděšeně svírá svůj popelníček. – Súdánem zmítají dlouhodobé nepokoje. Co udělá čínská vláda? Postaví tam jadernou elektrárnu! Brzo nás čeká S.T.A.L.K.E.R. Shadow of Darfur. – Turecký prezident Erdogan převzal rétoriku evropských křesťanů. “Mír a tolerance”? Ale kdepak. “Zřekněte se antikoncepce a množte se!” (MK)\nÚterý: KLDR se opět pokusila odpálit raketu středního doletu. Schválně říkám pokusila. Zbrojovka “Kim or Die” zaznamenala tedy další neúspěch. Na náměstích brečí statisíce lidí. – V Sýrii se rozběhl závod o dobytí Rakky. Stojí proti sobě dvě strany. Jedna podporovaná USA a druhá zase Ruskem. Válečný Berlín revival? – ČR opět vítězí v užívání marihuany. Naše redakce má na tom poloviční podíl. – Miloš Zemanů podepsal zákon o odstrašujících obrázcích na cigaretách. Miloš. Na cigaretách. Fakt. Jedinou věc nemůže udělat správně. – Před ministerstvem financí se pokusil oběsit muž. Asi doufal, že po něm někdo za 40 let pojmenuje ulici. (DaG)\nStředa: Severokorejský deník DPRK Today označil miliardáře a kandidáta na amerického prezidenta Donalda Trumpa za „moudrého člověka“, který by mohl být pro KLDR užitečný. Ať si říká každý, co chce, tady je něco špatně. – Čínsko-česká investice v centru Holešova s nejasným sponzorem, o kterém ví pouze Vratislav Mynář. Prostě řešení strany SPOZ. – TOPka a její marná snaha omezit Andreje a jeho ANO. Tentokrát chtějí prosadit, aby stranám nesměli půjčovat jednotlivci. To neklapne… – Když si řeknete, že už vás Zeman ničím nepřekvapí, přijde s prohlášením, že by zrušil šumavský národní park. – Anonym ohlásil bombu ve Sněmovně, Kriminalistickém ústavu, Vrchním soudu a v České televizi na Kavčích horách. Obránci vlasti jsou rozmrzelí z neustálého nepříchodu uprchlíků a tak nahlašují bomby, kde se dá. (ToP)\nČtvrtek: Pokračuje debata o nahrávkách, které unikly při poradě Primy. Ondřej Neff kritizuje Hlídacího Psa, kterého označil jako neziskovou organizaci s neznámým financováním a nejasnou funkcí. Jako novinář tak poukázal pouze na to, že neumí párkrát kliknout na webu Hlídacího Psa a vše si zjistit. Smutné. – Německý Bundestag označil masakr Arménů za genocidu. Turecko prská, protože šlo pouze o “nešťastný akt války”, což by se v tom případě dalo říct i o holokaustu. Adam B. Bartoš se tetelí blahem, Turecko stahuje velvyslance z Německa a my tak nějak tušíme, že bude brzy o čem psát. – Astrofyzik Jiří Grygar odmítá vyznamenání od Miloše Zemana. “Jde o jasnou fašizaci vesmíru,” nechal se slyšet Ovčáček a oznámil, že impérium si podobné výpady nenechá líbit. – Tutanchamonova dýka pochází z vesmíru. Což mu stejně nepomohlo, protože byl stejně ošklivý a divný. Asi jako průměrný český youtuber. (JM)\nPátek: Zeman při návštěvě jižních Čech zavítal také do příhraničního města České Velenice. A neřešil nic jiného než opět uprchlíky. K jeho návrhům, aby na hranicích operovala armáda a policie teď ještě připojil další složku integrovaného záchranného systému, hasiče. Ti by prý mohli rozhánět davy těch tří uprchlíků, co k nám jednou za uherský rok přijdou, vodními děly. – Na sobotu vyhlásili odpůrci polské vládní strany Právo a Spravedlnost demonstraci. Účastnit se jí budou také tři bývalí prezidenti a s nimi více než sto tisíc lidí. – Norský úřad postupně s nechutí vrací ukradené děti. Tak a teď začíná být svět opět v pořádku… – Trump před časem zkritizoval NATO. Prohlásil, že jde o zbytný a drahý pakt, který neplní svou funkci. Frivolní slova amerického populisty u nás mají své zastánce. Go Donald Go! – Turecký tisk dělá z Merkelové Hitlera. Trošku klišé, ne? (ToP)\nSobota: Ministerstvo vnitra hodlá vybavit policii novými radary, které mají kromě měření rychlosti vozidla také natáčet. Zřejmě dostali zakázku na záběry pro další Rychle a zběsile. – Diecéze v otázce církevních restitucí nabízí nový postup. Ukončí soudní procesy za to, že obce budou udržovat současné církevní budovy. – Několik osob z ANO ukázalo Babišovi záda a založili vlastní hnutí PRO 2016. Ještě že politika opravdu není jako firma, jinak by Andrej vyplácel odstupné. – Švýcarsko bude v nedělním referendu rozhodovat o zrušení veškerých sociálních dávek a podpor, které pak nahradí garantovaný příjem pro každého. Ten by měl podle iniciátorů představovat v přepočtu asi 61 tisíc korun. Změna cílové destinace 90 % ekonomických migrantů za tři, dva, jedna… – Na Ukrajině zemřelo 16 vojáků. Separatisté tvrdí, že si je zabili sami. A to jste si mysleli, že argument “Udělali si to sami!” si někdo troufne použít jen v Česku. (MK)


Mantinel do postýlky Ovečky 195/28 | DekoraceProDěti.cz\nPovlečení do postýlky » Mantinely » Mantinel do postýlky Ovečky 195/28\nSDS Mantinel do postýlky Ovečky 195/28\nPraktický doplněk do postýlky mantinel Ovečky. Mantinel se upevňuje pomocí šnůrek. Je krásným doplňkem k povlečení a nebesům ve stejné barvě.\nTaké Vás může vedle Mantinel do postýlky Ovečky 195/28 zajímat:\nSDS Mantinel do postýlky Medvídci na žebříku krémová 195/28Bavlněný mantinel do 1/2 postýlky Medvídci na žebříku krémová. Díky mantinelu Medvídci na žebříku krémová bude pro miminko postýlka bezpečnější....\nDekorace pro děti › Dětský textil a doplňky › Povlečení do postýlky › Mantinely › Mantinel do postýlky Ovečky 195/28


Šílené a krásné světy slavného architekta –Záhady života\nŠílené a krásné světy slavného architekta\nARCHIV / TAJEMNO A EZOTERIKA / 18. 4. 2020\nNa světě je mnoho dobrých architektů, ale ne každému se podařilo být tvůrcem celého směru. Architekt ze Španělska, Antonio Gaudi (25. 6. 1852 – 10. 6. 1926), měl v tomto ohledu skutečný dar. Anebo spíš neskutečný?\nZákladní myšlenkou jeho tvorby se stala snaha napodobovat svými stavbami přírodu a její dílo, navíc Gaudí pro své stavby vytvářel i příhodné okolí připomínající les, květinovou zahradu nebo krásnou horu.\nZačínal s lampami\nCit pro přírodu, krajinu a stavby získával zřejmě už od dětství. Budoucí architekt se narodil v malém městečku Reus nedaleko Taragony a rád se procházel místními ulicemi. Spolu s Antoniem vyrůstali další čtyři bratři a sestry, později se rodina přestěhovala do Barcelony, kde Gaudí vystudoval nejprve střední a potom provinční architektonickou školu. Rád cestoval a poznával cizí kraje, zatoulal se až na jih Francie.\nZpočátku Antonio realizoval malé projekty, například lampy. Jeho první velkou objednávkou byla stavba domu Casa Vicens. V roce 1878 architekt zazářil na pařížské výstavě a od této chvíle byl už jen slavný. Došlo k tomu tak, že výstavu navštívil podnikatel Eusebi Güell, kterého tvorba Gaudího hluboce zasáhla. Tento muž se poté stal přítelem a patronem mladého, talentovaného umělce. Gaudí potom pro něj vytvořil mnoho projektů, například Park Güelli, inspirovaný novogotickými a orientálními motivy.\nNakonec bydlel na staveništi\nV roce 1883 byl architekt pověřen návrhem kostela Svaté rodiny dnes známého jako Sagrada Família, který se stal jeho celoživotním a navíc také nedokončeným dílem. Antonio totiž nespěl k jeho závěru, ale rozhodl se začínat jej stále znovu a znovu. Vedle toho přijímal objednávky na návrhy budov ve Španělsku i v zahraničí. Jeho styl byl podle požadavků zadavatelů viktoriánský nebo moderní, ale postupně se v jeho dílech objevil naturalismus, který se stal jeho hlavním a především nenapodobitelným trumfem.\nJeho práce pohltila Gaudího tak, že mu nezbýval čas na nic jiného. Architekt neměl manželku ani děti, celý život žil jen svým uměním. Vrhl se na něj s šíleným odhodláním až posedlostí a postupně se změnil z pohledného a dobře upraveného mladíka změnil v uštvaného muže vyčerpaného prací.\nPoté, co v krátké době zemřelo několik Gaudího příbuzných, přátel a zaměstnanců zemřelo, se architekt úplně ponořil do práce. Zabydlel se přímo na staveništi, nevnímal okolí. Tak se také stalo, že nešťastnou náhodou spadl pod tramvaj a na následky této nehody zemřel. Nikdo v něm bohužel v té chvíli nikdo nepoznal slavného architekta, svědkové nehody si mysleli, že starý zanedbaný muž je bezdomovec a nezařídili jeho převoz do nemocnice.\nDoteky cizích světů\nDílo, které po Gaudím zůstalo, pro nás zůstává fascinující inspirací dodnes a znovu a znovu inspiruje a uchvacuje nové generace, i téměř sto let po architektově smrti. Dává nám zároveň nahlédnout do světů, které navštěvoval ve své mysli a ve kterých postupem času přebýval zřejmě stále více. A co když nebyly neskutečné, opravdu někde existují a Gaudí měl možná jako jediný z nás tu výsadu je navštívit?\nObr.: www.allplacestovisit.com, www.wallpapercave.com, wikipedie, archiv autora\nŠtítky: architektura, časoprostor, genius, paralelní světy


RC Monitor. zpravodajský čtrnáctideník. 9. duben Na vrcholu postu se naše země propadla - PDF\nRC Monitor. zpravodajský čtrnáctideník. 9. duben Na vrcholu postu se naše země propadla\nDownload "RC Monitor. zpravodajský čtrnáctideník. 9. duben 2009. Na vrcholu postu se naše země propadla"\n1 RC Monitor zpravodajský čtrnáctideník ROČNÍK VI., ČÍSLO 7 9. duben 2009 neprodejné Z OBSAHU Panna Maria Bolestná v Kibeho, str. 4 Antisemitismus jako znamení doby, str. 10 Gaza, Írán a Arabové, str. 12 Tradice Otců Z velikonoční homilie biskupa Melitona ze Sard [II. století] Proroci předpověděli mnoho o velikonočním tajemství, kterým je Kristus. Přišel z nebe na zem kvůli trpícímu člověku. Toho si oblékl v panenském lůně a jako člověk přišel na svět. Skrze tělo podrobené utrpení na sebe vzal utrpení trpícího člověka a tělesná utrpení zničil. A duchem, který nemohl zemřít, usmrtil vražednou smrt. Byl přiveden jako beránek a zabit jako ovce. Pečetí vlastního Ducha označil naše duše a pečetí své krve údy našeho těla. Kristus je ten, který nás vyrval z otroctví ke svobodě, z temnoty ke světlu, ze smrti k životu, z tyranie k věčnému království. Učinil z nás nové kněžstvo a lid vyvolený navěky. Kristus je velikonoční Beránek naší spásy. Kristus je ten, který v mnohých mnoho vytrpěl: v Ábelovi byl zavražděn, v Izákovi mu byly svázány nohy, v Jakubovi musel pobývat v cizině, v Josefovi byl prodán, v Mojžíšovi jako dítě odložen, v beránkovi zabit, v Davidovi pronásledován, v prorocích zneuctěn. Kristus je ten, který se v Panně stal člověkem, který byl pověšen na dřevo a pohřben do země, který vstal z mrtvých a vystoupil do výšin nebes. Kristus je ten nový beránek, který neotevřel ústa, beránek zabitý, narozený z Marie, krásné ovečky. On je ten, který byl vybrán ze stáda a vlečen na porážku, večer obětován a v noci pohřben; ten, kterému nebyly na dřevě zlámány kosti a pod zemí se nerozpadl v prach; ten, který vstal z mrtvých a vzkřísil člověka z nejhlubšího hrobu. Stat crux dum volvitur orbis Na vrcholu postu se naše země propadla do zmatku: uprostřed práce s evropským předsednictvím padla vláda a nikdo zejména politici neví, co dál. Přitom motivy této nesmyslné akce byly čistě sobecké a malicherné. Je to souhra náhod? Zčásti ano, protože iniciátoři protivládní akce zřejmě příliš nevěřili, že jim jejich destruktivní dílo vyjde. Ale z větší části zde vyústila naše tendence k individualismu chápanému jako absolutizace vlastního prospěchu. Tento individualismus je, paradoxně, dědictvím socialismu: upozornil nás na to už před lety katolický teolog Michael Novak; řekl, že režim, který se zaklínal celospolečenskými zájmy, ve skutečnosti lidi zahnal do soukromých ulit jejich vlastních, soukromých zájmů. Proto, dodal, se mezi našimi politiky tak výrazně ujala filosofie objektivismu Američanky Ayn Randové, jež odmítá jakoukoli solidaritu a soucit v životě společnosti. Mnozí, kdo uznávají primát obecného dobra, se cítí nejnovějšími událostmi Úvaha ve chvílích zrady zrazeni. Patří k nim i valná část křesťanů, pro něž ohled na potřeby bližních i na zájem občanského celku patří k základní myšlenkové výbavě. A tato zrada nás zasáhla ve chvílích, kdy bychom měli být soustředěni na pokání, na hledání vlastních vin. Když jsem byla mladé děvče, poslal mi můj otec z pracovního tábora křížek z měděného plechu. Je na něm vyryté heslo Stat crux dum volvitur orbis Kříž stojí, zatímco se svět kymácí. A tento kříž mluví. Mluví o Něm, který sám sebe obětoval za všechny, a mluví i k těm, kdo nechtějí obětovat nikdy nic, pro nikoho. My křesťané, aniž bychom o to usilovali, dostáváme do rukou aktuální odpovědnost: mluvit o primátu obecného dobra. Ne tedy mluvit jen o tom, že ten či onen politik je darebák, protože hrdinové obvykle v politice nebývají; ale znovu požadovat, aby v naší společnosti dostal přednost veřejný zájem před soukromým prospěchem. To jsme požadovali před dvaceti lety. Požadujme to i dnes. Nahlas. Michaela Freiová\n2 2 9. duben 2009 RC MONITOR ZPRÁVY Podrobný program návštěvy Benedikta XVI. ve Svaté zemi Vatikán. Tiskové středisko Svatého stolce zveřejnilo program apoštolské cesty Benedikta XVI. do Svaté země ve dnech května. Do Jordánska odletí papež v pátek 8. května. V hlavním městě Amán, po uvítacím ceremoniálu, navštíví nejdřív centrum Regina Pacis, pak se sejde s jordánským královským párem. V sobotu 9. května odjede z Amánu navštívit baziliku na hoře Nebo, odkud Mojžíš uviděl zemi zaslíbenou a v nedaleké Madabě papež požehná základní kámen univerzity Latinského patriarchátu. Zpět v Amánu, ještě před polednem navštíví Muzeum Ascemita a mešitu, před ní se setká s muslimskými náboženskými představiteli, diplomatickým sborem a rektory jordánských univerzit. V podvečer pak bude Svatý otec předsedat modlitbě nešpor za přítomnosti kněží, řeholníků a řeholnic, seminaristů a zástupců církevních hnutí v melchitské katolické katedrále svatého Jiří. V neděli 10. května v bude Benedikt XVI. sloužit mši svatou na mezinárodním stadionu v Amánu a po ní tu také přednese promluvu před modlitbou Regina Coeli. Po obědě s patriarchy a biskupy na latinském vikariátu se Benedikt XVI. vydá do Betánie za Jordánem na místo Ježíšova křtu. Tam požehná základní kameny římskokatolického a melchitského kostela. V pondělí 11. května dopoledne se papež rozloučí s Jordánskem a odletí do Izraele. Odpoledne se v Jeruzalémě setká s prezidentem Šimonem Peresem a poté navštíví památník Jad Vašem. V podvečer se také setká se zástupci organizací pro mezináboženský dialog. V úterý 12. května dopoledne navštíví papež Skalní dóm na Chrámové hoře a setká se s velkým muftím mešity. Pak se vydá ke Zdi nářků a sejde se s jeruzalémskými vrchními rabíny. Krátce před polednem má papež na programu modlitbu Regina Coeli ve Večeřadle společně s ordináři Svaté země a návštěvu latinské konkatedrály v Jeruzalémě. Odpoledne v bude Benedikt XVI. sloužit eucharistickou bohoslužbu v údolí Josafat. O den později, ve středu 13. května, navštíví papež Betlém. Tam bude v předsedat na Jesličkovém náměstí mši svaté. Odpoledne navštíví jeskyni Narození, nemocnici pro novorozence a uprchlický tábor. V podvečer Svatého otce přijme prezident palestinské samosprávy Mahmúd Abbás. Čtvrtek 14. května stráví papež v Nazaretu. Dopoledne bude za městem sloužit mši svatou. Ve františkánském konventu poobědvá s místními ordináři a františkánskou komunitou. Odpoledne se tu setká s izraelským premiérem. V auditoriu kostela Zvěstování Páně pozdraví náboženské představitele Galileje. Večer je na papežově programu modlitba nešpor s biskupy, kněžími, řeholníky, řeholnicemi, zástupci církevních hnutí a pastoračními asistenty Galileje v bazilice Zvěstování. V poslední den cesty do Svaté země, v pátek 15. května, čeká Svatého otce dopoledne ekumenické setkání v sídle řecko-pravoslavného jeruzalémského patriarchy a návštěva baziliky Božího hrobu a kostela sv. Jakuba arménské apoštolské církve. Po poledni Benedikt XVI. odletí zpět do Vatikánu. RaVat Pomoc pro křesťany ve Svaté zemi Prefekt Kongregace pro východní církve kardinál Leonardo Sandri zaslal všem biskupům světa dopis, který je vybízí ke sbírce na křesťany ve Svaté zemi. Dopis vyjadřuje starost o postavení křesťanů, zvláště nyní po konfliktu v Gaze. V chodu je už několik projektů pomoci: granty pro kněze a seminaristy ke studiu na papežských univerzitách, programy obnovy pro konkrétní místa: Jeruzalém, Betánie, Betlém, Haifa, Magdala, Nazaret a Nábulus (původně Šechem). Další projekty podporují jednotlivé farnosti, rodiny, školy a univerzity a prostřednictvím Kustodie Svaté země kulturní projekty, jako je fakulta biblických věd a archeologie na Studium Biblicum Franciscanum v Jeruzalémě. Latinský patriarchát v Jeruzalémě publikoval zvláštní modlitbu za blížící se pouť Benedikta XVI. do Svaté země. VIS Spojené království: Bude změněn zákon o posloupnosti trůnu? Premiér Gordon Brown zahájil s Buckinghamským palácem rozhovory o možné změně Zákona o posloupnosti trůnu (Act of Settlement) z roku Ten mj. zakazuje panovníkovi i členům jeho rodiny přestoupit ke katolicismu nebo si vzít katolíka; jinak by byl vyřazen z posloupnosti následnictví. Toto pravidlo bylo zavedeno za revoluce roku 1688, kdy byl svržen katolík Jakub II., a pak převzato do Zákona o posloupnosti trůnu. Úloha panovníka jako hlavy anglikánské církve však má být zachována. V posledním desetiletí učinila britská vláda některé kroky, jimiž si katolíky znepřátelila (antidiskriminační zákon, který nutí adopční agentury přidělovat děti homosexuálům, výzkum lidsko-zvířecích embryí atd.). Změna Zákona o posloupnosti trůnu má tedy být pokusem si katolíky získat a připravit cestu pro papežskou návštěvu Británie. Telegraph res.claritatis.cz aktuální zpravodajství z katolického světa\n3 RC MONITOR 9. duben ZPRÁVY Praha: Pochod pro život 2009 Dne 28. března prošel centrem Prahy Pochod pro život. Asi 1000 dospělých i dětí s bílými kříži a transparenty v několika set metrů dlouhém průvodu dali najevo svůj nesouhlas s potraty. Průvodu předcházela mše v kostele sv. Jiljí, odsud se lidé pomalu přesunuli přes Staroměstské náměstí a Ovocný trh na Václavské náměstí. Akce se koná každoročně u příležitosti Dne nenarozených dětí, který připadá na 25. března. Snažíme se tímto způsobem upozornit na to, že v České republice je stále platná legislativa upravující umělý potrat, umožňující zabíjení nenarozených dětí, v čemž my vidíme velký problém, řekla ČTK prezidentka Hnutí pro život Zdeňka Rybová. Počet potratů podle ní sice klesá, ale přesto v Česku průměrně dojde k 70 potratům denně, tedy přes ročně. Zatímco minulé ročníky se konaly formou demonstrace, letos organizátoři zvolili podobu křesťanského průvodu. Z Mnichova proto dovezli asi 800 bílých křížů, které rozdávali účastníkům. Někteří demonstrující si přinesli i vlastní transparenty. Stálo na nich například Člověkem jsem od početí nebo Prosíme vás dovolte nenarozeným dětem žít. Podle odhadu ČTK se průvodu, který organizuje Hnutí pro život, zúčastnilo asi 1000 lidí, rodičů s dětmi, ale také kněží nebo řádových sester. Akci pořadatelé ukončili krátce před 16:00 na Václavském náměstí modlitbou a zpěvem Svatováclavského chorálu a státní hymny. Podle aktivistů Hnutí pro život, které pochod organizovalo, znamená potrat pro ženu velký zásah, ohrožuje její zdraví i psychiku. Náš právní řád v tomto patří k nejliberálnějším ve střední Evropě, uvedla Rybová. Přivítala by proto změnu zákona nebo alespoň jeho úpravu, která by nabídla větší pomoc ženě, která o potratu uvažuje. Nejvyšší nárůst byl po roce 1986, kdy došlo k liberalizaci zákona, řekla Rybová. V té době se podle ní konalo až potratů ročně. Počet potratů se v ČR v posledních letech snižuje. Podle lékařů to souvisí s dostupností hormonální antikoncepce, kterou užívá téměř 40 procent Češek v plodném věku. V roce 1970 se v Česku narodilo téměř dětí a bylo provedeno potratů. V roce 2007 se narodilo přes dětí, ukončeno bylo těhotenství. ČTK Papež v Kamerunu a v Angole Ve dnech března navštívil papež Kamerun a Angolu. V Kamerunu kromě oficiálních setkání s vládními a církevními činiteli navštívil také katolické středisko pro postižené a setkal se s muslimskou komunitou. Zveřejnil zde pracovní dokument II. mimořádného zasedání biskupského synodu pro Afriku. V promluvě k muslimům zdůraznil základní hodnoty, jež jsou křesťanům a muslimům společné: rodinu, sociální odpovědnost, poslušnost Božího zákona a lásku k nemocným a trpícím. Připomněl, že naléhavým úkolem náboženství dnes je rozvíjet potenciál lidského rozumu, který je Božím darem, a jejž pozdvihuje Zjevení a víra. Také v angolské Luandě papež řekl, že Bůh dal člověku dvě křídla: víru a rozum. Angola se teprve zotavuje z občanské války, jež skončila v roce 2002 a stála půl milionu životů; proto papež zdůraznil potřebu vzájemného respektu, solidarity, lásky a odpuštění. Řekl, že Angola může přispět k tomu, aby si Afrika vytvořila mírovou a solidární budoucnost. Proto vás prosím: nekapitulujte před právem silnějšího, řekl papež. Církev v Angole patří k nejstarším křesťanským obcím od rovníku. Proto musí, zdůraznil papež, sloužit obecnému dobru pro všechny. V homilii, kterou pronesl na pláni Cimangola a kterou vyslechl milion lidí, papež také varoval před vírou v magii, která je zde stále rozšířená (rodiče někdy vyhánějí své děti, protože je podezírají z čarodějnictví). Papež řekl: Mnozí stále žijí ve strachu z duchů, ze zlovolných, hrozivých sil. Vyzval věřící, aby tyto lidi přesvědčovali, že Kristus triumfoval nad smrtí a všemi okultními silami. All Africa, Reuters, Asia News, RaVat Vycházejí papežovy katecheze o církevních otcích V těchto dnech vychází v Karmelitánském nakladatelství kniha Benedikta XVI. s názvem Otcové církve. Od Klementa Římského po Augustina. Ve druhém svazku středečních katechezí se Svatý otec zaměřuje na církevní spisovatele prvních čtyř křesťanských století. V šestatřiceti katechezích probírá postupně apoštolské otce, apologety a církevní otce křesťanského Západu a Východu. Čestný titul Otcové církve náleží těmto autorům proto, že se stali známými svatostí svého života a pravověrností učení: jsou to sv. Augustin, Cyril Alexandrijský, Jan Zlatoústý, Řehoř z Nyssy a další. TS ČBK Hollywood připravuje film o Panně Marii Na jaře 2010 přijde do kin film o životě Panny Marie. Režíruje ho Argentinec Alejandro Agresti a natáčet začal v Maroku. Hlavní roli hraje Camilla Belle; Jonathan Rhys Meyers vystupuje ve dvojroli archanděla Gabriela a Lucifera, Peter O Toole hraje Simeona. Producenty filmu jsou Rodrigo Berlanga a Mary Aloe. Film představí Mariino mládí, její život jako mladé matky a její triumf nad Herodem; má to být film o silné ženě. Filmová společnost MGM plánuje uvést film na Velký pátek, 2. dubna 2010, ve kinech najednou. Kathnet Poutě do Turecka podporují křesťanskou misii Tři kardinálové a osm biskupů jihovýchodní Evropy vyrazili do Turecka na dvoutisící výročí narození svatého Pavla. Pozval je biskup Luigi Padovese, apoštolský vikář Anatolie. Poutníci navštíví Iskenderun v Anatolii, Istanbul, Antiochii, Tarsus a Mopsuestii. Budou diskutovat o křesťanské identitě v jihovýchodní Evropě. Na závěr pouti budou přijati ekumenickým patriarchou Bartoloměje I. a zúčastní se pravoslavných nešpor. Asia News\n4 4 9. duben 2009 RC MONITOR ZE ŽIVOTA CÍRKVE Poutní svatyně v Kibeho Foto: picasaweb.google.com Panna Maria Bolestná v Kibeho První mariánské zjevení v Africe V letech 1981 až 1988 se v africké Rwandě zjevovala Panna Maria. Součástí těchto zjevení byla i předpověď genocidy z let Pravost zjevení byla v roce 2001 uznána místním biskupem. Na místě zjevení v Kibeho byla vybudována svatyně, která má poutníkům připomínat evangelium kříže. Mateřskou péči naší nebeské Matky popisuje řada církevních dokumentů. Samozřejmě je součástí i církevní tradice, a tak již na koncilu v Efezu roku 431 dostala Panna Maria titul Matka Boží. Dnes jsme svědky četných zjevení naší Paní, která jsou nejen v Evropě. První zjevení v Africe, kdy se Matka Boží Bolestná zjevila třem děvčátkům ve městě Kibeho, bylo ve Rwandě. Bylo uznáno za autentické a biskup diecéze Gikongoro, na jejímž území Kibeho leží, napsal: Ať se stává Kibeho čím dál tím víc nejpřednějším cílem poutí a setkání lidí hledajících Boha, kteří tam spěchají, aby se modlili; privilegovaným místem obrácení, zadostiučinění za hříchy světa a smíření. Biskupovo prohlášení potvrdil 2. července 2001 papež Jan Pavel II. a povolil tento kult v celé Církvi. Církev ve Rwandě Rwanda je malý vnitrozemský stát v centrální Africe s nejvyšší hustotou zalidnění na tomto kontinentu (300 obyvatel na km 2 ). Hranici tvoří na západě jezero Kivu, na východ od něj stoupá terén strmě vzhůru k horám tvořícím rozvodí Konga a Nilu (řeka Kagera). Většina obyvatel se zabývá zemědělstvím pro svou vlastní spotřebu. Rwanda je nyní sedmou nejchudší zemí světa. První bílí otcové misionáři přišli do Rwandy v roce Místní hierarchie byla zde ustanovena teprve v roce Rwandská církev má 8 diecézí. Počet pokřtěných činí asi 2,5 milionů, katechumenů je kolem a katolíci tvoří 49% obyvatelstva. Ve Rwandě působí asi 260 misionářů a 250 domorodých kněží. Církev vede 53 ze 70 škol, dále 10 nemocnic a 53 zdravotních středisek. Zjevení v Kibeho Přítomnost Panny Marie v Kibeho ve Rwandě měla ekumenické i apokalyptické poslání pro celý svět. Jednalo se o období od 28. listopadu 1981 do roku Pan- res.claritatis.cz aktuální zpravodajství z katolického světa\n5 RC MONITOR 9. duben ZE ŽIVOTA CÍRKVE na Maria se sama nazvala titulem Matka Slova. Zdůrazňovala význam růžence a modlitby, lásky k nám samým i jiným. Tři vizionáři, kteří viděli Blahoslavenou Matku, byli studenti, kteří bydleli ve škole řízené řeholnicemi. Bylo to v chudé oblasti, známé jako Kibeho. Další vizionář bydlel v buši. Celkem se ukázala šesti dívkám a jednomu chlapci. Jejich jména jsou: Alphonsine (17), Vesta (21), Marie Klára (20), Stefanie (14), Anežka (21), Natálie (17). Chlapec měl v době zjevení 15 let. V té době to bylo první zjevení na africkém kontinentu (Kibeho leží asi 200 km od hlavního města Kigali). Mariino poselství Traduje se, že Panna Maria řekla děvčatům zejména tato slova: Proč vám chybí horlivost ve službě Bohu, zatímco na službu satanovi soustřeďujete všechno své úsilí a hledáte všechny možné způsoby, abyste dosáhli svého cíle? Proč rozdělujete lidi na dobré a zlé? Proč upadáte do zoufalství? Musíte sloužit Bohu v každém okamžiku a nevzývat ho jen ve chvílích zkoušek a nepříjemností. Nevkládejte naději do vědění a bohatství, protože všechno, co máte, jste obdrželi od Boží dobroty. Až dosud Ježíš stále hledá místo, kde by mohl přebývat. Kříže, které přicházejí z nebe, jsou lehčí než ty, které vyplývají z pozemského putování. Všechno, co děláte, se zaznamenává. Používáte nohy k chůzi, oči k poznávání cest proč nepoužíváte srdce k Boží chvále? Veřejná zjevení Na veřejná zjevení, jejichž datum Panna Maria dopředu oznámila, přicházelo do Kibeho množství lidí ze všech stran. Na dvoře školy postavili vyvýšené pódium a informační kancelář Rwandy dala k dispozici dokonce rozhlasové zařízení s reproduktory. Zjevení trvala často dvě až tři hodiny. Na konci roku 1983 přestala zjevení vizionářům v Kibeho, ale kromě Alphonsina. Při návštěvě ad limina v roce 1994 se ugandští biskupové zeptali Svatého otce, jak mají postupovat vůči vizionářům a jejich poselstvím. Jan Pavel II. odpověděl: Písmo svaté je plné proroků, a tak to bude až do konce světa. Nebraňte jim a dovolte, aby působili, pokud se nedopouštějí simonie (svatokupectví) a morálního zla. Musíte sloužit Bohu v každém okamžiku a nevzývat ho jen ve chvílích zkoušek a nepříjemností. Používáte nohy k chůzi, oči k poznávání cest proč nepoužíváte srdce k Boží chvále? Předpověď genocidy Po osmihodinové vizi 15. května 1982 vizionářky viděly mnoho lidí, kteří se vzájemně zabíjeli, proudy krve, opuštěné mrtvoly, které nikdo nepochovával, mnoho stromů v plamenech. Agnes viděla tyto strašné a bolestné události v roce 1983 během zjevení Ježíše před velkým zástupem. V únoru 1994 připravil Ježíš v soukromém vidění Agnes na bolestné události. Viděla dopředu i své rodiče zabité v Kibeho. Roku 1994 začala Rwanda prožívat nejtragičtější chvíle svých dějin. Nastal nelítostný boj o moc mezi největšími etnickými skupinami, kmeny Hutu a Tutsi. Nevinní lidé, včetně dětí, byli masakrováni za to, že jsou příslušníky nenáviděného kmene. Jiní v tisících utíkali do sousedních zemí, aby si zachránili holý život. Největší utečenecký tábor byl právě v Kibeho. Dne 14. dubna 1994 všichni příslušníci kmene Tutsi, kteří se ukrývali ve farním kostele v Kibeho (4.000 mužů, žen a dětí), byli zabiti pomocí granátů. Shořelo všechno, co bylo v kostele. Marie Claire byla zavražděna v městě Byumba v létě roku 1994 spolu se svým manželem. Emmanuel zahynul severně od Kigali, když utíkal z města. Nathalie, Agnes, Alphonsine přežily. Když Panna Maria ukázala 15. května 1982 děvčatům strašné obrazy budoucích událostí v Kibeho, řekla: Kdo Mě hledá, najde Mě!... Já přicházím nejen pro Kibeho, nejen pro diecézi Butare, nejen pro Rwandu, nejen pro Afriku, ale pro celý svět. Na osmihodinovém zjevení přišlo na místo zjevení asi lidí. Přítomní tehdy viděli zajímavé znamení. Za bílého dne a za jasné sluneční africké oblohy byly vidět hvězdy, jako kdyby byla noc. Panna Maria nás však stále vyzývá k pokání a obrácení srdcí Čiňte pokání, litujte, litujte! Navraťte se, dokud je ještě čas říkaly vizionářky. Všechny říkaly, že viděly Matku Boží dne 15. srpna 1982 plačící. Ten den Maria mluvila o skutečném významu utrpení. Řekla, že utrpení je cestou, kterou je třeba vykonat, aby se došlo do nebeské slávy. Nikdo nevchází do Nebe bez utrpení. Dodala, že utrpení je rovněž prostředkem k náhradám za hříchy světa a účastí na utrpení Ježíše i Marie pro spásu světa. Během zjevení Matka Boží vybízela k modlitbám i k vybudování kaple. Uznání pravosti zjevení Komise zkoumající věrohodnost zjevení měla mnoho problémů, neboť po zjevení prvním třem vizionářkám se stále více osob hlásilo, že i oni měli vidění. Byli lidé, kteří tvrdili, že se jim zjevoval Kristus, jiní tvrdili, že se Matka Boží zjevila i jim. Čím více se rozvíjel kult v Kibeho, tím více bylo vizionářů. O svých zjeveních mluvili ještě v roce Proto se v tiskovinách o Kibeho najdou často i nesprávné informace o množství vizionářů. Roku 1988 biskup Jean-Baptiste Gahamanyi dovolil veřejný kult v tom místě, když uznal, že zásadní linie poselství z Kibeho nese znaky správného evangelia. V pastýřském listu ze dne 15. srpna 1988 píše: Není nám dovoleno tlumit oheň Ducha svatého ani znevažovat dary, které volně a hojně uděluje On společenstvím křesťanů. Musíme pouze zkoumat s velkým rozlišováním, aby se nepodlehlo sugescím zlého ducha a zachovávala se dobrodiní Ducha svatého. Jak přesto zachovat dobré duchovní ovoce, které poselství v Kibeho přinesla Církvi ve Rwandě i za hranicemi? Jako odpověď na tyto a podobné otázky uděluji z titulu mé biskupské pravomoci souhlas k lidovému kultu v Kibeho. Uznání pravosti zjevení bylo místním biskupem Mons. Augustinem Misago dne 29. června 2001 s omezením období zjevování od do a s omezením počtu pravých vizionářů na\n6 6 9. duben 2009 RC MONITOR ZE ŽIVOTA CÍRKVE tři: Alphonsine, Nathalie a Marie-Clai re. Augustin Misago, biskup z Gikongoro, vyhlásil 29. června 2001 osvědčení k tématu zjevení. Je to deklarace P. Ignáce Mboneyabo, kancléře diecéze a představuje jednak historii zjevení a také význačné body biskupského prohlášení: Uznání pravosti zjevení není pod ochranou neomylnosti, nýbrž stojí spíše na důkazech pravděpodobnosti a na apodiktických argumentech. Na poli zjevení neexistuje tedy absolutní jistota pro svědky, snad s výjimkou samotných vizionářů. Uznání těchto zjevení není možno zaměňovat s článkem víry, proto je každému křesťanu ponechána svoboda, zda bude příznivcem Kibeho, nebo nikoliv. Uznané zjevení, které posiluje modlitbu a život z víry, je jistě mocnou pomocí pro pastýře duší, ale poselství, která jsou se zjevením spojena, nejsou novým zjevením, jsou spíše zvnitřněním normální nauky Církve, která upadla do zapomenutí. Svatyně Naší Paní Bolestné Třetí část prohlášení obsahuje pastorační směrnice, jak se mají věřící v tomto smyslu chovat, především pokud jde o veřejnou úctu spojenou s oficiálně uznaným zjevením v Kibeho. Titul, který byl dán svatyni v Kibeho, zní: Svatyně Naší Paní Bolestné, a to jak bylo oznámeno a znovu formulováno Kéž se Kibeho stane poutním místem, kde se setkávají ti, kdo hledají Boha, aby se zde modlili: kéž je místem obrácení a smíření; místem shromáždění rozptýlených; místem zvěstujícím evangelium kříže. v prohlášení ze dne 15. srpna Kéž se Kibeho stane poutním místem, kde se setkávají ti, kdo hledají Boha, aby se zde modlili: kéž je významným místem obrácení, pokání za hříchy světa a smíření; místem shromáždění rozptýlených a těch, které uchvátil pocit soucitu a bezmezného bratrství, kteří si připomínají evangelium kříže. Pomoc rwandským misiím Naše Společenství pomocníků řádu sv. Lazara vychází z osobních kontaktů z pomoci rwandským misiím ještě z doby komunistického Československa, kdy jsme úzce spolupracovali s Poláky. Situace po zničující občanské válce tam byla ještě dlouho nebezpečná a tradičním humanitárním organizacím se tam proto vůbec nechtělo. Z těchto důvodů, a na základě informací polských misionářů, jsme se zaměřili zejména na pomoc rwandským sirotkům, kterých tam bylo několik set tisíc. V současné době je tato humanitární pomoc pod záštitou mezinárodní organizace Maitri, která má ústředí v Polsku. Na rozdíl od Charity nemáme kontakty a spolupráci přes diecézní farnosti, ale přes katolické řády. Ty profesionálním způsobem zajišťují místním potřebnou pomoc. Z pravidelného setkávání s polskými misionáři pak máme potřebné upřesňující informace, a také i o tomto mariánském poutním místu. Vážíme si toho, že Bůh nám prokázal čest pomáhat potřebným, což rádi děláme zdarma. Poplatky na jednoho sirotka (v rámci adopce srdce) jsou tak menší než u velkých organizací s placenými zaměstnanci, a to: Kč ročně a za středoškoláka pak Kč účet: /2700; informace viz web.katolik.cz/svlazar/. Petr Jílek, KCLJ (mezititulky redakce) res.claritatis.cz aktuální zpravodajství z katolického světa\n7 RC MONITOR 9. duben ZE ŽIVOTA CÍRKVE Afrika, jakou neznáme Ohlédnutí za papežovou návštěvou v Angole a Kamerunu Krzysztof Bronk Ani v době papežské cesty se Afrika nemohla prosadit ve světových médiích. Evropa byla ušetřena pravdy o jejích skutečných problémech. Na tuto cestu jsme byli připraveni jako málokdy. Už tři týdny před papežovým odletem do Yaoundé se naše kolegyně z redakce, zčásti v rámci dovolené, zčásti služebně, vydala do Kamerunu a Angoly. Na rozdíl od papeže nezůstala jen v hlavních městech, ale pustila se do hlubin buše, vyhledala nejodlehlejší misie. Nebylo to tak obtížné, jak by se mohlo zdát. Několik desetiletí přetrvající přebytek povolání v Polsku způsobil, že téměř v každém koutě světa dnes potkáte polského misionáře. Díky satelitnímu spojením s internetem přicházely do naší redakce každý den nové rozhovory s misionáři z pralesa. Slyšeli jsme mnoho krásných svědectví o mladé a dynamické Církvi, která dnes prožívá svou hodinu H, nebo jak říkal svatý Pavel čas příhodný, čas evangelizace. V reáliích afrického života Církev samozřejmě nemůže omezit svou činnost za zdi kostelů. Je totiž zároveň učitelkou, lékařkou, živitelkou... prvním i posledním stéblem záchrany. Tím, čím byla pro Evropu v jejích počátcích jak to nedávno řekl jeden z tamních biskupů. V tom ohledu skutečně máme na co být hrdí. Žádná jiná instituce na světě nedělá pro konkrétního Afričana tolik, jako katolická církev. Africká Církev má také své ohromné problémy, typické pro čas dospívání: jen postupně dorůstá k chápání hodnoty celibátu, klérus se obtížně vymaňuje z moci rodových klanů, na denním pořádku je boj s pověrami a stále rozšířenou magií. Misionáři, s nimiž mluvila naše kolegyně, hledí na tuto skutečnost s velkým pochopením. Na konci prvního tisíciletí to u nás vůbec nemuselo vypadat lépe říká jeden z nich a připomíná, že v jeho diecézi existuje Církev sotva pár desítek let. Z rozhovorů s misionáři jsme nahlédli z první ruky také drama Černého kontinentu. Dávno známé problémy nabývají nový význam, když se mění ve vyprávění o osudech konkrétních lidí. Pigmejové, kterým vymýtili les a kteří se nedokáží identifikovat s novým životním prostředím. Nezletilé děvče, prodané polygamnímu muži za láhev whisky. Chlapec umírající na AIDS, protože uvěřil v moc prezervativu. Otrokářství, korupce, kouzla, bratrovražedné války... Zlo, které jak řekl jeden z misionářů volá do nebes o pomstu. Afrika volá o pomoc. Volá především po Kristu. A je to naléhavé. Nepřijdeme-li dnes s evangeliem, zítra přijde Mohamed a už nikdy neodejde. Černý kontinent si zaslouží také spravedlnost a rozumnou pomoc. Návštěva Benedikta XVI. v Kamerunu a Angole byla dokonalou příležitostí, Foto: desertnews.com aby se o tom všem mluvilo, aby se Afrika připomněla světu. To jsme si slibovali během příprav na papežskou návštěvu. Vždyť jak známo s papežem letí letadlo plné novinářů. O Africe a jejích skutečných problémech mělo být slyšet nejméně těch několik dní. Víme, jak to dopadlo. Benedikt XVI. nezklamal. Ve svých promluvách se dotkl všech nejtěžších témat. Světový tisk, svědomí dnešního světa, pro sebe našel zástupné téma v prezervativech. Jak k tomu došlo? Začalo to poměrně nevinnou manipulací, vyjmutí jedné věty z kontextu obšírného a celistvého papežova vyjádření na téma boje s AIDS. Ukázalo se ale, že téma se ujalo. Že zapadlo do několik týdnů trvající módy strefovat se do Benedikta XVI. Nejvyšší autority, církevní nevyjímaje, nás svým příkladem přesvědčovaly, že to lze dělat s čistým křesťanským svědomím. A Afrika prohrála znovu. Přišla o svou krátkou, neopakovatelnou chvíli. Krzysztof Bronk\n8 8 9. duben 2009 RC MONITOR Z POLITIKY Foto: Aktuální úvahy o změně volebního systému Co udělat pro to, aby se politika neodcizovala občanům? Autor komentáře Jakub Kříž, právník, předseda Mladých křesťanských demokratů, se zamýšlí nad vlastnostmi různých volebních systémů, nad smyslem volební reformy a nad dnes hodně diskutovanou otázkou volebního práva rodin. Volební systém je mezi politiky a politology stejně oblíbeným tématem jako mezi návštěvníky výčepu kvalita piva. Čím to, že jsou jím tak fascinováni? Jedná se o jediný známý mechanismus převodu politických názorů společnosti do konkrétního složení zastupitelského sboru. Na počátku procesu je občanská společnost o několika miliónech obyvatel; na jeho konci parlament čítající několik desítek, maximálně stovek členů. Mezi tím hromada odevzdaných hlasovacích lístků a matematická formule, která určí, kdo se stane poslancem. Vlastnosti volebních systémů Různé volební systémy mají různé vlastnosti. Některé (zpravidla většinové) plodí stabilní většiny pro nejsilnější stranu, jiné (většinou systémy poměrného zastoupení) zase věrněji kopírují rozložení nálady ve fragmentované společnosti. Ze dvou základních volebních systémů lze pomocí kombinace různých faktorů (velikost a hranice volebních obvodů, pravidla pro přepočet mandátů apod.) vytvořit celou řadu různě se chovajících modelů. Pokud o změně volebního systému uvažují politici, činí tak zpravidla s úmyslem upevnit pozici své strany. To mohou dokázat různými způsoby: například tak, že změna systému bude mít pozitivní dopady na jejich stranu a negativní na tu soupeřovu. Anebo že nenechají voliče příliš mluvit do výběru kandidátky. V některých zemích se například volí v celostátních volebních obvodech stranické Otázka by však měla znít, jaké cíle by vláda sledovat měla? Co udělat pro to, aby se politika neodcizovala občanům? Současný systém generuje hordu Jakub Kříž poslanců, kteří za své zvolení vděčí politické straně a až na druhém místě voličům. res.claritatis.cz aktuální zpravodajství z katolického světa\n9 RC MONITOR 9. duben Z POLITIKY Slovníček některých pojmů Poměrné volební systémy Voliči zpravidla volí kandidátní listiny politických stran. Mandáty se mezi jednotlivé strany rozdělí v poměru obdržených hlasů. V některých případech může volič ovlivnit pořadí kandidátů na kandidátní listině (volné kandidátní listiny), v jiných nikoliv (vázané kandidátní listiny). V České republice se poměrný volební systém používá v různých modifikacích pro volby do Poslanecké sněmovny, zastupitelstev obcí a krajů. Většinové volební systémy Ve volebním obvodu se zpravidla volí pouze jeden poslanec. Zvolen může být buď kandidát, který obdrží nejvíce hlasů (systém relativní většiny), anebo kandidát, který obdrží nadpoloviční většinu hlasů (systém absolutní většiny). Ve druhém případě se často musí konat druhé kolo voleb. Smíšené volební systémy Tyto systémy kombinují prvky obou předchozích. Polovina poslanců může být například volena systémem relativní většina, druhá poměrným systémem, jak je tomu např. v Německu. listiny a volič nemá právo měnit pořadí tam uvedených kandidátů. Je přirozené, že v takovém případě je vazba mezi zvoleným poslancem a voliči minimální. Vládní návrh na změnu volebního systému Vláda počátkem února navrhla změnu volebního systému do Poslanecké sněmovny podle tzv. řecké varianty předložené ministrem Pospíšilem. V prvním skrutiniu se podle ní rozdělují mandáty v krajích, srovnatelných podle počtu obyvatel. Ve druhém se pak na celostátní úrovni rozdělují neobsazené mandáty, které připadnou vítězi voleb. Tento bonus by mohl činit deset, v krajním případě prý až dvacet mandátů. Co vláda návrhem sleduje? Dva cíle: posílit vítěze voleb (a tím zvýšit pravděpodobnost sestavení stabilní vládní koalice) a zároveň pomoci malým stranám (které současný systém v některých malých volebních krajích znevýhodňuje). Oba cíle jsou legitimní, jen trochu protichůdné. Zda se je podaří splnit oba, to je otázka. Osobně odhaduji, že pokud bude změna přijata, žádné dramatické důsledky mít nebude. Snad se jen o něco málo zvětší odcizení poslanců od občanů. Ve sněmovně bude sedět asi deset poslanců bez výrazné vazby na volební obvod. Otázka by však měla znít, jaké cíle by vláda sledovat měla? Co udělat pro to, aby se politika neodcizovala občanům? Současný systém generuje hordu poslanců, kteří za své zvolení vděčí politické straně a až na druhém místě voličům. Vhodnější by bylo, kdyby politici hledali takovou úpravu volebního zákona, která by posílila vliv voličů na zvolení jednotlivých osobností. Nemusí se jednat přímo o změnu na většinový systém, možností je více. Jen chtít. Volební právo rodin A pak zde máme otázku volebního práva rodin. Děti do 18 let nemají volební právo a nemohou je za ně vykonávat ani rodiče. Přijde nám to přirozené. Po mnoha desítkách let fungování systému v praxi se dospělo k zajímavému zjištění: Politici se stále více přizpůsobují postojům starších generací, které jsou početnější. A ti nejmladší zastání nemají. Protože nedisponují žádnými hlasy. O volebním právu rodin se již delší dobu seriózně diskutuje v Německu, nyní již i na Slovensku, kde Konzervativní demokraté Slovenska před několika týdny předložili příslušný návrh na změnu ústavy. Bylo by dobré, kdyby se podobná diskuse rozvinula i na české politické scéně. Volební právo rodin a silnější vazba poslanců na voliče. To jsou témata pro volební reformu. Vláda navrhuje pouze kosmetické úpravy. Jakub Kříž (mezititulky redakce) Foto: svetla.vscr.cz\n10 10 9. duben 2009 RC MONITOR Z POLITIKY Oldřich Stránský ve svém mundúru z Dachau a Přemysl Sobotka, předseda Senátu, na shromáždění Všichni jsme lidi 2008 Foto: Stanislav Cimbura Antisemitismus jako znamení doby Nebezpečí totalitních ideologií nemizí Idea sjednocení kontinentu vznikla na troskách poválečné Evropy a byla vyjádřením vůle už nikdy nedopustit opakování válečných hrůz. Evropy, která se stala dějištěm největšího pokusu o genocidu Židů v historii, a to v důsledku šíření nenávistné protižidovské ideologie. Je důležité připomínat si tyto historické události, zvlášť když antisemitismus, toto poznávací znamení nástupu totalit, je opět na vzestupu. V České republice se před několika dny ohlásilo nové politické uskupení Dělnická mládež. Jedná se o otevřeně národně-socialistickou organizaci, deklarující svůj odpor k demokracii, jiným národnostem a menšinám. Kdo by si v roce 1989 pomyslel, že našimi městy budou pochodovat mladí vyznavači nacismu a rasistických teorií, kteří budou hanobit památníky připomínající zrůdné řádění Hitlerových stoupenců a utrpení jejich obětí? Nyní si zakládají strany, aby se legitimizovali. Nebezpečí totalitních ideologií nemizí. Nemizí ani hrozba moderního zvěcnění člověka, které se ve 20. století projevilo v masové průmyslové likvidaci Židů, cikánů, postižených, Poláků, Rusů a jiných nepřátel Říše či marxismu-leninismu. Hospodářská krize přihnojuje levicové podhoubí, které prorůstá i tam, kde by to málokdo čekal třeba až do Bílého domu. Také moderní forma antisemitismu antiizraelismus ukazuje, že staré běsy na sebe mohou brát nové a nové podoby. Lze k tomu mlčet a nic nedělat? Někdy je dobře být viděn a slyšen. Nemlčet však na rozdíl od agresivních křiklounů neznamená, že jsem-li proti, nemohu se projevovat se vším všudy kladně. O to se snaží lidé z české pobočky Mezinárodního křesťanského velvyslanectví Jeruzalém (ICEJ). Tato mezidenominační charitativní a vzdělávací organizace pořádá v dubnu 2009 v Praze sérii veřejných akcí zaměřených na problematiku antisemitismu a nesnášenlivosti. Jednou z nich je veřejné shromáždění Všichni jsme lidi, res.claritatis.cz aktuální zpravodajství z katolického světa\n11 RC MONITOR 9. duben Z POLITIKY které se koná už tradičně ve spolupráci se Senátem ve Valdštejnské zahradě, letos to bude šestý ročník. Loni měla premiéru další akce Pochod dobré vůle, který bude letos rozšířen o nepřehlédnutelnou uměleckou produkci. Pro tento rok byla připravena ještě třetí, trochu skrytější aktivita, kterou je odborná konference s mezinárodní účastí. Společné motto těchto akcí je hluboce pravdivé a historií bolestně ověřené: K triumfu zla postačí, když slušní lidé nebudou dělat nic. Ondřej Vaněček Kdo by si v roce 1989 pomyslel, že našimi městy budou pochodovat mladí vyznavači nacismu a rasistických teorií, kteří budou hanobit památníky připomínající zrůdné řádění Hitlerových stoupenců a utrpení jejich obětí? Nyní si zakládají strany, aby se legitimizovali. Lze k tomu mlčet a nic nedělat? Shromáždění Všichni jsme lidi naplní jarní Valdštejnskou zahradu už pošesté Odborná konference První akcí v řadě je mezinárodní konference Antisemitismus a současnost, kterou česká ICEJ pořádá ve spolupráci s Magistrátem hl. m. Prahy v pátek 17. dubna ve Velké zasedacím sále Magistrátu. Historického úvodu o antisemitismu v českých zemích se ujme Dr. Leo Pavlát, ředitel Židovského muzea v Praze. O tom, co se lze dozvědět o autorech antisemitských projevů na českojazyčném internetu pojedná Zbyněk Tarant z Centra blízkovýchodní studií na Západočeské univerzitě Plzeň. Jaakov Levy, velvyslanec Státu Izrael v ČR, pohovoří o případech, jak se tento starý předsudek projevuje pod rouškou kritiky Izraele. Hlavní podobnosti mezi antiizraelismem a staršími formami antisemitismu vysvětlí Dr. Manfred Gerstenfeld z Jerusalem Center for Public Affairs v Izraeli. O minimalizaci a zkreslování holocaustu tématu díky biskupovi Williamsonovi pro katolíky velmi živém pojedná Dr. Susanna Kokkonen z křesťanského oddělení památníku šoa Jad Vašem v Jeruzalémě. Součástí každého příspěvku bude diskuse moderovaná novinářem Jefimem Fištejnem. Jednacími jazyky jsou angličtina a čeština, simultánní tlumočení je zajištěno. Pro účast je třeba se zaregistrovat na ové adrese a to nejpozději do 10. dubna Pochod dobré vůle Další dvě akce Pochod dobré vůle a shromáždění Všichni jsme lidi se uskuteční 19. dubna V neděli, o níž si katoličtí křesťané připomínají Boží milosrdenství. Sraz účastníků pochodu je před na Staroměstském náměstí. Odtud Pochod dobré vůle, rověž organizovaný společně s pražským magistrátem, povede do Valdštejnské zahrady, kde se jeho účastníci připojí k navazujícímu shromáždění. Cílem pochodu je prakticky a viditelně se přihlásit k hodnotám přátelství a pravdy a vyjádřit jasný občanský postoj nesouhlasu s rasistickými předsudky. Choreografie pochodu pod vedením šéfa baletu Národního divadla moravskoslezského v Ostravě má umělecky vyjádřit duchovní proměnu beznaděje v naději. Zúčastní se ho několik desítek profesionálních tanečníků a hudebníků. Na trase bude několik zastavení na významných místech, která budou umělecky ztvárněna tancem, hudbou a rytmikou včetně recitace starozákonních textů. Foto: Stanislav Cimbura Všichni jsme lidi Veřejné shromáždění ve Valdštejnské zahradě začíná v 15 hodin. Koná se již pošesté ve spolupráci se Senátem Parlamentu ČR a pod záštitou jeho předsedy a pražského primátora. Těchto setkání se v průběhu let zúčastnily již tisíce lidí, promluvili zde poslanci a senátoři, diplomaté, představitelé nevládních organizací, umělci a mnozí další, včetně pamětníků, kteří přežili holocaust. Shromáždění, jejichž cílem je především deklarovat, že antisemitismus do slušné společnosti nepatří, mají tradičně také velmi bohatý hudební program. Hlavním hudebním hostem letošního ročníku bude zpěvák Yair Dalal se svou skupinou z Izraele a dále zazpívá kantor liberecké židovské obce Michal Foršt. Shromážděné pozdraví předseda Senátu Přemysl Sobotka a velvyslanec státu Izrael v ČR Jaakov Levy. Hlavními řečníky budou Marta Kottová, nositelka státní medaile Za zásluhy a pamětnice přeživší Osvětim, poslankyně Evropského parlamentu Jana Hybášková, mezinárodní ředitel ICEJ z Jeruzaléma Jürgen Buhler a tajemník Federace židovských obcí Tomáš Kraus, který seznámí přítomné se zprávou o projevech antisemitismu v ČR. Na setkání bude také zveřejněna Pražská deklarace proti antisemitismu. Ondřej Vaněček\n12 12 9. duben 2009 RC MONITOR Z POLITIKY Gaza, Írán a Arabové Na okraj jedné zajímavé diskuse o válce v Gaze Je válka o Gazu již za námi? Týká se nás nějak blízkovýchodní konflikt a boje mezi Izraelci a Araby? A jaká je v tom všem role Íránu? Na tyto a další otázky odpovídal, a na překvapivé geopolitické souvislosti upozorňoval Jan Fingerland, komentátor Českého rozhlasu 6, který v uplynulých létech pobývá napůl v Izraeli a napůl v Čechách. Přeplněná čítárna Občanského institutu, kde vystoupil, dává tušit, že českou veřejnost tyto otázky nenechávají chladnou. Ostatně, jde tak trochu i o nás. Plánovaný protiraketový radar na našem území je zaměřen především proti případné hrozbě z Íránu. Za vším hledej Írán A právě role Iránu byla hlavním tématem přednášky. Spor o Gazu, potažmo celou Palestinu, vnímáme totiž trochu jednoduše jako spor mezi Židy a Araby. Ano, tak je to také. Hamas, většina Palestinců a Arabů jako celku vnímají nejen Gazu a západní břeh Jordánu, ale i celou oblast dnešního Izraele za zemi Bohem danou muslimům. Stovky tisíc mrtvých muslimů, které v Súdánu zabijí jiní muslimové, nerozproudí arabskou krev tak jako několik mrtvých Palestinců zabitých Židy. Kompromis v takovém případě zjevně není možný. Izrael je v jejich očích jen jakýsi křižácký stát, něco jako křesťanské státy ve 12. století, které v Palestině existovaly nějakých 150 let, ale pak byly stejně zničeny. Tak i Izrael Je tu již 60 let. Může tu být ještě 50 let navíc. Ale nakonec bude stejně zničen. Jak říká Hamas, my si počkáme Kromě této roviny je tu ale ještě širší blízkovýchodní spor mezi arabskými státy, které se až na výjimky hlásí k sunnitské větvi islámu, a mezi Íránem, státem, který vyznává šíitskou verzi Mohamedova učení. Nejen šíitismem se Írán vymyká z řady ostatních blízkovýchodních států. Jeho obyvatelé nejsou Arabové, ale Peršané, kteří mluví jiným jazykem a historicky mají s Araby a sunnitskými muslimy spíše špatné vztahy. Dnešní irácko-íránská a íránsko-turecká hranice byla po staletí frontovou linií mezi perskými šáhy a osmanskými sunitskými sultány. Vztahy mezi Araby a Peršany dobře ilustruje i poslední věta, kterou na popravišti vykřikl irácký diktátor Saddám Husajn. Neproklel ani Američany, ani Židy, ale zrádné Peršany. Nyní je Írán na vzestupu. Má druhé největší zásoby ropy a zemního plynu na světě. Díky příjmům z ropy modernizuje res.claritatis.cz aktuální zpravodajství z katolického světa\n13 RC MONITOR 9. duben Z POLITIKY svou armádu a zvyšuje svůj vliv v regionu i ve světě. Má rozsáhlý jaderný program a pravděpodobně je již jen krůček od dokončení atomové bomby. Zároveň je Írán dědicem starověké perské civilizace, zemí velmi hrdou na svou minulost a starou kulturu, na to, že nebyla nikdy pokořena kolonizátory. Teď se hrdost a snaha po větším respektu a moci sešla s několika dárečky od historie a Írán aspiruje na místo regionální mocnosti. Jaké dárečky od historie to jsou? Nejprve odstranila americká invaze do Iráku Saddáma Husajna, největšího konkurenta Teheránu; Írán nelenil a vyplnil náhlé mocenské vakuum. Vysoké ceny ropy umožnily financovat íránské geopolitické ambice. A konečně pokračuje úspěšná koalice se Sýrií a skrze Sýrii íránští ajatolláhové prakticky ovládají Libanon, čímž se jejich vliv ocitá až ve východním Středomoří. Tichá podpora pro Izrael Írán má v Libanonu svého koně místní šíitské hnutí Hizballáh. Stejně tak se Írán uchytil v Gaze, když začal podporovat palestinské hnutí Hamas. To je přitom sunnitské hnutí, vycházející z egyptského muslimského bratrstva (mimochodem, hlavního vyzyvatele současné moci v Egyptě). V poslední době navíc v Hamasu narůstá vliv al-kajdy, ještě extrémističtějšího sunnitského hnutí, které je principiálně protišíitské. Když jde o společného nepřítele (Židy), jdou ale spory stranou. Řada arabských států to nicméně vidí jinak. Írán je jejich hlavní hrozbou. Ne Izrael, který pokud ho necháme na pokoji nikdy nezaútočí na žádný arabský stát a už vůbec ho nebude chtít okupovat. Sílící Írán, největší a nejpočetnější země regionu, vedený agresivními ajatolláhy, vyvolává v arabských vůdcích mnohem větší obavy. Snahu Izraele zničit Hamas (stejně jako před třemi lety zničit Hizballáh) tak většina sunnitských arabských států sleduje se skrytou podporou. Egypt je s Íránem natolik na kordy, že obě země ani nemají plné diplomatické styky. Hamas v Gaze, to znamená Írán na egyptských hranicích a navíc posílení opozičního muslimského bratrstva. Egypt sice toleroval tunely, kterými se z Egypta pašovalo zboží (a občas i zbraně) do Gazy, ale to nebylo ze sympatií k Hamasu. Důvodem byl strach z opakování dva roky staré situace, kdy desítky tisíc Palestinců prorazily hraniční zátarasy do Egypta, aby se dostaly k zásobám. Tunely tak trochu odpustí páru z přeplněného humanitárního kotle, kterým je přelidněná a izolovaná Gaza (to je podobné dilema, jako dodávání humanitární pomoci do Gazy. Když ji EU nedodá, lidé budou umírat hlady. Když ji dodá, posílí tím Hamas, který ji zčásti ukradne a zčásti bude distribuovat). Dokonce i Saudská Arábie v tichosti podporovala válku proti Hamasu. Írán je jejím hlavním konkurentem v Perském zálivu. Na druhé straně pak za Íránem stojí Libanon, Sýrie a nyní i částečně Turecko, což je zcela nový prvek. A pak pátá velmoc televize al-jazeera, která je silně pro-íránská. Válka o Gazu tedy měla mnohem větší záběr než jen zničení odpalovacích ramp, ze kterých Hamas bombarduje jižní Izrael. Kdyby Izrael (coby americký chráněnec) prohrál, prestiž Íránu by nesmírně vzrostla. Arabské státy by to pochopily tak, že je lepší se Íránu pokořit, protože USA (zvláště nyní, pod novým prezidentem Barackem Obamou) nejsou již tak silným a spolehlivým spojencem. Anebo dojdou k přesvědčení, že si svou nezávislost musejí ochránit sami vlastní jadernou zbraní. O jaderném programu už nyní mluví Saudové, Turci a Lybie. Strach z Íránu je, jak vidno, nekonečně větší než strach z Izraele, který má atomovou bombu už od šedesátých let. Izrael ale neprohrál. Ovšem ani nevyhrál. Vojensky sice zvítězil, ale Hamas nezničil. Izraelci zastavili svou armádu včas. Buď kvůli dobrým vztahům s Obamou (den před inaugurací) nebo proto, že nechtěli zničit Hamas (výsledkem by bylo bezvládí v Gaze, což je možná ještě horší). Anebo proto, že nechtěli riskovat boj v zastavěném prostoru s většími ztrátami vlastních vojáků a palestinských civilistů. Hamas sice ztratil značnou část svých sil, ale tyto ztráty rychle obnoví. Přišel o politické body mezi Palestinci díky tomu, že řada jeho předáků utekla. Ale to hlavní, čeho chtěl dosáhnout ostřelováním Izraele, se mu podařilo. Mezinárodní blokáda Gazy bude uvolněna. Prestiž Hamasu celkově spíše vzrostla. Bombardovat? Jaké budou geopolitické důsledky války v Gaze, se ještě uvidí. Máme nového amerického prezidenta, jehož výroky k Blízkému východu byly zatím protichůdné, a čekají nás prezidentské volby v Íránu. Ty ale mnoho nezmění, země bude pokračovat dál ve svém jaderném programu. Velkou neznámou zůstávají jen konečné cíle Íránu. Jsou Íránci jen paranoidní, bojí se útoku USA a chtějí si jadernou zbraní garantovat nezávislost? Chtějí se stát regionální velmocí? Nebo mají šílení ajatolláhové ve vedení země světové ambice? A co s tím má dělat Západ? Bombardovat íránská jaderná zařízení? Staré arabské přísloví říká: Netahej vlka za ocas, pokud ho nechceš zabít. Západ by musel být připraven na rozsáhlou a náročnou válku. Írán by v odvetu zahájil teroristickou kampaň, uzavřel by Perský záliv pro tankery a napadl saudská ropná pole. Je Západ toto ochoten riskovat? Když se podíváme na to, jak zuřivě například Francie oponovala tomu, aby byl Hamas prohlášen za teroristickou organizaci, tak to na nějaké velké odhodlání nevypadá. A Američané se asi více zaměří na kdo ví kolikátý pokus o mír mezi Palestinci a Izraelci. Je to pokus marný, už jen proto, že Palestinci jsou rozdrobeni na vzájemně znesvářené frakce. A Obamova představa, že míru se dosáhne dalšími ústupky Izraele, se ukázala být jako naivní. Izraelci se stáhli z jižního Libanonu, z Gazy, z většiny západního břehu Jordánu a mír je stejně daleko jako před dvaceti lety. Matyáš Zrno Občanský institut Válka o Gazu tedy měla mnohem větší záběr než jen zničení odpalovacích ramp, ze kterých Hamas bombarduje jižní Izrael. Matyáš Zrno Kdyby Izrael (coby americký chráněnec) prohrál, prestiž Íránu by nesmírně vzrostla.\n14 14 9. duben 2009 RC MONITOR ZE ŽIVOTA CÍRKVE Papežská misijní díla Poděkování za pomoc misiím skrze Papežská misijní díla v roce 2008 Přihlášky: Eljon, Špindlerův Mlýn 33, tel , , eljon.cz, Kurzy plánování rodičovství v JAR Milí přátelé misií, v této chvíli bych Vám chtěl z celého srdce poděkovat za Vaši pomoc, kterou jste v uplynulém roce 2008 poskytli misiím prostřednictvím Papežských misijních děl. Mám opravdu velkou radost, protože kromě množství modliteb a bohatého duchovního přispění se ve srovnání s předchozím rokem vybralo na misie o 3 miliony Kč více, tedy rekordních přes 29 milionů Kč! Všechno naše misijní snažení je konkrétním projevem lásky a podanou pomocnou rukou potřebným a trpícím lidem. Minulý rok jsme přispěli na více než 900 bohoslovců v 16 seminářích do Ugandy, Malawi, Bangladéše a Papuy- Nové Guineje. Podpořili jsme též Dílo šíření víry a tím nutné opravy a stavby učeben, kostelů, kaplí, klášterů, far a duchovních center, mediální projekty, formační programy pro řeholníky, nákup počítačů, solárních panelů, nádrží na pitnou vodu apod. V rámci 61 projektů Papežského misijního díla dětí jsme poslali do Ugandy, Malawi, Zambie, Angoly, Jamajky, Bangladéše, Indie a Papuy- Nová Guineje životně nutnou pomoc pro téměř chudých dětí. Lidé z misií vyjadřují vděčnost svými denními modlitbami za dobrodince. Spoléhám a těším se na další tolik potřebnou pomoc a spolupráci s Vámi. Ať sám Bůh, který vidí i to, co je skryté, Vám odplatí. P. Jiří Šlégr, národní ředitel PMD Foto: PMD Misijní cesta PMD do Zambie Na pozvání místního národního ředitele PMD vycestovala v březnu do Zambie delegace z České republiky. Cesty se zúčastnil národní ředitel PMD P. Jiří Šlégr, ředitel TV Noe P. Leoš Ryška, SDB a Filip Breindl z Radia Proglas. Cílem cesty bylo navštívit v místních diecézích projekty na pomoc chudým lidem, seznámit se s životem místních lidí a prohloubit již existující dobrou misijní spolupráci. Je v plánu na toto téma vydat čtení na pokračování v Rádiu Proglas, filmové dokumenty, Misijní magazín v TV Noe, putovní výstavu, misijní kalendář a další. Zveme Vás také na chystané akce: 11. MIŠKA Misijní škola animátorů Termín: , místo: Špindlerův Mlýn středisko Eljon, lektor: P. Jiří Šlégr, národní ředitel PMD. Tento víkend je určen pro všechny zájemce, kteří se chtějí zapojit do pomoci misiím. Mohou přijet úplní nováčci i ti, kteří se již někdy podobné akce zúčastnili nebo jsou jiným způsobem v kontaktu s PMD. Čeká nás mše svatá, modlitby, misiologie, aktuální přehled misijní činnosti u nás i v zahraničí, nové možnosti pro pořádání misijních besed a setkání, projekce nejnovějších misijních filmů a DVD, velký výběr misijních materiálů. 7. celostátní Misijní pouť a 4. Misijní den dětí Termín: , místo: Česká Třebová. Na tuto akci Vás zvou Papežská misijní díla a vikariát ústecko-orlický královéhradecké diecéze. Akce je určena pro děti i dospělé, kteří chtějí poznat bohatství a důležitost misií. Mohou přijet i ti, kteří se dosud do PMD nezapojili. Je příležitostí pro vzájemné poznání, získání nápadů pro misijní práci a prožití radosti ze společně strávených chvil při hře a modlitbě. Program začíná v slavnostní mší svatou, následuje pestrá nabídka misijních soutěží a her pro děti, Misijní jarmark, Malý festival hudby, benefiční koncert skupiny Oboroh a Svatodušní vigilie. Bude možnost prohlédnout si misijní výstavu a seznámit se s činností a materiály PMD. Polední občerstvení zajištěno. Týden předem bude v ústeckoorlickém vikariátu probíhat pestrý předprogram misijních besed, výstav a videoprojekcí. Přihlaste se co nejdříve. Těšíme se na Vás! Misijní den dětí Termín: 1. červen nebo blízký vhodný termín. Kdo nemůžete přijet do České Třebové, uspořádejte si oslavy tohoto dne u Vás. Rádi Vám poradíme, jak na to. Připojme se k mnoha zemím světa a prožijme pro misie tak důležitý den. Oslavy se dají spojit se mší svatou obohacenou o misijní prvky. Lze využít i jiné vhodné příležitosti: první sv. přijímání, založení Misijního klubka nebo vítání jeho nových členů, promítání filmu, připravení soutěží a her s misijní tématikou apod. Zájemcům poradíme a uvítáme, když nám dáte vědět, jakým způsobem se Misijní den dětí chystáte oslavit. Patronka misií, sv. Terezii z Lisieux, která byla členkou Díla dětí od svých 9 let, nám jistě ráda vyprosí potřebné milosti a odvahu. PMD res.claritatis.cz aktuální zpravodajství z katolického světa\n15 RC MONITOR 9. duben ZE ŽIVOTA CÍRKVE Kdo, jak a kde svědčí o Kristu a o Církvi ve společnosti? Nad třetí přednáškou o sociálním učení Církve Třetím hostem Iniciativy v strašnickém Divadle Miriam byl Jiří Zajíc, člen Centra pro sociální otázky při České biskupské konferenci. Tématem večera byla otázka: Kdo je svědkem církve vůči společnosti? Vystoupení přednášejícího lze rozdělit do dvou hlavních částí. V první promluvil obecně o tom, co by mělo charakterizovat člověka, který o Kristově evangeliu a Církvi svědčí v naší společnosti. V druhé, konkrétněji zaměřené, části se zamýšlel nad jednotlivými povoláními či zaměstnáními. Na žádost pořadatelů se zaměřil na takzvané pomáhající profese, na nichž leží větší odpovědnost za druhé. Precizně připravený příspěvek doprovázela powerpointová prezentace. Připomeňme zdravou křesťanskou zásadu: Milost předpokládá přirozenost. Právě proto, že se křesťan prvořadě vztahuje k nebi a nadpřirozeným hodnotám, má také zůstat realistou. Každý křesťan má být svědkem Církve a Krista Slovo svědek, svědčit nevolím náhodou. Vystihuje podstatu věci lépe než výrazy zastupovat či reprezentovat, řekl host v úvodu. O tom, co znamená přijetí radostné zvěsti pro každodenní život, má totiž svědčit každý dospělý křesťan. Většina z nás je rodičem a vychovatelem. Další jsou zaměstnanci, někteří i zaměstnavatelé. Každý z nás nese za sebe i za jiné odpovědnost. Jaký má být svědek Kristův, svědek Církve? Stručná odpověď zní: důvěryhodný, přesvědčivý a ochotný pro své svědectví trpět. Důvěryhodnost se skládá ze čtyř základních stavebních kamenů: (1) vyrůstá z dobrého charakteru a (2) celkové integrity a projevuje se (3) v kompetentnosti, ve způsobilosti toho kterého člověka něčeho dosáhnout, a (4) ve výsledcích, jež si dotyčný vytyčil. Ve společenství Církve s těmito požadavky nepočítáme vždy prvořadě. Lze se ale rozpomenout na zdravou křesťanskou zásadu: Milost předpokládá přirozenost. Právě proto, že se křesťan prvořadě vztahuje k nebi a nadpřirozeným hodnotám, má také zůstat realistou. Neměl by se tedy bát uplatňovat zdravá sociologická měřítka na sebe a na své vztahy k různým společenstvím, v nichž se pohybuje, žije či pracuje. To se týká i společenství, které je nám křesťanům nadmíru drahé tedy Církve, lidu shromažďovaného kolem Krista samotným Bohem. Přednášející vícekrát upozornil na nebezpečí jednostranných přístupů. Pro mnoho současníků je typické posuzovat něčí důvěryhodnost jen na základě odbornosti a výsledků. Nemělo by skoro vůbec záležet na osobních vlastnostech či mravech jejich nositele. Jistým zaklínadlem křesťanů bývá na druhou stranu to, že když je někdo dobrý člověk a má dobré úmysly, pak na konkrétních schopnostech, kompetenci a výsledcích tolik nezáleží nebo se o nich mluví méně. Dobré výsledky jsou spojeny s námahou sebevzdělání Čtyři výše zmíněné základní kameny důvěryhodnosti je třeba kultivovat a rozvíjet. Osobní integrita stojí a padá s plněním vlastních závazků, odvahou a tím, že se naše slova a skutky shodují. O tom, co je dobrý úmysl, nerozhoduje pouze prospěch můj, ale především druhých lidí. V dnešní době je naléhavý požadavek zříci se vlastních přebytků ve prospěch potřebnějších, než jsem já. Je to rozhodně první krok k tomu, dávat druhým sám sebe. Odborněji znějící slovo kompetence si křesťan přeloží snadno jde o dary, charismata, nadání, hřivny. Dobré výsledky jsou spojeny s námahou sebevzdělávání. Tu si lze opět připomenout pozapomenutý poklad Církve, která INICIATIVA besedy o sociální nauce církve a sociálním rozměru křesťanství Už nejsem ve světě, ale oni jsou ve světě. Otče svatý, zachovej je ve svém jménu Jan 17,11 Program na II. čtvrtletí 2009 téma: BIOETIKA st Doc. MUDr. Petr Hach, CSc. út MUDr. Marie Svatošová Besedy se konají celý rok 2009 vždy první středu v měsíci v 19 hodin v Divadle Miriam (Ke Strašnické 10, Praha 10). Vstup volný. Pořádá ŘK farnost Praha-Strašnice a Karmelitánské nakladatelství. studium (lat. úsilí) tradičně chápala jako formu askeze. Askeze ale nikdy nebyla zaměřena na sám výkon a přemáhání, nýbrž na uschopnění člověka k cílům, které ho převyšují, a k pokud možno jistému dosažení takového cíle. Mnohá sociologická šetření z polistopadové doby nevypovídají pozitivně o pověsti Církve jako instituce. Jiří Zajíc vybídl k úvaze, zda církevní majetek a ekonomické vyrovnání církve a státu mělo mít tak velkou, tak mediálně výraznou prioritu. Nejde o to, tuto otázku vyloučit, ale o to, že by neměla zastiňovat vše ostatní. Sociologové ale zjistili i pozitivní věci: Lidé v naší zemi stále výrazně důvěřují Církvi v tom, že umí zprostředkovávat lidem odpovědi na otázky po smyslu života. Pohled na jednotlivá povolání a profese Vrcholem přednášky byl pohled na jednotlivá povolání a profese. Nejvíce času náš host po zásluze věnoval poslání\n16 16 9. duben 2009 RC MONITOR DOPISY ČTENÁŘŮ rodičů a pedagogů. Právě oni/my se každému z nás nejvíce dostávají/dostáváme pod kůži. To, co v dobrém i ve zlém vložíme do vlastních dětí, nelze rázem škrtnout. Jaké jsou ctnosti, jaký potenciál k dobrému i zlému dříme v povolání křesťanských právníků, novinářů a komunálních politiků nebo křesťanských manažerů, úředníků a lékařů? Zajíc především ukázal, že naše civilní zaměstnání není odstřiženo od našeho duchovního života, ale že má smysl je posvěcovat a evangelizovat. Z mnoha podnětů vybíráme: Jsem coby rodič spolehlivý pro toho, kdo mi byl Bohem svěřen? Uplatňuji svou autoritu ve prospěch dítěte a tak, aby dozrávala jeho svoboda? Jsem coby učitel pedagogický optimista, mám v děti důvěru? Jsem-li novinářem, usiluji o sebereflexi a neustále se vzdělávám? Pracuji-li jako advokát či soudce, mám odvahu k spravedlivým rozhodnutím a nepohrdám druhými? Jsem jako obecní zastupitel odolný vůči korupci a klientelismu? Důvěřuji coby manažer v reálné Boží působení v tomto světě? Plním jako úředník svědomitě a efektivně své povinnosti? Jsem jako lékař připraven vždy a všude život chránit, anebo jsem se stal lhostejným? Pavel Mareš (mezititulky redakce) Dopisy čtenářů Vážená redakce, chtěl bych vám poděkovat za uveřejnění textu přednásky denverského arcibiskupa Chaputa [RC Monitor 5/2009] o vztahu křesťanské víry a veřejného života. Přijde mi, že je to obsahově velmi silný a přesto vyvážený a konzistentní text. Jsem rád, že jsem si jej mohl přečíct. S pozdravem O. Šipr, Praha Vážení čtenáři, děkujeme Vám za Vaši přízeň a přejeme Vám, aby zmrtvýchvstalý Kristus, Vládce světla, Vítěz nad smrtí a hříchem, jasně prozářil Vaše životy. redakce Liturgická čtení Neděle Sk 10,34a.37 43, Žl 118, Kol 3,1 4, Jan 20,1 9 Slavnost Zmrtvýchvstání Páně Pondělí Sk 2,14.22b 33, Žl 16, Mt 28,8 15 sv. Martin I Úterý Sk 2,36 41, Žl 33, Jan 20,11 18 sv. Lambert Středa Sk 3,1 10, Žl 105, Lk 24,13 35 sv. Anastázie Čtvrtek Sk 3,11 26, Žl 8, Lk 24,35 48 sv. Bernadetta Soubirousová Pátek Sk 4,1 12, Žl 118, Jan 21,1 14 sv. Inocenc Sobota Sk 4,13 21, Žl 118, Mk 16,9 15 sv. Krescenc (Rostislav) Neděle Sk 4,32 35, Žl 118, 1 Jan 5,1 6, Jan 20, neděle velikonoční (Božího milosrdenství) Pondělí Sk 4,23 31, Žl 2, Jan 3,1 8 sv. Hugo Úterý Sk 4,32 37, Žl 93, Jan 3,7b 15 sv. Anselm Středa Sk 5,17 26, Žl 34, Jan 3,16 21 sv. Leonid Čtvrtek Sk 13,46 49, Žl 96, Jan 10,11 16 Svátek sv. Vojtěcha Pátek Sk 5,34 42, Žl 27, Jan 6,1 15 sv. Jiří; sv. Fidel ze Sigmaringy Sobota 1 Petr 5,5b 14, Žl 89, Mk 16,15 20 Svátek sv. Marka, evangelisty RC MONITOR zpravodajský čtrnáctideník vydávaný o. s. Res Claritatis pod záštitou České dominikánské provincie. Noviny jsou zaměřeny na osvětu široké veřejnosti v oblasti života a postojů římskokatolické Církve jako prevence náboženské nesnášenlivosti a xenofobie. Fotografie bez uvedení zdroje pocházejí z Flickr.com. ISSN: MK ČR E Adresa redakce: Res Claritatis, Hlubočepská 85/64, Praha 5, číslo účtu: /5500. Redakční rada: Vít Cigánek, RNDr. Václav Frei, Mgr. Michaela Freiová, Mgr. Dagmar Kopecká, P. Mgr. Pavel Mayer OP, Zdeňka Rybová, Mgr. Radim Ucháč, Kateřina Ucháčová, Ondřej Vaněček, Mgr. Matyáš Zrno. Teologický poradce: P. Mgr. Pavel Mayer OP. Objednávky: Periodikum je distribuováno zdarma a lze jej v požadovaném počtu kusů objednat na adrese redakce. Jeho vydávání je možné jedině díky zaslaným darům, které pokrývají náklady na tisk a distribuci. Náklady na jedno číslo činí přibližně 15 Kč, což ročně znamená 315 Kč. Všem dárcům Pán Bůh zaplať. Dary lze podle 15 odst. 1 zákona č. 586/1992 Sb. uplatnit pro snížení základu daně. res.claritatis.cz aktuální zpravodajství z katolického světa


Karl Wilhelm von Dietrich – Wikipedie\nKarl Wilhelm von Dietrich, rozený Karl Johann Ignaz Dietrich (7. října 1811 Jihlava – 3. května 1889 Jihlava), byl rakouský a slezský právník a politik, v 2. polovině 19. století poslanec Říšské rady a starosta Opavy.\n7. října 1811\n3. května 1889 (ve věku 77 let)\nKategorie Karl Wilhelm von Dietrich\nJeho otcem byl jihlavský obchodník a statkář Johann Dietrich. Karl Wilhelm vystudoval jihlavské gymnázium. V roce 1828 začal svá vysokoškolská studia v oboru filozofie a práv, na Karlo-Ferdinandově univerzitě v Praze, Vídeňské univerzitě a na Františkově univerzitě v Olomouci. Vysokoškolské studium dokončil roku 1833. Nastoupil k jihlavskému magistrátu a jako praktikant, později auskultant k trestnímu soudu v Jihlavě. Do roku 1836 složil soudcovské zkoušky i zkoušky pro politické správní úředníky. Získal doktorát na Františkově univerzitě v Olomouci a začal pracoval jako advokát, od roku 1840 byl samostatným advokátem v Olomouci. Odtud v říjnu 1845 přesídlil do Opavy, kde pak působil dlouhodobě, ještě v 60. letech 19. století. Byl členem Slezské advokátní komory v Opavě a spolupracoval s místním právníkem a politikem Franzem Heinem, kterého zastupoval v prezidentské funkci.\nByl aktivní i politicky. Již během revolučního roku 1848 byl zvolen na tzv. Slezský konvent (přípravný zemský sněm, prozatímní orgán zemské samosprávy) za městskou kurii, obvod Opava. Stal se členem výboru konventu a jeho místopředsedou. Byl také členem správní rady národní gardy v Opavě. Podílel se na organizování dobrovolníků na pomoc revoluční Vídni. Později byl po vypuknutí povstání ve Slezsku zatčen a internován vládními úřady na Špilberku. 20. března 1850 občané Opavy zaslali císaři petici jeho propuštění a byl pak skutečně propuštěn. Rehabilitován byl ovšem až roku 1861.\nOpětovně se politicky aktivizoval po obnovení ústavního života počátkem 60. let. V roce 1861 byl zvolen do opavské obecní rady a téhož roku usedl i na Slezský zemský sněm. Od roku 1862 zastával i funkci náměstka zemského hejtmana, kterou obhájil i v následujících volbách roku 1867. Zemský sněm ho pak 22. února 1867 zvolil i do Říšské rady (tehdy ještě volené nepřímo) za kurii městs a obchodních a živnostenských komor, obvod Opava. Do vídeňského parlamentu se vrátil v prvních přímých volbách do Říšské rady roku 1873, nyní za městskou kurii, obvod Krnov, Albrechtice, Vrbno pod Pradědem atd. Slib složil 10. listopadu 1873, rezignace byla oznámena na schůzi 20. října 1874. Zemským poslancem zůstal do roku 1883.\nOd roku 1856 byl náměstkem starosty a od roku 1862 působil jako starosta Opavy. V říjnu 1866 získal od císaře za své loajální chování během prusko-rakouské války Císařský rakouský řád Leopoldův. V roce 1862 inicioval společně s tiskařem Adolfem Trasslerem vznik dobrovolného hasičského sboru v Opavě a nechal pro něj v Radniční uličce zbudovat hasičskou zbrojnici. Do jeho éry v čele opavské radnice spadá založení evangelického sboru roku 1864. Purkmistrem byl po dvě volební období do roku 1869.\nZemřel v květnu 1889. Pohřben byl Rancířově u Jihlavy, kde měl statek, na kterém na sklonku života pobýval.\n↑ a b c d e f g Dietrich Karl Wilhelm [online]. opava-city.cz [cit. 2014-10-10]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-10-17. (česky)\n↑ a b c d e Reichsraths-Almanach für die Session 1867. Vídeň: K.k. Hof- und Univ.-Buchhandlung Wien, 1867. Dostupné online. Kapitola Dietrich (Carl Wilhelm), s. 96. (německy)\n↑ Úmrtí. Opavský Týdenník. Květen 1889, roč. 20, čís. 36, s. 3. Dostupné online.\nObrázky, zvuky či videa k tématu Karl Wilhelm von Dietrich ve Wikimedia Commons\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Karl_Wilhelm_von_Dietrich&oldid=18083201“\nNaposledy editováno 25. 1. 2020 v 04:22


Rodiče chtějí školku, radnice ne - Třebíčský deník\nRodiče chtějí školku, radnice ne\nTŘEBÍČ - Petice více než stovky rodičů z městské části Na Kopcích zůstává nevyslyšena. Zatím. O co v ní jde?\nMyšlenka je nereálná, tvrdí místostarosta Jan Karas. Organizátoři petice si vymohli alespoň dotazníkovou akci\nTamní rodiny s malými dětmi se cítí diskriminovány faktem, že v jejich rozrůstající se čtvrti neexistuje byť jen jediná třída předškolního zařízení. Třebíčská radnice o zřízení školky však zatím ani neuvažuje.\nV pondělní podvečer se sešli rodiče, místostarosta Jan Karas a ředitel ZŠ Na Kopcích Pavel Pacal, aby celou věc probrali.\nSignatáři petice i ředitel Pacal mají poměrně jasnou představu. Lokalita je ve výstavbě, dětí přibývá a budova školy po menších stavebních úpravách zvládne do svého provozu včlenit jednu třídu předškolního zařízení. Obědy by obstarala školní vývařovna.\n„Jedna třída – tím myslíme odloučené pracoviště, například Mateřské školy v ulici Benešova, která je nejblíž,“ vstoupil do diskuse Aleš Kratina z petičního výboru. „Ale klidně by to mohla být kterákoliv ze školek ve městě, pokud by nastaly komplikace – mluvím o počtu úvazků a podobně,“ pokračoval. Jedna z maminek přidala svůj postřeh z nedávné doby: „Před rokem a půl radnice zrušila jesle při MŠ Benešova. A vzápětí tam zřídila třídu školky. Proč místo toho neuvažovali městští úředníci o variantě třídy Na Kopcích?“\nOsmdesát dětí je málo?\n„Podle nás toto sídliště stárne, dětí tu bude čím dál méně. Teď je tu pouze 43 dětí od tří do šesti roků a 41 jich je do tří let. To není počet, kvůli kterému bychom tu snad měli zřizovat předškolní zařízení,“ uvedl místostarosta Jan Karas. „Navíc jsme si nechali zpracovat interní studii. Ta nám ukázala, že stavební práce by byly drahé a celá ta myšlenka je nereálná,“ pokračoval.\n„My jsme ten dokument viděli a zarazilo nás, že hned od počátku je v něm proklamováno, že něco nejde. Jako by zadání znělo: vypracujte podklad, proč to není možné,“ nastínil Kratina. „Necháme si vypracovat vlastní, pokud možno nezávislou studii proveditelnosti,“ dodal. „Ano, též si myslím, že je to spíše studie neproveditelnosti,“ pokrčil rameny ředitel Pacal. „Proč neuděláte srovnání s nějakým podobným zařízením? Na čem potom chcete založit svou argumentaci? Myslím, že tu chybí vůle vůbec o školce pro nás přemýšlet,“ klidně, ale důrazně se ohradila další z matek. Rodiče přítomní na schůzce se shodli v tom, že čísla o počtu dětí, která místostarosta uvedl, nejsou malá.\nPo hodině a půl diskuse se všichni zúčastnění domluvili, že radnice do konce prázdnin uspořádá v sídlišti Na kopcích a přilehlém okolí dotazníkovou akci. V té se lidé vyjádří, zda by pro ně bylo přínosem dát své dítě do MŠ Na Kopcích, kdyby vznikla.