4 Norská kauza očima. svobodných. Když jsem se dozvěděl o koalici s KSČM, ani jsem nedoučil hodinu - PDF\n4 Norská kauza očima. svobodných. Když jsem se dozvěděl o koalici s KSČM, ani jsem nedoučil hodinu\nDownload "4 Norská kauza očima. svobodných. Když jsem se dozvěděl o koalici s KSČM, ani jsem nedoučil hodinu"\n1 Méně státu, více občanům Méně státu, více občanům Méně státu, více občanům Méně státu, více občanům Méně státu, více občanům Méně státu, více občanům Méně státu, více občanům Méně státu, více občanům Méně státu, více občanům Méně státu, více občanům Méně státu, více občanům Méně státu, více občanům Méně státu, více občanům Méně státu, Občasník Strany občanů březen 2015 BERAN 3 Přečtěte si euroskeptickou detektivku 4 Norská kauza očima Svobodných 11 Kampaň uspěla v soutěži Když jsem se dozvěděl o koalici s KSČM, ani jsem nedoučil hodinu Na sklonku loňského roku se tehdejší člen Svobodných a zastupitel Aleš Jelínek rozhodl stát se starostou v koalici s komunisty. Vyvolal pobouření nejen mezi Svobodnými, ale i mezi veřejností. Situaci řešil i žatecký Svobodný a člen ReV Dominik Stroukal, který v rozhovoru popisuje, jak se vše odehrálo. Nakonec byl Aleš Jelínek ze strany vyloučen a paradoxně se už stihla rozpadnout i jím vedená koalice. Jak jste se dozvěděl o tom, že se Svobodný zastupitel stal starostou Žatce v koalici s KSČM? Přednášel jsem na VŠE, když v tom mi nezastavitelně začal vibrovat telefon. Tu hodinu jsem nedoučil. Jaký byl váš první pocit a první kroky? Dozvěděl jsem se, že se náš člen stal starostou otázkou bylo, co bylo v pozadí. Dalo se hned předpokládat, že je to za podpory KSČM, ale pořád jsem ještě věřil tomu, že se vytvořila nějaká jiná koalice. Ve chvíli, kdy mi přišla první zpráva, že náš člen zvednul ruku pro komunistického radního, jsem si začal uvědomovat, jak to budeme mít ve Svobodných těžké, pokud stále věříme na elementární slušnost. Pokud tohle dokázal udělat náš člen a současně můj kamarád, potom se bojím toho, co nás ještě čeká, až budeme větší a budeme mít možnost zasahovat do mnohem vyšších pater. Stále jsem ale optimista. Myslíte si, že Svobodní zareagovali správně a dostatečně razantně? Cítil jste podporu řadových členů i vedení kraje a republikového vedení? Svobodní se po rychlé a rozumné konzultaci k celému incidentu jasně negativně vymezili, což považuji za rozumné a správné. Zareagovali všichni, od členů v Žatci i v celé republice a především od krajského předsednictva jsem cítil velkou podporu, s prohlášením přispěchalo i Republikové předsednictvo. Myslím, že to pomohlo rozptýlit jakékoliv pochybnosti, že bychom takovou koalici vůbec mohli schvalovat, natož plánovat. Už jste potkal v Žatci na ulici někoho, komu jste musel celou situaci vysvětlovat? Co jste mu nebo jim řekl? Vzniklou situaci vysvětluji na ulici prakticky každý den a nejen v Žatci. Před několika hodinami jsem na Malostranském náměstí potkal dlouho neviděného kamaráda a hned po pozdravu padla první otázka právě na tento problém. Říkám stále to samé ani náznakem jsme nevěděli, že se něco podobného plánuje, a to ještě ani okamžik před samotným hlasováním. Nového starostu jsem znal dlouhou dobu a nikdy by mě nenapadlo, že něco podobného může udělat. Byl jsem u zakládání Svobodných a nikdy by mě ani ve snu nenapadlo, že budeme na jakékoliv úrovni spolupracovat s komunisty. číslo 1 ročník 1 strana občanů 1\n2 Když jsem se dozvěděl o koalici s KSČM, ani jsem nedoučil hodinu I na republikovém sněmu jste se s kolegy z Ústeckého kraje radili o žatecké situaci. Kolik času vám vlastně řešení problému vzalo a setkali jste se i s Alešem Jelínkem? Řešení problému určitě vzalo čas mnoha lidem. U sebe o tom jako o ztraceném čase neuvažuji. Nesu za to zásadní odpovědnost, a tak jsem tomu přirozeně věnoval a věnuji všechno, co se dá. S Alešem Jelínkem jsme se setkali, a to včetně krajského předsedy, přičemž jsme si vyjasnili naše stanoviska, ale k žádnému řešení nedošlo. Bohužel. Jaká byla jeho reakce? Chápal nelibost řady Svobodných, nebo byl k připomínkám hluchý? Aleš Jelínek nelibost Svobodných chápe. Doufá však, že voliče a členy během výkonu své funkce přesvědčí, že udělal správný krok. Pro dobro Žatce bych si samozřejmě přál, aby to byla pravda. Nicméně tomu bohužel nevěřím. Myslíte si, že by se ve světle povolebního dění v Žatci měly konat primárky důsledně o každé kandidátce a zrušit možnost sestavení konsenzuálních kandidátek? Situaci v Žatci by to s nejvyšší pravděpodobností nezměnilo, takže primárky nepovažuji za řešení. Čím budeme větší, tím častěji se spálíme, s tím se nedá bohužel dělat nic jiného, než trávit s kandidáty více času, bavit se s nimi, probírat možné situace a přesvědčit je, že jsou hranice, za které nikdo, kdo tvrdí, že chce více svobody, nemůže nikdy vkročit. Měli by si Svobodní zakázat spolupráci s KSČM oficiálně ve stanovách? Byl jsem přesvědčen, že nemožnost spolupráce s komunisty plyne již z názvu naší strany. Někteří to tak však patrně nevidí, pročež bych změnu stanov v tomto smyslu uvítal. Spolupráce s KSČM je cestou do pekel. Martin Rumler občanů strana 2\n3 Už jste někdy četli euroskeptickou detektivku? Nebývá časté, aby se mezi detektivkami objevila kniha, která by se dala označit za euroskeptickou nebo ze které by sálal libertariánský pohled na svět. Nebo aby detektivka vysvětlovala stávající ekonomickou situaci. Nová kniha ekonomů a manželů Markéty Šichtařové a Vladimíra Pikory s názvem Lumpové a beránci ale tohle všechno splňuje. Nejde zdaleka o první knihu téhle dvojice. Jejich předešlá dílka všechna několikanásobně překonala hranici bestselleru. Čtenáři jsou již zvyklí na jejich charakteristický suchý humor a svobodomyslnost. Jejich poslední kniha je však přece jen jiná. Pro Lumpy a beránky totiž zvolili netradiční románovou formu. Atraktivní detektivní příběh odehrávající se na pozadí rodící se nové finanční krize je ovšem fikcí jen zdánlivou. Čtenáři neunikne, že mnohé postavy jsou nápadně povědomé, jen jména tak docela nesedí. A pak je tu sám příběh Ačkoliv text knihy vznikal již zhruba před rokem a autoři tedy nemohli vědět, v jakém stavu se Evropa bude dnes nacházet, patrně to tušili. Od vydání knihy v polovině října do dneška se už řada událostí vyplnila až do kuriózních detailů. Jedním z takových až překvapivých detailů je románová osobní antipatie mezi guvernérem Evropské centrální banky a německým guvernérem, která paralyzuje chod této instituce. V realitě vyšlo jen před pár dny najevo, že kancléřka Merkelová musela urovnávat osobní spor právě mezi těmito dvěma pány. Zrovna tak kniha prorokovala, že finanční krize stále není dořešena a řada bank má značné finanční potíže, což i čerstvé zátěžové testy bank skutečně potvrdily. Za kolosální fiktivní bankovní podvod popisovaný v knize si zase můžete dosadit stávající vyšetřování lucemburské investiční banky Leyne Strauss-Kahn and Partners (LSK). A tak dál a dál. Můžeme jenom hádat, do jaké míry mají dva hlavní hrdinové autobiografické rysy autorů; faktem ale je, že minimálně se oba románoví nekonvenční manželé pohybují stejně jako autoři ve financích. Ona je bankéřka, on investi- gativní novinář. Když jí jednoho dne prasknou nervy, dá z náhlého impulsu v bance výpověď. A v této situaci dvojice dostává nabídku od neznámého zadavatele vypracovat analýzu významné banky. Brzy však zjišťují, že banka má mnoho kostlivců ve skříni. Dvojice se tak dostává na stopu nejen velkému podvodu, ale současně stále víc rozkrývá a čtenáři vysvětluje prohnilou podstatu evropské ekonomiky a regulace. Oba se postupně stávají doslova v přímém přenosu svědky nezadržitelně se rozvíjející finanční krize. Domino je spuštěno v okamžiku, kdy kvůli sérii chybných politických rozhodnutí začíná panikařit evropská veřejnost i v zemích, kde jdou banky zdravé, takže k panice by neměl být důvod Lumpové a beránci jsou v tom nejpovrchnějším pohledu napínavou detektivkou s komediálními prvky, kterou si můžete vzít na dovolenou. A pokud chcete, můžete se nad ní jenom bavit a nemusíte o ní víc přemýšlet. Pokud ovšem o ní přemýšlet chcete, zjistíte, že jde o euroskeptické varování s použitím mnoha historických paralel, kam může v krajním případě vést přílišná regulace a politická nekompetentnost. Celá popisovaná finanční krize by totiž nevznikla, kdyby nebylo na jejím počátku i v jejím průběhu chybných politických rozhodnutí a regulace. A pokud chcete přemýšlet ještě víc, možná vám dojde, že Lumpové a beránci jsou mezi řádky hlavně oslavou lidské svobody v tom smyslu, že neexistuje nic jako předurčenost. Že každý má šanci stát se sám sebou a propracovat se ke svému štěstí, i když to hledání může bolet. (red) březen 2015 strana 3 Stra svob obča\n4 Norská kauza nenechává Svobodné chladnými Ani sociální problematika není členům Svobodných cizí. Desítky členů se aktivně zapojily do pomoci české mamince, paní Evě Michalákové z Hodonína, které byly v Norském království před třemi lety neoprávněně odebrány dvě děti norskou sociální službou Barnevernet. Po celé republice probíhají petiční akce na podporu vrácení dětí do České republiky a s podporou europoslanců Petra Macha a Tomáše Zdechovského byla zahájena finanční sbírka na norského advokáta pro paní Michalákovou. Zároveň již v europarlamentu podepsalo na čtyřicet europoslanců Deklaraci proti zadržování českých dětí určenou zástupcům Norského státu. Tato kauza je unikátní tím, že je skutečně nutná spolupráce napříč politickým spektrem. V Poslanecké sněmovně, kde Svobodní nemají své zástupce, se dlouhodobě zabývá kauzou poslankyně Jitka Chalánková a v Senátu se k pomoci připojila senátorka Zuzana Baudyšová. V místě trvalého pobytu dětí, v Hodoníně, mají Svobodní dva zvolené zastupitele, kteří se též připojili k petiční akci. Zastupitel Petr Buráň (pilot bitevního vrtulníku) a zastupitelka Terézia Išková (studentka právnické fakulty Masarykovy university) budou kauzu norských dětí sledovat až do šťastného konce (doufáme), kdy děti budou v gesci místního OSPOD (orgán sociálně-právní ochrany dětí) a hlavně v péči své rodiny. Podrobnosti kauzy najdete na webových stránkách a facebooku Česko, vraťme děti rodičům, kde je ke stažení petice k podepsání. Pro dárcovské příspěvky je zde také uvedeno číslo transparentního účtu /2010 zřízeného občanským sdružením Jeden domov, jehož jsem předsedou. K 10. únoru bylo předáno paní Michalákové 528 tisíc korun. Děkuji všem lidem, kteří se aktivně zapojili do pomoci našim občanům v obtížné životní situaci, a věřím, že naše snaha bude mít šťastný konec. Pavel Pešan člen pražských Svobodných 29. ledna se uskutečnil pochod na podporu navrácení dětí Evě Michalákové. Projev přednesla členka Svobodných Daniela Polanecká Dobrý den Vám všem, jako maminka dvou dětí jsem si představovala tu zoufalou bezmoc, když bych byla v situaci paní Michalákové a jednoho dne bych šla své děti vyzvednout do školky a pak bych o ně 4 roky musela bojovat. Ač jsem také maminka, neumím se úplně vžít do té hrůzy a zoufalství, kterou paní Michaláková už tak dlouho zažívá. Přemýšlela jsem, jak bych situaci zvládala, jestli bych vůbec měla sílu to zvládnout a nezbláznit se. Určitě bych měla zlomené srdce, jako každá maminka, pro kterou jsou děti vším. My maminky to tak už máme. Nosíme své děti pod srdcem ještě dlouho předtím, než jsou schopny samostatného života. V bolestech své děti rodíme a od doby, co je spatříme, pro nás neexistuje nic krásnějšího, důležitějšího, milovanějšího. Děti jsou pro matky alfou a omegou jejich života. Nikdo nemá právo děti vytrhnout z biologické rodiny bez opravdu závažného důvodu. A pokud takový důvod nastane, je podložený, tak by mělo být prioritou snažit se umístit dítě v širší biologické rodině. Babička a dědeček, prarodiče odebraných chlapečků, byli od začátku pro, aby byli svěřeny do jejich péče. Nebyl žádný důvod, aby jejich žádosti norské úřady ignorovaly. Norské sociální službě Barnevernet se však žádné záruky českých příbuzných nehodily. Jejich cílem je vytěsnit jejich biologickou rodinu ze života Davida a Denise. Jednání o vrácení dětí co nejvíce oddalovat, návštěvy matky zkracovat a bratry rozdělit do dvou pěstounských rodin pro údajnou nezvladatelnost. Tak, aby pouto bylo dokonale zpřetrháno. Jak jinak si vysvětlit, že chlapci nesmí mluvit rodnou řečí nebo oslovovat ženu, která jim dala život, maminko? Jako matka si tuto situaci vůbec neumím představit. Nemoci obejmout své dítě, říci mu, že ho miluji a že mi hrozně chybí, nemoci se rozplakat, když bych je konečně po několika měsících viděla. Každý takový zákaz a nařízení zrůdného Barnevernu má za cíl srazit matku na kolena a přerušit veškeré vazby chlapců na ni. Usilování o to, aby matka dodala pasy dětí, výhrůžky, že při medializaci případu budou děti předány k adopci, to je aktuální postup norské sociální služby. A není to případ ojedinělý, stejný problém mají i slovenské rodiny, polské, ruské a další. Pevně proto věřím, že Česká republika děti dostane zpět k milující biologické rodině. Prosím Vás všechny, kteří máte v plánu s dětmi do Norska cestovat, za prací či na dovolenou, abyste si svůj pobyt dobře rozmysleli. V Norsku se stalo odebírání dětí výnosným byznysem. Do této země proto já se svými dětmi nikdy nepojedu. Nedovolím, aby byl zničen život můj a mých dětí. Děkuji Vám za pozornost. Daniela Polanecká Vystoupení u Velvyslanectví Norského království, 29. ledna 2015 občanů strana 4\n5 Svobodní se sešli v Obecním domě V půlce listopadu se uskutečnil Republikový sněm Strany občanů. Přinášíme vám nejzajímavější myšlenky z projevů zahraničních hostů i předsedy Svobodných Petra Macha. Zaznamenala a vybrala Kateřina Kašparová David Coburn skotský europoslanec za UKIP Europoslanec David Coburn se narodil ve skotském Glasgow v roce 1959 a v Evropském parlamentu působí ve výboru pro rybolov. Při nedávném skotském referendu byl proti nezávislosti Skotska. EU je strašlivá hydra, která ničí ekonomiky v celé Evropě. Musíme spolupracovat, tak jako jsme museli během II. světové války nebo i během Studené války, abychom tuto evropskou totalitu zničili. Je to režim, který je třeba odstranit. Vy Češi se můžete pyšnit takovými osobnostmi, jako byl Jan Hus. Svobodně smýšlející lidé ať už v ČR, Švédsku, v Británii musejí spolupracovat, aby tu dnešní totalitu zničili. Miluji Evropu a její rozdílnosti. Nechceme Evropu, kde je vše stejné. Evropu, která je řízena nikým nevolenou byrokracií. Chceme se radovat z rozdílností, které tu jsou, chceme spolupracovat. Nechceme žít na úkor kapsy někoho jiného! Nechceme, aby Evropa byla řízena jen ve prospěch jedné nomenklatury. Na EU není nic demokratického EU, to jsou nikým nevolené úřady, nevolená komise plná lidí, kteří na národní úrovni selhali nebo dokonce byli vyšetřováni. EU směřuje k tomu, že bude jednotlivé země likvidovat. Evropský parlament, kde s vaším předsedou pracujeme, nemá žádnou pravomoc. Jsme jako eunuchové, kteří nic nezmůžou. Nemáme šanci zastavit, co přichází z EU jediné, co můžeme je klást tomu překážky, zdržovat evropskou legislativu. Proto chceme vytvořit libertariánskou frontu. V EU převládají socialisté všech barev vy jste si tu socialismu už užili dost a nechcete ho tady znovu. UKIP stejně jako občanů není protievropská. Jsme proevropští. Chceme Evropu národních států, které spolupracují dobrovolně. Doufám, že najdeme další partnery napříč celou Evropou, že se zbavíme socialismu v Evropě! Europoslanec Peter Lundgren (Švédští demokraté) Původním povoláním řidič kamionu (od roku 1984), má tedy zkušenosti jak s vnitrostátní, tak i mezinárodní kamionovou dopravou, v EP je členem komise pro Dopravu a turismus. Naše strana, stejně jako ta vaše, chce nezávislé státy a nechce, aby EU řídila naše životy. Společně s UKIP a Svobodnými bojujeme v Evropském parlamentu za více demokracie, protože v EU je vážný nedostatek demokracie. Politická elita v Bruselu je jako krokodýli: má velkou tlamu a žádné uši. Pořád jen mluví, ale neposlouchá. Povím vám příklad, jak vypadá taková demokracie podle EU. Ve středu jsme volili 14. místopředsedu EP samozřejmě jsme byli proti, nechceme, aby by jich bylo tolik. A představte si mohli jsme hlasovat jen pro, nebo se zdržet. Nemohli jsme vůbec hlasovat proti! Tlačítko PROTI ani nešlo zmáčknout! V evropských volbách jsme kandidovali se sloganem Do Bruselu posíláme obyčejné lidi. A také jsme to tak udělali my jsme obyčejní lidi, žijeme obyčejným životem. Já jsem byl řidič kamionu, moje kolegyně pracovala ve zdravotnictví. Politici v Bruselu žijí v bublině, nemají vůbec tušení, jak žijí normální lidé! Oni i tam žijí nad poměry, dokonce jsem zjistil, že plat předsedy komise Junckera je tajný! Europoslanec Richard Sulík (SaS, Slovensko), zakladatel a předseda strany Je málo stran, které jako hlavní agendu používají zdravý rozum. Naše strana má také šest let, jako vy. Na vás se mi líbí klidná argumentace sice nenadchne masy přes noc, ale časem to přesvědčí dostatek lidí. Toho si na Svobodných cením jasně vyargumentované postoje. Skoro až závidím Petru Machovi, jak dokáže v diskusích v klidu argumentovat a diskutovat! březen 2015 strana 5 Stra svob obča\n6 Svobodní se sešli v Obecním domě My jsme zažili raketový úspěch 15 měsíců po vzniku jsme měli 12 %. Vy jste sice tak rychle nahoru nešli, ale zase nezažijete raketový pád. Jsem připraven vsadit se s každým z vás o láhev dobrého červeného, že v příští Sněmovně budete! Lišíme se v jedné věci. Vy chcete vystoupit z EU a zůstat v Evropském hospodářském prostoru. Je vždycky lepší, když státy mezi sebou obchodují a neválčí. Když nějaký stát vstoupí do EU, je to jako příchod do nějakého mafiánského prostoru. Takže proto si myslím, že pokud někdo vystoupí, ti byrokrati udělají vše proto, aby dotyčná země nemohla volně obchodovat. Proto máme v tomto poněkud odlišný plán budeme se snažit EU zreformovat. Podobné je to s eurozónou to je také takový zvláštní spolek, jak tam jednou vstoupíte, už se nikdy nedostanete ven! Slovensko tu chybu udělalo a bohužel já byl tehdy poradcem ministra financí a dělal jsem vše pro to, aby se Slovensko stalo členem toho elitního kubu, kde se solidně hospodaří. My se tam přímo hrnuli a dnes už víme, že jsme akorát strčili hlavu do smyčky. Pevně doufám, že Česká republika takovou chybu neudělá! Svobodní teď mají obrovskou šanci zvednout tohle téma ve veřejné diskusi a dokázat voličům vysvětlit, že to není výhra, přijímat euro. V nejbližších 2 3 letech mohou Svobodní sehrát důležitou roli vtloukat lidem do hlavy, že je špatné se teď hrnout do eurozóny. Při vzniku strany jsem sledoval Věci veřejné, AfD (Německo) a vás, Svobodné. Ověřil jsem si, co velice uškodilo nám třem ostatním stranám (VV, AfD a SaS): 1) vnitrostranické konflikty to je prostě smrt, prát špinavé prádlo na veřejnosti; 2) bojovat s předsedou Petr Mach jistě bude vědět sám dobře, jak dlouho má být předsedou. Pokud bude kandidovat na předsedu, respektujte to prosím. Je moc dobře, že váš předseda kandidoval do EP. To je výborný prostor na dělání politiky. Když něco řekne europoslanec, má to mnohem větší váhu, než když to poví obyčejný předseda mimoparlamentní strany. Petr Mach, předseda Svobodných Dnes jsou Svobodní vyspělejší, než když jsme začínali. Tento sněm je tedy příležitostí říct si pár slov, v jaké situaci se nacházíme. Každý si spíše povzdechne, že naše země je zadlužená a utápíme se v byrokracii, ekonomika neroste. Situace je podobná v mnohých evropských zemích. Vidíme, jak jistá část Evropanů cítí nadřazenost nad zbytkem světa. Přitom zažíváme úpadek, jak ekonomický, tak kulturní. Celá Evropa se utápí v byrokracii. Kdo studoval historii, tak mu to musí něco připomínat, mně to připomíná, jak upadala Římská říše. I Evropa má dnes svoje barbary, vůči kterým se vymezuje. Vzniká islámský stát, jehož ideologie přímo ohrožuje naši civilizaci, současně na východě vidíme postupně se rozšiřující Rusko. Naše ekonomika, i ekonomika dalších států, nedokáže držet krok se zbytkem světa. To je to, co nás nejvíce ohrožuje. V Evropském parlamentu program pro dotování školního mléka, kvóty pro ženy v dozorčích radách firem, to samé se děje na národní úrovni. Ministerstva řeší zákaz limonád ve školách, řešíme prostě hromadu nesmyslů nutně musíme být terčem posměchu našich nepřátel. Nemůžeme se divit, že ztrácíme krok. Nacházíme se v takové celkové bezradnosti. Když dáme souhlas nebo se přímo zapojíme do války proti Libyi nebo vymýšlíme sankce proti Rusku zkrátka něco se udělá myslíte, že to něco změní? Oni se nám vysmějou. Snaha vnutit náš model demokracie, vnutit všem něco silou, je prostě chyba. Na národní úrovni to můžeme vylepšit tím, že omezíme moc politiků. Za doby vlády komunistů existovaly vzory na Západě. Teď takové vzory prostě nejsou země, ke kterým bychom mohli vzhlížet. Pravda, tu a tam se nějaké ty vzory vyskytnou. Například ve Švýcarsku mají nízké daně. Můžeme se podívat na tyto země a můžeme se inspirovat. Naši konkurenti řeknou, že to jsou jen nějaké daňové ráje Na to já říkám Chci, aby ČR byla daňovým rájem! Chci, aby se zde lidem dobře žilo. Chceme, abychom byli státem, který nezasahuje lidem do života, ale je natolik silný, že má fungující obranu a správu této země. Chceme, abychom žili v míru a prosperitě. Jsme v tom v ČR osamoceni. Slyšel jsem i názory, že je těžké bojovat na české politické scéně, že tu máme komunisty. Naše myšlenky nechceme prosazovat tak, že zakážeme jiné. Naše strana staví na zdravém rozumu. Naše liberální směřování je směrem zdravého rozumu. Takovou stranou musíme zůstat. Věřím, že tím nejbližším je úspěch ve volbách do Poslanecké sněmovny. občanů strana 6\n7 Sedm zamyšlení nad sněmem Rád bych se v několika myšlenkách vrátil k Republikovému sněmu a zmínil témata, která jsem z praktických (tedy časových) důvodů osobně nepřednesl. Až na některé výstřelky typu nekonečně dlouhého projevu jednoho z kolegů proběhl sněm po technické stránce perfektně a za to patří organizátorům obrovský dík. 1. Co nám chybělo při posledních komunálních volbách Tohoto tématu se již několikrát dotknul místopředseda Radim Smetka. Chyběla nám centrálně vedená kampaň, jednotná linie, která se měla táhnout celým předvolebním obdobím. Absolutní roztříštěnost celého konceptu, idejí i grafiky naší předvolební kampaně, přinesla své trpké ovoce. Komunální volby jsou sice často o místních tématech, volební výsledek ovšem hovoří jasně. Lidé totiž volili velmi podobně jako ve volbách do centrálních institucí. 2. Profesionální PR a politický marketing Toto naprosto klíčové téma bylo zmíněno kolegou Miroslavem Jahodou či dříve Damirem Špoljaričem. Jistě nemáme v naší politické koncepci dopracované mnohé okruhy: sociální politiku, zdravotnictví apod. Dopracovat je musíme. Nicméně běžný, tedy většinový, volič vždy pouze klouže po povrchu stručných předvolebních sdělení. Pochopení tohoto tématu, které ostatní v Parlamentu zastoupené strany mají již dávno za sebou, je dělítkem mezi naším budoucím úspěchem a naší naprostou marginalizací. Pokud prostě budeme i nadále tvořit zejména naše kampaně tzv. na koleně, jsme odsouzeni k neúspěchu. Je nutné outsourcovat náš politický marketing a PR nejen ve volebních obdobích expertům/firmám, které jsou zcela profesionální v této oblasti, rozumí politické propagaci, psychologii voliče atp. To je samozřejmě možné zrealizovat i při využití mnoha stávajících šikovných a obětavých lidí, kteří ve Svobodných již dnes působí (marketéři, grafici, PR, organizační vedení kampaně atd.). Jednotná koncepce, fungující nápad k propagaci a detailní pochopení voliče je to, co nám doposud téměř chybělo. Krásně se toto ukázalo v kampani do eurovoleb, která byla prozatím jediná, kde jsme tuto nutnost alespoň částečně pochopili a realizovali. Výsledek tomu také odpovídal, samozřejmě s přihlédnutím k dalším okolnostem, které nám nahrávaly. 3. Sponzoři Jistě lze namítnout, že naprosto profesionální, outsourcovaná kampaň či případně aktivita v mezivolebním období stojí nemalé prostředky, které nyní nemáme. Mnozí Svobodní se bojí větších sponzorů jako čert kříže kvůli možným budoucím politickým závazkům. Já jsem však přesvědčený, že lze najít sponzory, kteří nám budou schopni účinně a nezištně finančně pomoct, a přitom za to nebudou nic chtít. Čistě jen z důvodu svého přesvědčení nebo z očekávání vlastního prospěchu (nižší daně), pokud uspějeme. Toto by podle mého názoru měla být jedna z hlavních priorit Republikového předsednictva, bez které se zjevně velmi těžko nebo jen málo pohneme z místa. 4. Restrukturalizace Republikového výboru Téma restrukturalizace a zefektivnění práce Republikového výboru, které jsem již na jaře zmiňoval před svým zvolením do tohoto orgánu, bych zde rád znovu otevřel k širší diskusi. Potřeba takové změny byla krásně viditelná v posledním předvolebním období, kdy fungování ReVu bylo, řekněme, nesystematické a komplikované, často i takzvaně off topic. Podle mého názoru je nutné nejen zefektivnit procedury ReVu, jak navrhuje kolega Martin Pánek, ale také omezit počet jeho členů s cílem větší akceschopnosti a při zachování účelu, povahy a podstaty tohoto orgánu. Dávám tedy širší veřejnosti ke zvážení svůj návrh na změnu struktury Republikového výboru takto: - 5 členů Republikového předsednictva; - 7 krajských předsedů s rotujícím mandátem (účast konkrétního krajského předsedy každé druhé zasedání), který by zavazoval skupinu krajských předsedů k užší spolupráci; volených členů; - celkem členů. Je pochopitelné, že tato reforma by vyžadovala širší shodu a změnu stanov, stejně tak jako nové převolení celého orgánu, což jsou však podle mého názoru jen řešitelné technikálie. březen 2015 strana 7 Stra svob obča\n8 Sedm zamyšlení nad sněmem 5. Rezignace Republikového předsednictva jako reflexe volebního neúspěchu Tato otázka byla nastolena těsně po komunálních volbách a já ji považuji za bezpředmětnou. Nelíbí se mi z podstaty jisté teatrálnosti takového požadavku či teatrálnosti jeho realizace konkrétními jednotlivci (podobně u rezignace z ReVu v důsledku volebního neúspěchu). Přijímání politické odpovědnosti si dokážu představit u velké vládní/ parlamentní strany a exekutivních státních funkcí. V našem případě mi to připadá spíše jako hra na velkou politiku. Pokud si navíc vzpomeneme na minulé převolení RePu, je viditelné, že by jeho obměna byla také dnes minimální nebo žádná. O to více byl tento požadavek pro mě nesmyslný. 6. Kancléř Aktuální debaty o ještě silnějším oddělení a strukturovanosti administrativní činnosti od činnosti politické považuji za nadbytečné, vzhledem k současné vnitřní situaci naší strany a její pozici na politickém trhu. Ač chápu pohnutky těch, kteří by rádi instalovali nového a profesionálního kancléře na podporu správy stranických záležitostí, nemůžeme si takovou roli jednoduše dovolit (600 tis. až 1 milion korun ročně tato strana prostě nemá). Problém je totiž obousměrný. Ano, potřebujeme kvalitní zázemí, aby strana mohla růst. Na druhou stranu můžeme budovat masivní stranický aparát až v momentě, kdy budeme velkou a etablovanou stranou. Ne dnes. Vytváření administrativního zázemí strany musí být tedy organické, a nikoliv takto skokové, umělé, nabubřelé. Současný stav, kdy existuje republiková kancelář, která má své osazenstvo i vedení, považuji v naší aktuální situaci za dostatečný a odpovídající, ač třeba vyžadující určitá doladění. 7. Vnitrostranické hádky a táhnutí za jeden provaz Na sněmu se naplno projevilo, že se někteří členové po jarním úspěchu a v očekávání možného širšího komunálního angažmá začali uvnitř přít, obviňovat a upřednostňovat vlastní osobní zájmy. Aniž bych hodnotil oprávněnost takových sporů, mnozí z nás zapomínají, že jsme stále malá strana s 2 3 % celostátních preferencí a že vnitrostranické půtky či napadání předsedy jsou v takovém stádiu vývoje pro nás cestou do pekel (viz projev pana Sulíka). Typickým příkladem se stala situace pražského KrPu, nově situace ve Zlíně prezentovaná kolegou Lecianem či také příspěvek pana Bednáře na sněmu. U posledních dvou bych se rád zastavil. Ač patřím v naší straně k těm členům, kteří se snaží balancovat svůj postoj k ukrajinské krizi a kteří nemají rádi časté proruské, respektive proputinovské hýkání, tedy jsou stejně tak kritičtí k Rusku jako k Západu, připadá mi pozice a argumentace prof. Bednáře pro většinu Svobodných kostrbatá, křečovitá a příliš zarputilá. Podobně jako požadavek na rezignaci předsedy strany, přednesený na sněmu. Pan kolega Bednář se podle mého názoru vzdaluje většinovému názoru Svobodných, minimálně způsobem jeho prezentace. Je zřejmě na něm samotném, aby zhodnotil svoji pozici v rámci strany, přínos pro stranu i pro něj samotného a své budoucí fungování/ setrvání. V případě kolegy Radima Leciana se jednalo, podle mého názoru, o nepatřičný přešlap, který na sněm prostě nepatří. Neříkám tím samozřejmě, že bychom měli zametat problémy pod koberec, nicméně přednesená obvinění nepatří na sněm, ale před Kontrolní komisi. A pokud se prokážou obvinění jako pravdivá, je nutné z toho vyvodit přísné důsledky, včetně rezignačních (zde ano, pokud se prokáže přímé a hmatatelné spojení jednotlivce s daným pochybením). O zbytečné trapnosti situace snad ani není třeba hovořit. To vše říkám s vědomím, že stejně tak jako kolega Lecian ač s jeho vystoupením nesouhlasím nerozumím nekritické gloriole, která kolem Tomáše Pajonka vznikla, a že si ho přinejmenším v nejbližší době nedokážu představit jako politického nástupce či zástupce našeho předsedy. Tomáš má jistě své organizační kvality, kvůli kterým byl také mým hlasem zvolen do předsednictva, je velký dříč a tahoun, za což si ho vážím. Nicméně si snad Tomáš i jeho nekritičtí příznivci uvědomují, jaké má současně limity v oblasti vrcholné politiky uvnitř i navenek strany. Pro takovou roli vidím dnes jednoznačně jiné kandidáty z předsednictva i případně mimo něj. A je jen na Tomášovi samotném, jak se s touto situací v budoucnu popere, a zda přesvědčí mě i ostatní o tom, že se mýlím. Mám ho lidsky rád a pevně věřím, že v případě předneseném na sněmu se nejedná o zlý úmysl, pokud v něm Tomáš hrál jakoukoliv roli. Ještě jednou bych chtěl poděkovat organizátorům za důstojné zázemí výročního sněmu i celou organizaci a vyslovit silné přání, apel, abychom opět začali všichni táhnout za jeden provaz. Věřím, že na to máme. Jan Polanecký člen Republikového výboru občanů strana 8\n9 Už teď mám strach z dalšího prezidenta Několik poznámek k výročí 17. listopadu, drobným nepokojům a házení předmětů na současného prezidenta Zemana. Když si národ zvolí za prezidenta hulváta, taktéž je to demokracie a nezbývá nám, než se s tím smířit. Každý to právo volby měl a ten, co ho nevyužil, má se nejméně co pošklebovat. Jenže bylo opravdu na výběr? Reprezentace nula, v projevech mu není rozumět, na videu má člověk strach, jestli ještě spí, nebo už umřel. Dalším a mnohem horším minusem však pro mě jsou Schwarzenbergovy vřelé kontakty s předákem sudetských Němců, odsuzování dekretů, zvláštní šlechtické restituce, horování pro válku Západu s Ruskem, podpora revoluce na Majdanu a tak bych mohla dále pokračovat. Z několika navržených kandidátů to byla vesměs tragédie. Dost lidí volilo cestu nejmenšího zla. Ideologie ustoupily do pozadí, tábor se rozdělil na ty, co nechtějí Zemana a ty, co nechtějí Karla. Bude líp? Nebude. V pokřiku demonstrujících o odstoupení současného prezidenta si tak říkám, kdo by přišel po tomhle. Je libo knížete? Nevím, proč mi za ty dlouhé měsíce přijde, že většina lidí s plackou Kárl für President vlastně ani nedokáže říct, proč by Schwarzenberga volila, popřípadě vyzvednout nějaké jeho cíle a politické představy. To je na velké gratulace marketérům, kterým se povedlo z tohoto pospávajícího a rovněž sprostého pána udělat archetyp ctnosti, slušnosti a děsně cool člověka. Pravda a láska vítězí? Podporovatelé Karla zu Schwarzenberga mají obvykle velice blízko k vyzdvihování Havlovské pravdy a lásky a nyní mají vztek. Největším paradoxem se mi na tom však zdá, že po revoluci byla pravda a láska symbolem svobody od režimu a mnohem přátelštějšího systému. Dnes většina těchto pravdoláskařů vyznává levicové hodnoty, že by se za některé myšlenky ani program KSČM nestyděl. A co takhle Babiš! Protože žijeme v době, kdy lid absolutně politicky demotivovaný a naštvaný přestal hrát na politické ideologie, rozhodnou o volbě příštího prezidenta zase média a marketing. Nejlíbivější kandidát, který nejvíce naslibuje (nesplnitelné) a najme si nejlepší agenturu, co dokáže spustit ten správný mediální humbuk, vyhraje. V současnosti nám v mnohém předvedl podobné právě Babiš. A mít za prezidenta StBáka by bylo opravdu vřelé poděkování sametové revoluci a 17. listopadu. Proto již teď říkám, líp nebude a naopak, modleme se, aby nebylo ještě hůř. Radši překlepu Zemana do konce jeho volebního období s nadějí, že teď mezi námi chodí nějaký nový, slušný a liberální prezident. Tereza Sladkovská Informace o zřízení mailu Na základě rozhodnutím ReP byl zřízena ova schránka Tato schránka slouží ke sběru oficiální komunikace s předsedou strany. Na tento zasílejte veškeré návrhy pro orgány, které se mají předkládat předsedovi a případně další komunikaci. Poštu pomáhají předsedovi vyřizovat administrativní pracovníci kanceláře. BERAN občasník Strany občanů. Vydává: občanů Perucká 2196/14, Praha 2 IČ: Odpovědný redaktor: Martin Rumler Evidence MK ČR E Toto číslo vychází v únoru březen 2015 strana 9 Stra svob obča\n10 K čemu je stát dobrý Dnes vám řeknu, k čemu stát fakt potřebujeme a kdy je použití násilí dobré. Kamarádka mi položila otázku: Jak by to ten volný trh řešil u nenarozených dětí, u kterých je poměrně vysoká pravděpodobnost, že budou mít nějakou tu nemoc v budoucnu, protože rodiče či prarodiče ji měli. Nemám na mysli chřipku, ale léčbu nemocí, co opravdu dost stojí (srdeční poruchy, deprese, rakovina, epilepsie atd.). Charitu prosím vynech. Jinými slovy, Jana se ptá, kdo se postará o nemocné, jejichž léčba je drahá, když tu nebudeme mít stát. Než odpovím, musíme si osvěžit některá slovíčka (dvě): Volný trh Co to je? Nic jiného než situace, ve které lidé jednají dobrovolně, nikdo je k ničemu nenutí. Opakem je nevolnictví, otroctví, totalita. Chtěl bych upozornit, že volný trh není univerzální recept na všechno. Stát Stát je nejsilnější entita na daném území, což jí umožňuje prosazovat to, co chce, pomocí násilí a donucení v podobě zákonů, policie, soudů, pokut atd. Aby stát mohl fungovat v delším období, musí převážná většina jeho obyvatel stát podporovat alespoň pasivní rezistencí, jinak dojde k revoluci. Je asi zřejmé, jak státy vznikly. V pravěku členové tlupy vybrali největšího rváče a úpláceli ho nejjemnějším mamutím masem. On na oplátku utloukl kyjem každého, kdo porušoval zákony, na kterých se většina shodla. Chtěl bych upozornit, že stát není univerzální recept na všechno. Takže kdo se sakra postará o ty potřebné? Kdo tady zavede tu solidaritu, aby chudí neumírali na ulici? Pojištění Hned tě napadlo, že jsem idiot, snílek, whatever? Vydrž! Už je to jen pár odstavců. Ano, vím, že v Indii umírají lidé na ulici. Ano, vím, že v Číně v řekách plavou mrtvá prasata a pro smog není vidět na druhej konec ulice. Vydrž. Jak funguje solidarita vynucená státem: Lidé si ve volbách volí strany, které oplátkou za moc, které se jim dostane, nabídnou voličům ochranu před nepřízní osudu. Konfiskuje se část platu a z té se postaví nemocnice a stanoví se nějaké standardy, aby se pokud možno co nejspravedlivěji dostalo na všechny. Napadlo vás někdy, proč je víceméně stejná hranice odchodu do státního důchodu? Je to spravedlivé, když někdo je na umření v pětatřiceti a jiný vesele kalí do osmdesáti? Spravedlivé to očividně není, ale tak to prostě je. Nelze stanovit pravidla pro deset milionů občanů, aby občas neulétla sem tam nějaká tříska. Na hrubý pytel, hrubá záplata a účel světí prostředky. Jak funguje dobrovolná solidarita skrze pojištění? Přejetí autem (Mazda, motor který neslyšíte), prasknutí slepáku, srdeční poruchy, deprese, rakovina, epilepsie atd., jsou nepřízně osudu, které mohou potkat každého. Proto si lidé od úsvitu věků vyvinuli institut zvaný pojištění. Mimochodem, za pozornost stojí, že takhle se zdravotní daň kterou platíme, mylně označuje. Říkají tomu zdravotní pojištění, ale o žádné pojištění nejde, je to zdravotní daň. Rozdíl je v tom, že u skutečného pojištění, si můžete vybrat, komu a za co budete platit. To u daně nelze. Tu musíte zaplatit, jinak víte co. Takže kdo se sakra postará o ty potřebné? Kdo tady zavede tu solidaritu, aby chudí neumírali na ulici? Vydrž ještě chvíli prosím. V obou případech se vybere nějaká suma, a ta se přerozdělí. Jak ji přerozděluje stát: Pokud ji přerozděluje stát, po cestě mu je ohromná spousta peněz ukradena, prostě protože úředníka lze podplatit řádově snadněji než majitele. Stačí číst noviny, o korupci se píše takřka denně, viz Rath, nebo minulý týden o polovinu předražené magnetické rezonance, což se zjistilo prostým porovnáním ceny v ceníku a ceny na faktuře. Další věc je, kdo vůbec určuje, který přístroj je potřebný? Zase nakonec nějaký úředník. Kdo určuje, jaká operace se ještě vyplatí, a jaká už ne? Zase nějaký úředník na ministerstvu. Je jasné, že stát nezabezpečí naprosto všechny, na to je zdravotnictví moc drahé. Lze navíc říct, že pokud solidaritu vynucuje stát, spousta vybraných peněz se k potřebným nedostane už z principu. Někteří osvícenější etatisté si tento fakt uvědomují a na obranu argumentují: Lepší něco než nic. Jak ji přerozděluje chamtivej kapitalista s oblibou ždímající sirotky a vdovy: Připomeňme si, že kapitalistovi jde o to, vydělat co nejvíce peněz. Nemá srdce a klidně nechá umřít nepojištěného na ulici. Raději zdůrazním, že záměrně vykresluji ten nejhorší typ kapitalisty, přestože většina kapitalistů jsou lidé jako ty, jen pracovitější a chytřejší, protože ty sis svou firmu nejspíše nevybudoval. Kapitalista nabídne lidem pojištění. Kapitalista chce co nejvíce ušetřit, protože soutěží s ostatními kapitalisty. Někdo nabídne základní levné pojištění, pro sportující a nekuřáky. Někdo nabídne drahé, pro ostatní kapitalisty. Ale připomeňme si, že chudých je většina, takže asi více vydělá ten, kdo prodá více lidem za levno. Kapitalista si proto kurva hlídá náklady nebo končí. Ten nekoupí dvakrát předraženej rentgen. A pokud jo, časem s takovým přístupem skončí. Když ho jeho zaměstnanec okrade, nebude ho krýt, ale po vyválení v dehtu a peří jej předá policii. Je jasné, že kapitalista, stejně jako stát, nebude léčit všechno a všechny, na to je zdravotnictví moc drahé. Lze navíc říct, že pokud je solidarita dobrovolná, tedy zabezpečená volným trhem, spousta vybraných peněz se k potřebným nedostane už z principu. Kapitalista si za ně koupí bazény. Někteří osvícenější libertariáni si tento fakt uvědomují a na obranu argumentují: Ve výsledku je ale takový systém mnohem efektivnější. Je, nebo není? Ještě vydrž. Objektivní pozorovatel (i když nic takového neexistuje) by mohl dojít k závěru, že ve státem prosazované solidaritě se spousta peněz ztratí kradením, zatímco na volném trhu, v ziscích chamtivých kapitalistů. Ne, situace není symetrická. Ve volném trhu stále probíhá soutěž o to, kdo nejlépe a nejlevněji ošetří co nejvíce zákazníků. Kapitalista miluje zákazníky. Ve státu taková soutěž probíhá jen jednou za několik let, skrze volby. občanů strana 10\n11 Kolik toho takové volby mohou změnit, na to už jste asi přišli sami. Takže kdo se sakra postará o ty potřebné? Kdo tady zavede tu solidaritu, aby chudí neumírali na ulici? Teď musím udělat krok stranou a říct, kdy je použití násilí aka státu naprosto v pořádku. Ten důvod je zřejmý a tak očividný, že jej Svobodní ani nezdůrazňují. Použití násilí je naprosto oprávněné k jedinému účelu: Obraně. Židé mají Izrael, protože civilizovaná Evropa se pokusila je do jednoho vyhladit. Členové tlupy se rozhodli podporovat největšího rváče, aby zařídil ochranu každého jedince. To samé šerifové. Domobrana. Atd. Snad není třeba to dále rozvádět. Zpět ke zdravotnictví. Takže kdo se sakra postará o ty potřebné? Kdo tady zavede tu solidaritu, aby chudí neumírali na ulici? Nejspíše ti samí lidé. Doktoři, sociální pracovníci, a další. Rozdíl je v tom, jak je budeme platit a jak motivovat. Ani jeden systém nezaručí ošetření všech a všeho. Je opravdu spravedlivé, aby holčička, jejíž nemoc stojí desítky miliónů, spotřebovala roční rozpočet, a na léčbu deseti dalších už nezbylo? Nejspíše ne, nevím, jak kdy. Co ale vím, že skrze volební cyklus, tenhle delikátní problém na hranici etiky moc nevyladíme. Proboha, vždyť stát nedokáže nastavit spravedlivě ani věk odchodu do důchodu! Počkat počkat, vždyť v Bumbánii umírají lidé na ulici, a stát ani pojištění tam nemají. Je třeba tam zavést státní zdravotnictví! Tohle je asi nejčastější mylná zkratkovitá úvaha, které se často dopustí i jinak inteligentní lidé, jako třeba kamarád z Číny včera. Pokud je na tom Bumbánie tak špatně, že tam nelze provozovat komerční pojištění, jak tam asi budou fungovat státní nemocnice? Zbude vůbec něco na potřebné chudé, nebo bude takový systém léčit jen místní vládce? Hádej jednou. V Evropě se máme fantasticky. Lítáme letadly, čumíme na televizi a stejně stonáme v nemocnici na chodbě za plentou (příklad). Něco je špatně. Většina lidí v Evropě válčí akorát tak s prací a ranním vstáváním, tedy vydělává a je schopna pojištění platit. Těch, co nejsou schopni platit, protože nechodí do práce, jedno jestli nechtějí, nebo nemohou, je naprostá menšina. Za ně ať klidně pojištění platí stát z pěněz vybraných pod hrozbou násilí, tedy z daní, a to nejlépe pomocí negativní daně. Viz program/politicky-program#vi. Takže kdo se sakra postará o ty potřebné? Kdo tady zavede tu solidaritu, aby chudí neumírali na ulici? Stoprocentně nikdo. Ani ve volném trhu, ani ve státě. Řešíme systém, ve kterém peníze potečou tím nejefektivnějším způsobem. Kolik lidí umírá v LDN na proleženiny? Kolik bezdomovců na ulici? A co ti neviditelní mrtví, kteří mohli žít, kdyby byl systém efektivnější, kdyby šikovní kapitalisté ve zdravotnictví byli za svou šikovnost odměněni? A co víc, kdyby špatní doktoři byli lehce nahraditelní? Dobrovolnost je skvělá věc, ale před útokem zloděje s nožem, nepomůže. Tam přichází na řadu násilí versus násilí. Všichni se shodneme, že stát má chránit zdraví a majetek. Bohužel, většina občanů se domnívá, že obranou je i směrnice o tvaru zrcátek, pojmenování másla nebo tarifní plat sester. A to je celý problém. Daniel Steigerwald Svobodní ovládli soutěž o nejlepší volební kampaně Ze slavnostního předávání cen za politický marketing Zlatý lístek 2014 si zástupci volebního štábu Svobodných odnesli čtyři vítězství v kategoriích strategie, slogan, kreativní idea a reklamní předmět. V kategoriích Facebook a videospot volební kampaň Svobodných ve volbách do Evropského parlamentu skončila na druhém místě. Moc si toho vážíme a je to pro nás velká čest, hodnotil výsledky kampaně volební manažer Petr Pořízek. Jarní kampaň vynesla straně historicky první překročení pětiprocentní volební klauzule v celorepublikových volbách. Europoslancem byl zvolen předseda a lídr strany Petr Mach. Strategií naší kampaně bylo upozorňovat na podle nás nesmyslné regulace a nařízení EU, vyvolat o nich v médiích diskusi a proměnit toto téma v hlavní téma voleb. Napomoct k tomu měla i nová složenina slov euronesmysl, která se objevovala nejen ve sloganu, ale i veškeré naší komunikaci, popsal strategii kampaně Pořízek. Svobodní šli do voleb s heslem Posvítíme si na euronesmysly doplněným jednoduchým motivem usmívající se klasické žárovky. Na billboardech se poté tento motiv se sloganem objevoval na dlani lídra kandidátky Petra Macha. V kontaktní kampani pak Svobodní rozdávali klasické edisonovské žárovky v krabičce polepené grafikou kampaně. Zakázané žárovky zvítězily v kategorii reklamní předmět. Videoklip Svobodných nazvaný Jak to chodí s dotacemi autora Víta Jedličky se umístil na druhém místě ve své kategorii. Stejně tak i facebooková stránka Svobodných. Josef Káles člen volebního štábu Svobodných březen 2015 strana 11 Stra svob obča\n12 Ministerstvo financí plánuje změnu daňové administrativy. Podnikatelům zabere více času a finančních prostředků naložit hodin ročně, aby byly schopny zodpovědně vést svou daňovou agendu. Co se evropských zemí týče, nejlépe se umístilo San Marino se svými 52 hodinami věnovanými daňové přípravě ročně. Naopak hůř než Česká republika to s daněmi z evropských států má jen Bulharsko, věnuje jim 454 hodin ročně. Před námi se umístily dokonce i státy, jako je Nepál nebo Sierra Leone. Problém náročného zpracovávání daní netrápí jen větší firmy. Týká se i drobných podnikatelů. Vyplývá to z anket, kde z výpovědí respondentů vyšlo, že pouhým 8 % drobných podnikatelů zabere daňová administrativa Ačkoliv se České republice v celkovém daňovém hodnocení dle studie Světové banky a společnosti PwC podařilo získat oproti loňskému roku lepší 119. místo, v náročnosti zpracování daňové agendy si bohužel pohorší. Ministerstvo financí plánuje změnu spočívající např. v nově vytvořeném kontrolním hlášení, které budou muset od roku 2016 provádět plátci DPH, nebo v nově vytvořené příloze k daňovému přiznání právnických osob, která se bude týkat transakcí se spojenými osobami. Do studie s názvem Jak se platí daně 2015 (Paying Taxes 2015) bylo zapojeno 189 zemí. Česká republika se svou daňovou administrativou zaujala 167. místo (toto je hrozné). Středně velká firma v České republice takovéto administrativě a její přípravě musí věnovat 413 hodin ročně, což je více než celých 17 dní. Oproti průměrnému času, který je přípravě a zpracování daňových agend věnován ve světě (264 hodin ročně), se jedná o alarmující číslo. V celkovém měření první místo v žebříčku zaujaly Spojené arabské emiráty zde se daňové administrativě věnují pouhých 12 hodin ročně. Naopak poslední místo obsadila Brazílie, kde firmy musí vyzhruba 6 hodin ročně. Zhruba jedna čtvrtina respondentů podnikatelů (27 %) věnuje daním 6 až 15 hodin ročně, a neskutečných 44 % drobných podnikatelů musí vynaložit více než 72 hodin ročně, aby správně vyplnili svá daňová přiznání, prohlášení a vedli svou daňovou agendu. Ačkoliv je zlepšení byrokratických podmínek podnikatelům součástí téměř každého volebního programu politických stran v České republice, skutečnost je jiná. Kam až necháme situaci zajít? Tomáš Brotánek občanů strana 12\n13 Proč (ještě) nejsem Svobodným? Když se rozdávaly politické ideologie, byl mi nadělen libertarianismus. Přesto dosud nepatřím ke Svobodným tedy členům Strany občanů. Mohou za to dva body ve vašem programu, ale pěkně popořadě. Důraz na odpovědnou svobodu jednotlivce, decentralizace moci a nejnižší možná míra přerozdělování to jsou principy, skrze něž rozumím libertarianismu. Kloním se k nim ne proto, že by jejich komplementy (solidarita, centrální řízení) byly méně důležité, ale jednoduše kvůli rovnováze. Člověku mrzačenému desítky let totalitou většiny je třeba do rukou vrátit otěže života sebevědomí nejen k úkolům všedního dne, ale i k těm kritickým (financování vzdělání, odpovědnost za vlastní zdraví, zabezpečení na stáří, aj.). Za vědomé zdroje tohoto přesvědčení považuji dílo Adama Smithe a díky studiu psychologie Carla Rogerse. Smithe není nutno představovat, okolo víry ve spravedlnost volného trhu je ostatně vystavěn volební program Svobodných. Americký psycholog Rogers rázně odmítal Freudovo přesvědčení, že by se člověk měl spolehnout na expertní názor terapeuta, tedy, že pro něj někdo jiný zná lépe (paralela k paternalistickému státu). Místo toho věřil, každý je schopen naplnit potenciál vlastními silami za předpokladu, že se vyskytuje v bezpečném prostředí. Volný trh a bezpečné prostředí jsou dvě nosná témata. Jinými slovy, důrazem na vystoupení z EU preferujete brzký volební výsledek před naplňováním myšlenek libertarianismu. Dokud se na této módní vlně povezou i další evropské pravicové strany (UKIP, Švédští demokraté), bude Evropský parlament dominován socialisty. Libertariáni budou mít bohužel po zásluze nálepku extrémistů a separatistů, kteří pouze negují a nenabízejí alternativu. Zajímá-li Vás totiž názor mladé generace, jako jsem já, Evropskou unii netřeba demolovat. Je mezistupněm na cestě k otevřenému světovému systému a jako taková začíná být součástí naší kulturní identity. Jen pojďme kormidlovat víc vpravo. Ono směřování doprava k menšímu počtu úředníků, regulací, sociálních dávek a různých pojištění vyžaduje vzdělaného a sebevědomého člověka, který roste pro velký svět a důvěřuje mu. K růstu potřebuje zmíněnou Rogersovu podmínku: bezpečné prostředí. Právě tam naráží libertarianismus na své limity, protože v záležitostech vnitřní a vnější obrany jedinec nemůže spoléhat na abstraktní ruku volného trhu. Naopak, úplně hmatatelně musí občas sousedé zaklesnout lokty do sebe. Rogers jednou napsal: Když ve třídě nevystupuji z pozice autority a tím posiluji důvěru žáků ve vlastní schopnosti, vnější pozorovatelé mají občas pocit, že chybí pojistka vůči nepřístojnému chování. Je to naopak, vymrštil bych se jako kobra, kdybych postřehl sebemenší náznak šikany. Takové jednání totiž ostře kontrastuje s běžně uvolněnou atmosférou, a proto je lépe rozpoznatelné pro mě i pro samotné studenty. V případě ohrožení se rychle obracíme zpět k nejbližším mechanismům obrany, ačkoliv nejsou v souladu s libertariánskými principy. V tomto kontextu nesouhlasím s bezpečností politikou Svobodných, kteří prosazují maximální příklon k NATO a odmítají vytvoření sil rychlé reakce EU. Spojené státy faktický lídr NATO jsou dále a jejich zájmy se mohou lišit od našich (Ukrajina) nebo mohou být dočasně zaměřeny jinam (ISIS). Zůstaňme otevření, ale mějme pojistku. Měli bychom být schopni vymrštit se jako kobra sami. Navzdory mnoha sdíleným postojům nejsem Svobodným, protože trvají na vystoupení z EU a odmítají společnou obrannou politiku. Slovy Tomáše Halíka: Zde stojím a nemohu jinak. Mikuláš Splítek Smithovým ideálem volného trhu je světovost bez hranic, cel a případně i jazykových bariér tak, aby výměna kapitálu byla co nejjednodušší. Přestože Evropská unie v detailech komplikuje, celkově je o hodně blíže k tomuto ideálu než národní státy. Během listopadové konference jsem se proto zeptal Petra Macha, jestli by nebylo lépe naplňovat libertariánské ideje uvnitř EU, nikoliv vně. Dostal jsem překvapující odpověď: Souhlasím s Vámi, dokonce si myslím, že za nějakých sto / sto padesát let bude Evropa jednotná a všichni budou mluvit perfektně anglicky, ale nyní je to pouze hudba mladé generace, jako jste Vy, podívejte se po Čechách, pořád je tu spousta babiček, kterým Vadí, že jim EU přikazuje, jak velký má být kozí chlívek. Méně regulací, více svobody březen 2015 strana 13 Stra svob obča\n14 QuoVadis, Svobodní? Otázku, kam kráčíme, si zřejmě klade mnoho z nás. Po velkém úspěchu, kterým bylo zvolení Petra Macha do EP v květnu 2014, kdy jsme celostátně dosáhli na 5,24 % odevzdaných hlasů (v Praze dokonce na 7,27 %), se zřetelně něco zadrhlo. Jsme známější, měli bychom být bráni jako etablovaná parlamentní strana, investujeme do naší propagace více peněz, účastní se jí více lidí a přesto se nám takový výsledek v žádných následujících volbách zopakovat nepodařilo. Naopak, bereme-li Prahu jako lakmusový papírek, který předjímá budoucí výsledky, mělo by pro nás být varováním, že se zde naše výsledky zhoršují. Co je špatně? Odpověď je jednoduchá a současně složitá. Špatně je to, že nás lidé nevolí, to je ta jednodušší část. Ta složitější část by měla odpovědět na to, proč nás lidé nevolí a co s tím můžeme a musíme udělat. Jestli jste se někdy v poslední době zeptali svého okolí (nejen příznivců, ale každého, kdo je ještě ochoten se o politice bavit), jestli by volili Svobodné, dostanete zřejmě stejně jako já několik typických odpovědí: a) Nechodím k volbám. Politika se mne netýká, je prohnilá, jsou tam lumpové, kradou, neotravuj mne s tím. b) Sice volím, ale je jedno, komu to hodím, můj hlas nehraje roli, všichni kradou, regulují a zvyšují daně (snad ten Babiš ví, jak na to, ten krást nemusí a něco vybudoval). c) Svobodní? Ti exoti, kteří chtějí vystoupit z EU? Všichni si stěžují, nespokojenost se současným vývojem je alarmující. Lidé láteří na politiky, regulace, byrokracii, daně, dotace, biopaliva, klimatický alarmismus, zneužívání sociálních dávek, genderovou vyváženost, multikulturalismus, aktivismus všeho druhu. Ale nás, kteří máme řešení těchto výzev přímo v ideových základech, lidé jako řešení nevidí. Proč tomu tak je? Možná je to proto, že toto řešení nemáme a nenabízíme. Najde u nás zájemce propracovanou, pozitivní vizi společnosti, která tyto výzvy vyřeší? Přečte si někde naši realistickou představu, jak této vize dosáhneme? Jsme pro něj silou, za kterou je možné se s důvěrou na tuto cestu vydat? Co od nás za poslední půlrok lidé vlastně slyšeli? Chceme vystoupit z EU, není nám nic do Ukrajiny, nevadí nám omezení imigrace v UK a chceme zrušit důchodový systém. To na nejčastěji zmiňované problémy lidí věru příliš neodpovídá a podle mne tady je jádro pudla. Místo toho, abychom dlouhodobě, vytrvale, systematicky pracovali na tom, jak za sebou strhnout veřejnost, jak získat trvalou a masovou podporu a jak dosáhnout našich základních cílů občanů v malém státě se uchylujeme ke zjednodušujícím populistickým heslům. Ta sice sama o sobě mohou vyjadřovat některé cíle na naší cestě, ale pokud je vydáváme za naši vizi a neuvedeme je do souvislostí, působí velmi kontraproduktivně. Trestuhodně promarňujeme příležitost doba je těhotná potřebnými změnami, veřejnost je se současnými poměry extrémně nespokojena a my nejsme schopni uchopit za pačesy příležitost, pro nás jak dělanou. Co s tím? Řešení je vlastně velmi jednoduché (a současně složité). Schází nám propracovaná pozitivní srozumitelná vize, jak si konkrétně ve všech oblastech života malý stát občanů představujeme; schází nám promyšlená a věrohodná strategie, jak této vize dosáhnout; nejsme zorganizovaní tak, abychom byli účinnou hnací silou potřebných změn; a v neposlední řadě nám katastrofálně schází znalosti. Vize a strategie Naší vizí a strategií je náš politický program. Jeho autoři odvedli obdivuhodnou práci a stvořili skvělé dílo, s tím se ale nemůžeme spokojit. Program nesmí být zafixovaným artefaktem, musí být živým dokumentem, vyjadřujícím naši cestu a směr a pomáhajícím nám nacházet odpovědi na otázky, které před nás doba staví. Musí být pozitivní a úplný. Musíme říkat, jaký bude ten náš svět a odpovědných občanů a jak k němu chceme dojít nestačí jen říkat, co se nám na dnešním světě nelíbí. Měli bychom se proto zaměřit na důkladnou revizi našeho programu, na dopracování případně scházejících občanů strana 14\n15 částí a potom program pravidelně revidovat a aktualizovat. Z mého pohledu například v programu nedostatečně odpovídáme na to, jak si představujeme budoucí občanskou společnost, kvalitní státní správu, naše postavení ve světě, sociální problematiku, školství na všech stupních, justici, energetiku, dopravu, internet a tak dále (nejspíše každého z nás napadnou další témata podle toho, k čemu máme odborně blízko). Jak našich cílů dosáhneme? Pouhým odmítáním toho, co se nám dnes nelíbí, nový svobodný svět nevytvoříme. Máme-li prosadit naši vizi, musíme změnit myšlení lidí, vždyť nám dnes lidé většinou vůbec nerozumí většina je zpracovaná tak, že rozhodující roli státu ve všech oblastech života považuje za samozřejmou. Prosazení naší vize bude mít dalekosáhlé dopady do všech oblastí života společnosti. Musíme důkladně domyslet, jak je chceme zavádět mimo jiné musíme překonat masivní odpor všech dotčených vyděračských (čti lobbistických, aktivistických, vyloučených, minoritních atd.) skupin. Žijeme v parlamentní demokracii, naše cíle musíme vytrvale prosazovat politickými prostředky. Žijeme na malém ostrově uprostřed moře zvaného Evropa, které je často ještě ve větší míře zachvácené stejnými problémy. To vše musíme při přípravě naší strategie vzít v úvahu. Organizace Měli bychom se důkladně zamyslet nad tím, jaká před námi stojí úloha a jaká tedy má být naše strana, se kterou se do této úlohy pustíme. Nechceme dosáhnout ničeho menšího než toho, aby se dnešní pasivní vydíraná většina probudila, začala si aktivně brát zpátky svou svobodu a přitom odolala diktátu všech velmi dobře zorganizovaných vyděračských tlup. Chceme toto probuzení aktivních iniciovat, stát v jeho čele a hlavně ho prosadit. Co to ale pro naši stranu konkrétně znamená? Pro naši organizaci, komunikaci, finance a tak dále? Zakládáme si na své svobodě a to se promítá i do docela razantních představ některých z nás na to, nakolik máme nebo nemáme vystupovat koordinovaně. Jak se s touto otázkou popereme tak, abychom neztratili ducha svobody, který nás všechny spojuje a abychom současně byli akceschopní, pro okolí srozumitelní a věrohodní? Znalosti Shrnuto a podtrženo: nechceme nic menšího, než kompletně otočit směr společenského, politického a ekonomického vývoje, kterým jde celý západní svět posledních šedesát let. Zhoubný směr vývoje, který, jak jsme všichni pevně přesvědčeni, (použiji přesný citát z D-Fense) vede k sebevraždě naší společnosti v přímém přenosu. Na této cestě se nemůžeme obejít bez znalostí v mnoha oblastech. Máme-li ambice změnit svět, musíme mu velmi dobře rozumět po všech stránkách; musíme znát naši historii a umět se z ní poučit; musíme chápat zákonitosti rozvoje společnosti a ekonomiky, s jejich hlubokou znalostí navrhovat naše další kroky a umět předvídat jejich následky. Potřebujeme pro naše myšlenky získat ty nejlepší historiky, filosofy, sociology, politology, právníky, pedagogy, demografy, ekonomy a odborníky v mnoha dalších profesích (včetně například novinářů, policistů, vojáků, prostě nejlepší lidi ze všech důležitých oblastí). Bez nich nebudeme umět nacházet správné odpovědi na mimořádně těžké otázky, které se před námi vynoří, a nejspíše si tyto otázky ani nebudeme umět položit. ale bohužel spíše nedostatečně vzdělaných, nezkušených, rozzlobených nadšenců, nic víc. Pokud tento názor někoho zvedl ze židle, ať si odpoví na otázku, jaké máme například zastoupení ve společenských a humanitních vědách? Kdo z nás je ve svém oboru osobností, která je známá a respektovaná, publikuje, vystupuje na veřejných i odborných fórech, učí na respektovaných školách, určuje trendy, společnost jí naslouchá a následuje ji? Takové lidi potřebujeme získat nebo vychovat. Chceme-li měnit svět, nemůžeme mít menší ambice než ty, že jsme intelektuálním centrem svobodného myšlení, že pořádáme nejrůznější akce, na kterých naše myšlenky propagujeme, obhajujeme v diskusích, postupně je rozvíjíme a také pro ně získáváme nové příznivce. Došli jsme na jednu z důležitých křižovatek, a jak to tak bývá, jsou před námi dvě možné cesty: jedna je snazší, ta druhá neskutečně těžší. Pro tu snazší cestu nemusíme dělat vůbec nic, jen fungovat tak jako doposud. Stejně jako dosud budeme proklamovat provokativní, na první pohled líbivá, ale velmi často pořádně nepromyšlená a ve skutečnosti kontraproduktivní hesla. Nikdy ničeho významného nedosáhneme a skončíme v zapomnění. Nebudeme první, nebudeme poslední, svět půjde dál. Pro tu druhou cestu toho musíme udělat hodně. Musíme se pro ni rozhodnout a vytrvat; musíme si navzájem naslouchat a respektovat se; musíme se vzdělávat; musíme vytrvale, koordinovaně a tvrdě pracovat. Nezastupitelná je role lidí, které si budeme volit do vedení. Musí nás za touto vizí kvalifikovaně, vytrvale, srozumitelně táhnout. Bude to bolet a bolet to bude moc; bude to stát mnoho času. Výsledky nepřijdou rychle. Úspěchy asi nesklidíme my, ale až naši nástupci nebo nástupci našich nástupců. Jednou se to ale podaří a lidé si budou moci říci, že svobodu vrátili do svých rukou. Může nám pomoci vědomí, že jinak to nepůjde. A třeba si na nás potom někdo vzpomene a řekne si: To ale byli blázni, ale jsme jim vděční, že to začali! Jsme Svobodní, rozhodnutí je na nás. Přiznejme si otevřeně, že k takovému stavu dnes máme daleko. Jsme parta zapálených, Jan Kalíšek březen 2015 strana 15 Stra svob obča\n16 Pilíře naší obrany V důsledku událostí na Ukrajině došlo u mnoha politiků v evropských zemích k probuzení z jedovatého mírového spánku. Ukrajinská krize nám ukázala, že vypuknutí konvenční války v Evropě je stále možné. Většina evropských armád včetně české trpí podfinancováním, nedostatkem personálu a postrádá dlouhodobou koncepci. Před nedávnem navrhovala vláda revizi branného zákona tak, aby v případě ohrožení šlo bez souhlasu parlamentu mobilizovat co nejvíce obyvatel. Ať už je návrh sociálně-babišovské vlády jakýmkoliv paskvilem, zcela padá, pokud si uvědomíme jeden zásadní fakt. Vojáka nedělá jen uniforma, ale i výcvik! A ten stojí mnoho času i financí. Nyní naše armáda zaměstnává zhruba lidí, v aktivních zálohách pak slouží něco málo přes tisíc občanů. V případě náhlé konvenční války tak nejsme schopni mobilizovat dostatek vycvičených sil k obraně celého území republiky. Našim cílem je tak jednoznačně postavit vojsko na základě tří hlavních pilířů. 1. Profesionální armáda Již dnes disponujeme kvalitně vycvičenou, avšak početně i materiálně nedostatečnou armádou. Do vojska vstupují lidé dobrovolně a dostávají za to i plat, který tvoří většinou jejich jediný zdroj příjmů. Armáda je pak také jediným jejich zaměstnáním. Celý koncept profesionální armády je vcelku dobře nastaven. Profesionální armádu můžeme v případě ohrožení státu nasadit ve velmi krátké době, bez obav ohledně její úrovně výcviku. S aktivní zálohou se doposud příliš nepracovalo. Zálohy by neměly tvořit pouze pěchotní sbor, který stráží infrastrukturu, ale měly by zrcadlit strukturu profesionální armády. Potřebujeme záložní piloty, tankisty, IT specialisty i doktory a další druhy mužstva. Vydržování profesionálních vojáků nejen na těchto pozicích vychází občany na 4 5 více peněz než udržování stejné aktivní zálohy. Navíc tzv. záložáci přináší z civilního života do vojska mnohé inovativní prvky a zlepšují vztah armády a společnosti. Počet aktivních záloh by se měl pohybovat na dvojnásobku až trojnásobku profesionální armády. V případě ohrožení státu by tak nejen doplnili volná místa u profesionálního vojska, ale také by vytvořili celou další strukturu nových (aktivovaných) útvarů, a to jak pozemního vojska, tak i vzdušných sil. Síla, kterou bychom mohli proti nepříteli nasadit, tak několikanásobně vzroste. Nesmíme však opomenout tolik důležitý výcvik, jemuž by měli záložáci věnovat minimálně jeden víkend v každém měsíci. Aktivní zálohy dnes nejsou pro mladé lidi příliš atraktivní. To se dá změnit zajištěním větších kompenzací. Mezi tyto kompenzace zahrňme především stipendijní programy na vysoké a střední školy, možnost bezplatného absolvování různých kurzů a zisku certifikátů (jazykové, zdravotní, řidičské, pilotní atd.), levné ubytování v kasárnách během studia či třeba účast na zahraničních misích a v neposlední řadě i měsíční kapesné. Vstup k aktivním zálohám a odchod z nich by měly zůstat na vůli každého jednotlivce. 3. Společnost Vojáky v čas potřeby budeme všichni. Tak zní heslo na slavném prvorepublikovém plakátě, jež vypovídá o odhodlání našich pradědů v touze bránit svou vlast. Dnes jako by ve společnosti zakořenil po více než 40 let levicí podporovaný lživý mýtus o Češích jako národu zbabělců a pocit, že moudřejší je ustoupit a čekat na spojence. Zároveň však ti samí lidé volají po znovuzavedení povinné vojenské služby, jež by udělala z chlapců chlapy v očekávání, že vojenský dril nahradí, co rodinná výchova nezvládla. Jediné opatření, ke kterému bychom se měli vrátit, je odvodové řízení. Zaprvé, odvody nám upřesní, kolik branců bychom mohli mobilizovat a jak vypadá jejich fyzický stav. Zadruhé, u odvodu by se občané seznámili s činností aktivní zálohy a mohli by do ní vstoupit. Zatřetí, aspoň jednou do roka občan pozná vojsko jinak než z médií. Půjde tedy pouze o jeden den vojenské buzerace, nikoliv o ztrátu celého roku života. Nejtěžším úkolem je pak přiblížení armády a celé problematiky národní bezpečnosti obča nům. Bezpečnost a svoboda stojí na vrcholku společenských hodnot, proto i výchova demokratického občana dbá na uvědomování si jejich zranitelnosti. Daná výzva pak stojí zcela na veřejných spolcích a politických stranách včetně Svobodných. Tento článek nevyjadřuje jednotný názor stany, jde pouze o zahájení konstruktivní debaty o budoucnosti naší obranné politiky. Dan Kresa [ Zdroje: Armáda České republiky Aktivní záloha. Praha: Ministerstvo obrany. (cit ). (http://www.acr.army.cz/aktivni-zalohy-6831/). Obrana a strategie Zpráva o stavu zabezpečení ČR v roce 2014 mýty a realita. Brno: Obrana a strategie (cit ). (http://www.defenceandstrategy.eu/cs/informacniservis/zprava-o-stavu-zabezpeceni-obrany-cr-vroce-2014-myty-a-realita.html). ] 2. Aktivní záloha občanů strana 16


Olomouc zůstává ve hře až do konce, ve Vítkovicích uspěla po 25 letech – ČT sport – Česká televize\nOlomouc zůstává ve hře až do konce, ve Vítkovicích uspěla po 25 letech\nOstrava - Poprvé v extraligové historii dokázala Olomouc uspět na ledě Vítkovic a tříbodovým ziskem po výhře 2:0 si udržela teoretickou naději na postup do předkola play-off. Hanáci dobyli Ostravu zásluhou gólů Romana Vlacha a Viléma Buriana, gólman Branislav Konrád vychytal šestou nulu v ročníku.\nUtkání Vítkovice - Olomouc\nOlomouc potřebovala nutně vyhrát a její cíl začal už ve čtvrté minutě v přesilové hře naplňovat střelec posledních kol Vlach, který po rychlém výpadu prostřelil Dolejše ranou na vyrážečku. "Šlapali jsme od začátku, měli jsme motivaci. Myslím, že jsme šli více za vítězstvím," řekl Burian.\nTouha po vítězství z Hanáků tryskala a rychlý gól podpořil i pořádek v jejich herním systému. Domácím se do plných moc nedařilo a do vypracovaných střeleckých možností se nedostávali.\n"Těžko se to hodnotí. Celou sezonu se potýkáme s tím, že po dobrém zápase dojde k něčemu takovému. Je těžké to obhajovat, když nedáme gól. Těžko se mi hledají slova," řekl vítkovický útočník Stanislav Balán.\nSestřih a ohlasy utkání Vítkovice - Olomouc 00:02:21\nVítkovické mohla nakopnout krátká přesilovka pět na tři zkraje druhé části, ale Konráda přinutili jen k pár rutinním zákrokům a v 32. minutě inkasovali podruhé. Svižnější Hanáci znovu rozvrátili domácí obranu z rychlého protiútoku, na jehož konci Burian doklepl střelu Eberleho.\nZ podobně vyhlížející situace mohli kapitulovat i potřetí, ale Dolejš dorážku Vlacha se štěstím chytil. "Myslím, že dvě třetiny jsme hráli vynikajícím způsobem. Kluci výborně bránili, domácí toho moc neměli," řekl Konrád. Až pak se vyložené šance dočkaly Vítkovice, ale Balán olomouckou chybu nepotrestal.\nHanáci zvládli eliminační souboj se Zlínem, Olomouc tak stále žije 26. února 2017\nVítkovice postoupily do play-off, Pardubice padly posedmé v řadě 26. února 2017\nDomácí v závěru zabojovali a v třetím dějství vyvinuli tlak. Postupně přicházely i šance, ale Konrád byl neprůstřelný. Do Kolouchovy dorážky vykopl beton, zmařil i Vandasovo sólo a znovu si poradil s pokusem Koloucha.\nI když Vítkovice si během dlouhé power play vytvořily drtivý nápor a soupeře skoro nepustily z pásma, Konrád fungoval jako magnet a schytal naprosto vše včetně těžké dorážky Stastného.\n"Vítkovice nás v závěru zatlačily do defenzivy, ale trefovalo mě to a kluci hráli hrozně obětavě. Pořád ještě žijeme, i když už bude potřeba trocha štěstí," řekl Konrád.\nHC Vítkovice - HC Olomouc 0:2 (0:1, 0:1, 0:0)\nVítkovice: Dolejš - Baranka, Klok, D. Krenželok, Hrbas, Urbanec, Výtisk, Kovář - P. Zdráhal, O. Roman, Olesz - Vandas, Kolouch, D. Květoň - Tomi, Balán, Szturc - Hudeček, Y. Stastny, Kurovský - od 21. navíc Illéš. Trenéři: Petr a Trnka.\nOlomouc: Konrád - Škůrek, Vyrůbalík, Jaroměřský, Rašner, J. Galvas, Ondrušek - Skladaný, J. Knotek, Laš - Eberle, Sundher, Burian - Roman Vlach, Herman, Holec - T. Mikúš, P. Mrázek, Matai - od 21. navíc Kotala. Trenéři: Venera a Tomajko.\nJakub Petr (Vítkovice): "Musel jsem se jít chvíli vydýchat, protože ve mně planou emoce. Na jedné straně musím uznat výbornou hru Olomouce. Ale dneska jste v přímém přenosu viděli, proč nejsou Vítkovice v šestce. Nejsme konzistentní mužstvo, nejsme schopni navázat na dobré výkony. Tento týden jsme si měli užít hokej a pozvat diváky na play-off. Ale takhle si to tedy rozhodně nepředstavuju. Kabina to hned po utkání dostala patřičně najevo a dostane to najevo i zítra od časných ranních hodin. Tohle není vítkovická cesta, dnešní výkon není hoden vítkovického klubu. Odpovědnost beru na sebe."\nJan Tomajko (Olomouc): "My jsme hráli o žití a nežití, pro nás měly cenu jen tři body. Máme je a jsme spokojeni. Vítězství nás ale stálo spoustu sil. Byl to hrozně těžký zápas, Vítkovice hodně bruslí. Ještě žijeme, poslední zápas proti Kometě bude zase o všechno."


3D závodní hry s auty online zdarma - POGGO.cz\n3D závodní hry s auty online zdarma\nZávodní 3D hra, ve které řídíte auto v plné rychlosti. Na výběr máte z několika druhů jízd jako například na čas nebo obyčejné závody. Taky si můžete vybrat až ze čtyř úrovní obtížnosti. Kterou si zvolíte? Máte na to?\nMáte své monster truck auto a přihlásili jste se na závod, kde se proti vám postaví další tři velké auta. Zvolte si jejich obtížnost a jeďte! Při cestě si dávejte pozor na olejové skvrny a vyhýbejte se jim. Zato ale vjíždějte na šipky, které vás neuvěřitelně zrychlí.\nŘiďte svůj vůz na různých silničních obvodech, které se vám postupně budou odemykat. Dosáhněte taky nejlepšího času na okruhu, abyste si pak mohli v garáži vylepšit své auto pomocí nových brzd, motoru nebo pneumatik.\nÚčastníte se velkého závodu amerických aut na tvrdém terénu plných hrbolů. Nebudete to mít v žádném případě jednoduché, fyzikální vlastnosti v této hře jsou totiž podobné jako v opravdických závodech.


2015 Květen - ČESKÝ SMĚR\nPETRA HAPKOVÁ SE VE FÉNIXU UČILA SAMOVYŠETŘENÍ PRSOU\nPETRA HAPKOVÁ SE VE FÉNIXU UČILA SAMOVYŠETŘENÍ PRSOU Pražské nákupní centrum Fénix se po roce opět stalo místem, kde se ženy a dívky mohou naučit samovyšetření prsu. Jeho správný postup si zde vyzkoušela i Petra Hapková, dcera hudebního skladatele Petra Hapky. Edukativní stánek obecně prospěšné společnosti Dialog Jessenius se 26. května po roce vrátil do nákupního centra Fénix.…\nRozdávaly se ceny za nejlepší projekty v personalistice Praha, 26. 5. 2015. Dne 20. 5. v prostorách velkého sálu Slovanského domu proběhlo udělování cen patnáctého ročníku soutěže HREA – Excellence Award® organizované neziskovou společností People Management forum (PMF). První místo obsadila společnost Ostroj a.s. s projektem „Partnerská základní škola OSTROJe“. Cena „HREA – Excellence Award®“…\nDvě třetiny lidí volí k vytápění plyn Stavební firmy instalují do domů či bytů nejčastěji kotle na plyn. Druhým nejoblíbenějším způsobem vytápění jsou tepelná čerpadla (ve 14 %). Pokud jde o užívání kotlů na tuhá paliva, při nových realizacích převažují instalace kotlů na biomasu – tedy štěpky a dřevo. Vyplývá to z exkluzivního výzkumu společnosti…\n9. profesní setkání magazínu Best of a hotelu Savoy slavilo úspěchy\n9. profesní setkání magazínu Best of a hotelu Savoy slavilo úspěchy Pražský hotel Savoy byl hostitelem v pořadí 9. profesního setkání magazínu Best of. Hosté měli jedinečnou příležitost být při slavnostním přestřižení pásky do restaurace Hradčany v nově zrekonstruovaných prostorech hotelu. Zde se odehrávala stěžejní část programu. Červenou stuhu přestřihl režisér Zdeněk Troška spolu s generální ředitelkou hotelu…


ARD: Problémy s Turówem se týkají i Německa | VIP blogy známých osobností Vaše Věc\nARD: Problémy s Turówem se týkají i Německa\nProblematika s těžbou hnědouhelného dolu Turów se dostala i do pozornosti Berlína, protože ovlivňuje negativně příhraniční oblasti nejen České republiky, ale i Německa. Bruselský Soudní dvůr(ESD) v září nařídil, že Varšava musí zaplatit 500 000 eur do rozpočtu EU za každý den, co důl pokračuje v provozu, konstatuje ARD.\nProtože žádosti o platbu z Bruselu dosud neobdržely žádnou odpověď, další postup je nyní jasný, říká její mluvčí Balazs Ujvari: „Komise nyní prověří, které převody z rozpočtu EU pro Polsko je naplánováno k přijetí, aby byly následně odečteny dlužné platby z těchto prostředků,“ vysvětluje. "Poté bude komise informovat polské úřady o konkrétním rozhodnutí. Varšava pak může vydat stanovisko do deseti pracovních dnů. O den později pak komise rozhodne, zda budou dluhy uhrazeny podle plánu."\nJe nejvyšší čas, říká Anna Cavazzin, která v Evropském parlamentu zasedá za saské Zelené a dlouhodobě bojuje proti povrchové těžbě hnědého uhlí, která „vyčerpává“ i obyvatele Žitavské pánve. „Polsko za to musí nést následky,“ říká politička. Varšava musí platit jeden milion eur denně, a navíc jí hrozí využití takzvaného mechanismu právního státu – jde o novou klauzuli o zadržení dotací, pokud by mohlo být ohroženo jejich správné využití.\nUž v květnu žádal ESD Polsko, aby zastavilo těžbu na hranici se Saskem. Polská vláda, poukazuje ARD, okamžitě dala najevo, že důl neuzavře, protože Turów je významným zaměstnavatelem v regionu a důležitým pro výrobu elektřiny a je naplánován na provoz do roku 2026. To vyvolalo znepokojení, protože licence na povrchovou těžbu byla prodloužena, aniž by byl posouzení vliv na životní prostředí. Evropská komise v prosinci kritizovala Polsko za to, že podceňuje dopad na životní prostředí a dezinformuje své sousedy a z poklesu hladiny podzemní vody, jak se obává nejen Německo, ale i Praha. Ale i na hluk a prašnost si stěžovali obyvatelé sousedního pohraničí.\nPolský premiér Mateusz Morawiecki zdůraznil, že však musí být zaručena energetická bezpečnost země. Mluvčí polské vlády Piotr Müller řekl, že vláda povrchový důl Turów neuzavře a pokuta je nepřiměřená situaci a není oprávněná. Naopak povrchová těžba se má rozšířit což vyvolává kritiku v sousedícím Sasku, které se obává poškození životního prostředí další jeho expanzí. ARD v této souvislosti poukazuje, že se proto uvažuje, zda se proto k české žalobě jako takzvaný vedlejší účastník připojí spolková vláda. Uhlí se v Turówě těží od roku 1904, kdy se tehdy nacházela na říšské půdě.\nDůl je v rukách Polské energetické společnosti PGE, většinově vlastněné státem, která chce prodloužit těžbu do roku 2044. Za tímto účelem má být povrchový důl rozšířen o dalších pět kilometrů čtverečních a prohlouben do hloubky až 330 metrů. Vytěžené uhlí zásobuje elektrárnu v nedaleké Bogatyni, která Polsku zajišťuje asi 8 procent elektrické energie.


61. HTC Vive Cosmos – Labutí píseň pro VR na PC\n62. Pagan online – hra od fanoušků Diabla pro milovníky RPG\n63. Virtuální realita HTC Vive Cosmos dorazila na pulty obchodů\n64. Ladíme paměť RAM – testy stability a testy rychlosti\n... MSVC1000.dll a nakopírovat ho přímo do složky programu, do existujícího adresáře BIN. Nebo si kupte 3D Mark, dá se pořídit od 250,- Kč na burze Steam klíčů... Mučení grafické karty Hrubší nástroj ...\n65. Stahujte ze Steamu zdarma hru Deep Rock Galactic\n66. V Project Resistance se budete bránit hordám zombíků\n67. VR headset HTC Vive Cosmos nabídne výklopný design\n... umožní nejen spojení s původním systémem sledování pohybu pomocí základnových stanic, ale také s veškerým příslušenstvím systému Steam VR. Novou sadu pro špičkovou virtuální realitu na bázi PC je ...\n68. Vychází roguelike RPG Children of Morta\n69. Cyberpunk 2077 se odhaluje v patnáctiminutovém videu\n... s jedním z bossů, návštěvu kyberprostoru nebo hackerskou část. Zkrátka stojí to za to! Pokud patříte mezi lidi, jimž nevadí hype kolem steampunkovového Cyberpunku 2077, který mnozí označují za splněný ...\n70. The Outer Worlds vyjde už v říjnu, podívejte se na nový trailer\n71. Stahujte zdarma závodní hru Dirt Rally na PC\n72. Wargaming vydává finální verzi mlátičky Pagan Online\n... Pagan Online je možné zakoupit na Steamu nebo na Wargaming Store za částku 24,99 eur (645 Kč). Finální verze obsahuje novou příběhovou kampaň, nové hratelné postavy, zbraně, vylepšený vývojový strom a ...\n73. Oculus Rift S: Do virtuální reality snadno a levněji\n74. F1 2019 a hardware: výkon grafických karet\n... ze steamu. Měly díky němu stoupnout snímkové frekvence a hlavně minima. Nová verze už běží každopádně běží standardně pod DirectX 12. Lze ji ještě spustit i v DirectX 11, nicméně něco takového má smysl ...\n75. Mimozemské rozšíření Contact pro Arma 3 právě přistálo na Steamu a v Bohemia Store\n76. Stahujte ze Steamu strategii Age of Wonders 3 zdarma\n77. Cyberpunk 2077 si zahrajete i v multiplayeru\n78. Quake II RTX: jak funguje ray tracing na GeForce RTX\n79. Skvělá hra World of Tanks Blitz slaví páté narozeniny\n80. Víme, kdy vyjde Cyberpunk 2077. Datum odhalil herec Keanu Reeves


29. 3. - 1.4. 2018 - Italské Velikonoce - Benátky, Verona a Miláno :: CK Jukej\nÚvodní stránka > 29. 3. - 1.4. 2018 - Italské Velikonoce - Benátky, Verona a Miláno\n29. 3. - 1.4. 2018 - Italské Velikonoce - Benátky, Verona a Miláno\nItalské Velikonoce - Benátky, Verona a Miláno\nCena: připravuje se\nOdjezd: v 16:30 hodin z ulice Na Florenci, Praha 1, možná zastávka v Benešově, Táboru a Českých Budějovicích\nNávrat: neděle okolo poledne\nV ranních hodinách příjezd do centra Milana, kde bude pro zájemce uspořádaná prohlídka s průvodcem. Během procházky rozhodně neminete monumentální Duomo di Milano – milánskou katedrálu. Je to jedna z nejznámějších a největších ukázek gotické architektury na celém světě a stala se symbolem Milána. Další perlou Milana je Hrad Castello Sforzesco, který nechal postavit Francesco Sforza pro svou rodinu v 15. století a dlouho sloužil i jako městské vězení. Nacházelo se zde po dlouhou dobu i městské vězení. Zavítáte i k proslulému divadlu La Scala, kde vystupovaly takové hvězdy, jako Maria Callas, Luciano Pavarotti, Placido Domingo a další. Individuálně je možnost návštěvy slavného kostela Santa Maria delle Grazie, který je proslavený Poslední večeří Leonarda da Vinciho - nutno zakoupit lístky online s delším časovým předstihem. V tomto městě je také možnost návštěvy řady galerií a kostelů.\nPokud jste do Milána přijeli za módou a nákupy, pak nebudete zklamáni. Milano je centrem italské i světové módy a rozhodně zajděte do galerie Vittorio Emanuele II. Je to nádherná historické stavba plná značkových obchodů a autorských butiků. Čas budete mít i na posezení v jedinečných kavárnách nebo restauracích v centru Milána.\nDruhý den začneme poznávání ve městě Verona. Autobus nás ráno vyloží v samotném centru města Verona, pokud možno u slavné římské arény. Odtud si uděláme zajímavou procházku po nejvýznamnějších pamětihodnostech tohoto města, zastavíme se u "hrobky Juliiny", projdeme kolem patrového kostela San Fermo, dále kolem římských vykopávek k Juliinu domu, kolem hrobky Scalierů a monumentální radnice z jejíž věže je nádherný pohled na město a přes malebné náměstí s tradičními trhy dojdeme na městské Corso Cavour a po něm až ke Castelvecchio. Prakticky každý zdejší kostel skrývá dílo někoho ze slavných malířů, atmosféra města je nanapodobitelná. Každý si zde najde to své.\nPoté se přesuneme do Benátek - půvabného města na laguně. Následuje prohlídka tohoto slavného města s doprovodem průvodce. Uvidíte to nejzajímavější, co historie městu zanechala: náměsti sv. Marka se stejnojmenným chrámem, zvonici Campanillu přímo proti chrámu, tradiční sídlo benátských dóžat původně z 9. století Dóžecí palác, mramorovou Loggettu, nejfotografovanější most světa Ponte di Rialto přes Canal Grande, kostely s obrazy slavných malířů Tiziana Vecelliho nebo Paola Veroneseho. Pro zájemce bude možné i v individuálním volnu vyplout lodí na ostrovy Murano a Burano.\npovinný příplatek za vjezd a parkovné do Benátek


Co přijde po ropě?\nTak zvaná "ropná špička" (v angličtině "peak oil") je největší ze zatím nevyprávěných příběhů. Přesto, že je hlavní hybnou silou válek a ekonomických krizí naší doby, mainstreamová média ji zmiňují jen zřídka. K ropné špičce (známé též jako "velký převrat" nebo "dlouhá nouze") dochází, když je poptávka po ropě vyšší než její zásoby, protože byla vyčerpána polovina jejích rezerv. "Polovina" je ale v tomto kontextu zavádějícím slovem. Většina ze zbylé ropy zůstane v zemi, jelikož na její vytěžení by se spotřebovalo více energie, než by se získalo jejím využitím.\nRopu a zemní plyn se již nevyplatí těžit. Řada geologů zabývající se ropnou problematikou odhadují, že světová špička těžby ropy nastane někdy v letech 2005-2010. Většina ze zemí vyvážejících ropu, která není sdružená v OPEC (Organizace zemí vyvážejících ropu) -- jako Spojené státy, Británie, Norsko a Mexiko -- se již nachází ve stádiu stagnace nebo poklesu těžby. Colin Campbell, bývalý pracovník Shell a Total Fina Elf, odhaduje kulminaci těžby ropy na rok 2007. Jsme na to připraveni? Připravujeme se na zásadní změnu životního stylu a způsobu spotřeby energie? Samozřejmě, že ne.\nZákladním problémem je, že lidstvo vstupuje do zcela nové éry. Éry, ve které budeme, řekněme od roku 2007, mít k dispozici stále méně a méně energie bez ohledu na to, co s tím budeme dělat (alternativní zdroje energie nejsou rozvinuté a financované natolik, aby mohly tento pokles kompenzovat). Naposledy k něčemu takovému došlo v době pádu starověkých civilizací. Mayové, Římané a Řekové -- jejich civilizace se zhroutily, když jejich metody získávání energie -- ať už se jednalo o otroky, uhlí nebo ornou půdu -- podlehly zmenšující se návratnosti.\nSvět, který byl postaven nejdříve na uhlí a následně na ropě, dostal jméno "průmyslová společnost." Až se ropa stane vzácnou a posléze dojde, nastane kolaps průmyslové společnosti. Přichází obrovská společenská změna.\nVe své knize "The Party's Over - Oil, War and the Fate Of Industrial Societies" ("Večírek skončil -- Ropa, válka a osud průmyslové společnosti") mluví Richard Heinberg o současnosti jako o "ropném mezidobí" nebo "ropné bublině." Doba kamenná trvala tisíce let, doba bronzová skoro dva tisíce let, ale doba, ve které člověk objevil ropu, zcela kolem ní přeorganizoval společnost a pak ji naprosto spotřeboval, bude trvat asi 200 let.\nDůsledky, pokud jde o potraviny, jsou krajně znepokojující. Od 60. let platí, že jídlo je rovno ropě. V roce 1944 vyprodukovala průměrná americká farma 2300 kalorií jídla na každou kalorii použitého fosilního paliva. V roce 1974 tento poměr dosáhl 1:1. Pro současnost neexistuje statistika, ale poměr možná dosahuje až jednoho tisíce vydaných ropných kalorií na každou kalorii vyprodukovaného jídla -- zde se bere v úvahu fakt, že dusíkatá hnojiva jsou vyráběna ze zemního plynu (což je vedlejší produkt při těžbě ropy), pesticidy a insekticidy jsou syntetizovány z ropy, traktory a kombajny pohání nafta a pak následuje balení do plastů, zmražení a doprava na vzdálenost tisíců kilometrů. Jak říká Heinberg: "Z pohledu poměru vynaložené a získané energie, je průmyslové zemědělství tím nejméně efektivním systémem distribuce jídla, jaký svět kdy viděl."\nDny hypermarketů postavených na okrajích měst jsou sečteny. Špatnou zprávou je, že až dvě třetiny obyvatel planety mohou mít problém s přežitím. Populační exploze z počátku 20. století, která zvýšila počet lidí z 1,7 na 6 miliard, byla výsledkem dostupných levných zdrojů energie, které pomohly velkému rozšíření zemědělské produkce. Se stoupající vzácností ropy poklesne schopnost Země živit lidskou populaci na úroveň předindustriální éry... Nebo možná i níž, protože již nevíme, jak půdu obdělávat a většinu kvalitní zemědělské půdy jsme zastavěli.\nProč tedy ale o celé věci nevíme více? Vlády a energetické korporace potichu přiznávají pravý stav věcí. Nedávno publikovaný report společnosti Exxon Mobil "The Outlook for Energy: A 2030 View" ("Energetický výhled: pohled do roku 2030") předvídá špičku těžby již v příštích pěti letech. Ale nikdo o tom nahlas nemluví... Jednoduše řečeno, v zájmu všech velkých hráčů je lhát. Ropné společnosti alespoň veřejně tento problém bagatelizují, protože země produkující ropu by v reakci na tuto informaci vyhnaly cenu nahoru. Organizace zemí vyvážejících ropu (OPEC) zveličuje údaje o svých rezervách, protože tyto země se zavázaly z nich ročně vytěžit pouze určité procento a každý peněz chtivý člen chce podvádět větší těžbou -- to vede k přespříliš velkorysým odhadům rezerv. Nafouknuté rezervy jsou i v zájmu jejich vlád, protože povzbuzují zahraniční investice a pomáhají jejich oligarchiím v podpoře vlastní moci (a to nezmiňujeme americko-britskou vojenskou pomoc v ceně zdarma). Vlády dalších zemí o ropné špičce mlčí proto, že nechtějí vypadat bezmocně nebo vyvolávat paniku.\nRoli hraje také politika odmítání. Pro politiky je mnohem lehčí udržovat staus quo, pokud se dívají pouhé tři nebo čtyři roky dopředu. Protože nechtějí čelit sociálním změnám, věří vlády raději v technologická řešení. Vodík, jádro a zinek jsou vítány jako zachránci průmyslového kapitalismu. Ale žádné zásoby vodíku neexistují. Vodíkové palivové buňky jsou vyráběny pomocí fosilních paliv. Na vyrobení vodíkového palivového článku se spotřebuje stejné množství energie z fosilních paliv, jako z ní potom získáme. Vodík může být používán na uskladnění energie vyrobené z vody nebo větru, ale je to přenašeč energie podobně jako elektřina, nikoliv její zdroj. Jaderný cyklus nejenže produkuje příliš mnoho uhlíku během těžby, mletí, zpracování, uskladnění a vyřazování z provozu, ale také vyžaduje ohromné energetické vstupy z fosilních zdrojů, protože potřebný štěpný izotop U-253 tvoří pouze 0,7% těženého přírodního uranu.\nExistuje ještě další důvod pro informační moratorium na téma ropné špičky, který spojuje všechny výše jmenované lháře a mediální síť. Je jím možnost kolapsu bankovního systému. Během energeticky bohatých let ropné bubliny bylo každým rokem k dispozici více a více energie. To vedlo k ekonomickému systému založenému na předpokladu růstu. Rozsáhlý nedostatek energie jej brzy zastaví.\nSpolečnost se bude muset vzdát současného peněžního systému založeného na dluzích a finančních podílech ve prospěch systému účtujícího hmotu a energii nebo nějakého jiného ekologického systému, který bude počítat s konečností zdrojů. Na tom samozřejmě není nic špatného, ale je zřejmé, že mocní najdou tu nejbolestnější cestu, jak k tomuto poznání dojít.\nAť už to bude jakkoliv, současný finanční systém nemůže přežít pokles dodávek energie. Stále méně dostupné energie znamená méně ekonomických aktivit. V současném bankovním systému vzniká většina objemu peněz prostřednictvím půjček. Ale s poklesem ekonomických aktivit bude ubývat i půjček a tudíž příjmů z úroků a tudíž i možností splátek starších půjček...


Steve Jobs: Se signálem není žádný problém BuzzMag\n5. 8. 2009, 09:51\tSocial Cord představil platby za prémiový obsah přes Twitter David Dundas devět měsíců obcházel mobilní operátory po Státech a získával od nich smlouvy na podporu mobilních plateb pro svůj startup Social Cord. To proto, aby nebylo třeba po uživatelích vyžadovat informace o kreditní kartě. Social Cord je služba určená … →\n14. 2. 2009, 04:38\tOpenSky umožňuje volat zdarma na Skype z jakéhokoli VoIP telefonu nebo mobilu Společnost Gizmo5, dřívé známá jako SIPphone, spustila novou bránu OpenSky, která umožňuje zdarma zavolat uživatelům Skype z jakékoli VoIP služby a naopak. Jak je to možné, vysvětluje člověk, který za Gizmo5 stojí, tedy Michael Robertson. Udělali jsme to, že jsme … →\n18. 12. 2008, 11:25\tRok mobilního Internetu? Počkejte si na 2020 Na dlouho očekávaný nástup mobilního Internetu v globálním měřítku si budeme muset ještě poněkud počkat. Alespoň podle reportu od Pew Internet & American Life Project. Studie nazvaná “Future of the Internet III” (Budoucnost Internetu III), která vycházela z odpovědí téměř … →\n9. 10. 2008, 14:47\tRevoluce internetu na mobilu? Stojí o to ještě někdo? A je tady snad konečně jasný verdikt nad osudem sociálních na mobilech. Nedávno (zváště pak po uvedení iPhonu) se totiž pokoušelo několik start-upů dostat ke koláči na trhu mobilních technologií a samozřejmě se vynořili i dnes tak aktuální sociální sítě. … →\n13. 5. 2008, 12:07\tDalší VC fond pro mobilní aplikace, tentokrát od RIM Apple začátkem března oznámil iFund, který dal dohromady s VC firmou Kleiner Perkins. Výsledkem bylo 100 milionů dolarů pro podporu vývojářů iPhone aplikací. Také Google se rozhodl vložit peníze do podpodry mobilních aplikací, i když se “pouze” jedná o 10 … →\n8. 4. 2008, 22:18\tVytvořte si mobilní web s Facebook aplikací od Wirenode Když jsem před časem z activity feedu na Facebooku postřehnul, že kluci z Wirenode přidali na Facebook vlastní aplikaci, netrvalo dlouho a měl jsem ji v profilu. Na bližší zkoumání se nedostalo a na Mobile Website Creator jsem tak trochu … →\n6. 4. 2008, 11:39\tYahoo! integruje hlasové vyhledávání Vlingo Yahoo! oznámilo vylepšení svých mobilních služeb. Konkrétně se jedná o vyhledávání Yahoo! oneSearch a uživatelé tak mohou vyhledávat přes Yahoo! pouhým mluvením do telefonu. Postará se o to technologie společnosti Vlingo, jejíž druhé kolo financování, při kterém firma z Cambridge … →\n25. 5. 2007, 08:09\tSkype: začneme dělat byznys v Evropě Enrico Noseda, ředitel evropského byznys developmentu VoIP poskytovatele Skype vede rozběhnutí Reseller programu v Evropě. Přestože kritéria nejsou ješte kompletně nastavena, Skype se poohlíží po solidních partnerech, kteří budou schopni službu prodávat menším a středním společnostem. Aby přeprodejci v tomto … →


Knihovna Martina Kabátníka v Litomyšli | EARCH.cz\nTereza Komárková , 7. 3. 2012\nStávající knihovna se nachází v budově staré radnice přímo v centru Litomyšle na Smetanově náměstí. Jelikož je v současnosti ve velmi nevyhovujícím technickém i provozním stavu, nabízí se možnost ji přestěhovat na nové místo, které bude navrženo podle jejích potřeb.\nPozemek domu U Medvěda v jižním cípu hlavního náměstí je již několik desítek let uzavřený veřejnosti, i když tomu v minulosti ne vždy bývalo. Využít tento prostor, jeho průchody a budovy pro stavbu určenou veřejnosti je příležitostí, jak znovu propojit náměstí s Bělidly, v jejichž blízkosti se dnes nachází i autobusové nádraží. Pozemek se vymyká místní klasické podélné zástavbě. Příčinou je jeho rohové umístění v náměstí, kam se fasádou domu U Medvěda tváří jako jeden z typicky protáhlých domů. Druhým směrem k Bělidlům je však fasáda budovy bývalé puškárny třikrát delší než dům U Medvěda, v návaznosti na to i vnitřní atrium se v tomto místě rozšiřuje. Vzniká tak poměrně velkorysý prostor v centru Litomyšle s potenciálem stát se novou cestou na stávající mapě. Zprůchodnění pozemku i stavby se stalo nosnou myšlenkou. Knihovna tak není pouze cílem, ale součástí každodenní cesty k cíli jinému. Paradoxně tak může oslovit i skupiny lidí, kteří by ji jinak nenavštívili.\nDomy, stejně tak jako knihy, se skladají z jednotlivých kapitol. Ty se mohou vrstvit, chronologicky vymykat, překrývat i doplňovat. Některé kapitoly v knize jednoduše chybí, stejně tak jako v architektuře můžeme vynechat-zbourat-zapomenout. Kapitola, která ve stavbě knihovny již k přečtení nebude, jsou menší přístavby charakterem kůlen a skladů. Ty jsou v návrhu nahrazeny novou stavbou z pohledového betonu. Zanechán je pouze dům bývalé výrobny pušek a dům U Medvěda, které propojuji a sjednocuji novou stavbou. Zadáním bylo nevyužívat dům U Medvěda pro potřeby návrhu, což se stalo důvodem pro umístění provozu knihovny do puškárny. Nejdůležitější část knihovny z pohledu náštěvníka se nachází v novém domě obepínajícím atrium. Nové je přiznané, staré je zachované.\nnázev Knihovna Martina Kabátníka v Litomyšli\nautor Tereza Komárková\nAutoři: Tereza Komárková\nautor: Tereza Komárková *\npublikováno: * 7. 3. 2012\nJeštěd F kleci knihovna Litomyšl studentský projekt


Známá básnířka Karla Erbová z Prahy a Plzně vydala v Tišnově vzpomínku na čtyřicet let její duší vzpomínaný výlet s kamarádkou, na cestu tam a zpátky na Moravu a nazpět do Plzně. Smyslem oné cesty je navzdory titulu cesta sama, respektive její vzájemné sdílení.\nObě ženy se v průběhu vyprávění vymezují vůči kraji, lidem, dopravním prostředkům i sobě, i když to sledujeme pouze optikou jedné z nich, a toto alter ego Karly Erbové je až osudově vnímavé. Nelze s ním proto než opakovat: „Krajina – lidé - kamarádka.“\nAle není to jen emotivní cestopis. V pravidelných intervalech jsme současně konfrontováni s faktografií.\nTyto až poetické shluky informací přitom knihu vůbec nezatěžují. Zvláštní. Čím to je? Myslím, že je to tím, že jsou naprosto nutnou praktickou složkou jinak ryze citového přístupu k CESTĚ a že se stávají i charakteristickým doplňkem typicky praktického ženského vidění. Právě ony informace jako od novinářky jsou zde oněmi KONKRÉTNÍMI sekvencemi jinak spíše lyrického deníku a stávají se možná i určitou sublimací jinak nefyzického vztahu obou cestovatelek. Tato fakta jsou vlastně „zvídavým dítětem“ celého jejich putování.\nKarla Erbová v textu zmiňuje Miroslava Ivanova a výlet se vskutku místy podobá některým jeho badatelským výpravám (například z úvodu knihy Martova pole). Společnými prvky je tu jak silná touha po poznání, tak potřeba systematizovat.\nAle ještě víc připomíná Putování za sokolníkem jinou knihu, a to kouzelné dílo Jana Čáky Cesta na severovýchod (1971).\nTenhle jeho dnes už mnohými pozapomenutý cestopis sice vznikl na podkladě chlapeckého deníku, ale to vůbec nevadí. Paralely existují. A taky kluci kdysi prokládali líčení poutě ze Šumavy do Krkonoš faktografií. A taky Čákovi hrdinové se ve finále chtě nechtě dotkli problému ponorkové nemoci a dočasného rozkolu.\nNikoli první prózu Karly Erbové vydalo nakladatelství Sursum s finanční podporou Michala Šaňáka a je uzavřena těmito verši:\nZA JANU KAR / KARLA ERBOVÁ\na raděj bez řečí\nS perličkou smíchu z dob\nkdy bývali jsme bujní\nZa dveřmi její utoulané boty\nčekají na někoho z nás\nJakož i zeď\ns níž nevíme si rady\nJe z našich stínů\nA nelze ji už zbořit


Úvodní strana > Dětská hřiště > Pískoviště > Pískoviště s krytem a lavičkami\nDotaz na zboží Pískoviště s krytem a lavičkami.\nDětské pískoviště s deklem a lavičkami má rozměry 120 x 120 cm. Vyrábíme jej z dohladka ohoblovaného jehličnatého dřeva, obvykle ze smrku. Pískoviště je vybaveno deklem, který v době nepoužívání chrání pískoviště před deštěm, spadaným listím, ale také před kočkami ze sousedství a jinými nezvanými vetřelci, kteří by mohli svými exkrementy pískoviště pořádně zaneřádit. Při používání pískoviště se z deklu složí dvě lavičky s opěrkami na záda, na které si mohou děti při hraní sednout. A když ne děti, můžete to být třeba Vy. V základním provedení dodáváme pískoviště bez nátěru.\nParametry produktu: Pískoviště s krytem a lavičkami


Eliptický trenažér PROFORM 325 CSE za akční cenu, doprava zdarma, diskuze, recenze\nEliptický trenažér PROFORM 325 CSE patří k trenažérům známého amerického výrobce fitness strojů. Jedná se o masivní cross se setrvačníkem v přední části stroje a rámovou konstrukcí s nosností do 115 kg.\nV přední části stroje jsou transportní kolečka pro transport a snadnější manipulaci. Dále disponuje vyrovnávači nerovnosti podlahy.\nSoučástí je držák na lahev s vodou i na tablet pro sledování filmů, poslechu hudby, či využívání aplikace iFIT.\nKomfortní krok má délku 36 cm.\nTrenažér dále nabízí 15 kg těžký setrvačníkový systém pro plynulý chod tréninku a magnetický brzdný systém s 20-ti elektronicky ovládanými úrovněmi odporu.\nPROFORM 325 CSE disponuje LED displejem a zobrazuje základní hodnoty jako čas, vzdálenost, rychlost, tepovou frekvenci atd..\nZ programové nabídky nabízí dohromady 20 přednastavených programů pro zvyšování kondice, spalování kalorii apod.\nModel PROFORM 325 CSE nabízí i připojení k tréninkové aplikaci iFit ke které si u nás můžete dokoupit licenci. Tato aplikace je součástí programové nabídky pro rozšíření Vašich tréninkových možností přes systém GOOGLE MAPS.\nUživatelský manuál 8,97 MB\nDiskuze ke zboží Eliptický trenažér PROFORM 325 CSE\nDobrý den, mám zájem o elipticky trenažér.\nBohužel nemám dostatek prostoru, potřebovala bych znát minimální potřebný prostor pro stroje Proform 325 CSE, Hammer Cross Motion BT a Housefit Motio 35.\nDobrý den, kolega mi stroje na prodejně přeměřoval a velikostně jsou velmi podobné, při maximálním rozkmitu rukojetí zaberou na délku cca 130-140 cm + samozřejmě musíte nechat nějakou rezervu např. od zdi.\nDobrý den, vybírám eliptical, který by nejlépe vyhovoval parametry cena/výkon mým potřebám. Cvičit budu já 166/50, pro fyzičku a zpevnění. Bohužel nemám dostatek místa na větší stroje- délku potřebuji maximálně 140 cm. Předběžně jsem vybírala mezi tímto Proform 325 CSE a Housefit Motio 80. Budu ráda za doporučení vhodného stroje i v levnější variantě, který vydrží užívání cca 5x týdně nějakou chvíli a bude vyhovovat mé postavě. Děkuji.\nDobrý den, ona samozřejmě cena stroje souvisí s jeho provedením a kvalitou komponent, u levnějších strojů tedy nelze při pravidelném používání očekávat kdovíjakou životnost.\nEliptický trenažér PROFORM 325 CSE je na vás vyhovující, klidně jej můžete zvolit (oproti MOTIO 80 má o něco příjemnější krok pro drobné postavy), případně bych na vaši postavu doporučil nový model HOUSEFIT MOTIO 50 W, který má velmi příjemný krok a ergonomii a velikostí je obdobný jako PROFORM, na něm by se vám šlapalo také dobře. Ten je ale klasicky ručně ovládaný bez programů.\nDobrý den, chtěla bych pořídit eliptický trenažer pro sebe (163/70) a manžela (178/89). Váhám mezi Housefit Motio 80 iTrain a Proform 325 CSE, je mezi nimi nějaký zásadní rozdíl? Budu ráda, za radu, děkuji\nDobrý den, oba zmíněné elipticaly na vaše postavy vyhovují jak ergonomií, tak po mechanické stránce. Eliptický trenažér HOUSEFIT MOTIO 80 má o něco delší krok a robusnější konstrukci, PROFORM zase nabídne možnost dokoupit pokročilejší tréninkovou aplikaci IFIT, je tedy otázka, čemu dáte přednost.


Úvod :: Doplňky :: Pánské :: Sluneční Brýle\nNejlepší Reebok Rsk 1 Šedý Sluneční Brýle Pánské Uchovávejte\nSluneční brýle pro aktivní opotřebení Vezměte si fitness venku a stále chráňte oči naší slunečními brýlemi RSK 1. Polykarbonátový rám je lehký a odolný. • Polykarbonátové rámy a čočky • Rozměry: 62mm oko, 15mm můstek,...\n1,028.60 CZK 590.90 CZK\nNejnovější Reebok Classic 9 Šedý Sluneční Brýle Pánské Prodáváme česky\nStylové odolné sluneční brýle Dokončete jakékoliv teplé počasí s těmito odstíny. Trvanlivé rámy a čočky z nich činí dokonalé sluneční brýle pro outdoorové zážitky a pryžové špičky a nosepady zajišťují bezpečné uchycení....\nPro levné Reebok Classic 9 Šedý Sluneční Brýle Pánské Česky online\nStylový Reebok Classic 10 Šedý Sluneční Brýle Pánské Na prodej\nStylová ochrana proti slunečnímu záření Nechte slunce z vašich očí letními připravenými slunečními brýlemi. Polykarbonátový rám a čočky jsou odolné proti nárazu a poskytují ochranu před škodlivými paprsky slunce. Gumové lepidlo...\n1,422.53 CZK 809.75 CZK\nŽhavá sleva Reebok Rsk 1 Šedý Sluneční Brýle Pánské Česky online\nSluneční brýle pro aktivní opotřebení Vezměte si fitness venku a stále ochraňujte oči pomocí našich slunečních brýlí RSK 1. Polykarbonátový rám je lehký a odolný. Gumové lišty udržují jejich upevnění bezpečně na svém...


VIDEO: Hřéba přechází do útoku. Kvůli dámskému úlovku vyráží i na jógu – Vinaři | Prima\nKvůli Láďovi Karasovi má Hřebec s ženami ve Strdíně utrum. Moravský Casanova se ovšem nedá jen tak odbýt a přechází do protiútoku!\nVinaři II - Hřebec vyráží cvičit\nA stejně jako Láďa Karas, i Hřebec se nakonec odrazí od Moniky Waldemarové, manželky místního velkovinaře Waldemara. Monika totiž provozuje vlog, v něž strdínským dámám nepřímo doporučuje, aby se nechaly Karasem svést.\nHřebec na to ovšem půjde z druhé strany, rozhodne se získat si srdce žen tím, že jim bude na blízku. I v tak intimní momenty jako je kundaliní jóga.\nZabere tahle taktika, nebo zkrátka tento svůdník u žen smůlu? Dívejte se v neděli ve 20:15 na Primě na Vinaře a dozvíte se všechno!\nAutor: novakod, Vydáno: 11.09.2015