Hned na počátku článku mnohé z Vás asi zklamu - nebo potěším - protože celá problematika cholesterolu se má ve skutečnosti poněkud jinak, než jak bylo oficiální medicínou mnoho desetiletí úmyslně chybně prezentováno.\nCituji: "Základní příčinou chorob srdeční tepny a infarktů je strukturální oslabení a narušená funkce arteriální stěny, což se - podobně jako kurděje - projeví při dlouhodobém nedostatku vitamínů, minerálů a dalších nepostradatelných živin."\n(poznámka: symptom = pouhý zevní příznak a nikoliv skutečná příčina nemoci)\nZatímco se záměrně vystříhají léčby onemocnění, kvůli níž jsou prodávány, vyvolávají škodlivé vedlejší účinky těchto farmaceutických drog nová onemocnění. Celkový celosvětový počet obětí kardiovaskulárních chorob v důsledku těchto úmyslných zločinů představuje více než 12 miliónů životů ročně.\ncitace byla použita z tohoto materiálu: Žaloba na farmaceutické korporace\nVýše uvedený nedostatek potřebných živin spolu s přebytkem škodlivých potravin vede v organismu (kromě jiných škod) i k nadbytku organických kyselin v krevním oběhu a tyto kyseliny naleptávají jemnou vnitřní výstelku cév. Na chronicky poškozovaných cévních stěnách se pak usazují nežádoucí cholesterolové „záplaty“.\nDalší informace týkající se překyselení organismu najdete v těchto článcích:\nDalší informace o nesmyslné chemické „léčbě“ zvýšeného cholesterolu najdete například v těchto článcích:\nKromě samotné péče o přiměřenou zásaditost organismu je daleko rozumnější užívat při zvýšené hladině cholesterolu takové přírodní látky, jejichž komplexní účinky jsou současně spojené s celkovou podporou regeneračních mechanismů organismu. Našim klientům se při snižování hladiny cholesterolu v krvi osvědčují například tyto produkty:\nSnižovaní hladiny cholesterolu či hodnot hypertenze tyto přírodní látky zvládají v rámci svých komplexních regeneračních a detoxikačních účinků, pokud se berou dlouhodobě. O takovýchto regeneračních a detoxikačních účincích se při podávání oficiálních syntetických "léků" nedá hovořit ani náhodou. Zcela naopak - pokud při užívání syntetických léků na snižování cholesterolu vznikají nějaké jiné zdravotní potíže, v takovýchto případech tělo vlastně jen zřetelně odmítá přijmout jed, který mu ubližuje.\nKlientům proto radím stále totéž: přečtěte si v příbalovém letáčku vedlejší účinky a uvědomte si při jejich čtení, že v podstatě jde o příznaky menší či větší otravy organismu. Hned Vám bude jasno, jak "užitečnou a bezpečnou" chemickou látku do sebe vlastně dáváte. K tomu si ještě připočtěte propastné rozdíly v dávkování: syntetické "léky" jsou většinou podávány v miligramech či jejich desítkách. Přírodní regenerační látky běžně přijímáme v denních dávkách několika gramů (tj. sto až tisícinásobně vyšších), zatímco k požití oficiálních léků v tak velkých dávkách dochází většinou jen při pokusu o sebevraždu.\nJakkoliv si výše jmenovaných (ale i jiných) přírodních produktů vážím, přesto vždy klienty upozorňuji na to, že další důležitá příčina zvýšené hladiny cholesterolu je v dlouhodobé nerovnováze neurovegetativního řídicího systému našeho organismu. Vlivem současného náročného životního stylu s obrovskou přemírou informací, které musí mozek denně vyhodnocovat, dochází k podráždění limbického mozku a ten vyhodnotí Vaši situaci jako stav ohrožení. V sebeobranné reakci mimo jiné zvýší produkci cholesterolu jater = protože cholesterol je základní stavební látka pro tvorbu buněk (konkrétně buněčných membrán). Zvýšená hladina cholesterolu je zřejmě určena k akutní sebeléčbě organismu v případě poranění = umožnila by rychlejší regeneraci poraněných tělesných tkání. Limbický mozek bohužel není schopen rozlišit, že Vás neohrožuje divá zvěř rozsápáním, ale že se jen zrovna nad něčím zbytečně rozčilujete, nebo že se právě „jen“ díváte v televizi na velmi napínavou scénu z akčního filmu.... atd.\nPro tělo je to stále stejné: stres = riziko ohrožení = je nutno zvýšit produkci cholesterolu v játrech! Jenže předpokládané akutní poranění se většinou nekoná, zato falešný signál dostanou játra mnohokrát za den = a tak vyprodukovaný cholesterol v krvi stále jen přebývá a přebývá, až se začne usazovat v cévách se všeobecně známými účinky... = a už je co měřit a následně už je důvod k předepsání „léků“ na snížení cholesterolu. – aniž bychom tím řešili vyvolávající příčiny. Nerovnováha regulačních procesů v našem těle je navíc příčinou i desítek dalších zdravotních potíží. K tomuto tématu najdete na internetu samostatný článek Karmická medicína 9 - Nerovnováha neurovegetativního systému = příčina většiny nemocí.\nJeště jedna důležitá poznámka z praxe.\nZe zkušeností našich klientů víme, že jejich hladina cholesterolu v krvi se výrazně zlepšila, pokud přešli na bezmasé stravování, aniž by jakkoliv řešili obsah tuku v ostatních konzumovaných potravinách! Navíc je jídelníček bez masa, uzenin, ryb a vajíček (samostatně konzumovaných) jediný rozumný způsob, jak se zbavit chronického překyselování organismu – spolu s hlubokým pravidelným dýcháním...\nK poznámce o vajíčkách „samostatně konzumovaných“ – doporučuji být trochu tolerantní k občasné přítomnosti vajíčka v kuchařských receptech, kde je často nezbytné jako „lepidlo“ držící potravinu pohromadě).\nwww.naturalnews.com/statin_drugs.html (Sortis popisovaný v článku je chemikálie ze skupiny staninů)\nCelková nabídka přípravků na udržení optimální hladiny cholesterolu.\nCholesterol a výživová doporučení\nŽeny s vysokým cholesterolem žijí déle, mají méně infarktů a mozkových příhod


K zamyšlení - KDYŽ ROZUM NESTAČÍ\nÚvodKDYŽ ROZUM NESTAČÍ\nSVĚT ZA NAŠIMI SMYSLY\nPro všechny, kteří k základním otázkám existence přistupují rozumově: Je váš rozum opravdu spolehlivým vodítkem k pravdě? Ateista, jemuž je rozum kompasem, se považuje za nadřazeného věřícím lidem. Z jakého důvodu? „Ateismus, který se neustále dovolává důkazů ohledně existence Boha, v jedné věci kupodivu žádné důkazy nevyžaduje – totiž v otázce, zda jeho rozum je nejlepší (nebo dokonce jediný) způsob, jak porozumět realitě.“(Dinesh D´Souza) Takoví lidé se domnívají, že racionální a vědecké postupy jim plně zpřístupňují vnější realitu. Právě z tohoto předpokladu ateisté čerpají svoji typickou aroganci. Někteří z nich si dokonce začali říkat „brights“ (jasné hlavy), protože si myslí, že jedině oni ateisté mají ve všem jasno. Skutečně?\nNa druhou stranu velká světová náboženství po tisíciletí hlásala, že existují dvě úrovně reality. Je tu lidský pohled neboli zkušenostní perspektivita – realita tak, jak ji zakoušíme. A pak tu je trancendentní pohled na realitu, kterému můžeme říkat Boží pohled – to je realita jako taková. My lidští tvorové vidíme realitu omezeně a zkresleně jak už jsem psala v rubrice „Svědectví klíčové dírky“. Nikdy, co jsme živi, nedosáhneme Božího pohledu a neuvidíme věci tak, jak opravdu jsou.\nKterý z těchto názorů je správný: ateistický, nebo náboženský? Už E. Kant vycházel z faktu, že veškeré lidské poznání je založeno na zkušenosti. Poukazoval na to, že realitu nám zpřístupňuje pouze našich pět smyslů: „Představte si, že každá myšlenka, i ten nejdivočejší výplod fantazie, se zakládá pouze na tom, co jsme kdy viděli, slyšeli, hmatali, čichali nebo chutnali. Pokud si představujeme nestvůry z druhého konce vesmíru, tak je stejně budeme zobrazovat v rámci nějaké naší zkušenosti. Je to empirický fakt, že našich pět smyslů je jedinou „čočkou“, kterou vnímáme tzv. realitu.“\nJak tedy víme, že takto omezené lidské vnímání reality odpovídá realitě jako takové? Každá realita se musí filrovat přes síto, které v sobě máme zabudované. Jestliže máte doma psa, pak víte, jak vypadá, jaké vydává zvuky, jak se chová při různých příležitostech, ale nikdy nebudete vědět, jaké to je být psem. Navíc realita, jíž se zmocňujeme, není skutečná realita. Je to pouze naše vnímání reality. „Někdy si je rozum tak jistý sám sebou, že odmítá přijmout rozumnou kritiku a raději se spoléhá na prostou intuici. Má něco takového ještě něco společného s rozumem? Žel, lidé, kteří uvažují takto iracionálně, si paradoxně myslí, že kráčejí výhradně cestou zdravého rozumu.“ (Dinesh D´Souza)\nZkrátka, lidský rozum má své hranice, které nelze překročit. Nalhávat si něco jiného je bláznovství. Křesťanství, ale i ostatní náboženství, sdílejí představu, že empirický svět není jediným světem, který existuje. Křesťanství učí, že rozum může zjistit, že existuje vyšší sféra bytí, ale tam se také zastaví – nedokážeme tuto sféru zkoumat ani jí porozumět. Tedy alespoň ne do doby, kdy budeme uvězněni v tomto omezeném těle s omezeným způsobem vnímání.\nAteista raději dál setrvává v bludu, že svým omezeným způsobem vnímání dokáže přijít na všechno – nejlépe z křesla svého obýváku. Naproti tomu věřící člověk uznává omezenost lidského rozumu a poznání, protože ví, že za naší realitou je ještě jedna – větší – které se svou myslí a smysly nikdy nezmocníme. Křesťan nedoufá, že víra potlačí jeho vrozené schopnosti, ale naopak – že ho povede, aby viděl jasněji.\nV okamžiku, kdy náš rozum narazí na hranici, máme dvě možnosti – můžeme se zastavit nebo pokračovat dál. Cílem víry je jít dál. Jak? Člověk sice nemůže vystoupit k Bohu, ale Bůh sestoupil k člověku. Kdyby to Bůh neudělal, nemohli bychom o Něm zjistit vůbec nic, protože je pro nás a naše smysly nepřístupný. Bůh dobře ví, že skrze naše omeznené vnímání reality se k Němu nikdy nedostaneme, proto k nám přišel sám a dokonce v našem lidském těle. Jedině tímto způsobem se nám mohl dát poznat – ve svém Synu Ježíši Kristu, který prohlásil: Kdo vidí mne, vidí Otce“. ( Jan 14, 9) A dále říká: „Kdo pochází ze země, náleží zemi a mluví o pozemských věcech. Kdo přichází z nebe, je nade všecky; svědčí o tom, co viděl a slyšel, ale jeho svědectví nikdo nepřijímá. . . Otec miluje Syna a všechnu moc dal do jeho rukou. Kdo věří v Syna, má život věčný. Kdo Syna odmítá, neuzří život, ale hněv Boží na něm zůstává.“ (Jan 3,31 -36)\nBůh má tedy pro naši pozemskou omezenost pochopení, ostatně nás tak stvořil, proto nám vychází vstříc tím, že nám posílá svého Syna, aby nám zprostředkoval Jeho samého. A výsledek – nepochopení a odmítání. Pyšný a arogantní člověk nemůže přimout věci Božího Ducha. Čí je to vina, že jsme takoví? Stvořil nás takové snad Bůh? V tomto jediném okamžiku by snad i ten nejzatvrzelejší ateista dokázal připustit, že Bůh existuje a to jenom proto, aby na Něj mohl svalit vinu: „Ano, Bůh za to může! To On nás stvořil tak nedokonalé!“ Bůh nás ale takto nestvořil, to je naše práce. Bůh nás stvořil především svobodné, protože jenom svobodný člověk dokáže doopravdy milovat a také. . . doopravdy nenávidět. Rozhodnutí je pouze na nás. Ke svobodě se však váže jedna nepříjemná věc, a tou je zodpovědnost. Jedním z protikladů naší společnosti je, že si lidé na jednu stranu činí nároky na svobodu, ale na druhou stranu jednají velmi nezodpovědně, takže svým chováním potlačují svobodu ostatních. Když pak nezodopovědné lidské činy vedou k nejrůznějším tragédiím, s oblibou říkáte: „Jak to mohl Bůh dopustit? Vždyť kdyby byl, nemohlo by se stát to a to.“ Je to opravdu Boží vina, že my lidé děláme hrozné věci? Právě v takových chvílích by se i ateistovi Bůh hodil. Dokud je všechno v pořádku, Bůh neexistuje, ale jakmile se něco stane, jde Bůh jako první na lavici obžalovaných. To je logika všech nevěřích lidí vycházející z jejich tzv. zdravého rozumu. A někteří ještě dodají: „Tak vidíš, celá ta víra v Boha je úplný nesmysl.“ Opravdu? A není spíš nesmysl jejich vlastní nesmyslné pojetí víry?\nOtázkou tedy není, zda existuje něco vyššího, co nás přesahuje – zda existuje Bůh. Otázkou je, jestli jsi TY ochoten připustit, že Bůh existuje. Jestli Mu dovolíš vstoupit do tvého života. Mnozí ateisté ochotně přiznávají, že by si přáli, aby ve vesmíru žádný Bůh nebyl. Nietzsche dokonce napsal: „Kdyby nám tohohle Boha křesťanů někdo dokázal, věřili bychom v něj ještě méně.“ Myslím, že tato věta plně vystihuje podstatu ateismu – tedy přání, aby žádný Bůh nebyl a nikomu jsme se nemuseli ze svých činů zodpovídat. Bůh pro ateisty není ani tak neviditelný jako nežádoucí. Jednoduše jim stojí v cestě jako příliš přísný rodič. Vtip je v tom, že Bůh bude tvým rodičem stále – ať Mu budeš utíkat a nadávat Mu nebo k Němu v pokoře přijdeš. Ateista by tedy neměl říkat, že Bůh neexistuje, spíš by měl říkat: „Bůh mi překáží, proto nechci, aby existoval.“ To by bylo tvrzení mnohem přesnější a také pravdivější.\nK tomu, aby se k nám Bůh sklonil, je v první řadě potřebná především jedna věc – pokora – to je první krok víry. Jsi pokorný? Pokud ne, budeš tady dál zatvrzele stát a osaměle čelit prázdnotě a zbytečnosti svého bytí. Budeš tím statečným člověkem, který nezakolísá tváří v tvář nevyhnutelnému osudu. I kdybys měl tisíc možností mu uniknout, neuděláš to. Proč? Protože jsi tak hrdý a pyšný! Ale na co vlastně? Na co bys měl ty, který jsi vznikl z primitivního zvířete řídícího se pouze svými pudy, být hrdý? A kdo to po tobě chce? Nespočívá celá záhada spíš v tom, že jsi Boha ze svého života vytlačil, aby ses jím mohl stát sám? Teď jsi pánem vesmíru ty a ty o všem rozhoduješ – nebo si to alespoň naivně myslíš.\nNa závěr pár otázek pro ateisty: Z jakého důvodu bychom se měli spoléhat na tzv. zdravý rozum, když je jen pouhým výplodem nahodilé evoluce? Copak evoluce jako taková má nebo někdy měla nějaký vyšší plán? Bylo snad jejím záměrem zprostředkovat nám svět takový jaký skutečně je? Nebo nám zprostředkovává svět pouze tím nejjednodušším a nejomezenějším způsobem, aby pro nás byl co nejlépe pochopitelný a stravitelný? I když to je vlastně nesmysl, to by pak znamenalo, že evoluce při svém díle nějakým způsobem uvažuje a to už by pak nemohla být evoluce, ale. . . Bůh. No to snad ne! Evoluce je přece holým bojem o přežití, kde vítězí jenom ti nejsilnější a ti, kteří se dokážou nejlépe přizpůsobit danému prostředí. Tak jak je tedy možné, že si tady klidně sedíme a přemýšlíme nad smyslem svojí existence? To v plánu evoluce jistě nebylo – abychom mysleli jinak, než pro vlastní zisk. Je snad přemýšlení, které nevede k přežítí do druhého dne, nějaká vada, která se vloudila do evolučního procesu? Jak vůbec mohla evoluce vyprodukovat bytosti, kterým tenhle svět nestačí? Kde se berou všechny ty myšlenky ohledně Boha a věčnosti? Tak se mi zdá, že ta vaše evoluce má podezřele božské rysy ;-) Hanka\nJakub - Otázky a odpovědi\nJak jsem to tak pochopil, tak cílem tohoto článku je zpochybnit rozumové a smyslové chápání světa kolem nás. Dobře. Ale pak je tam jedna část, kde se tvrdí, že Bůh se nám dal zjevit skrz Ježíše Nazaretského. Tedy, že existence Ježíše dokazuje existenci Boží. Ale zprávu o tom, že Ježíš žil a dělal to co dělal, nám předali lidé (skrz evangelia), kteří ho viděly a slyšely. Tedy ho vnímali svými omezenými smysli a ty vjemy zpracovávaly svým omezeným rozumem, nebo ne? Nebo ti lidé snad disponovali nějakými vyššími smysli, které jim dovolily vnímat Ježíše a jeho otce neomylně a nepokřiveně? A kde máme jistotu, že správně čteme a chápeme samotná evangelia, když k tomu opět používáme náš omezený rozum a smysly? Z toho článku je evidentní, že vědomí existence Boha je, bylo a vždy bude závislé na našich omezených smyslech, rozumu, atd. Nic jiného totiž nemáme.\nK závěrečným otázkám:\nZ jakého důvodu bychom se měli spoléhat na tzv. zdravý rozum, když je jen pouhým výplodem nahodilé evoluce?\n- Protože nám nic jiného nezbývá. Nic lepšího nemáme. Proto bychom ho měli používat obezřetně.\nCopak evoluce jako taková má nebo někdy měla nějaký vyšší plán?\n- Ne, nemá. A ani nikdy neměla.\nBylo snad jejím záměrem zprostředkovat nám svět takový jaký skutečně je? Nebo nám zprostředkovává svět pouze tím nejjednodušším a nejomezenějším způsobem, aby pro nás byl co nejlépe pochopitelný a stravitelný?\n- Evoluce nás vybavila rozumem a smysly, protože to zvyšuje naši šanci na přežití. Čím lepé rozumíme věcem kolem sebe, tím líp pro nás. Kdybychom světu kolem nás rozuměli špatně, už bychom dávno vyhynuli.\nAle jak napsal Richard Dawkins evoluce je 'slepý hodinář'. Nikdy dopředu neví, co dělá a dost často udělá chybu. Proto se spousta lidí chová iracionálně, i když si to ani neuvědomují a často tvrdí opak. Těmito jevy tzv. 'omezené racionality' se intenzivně zabývají obory jako je kognitivní a evoluční psychologie, nebo behaviorální ekonomie.\nTak jak je tedy možné, že si tady klidně sedíme a přemýšlíme nad smyslem svojí existence? To v plánu evoluce jistě nebylo – abychom mysleli jinak, než pro vlastní zisk. Je snad přemýšlení, které nevede k přežítí do druhého dne, nějaká vada, která se vloudila do evolučního procesu? Jak vůbec mohla evoluce vyprodukovat bytosti, kterým tenhle svět nestačí? Kde se berou všechny ty myšlenky ohledně Boha a věčnosti?\n- To sou dobré otázky. A zabývá se jimi zase několik oborů a mnoho teorií a hypotéz.\n20. 4. 2014 20:04 Odpovědět\nJakub - Re: Otázky a odpovědi\nKdyž tu otázku ještě trochu přeformuluji: Jestliže nemáme důvěřovat lidským smyslům a rozumu, protože jsou omezené. Pak proč bychom měli důvěřovat smyslům a rozumu těch lidí, kteří sepsali evangelia?\n20. 4. 2014 20:16 Odpovědět\nHanka - Re: Re: Otázky a odpovědi\nnemyslím si, že by bylo zas tak důležité zkoumat, které obory se zabývají lidským myšlením, i když je to nepochybně velmi zajímavé téma. Mě osobně ani tolik nezajímají nejrůznější rozbory a rozpitvávání. Bývá to zdlouhavé, únavné a v konečném důsledku se člověk stejně nedozví to, co skutečně potřebuje vědět. V tom jsme my lidé nepřekonatelní. Spíš mě zajímá důvod, smysl toho všeho a obávám se, že na to mi žádný vědní obor nedokáže dát uspokojivou odpověď, i když nějakou jistě ano – o tom nepochybuji :-) Jenže, je odpověď a „odpověď“. Jestliže Vám stačí výpověď nějakého vědce nebo odborníka, je to Vaše volba, ale moc bych Vám přála, aby Vám nestačila.\nA proč důvěřovat výpovědi lidí, kteří sepsali evangelia? Je to otázka volby a především víry. Prostě tomu věřím, jinak bych nemohla být věřící. Samozřejmě, že pokud nebudu chtít, vždycky si najdu důvod tomu nevěřit a milióny argumentů. Ovšem, stále častěji zjišťuji, že spousta argumentů proti je hodně zavádějících s cílem vymýtit křesťanství. Už tento fakt mě sám o sobě utvrzuje v tom, že křesťanství je pro spoustu lidí nepohodlné, proto proti němu tolik vystupují s cílem jej zesměšnit. Kdo ale skutečně nepředpojatě hledá, ten odpovědi jistě najde. Přeji Vám v tom hodně štěstí!\n27. 4. 2014 12:39 Odpovědět\nJakub - Re: Re: Re: Otázky a odpovědi\n"Prostě tomu věřím" Pokud je to tak prosté a jednoduché. Proč o tom psát tak komplikované a dlouhé články? Stránky se jmenují "K zamyšlení". Ale když se nad nějakým vaším článkem zamyslím, tak se pak od vás dozvím, že to vlastně nemá cenu. Že se nad tím nedá vlastně zamyslet, že to nelze pojmout rozumem, nebo hledat argumenty. Že to je vlastně všechno otázka víry. Proč se tedy tyto stránky nejmenují "K víře" nebo "K citům"?\n29. 4. 2014 22:45 Odpovědět\nHanka - Re: Re: Re: Re: Otázky a odpovědi\nto, že tomu „prostě věřím“, neznamená, že víra je prostá nebo jednoduchá. Ani v nejmenším. Je to stejné, jako když napíšu, že tohle je prostě můj život. Určitě to neznamená, že je jednoduchý :-) Stránky jsem jistě založila proto, aby se čtenáři nad textem zamýšleli a je dobře, že někteří tak činí. Člověk se ale může zamýšlet různými způsoby a někteří lidé pouze provokují, což má k zamyšlení hodně daleko. Tím ale nemám na mysli Vás. Vůbec Vás neznám a netuším, jaké jsou Vaše úmysly, a proto budu předpokládat, že jenom dobré :-)\nPřeji Vám pěkný den!\n30. 4. 2014 14:07 Odpovědět\nJakub - Re: Re: Re: Re: Re: Otázky a odpovědi\nSamozřejmě že teď trochu provokuji :-D Ale to protože mám pocit, že vaše reakce nebyla tak úplně fér. Že jste to tak trochu zahrála do autu. Napřed uveřejníte článek, který rozebírá a rozpitvává téma týkající se lidského rozumu a smyslů. Ale pak v diskuzi napíšete, že nic rozebírat a rozpitvávat nechcete. Navíc, na konec toho článku jste napsala asi sedm různých otázek pro ateisty. Ale pak zase v diskuzi píšete, že vás vlastně ty otázky a odpovědi na ně vlastně nezajímají. A že vás jenom zajímá jedna otázka (o které není ani v samotném článku zmínka) a jedna odpověď. Trochu mě to samozřejmě zklamalo, když už jsem si dal tu práci a pokusil se zodpovědně a čistě reagovat na ten článek a věcně odpovědět na ty otázky.\nV diskuzi jste jen vlastně napsala, že jste hluboce přesvědčená věřící a jen tak něco vás nepřesvědčí o opaku. To je sice hezké, ale v diskuzi k ničemu. Já původně vůbec nechtěl vůbec rozebírat vaše (nebo jakékoliv jiné) osobní postoje. Ani nemůžu, protože vás neznám. Já se chtěl věnovat čistě jenom tomu článku a tomu, co je tam napsaný, bez nějaké osobní argumentace. Pak sem tam totiž mohou začít plést emoce a podobně. Já a vy se teď navíc vystavujeme riziku, že když něco napíšu, tak vy si to můžete omylem vzít osobně. Prostě si myslím, že je fér si v takových diskuzí držet trochu odstup, bavit se věcně o tématu, a neplést do toho svoji osobu. Na to se nedá nijak věcně protiargumentovat a diskuze potom do háje.\nNavíc mám pocit, že se trochu uzavíráte. Že si kolem sebe stavíte barikádu, když například tvrdíte: "Samozřejmě, že pokud nebudu chtít, vždycky si najdu důvod tomu nevěřit a milióny argumentů.". Ale co já s tím? Klidně bych to mohl říct i já. Mohl bych napsat, že "jsem prostě ateista." A že "pokud nebudu chtít, tak si najdu důvod jím nebýt a milióny argumentů." Ale co tím získám?\nStejně tak věta "Kdo ale skutečně nepředpojatě hledá, ten odpovědi jistě najde." je určitě pravdivá a já s ní naprosto souhlasím. Ale ukažte mi, kdo na světě si tohle nemyslí? Nikdo asi nebude tvrdit, že kdo hledá předpojatě, najde stejné odpovědi, jako ten nepředpojatý. Připomnělo mi to bezvýznamné "sliby" politiků před volbami. Když nám tvrdí, že nebudou brát úplatky, že budou čestní, že nebudou dělat ostudu. Háček je v tom, že žádný politik na světě o sobě nebude tvrdit, že bude brát úplatky, že nebude čestný, že bude dělat ostudu... Takže to zní hezky, ale to naprosto vyprázdněné a nic nového se tím neříká...\nVlastně celý ten jeden odstavec bych mohl vtipně přeformulovat. Když tam změním jen pár pojmů, klidně bych se s ním ztotožnil. "A proč nedůvěřovat výpovědi lidí, kteří sepsali evangelia? Je to otázka volby a především pochybností. Prostě o tom pochybuji, jinak bych nemohl být skeptik. Samozřejmě, že pokud nebudu chtít, vždycky si najdu důvod o tom nepochybovat a milióny argumentů. Ovšem, stále častěji zjišťuji, že spousta argumentů proti je hodně zavádějících s cílem vymýtit ateismus. Už tento fakt mě sám o sobě utvrzuje v tom, že křesťanství je pro spoustu lidí nepohodlné, proto proti němu tolik vystupují s cílem jej zesměšnit. Kdo ale skutečně nepředpojatě hledá, ten odpovědi jistě najde. Přeji Vám v tom hodně štěstí!"\n30. 4. 2014 19:49 Odpovědět\nHanka - Re: Re: Re: Re: Re: Re: Otázky a odpovědi\nMáte pravdu, že odpovědi ateistů konkrétně mně, mě nezajímají, protože jsou všechny jako přes kopírák. Nebaví mě vést nekonečné a nesmyslné diskuze, o kterých už dopředu vím, jak skončí. Vždycky je mi akorát líto času a energie, které jsem do toho vložila, a které jsem mohla využít mnohem smysluplněji. Je logické, že každý si hájí to svoje, protože k tomu má své důvody a na tom já nic nezměním, ať napíšu cokoli a nabídnu jakékoli argumenty. Nejde mi vůbec o to, co kdo napíše mně. Spíš mi jde o to, aby lidé kladli otázky sami sobě a pokoušeli si na ně bez zaujatosti a předpojatosti najít odpovědi. S diskuzemi mám bohaté zkušenosti především z facebooku, kde jsem je vedla několik let a už mě to vážně nebaví. Zjistila jsem, že naprostá většina ateistů jsou neskutečně vulgární a agresivní lidé, kteří jenom vyhledávají a kopírují myšlenky jiných, kteří nejsou o mnoho lepší než oni. Stačí se podívat na jejich facebookové stránky a člověk hned ví, kolik uhodilo. Tím se Vás ale nechci nijak dotknout! Prosím, neberte si to osobně! Jenom Vám chci vysvětlit, proč nechci zabředávat do nekonečných a vyčerpávajících diskuzí.\nAno, máte pravdu, stavím kolem sebe barikády z výše popsaných důvodů. Ale pochopte, já Váš způsob myšlení nemohu nijak ovlivnit, není to v mé moci. Je to jenom na Vás.\n„Kdo hledá, najde“ je výrok z Bible. Jsou to slova Ježíše Krista. Tudíž, neslibuji to já, ale On :-) Dále to pokračuje „Kdo tluče, tomu bude otevřeno. . . kdo prosí, dostává“. To vše slibuje Bůh, nikoli já.\nPochybovat není vůbec špatné. Naopak, může to být začátek nové cesty, nového způsobu myšlení, nového života. . . Proto Vám v tom přeji hodně štěstí! ;-)\n1. 5. 2014 14:35 Odpovědět


Opravte nekompatibilitu Samsung Galaxy S7 s Toyota Bluetooth - Tech | Duben 2021\nApple, UdálostiMobil, Tisk, Fámy, Sociální Média, TechnikaInstagram, Social Media, TechCool Tech Jobs, Facebook, Fem GeekCool Tech Jobs, Fem GeekSociální Média, TechFem Geek, Tech, Women In TechPověstiApple, How To's, TechSociální MédiaFacebook, TechSociální Média, TwitterUdálosti, Sociální Média, Start-Upy, TechČlánky Událostí, HardwareTisk, Zvěsti, Sociální Média\nVětšina uživatelů Samsung Galaxy S7 se potýká s opakujícím se problémem, že jejich telefon nezůstává připojen k Bluetooth Bluetooth společnosti Toyota. Signály náhle poklesnou po dvou až čtyřech minutách. Problém s Bluetooth je pro majitele zařízení velmi nepříjemný. Níže uvádíme několik řešení, jak opravit nekompatibilitu Samsung Galaxy S7 s technologií Toyota Bluetooth.\nPřepnout a zapnout Bluetooth\nNejjednodušší způsob, jak opravit nekompatibilitu Samsung Galaxy S7 s Toyota Bluetooth, je přepnout a zapnout přepínač Bluetooth v Nastavení vašeho zařízení.\nZkuste restartovat zařízení. Chcete-li restartovat telefon, stiskněte a podržte tlačítko napájení; pak z zobrazené nabídky vyberte „Restartovat“.\nZapomeňte na uložená zařízení\nDalším řešením, které společnost Samsung navrhuje opravit nekompatibilitu Samsung Galaxy S7 s Toyota Bluetooth, je umístit telefon do režimu v letadle na tři minuty a poté jej deaktivovat. Poté při pokusu o spárování zapomeňte na všechna uložená připojení a znovu je povolte a ujistěte se, že je váš telefon v synchronizovaném režimu. Přejděte do Nastavení a poté Bluetooth, zobrazí se seznam všech spárovaných zařízení Bluetooth. Jeden po druhém klepněte na tlačítko Zapomenout, abyste je odstranili a restartovali zařízení.\nZkontrolujte, zda je software Bluetooth společnosti Toyota aktuální a prohlédněte si jeho příručku, kde najdete další informace.\nVymazat mezipaměť Bluetooth\nNejúčinnějším řešením, jak opravit nekompatibilitu Samsung Galaxy S7 s Toyota Bluetooth, je vymazat všechna data a mezipaměť Bluetooth vašeho zařízení. Přejděte do Nastavení, poté Správce aplikací, poté přejeďte prstem doleva nebo doprava a zobrazte všechny karty a vyberte Bluetooth. Dále klepněte na Force Select a poté na Clear Cache and Data. Nakonec klepnutím na OK potvrďte a restartujte telefon.\nMůžete se pokusit vyčistit systémovou mezipaměť, která ukládá dočasná systémová data, jakmile se někdy zaplní; to se liší od vymazání mezipaměti jednotlivých aplikací a nezpůsobilo by to ztrátu osobních údajů. Pro vymazání mezipaměti systému vypněte telefon a současně stiskněte a přidržte následující tři tlačítka: klávesa pro zvýšení hlasitosti, tlačítko Domů a vypínač. Když telefon vibruje, pusťte pouze vypínač. Poté, když se objeví obrazovka pro obnovení systému Android, uvolněte hlasitost a domovskou klávesu. Nyní stisknutím klávesy pro snížení hlasitosti zvýrazněte „vymazat mezipaměť“ a stisknutím vypínače ji vyberte. Nyní je zvýrazněna možnost „restartovat systém“, stisknutím vypínače jej vyberte a restartováním telefonu opravte nekompatibilitu Samsung Galaxy S7 s technologií Toyota Bluetooth.\nučinit Windows 10 start menu vypadat jako Windows 7


Koupelnové doplňky Vybavení interiéru ✅ online eshop\n👌 Řada Cosmopolitan je pečlivým vyvážením designu a funkcionality. Její styl je perfektní pro moderní koupelny, ve kterých geometrické tvary a čisté linie hrají klíčovou roli. Koupelna se již dávno zbavila své nálepky staromódního, ryze funkčního prostoru. Dnes jde o místnost, ve které si dopřáváte uvolnění a relaxaci. Řada Cosmopolitan, to je nejen\nKoupelnové doplňky Vybavení interiéru 4,5 (90%) 26 x hodnotené\nKategorie produktů koupelnove doplnky vybaveni interieru obsahuje 30 záznamů.


Plocha: 1164 m2\nK prodeji nabízíme pozemek, výměra 1.164 m2 v obci Ševětín. Obec má plnou občanskou vybavenost, nachází se 16 km do Českých Budějovic. Poblíž les, rybník, železnice, malebná krajina v klidné lokalitě. ...Více info\n815.000 Kč Nemovitost\nPlocha: 5882 m2\nNabízíme exkluzivně k prodeji stavební pozemky p. č. 565 (ostatní plocha) a p. č. 567/5 (ostatní plocha) o výměře celkem 5.882 m2, to vše v katastrálním území Dolní Libchava, okres a obec Česká Lípa, ...Více info\n4.823.000 Kč Nemovitost\nObec: Útěchovice, Hamr na Jezeře\nPlocha: 8065 m2\nProdej pozemku na okraji obce Útěchovice u Hamru na Jezeře, vhodný pro výstavbu. Jižně orientovaný pozemek je rovinatý-mírně svažitý k potoku na spodním okraji pozemku. Nachází se na polosamotě (souse ...Více info\nProdej, stavební pozemek, 829 m2, Cvikov\nNabízíme k prodeji pozemek určený k zastavění o celkové výměře 829 m2 (p.č. 216/3,44/5, 44/4 ) v obci Cvikov. Pozemek se nachází na hezkém místě, v blízkosti supermarket Penny. IS na pozemku. Doporuč ...Více info\nObec: Pihel, Nový Bor\nPlocha: 1518 m2\nNabízíme k prodeji stavební pozemek o celkové výměře 1518 m2 v obci Nový Bor, k.ú. Pihel. Pozemek je slunný a rovinatý. IS na hranici pozemku.Cena nemovitosti: 990.000,- Kč + provize RK.Doporučujeme! ...Více info\nUlice: Kosovo Pole\nStavební pozemek blízko přírodě s kouzelným výhledem do krajiny 1407 m2 a přesto ve městě. Součástí pozemku může být i projekt na dům . Pozemek je plně vybavený inženýrskými sítěmi, které jsou zahrnut ...Více info\nProdej, stavební parcela, Skalice u České Lípy, 5493 m2\nPlocha: 5493 m2\nNabízíme k prodeji stavební parcelu ve Skalici u České Lípy o celkové výměře 5493 m2. Parcela se nachází na hezkém slunném místě. Pozemek je rovinatý. Inženýrské sítě nedaleko pozemku. Více informací ...Více info\nObec: Obora, Doksy\nDovoluji si vám nabídnout k prodeji stavební pozemek o rozloze 756 m2 v zajímavé lokalitě nedaleko Máchova Jezera v obci Obora, okres Česká Lípa. Pozemek je rovinatý a má rozměry 12 x 63 metrů. Na poz ...Více info\nPRODEJ POZEMKU v České Lípě, prodej stavebního pozemku pro výstavbu rodinných domů v České Lípě, lokalita Stará Lípa. Pozemek v klidné části na okraji města na mírně svažitém terénu s překrásným výhl ...Více info\nProdej stavebního pozemku 952m2, Stružnice u České Lípy. Rovinatý pozemek. Voda, plyn,elektrika u paty pozemku. Velmi dobrá dostupnost do České Lípy. Autobusové a vlakové spojení. Okolní zástavba rodi ...Více info\nPRODEJ STAVEBNÍHO POZEMKU v České Lípě, 1500m2


Ať žijí duhové rodiny!\nPodle nedávného rozhodnutí ústavního soudu mohou jedinci žijící v registrovaném partnerství požádat o osvojení dítěte. Jedná se o důležitý krok k odstranění jejich méněcennosti před zákonem. Rodinu totiž tvoří hlavně jedinečná láska.\nEduard Kopáček: Osvojovací novela ministrů Dienstbiera a Pelikána\nLukáš Senft: Tak půjdou homosexuálové do pekla, nebo ne?\nJaroslav Bican: A kam se hlásíš ty? Mezi bukvice, či mezi stalinisty?\nKateřina Kňapová: Existenciální tíseň české rodinné politiky\nV pondělí začíná Prague Pride, Klinika k němu nabídne alternativu\nJan Trnka: Nepřizpůsobuj se, měň společnost\nZelení se jako jediná politická organizace podílí na programu Prague Pride\nAdam Borzič: Queer spiritualita stvoření\nMagdaléna Šipka: Genderová teorie vyhrála\nProběhne osmý ročník festival Prague Pride, kritikům vadí komerce\nMarie Feryna: Prague Pride a Alt*Pride: mezi dvěma davy\nTereza Zvolská: Vpředu byznys, vzadu party\nFotogalerie: Pochod Prague Pride 2017\nNa konci června se dočkal český právní systém odstranění jednoho z diskriminačních opatření týkající se stejnopohlavních párů a jejich rodin. Ze zákona o registrovaném partnerství byl rozhodnutím ústavního soudu vymazán oddíl, který zakazoval registrovaným partnerům požádat o osvojení dítěte.\nJiž dříve o změnu zákona usilovali ministři Diensbier a Pelikán. Podpořila ji ombudsmanka Anna Šabatová. Jejímu uzákonění předcházela analýza Duhových rodin z pera socioložky Petry Kutálkové. Aktivita v tomto poli měla podporu Prague Pride i hnutí Proud. Předcházelo jí také mnoho zahraničních studií, které opakovaně potvrzovaly, že děti, vychovávané stejnopohlavními páry, se nemají hůře než ty, vychovávané mužem a ženou.\nJiž existence těchto výzkumů popírá některé námitky, které proti tomuto právnímu posunu vznesl Martin Weiss. Weiss ve svém komntáři pro internetový deník Echo tvrdí, že je ve vědeckém světě zapovězené tuto otázku pokládat. Jakým směrem však otázka vlastně směřuje?\nMartin Weiss mluví o tom, zda-li není oprávněné se ptát, jestli by se dítě nemělo setkávat s vzorci chování žen i mužů. Na to zřejmě ironicky poznamenává, že gender je pouze konstrukt.\nNemyslím si, že otázku, zda-li je gender konstrukt, nebo ne, lze zodpovědět jednoduše. Přikláním se však k myšlence, že je jistě z velké části konstruktem. Příklad, který uvádí Weiss (tedy přítomnost žen na všech pozicích v armádě, která je prý vyžadována přes jejich sníženou bojeschopnost), lze zcela zpochybnit připomenutím Kurdské ženské milice, která nejstatečněji vzdoruje nejobávanější armádě současnosti.\nRodinu tvoří jedinečná láska\nSvět se častěji než ze vzorových příkladů skládá z originálních příběhů. V otázce dětí to pak platí obzvlášť. Děti dokáží být skutečnými studnicemi překvapení a inspirace. Jejich bohatá fantazie nás, kteří s nimi trávíme čas, dokáže znovu a znovu přivádět k úžasu. Stejně tak překypující originalitou jsou často dětské reakce na společenské situace, do kterých se dostanou.\nDůležité je o dětech nepřemýšlet jen jako o nepopsaných listech, které teprve utváří jejich okolí, ale také jako o lidech se schopností si svobodně utvářet názory, i když tato schopnost někdy ještě není plně rozvinuta.\nAno, rozhodně bychom děti, stejně jako jejich rodiče, měli chránit zákonem před zneužitím. Jako společnost jsme se také rozhodli investovat do jejich vzdělání a postarat se o děti, jejichž rodinné zázemí v péči selhalo.\nTo ovšem ještě neznamená, že můžeme – jménem společnosti – životy dětí donekonečna omezovat. Je naší zodpovědnotí, aby se ta nejzranitelnější část naší společnosti nesetkávala s útlakem, násilím, lidskou zlobou a zlem. Na druhou stranu je ale vůči dětem samotným kruté, pokud je jim bráněno v objevování, zažívání různorodých, pestrých situací. Právě zúčastněné setkání s realitou může nejvíce pomoci k tomu, aby si jako dospělí vytvořili zodpovědně vlastní názor.\nDůležité je o dětech nepřemýšlet jen jako o nepopsaných listech, které teprve utváří jejich okolí, ale také jako o lidech se schopností si svobodně utvářet názory, i když tato schopnost někdy ještě není plně rozvinuta. Foto nerdywithchildren.com\nNemluvme jen o tom, že si LGBT+ rodiče uzurpují právo na to mít děti. Mluvme také o právu dětí žít se svými LGBT+ rodiči. Nevím, jak pana Weisse, ale mě jako dítě nějak zvlášť netrápilo to, co se děje v ložnici mých rodičů. Byla jsem šťastná za stabilní, upřímný zájem dospělých a bylo mi v tu chvíli jedno, jestli o mě pečuje moje matka s mým dědečkem, otec a dědeček nebo matka s babičkou.\nPokud mluvíme o „vzorech chování“ a vážeme je na pohlaví, možná by nás měl daleko více zajímat počet žen v profesi učitelek a vychovatelek. Byla jsem vychována především ženami, takže jsem si až na vysoké škole hledala cesta k mužům-pedagogům.\nNerozumím tomu, jak si kdokoli, kde zná prostředí dětských domovů a účinky, jaké toto prostředí na děti má, může myslet, že by dětem nebylo lépe v rodinách. Samozřejmě v rodinách důsledně prověřených! V těch rodinách, které vytváří pro děti nejlepší prostředí. O tom, které rodiny nebo jedinci jsou vhodní, by ale neměla rozhodovat sexuální orientace.\nRodinu netvoří skutečnost, že se napasuje do určité pomyslné formy. Rodinu tvoří proces, ve kterém se naopak utváří vlastní neopakovatelná, živá struktura. Nový život zde vzniká z tvořivého setkání protikladů, setkání dvou a více jedinečných a originálních bytostí, které se často rozhodnou předávat život dál, vytvářet místo pro růst.\nNěkteří si možná nedokáží představit rodinný provoz, který není rozdělený mezi muže a ženu, ale mezi dva lidi stejného genderu. Přesto i stejnopohlavní rodiny musí řešit úplně stejné výzvy. I dva muži nebo dvě ženy navzájem tvoří celek. Ve vzájemném soužití se navzájem dopňují. Utváří svoje vlastní role napříč zažitým gendrem.\nDěti se potřebují učit z láskyplných vztahů dospělých. Důležitým požadavkem na „rodinost“ určitého uspořádání je nepochybně klid a stabilita. Stabilní pozornost. Jednoduše: jedinečná láska. Právě toho se dětem v dětských domovech často nedostává.\nGayové a lesby vychovávají děti od nepaměti\nPojďme se chvíli nad onou stabilitou zamyslet. Stabilita rodiny byla historicky podpíraná mnoha pilíři – často ekonomickými, politickými nebo konzervativně morálními. Většina těchto pilířů v posledních stoletích postupně popadala. Rodina se změnila. Rozhodně nechci tvrdit, že jen k horšímu. Tradiční rodina není žádným „zlatým teletem“, je důvodem pro mnoho domácího násilí, vzniku prostituce, strukturou, která často sloužila nejen k ochraně, ale také k zotročení ženy (a velmi často i muže).\nZ pilířů držících rodinu zůstal především pilíř citový, emoční. Sdílená intimita, důvěra. Vzájemné propletení na tělesně-duševní úrovni. Můžeme říct, že zbylo „jádro“ vztahu. Toto jádro je však velmi náchylné na jevy jako je nevěra, změna osobnosti, přítomnost několika různých „kariér“ a podobně.\nOpuštění striktního patriarchálního modelu, který vyžadoval zplození biologického následovníka, umožnilo spoustě mužů a žen vyjít na světlo se svojí neheterosexuální orientací. Ti, kteří jsou spíše homosexuální pak mohou v posledních letech žít s partnerem opačného pohlaví. Tento druh vztahů umožňuje lidem s homosexuální orientací hlubokou intimitu a sexuální uspokojení.\nNenechme se mýlit. Gayové a lesby vychovávají své děti od nepaměti. Dříve však kromě výchovy dětí také často předstírali heterosexuální vztah a v některých případech skrývali paralelní další vztah, který byl minimálně na tělesně-intimní úrovni patrně daleko upřímnější než vztah s oficiálním partnerem.\nPředstavme si například ženu s homosexuální orientací a její potenciální dítě. Mohla by si zvolit vstup do heterosexuálního svazku a v něm počít dítě. V něm by pak mohla dlouhodobě setrvávat a přitom v něm nenacházet skutečnou citovou intimitu a být dlouhodobě sexuálně frustrovaná. Mohla by si najít tajnou milenku. Mohla by se rozvést, zůstat sama nebo si najít dlouhodobou partnerku. Další variantou samozřejmě je, že si nejprve najde dlouhodobou partnerku, se kterou ji bude pojit silné pouto lásky uskutečněné i na sexuální úrovni.\nPokud si představíme těchto několik teoretických modelů, myslím, že je zřetelné, co je ideální pro klidný a bezpečný vývoj dítěte. Patrně nejlepší variantou je ta, v níž tato žena s homosexuální orientací otěhotní ve vztahu se svojí dlouhodobou partnerkou. Pokud se tedy vůbec pasujeme do role těch, kteří se k rodinnému životu druhých vyslovují.\nSouhlasím s tím, že lidé obecně nemají právo na to „mít děti“. Děti nelze totiž nikdy pouze „mít“ a pouze je „vlastnit“. Stejně tak vychovávat potomka není nikdy jen právo, ale vždycky také mnoho práce a povinností.\nPéče o další generaci je jedním z úkolů, ke kterému jsme jako dospělí všichni voláni. Je jednou z výzev, na kterou všichni svým životem odpovídáme. Stojí blízko otázky po smyslu. Právě proto se přikláním k myšlence,že ani členům LGBT+ komunity nemá být odmítnuto právo na toto volání odpovědět.\nNemůžu se ubránit myšlence, že odpor vůči rodičovství lidí LGBT+ je stále motivován představou, že neheterosexuální orientace je nemoc. Jaký jiný můžeme mít důvod k tomu, abychom někomu nesvěřili výchovu dítěte? Děti vychovává široké spektrum lidí, roli nehraje politická příslušnost, hudební vkus, tělesné znaky ani nic jiného.\nLidé, kteří vystupují proti výchově dětí v LGBT+ rodinách, stále vidí neheterosexuální orientaci spíše jako určitý druh schizofrenie nežli jako rozdíl „vkusu“.\nNedořešenou otázkou zůstává fakt, že některé děti stále vyrůstají v situaci, kdy jsou více než dva lidé v roli jejich rodičů. Tato situace nastává samozřejmě i v případě stejnopohlavních párů, ale také velmi často u párů heterosexuálních, které prošly rozvodem nebo rozchodem. Doufám, že i pro partnery některého z biologických rodičů, kteří plně zastávají rodičovskou roli, bude nalezeno určité právní zakotvení.\nRozhodnutí ústavního osudu je nepochybně krokem vpřed. Věřím, že dopomůže ke šťastnějšímu a plnějšímu životu mnoha dětí a jejich rodin. Mnoho úprav by si ostatně zasloužily také zákony týkající se lidí transexuálních. Věřím tedy, že tento právní posun bude následován dalšími, kteří sejmou z příslušníků LGBT+ komunity jejich méněcennost před zákonem.


CEP / články / Jiří Weigl: Politický komentář IVK č. 26 - Plané naděje na řešení krizí volbami\nJiří Weigl: Politický komentář IVK č. 26 - Plané naděje na řešení krizí volbami\npublikováno: 25.04.2014, čteno: 1282×\nVolby jsou technickou procedurou, která sama o sobě žádné věcné řešení jakéhokoliv společenského problému nepředstavuje. Jsou pouze mechanismem, jak dát nějakému věcnému politickému řešení – programu personifikovanému konkrétní osobou nebo politickou stranou touto cestou společenskou legitimitu. Tuto proceduru má smysl uplatnit pouze tehdy, pokud existuje politický démos, tj. relativně homogenní občanská pospolitost se společně prožívanou identitou a z ní plynoucí ochotou celé společnosti výsledky voleb akceptovat a podřídit se jim. V takovém případě mohou být volby cestou k řešení krize.\nPokud je však konkrétní země rozdělena etnicky, nábožensky apod., pokud ji nespojuje společně prožívaná identita a společný jmenovatel je malý, potom mají volby zcela jiný charakter. Volby slouží pro voliče primárně jako potvrzení příslušnosti k vlastní etnické či náboženské entitě. Program je druhotný. V takto rozdělené společnosti je výsledek voleb dán předem – vítězí nejpočetnější etnikum či náboženství.\nNaprostým omylem jsou západní pokusy organizovat volby v dominantně kmenových společnostech, jako je Afghánistán, subsaharská Afrika atd. Zvyky a tradice takové společnosti uznávají přirozené rodové a kmenové autority, případně moc plynoucí z vojenské síly. Demokratické procedury výběru politické reprezentace jsou zde cizorodé a pro zvolené nezakládají nárok na náležitou společenskou autoritu. S tímto problémem se Američané potýkali v Afghánistánu celá léta, vynakládali nesmírné finanční částky na udržování loutkové vlády sporných osob bez autority – vítězů voleb, jejichž smysl většina nucených voličů nechápala. Výrazně produktivnější by bylo bývalo pravděpodobně vsadit na tradiční metodu vojenské a finanční podpory nejslibnějšího respektovaného warlorda s výraznou kmenovou podporou, který by byl schopen tradičními metodami zajistit západní potřeby a priority. Přesto ani deset let neúspěchů Západ neodradilo v éře poltické korektnosti od sveřepého trvání na západních volebních procedurách ve zcela nevhodném prostředí.\nObdobný příklad dává Irák. Po svržení Saddáma Husajna přišli Američané s jediným východiskem – organizací demokratických voleb. V zemi, kde většinu obyvatelstva tvoří dříve utlačovaní šíité, měly volby jediný možný a předvídatelný výsledek – předaly vládní moc v zemi právě šíitům. Výsledkem je posílení konfesionálního rozdělení země, pocit útlaku u menšinových sunnitů a dalších menšin a silné vměšování USA nepřátelského šíitského Íránu do vnitřní irácké politiky. V zemi rozpadlé na znepřátelené náboženské frakce demokratické volby nefungují.\nStejné zoufalství vyvolávají slova západních politiků o tom, že dnešní ukrajinskou krizi vyřeší nové prezidentské, případně parlamentní volby. Rozpolcení země na ukrajinský západ a ruskojazyčný východ a jih se přitom prohlubuje, napětí zvětšuje a obě společenství se sobě vzdalují. Skutečnost, že jedno přehlasuje ve volbách druhé, nemůže změnit k lepšímu vůbec nic, trvá-li tento zásadní rozpor.\nVolby na Ukrajině by měly smysl pouze tehdy, pokud by znamenaly oboustrannou masovou podporu pro projekt nového soužití, nebo naopak pro jasný projekt vzájemného oddělení. Zdá se však, že obsah takového programu nikoho nezajímá a nikdo žádnou jeho variantu vážně nepřipravuje. Očekávané květnové prezidentské volby, ani budoucí parlamentní volby proto za těchto podmínek krizi ukončit nemohou. Budou-li však probíhat v dosavadní konfrontační atmosféře, mohou situaci na Ukrajině ještě více vyhrotit.


Vydáno: 31. července 2013 v kategorii Péče o dítě, napsala Adéla Jánská.\nVe státech třetího světa se plenky nevyskytují a do Číny a Japonska se pleny dostaly teprve nedávno a to jen do některých oblastí. U nás i v Evropě se bezplenková metoda opět vrací, protože má mnoho výhod nejen pro dítě, ale i pro matku. Stačí se jen naučit dítě správně pozorovat, najít signál a přidržet mu nočník.\nBezplenková metoda je v mnoha státech přirozenou věcí, kterou většinou lidé z vyspělého světa odsuzují nebo jí nevěří. Přitom maminky v chudších státech světa žádné pleny nepotřebují, protože není důvod je chtít. Na základě drobných znamení, které dítě dává, se dá snadno rozpoznat, že potřebuje vykonat potřebu. Tato technika se dá využít již od narození u novorozenců. Pro lidi obecně není moc přirozené vyměšovat se vleže do oblečení, to přece neděláte ani vy. Proč by to mělo dělat dítě, když nemusí?\nJak začít bez plenek?\nTo, že dítě chce vykonat svou potřebu, dává najevo drobnými signály. Tyto signály pozorná maminka brzy pozná a dle toho se může zařídit. Stačí se zaměřit na nějaké grimasy, zvuky, kopnutí, menší pláč a další znamení. Každé miminko je jiné, avšak tyto signály dává již od narození. Ale tato znamení mezi 4 - 6 měsícem zmizí, pokud je maminka ignoruje.\nDítě tedy po tomto signálu držte nad nočníkem, záchodem, čínským nočníkem či nádobou a vydejte nějaký signál. Můžete říct ee, ššš, sss, ččč, a podobně. Dítě se brzy naučí rozpoznávat, že zrovna má něco po tomto signálu udělat. Vhodné je také dávat dítě na záchod po probuzení nebo po či během kojení. Jako pojistku stále můžete použít pleny, vhodné jsou látkové. Hodí se, když jdete ven nebo někam, kde nemůže dítě vykonat potřebu přirozeným způsobem.\npřírodní a zdravá metoda, která dítěti neuškodí\nblízkost s dítětem\nodpadnou záněty a opruzeniny\ndítě není v mokrém, ale je v suchém prostředí\núspora peněz za nakupování plen nebo úspora času místo praní a žehlení plen\ndítě dřív si navykne na nočník\ndítě bez plenky může být již od narození\nna cesty je možné „pro jistotu” použít látkovou plenu\nNevýhody této komunikační metody\nmaminka musí být trpělivá, dokonale znát své dítě, vnímat a pozorovat jeho signály a náznaky\nna vyzkoušení je týden málo, dítě si musí zvyknout\nu dítěte v kočárku sotva poznáte nějaký signál, proto je lepší nošení v šátku\nmaminka musí snést vlnu kritiky od přátel a rodiny\nLékaři často bez praktických zkušeností předpokládají, že děti jsou schopné ovládat svěrací svaly až po 20 měsíci života (přitom většina lékařů v předdůchodovém věku šla na nočník před prvním ukončeným rokem života), proto odmítají dávat dítě dřív na nočník nebo používat bezplenkovou metodu (až na výjimky). Dítě je však schopné tyto svaly ovládat mnohem dřív, může o trošku zadržet vykonání potřeby nebo ví, že bude zrovna čůrat nebo půjde na velkou potřebu. Důkazem jsou ženy, které pleny nepoužívají a to nejen v Česku, ale i v ostatních státech. Právě při pozdějším seznamováním se s nočníkem může mít dítě problém, je totiž navyklé na pleny a má netrénované svěrače.\nMůžete si zajít na kurz, podívat na video nebo koupit knihu. Kniha Bez plenky - Laskavá moudrost přirozené hygieny nemluvňat od Ingrid Bauerové je k dostání ve většině knihkupectvích.\nTato komunikační bezplenková metoda má ve vyspělých státech řadu odpůrců, protože lidé znají jen pleny a myslí si, že to jinak ani nejde. A pokud někdo takto dítě „přebaluje” je hned brán za blázna, který dítěti škodí. Zajímavé je, že v některých státech s tím problém nemají a že tento způsob má více výhod než nevýhod.\nV moderní době je podporováno chození na nočník až ve dvou letech, přitom dřívější generace dávaly děti na nočník již v 6. měsíci (schválně se doma zeptejte, kdy vás maminka poprvé dala na nočník). Ještě před tím u nás existovala pouze metoda bez plenek přesně tak, jako to je v Africe, Indii, Číně a dalších státech.\nCo si myslíte o bezplenkové metodě u kojenců?


Dobrý den. Dnes jsem si nad levým varletem (v nadvarleti )nahmatal takovou bulku , je celkem velká asi 5x5mm , dá se s ní pohybovat , citlivost je taková zvláštní , když jsem jí odpoledne nahmatal ,tak mi přišlo , že tam citlivost byla , ale když to zkouším teď, tak je to necitlivé , ale v té oblasti celou dobu ( už od chvíle objevení ) cítím takový malý tlak.\nVšechny ty žíly a "trubičky" nad mým levým varletem mám o dost větší , než nad tím pravým a taky je celkem citlivé (celkem dlouho cca rok ). Teď mám celkem silnou angínu s horečkama , tak mě napadlo , jestli to neni spojené s tím. Dnes jsem taky dostal antibiotika , takže pokud by se jednalo o zánět , tak by to mohlo zmizet ne?\nNevíte o co by se mohlo jednat.?\nDobrý den, doporučila bych vyšetření u urologa - může jít o cystu, varikokélu.. Bez vyšetření nelze stanovit přesnou diagnózu.\nDobrý den, pokud nesouvisí nález přímo s varletem, nebývá to zpravidla nic vážného. Často jde o přívěsek, cystu nebo zvětšenou žílu. Pokud jste si nejistý, musí to vyšetřit lékař\nZánět varlete Nadvarle


15.4.2018 – Koncepty chytrých měst jsou aktuálním a moderním přístupem ke zkvalitňování života ve městech. TOP 09 nesouhlasí s připravovanou smart city strategií v Pardubicích a nabízí zkušenosti z jiných měst a kompetentní odborníky k její změně. TOP 09 přiblížila tuto problematiku veřejnosti na konferenci s veřejnou debatou.\n5.8. (11 dnů) – PŮLNOČNÍ ROZHOVOR Na tvrzení Karla Schwarzenberga o přijímání migrantů z Itálie reaguje senátor a starosta Albrechtic v Jizerských horách Jaroslav Zeman (ODS). „Jedině, že by dělali zahradníky na jeho panství.“ A Tomáši Halíkovi vzkazuje: „Od něj by bylo hezké, kdyby vzal svoji výplatu a dva, tři roky ji posílal do Afriky, aby pomohl lidem v těch táborech. Ať si jich třeba dvacet, třicet na dálku adoptuje.“ K (ne)přijímání migrantů v rozhovoru pro PL.cz dodává: „Není žádná povinnost někoho přijímat. Můžeme si vybírat, koho chceme, a koho ne. A nikdo nám to nebude diktovat. A zvláště ne Brusel a ty jejich chytré hlavy. Jsme plnohodnotný stát a jak to chceme, tak to bude.“\nIPR Praha: Jak má vypadat město, ve kterém chceme žít?\n5.11.2015 – Jak má vypadat město, ve kterém chceme žít? Jak se prosadíme ve světě? Jak vytvoříme chytře spravovanou metropoli?\n2.6.2015 – Květnové zasedání Zastupitelstva města Pardubic přineslo tři špatné či smutné (nejpřiléhavější adjektivum nechť si vybere každý čtenář sám) zprávy o fungování Pardubic. Každou z trochu jiného „soudku“ – jednu občanskou, jednu ekonomickou a jednu personální.\n2.8. (14 dnů) – Nejen fungující město a úřad, ale také změna v politické kultuře je pro libereckou ODS prioritou pro nadcházející funkční období. Jedním z hesel kampaně „Uklidíme Liberec – chceme fungující a čisté město“ tak nenaráží jen na fakt, že Liberec se v posledních čtyřech letech ve svém rozvoji fakticky zastavil, ale také na to, že se zásadně zhoršila politická kultura ve městě.


Proč se snažíme obnovit činnost HBT?\nÚvodní stránka Ostatní články Proč se snažíme obnovit činnost HBT?\nPondělí, 06 Únor 2012 13:56\nLidová hvězdárna a amatérská astronomie na počátku třetího milénia.\nHvězdárna Boleslava Tecla při DDM Moravská Třebová.\n(Dagmar Jarošová, Mgr. Jindřich Žižka1, Mgr. Štěpán Ledvinka, Ph.D.2, 15.1.2012)\nMgr. Jindřich Žižka - Absolvent magisterského oboru teoretické fyziky a astrofyziky na MU v Brně, v současné době doktorand na Astronomickém ústavu Univerzity Karlovy v Praze, kde je částečně zaměstnán a věnuje se výzkumu malých těles Sluneční soustavy, především asteroidů.\nMgr. Štěpán Ledvinka, Ph.D. - Absolvent magisterského oboru teoretické fyziky a astrofyziky na MU v Brně, absolvent doktorského oboru Obecné otázky fyziky na MU v Brně. Téma disertační práce: Mimoškolní astronomické vzdělávání v rámci hvězdáren a planetárií.\nÚloha lidových hvězdáren je dle mnoha odborných prací (např. , ) neocenitelná v celé řadě společenských, kulturních, sociálních i odborných aspektů ve společnosti. Hvězdárny byly před revolucí opěrným bodem současných předních českých vědců, ale i běžných lidí. Získat informace o nových objevech ve výzkumu vesmíru a podívat se dalekohledem na oblohu se často dařilo pouze díky dobrovolnické práci tamních amatérských astronomů, věnujících svůj čas popularizaci astronomie i odborné činnosti.\nLidové hvězdárny se neprávem staly pouze obtíží, vyžadující údržbu a finanční prostředky na vybavení. Často došlo k naprosté devastaci budov i pozorovací techniky, v nejhorších případech úplné likvidaci. Nicméně, již dnes se některá města České republiky zasadila o jejich podporu, což se skutečně ukázalo jako dobrý krok. Existuje totiž celá řada obcí počtem obyvatel ekvivalentních s Moravskou Třebovou, které své malé hvězdárny mají a podporují, s tím, že je navštěvují dle statistik až tisíce návštěvníků z řad škol i veřejnosti ročne! Příkladem může být Hvězdárna Valašské Meziříčí, Hvězdárna Uherský Brod, Hvězdárna Veselí nad Moravou, apod. Navíc lze očekávat, že zájem společnosti o přírodní vědy jistě dále v dlouhodobém horizontu poroste.\nAstronomie není jen suchá věda, je to konglomerát fyziky, chemie, matematiky, ale i etiky, výtvarného úmění, apod. Podle  se jedná o jeden z nejpestřejších multidisciplinárních vědeckých oborů. Stejně jak je astronomie pestrá, tak oslovuje i velkou množinu zájemců o přírodní vědy.\nV Moravské Třebové se, zejména díky neúnavné snaze pana učitele Boleslava Tecla, podařilo postavit a provozovat astronomickou pozorovatelnu. Z fragmentů dochovaných dokumentů je patrné, že hvězdárna se aktivně a úspěšně zapojovala do celorepublikových pozorovacích projektů a kampaní.\nPak následovala doba rozmachu ve vývoji astronomické techniky a výzkumných metod. Kosmické sondy, kosmické teleskopy, vysokohorské observatoře, kosmonautika, způsoby dokumentace a zpracování získaných dat, cenová dostupnost PC i astronomické techniky široké veřejnosti, komunikační technologie a internet rychle přispěly k jejímu růstu.\nPřitom to byly z velké míry právě lidové hvězdárny, odkud vzešla celá řada vynikajících českých vědců. Dle  navíc plyne, že zájem mladých lidí o vesmír přímo neimplikuje to, že se stanou astronomy, avšak z velkého procenta konvertují do jiných technických oborů, motivováni prvotním výzkumem přírodních věd, který astronomie u mladého člověka skvěle nastartuje.\nHvězdárna v Moravské Třebové je známa všem obyvatelům mikroregionu Moravská Třebová, kdy na ni většina z nich alespoň jednou s rodiči nebo samostatně byla. Vzpomínky jsou zpravidla pozitivní, což je dobrým strategickým faktem ze kterého je potřeba těžit. Záchrana přišla doslova na poslední chvíli a právě probíhající stavební rekonstrukce je slibným začátkem znovuobnovení činnosti hvězdárny.\nI tak je statisticky hvězdárna v Moravské Třebové unikátem. Na počet obyvatel města vzdělává rekordní počet dětí i mládeže ve svém astronomickém kroužku. Na hvězdárně v Moravské Třebové se vzdělává více dětí než kupříkladu v astronomickém kroužku na Hvězdárně v Brně, kde je rovněž odrazuje i přesvětlená noční obloha ztěžující pozorování!\nMá v současnosti vůbec smysl podporovat lidové hvězdárny a činnost amatérských astronomů? Jednoznačně ano, a to hned z několika důvodů:\n mimoškolní vzdělávání – je neoddiskutovatelným faktem, že hvězdárny jsou důležitým útočištěm jednak nadaných studentů, ale i mladých lidí, kteří by rádi strávili čas smysluplnou prací a vzděláváním. Samozřejmě je důležitá jejich motivace, která by měla proběhnout ze strany vyučujících přírodních věd přirozeně z řad škol v regionu, jež by v rámci své osnovální výuky astronomie mohly s hvězdárnou úzce spolupracovat. Řada studentů, zájemců o Středoškolskou odbornou s fyzikální či vesmírnou tématikou by kupříkladu museli dojížděli na hvězdárnu do Hradce Králové nebo do Brna.\n společenská instituce – hvězdárny rovněž plní funkci kulturních institucí. Pořádají se na nich nebo pod jejich záštitou nejrůznější výstavy, setkání občanů – zájemců o astronomii a přírodní vědy, přednášky zvaných osobností, apod. Tyto aktivity nesporně přispívají k povědomí a společenské kvalitě regionu.\n vzdělávací činnost - dle  plyne, že stupeň, či úroveň jak sociální, tak ekonomická státu je v silné korelaci s výzkumem, vývojem a vzděláváním v astronomii a astrofyzice. Zdravá společnost je dostatečně připravena investovat do výzkumu své podstaty, původu a postavení ve vesmíru. Bohužel, velké procento obyvatel má zásadní nedostatky v základních znalostech vesmíru. Opět, pro správné odpovědi na jejich otázky, se musí vydat desítky kilometrů pryč z mikroregionu. Extrémně  důležitá je role astronomických kroužků pro nejmenší děti i pro mládež. Motivace jejich návštěvníků je zpravidla tak silná, že po studiu na střední škole řada z nich pokračuje vysokoškolským studiem technických i přírodovědných oborů.\nHBT na tomto poli dosáhla již poměrně uspokojivých výsledků. Přes značná omezení, způsobená probíhající rekonstrukcí a nedostatečným přístrojovým vybavením, se nám daří navazovat spolupráci s pedagogy škol v Moravské Třebové a blízkého okolí i se zájemci ze vzdálenějších míst. Děti projevují velký zájem o informace z oblasti astronomie a my jim vycházíme vstříc programem, přizpůsobeným věku a požadavkům učitelů. Spolupracujeme se Sekcí pro děti a mládež České astronomické společnosti. Již druhým rokem pracujeme s dětmi v astronomickém kroužku.\n odborná činnost - současná profesionální výzkumná a vědecká pracoviště jsou zahlcena prací na probíhajících projektech a programech různě zaměřených kosmických sond, teleskopů a astronomických observatoří. Obrovská množství dat je nutno zpracovat, posoudit, aplikovat. Je zkoumána stále větší část blízkého i hlubokého vesmíru a není prostě možné být u každé události, kterou lze pozorovat i v amatérských podmínkách, pokud má takový amatérský astronom trpělivost a také štěstí, ale na kterou zrovna není upřen zrak některé vesmírné observatoře. Právě proto jsou pozorování amatérských astronomů tolik žádána. Velká role amatérských astronomů je převážně ve výzkumu proměnných hvězd všech typů, ale i ve výzkumu malých těles Sluneční soustavy, především asteroidů a komet. Důležitou roli může hrát jejich hledání, zpřesňování drah, fotometrie, apod.\nHBT v Moravské Třebové se po pečlivém uvážení hodlá zapojit hlavně do pozorování a měření proměnných hvězd (projekt B.R.N.O. - pozorování a výzkum zákrytových dvojhvězd a MEDÚZA - pozorování a výzkum fyzických proměnných hvězd, převážně pulzujících proměnných hvězd). HBT má rovněž kontakty a příslib od odborných profesionálních astronomů s výpomocí či startem dalších pozorovacích programů, do kterých by se mohli zapojit amatérští astronomové z celé České republiky. Jedná se především o určování drah malých těles Sluneční soustavy.\nDále nás zajímají dráhy planetek, jejich zákryty Měsícem, pozorování komet a meteorických rojů (zde záleží především na pozorovacích podmínkách a rušivém světle produkovaném lidskou činností v okolí). Nutností je pořízení odpovídajícího přístrojového vybavení.\n popularizace astronomie - informovanost veřejnosti je důležitá, avšak je nutné předkládat pouze suchá fakta? Proč nedopřát dospělým návrat do dětských let, kdy se poprvé zadívali na noční oblohu a čekali až uvidí padat hvězdu? Kam se mají obracet zájemci o amatérskou astronomii, kteří nevědí jak začít, jaký pozorovací přístroj si pořídit, jak si opravit nebo vylepšit svůj dalekohled? Kde se mohou setkávat lidé se stejným zájmem, vyměňovat si zkušenosti, názory, popovídat si o astronomii, o životě? Konfrontace se světlem, putujícím do objektivu dalekohledu či fotoaparátu miliony let, nám pomáhá pochopit, co je v životě na naší planetě opravdu důležité a co naprosto zbytečné.\nHBT druhým rokem pořádá akce při různých příležitostech astronomického charakteru, jako jsou maxima meteorických rojů, zatmění Slunce a Měsíce, pozorování Slunce apod. (http://www.hvezdarna-mt.cz). Naším cílem je být zájemcům o astronomii kdykoliv k dispozici. Jelikož malá lidová hvězdárna, jako je HBT, nemá možnost provozovat planetárium, které je výhodou větších měst a plní unikátní vzdělávací úlohu , musí svůj program přizpůsobit buďto reálné obloze (v případě jasného počasí) nebo zpracovávání naměřených dat (při oblačnosti), přednáškám, kulturním akcím, nevšedním fyzikálním experimentům, apod. To klade časové, finanční i materiální nároky na demonstrátory a další spolupracovníky. Kýžené pozorovací přístroje by tak měly být jak na stálém stanovišti na pozorovatelně (skupinová pozorování), tak přenosné (pozorování jednotlivců i skupin například na kulturních akcích města, při významných astronomických událostech, apod.).\n turistický cíl – poloha HBT je vynikající v mnoha ohledech. Především jde o jedinou aktivní hvězdárnu na spojnici Hradec Králové – Brno. Svojí lokací za městem nabízí unikátní pohled na noční nebe. Veřejnost může její návštěvu ve dne rovněž kombinovat s návštěvou nedaleké rozhledny.\nAmatérská astronomie si zaslouží podporu a má-li Moravská Třebová to štěstí, že má svoji vlastní hvězdárnu, je potřeba sledovat moderní trendy ve vzdělávání a kulturním vyžítí společnosti a využít tuto možnost k činnosti, jenž zcela jistě obohacuje ducha, přispívá k výchově dětí, odpovídá na otázky kladené lidmi všeho věku (místním i turistům) a pomáhá profesionálním pracovištím s výzkumem vesmíru.\nHBT se stala vzorem pro další bývalé lidové hvězdárny a snaha o opětovné zprovoznění nezůstala bez odezvy. Zájem o spolupráci projevili významné osobnosti ze světa astronomie z ČR i ze zahraničí.\n LEDVINKA, Štěpán. Mimoškolní astronomické vzdělávání v rámci hvězdáren a planetárií, disertační práce. Masarykova univerzita v Brně: 2009.\n LEDVINKA, Štěpán. Dobrodružná optika na brněnské hvězdárně. In Moderní trendy v přípravě učitelů fyziky 3. Plzeň: 2007. s. 182. ISBN 978-80-7043-603-5\n MANNING, J. The Role of Planetariums in Astronomy Education. Planetarian, 1995, vol. 4, no. 12, pp. 5-8, ISSN 0090-3213\n POKORNÝ, Zdeněk. Astronomické vzdělávání. Brno: Masarykova univerzita. Přírodovědecká fakulta. ÚTFA, 2000. 56 s. Habilitační práce.\nAktualizováno Pondělí, 06 Únor 2012 14:28


BELIZE – LEVNÍ HUMŘI, GOLFOVÉ VOZÍKY A SPÁLENÝ ZADEK – Bloggers RE\nKaribský ráj jako vystřižený z katalogu – koktejly, kokosové ořechy, mořské plody a všude černoši s dredy pohupující se za zvuků reggae.\nHumři, angličtina a golfové vozíky\nV Belize jsme strávili hříšně málo času. Přesněji pouhé dvě noci. Ale stálo to za to. Nakonec to byl totiž jediný karibský zážitek, který jsme za celé tři měsíce měli.\nBelize je nejmladší stát Střední Ameriky a jakožto bývalá britská kolonie je z nich také jediným anglicky mluvícím. Ne pouze díky jazyku, ale také díky kultuře a vzhledu obyvatel je takovým sirotkem na tomto území. Ačkoliv je angličtina oficiálním jazykem Belize a všude se s ní domluvíte, většina obyvatel mezi sebou hovoří kreolštinou (jazyk na bázi angličtiny) nebo garifunštinou.\nV době britské nadvlády se Belize označovala jako Britský Honduras. Svůj nynější název, a tedy i samostatnost, získala 21. září 1981. Kromě jazyka si ale (anglo)amerického vlivu můžete všimnout i jinde – například u měny. Belizský dolar (BD) je v kurzu 2:1 k americkému dolaru, kterým ale zaplatíte všude (vrátí Vám ovšem v místní měně). Belize má mnohem blíže k USA než její sousedé a mnoho obyvatel se samo identifikuje více s Karibikem než se státy Střední Ameriky. Také tu mají mnohem vyšší ceny😊\nKreolové, potomci britských pirátů a afrických otroků, tvoří nejpočetnější skupinu. Přesto ale 1/3 obyvatel jsou mestizos (smíšený evropský a středoamerický původ), 10% pak tvoří Mayové. Na jihu Belize žijí Garífunci (potomci Afričanů a Středoameričanů), kteří vypadají jako Afričané, ale jejich kultura se víc podobá té Středoamerické.\nJak jsme se dostali na Caey Caulker aneb den první\n16.11. jsme vstávali v 5 ráno a v 6 jsme vyjížděli autobusem z guatemalského Flores směr Belize City, hlavního města Belize. Na hranicích jsme se zdrželi přibližně hodinu čekáním na razítko při vstupu do země. Víza zde, jako všude jinde na této cestě, platí po dobu 90 dní a nemusíte si je předem zařizovat. Celníci nebyli tak milí jako v Guatemale, ale zato uměli anglicky.\nDo Belize City jsme přijeli v 10:40, autobus zastavuje hned v přístavu u člunů na ostrovy. O 10min jsme ale převoz na ostrov Caey Caulker zmeškali a další jel až v 13:30, klasika. Měli jsme tedy dost času na to si v klidu koupit jízdenky (19BD/os) a projít okolí.\nVšichni nás varovali, že Belize City je nebezpečné město plné kriminálníků a neměli bychom se v něm zdržovat déle, než je potřeba, především ne přes noc. Nechali jsme tedy batohy v úschovně a chtěli jsme najít nějaký supermarket. To se nám bohužel nepodařilo, zato jsme viděli plno žebrajících místních a stihli jsme se dost spálit.\nKolem přístavu se dá procházet, všude je vidět a necítili jsme se nijak ohrožení. Také jsme zaslechli první tóny reggae. Ve městě to není pro turisty příliš přizpůsobené, ale kolem přístavu je mnoho restaurací, venkovních zahrádek a naháněčů turistů.\nČlun jel na Caey Caulker asi 45min a po cestě míjel několik dalších ostrovů. Moře bylo neuvěřitelně modré. Docela změna oproti honduraské Utile. Člun zaparkoval na molu, kde byl hned informační stánek a milá paní nám poradila, jak se dostaneme do našeho hotelu Blue Wave Guesthouse. Bylo to asi 8min pěšky, podle toho jsem ho také zvolila (ačkoliv ono to nemohlo být o moc dál vzhledem k velikosti ostrova).\nDo té doby, než jsme dorazili do hotelu, jsme viděli pouze černochy anebo turisty. Ovšem náš pan recepční vypadal spíše jako Guatemalec a uměl špatně anglicky. Dala jsem se s ním do řeči a sdělil mi, že je Belizan, ale jakožto mestiz je jeho mateřským jazykem španělština a prý umí lépe kreolsky než anglicky. Co si ti Belizané nevymyslí. Je jich tam 5,5 (s 367 000 obyvateli je to nejméně lidnatá země Střední Ameriky) a kdo se v tom má vyznat.\nHotel byl velice pěkný a čistý, a především s klimatizací. To se na ty spáleniny druhý den hodilo. Byl to komplex asi třech dvoupatrových domků a společného sociálního zařízení. Uprostřed byla venkovní kuchyň a pár hamak. Všichni hosté si tam spokojeně žili, vařili a pili pivo. Každopádně počítejte s tím, že jak za ubytování, tak za jídlo a pití v restauraci dáte alespoň dvojnásobek než v Guatemale. Supermarket na ostrově nenajdete, jenom takový malý obchůdek, ve kterém byly ceny také dost vysoké.\nJá se k ostatním hostům přidala a vyndala naše Kuře na paprice, zatímco Jirka šel nakoupit pár věcí a obhlédnout terén. Vrátil se za pár minut společně s naším kamarádem z Guatemaly a Hondurasu – Němcem Andim. Neuvěřitelné, my se ho snad nezbavíme! Andi spal ve stejném hotelu jako my. Dal nám pár tipů na společnosti, se kterými můžeme jít šnorchlovat a řekl, že to určitě nesmíme vynechat, i kdyby to mělo být to jediné, co zde uděláme. Prý tady toho stejně víc není. Domluvili jsme se, že spolu zajdeme na večeři.\nCo tento karibský ráj nabízí?\nOstrov můžete obejít za necelé dvě hodiny, má totiž rozměry 8,2km x 0,2-2km. Caye Caulker jsou ale ve skutečnosti ostrovy dva. Býval to jeden, ale hurikán Hattie ho rozpůlil. Na druhé straně, která je asi 4x větší, nejsou žádné hotely, bydlí tam pár místních, a konec pokrývá přírodní rezervace, takže tam žádné objekty nestojí a dostanete se tam pouze tak, že na ten druhý ostrov přeplavete a nebo přemluvíte nějakého místního rybáře, ať Vás tam sveze. Na obrázku vidíte, jak byl ostrov rozdělen:\nPokud nemáte cestu do Karibiku, ale Belize je pro Vás snadno dostupná, můžete si karibských vibes na Caye Caulkeru užívat plnými doušky. Při příjezdu na ostrov si hned všimnete jednoho – nenajdete tu jediné auto, všichni zde totiž jezdí na golfových vozících. Večer tu na nich jezdí přiopilí turisté i místní a občas se s některým převrátí.\nOstrovy nabízejí především jednu velkou atrakci – bariérový útes, který je nejdelším na severní polokouli. Je to potápěčský ráj. Široká nabídka šnorchlovacích i potápěčských výletů s bombou Vás zde může zabavit i na týden. Největším lákadlem je ovšem Blue Hole plná žraloků a dalších mořských tvorů. Cena je vysoká a dobře si promyslete, zda Vám to za to stojí. Je totiž možné, že toho příliš neuvidíte a že tam budete s desítkami dalších potápěčů a zvířata tak před Vámi budou utíkat. Náš instruktor v Hondurasu nás od návštěvy odradil s tím, že dobré věci jsou k vidění až ve větší hloubce (30m+) a že je to pro opravdu zkušené potápěče, jelikož se zde mísí slaná a sladká voda a podmínky jsou tak poměrně náročné. Šnorchlovat sem ale můžete jít i jako naprostý začátečník, jen si v obou případech připravte vysokou částku. Průměrně totiž stojí celodenní šnorchlovací výlet do Blue Hole kolem 200USD a potápění o 100USD více. Recenze najdete různé. My jsme tento zážitek tentokrát vynechali, ale pokud se do Belize ještě někdy podíváme, už se Blue Hole vyhýbat nebudeme. Tou dobou jsme ještě neměli drona, se kterým by to byla paráda.\nRybaření zde prý patří mezi nejlepší na světě. Já to nedokáži posoudit, sama jsem nezkoušela a nejsem žádný rybář. Dále se zde rozmáhá kitesurfing.\nLidé, kterých na ostrově žije 1300, jsou velice přátelští a rádi si s Vámi popovídají. Když nechcete, stačí se usmát, pozdravit a jít dál. Heslo na ostrově je „Go slow“, proto nikam nechvátejte. Nepomůže Vám to. Na jídlo v restauraci se čeká kolem hodiny a když Vám prodavač dává v obchůdku věci do tašky, neurychlí to ani fronta dvaceti čekajících zákazníků za Vámi. Prostě proč by se měl stresovat? Oni ví, že jsou ti jediní, kde si můžete nakoupit. A když odejdete dnes, přijdete zítra.\nPozorování západu slunce se nevyhýbejte, i když nejste romantici. Sledovali jsme ho oba dva večery a pořád jsme ho neměli dost.\nVyzkoušejte fried jack (osmažený wrap s nejrůznější náplní), ceviche a humry či jiné mořské plody. Humra můžete v sezoně koupit již od 200Kč! Jsou tím vyhlášení. A ovoce zde samozřejmě chutná lépe než u nás, ale to koneckonců všude, kde jsme byli. Dále se nevyhnete rumovému punči, tak se nebraňte, je to zbytečné a hlava Vás bude bolet jen trošku, když to nebudete míchat.\nA co jsme stihli my\nPo příjezdu a obědě jsme se šli vykoupat do moře – z mola, které patřilo našemu guesthousu a bylo vzdálené asi 100m. Pak jsme se prošli po ostrově a objednali si na zítra šnorchlování u společnosti E.Z – Boyzz. Jedná se o celodenní aktivitu (od 9 od rána do 5 odpoledne) a je za 70USD/os. No, za to jsme se na Utile potápěli… Mnoho služeb na ostrově nenabízí možnost platby kartou a pokud ano, tak za vysoký poplatek, u E.Z. – Boyzz to bylo tuším 20%. Vyplatilo se nám tedy vybrat peníze z bankomatu, ty jsou na ostrově dva.\nKdyž jsme vyřídili vše potřebné, šli jsme sledovat ten pověstný západ slunce a pak se vydali s naším kamarádem Andim na večeři. Vybrali jsme malý stánek se starší místní paní, která nabízela pouze čtyři jídla: kuře na dva způsoby a krevety na dva způsoby a k tomu neomezené množství rumového punče. Toť vše. Za 25BD/os. A sedělo se na pláži na dřevěných lavicích, jako na zahrádkách v Riegráčích. Jídlo bylo skvělé, ale nevím, jestli to nebylo tím punčem. Čekali jsme na něj totiž přes hodinu, takže jsme nabídky neomezeného pití opravdu využili. Kolem půl jedenácté paní svůj stánek zavřela, jelikož začal poprchávat a během pár minut se přehnala dost silná bouře. Ráno byste to ale vůbec nepoznali…\nNáš jediný celý den na ostrově byl 17.11. a vlastně jsem ho tak docela na ostrově nestrávili. Byli jsme 10 hodin na lodi se společností E. Z. – Boyzz. V 9 ráno jsme se sešli v jejich stánku na pláži (bylo nás celkem 10), vyzkoušeli si všechno vybavení na šnorchlování a seznámili se s posádkou, což trvalo asi hodinu. Přeci jenom „Go slow“. Kapitán Henry se po celou dobu plavby smál od ucha k uchu a v koutku pusy měl non-stop zapálenou cigaretu. Bylo mu něco mezi 50-75. U Afroameričanů se mi to tak špatně odhaduje, pořád vypadají mladě. Jeho pomocník Richie se rozjel až v půlce plavby. Od té doby nezavřel ústa a obšťastňoval nás veselými historkami, rastafariánskými moudry a popisoval, jak se žije v Belize. Jirka ani jednomu z námořníků příliš na chuť nepřišel. Kapitán si z něj jednou udělal srandu, což nesl těžce a také nedostal k hamburgeru hranolky. Nakonec to kapitán dorazil tím, že mu ve vodě řekl, ať se nepotápí tak hluboko, protože není tak dobrý plavec. Au….\nNa lodi jsme udělali několik zastávek na šnorchlování. První byla asi po 40min plavby. Bylo to místo, kde jsme mohli spatřit kapustňáky. Kapitán je v dáli zpozoroval a vydal se jejich směrem, pak nás vypustil do vody. Po půl hodině plavání a nic nevidění jsme se v duchu s kapustňáky loučili, až jsme najednou jednoho spatřili. Byl blízko nás a jedl na dně řasy. Proto se jim také říká sea cow (mořská kráva), jinak všude prodávají trička s jejich podobiznou pod jménem manatee. Jakmile si nás kapustňák všiml, narovnal se a už vůbec nevypadal tak, jak jsem ho znala z fotek, dvakrát jen zlehka pohnul svým obrovským tělem a zmizel v dáli. Ačkoliv jsme se snažili za nim plavat, bylo to bez šance. Přibližně polovina posádky ho zvládla zpozorovat a Jirka dokonce i vyfotit.\nPodruhé nám kapitán zastavil na korálech, kde jsme si asi hodinu šnorchlovali podle libosti. Za zmínku stojí, že jsme viděli žraloka, rejnoka s želvu. Jinak ale korále nebyly ničím zvláštní a o hodně méně barevné, než jsme byli zvyklí z Asie. Voda byla velice mělká, potápění s bombou by tedy nemělo cenu, teplota byla dobrá. Když jsme uschli, tak se nám sice nechtělo znovu skákat z lodi, ale během minuty jsme si zvykli.\nNa lodi jsme v asi dvouhodinových intervalech dostali vždy něco k jídlu – dopoledne nejdříve ovoce. Voda nám byla k dispozici neustále a občas nám Richie naservíroval i džus. Následoval oběd, který jsme si zvolili den předtím, když jsme výlet rezervovali. Na výběr bylo asi z pěti jídel. Jak jsem řekla, Jirka nedostal k hamburgeru hranolky, protože si je neobjednal. Ale nikdo se ho na to přitom nezeptal. Tak byl naštvaný a hladový. A Henry a Richie ho ještě popichovali, jestli je v Evropě normální, že dostaneš hranolky, když si je neobjednáš. On jim vysvětloval, že mu ani nikdo neřekl, že je možnost si je navíc objednat. Kluci se vzájemně moc nepochopili. Takže závěrem: pokud chcete hranolky, říkejte si o ně 😀\nNež budu pokračovat v popisování toho, co jsme viděli a kde jsme dále plavali, tak mám jedno upozornění. Většině z Vás by to asi došlo nebo Vám to řekli rodiče. Mně to nedošlo a ani mě na to nikdo neupozornil. Maminka podcenila dávání rad do života. Bylo přibližně 40 stupňů a slunce pálilo celý den. No ale jelikož jsem se mazala opalovacím krémem, když jsem na sobě měla šortky, vynechala jsem zadek. Řekla jsem si totiž, že na něm přeci budu celý den na lodi sedět, není to tedy potřeba, nemohu si ho spálit. No jo, ale to mi nedošlo, že při šnorchlování na rozdíl od potápění ležíte na hladině a pokud si něco spálíte, tak je to právě pozadí…. Není třeba nic dalšího dodávat, je to pouze varování. Tři dny jsem si pak nemohla sednout a musela jsem spát na břiše. Takže ještě štěstí, že jsme měli tu klimatizaci!\nTřetí zastávka bylo koupání se se žraloky. Když jsme se blížili na meeting point, kapitán z lodi vyhazoval kousky mrtvých ryb, pak loď zastavila a kolem nás se vynořilo asi 30 žraloků. Ne žralůčků, ale 3m a větších. Do toho menší masožravé ryby. No a dostali jsme pokyn, ať slezeme po schůdkách na druhé straně lodi a jdeme k nim plavat. Oni ale byli všude. Pod lodí, vedle lodi, za lodí. Nešlo se jim vyhnout. Po asi 10min koukání jsem našla odvahu a pomalinku jsem tam slezla za asi čtyřmi dalšími odvážlivci a za těmi obry. K tomu bylo na dně asi 15 rejnoků různých velikostí. Srdce jsem měla až v krku. Zaprvé jsou všude kolem Vás, takže to není tak, že sledujete jednoho nebo dva nebo tři, ale jsou všude. Situaci nemáte vůbec pod kontrolou. Jsou pod Vámi i nad Vámi. No ale do toho tam máte dva spolu-potápěče, kteří se pravděpodobně cítí jako vy, ale chovají se ve vodě způsobem, který ukazuje, že plavou v otevřeném moři poprvé. Šijí sebou do všech stran, kopají ploutvemi o sto šest a od pokynu „buďte v klidu“ jsou asi tak daleko jako já od Nobelovky za Fyziku. Nevíte tedy, zda se máte bát víc jich nebo těch žraloků. Jedni jsou nepředvídatelnější než ti druzí. Musím říci, že mi to bylo extrémně nepříjemné a po ani ne deseti minutách jsem se vrátila zpátky na palubu. Žraloci byli vidět i z lodi a alespoň mě nikdo nekopal ploutvemi do obličeje. Jirka tam zůstal až do doby, kdy všichni ostatní odešli a kapitán přestal krmit. Většina žraloků se přesunula k dalším krmícím lodím a jen pár se jich stále motalo kolem. Byl to prý mnohem příjemnější zážitek.\nNa poslední zastávku jsme dostali pásky na ruku. Byli jsme totiž v Marine Reserve Park, kde se musí platit poplatek, a potápěli jsme se ke korálům. Tentokrát s námi šel i kapitán, jelikož jsme tam nemohli být sami. Bylo to pěkné, ale nic, co bychom už neviděli. Proplaval kolem nás rejnok a my jsme s Jirkou viděli žraloka. Henry nám ukázal plno mušlí a korálů, ale jak říkám, žádné novinky.\nPo návratu na palubu nám udělal místní specialitu – ceviche. Je to mix najemno nakrájených rajčat, cibule, koriandru a polité šťávou z citronu. K tomu se přidá natrhaný humr nebo jiné mořské plody a podává se to spolu s nachos. Richie nám umíchal hektolitry silného rumového punče (tedy rum s místním levným džusem). Pili jsme, jedli a pluli zpět k ostrovu, ten jsme obkroužili a zastavili jsme na nádherný západ slunce. Do přístavu jsme přijeli kolem 7 večer.\nV hotelu jsme si uvařili poslední Kuře na paprice (druhý den nás totiž v Mexiku čekalo doplnění zásob) a vydali se na poslední karibský drink a také poslední večer strávený s naším přítelem Andim. Dělali jsme si legraci, jestli se ještě nepotkáme v Mexiku… ale vzhledem k tomu, že on jel do Tulum a my do Cancúnu, tak se to nesplnilo. Jeho cesta tím končila a naše byla pořád skoro na začátku. Tak třeba nás ještě někdy cesty svedou dohromady. Byla by totiž škoda, kdyby ne😊\n18.11. nám v 8:30 ráno jel trajekt do Belize City. Na cestu jsme si nakoupili fried jack. Skvělé, rozhodně vyzkoušejte! A odtud jsme pokračovali hezkým, prostorným, klimatizovaným autobusem do Cancúnu. Byl klimatizovaný až moc a když jsme zastavili, musela jsem si vzít mikinu, bundu a dlouhé kalhoty. Do Cancúnu je možné se z Caye Caulkeru dostat také lodí, která Vás doveze do Chetumal a odtud pokračujete autobusem. Tak jel Andi. Je to ovšem o něco dražší varianta.\nPři výstupu z Belize platíte 20USD/os, tak s tím počítejte a mějte hotovost. O tom, jak je to s poplatky při vstupu do Mexika, se zmíním v jiném článku.\nPokud máte nějaké otázky ohledně Belize, určitě pište do komentářů. Poradím, pokud budu moci.\nCo ještě v Belize stojí za návštěvu:\nSan Ignacio a ruiny Xunantunich\nDangriga – město s výraznou garifúnskou kulturou\nJiné Cayes podle nálady a financí\nZačalo to nevinně o víně. Před půl rokem jsem zmínila mé španělské kamarádce, že bych vyrazila na dovolenou. Slovo dalo slovo a vyrazily jsme spolu na trip! Život v zahraničí nabízí neskutečné možnosti seznámení se s...


Rozkošný těhotenský piercing do pupíku s dětskými nožičkami\nTeď může Váš piercing v pupíku vypadat stylově i v těhotenství. Tento fantastický šperk je vyrobený z měkkého a flexibilního materiálu, nazývaného PTFE, který se Vašemu rostoucímu bříšku krásně přizpůsobí. PTFE se dá také snadno zkrátit, jediné co musíte udělat, je zkrátit ho na požadovanou délku, vytlačit kuličkou nové závity, a našroubovat ji na místo.\nPřívěšek tohoto skvělého piercingu je opravdu delikátní, roztomilý a elegantní. Má podobu dětských chodidel, která se budou krásně houpat na Vašem břiše, stejně jako nožičky Vašeho miminka až se narodí a budete jej chovat v náručí.\nBudoucí maminky se často rozhodnou nechat si sdělit pohlaví miminka ještě před jeho narozením, avšak pokud nejste jednou z nich, tento šperk je pro Vás skvělý, protože je neutrální. Nic z toho, co tento piercing zdobí nenapovídá jaké pohlaví by miminko mohlo mít. Tento piercing je však samozřejmě vhodný i pro ty z Vás, kdo už pohlaví svého miminka znají, ale nepotřebují ho svým piercingem všem prozradit.\nHodnotíte:Těhotenský piercing do pupíku s dětskými nožičkami\nTěhotenský piercing do pupíku s kamínkem ve tvaru srdce\nNáhradní zohnutá tyčinka z PTFE pro těhotné\nTěhotenský piercing do pupíku se srdíčkem


Guvernér Rusnok se podělil o zkušenosti ČNB s cílováním inflace na prestižní konferenci Bank of Israel | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Zprávy » Tiskové zprávy » Guvernér Rusnok se podělil o zkušenosti ČNB s cílováním inflace na prestižní konferenci Bank of Israel\nV panelu věnovaném měnové politice a zkušenostem s cílováním inflace vystoupil s prezentací guvernér České národní banky Jiří Rusnok. Dalšími řečníky byli guvernér brazilské centrální banky Ilan Goldfajn a viceguvernér švédské centrální banky Martin Flodén. Partnery v diskusi jim byli také dva bývalí izraelští guvernéři – Stanley Fischer, který zastával také funkci viceprezidenta Federálního rezervního systému, a Jacob Frenkel, jenž nyní působí v JP Morgan Chase.\nČeskou národní banku spojuje s Bank of Israel nekonvenční přístup k měnové politice. Česká republika byla po Švýcarsku a Izraeli teprve třetí zemí na světě, která použila devizový kurz jako dodatečný nástroj měnové politiky.\nČNB , ekonomika , Rusnok , Bank of Israel


Periartritida ramenního kloubu - příznaky a projevy, diagnostika a léčba doma - Ženský časopis Ekobutik.si\nZdraví › Periartritida ramenního kloubu - příznaky a projevy, diagnostika a léčba doma\nPeriartritida ramenního kloubu - příznaky a projevy, diagnostika a léčba doma\n1Co je periarthritida ramenního kloubu\n6Léčba periartrózy rakovinných peritonitid\n7Léčba lidovými prostředky\nJakákoliv bolest, která se vyskytuje v kloubech končetin, způsobuje vážné nepohodlí, brání i jednoduchým činům. Důvodem periarthritidy ramenního kloubu je nesprávná poloha během spánku a její příznaky naznačují zánět, který je třeba léčit léky a domácími léky. Metody léčby závisí na formě patologie a její nedbalosti.\nCo je periarthritida ramenního kloubu\nOnemocnění se rozvíjí, když začínají léze kolem kloubních tkání, začíná zánětlivý proces, který způsobuje hlavní příznaky. Zánětlivá artritida je častější u lidí starších a středních věkových skupin stejně často u žen a mužů. Jedná se o běžné onemocnění, protože může způsobit různé patologické stavy, které vyvolávají patologii: spadají na prodloužené ruce nebo ramena, dislokace, protahování, mrtvice. Byly zaznamenány případy, kdy periartróza vyvolala onemocnění vnitřních orgánů, odstranění mléčných žláz.\nJiným názvem onemocnění je zmrzlý ramenní syndrom, projevy nemociV závislosti na vývoji onemocnění, jeho formě. Například rakovina postižená periarthritida je charakterizována bolestivými pocity po dlouhou dobu. Označuje vývoj onemocnění a bolesti při pohybu rukou. Klinický obraz se bude mírně lišit v závislosti na formě nemoci, níže jsou hlavní rysy různých typů:\nJednoduchá periartropatie. Bolestivé pocity, nepohodlí v oblasti ramen, s některými pohyby ručně. Existuje omezení pohyblivosti ramenního kloubu, pokud se pokoušíte položit ruku za vámi, vytáhnout ji nebo se dotknout páteře.\nAkutní periartritida ramenního kloubu. Nastávají náhlé, stoupající bolesti, které ozařují krk, paže. Pokud se pokoušíte otočit ruku na stranu, kolem osy, pak se čisté pocity stane ostré, v noci ještě intenzivnější. Nejpohodlnější pozice pro člověka je, ohnutá na paží, přitisknutá na hruď. Na předním povrchu ramene dochází k mírnému zčervenalosti, otokům. Může se objevit nespavost, celková malátnost, horečka.\nChronická periarthritida. Intenzita bolesti je mírná, ráno, v noci je zhoršení. Pokud obrátíte špatnou ruku, pak se syndrom bolesti stává velmi silným. V ramenou je chronická jizva, která vyvolává nespavost.\nRůzné faktory mohou způsobit patologii, ale všechny vedou k poškození a zánětu šlach, ramenních tkání, svalů a kloubních kloubů. Periarthritida mezi ramenem a ramenem nevede k ničení,což je příznivě odlišné od artritidy nebo artritidy. Příčiny onemocnění mohou být vnitřní (akutní patologie v těle) nebo vnější. Mezi hlavní příčiny onemocnění patří následující faktory:\nzvýšené zatížení ramene, zranění;\nkomplikace kardiovaskulární patologie;\nspadají na rameno nebo na prodloužené rameno;\nnarušení vývoje pojivové tkáně, cerebrální cirkulace;\npatologie endokrinního systému, plic;\ndiabetes mellitus, hormonální porucha;\nosteoartritida, cervikální osteochondróza, ramenní segment;\nV patologii rozlišujeme 4 hlavní stadia, které se liší příznaky a symptomy. Hlavní charakteristická vlastnost, která hovoří o vývoji zánětlivého procesu - nemoci a bolesti. Pouze doktor, který nese rentgenové ramenní klouby a jiné studie, dokáže tuto chorobu přesně diagnostikovat. Přidělit tyto formy periarthritidy:\nJednoduché. Nejjednodušší forma, charakterizovaná slabými bolestmi v ramenním kloubu. Nepohodlí se objeví, když se člověk pokusí zvednout ruku, zpátky ji zpátky a dotknout se páteře. Existuje omezení pohyblivosti kloubů, dokonce i jednoduché akce způsobují komplikace. Pokud odpočinete na rameni, bolest projde.\nAkutní periarthritida na ramenech. Tato forma se vyvíjí v nepřítomnosti léčby jednoduché periartrózy a onemocnění začalo postupovat.Příznaky se zvyšují a nakonec rostou. Bolest se zhoršuje večer a ráno, dochází ke zvýšení tělesné teploty, při provádění testů se v krvi projeví známky zánětlivého procesu.\nChronická periarthritida. Tato forma indikuje další progresi patologie. Chronický zánět vyžaduje komplexní a dlouhodobou léčbu. Při této onemocnění neprojde, proto je nutné nutně léčit doma nebo v stacionárních podmínkách.\nAnkylozující periarthritida (adhezivní kapsle). Bez patřičného léčení vedou patologické procesy kloubní klouby v kloubu, což zcela zanechává jeho pohyblivost. Bolest se stává jen hloupostí, ztrácí pracovní schopnost.\nPeriarthritida ramene se stává prvním podezřením, když pacient mluví o bolesti v rameni k rameni. Lékař nejprve přejde k anamnéze, seznámí se s hlavním klinickým obrazem, ve kterém dochází k otokům, bolestem v místech spojení kostí a šlach. Palpation, motor testy, externí vyšetření jsou prováděny. Pak byly aplikovány instrumentální metody, které umožňují odlišit onemocnění a vyloučit řadu dalších patologií kostí a kloubů ramene. Proces probíhá v následujících fázích:\nPočáteční přezkum. Specialista zkoumá pacienta, posuzuje závažnost svalového systému ramenního ramene, ramenního pletence. Často se svalová atrofie pozoruje během periarthritidy a bolest se objevuje při palpaci. Dále lékař zkontroluje množství možných pohybů, které pacient provádíjednoduché cvičení, pokud je bolesti, pak to naznačuje přítomnost patologie. Kontroluje se zmrzlé rameno (Dupleův syndrom), ve kterém jsou detekovány příznaky s prudkým poklesem aktivního pohybu.\nRentgenová diagnostika. Tři snímky jsou prováděny, aby přesně studovali příčiny bolestivých pocitů: když je rameno vytaženo ven a otočeno venku a uvnitř, v klidovém stavu. Pokud je to nezbytné, do dutiny kloubu se zavede kontrastní médium. To pomáhá vidět poškození manžety, pokud existuje.\nPočítačová tomografie. Používá se v přítomnosti kostních patologií, které byly zaznamenány na rentgenografii. CT zobrazuje stav kloubu, tato informace se používá k posouzení stupně poškození svalů, šlach, kloubních sáčků, přítomnosti dalších novotvarů.\nUltrazvuk (ultrazvuk). Jedním z nejvíce informativních metod diagnostiky, její hlavní výhodou - nedostatek speciálního tréninku před chováním, neinvazivita, bezbolestnost, rychlý výsledek.\nMRI. Tato studie pomáhá posoudit stav chrupavky, svalů, přítomnost lézí šlach, vazů a kostí a zkontrolovat kloubovou ramenní kapsule. Pomáhá definovat stadium periartrózy, pokud by výše popsané metody byly málo informativní.\nArtroskopie. Jedná se o neinvazivní chirurgický zákrok, který pomáhá nejen zjistit příčinu patologie, ale také odstranit, pokud je to možné. Proveďte postup, pokud je etiologie omezujících pohybů, je bolest nejasná.\nLéčba ramenního popruhuperiarthritida\nÚčel terapie se provádí po určení stavu pacienta, formy patologie. Léčba může zahrnovat konzervativní metody (terapeutické cvičení, různé skupiny léků) nebo chirurgický zákrok. Lehké formy jsou obvykle léčeny doma s lidovými léky nebo mastimi, injekcemi, pilulky. Níže jsou hlavní směry terapie.\nTento směr je používán v jednoduché formě a je součástí komplexní terapie při chronické. Obložení periarthritidy je zánětlivé onemocnění, které vede k degenerativním změnám struktury kloubů, kloubní chrupavky a tkání, proto se k jejich léčbě používají následující typy léků:\nmístní masti a krémy;\nVšichni pacienti si stěžují na bolest kloubů, proto se proti jejich zánětu a analgetice používají. NSAID jsou zpravidla předepsány:\nTyto léky můžete užívat pod kontrolou lékaře, protože tyto léky mohou způsobit významné vedlejší účinky. Z tohoto důvodu mohou být tyto dagy užívány pouze v plánu léčby a neměly by trvat déle než jejich trvání. Mezi léky proti bolesti existuje řada možností, které mají nejméně vedlejších účinků:\nTyto léky jsou předepsány, pokud NSAID (výše uvedená skupina) nevytváří správný výsledek. Hormonální protizánětlivé léky mají mnoho vedlejších účinků, takže jsou častěji užívány ve formě injekcí a injekčně aplikovány přímo do postižené oblasti ramen. Podle statistik jsou v 75% případů kortikosteroidy úplné. Zastavte vývoj patologie. Zpravidla jim byla přidělena jedna z následujících možností:\nPoužití této lékové formy odkazuje na nejjednodušší a cenově dostupnější způsob léčby. Zpravidla se předepisují přípravky na zahřátí, anabolické, analgetické. Pomáhají zmírnit bolest, uvolňují svalové křeče, otoky tkání. Výběr masti se provádí podle důvodů, které vyvolaly zánět ramenního a ramenního kloubu.\nKdyž nastane bolestivý syndrom po mírném poranění, obvykle se používá lék s oteplovacím nebo chladícím účinkem. Nejprve aplikujte okamžitě poté, co poranění nemůže, poražení musí být nejprve ochlazeno. Následující léky jsou zahrnuty do populárních léků:\nmenthol - dráždivý, zmírňuje bolestivý šok;\ndiklofenak - zastavuje zánětlivý proces, zmírňuje bolest, pomáhá s bolestí revmatické povahy;\nindomethacin - bojuje se zánětem, edémem, pocity bolesti;\nibuprofen - zmírňuje bolest, zmírňuje zánět;\nmethyl salicylát - odstraňuje zánět, snižuje bolest;\nkafr - zmírňuje bolest.\nTato metoda terapie se používá v nepřítomnosti pozitivní dynamiky z výše popsaných variant. Probíhá blokáda perikardiálního novokainu, která se provádí velmi jednoduchým algoritmem: provádí se řada injekcí v bolestivé oblasti ramenního kloubu. Léčba může trvat 1-3 měsíce. Schéma léčby je pro každého pacienta individuálně zvoleno lékařem, který bere v úvahu stupeň projevů příznaků, vyhodnocuje motorickou funkci ramena. Injekce vyžaduje lék Novokain.\nKomplexní terapie se skládá z postupů zaměřených na obnovení motorické funkce kloubu. Používá fyzioterapii jako další směr, urychluje proces obnovy. Obvykle jsou přiřazeny následující prostředky:\nElektrostimulace. Používá se k opravě tónu svalů ramenní manžety. Účinek se provádí na rameni, ramenním kloubu, svalových skupinách ramen.\nLaserová léčba. Kurz zahrnuje 15 zasedání po 5 minutách.\nUltrazvuková fonoforéza. Proběhlo 15 zasedání za 15 minut. Pomáhá zlepšovat krevní oběh, urychluje hojení, regeneruje kloubní tkáně.\nHydroterapie. Průběh léčby se skládá z 10 procedur, osoba podstoupí masáž sprchou po dobu 15 minut.\nTerapie šokových vln. Metoda je zaměřena na zlepšení krevního oběhu, eliminaci zánětu, obnovení poškozených tkání.\nMasáž. Používá se pro stejné účely jako léčba rázovou vlnou.\nramene periarthritis použity v jakékoliv formě patologie. Mírné cvičení a rehabilitace je skvělý prevence onemocnění. Sady určené pro zvýšení pohyblivosti kloubů, snížení bolesti, posílí pružnost kapsle lopatky a kloubu, svalové síly. Provést fyzikální terapie cvičení může jen v součinnosti s lékařem. Jako příklad jednoho z komplexů k léčbě periarthritis\nBudete potřebovat židli sedět na něm, položil ruce kolem pasu, pak se postupně bez náhlých pohybů a snižuje zředěnou lokty. Prvním představením bude trvat 68 - opakování, když je snadnější si můžete udělat více přístupů.\nstejné výchozí pozice, lokty a ramena Pull pomalu pokusu provést kruhový pohyb. Opakujte tento pohyb po dobu 1-2 minut.\nVložte nemocnou končetinu na protilehlé rameno, loket tlačit tělo. Druhou rukou uchopte loket, pomalu vytáhněte pacienta do lokte, vytváří odpor.\npostisometric relaxace při humeroskapulární periarthritis\nPodle mnoha odborníků v oblasti léčení periarthritis poštou izometrické relaxace má vysokou účinnost. To představuje komplexní způsob cvičení, které původně krátký čas vede k svalového tonu, a tam je pasivní protahování. ProTato metoda léčení vykazuje ve většině případů významná zlepšení, zejména v kombinaci s dalšími možnostmi léčby.\nOperace v rámci této patologie se provádí pouze v nepřítomnosti pozitivní dynamiky konzervativní léčby. Nazvaný postup - subakromiální dekomprese spočívá v tom, že se provádí odstranění části procesu lopatky a vazů. To chrání nejbližší tkáň před zraněním. Chirurgický zákrok je oprávněný pouze za přítomnosti patologických degenerativních změn. Základní údaje o provozu:\nbolest v oblasti ramen opakující se povahy, která se uchovává déle než 6 měsíců;\nstížnosti na bolesti v rameni po injekciách kortikosteroidů, léčba;\nukazuje činnost lidí starších 40 let s prací, která je přímo spojena s motorickou činností ramenního a ramenního kloubu;\npřítomnost částečného poškození šlachy, abnormální funkce břišního svalu;\nkožní poraněná manžeta šlachy;\nKontraindikace pro operaci jsou následující faktory:\ncelkový těžký stav pacienta;\nvede k bolestivé kontrakci kloubu;\npatologie zánětlivého, purulentního charakteru jakékoliv lokalizace;\nnedostatek rehabilitačních opatření pacienta.\nMaximální účinnost oddomácí léky jsou pozorovány s jednoduchou formou patologie ramenního kloubu. Všechny prostředky jsou zaměřeny na zlepšení nabídky krve, eliminaci svalového napětí, zvýšení výživy, mobilitu ramenních kloubů, normalizace fungování nervového systému. Obvykle se používají lidové léky ve formě kompresí, masti pod obvazem, tření. Mohou být použity následující možnosti:\nOšetření soli. Budete potřebovat 100 g soli, která musí být rozpuštěna v 1 litru vody. Vezměte kousek gázy, otočte ji v 6 vrstvách. Poté spláchněte látku v roztoku a nechte ji 2 hodiny. Poté roztok zahřejte společně s gázou a pak jej vložte do horkého stavu na spoj. Opravte jej ručníkem nebo kapesníkem. Průběh léčby tímto způsobem - 14 dní, je lepší udělat obvaz na noc.\nHoney komprese. Aplikujte tenkou vrstvu medu na povrch pokožky, jemně ji rozdělte na oblast klíční kosti, lopatky, předloktí. Nahoře obalte tuto část ruky celofánovým filmem a teplým šálkem. Udělejte noc a odjíždějte až do rána.\nStlačená tráva. Budete potřebovat léčivou bylinu, lék heřmánek, léčivou trávu v poměru 1: 2: 2. Je nutné rozemlet rostliny na suchý prášek. Výsledná směs se rozpustí v horké vodě a vytvoří se hustá maska. Vložte náplast na gázu a na pacientovo rameno vložte horký komprese. Chcete-li být delší dobu ohříváni, zabalte komprese filmem a vlněným kapesníkem. Odstraňte přípravek, když je zcela vychladlý. Použijte komprese před úplným vyloučením zánětu, bolesti.\nHlavní akce v tomto směru jsou zaměřeny na zlepšení motorické aktivity ramenního kloubu. Ve všech směrech je nutné snížit pravděpodobnost zranění ramen, omezení fyzické aktivity. Měl by způsobovat jen menší zátěže kloubů, zlepšit celkové zdraví. Po rehabilitaci zahrnuje profylaxe následující oblasti:\nZdraví Periartritida kolenního kloubu - jak léčit léky, fyzioterapii, cvičení a chirurgii Zdraví Artritida ramenního kloubu: příznaky a léčba Zdraví Artroza ramenního kloubu - symptomy a léčba lidmi a léky, gymnastika Zdraví Artroza ramenního kloubu - symptomy a léčba lidmi a léky, gymnastika Zdraví Osteoartritida ramenního kloubu - symptomy a stupně onemocnění, chirurgické a lidové metody léčby Zdraví Osteoartritida ramenního kloubu - symptomy a stupně onemocnění, chirurgické a lidové metody léčby\nDlší tipy Jak vařit ovesné sušenky bez přidání vajec na semena, med, džem, jablka Krása Jak zhubnout po porodu - rychlé hubnutí krmení matky doma\nVaření Kuřecí roláda - jako jednoduché a rychlé vaření s náplní v troubě v pánvi nebo multivarty Zdraví Druhy hub na nohou - příznaky a názvy, fáze vývoje a diagnostiky, co vypadá na kůži s fotkou Vaření Recepty okurky na zimu: solené, solené, nakládané okurky. Vaření Jak udržet kuřecí a křepelčí vejce v pořádku Vaření Jak rychle zmrazit ryby Zdraví Haloperidol - Návod k použití, dávkování, mechanismus účinku, vedlejší účinky a reakce Vaření Roll mletého masa s vejcem v troubě - jak vařit na receptu s fotografií