Marpo: Box mě naučil být přímý. Nechci nikomu lézt do zadku kvůli kšeftu nebo penězům - Aktuálně.cz\n1. 12. 2019 17:07\nMarpo je raper s duší rockera. Charakterizuje ho naprostá upřímnost, odmítání přetvářky a kompromisů i živelná energie, kterou si dříve vybíjel při thajském boxu a dnes ji ventiluje na koncertech kapely TroubleGang. S tou nyní vydává lakonicky pojmenovanou desku Dva. V rozhovoru pro Aktuálně.cz mluví nejen o ní, ale i o tom, co mu dalo bubnování v Chinaski, nebo jak zvládá výchovu svých dvou dětí.\n"Když mi bylo 17, začal jsem chodit na fotbal, abych se tam mohl porvat. Dneska svou agresivitu ale přenáším na pódium a díky tomu máme jedna z nejenergičtějších vystoupení," vysvětluje Marpo. | Foto: Jakub Plíhal\nV singlu Generace velkejch snů z nové desky TroubleGangu zpíváte, že jste si úspěch museli sami vydřít, ale peníze pro vás nikdy nebyly to hlavní. To je v rapovém žánru, kde se hudebníci často chlubí zlatými řetězy a drahými auty, docela nezvyklé. Je to jeden z důvodů, proč jste mezi posluchači tak oblíbení a loni jste vyprodali O2 Arenu?\nTy řetězy a podobné věci k rapu patří odjakživa, ale já jsem se penězi nikdy neprezentoval. Samozřejmě že prachy vám dávají svobodu a bez nich je život mnohem těžší, ale já mám v životě jiné priority. Je možné, že mají lidi naši hudbu rádi právě proto, že si na nic nehrajeme. Jsme přirození a o všem mluvíme otevřeně. U spousty českých raperů nemám rád, že tváří v tvář se s vámi baví naprosto normálně, ale jakmile se zapne kamera, tak začnou házet rukama a dělat takové pózy, že si říkáte, jestli tam s vámi v tu chvíli není spíš Tupac. Hrát si u nás na gangstery mi přijde trošku mimo, protože čeští rapeři přece nechodí po ulici s pistolí.\nV další novince Ďáblův advokát zase narážíte na pomíjivost života v pozlátku a nesmyslnost sebeprezentace na sociálních sítích. Cítíte zodpovědnost za to, co mladé generaci, která vás bere jako svůj vzor, v textech předáváte?\nBude to znít dědkovsky, ale teď už jo a souvisí to s tím, že mám sám děti. Pamatuju si, že když mi bylo zhruba 17, tak se v Americe řešilo, že by děti neměly poslouchat gangsta rap, protože je plný drog, zbraní a vražd. Tehdy jsem si říkal: "Proboha, o co jde." Teď mi to ale dochází, protože mám doma šestiletou dceru a začínám se starat o to, co poslouchá. Nechci, aby se jí do uší valily věci jako: "Balím děvky, hulím weed a vydělávám cash." Zároveň mi vadí i to, jak se na sociálních sítích všichni tváří dokonale. Nechci, aby moje dcera třeba ve 13 vlezla na Instagram, viděla tam perfektně namalovanou blondýnu s umělými prsy a myslela si, že takhle musí vypadat. Život je totiž hezký a zajímavý právě v tom, že nic není dokonalé.\nOd zbytku domácí hiphopové scény se vymykáte i tím, že rap kombinujete třeba s nu-metalem nebo s country a vystupujete za doprovodu živé kapely. Musel jste fanoušky a ostatní členy TroubleGangu přesvědčovat, že tyhle zvukové experimenty mají smysl?\nDošlo k tomu pozvolně, protože jsme nejdřív dělali trap, který jsme pak sice na koncertech podpořili živými nástroji, ale ještě to nebylo nic převratného. Až potom vznikla deska Dead Man Walking, která propojovala právě rap, nu-metal a country a fanoušci si tak na jiný zvuk zvykali postupně. Pár jich kvůli tomu pochopitelně odešlo, ale já jsem nechtěl zabřednout do jednoho stylu, ve kterém bych se motal pořád dokola. Jde mi o to, aby každá moje deska, ať už sólová, nebo s TroubleGangem, byla jiná. A co se týče TroubleGangu, tak s IronKapem jsme se teď ve studiu dost hádali, protože on je odchovaný na Wu-Tang Clanu, miluje starý boombap, ale i moderní trap a strašně chtěl natočit čistě rapovou desku. Nakonec jsem ho naštěstí přesvědčil, že se nemůžeme vracet o pět let zpátky, a dohodli jsme se.\nS živou kapelou mívám navíc i úplně jiný pocit na koncertech. Občas ještě hrajeme jenom s dýdžejem, třeba na tajných koncertech pro největší fanoušky v malých klubech, kam se nám celá kapela nevejde. V takových situacích mi najednou chybí, že mi z toho tlaku, který jde z kapely, nebrní zadek. Když hrajeme, tak se nasypeme kofeinem, já k tomu vypiju čtvrt flašky tvrdého a tep mi stoupne tak, že jsem schopný pódium rozkousat. Myslím, že máme jedna z nejenergičtějších vystoupení a bez živé kapely za zády už si je skoro nedovedu představit.\nJak se liší skupinová energie TroubleGangu od toho, jak fungovala kapela Chinaski, když jste v ní ještě bubnoval?\nMám pocit, že většině českých kapel jde primárně o to, aby vydělaly peníze. Spousta z nich začala dělat muziku, protože je to fakt bavilo, ale časem u nich stejně zvítězila motivace peněz. TroubleGang je postavený na něčem jiném. Pro mě není klíčové, abych měl kolem sebe dokonalé profesionální muzikanty. Nejdůležitější je to kamarádství, které mezi námi funguje. Teď od nás kvůli osobním problémům odešel kytarista, takže jsme hledali nového, přihlásila se spousta náhradníků a mně nešlo ani tak o to, jak skvěle hrají, ale jestli se k nám hodí lidsky. My jsme parta bláznů, na koncertech hodně pijeme, chceme, aby byla sranda, a zapadnout mezi nás může být docela těžké.\nJak velkou roli hrály zkušenosti, které jste získal díky Chinaski, v tom, že jste si s TroubleGangem zahrál v největších koncertních halách a nahrával s novozélandským producentem Clintem Murphym?\nBez školy, kterou mi dali Chinaski, by TroubleGang v životě nevznikl. Naučil jsem se věci, které vypadají jako drobnosti, ale ve skutečnosti jsou dost podstatné. Čeští rapeři třeba kolikrát mají řetěz za milion korun, ale když někam přijedou hrát, tak nemají vlastní mikrofon, který stojí třeba 100 tisíc. To je, jako kdyby bubeník nepřijel se svými bubny. Proto jsme si s TroubleGangem co nejrychleji koupili mikrofony, odposlechy, mixážní pult, dráty na pódium a tak dále.\nViděl jsem totiž, že tohle všechno je v prvoligové kapele typu Chinaski samozřejmost. Taky jsem díky ní pochopitelně získal kontakty, třeba právě na Clinta, který kdysi přiletěl do Prahy, ale kluci z Chinaski odjeli za rodinami, takže jsem se mu věnoval já. Vytvořili jsme si přátelství, a když jsme s původní sestavou Chinaski nahrávali poslední desku na Novém Zélandu, tak se mě zeptal, jestli bych s ním nechtěl spolupracovat sám, protože ho moje věci baví.\n"Mám pocit, že většině českých kapel jde primárně o to, aby vydělaly peníze. TroubleGang je postavený na něčem jiném," říká Marpo o své kapele. | Foto: Tony Košař\nVraťme se teď zpátky k počátkům vaší rapové kariéry. Poprvé jsem vás zaregistroval před 15 lety, když Richard Krajčo ve svém rádiovém pořadu pustil vaši skladbu Jsem. Byl to pro vás důležitý moment?\nJsem byl můj první singl a na tu dobu dost úspěšný, protože zněl úplně jinak než věci od zbytku rapové scény, která se tehdy hodně motala okolo graffiti. Já jsem čuměl, protože jsem stál na Strossmayeráku a najednou mi zavolal Richard Krajčo, který mě objevil na hiphopové kompilaci časopisu Report, a řekl mi, že hraje mou písničku v rádiu. Nevím, jestli to byl až takový zlom, ale určitě mě to nakoplo, protože jsem viděl, že moje hudba má nějaký dopad.\nPo prvních dvou úspěšných deskách ale humbuk kolem vás utichl a zlepšilo se to až s albem R!OT z roku 2013. Co se s vámi dělo mezitím?\nStalo se mi, že jsem jeden rok někde hrál třeba pro 800 lidí, a když jsem do stejného města přijel třeba za rok, tak dorazilo jenom 30 lidí. To pro mě bylo psychicky náročné a tehdy jsem nechápal, čím to bylo. Teď už to vím. Kašlal jsem na fanoušky, otravovalo mě se s nimi fotit, do toho Wohnout, se kterým jsem koncertoval, zapomněl pět textů z pěti, a když jsme viděli, že přišlo málo lidí, tak jsme klidně seškrtali playlist jenom na 25 minut. Byli jsme fakt namyšlení kreténi a trn z paty mi tehdy vytrhli Chinaski, kteří mě v roce 2008 po smrti Pavla Grohmana oslovili, abych s nimi hrál.\nCítíte se dnes na české hudební scéně přijímaný?\nVěřím, že mě už lidi respektují, ale po tátovi jsem trochu samotář. Nechodím na mejdany, protože z koncertů jich mám dost a s lidmi ze showbyznysu se mi ani družit nechce. S Chinaski jsem zjistil, že čeští muzikanti jsou fakt specifický druh. Já jsem vyrostl mezi boxery, kteří jsou rovní a přímí, takže když mě někdo naštve, jsem zvyklý ho rovnou konfrontovat. Nejsem ten, kdo když někoho potká, řekne "Nazdar kámo, jak se máš?", a pak když ten člověk odejde, tak ho pomlouvá. Když si o někom myslím, že je debil, tak mu to povím. I přítelkyně mi říkala, že nikoho s podobným přístupem v hudební branži nepoznala. V českém showbyznysu to funguje tak, že někde podáte ruku někomu z Novy a jinde zase někomu z Primy, protože víte, že vám udělají promo. Já tuhle hru nehraju.\nKdyž už jste zmínil thajský box, kterému jste se aktivně věnoval, je pro vás koncertování v něčem podobný zážitek jako sport? Vybíjíte si nahromaděnou energii a agresivitu i na pódiu?\nKdyž mi bylo 17, začal jsem chodit na fotbal, abych se mohl porvat tam. Tenkrát letěli nabušení stokiloví frajeři a já jsem měl komplex z toho, že jsem byl sedmdesátikilový kluk, takže mi šlo o to si dokázat, že na to mám i tak. Byl jsem klasický mladý blboun, ale protože jsem se chtěl zlepšit ve rvačkách na fotbale, začal jsem chodit na box, kde jsem se frustrace zbavil, a od té doby jsem se porval třeba jenom dvakrát, když jsem někoho bránil.\nAgresivitu, kterou v sobě mám, dneska přenáším právě na pódium a díky tomu jsou naše koncerty takové, jaké jsou. Proto mě irituje, když vidím muzikanty, co hrají tvrdou muziku a přitom se na pódiu vůbec nehnou. Sleduju hlavně bubeníky a nechápu, jak někteří můžou hrát metal, jako by to byl jazz. Sám bych ty bubny rozsekal, což bylo vidět třeba na posledním turné, které jsem jel s Chinaski. Tehdy jsem před každým koncertem měnil blány, které většině českých bubeníků vydrží třeba tři roky.\nDotkl jste se svého dospívání a v nové skladbě Promiň se mámě omlouváte za to, že se z vás nestal právník. Byl jste tedy už od dětství rebel?\nJo, odmalička jsem byl hyperaktivní nezvladatelný magor. Když mi bylo třeba pět, tak jsem šel s rodiči na večeři a plival jsem jiným lidem do polívky. Soused měl rozdělanou stavbu a já jsem šel do třetího patra, odkud jsem mu namočil do cementu, takže mu ztvrdl. Zároveň mi vždycky šly sporty, takže jsem chtěl být fotbalista, ale máma řekla: "Ne, co když si zlomíš nohu a všechno půjde do háje? Musíš dostudovat!" Doufala, že ze mě fakt bude advokát, a já jsem tak šel po maturitě na práva, a to z jediného důvodu. Vůbec mi nešla matematika a práva byla jediná škola, kde jsem ji nepotřeboval. Jeden rok jsem strávil na nějaké soukromé škole, odkud jsem pak přešel do Plzně. Tam jsem ale už skoro nechodil, Wohnout za mě dělal zápočty a potom jsem si řekl, že chci být muzikant a že na to kašlu.\nOtakar Petřina (34)\nSyn známého hudebníka Oty Petřiny začal rapovat ve 13 letech. Nejdřív se pokoušel o anglické texty, ale první oficiální desku Původ umění z roku 2005 už nahrál v češtině a byla na ní i skladba Jsem, se kterou poprvé pronikl k širšímu publiku.\nV té době se věnoval i battle rapu a v rapových kláních vítězil nad kolegy jako James Cole, Tafrob nebo Čistychov. Na svou prvotinu pak v roce 2006 navázal albem Marpokalypsa, na kterém poprvé spolupracoval s americkými rapery.\nZahraniční hosty a produkci měl i na následujících dvou deskách Rapstar a Knockout, které ale tak úspěšné nebyly, a tak v roce 2008 přijal nabídku bubnovat v kapele Chinaski, kde nahradil zesnulého bubeníka Pavla Grohmana.\nSvou rapovou kariéru znovu oživil úspěšnými sólovými alby R!OT, Lone Survivor a Dead Man Walking a po odchodu z Chinaski v roce 2017 se začal naplno věnovat vlastnímu projektu TroubleGang. Ten tvoří kromě něj rapeři IronKap a Wohnout, DJ Partyboi a tříčlenná živá kapela.\nZaujalo mě, že máte na těle vytetovaného například Mikea Tysona, ale zároveň i kérku Free Tibet. Dalo by se tedy o vás říct, že jste rváč a zároveň mírotvorce, který vyznává pravdu a lásku?\nMírotvorce bych asi úplně neřekl, ale o Tibet jsem se nějakou dobu dost zajímal, protože buddhismus patří k duchovnímu rozměru thajského boxu. Párkrát jsem byl na přednášce Oleho Nydahla, což je dánský láma posvěcený přímo dalajlamou. Tetování vnímám jako kroniku věcí, které mi zasáhly do života, takže mi nesměla chybět ani tahle etapa. Je pravda, že od té doby, co mám děti, tak se konfliktům snažím spíš předcházet. Rok po smrti táty jsem se ale do jednoho dostal, když na mě na Dejvické někdo troubil, protože jsem zaparkoval na jeho placeném místě. Řekl jsem mu: "V klidu, já to hned přeparkuju." A on na to: "No jasně, ty debile, kterému koupil auto tatínek." Tehdy jsem si nemohl pomoct a frajera jsem na místě profackoval, a to tak, že musel do nemocnice a vyšetřovala to kriminálka. Už jsem si představoval, jak půjdu sedět, neuvidím děti, a došlo mi, že tímhle fakt nechci procházet.\nKdyž už mluvíme o vašem tátovi, kytaristovi a zpěvákovi Otu Petřinovi, ten si za totality odmítl ostříhat vlasy, i když kvůli tomu 14 let nemohl vystupovat. Myslíte, že jste po něm zásadovost a touhu uchovat si svobodu za každou cenu zdědil?\nUrčitě do mě tenhle přístup obtiskl. Táta pro mě byl vždycky vzor a hrdina. Nesoudím lidi za to, jestli tenkrát podepsali spolupráci s režimem, protože chápu, že kvůli nátlaku na rodinu nebylo takové rozhodování určitě jednoduché. Nikdo z nás netuší, jak bychom se zachovali, kdybychom tu dobu zažili. Proto mi teď trochu vadilo, jak se na Instagramu všichni předváděli, že slaví svobodu. Říkal jsem si, jestli opravdu slaví svobodu, anebo jenom chtějí být in. To jsou takové ty sociální happeningy. Něco se děje, tak musím být u toho.\nOd táty jsem každopádně nasál to myšlenkové nastavení, že když se ráno probudím, tak musím být hrdý na to, co jsem. Nechci mít pocit, že jsem někomu musel vlézt do zadku, abych dostal kšeft nebo prachy. Dost často mi to ublížilo a na rozdíl od táty se na nezdary nedokážu dívat pozitivně. On byl naopak takový smířený a říkal: "Mně nevadilo, že jsem nemohl koncertovat. Já jsem si místo toho tvořil ve studiu."\nOvlivnil vás táta i hudebně?\nUrčitě jo, ale spíš až teď. Když jsem vydával své první rapové desky, tak jsem byl dost mladý. Tím pádem jsem si myslel, že jsem nejchytřejší a dělám všechno nejlíp. Táta ale říkal: "Buď si tu radu vezmi k srdci, anebo to nech být a třeba na to časem přijdeš sám." A přesně tohle se stalo a já si teď uvědomuju, že měl v lecčems pravdu. Hodně mi pomohl, když jsem přišel do Chinaski. Tehdy jsem se musel za týden naučit ránu od rány třeba 25 písniček a bez táty, se kterým jsem si je podle taktů rozepsal, bych to nedal dohromady. Cením si na něm, že mě nikdy do ničeho nenutil, nechal mě, abych si nástroj vybral sám, a nikdy ho nemrzelo, že nehraju na kytaru. Nejhorší věc totiž je, když si rodiče plní ambice skrz svoje dítě. Dcera dělá gymnastiku, a když ji vyzvedávám, tak jsou tam ty matky, na kterých jde poznat, že to samy nikdy nedokázaly, a tak do toho nutí děti.\nVy se ze svých dětí Emmy a Oty nesnažíte vychovat muzikanty?\nOta teď říká, že až bude táta starý, tak bude v TroubleGangu bubnovat on. Těší mě, že jsem pro děti vzorem, ale do ničeho je netlačím, protože vím, že by se na to stejně vyprdly, až by jim bylo třeba 14.\nDěti máte ve střídavé péči s bývalou manželkou. Jak to zvládáte skloubit s hudební kariérou?\nMy máme společnou péči, což je lepší varianta než střídavá, u které by žena mohla zavolat na sociálku, když bych si je nevyzvedl včas. Takhle to stojí na naší domluvě a já si děti jeden týden vezmu třeba od pondělí do čtvrtka a druhý týden od úterý do pátku. Je to ale náročné, protože sám chodím spát třeba ve čtyři, o půl sedmé musím vstát, abych dětem udělal snídani a svačinu, Emmu odvezl do školy a Otu do školky. Pak musím řešit všechnu svou práci, do toho chci trénovat, abych si udržoval kondici, a ve tři musím děti zase vyzvednout a objet s nimi jejich kroužky. Lidi mi říkají, ať si je teda neberu tak často, ale já nechci být ten táta, který děti kvůli práci odsouvá na druhou kolej.\nPři nahrávání tracku Víkend z nové desky byl se mnou Otík dokonce ve studiu a při refrénu najednou slyším, jak se mnou řve: "Víkend!" Tak mu říkám: "Otíku, teď chvíli nezpívej, bude zpívat jenom táta." Nakonec jsme to bez něj dali až na 40. pokus a na konci písničky jsme jeho hlas nechali, protože mi to přišlo vtipné. Přítelkyně se mě pak ptala, jestli jsem z toho unavený, nebo jestli to byl nádherný den, a já říkám: "Byl to nádherný den, ale jsem z něj fakt utahaný jako pes."\nMagazín.Aktuálně.cz hudba kultura rozhovor Marpo rap hip hop chinaski bubeník agresivita thajský box vztahy v rodině děti


Dům na prodej v Malíkovicích, 950 m² - REALCITY.cz\nProdej domu 950 m² Malíkovice\nVčetně provize RK a kompletního právního servisu. V případě více zájemců může RK využít pro výběr kupujícího formu aukce.\nNabízíme k prodeji prostorný rodinný dům v klidné části obce Malíkovice, blízko krásné přírody a zároveň blízko všech vymožeností města. Kladno je vzdáleno pouze 13 km a Slaný 8 km. Nemovitost je vzhledem k její velikosti možné využít i pro zřízení několika bytových jednotek, pro nájemní bydlení nebo jako sídlo společnosti. K nemovitosti dále náleží garáž a dílna. Celková plocha pozemku včetně zastavěných částí je o velikosti 950 m2. Podkroví RD má užitnou plochu 44 m2. V prvním patře RD, o užitné ploše 79 m2, je obývací pokoj spojený s kuchyní, komora, samostatný záchod s umyvadlem, koupelna s rohovou vanou a umyvadlem, dvě prostorné obytné místnosti a balkón. Přízemí domu nabízí užitnou plochu 111 m2 a terasu. Je zde k dispozici chodba, obývací pokoj spojený s kuchyní, předsíň, dvě prostorné obytné místnosti, dva samostatné záchody a koupelna s vanou a umyvadlem. Celý rodinný dům je z poloviny podsklepen. Financování je možné prostřednictvím hypotečního úvěru. Více info u RK.\nZvoleněves, 376 m²\nKód zakázky 749234\nCelková plocha 950 m²\nZaujala mě vaše nabídka 749234 na REALCITY. Žádám bližší informace. Děkuji.


Chromium získává podporu MP3 - Linux E X P R E S\nLinux E X P R E S, Chromium získává podporu MP3\nHome » Novinky » Chromium získává podporu MP3\nSe zvukovým formátem MP3 to v open-source softwaru bylo donedávna složité. Vztahovaly se na něj patenty a proto v některých zemích nebylo možné software používat bez zaplacení licenčních poplatků. To v mnoha případech vedlo k tomu, že formát nebyl podporován nikde (aby se nemuselo udržovat více verzí softwaru) nebo se podpora musela doinstalovávat ručně. Po vypršení patentů se ale situace mění.\nNově se podpora MP3 objeví ve webovém prohlížeči Chromium. Tam dosud chybí, na rozdíl od odvozeného prohlížeče Google Chrome, kde je zajištěna pomocí proprietární komponenty. Podpora bude k dispozici od verze 62 a bude realizována prostřednictvím kodeku FFmpeg.\njelínek chromium mp3 patenty


Muzeum umění ARoS Aarhus | Hybridní Zvlhčovač Condair DL\nMuzeum umění ARoS Aarhus, Aarhus\nMuzeum umění města Aarhus bylo založeno již v roce 1859. Po několika stěhováních byla za podpory královny Margrethe II. uspořádána architektonická soutěž, jejímž vítězem se stala dánská projekční kancelář Schmid, Hammer a Lassen. Krychlovitá stavba s podstavou o rozměrech 52 krát 52 metrů a výškou 42 metrů poskytuje v devíti podlažích výstavní plochu o velikosti 17 700 čtverečních metrů, která je věnována především současnému umění.\nBudova je již zdaleka rozpoznatelná prostřednictvím takzvaného panoramatu „Your Rainbow“, což je kruh o průměru 52 metrů umístěný na střeše, který září ve všech odstínech barevného spektra. Příjemnou vlhkost vzduchu v místnostech, která je současně potřebná k udržování prostředí chránícího více než 1 100 maleb, 400 soch a dalších nainstalovaných předmětů, zajišťují hybridní zvlhčovače vzduchu dodané společností Condair.


Anna - Česká jména\n- Medailon "Anna" ražený z ryzího stříbra\nMedailon se jménem "Anna", ražený z drahého kovů je krásný a hodnotný dar!\nKaždé jméno (i Anna) je jedinečné, stejně jako každý z nás. Provází nás celý život. Je zároveň prvním slovem, které jsme se jako děti naučili rozeznávat. Je taky prvním slovem, které jsme se učili vyslovit. Začali jsme jej používat dokonce dřív než slovo "já".\nMedailon s českým jménem Anna je proto originálním dárkem, který potěší každého, kdo dostal od rodičů toto báječné jméno. Je levný, dostupný a vhodný pro mnoho různých příležítostí:\n- když má Anna svátek,\n- když se narodí a dostane jméno Anna...\nRovněž může být i dárkem pro přátele, nebo vnoučata, který jim vždy připomene, že Anna na ně vždy s láskou myslí a vzpomíná...\nMedailon se jménem Anna a další vybraný z mnoha krásných českých jmen mohou být společným dárkem pro oba k zásnubám, sňatku, nebo k výročí jejich svatby...\nVarianty jména Anna v různých jazycích:\nVybrat si můžete z nabídky 390. českých jmen. Kliknutím na obrázek se zobrazí nabídka medailonu se jménem Anna v dostupnějším provedení z ryzího stříbra.\nMedailon Pražské mincovny s českým jménem "Anna", se dodává v dárkovém balení, spolu s certifikátem pravosti. Součástí balení je i psaníčko, kde si může Anna přečíst vaše věnování..\nkód: PMCJ1382 ... jména - Anna - velká zlatá medaile 1 Oz - 24 hodin\nkód: PMCJ1382 ... jména - Anna - velká zlatá medaile 1 Oz - 1-10 dnů\nkód: PMCJ1382 nákupem získáte +1394,00 ZM\nNejste sběratel? Objednejte si rychle a pohodlně i bez registrace. Je to snadné. PMCJ1382 - Česká jména - Anna - velká zlatá medaile 1 Oz Vám doručíme dobírkou České pošty. (poštovné, dobírkovné a pojištění v ČR ve výši 150 Kč).


Paruka s ofinou Cottelli Collection - dlouhá, blond\nÚvodní stránkaErotické prádloDoplňkyParukyParuka s ofinou - dlouhá, blond\nParuka s ofinou Cottelli Collection – dlouhá, blond\n„Tahle paruka je aktuálně moje nejoblíbenější se sbírky. Snadno se udržuje a krásně se rozčesává, netřepí se tak jako většina ostatních paruk. Šířka hlavy se dá nastavit. Cekově je to moc pěkná paruka s přírodním blond odstínem za výbornou cenu. Top paruka.” Uživatel Další zkušenosti\nParuka s ofinou Cottelli Collection – dlouhá, 695 Kč Do košíku\nChcete se proměnit v sexy blondýnu s vlasy až po lopatky, ale nechcete navštěvovat kadeřníka ani čekat, až vám vlasy narostou? Pořiďte si blond paruku s ofinou od Cottelli Collection, která vám vaše sny splní snadno a rychle - ať už jste žena nebo muž. Je to ideální doplněk na párty i různé erotické hrátky a roleplay. :)\nParuka s ofinou - dlouhá, blond od značky Cottelli Collection\nŠiroká nabídka paruk na Vibratory.net. Kvalitní zboží od firmy Cottelli Collection u nás dohromady zakoupilo 62 zákazníků. Podívejte se na jejich názor a v případě jakýchkoliv dotazů nás neváhejte kontaktovat!\nNa Vibratory.net si můžete vybrat z celkem 170 produktů od tohoto výrobce. Další výrobky od firmy Cottelli Collection se nachází tady.\nVelikost: univerzální, délka cca 45 cm\nTahle paruka je aktuálně moje nejoblíbenější se sbírky. Snadno se udržuje a krásně se rozčesává, netřepí se tak jako většina ostatních paruk. Šířka hlavy se dá nastavit. Cekově je to moc pěkná paruka s přírodním blond odstínem za výbornou cenu. Top paruka.


Výkup technického stříbra Bělá pod Bezdězem - vykuptechnickehostribra.cz\nNacházíte se zde: Vykuptechnickehostribra.cz / Výkup technického stříbra / Výkup technického stříbra Bělá pod Bezdězem\nVýkup technického stříbra Bělá pod Bezdězem: Nabízíme výkup technického stříbra ve všech městech po celé České Republice. Pokud tedy nabízíte materiál na prodej obraťte se na nás, výkup technického stříbra provádíme i ve městě Bělá pod Bezdězem.\nNaše firma Monaxa Provider s.r.o. provádí výkup technického stříbra ve městě Bělá pod Bezdězem. Kromě této lokality provádíme výkup i v jiných městech po celé České Republice. Výkup technického stříbra provádíme od pondělí do neděle kdekoliv budete chtít, třeba i u vás doma.


Kniha: Nový hrabě Monte Christo - Ondřej Neff; Jules Verne | Knihy.ABZ.cz\nKniha: Nový hrabě Monte Christo - Ondřej Neff; Jules Verne\nKnihkupectví > Próza - beletrie > Romány > Romány dle národů > Francouzské romány > Nový hrabě Monte Christo\nKniha: Nový hrabě Monte Christo\nZačtěte se do nejrozsáhlejšího a nejbarvitějšího románu Julese Verna v moderním převyprávění Ondřeje Neffa s ilustracemi Zdeňka Buriana! Nechte se vtáhnout do prudkého děje a spolu ... (celý popis)\nÚprava: 15 nečíslovaných listů obrazových příloh: ilustrace\nModerně převyprávěný historicko-dobrodružný román o maďarském vlastenci Matyášovi Sandorfim, který unikne smrti a jeho život naplňuje pomsta za své přátele. Příběh začíná v Terstu a líčí přípravu povstání maďarských vlastenců: hraběte Sandorfa, Zathmarova, Bathorya. Postupně se dozvídame o zatčení přátel, uvěznění a jejich útěku. Ten je prozrazen, dva jeho kamarádi zahynou, jen Matyáš Sandorf uprchne a tím unikne trestu smrti. Po patnácti letech se opět objevuje jako doktor Antekirt a celý svůj život se věnuje odhalení a potrestání udavačů. Příběh připomíná román Hrabě Monte-Christo od Alexandra Dumase staršího, kterému také Verne svoji knihu věnoval.


Přednášky, knihy a akce - štěstí, buďte happy, přednášky pro veřejnost | Katalog odkazů\nPřednášky, knihy a akce\nKlíčová slova: štěstí, buďte happy, přednášky pro veřejnost\nPopis: Buďte Happy, to jsou přednášky a akce otevřené veřejnosti. Pokud toužíte po inspiraci nebo byste se rádi v dnešní hektické době alespoň na chvíli zastavili a načerpali pozitivní energii, potom může být Buďte Happy dobrý tip právě pro Vás.\nVelký výběr pneumatik pro Váš automobil. – V našem pneuservisu Vám poskytneme veškeré servisní služby - montáž a demontáž pneumatik z auta a na auto, huštění pneumatik vzduchem i tlakovým plynem, opravy pneu lepením a vpichem, přezouvání a vyvažování pneumatik na moderních strojích firmy Hofmann, mytí pneu, uskladnění pneu.\nslužby pro firmy, virtualni kancelare – Virtuální kanceláře v Praze pro fyzické osoby podnikatele OSVČ vám poskytnou mnoho výhod pro vaše podnikání. Využijte našich balíčků speciálně sestavených pro živnostníky, kteří chtějí mít místo podnikání Praha.


Radnice v Bohumíně chce vykoupit ubytovny - Novinky.cz\nNovinky.czVaše zprávyRadnice v Bohumíně chce vykoupit ubytovny\nJedna ze soukromých ubytoven v samotném centru Bohumína v Nádražní ulici. Foto: Pavel Čempěl\nRadnice v Bohumíně chce vykoupit ubytovny\n10. 9. 2015, 10:18\nStarosta Bohumína Petr Vícha (ČSSD) poslal tento týden majitelům některých soukromých ubytoven v Bohumíně dopisy, v nichž se dotazuje na možnost odkoupení jejich nemovitostí. Radní totiž hodlají předložit zastupitelstvu záměr jejich možného výkupu.\n"Majitele ubytoven jsme v dopisech požádali o schůzku na toto téma. Zároveň je ovšem upozorňujeme na fakt, že žádnou jejich budovu nemůžeme vykoupit za vyšší cenu, než jakou stanoví znalecký odhad," uvedl Vícha.\nBohumínští radní nemají zájem o provoz soukromých ubytoven pro sociálně slabé. Proti tomuto ubytovacímu byznysu dlouhodobě bojují. Naposledy radnice zamítla všechny žádosti o doplatky na bydlení. Radní současně vyzvali úřad práce, který peníze lidem z ubytoven vyplácí, k dodržování zákona o hmotné nouzi a respektování stanoviska obce.\n"Připravuje se novela zákona o hmotné nouzi. Ta by měla přinést řadu průlomových rozhodnutí, které by měly výrazně omezit vyplácení sociálních dávek nejen pro lidi na ubytovnách, ale i v nájemních bytech. Příspěvky by už neměly být tak štědré, aby se ubytovací byznys vyplácel. Připravovanou novelu o hmotné nouzi připomínkujeme. Apelujeme, aby se zabývala i tím, odkud lidé do ubytovny přišli a zda je jejich situace tíživá. A také, aby lidé, kteří v nich bydlí, platili v ubytovnách jen místně obvyklé nájemné," dodal starosta.\nPodle cenové mapy ministerstva pro místní rozvoj by se v Bohumíně mělo nájemné pohybovat kolem 70 Kč/m²/měsíčně. "V ubytovnách však pětičlenná rodina platí za pokojík o rozloze 20 m² nájem ve výši 9150 korun, což dělá měsíčně 457 korun za metr čtvereční. A taková cifra přeci není odůvodněným nákladem na bydlení," zlobí se Petr Vícha.\nBohumín aktivně pracuje na tvorbě strategie sociálního bydlení. Momentálně je v úzkém kontaktu s ministerstvem práce a sociálních věcí. Při realizaci sociálního bydlení chce město spolupracovat s Armádou spásy a nabídnout bydlení těm, kteří si pomoc zaslouží.\nNic však nebude zadarmo, vybraní lidé budou muset dodržovat přísné podmínky a pravidla. Zároveň však město musí mít jistotu a garanci, že na takto uvolněná místa v ubytovnách nenastoupí další uchazeči o sociální dávky. "Tuto záruku považujeme za prioritní. Pokud ji nebudeme mít, tak se do žádného obdobného projektu nepustíme. Zatím tyto garance nemáme," uvedl Vícha.\nV Bohumíně za poslední tři roky, po změně systému výplat dávek, vzrostl počet ubytoven ze tří (do té doby bezproblémových) na deset (z větší části problémových). Dnes je obývá přibližně 400 osob. Ubytovny vznikly i v samém centru města a bohumínští starousedlíci se v jejich blízkosti necítí bezpečně. Od té doby Bohumín i další města poukazují na problém s ubytovnami a na plýtvání dávkami ve prospěch majitelů některých ubytoven.


POHNUTÉ OSUDY: Věčný boj s alkoholem a strachy básníka Františka Hrubína | Lidé | Lidovky.cz\n20. července 2015 7:00 Lidovky.cz > Zprávy > Lidé\nPOHNUTÉ OSUDY: Věčný boj s alkoholem a strachy básníka Františka Hrubína\nFrantišek Hrubín | foto: Reprofoto\nPRAHA Není moc Čechů, kterým maminka v dětství nečetla „vezmi žlutou tužku, namaluj mi hrušku“ nebo je později nedojal dědeček hovořící s mrtvými lidmi z Romance pro křídlovku. František Hrubín si uměl získat čtenáře.\nNejinak to jako dítě vnímala i jeho dcera Jitka. „Pro mě to byl normálně táta, který nám občas skládal veršíčky a pak je někdy použil ve sbírce nebo nám vymýšlel pohádky před spaním,“ vzpomínala pro LN překladatelka Jitka Minaříková.\nAž později začala vnímat Hrubínovu komplikovanou povahu, sužovanou mnoha vnitřními strachy. „Dost vzteklý, dovedl se strašlivě naštvat – a za čtvrt hodiny přišel a řekl: ‚Jituško, dej mi hubičku.‘ Úplně to z něj, na rozdíl od maminky, která si všechno dlouho pamatovala, vyprchalo.“ Dovedl se s kdekým spřátelit hned na potkání. „Mezi lidmi byl nesmírně veselý. Uměl mluvit i s venkovskými lidmi... Jeho povaha byl zvláštní mix. Mezi lidmi byl rád, ale veřejně vystupovat nesnášel. Luděk Munzar vzpomínal, že když byla první čtená zkouška tátovy Srpnové neděle a režisér Krejča tátu donutil, aby text sám přečetl, koktal prý u toho, zadrhával, byl z toho nesvůj,“ popisuje dcera.\nZvláštní kombinace, plachý extrovert. „To byl právě ten rozpor jeho povahy. Byl enormně citlivý extrovert. Navíc měl v sobě hodně různých strachů, racionálních i iracionálních. On se třeba bál zmijí nebo blesků, i když byl vlastně kluk vyrostlý na venkově. Taky nezavřeného plynu v bytě... Míval živé sny, zřejmě i docela strašidelné, protože křičel ze spaní tak, že nás vzbudil. Některé z nich, aspoň myslím, jsou v jeho básních. V Černé denici to určitě je.“\nU otce alkoholiků\nDokonce i studenti bohemistiky se učí, že Hrubín zápasil s alkoholem. Kolovaly historky, jak jeho manželka obcházela okolní hospody a prosila, aby národnímu umělci nenalévali. A on se pak prý opil v lékárně. I když paní Minaříková si na nic takového nevzpomíná: „A divila bych se, naše maminka byla spíš ostýchavá, uzavřenější – čili že by šla prosit do hospody...“\nNicméně František Hrubín vyhledal odbornou pomoc. V roce 1952 se vydal na léčení k „otci českých alkoholiků“ docentu Jaroslavu Skálovi, zakladateli první protialkoholní stanice na světě.\n„Šel tam dobrovolně. A měl vlastně trochu smůlu, protože docent Skála tam tenkrát měl Pláničku a našeho tátu. Ne snad úplně zároveň, ale byli to prostě dva „prominentní“ pacienti, kterými se trošku chlubil.“ Pravda je, že Skála se o Hrubínovi často zmiňoval. Možná ale i proto, že se sblížili. V létě dokonce jezdili společně do Chlumu u Třeboně k rybníku Hejtman.\nHrubín během pobytu v léčebně psával krátké říkanky, které se pak připichovaly na nástěnku a sloužily jako součást léčby. V rozhovoru s novinářem Ladislavem Vereckým si Skála jednu takovou vybavil: Opilce se každý štítí, ten má smutné živobytí. Ať jsi pivař nebo vinař, pomůže ti Apolinář. „Ve své autobiografii dokázal František krásně popsat své služby na záchytce, které jsou součástí léčby: Starý si bídu strojí, mladého si bída strojí sama...“ vzpomínal docent Skála. Hrubín mu v roce 1957 dokonce napsal předmluvu k monografii o alkoholismu a terapii.\nDalší díly seriálu Pohnuté osudy naleznete ZDE.\nHrubínova dcera popisuje, jak ji maminka vyprávěla, že se u Apolináře pořádaly i silvestry. „Samozřejmě bez alkoholu. O půlnoci místo přípitku všichni vyběhli na mráz a cvičili. Otec byl totiž v klubu KLUS – to byl Klub usilujících o střízlivost. Musel z toho mít trochu srandu, protože ono to bylo tak absolutně proti jeho mentalitě – ten vojenský dril a řád. Ale poctivě to absolvoval.“\nA účinky terapie? „Nějakou dobu opravdu nepil. No a pak zase začal. On mu alkohol zřejmě pomáhal uvolňovat právě ty vnitřní strachy. Ale já si dneska myslím, že kdyby na to léčení nešel, tak by se o tom jeho pití dodnes nevyprávělo. Kolik lidí takhle pije! A víte co? Já jsem přesvědčena, že antabus musí ničit játra víc než alkohol – to přece musí být slušný jed,“ říká Minaříková. „Možná mu to léčení zkrátilo život víc než pití.“\nMartin Korel, Alena Plavcová\nMunzar prolomil léta mlčení. Kvůli příteli Hrubínovi\nPOHNUTÉ OSUDY: Menšík neznal v ničem míru, ani ve flámování. Na plac jezdil rovnou od doktorů\nPohnuté osudy | Lidové noviny | Alkohol | František Hrubín\nJ. Čapková Hrubína a Josefa Čapka jsem četla dětem i vnoučeti. Překrásné, jsem vděčná... 15:58 20.7.2015\nP. Gabriel st. Soudruha Hrubína, ani jiné soudruhy umělecké rudé hochštaplery jsme doma nikdy... 10:37 20.7.2015\nM. Franz Není divu, že píšete takové hloupé hovadiny, když kádrujete autory ještě před... 11:21 20.7.2015\nL. Šalp Jinak jste zdráv? 12:49 20.7.2015\nV. Hák blábolíte nesmysly.Hodnotit umělcovu tvorbu podle politického přesvědčení a ne... 18:30 21.7.2015


Velké srovnání fastfoodů: Je zdravější KFC, nebo McDonald‘s? | EuroZprávy.cz\nAktualizováno 24.3.2019, 19:49 24. března 2019, 12:22 — Autor: Kuni Nguyenová / EuroZprávy.cz\nMcDonald‘s a KFC patří mezi jedny z největších firem produkující fast food na světě, včetně České republiky, kde se jejich poptávka enormně zvyšuje. Který z řetězců ale nabízí „zdravější“ variantu? Podívejte se na porovnání nutričních hodnot jídel z McDonald‘s a KFC.\nJeště, než se rozhodnete vydat se do nejbližšího fast foodového řetězce ve svém okolí, zkuste být obezřetní nad svými možnostmi. Který kuřecí burger je „zdravější“ a který salát mi lépe prospěje k vyváženějšímu jídelníčku? Následující přehled porovnává položky jídel dvou největších fastfoodových řetězců na trhu – McDonald‘s a KFC.\nČlánek je založen na studii od The Health Site, změnou je srovnání položek dostupných v České republice a převedení kalorií uvedených z českých oficiálních stránek těchto dvou potravinových řetězců. Tabulky znázorňují jak porci, kterou běžný zákazník dostane, tak i výživové údaje na 100g.\nPokud máte chuť na kuřecí kousky obalené v tortille, Snack Wrap z McDonald‘s se vám s nižším obsahem kalorií půjde vstříc. Naopak kuřecí stripsy v KFC jsou při 100g „zdravější“ variantou. Porce velkých hranolek se vyplatí také spíše v KFC, ale při 100 g mají podobnou kalorickou hodnotu. Jako dezert si v obou řetězcích můžete dopřát například čokoládový milkshake, v KFC se opět dočkáte menší kalorické bomby.\nPokud si hlídáte váhu, salát se vyplatí si dopřát spíše v KFC, ale pozor na zálivky, které obsahují skoro podobný počet kalorií jako samostatný salát. Navíc kompletní Caesar salát se zálivkou může mít dokonce větší kalorickou hodnotu než například kuřecí burger. V tomto případě tedy salát z fastfoodového řetězce se opravdu nedá považovat za dietní alternativu.\nTabulky jsou pouze orientační, nenabízí celkový přehled nutričních hodnot, do kterých se většinou připočítává i množství obsažených základních živin, například bílkoviny, tuky nebo sacharidy, které je třeba mít také na vědomí. Konzumace těchto pokrmů zároveň způsobuje mnoho škodlivých účinků na zdraví, od střevní neurózy k obezitě. Návštěva rychlého občerstvení by se tedy měla považovat za krajní alternativu, nikoliv stát se každodenní rutinou.\nKFC běžná porce (kcal) 100g (kcal)\nTwister 540 239\nZinger sendvič 484 270\nLonger 306 242\nHot & Spicy Strips 84 264\nSalát César Grill (bez zálivky 132 51\nCaesar zálivka 169 282\nHranolky velké 268 255\nKrusher Kitkat velký 413 135\nMcDonald‘s běžná porce (kcal) 100g (kcal)\nSnack Wrap 235 235\nMcChicken 235 235\nChicken Burger 246 246\nChicken Strips 221 221\nCaesar salát s kuřecím masem (bez zálivky) 209 73\nCaesar zálivka 251 251\nHranolky velké 434 289\nShake Deluxe se šlehačkou čokoládový velký 423 126\nTémata: KFC | mcdonald's | jídlo, potraviny | fastfood | EuroZprávy.cz


Jak odstranit skákání psa při vítání - praktický videokurz na psichologie.cz\nPro odstranění skákání psa bez násilí\nVíce o kurzu Absolvovalo: 192 studentů\nPusťte si ukázkovou kapitolu Časté rady aneb takhle, prosím, ne\nJak odstranit skákání psa na lidi\nPřijdete domů, a jen co se dveře otevřou, už vás pes vítá divokými výskoky. Máte ho div ne za hlavou, všechno kolem padá a vy nevíte, jestli si dřív chránit zuby, oblečení, nebo věci kolem. Zdá se vám to povědomé? Nejste jediní! Nemusíte však zoufat, existují cesty, díky kterým tyto výbuchy štěstí a radosti zklidníte, či přesměrujete jinam.\nV tomto kurzu se naučíte 3 metody, jakým způsobem skákání psa při vítání usměrnit. Pochopíte proč to psi dělají a jak je v tom nechtěně podporujete, a dokážete předat jednoduché instrukce i dalším členům domácnosti, aby trénink skutečně fungoval. Naučené metody navíc můžete snadno aplikovat i na skákání psa na cizí lidi.\nPokud vás pes vítá zásadně divokým skákáním.\nMáte strach o oblečení, děti nebo vlastní zuby.\nJe vám trapně, když váš pes skákáním cizím lidem zašpiní oblečení.\nPochopíte, proč pes skáče a čím ho to nevědomky učíte.\nUvidíte 3 metody pro odnaučení skákání a jak je kombinovat pro maximální užitek.\nSnadno návštěvě i dětem postup vysvětlíte a nenásilně je zapojíte do tréninku.\nZískáte argumenty pro ostatní, kterým “skákání nevadí”, ale vám to kazí trénink.\nRadikálně se vám sníží náklady na silonky a čistírnu.\n1. Úvod ke skákání při vítání Lekce zdarma\n2. Proč psi skáčou\n3. Co s tím - základní rada\n4. Časté rady aneb takhle, prosím, ne Lekce zdarma\n5. Konkrétní návod, jak skákání odstranit\n6. Jak je to s tím zákazovým povelem\n7. A co ho učit naopak skákat\n8. Jak je to s tím sedni a náhradním chováním\n9. Navádění mezi nohy\n11. Závěr kurzu o skákání (u vás už neskákání)\nDěkuji moc za kurz. Líbí se mi, že je celý kurz veden k upevnění vztahu přátelství psa a člověka.\nTed vydržet, trénovat a důslednost :-).\nZdravím všechny. Kurz se mi moc líbí, všechno je podáno příjemnou formou, jasně a srozumitelně. Ale:\nnáš Scottie (taky NSDTR) ani tolik neskáče na nás, sám doma je minimálně a tak jeho vítání není tak bouřlivé. Horší je, když někdo zazvoní, to se ze S. stane neřízená střela, s dotyčným se chce vítat, skákat a vůbec řádit. To trvá jen pár minut, pak se uklidní a je z něj zase normální pes. Se známými návštěvami se to samozřejmě dá řešit a vysvětlit jim postup s otáčením se zády a přechodu do dřepu. Ale co s těmi ostatními? Máte nějaký tip?\nSe skakanim trosku bojujeme, zvlášť když nám to někteří kazí, ale super ukázány a vysvětleny kurz. Tak teď už to dopilovat jen do 100%\nDěkuji za další důležité informace. Vše je srozumitelně vysvětlené. Nejtěžší bude nácvik v kanceláři, kdy chce uvítat každého obchodního partnera (s těmi se předem nedomluvím) a se štěkotem startuje pokaždé, co se otevřou dveře od zasedačky. Eliminuji to tím, že když má tato situace nastat, přiváži ji ke stolu, u kterého má své místo. Jen nevím, zda je to efektivní, protože vystartuje a zastaví ji až vodítko. A pak stojí na zadních a na dotyčného prosí packami. Když leží na svém místě v klidu, tak ji často chválím nebo odměňuji. Jelikož se jedná o maltézáčka, lidi se zpravidla nebojí, ale pokud to nečekají, tak se samozřejmě leknou.\nJe to pojato pro začínající pejskaře srozumitelnou formou. Jen mám z toho pocit, jestli by se pak pes nenaučil vzorové chování, kdy si uloží rovnici : vyskočím na pána – pán se otočí – já budu stát – pán si dřepne a odmění mě – pán vstane – vyskočím – otočí se atd… Jestli toto chování, které jsem viděla na videu nemůže být to samé naučené chování, o kterém vyprávěl nedávno p. Šusta v souvislosti s taháním na vodítku: pes záměrně táhne – povolí tah – odměna, znovu schválně tahá – sám povolí tah – odměna a tak pořád dokola. Nějak mi tam chybělo to, že zůstaneš-li v klidu, budu tě za něj odměňovat. Chybí mi přesné načasování, jak dlouho setrvat ke psu zády, jak reagovat, když na mě pes vyskočí zezadu?\nOmlouvám se, pokud jsem něco špatně pochopila… Budu ráda za doplněni, Soňa\nVše jednoduše popsáno, vysvětleno, doporučuji\nKurz je super, jasně popsáno, vysvětleno, ukázáno. Teď jen trénovat a být důsledný 😉\nChci, aby pes vítal mě i ostatní v klidu a ze země.


Počet obyvatel Olomouckého kraje vykazuje setrvalý pokles - Demografický vývoj v kraji v 1. čtvrtletí 2019\nZ regionů | 12.06.2019 10:00:00\nPočet obyvatel Olomouckého kraje podle předběžné statistické bilance vykazuje setrvalý pokles. K 31. březnu letošního roku bylo v kraji evidováno 632,1 tisíc obyvatel. Během 1. čtvrtletí kraj přišel o 393 osob především díky vyššímu počtu zemřelých nad narozenými (o 363 osob) a také vyšším počtem vystěhovalých nad přistěhovalými (o 30 osob).\nZatímco v celé České republice počet obyvatel během 1. čtvrtletí vzrostl o 3,0 tisíce na 10 652,8 tisíc obyvatel, Olomoucký kraj patřil k šestici krajů s poklesem počtu obyvatel. Podle předběžných výsledků v kraji žilo na konci března 632 099 osob. Pokles o 393 obyvatel za první tři měsíce letošního roku představoval v přepočtu snížení o 2,5 osob na 1 000 obyvatel středního stavu. Jediným okresem v kraji, u kterého došlo k minimálnímu zvýšení počtu obyvatel, byl okres Olomouc (nárůst o 15 osob). Ostatní okresy zaznamenaly úbytek obyvatel. Absolutně nejvíce ubylo obyvatel okresu Přerov (198 osob). V relativním vyjádření ubylo nejvíce osob v okrese Jeseník (11,4 osob na 1 000 obyvatel středního stavu), což bylo nejvíce v porovnání se všemi okresy v republice.\nPohyb obyvatel podle krajů v 1. čtvrtletí 2019\nK přirozenému úbytku počtu obyvatel došlo ve všech krajích ČR s výjimkou hlavního města Prahy. Ve všech okresech kraje byl také vyšší počet zemřelých než narozených. Naproti tomu k úbytku obyvatel stěhováním došlo během 1. čtvrtletí pouze v Olomouckém kraji (úbytek 30 osob) a v Moravskoslezském kraji (úbytek 594 osob). A z okresů kraje ubylo obyvatel jen v okrese Jeseník (úbytek 79 osob) a v okrese Přerov (úbytek 85 osob).\nV 1. čtvrtletí se v kraji živě narodilo 1 458 dětí. Bylo to o 123 dětí méně než v 1. čtvrtletí předchozího roku (o 7,8 % méně). Na 1 000 obyvatel středního stavu připadlo 9,4 narozených dětí, zatímco republikový průměr činil 10,0 dětí na 1 000 obyvatel. K tomuto průměru se přiblížili pouze v okrese Olomouc, kde se narodilo nejvíce dětí. Nejméně 8,7 dětí na 1 000 obyvatel bylo zjištěno v okrese Prostějov. Nejvíce z živě narozených dětí se narodilo prvorodičkám (46,8 %). Dalších 37,0 % dětí se narodilo jako druhé v pořadí a jen 16,3 % se narodilo maminkám jako třetí nebo další v pořadí.\nCelkem se 733 dětí narodilo vdaným matkám (50,3 %) a 725 svobodným, rozvedeným nebo i ovdovělým matkám. Větší podíl narozených mimo manželství byl v okresech Jeseník (57,8 %), Šumperk a Přerov (shodně 54,1 %). V okresech Olomouc (45,5 %) a Prostějov (46,8 %) nepřekročil poloviční počet z živě narozených dětí.\nZa 1. čtvrtletí zemřelo v kraji 1 821 osob, a to bylo o 191 osob méně v porovnání se stejným obdobím loňského roku (pokles o 9,5 %). V přepočtu na 1 000 obyvatel středního stavu zemřelo 11,7 osob, což bylo více než činil republikový průměr (11,4 zemřelých osob na 1 000 obyvatel). Téměř polovina zemřelých byla starší 80 let (45,8 %). V kraji zemřely 3 děti ve věku do 1 roku života a z toho 1 dítě zemřelo do 28 dnů po narození.\nPočet sňatků, které se uskuteční během ledna, února a března je každoročně velmi nízký, v letošním roce jich bylo 200. Bylo to o 25 sňatků méně než v minulém roce v tomto období.\nZa 1. čtvrtletí dodaly příslušné soudy rozhodnutí o 341 rozvodech manželství z Olomouckého kraje. Ve srovnání s loňským 1. čtvrtletím to bylo o 20 rozvodů méně. Ze 46,3 % došlo k rozvodu na základě podaného společného návrhu manželů, na návrh ženy bylo rozvedeno 30,8 % manželství a na návrh muže 22,9 %. Ve většině případů se jednalo o první rozvod jak u mužů (u 85,6 %), tak u žen (u 83,3 %). V 202 případech rozvodů bylo rozvedeno manželství s nezletilými dětmi (59,2 %).\nDo Olomouckého kraje se přistěhovalo 1 483 nových obyvatel, což bylo o 331 osob více než před rokem (o 28,7 % více). Z jiných krajů ČR přišlo 1 012 osob (68,2 %) a z ciziny 471 (31,8 %). Naproti tomu se vystěhovalo 1 513 obyvatel kraje, z nichž většina do jiného kraje ČR (84,9 %) a jen 228 se vystěhovalo do ciziny (15,1 %). Ve srovnání s 1. čtvrtletím 2018 se vystěhovalo o 165 osob více (tj. o 12,2 % více). Dalších 2 887 obyvatel kraje se stěhovalo v rámci Olomouckého kraje.\nDemografický vývoj v Olomouckém kraji v 1. čtvrtletí 2019 - komentář\nPočet obyvatel podle krajů v 1. čtvrtletí 2019\nGraf - Přírůstek/úbytek obyvatelstva v okresech Olomouckého kraje v 1. čtvrtletí 2019\nGraf - Pohyb obyvatelstva v Olomouckém kraji v 1. čtvrtletí\nGraf - Živě narozené děti podle legitimity a podle krajů v 1. čtvrtletí 2019\nDemografický vývoj v Olomouckém kraji v 1. čtvrtletí 2019\nPřirozený přírůstek/ úbytek\nPřírůstek/ úbytek stěhováním\nv tom kraje:\nv tom okresy:\nPřírůstek/úbytek obyvatelstva v okresech Olomouckého kraje\nŽivě narozené děti podle legitimity a krajů v 1. čtvrtletí 2019\nPohyb obyvatelstva v Olomouckém kraji v 1. čtvrtletí\nStav na počátku období\nStav ke konci obd 31. března 2019\n5 244 194\n5 405 606\n10 652 812\n5 247 083\n5 405 729\n1 372 853\n1 187 667\n1 201 835\nDiskuze a názory uživatelů na téma: Počet obyvatel Olomouckého kraje vykazuje setrvalý pokles - Demografický vývoj v kraji v 1. čtvrtletí 2019\n12.06.2019Počet obyvatel Jihomoravského kraje se zvýšil o 110 osob - Demografický vývoj v Jihomoravském kraji v 1. čtvrtletí 2019 ČSÚ (ČSÚ)\n12.06.2019Počet obyvatel se v Karlovarském kraji se opět snížil - Obyvatelstvo v Karlovarském kraji v 1. čtvrtletí 2019 ČSÚ (ČSÚ)\n12.06.2019Počet obyvatel Pardubického kraje se za zvýšil o 267 osob - Obyvatelstvo v Pardubickém kraji v 1. čtvrtletí 2019 ČSÚ (ČSÚ)\nPočet obyvatel České republiky vzrostl na 10,65 miliónu - Diskuze, názory, doporučení a hodnocení\n30.04.2019 Počet obyvatel v obcích Středočeského kraje k 1. 1. 2019\n30.04.2019 Počet obyvatel v obcích - k 1.1.2019\nPočty obyvatel v obcích - Ministerstvo vnitra České republiky\nOdpady Olomouckého kraje, z.s. - volná pracovní místa\nJihočeský kraj: Počet uchazečů o zaměstnání se v kraji meziměsíčně snížil\n15.05.2019 Počet uchazečů o zaměstnání se v kraji meziměsíčně snížil\n23.05.2019 Počet cizinců v Jihomoravském kraji\npátek 23.8.2019 17:49:58


Ezechiel 20 - Bible, překlad 21. století :: BibleServer\n1 Desátého dne pátého měsíce sedmého roku1 se někteří ze stařešinů Izraele přišli dotazovat Hospodina a posadili se přede mnou.\n3 „Synu člověčí, řekni izraelským stařešinům toto: Tak praví Panovník Hospodin – Vy že se přicházíte se mnou radit? Jakože jsem živ, nebudu odpovídat na vaše modlitby, praví Panovník Hospodin!\n4 Obviň je, synu člověčí, jen je obviň. Pověz jim, jaké ohavnosti páchali jejich otcové.\n5 Řekni jim: Tak praví Panovník Hospodin – V den, kdy jsem vyvolil Izrael, složil jsem přísahu potomstvu Jákobova domu a dal jsem se jim poznat v Egyptě. Přísahal jsem jim se slovy: Já jsem Hospodin, váš Bůh.\n6 V ten den jsem přísahal, že je vyvedu z Egypta do země, kterou jsem pro ně vyhledal, do země oplývající mlékem a medem, do země nejkrásnější ze všech.\n7 Řekl jsem jim: Zahoďte každý ty nechutné obrazy, ke kterým upíráte oči, a neposkvrňujte se egyptskými modlami! Já jsem Hospodin, váš Bůh.\n8 Oni se ale proti mně vzbouřili a nechtěli mě poslouchat. Nezahodili ty nechutné obrazy, ke kterým upírali oči, a neopustili egyptské modly. Řekl jsem si tedy, že na ně vyliji svůj hněv, že proti nim vybuchnu rozhořčením v Egyptě.\n9 Kvůli svému jménu jsem je ale z Egypta vyvedl. Udělal jsem to, aby mé jméno nebylo zneváženo v očích národů, mezi nimiž bydleli a před jejichž očima jsem se jim dal poznat.\n10 Vyvedl jsem je tedy z Egypta a přivedl je na poušť.\n11 Dal jsem jim svá pravidla a oznámil jim své zákony (které kdo plní, díky nim bude žít).2\n12 Dal jsem jim také své soboty, aby byly znamením mezi mnou a jimi, aby věděli, že já jsem Hospodin, jejich Posvětitel.3\n13 Dům Izraele se ale na poušti proti mně vzbouřil. Neřídili se mými pravidly, zavrhli mé zákony (které kdo plní, díky nim bude žít) a velmi znesvěcovali mé soboty. Řekl jsem si tedy, že na ně na poušti vyliji svůj hněv, že s nimi skoncuji.\n14 Kvůli svému jménu jsem se ale postaral, aby nebylo zneváženo v očích národů, před jejichž očima jsem je vyvedl.\n15 Na oné poušti jsem jim však také přísahal, že je neuvedu do země, kterou jsem jim dal, do země oplývající mlékem a medem, do země nejkrásnější ze všech,\n16 protože zavrhli mé zákony, neřídili se mými pravidly a znesvěcovali mé soboty, neboť v srdcích následovali své hnusné modly.\n17 Přesto mi bylo líto je zničit, a tak jsem s nimi na té poušti neskoncoval.\n18 Jejich synům jsem na poušti řekl: Neřiďte se pravidly svých otců, nedodržujte jejich zákony a neposkvrňujte se jejich modlami!\n19 Já jsem Hospodin, váš Bůh. Řiďte se mými pravidly, dodržujte mé zákony a jednejte podle nich.\n20 Svěťte mé soboty, ať jsou znamením mezi mnou a vámi, abyste věděli, že já jsem Hospodin, váš Bůh.\n21 I tito synové se ale proti mně vzbouřili. Neřídili se mými pravidly, nedodržovali mé zákony, nejednali podle nich (ačkoli kdo je plní, díky nim bude žít) a znesvěcovali mé soboty. Řekl jsem si tedy, že na ně na poušti vyliji svůj hněv.\n22 Kvůli svému jménu jsem ale svou ruku zadržel, aby mé jméno nebylo zneváženo v očích národů, před jejichž očima jsem je vyvedl.\n23 Na oné poušti jsem jim však také přísahal, že je rozptýlím mezi národy a rozpráším je po zemích,\n24 protože neplnili mé zákony, má pravidla zavrhli, znesvěcovali mé soboty a upírali oči k modlám svých otců.\n25 Dal jsem jim tedy nedobrá pravidla a zákony, které jim život nedají.\n26 Nechal jsem je, aby se poskvrnili svými obětními dary, když nechávali všechny své prvorozené projít plameny.4 To abych je naplnil zděšením, aby poznali, že já jsem Hospodin.\n27 Proto, synu člověčí, mluv k domu Izraele a řekni jim: Tak praví Panovník Hospodin – Vaši otcové mě dále hanobili tím, jak mi byli nevěrní.\n28 Přivedl jsem je do země, o níž jsem přísahal, že jim ji dám. Jenže oni, jakmile tam uviděli kdejaké vyšší návrší a kdejaký zelenající se strom, už tam obětovali ty své oběti a přinášeli tam své urážlivé dary, podkuřovali jim vůněmi a vylévali úlitby.\n29 Ptal jsem se: K jaké výšině to šplháte? (Až dodneška se jí říká Báma, Výšina.)\n30 Proto řekni domu Izraele: Tak praví Panovník Hospodin – Když se poskvrňujete tak jako vaši otcové tím, že smilníte s jejich nechutnými obrazy,\n31 když se až dodnes poskvrňujete tím, že všem těm svým hnusným modlám darujete své děti, které necháváte projít plameny, to mám snad odpovídat na vaše modlitby, dome izraelský? Jakože jsem živ, praví Panovník Hospodin, už vás nevyslyším!“\n32 „Říkáte: ‚Chceme být jako jiné národy, jako kmeny všech zemí – chceme uctívat dřevo a kamení.‘ Co jste si usmyslili, se ale nikdy nestane.\n33 Jakože jsem živ, praví Panovník Hospodin, budu vám kralovat v kypícím hněvu, pevnou rukou a napřaženou paží.\n34 V kypícím hněvu vás pevnou rukou a napřaženou paží vyvedu z národů a shromáždím ze zemí, do nichž jste byli zahnáni.\n35 Přivedu vás na poušť národů a budu vás tam soudit tváří v tvář.\n36 Jako jsem soudil vaše otce na poušti Egypta, tak budu soudit vás, praví Panovník Hospodin.\n37 Nechám vás procházet pod pastýřskou holí5 a přivedu vás do svazku smlouvy.\n38 Vzbouřence a zrádce mezi vámi vytřídím; vyvedu je ze země, ve které pobývali, na izraelskou půdu ale nevkročí. Tak poznáte, že já jsem Hospodin.\n39 Nuže, dome Izraele, toto vám praví Panovník Hospodin: Jděte si každý uctívat své hnusné modly!6 Ale pak, i když mě odmítáte poslouchat, přestanete znesvěcovat mé svaté jméno svými obětními dary a hnusnými modlami.\n40 Ano, celý dům Izraele mi bude sloužit na mé svaté hoře, na vysoké hoře Izraele, praví Panovník Hospodin. Každý z nich se vrátí zpět do vlasti a tam si je oblíbím. Tam budu stát o vaše oběti a vybrané dary ze všeho, co jste zasvětili.\n41 Až vás vyvedu z národů a shromáždím ze zemí, do nichž jste byli zahnáni, oblíbím si vás jako příjemnou vůni a prokážu na vás svou svatost před očima národů.\n42 Tehdy poznáte, že já jsem Hospodin – až vás přivedu na půdu Izraele, do země, o níž jsem přísahal, že ji dám vašim otcům.\n43 Tam si vzpomenete na své způsoby, na všechny skutky, kterými jste se poskvrňovali, a kvůli všemu tomu zlu, které jste páchali, se budete sami sobě ošklivit.\n44 Tehdy poznáte, že já jsem Hospodin – až s vámi kvůli svému jménu naložím ne podle vašich zlých způsobů a zkažených skutků, dome Izraele, praví Panovník Hospodin.“\n1 14. srpna 591 př. n. l.\n2 Lev 18:5\n3 Exod 31:13\n4 Eze 16:20–21\n5 Lev 27:32; Jer 33:13\n6 srov. Jer 44:25; Amos 4:4


první předchozí strana 6 z 11 další poslední\nINTREND Sedák, švédská ovce, 37x37 cm, dl., zelené jablko\nPoslední 2 kusy, doprodej barvy! Sedák, švédská ovce, 37x37 cm, dl., zelené jablko\nSkladem 2 ks sleva - 15% 509Kč včetně DPH\nSkladem 3 ks sleva - 30% 1 049Kč včetně DPH Zboží nelze nyní koupit\nINTREND Koberec, islandská ovce, přír tvar, 170x110 cm , kr. šedá\nSkladem 2 ks sleva - 20% 8 479Kč včetně DPH\nINTREND Kůže islandská ovce, 110+, dl., šedá\nSkladem 19 ks sleva - 10% 2 969Kč včetně DPH\nSedák z tibetské ovčí kožešiny. Kudrnatá dekorace. Nečesat, neprat, nevystavovat slunci. Nečesat, neprat, nevystavovat slunečnímu záření.\nSkladem 3 ks sleva - 15% 713Kč včetně DPH\nINTREND Hovězí kůže\n100% hovězí kůže. Překrásně vybarvená předložka z kravské kůže původem z jižní Ameriky zateplí Váš domov. Koberec z kravské kůže výborně ladí s chalupářským stylem bydlení, skandinávským designem nebo do industriálního loftu…\nSkladem 1 ks sleva - 45% 4 612Kč včetně DPH\nINTREND Hovězí předložka\nSkladem 1 ks sleva - 40% 4 403Kč včetně DPH\nSkladem 1 ks sleva - 40% 3 959Kč včetně DPH\nSkladem 1 ks sleva - 28% 3 607Kč včetně DPH\nINTREND Koberec ze 100% hovězí kůže\nSkladem 1 ks sleva - 30% 7 090Kč včetně DPH\nSkladem 1 ks sleva - 35% 6 584Kč včetně DPH\nINTREND Kravská kůže\nSkladem 1 ks sleva - 38% 7 599Kč včetně DPH\nINTREND Sedák, islandská ovce, 37x37 cm, kr., stříbrná dark tops\nSedák, islandská ovce, 37x37 cm, krátká vlna, stříbrně šedý melír.\nSkladem 12 ks sleva - 15% 713Kč včetně DPH\nINTREND Koberec, islandská ovce, 2 kůže 90x80 cm, kr., koňaková\nPoslední kus, likvidace položky. Koberec, islandská ovce, sešité 2 kůže 90x80 cm, krátce střižený, koňaková.\nSkladem 1 ks sleva - 50% 2 400Kč včetně DPH\ndalší strana 6 z 11 předchozí


Náš eshop ti přináší top Secret Kalhoty dámské styl palazzo za bezkonkurenční ceny. Každý kousek z řady top Secret Kalhoty dámské styl palazzo se pyšní vychytanými detaily a funkčností. Naše virtuální regály přetékají nápaditými top Secret Kalhoty dámské styl palazzo. Chtělo by to trochu jim ulehčit, nemyslíte?.\ndámská móda Kalhoty Top secret, barevné letní kalhoty Top secret, letní volné kalhoty dámské Top secret, dámské letní kalhoty Top secret, dámské letní kalhoty pro plnoštíhlé Top secret, Baculky xxl móda levné, volné kalhoty Top secret, Letní široké kalhoty, plážové kalhoty Top secret, moderní oblečení dámské Top secret, levná dámská móda Top secret, levná móda Top secret, Dámské oblečení online, Dámská móda levné, Dámské Kalhoty, barevné legíny Top secret, móda pro starší dámy Top secret, Luxusní plážová móda, Móda k moři, Dámské sexy oblečení, Kvalitní kalhoty dámské, trendy oblečení dámská móda Top secret, trend oblečení dámská móda Top secret, dlouhé letní kalhoty dámské Top secret, Letní dámské kalhoty levně, levná móda pro baculky Top secret, Levné dámské kalhoty, dámská móda Top secret, kalhoty dámské Top secret, Módní letní kalhoty\nTop Secret Kalhoty dámské PALAZZO červené s páskem\nDámské kalhoty jsou vyrobeny z příjemného a lehkého materiálu. Mají široký…\nTop Secret Kalhoty dámské PALAZZO s rozepínáním na boku\nTop Secret Kalhoty dámské metalické\nDámské kalhoty jsou vyrobeny z elastického materiálu. Mají úzký střih na tělo a…\nTop Secret Kalhoty dámské elegantní\nDámské kalhoty jsou vyrobeny z příjemného materiálu. Mají rovný střih s gumou v…\nDámské kalhoty z kolekce TOP SECRET jsou vyrobeny z příjemného elastického a…


Poloha Na koníčka, Kovbojka, Cowgirl\nÚvodní stránkaSexypedieSexuální polohyPoloha na koníčka, Cowgirl\nPoloha Na koníčka je sexuální pozice, při níž je žena nahoře a sex si užijí oba dva v páru. Muž si lehne na záda a žena si vyleze na něj a „osedlá si ho“. Proto se této pozici říká i Kovbojka (anglicky Cowgirl). Muž se při sexu na koníčka dostane poměrně hluboko. Žena se může i zaklonit a chytit se jeho kolen, když je muž trochu nazdvihne.\nŽena při poloze Na koníčka kontroluje tempo, muž má zase nádherný výhled, volné ruce a dostatečnou volnost pohybu boků na to, aby dělal víc, než jenom ležel jako spadlá hruška.\nVarianty polohy Na koníčka\nPoloha Na koně má spoustu zajímavých variací, které vám umožní kontrolovat hloubku a úhel penetrace a dají vám poznat rozkoš v mnoha různých podobách.\nTuto pozici si nejvíce užijí vášnivé ženy\nZa zkoušku stojí například Asijská kovbojka. Při tradiční poloze na koně žena klečí na kolenou. Při Asijské kovbojce na muži neklečí, ale dřepí. Stojí na svých chodidlech. Ideální je, když muž trochu pokrčí nohy, aby se o ně mohla žena opírat. Nebo se může nahnout kupředu a opírat se o mužovu hruď.\nSnazší, než začít s touto pozicí přímo, je přejít do ní z tradiční kovbojky. Muž vám pomůže s balancováním tak, že vám položí ruce na boky.\nTato pozice je pro ženu poměrně únavná. Můžete ji prodloužit tím, že žena zůstává v pevné pozici, zatímco přirážení obstarává muž.\nVzpírající se kůň\nPři této poloze využijete i podpatky\nZ Asijské kovbojky snadno přejdete do pozice Vzpírajícího se koně.\nMuže leží na zádech a žena má chodidla na posteli. Zakloní se dozadu a opřed se o své ruce. Pro méně obratné ženy je lepší přejít do této pozice z klasické kovbojky – nejprve se zakloní, opřou o natažené ruce, a teprve poté se z kolen zvednou na chodidla, která položí vedle mužových boků.\nDámy, čím více roztáhnete nohy, tím snáze se vám bude udržovat rovnováha. Teď se můžete kolébat na muži, jako kdyby to byl vzpírající se kůň, kterého se snažíte zkrotit. A pánové – vy se můžete vzpírat.\nŽeny mohou přirážet, případně se zkusit posunout nahoru po mužově těle, aby ještě vylepšily úhel. Když se unaví, tak si na muže sednou a chvíli si odpočinou. Pozor ale, ať ho nezraníte.\nPokud se chce muž také zapojit, může kroužit pánví. Pokud pokrčí nohy, bude se mu snáze přirážet, a pokud je pokrčí hodně, žena si na ně může lehnout.\nPři sexu na jednu noc si můžete dovolit malý žertík\nVzpírající se kůň je mimo jiné skvělá poloha pro anální sex.\nKovbojka v rohu\nPři této zajímavé variantě muž posune nohy na roh postele. Žena si ho osedlá tak, že má jednu nohu pokrčenou na posteli, zatímco druhou má nataženou na zemi.\nDámy, pozor, ať přitom nesklouznete na zem!\nSexpositions.club - Cowgirl (popis pozice a jejích variant)\nWikipedia.org - Woman on top (představení sexuálních poloh, u kterých je žena nahoře)\nPoloha na koníčka, Cowgirl - související


Dřevěné nasazovací kroužky pro děti od 16 měsíců. Skládání, rozkládání, třízení a desítky různých kombinací – to jsou dřevěné nasazovací kroužky pro zvídavé objevitele. Sada je složená ze 6 různě velikých kousků, které se mohou libovolně skládat na sebe. Hračka dítě zabaví na dlouhou dobu, a navíc mu pomůže naučit se nové dovednosti jak\nDřevěný jezdík Dinosaurus pro motivaci k chůzi. Vhodné pro děti od 16 měsíců. Jezdík na tyči je ideální hračkou pro děti, které začínají chodit. Zábavný dinosaurus na dlouhé tyči se při pohybu točí a díky dřevěným korálkům připevněných na kolečkách vydává zvuk, který dítě naláká k chůzi a zabaví na dlouhé hodiny. Pevná tyč navíc slouží\nŽidlička či křesílko na odpočinek pro děti do 15 kg. Bezpečná, praktická a moderní – to je dětská židlička ZOPA Dolce2. Je vhodná pro děti od 6 měsíců do 15 kg. Kombinace dřeva, kvalitního plastu a měkkých potahů dělá ze židličky pohodlného pomocníka pro každou příležitost. Na výběr je několik barevných variant v minimalistickém designu\nJediná tříkolka, kterou složíte elegantně a v mžiku Pro děti od 10 měsíců do 3 let Zábava na kolečkách, která nemá obdoby! Chodíte s dítětem častokrát ven? Toto jedinečné období dovádění, her a poznávání by nebylo to pravé bez příležitostného ježdění na tříkolce. My vám však přinášíme novinku, kterou můžete dětem dopřát co nejčastěji,\nPraktická tříkolka ve stylu elegantního kočárku Pro děti od 6 měsíců – 3 let Moře zábavy na kolečkách, navíc v elegantním a slušivém kabátku Umíte si své rodičovství užívat aktivně a hravě? Pak vás jistě nenechá chladným tento skvělý vynález – moderní tříkolka ve stylu elegantního, sportovního kočárku! Svým moderním designem a skvě\nZámek na úchyty skříněk ve tvaru U vám zajistí bezpečný domov a potřebný klid ZOPA bezpečnostní prvky pro ochranu dětí v prostředí vašeho domova • Vhodné pro skříňky, sekretáře a knihovny s madly a dvojitými dvířky • Provedení se dvěma tlačítky dětem zabrání v tom, aby skříňku otevřely • Pro dospělého je použití pohodlné a snadné •\nZámek skříněk vám zajistí bezpečný domov a potřebný klid ZOPA bezpečnostní prvky pro ochranu dětí v prostředí vašeho domova • Balení obsahuje 2 ks zámků • Vhodné k zajištění skříněk a knihoven • Hodí se i pro výsuvné zásuvky • Zabraňuje v tom, aby si je děti samy otevřely a zranily se • Pro dospělého je použití pohodln


Úskalí vánočního hodování! Rady, jak nevolat sanitu | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Musíte vědět! >Úskalí vánočního hodování! Rady, jak nevolat sanitu\nPokud se budete cpát k prasknutí, to nejmenší, co vás může postihnout, je nevolnost. Ta ale klidně může skončit zánětem slinivky nebo žlučníkovým záchvatem. Pokud to půjde, vyhněte se jídlům, ve kterých je spousta tuku a cukru, kromě kapra nejezte smažená jídla a alkohol pijte střídmě.\nJak se vyhnout přejedení\n• Nechcete-li se cítit jako přeplněný sud, zapisujte si, co jste snědli. Divili byste se, jak to pomáhá.\n• I přes svátky se snažte jíst pravidelně. U nárazového stravování přejedení hrozí daleko častěji.\n• Vařte a pečte zdravě: nahraďte majonézu jogurtem, při pečení koláče nebo bábovky použijte celozrnnou mouku\n• Vyvarujte se jedení u televize. Může se vám snadno stát, že »vyluxujete« tác s cukrovím během jedné pohádky. Raději si připravte talíř se zeleninovými jednohubkami.\n• Využijte volna a hýbejte se. I půlhodinová procházka denně, koulování nebo stavění sněhuláka se počítá!\n...vás pálí žáha? Úlevu většinou přináší zvýšená poloha horní poloviny těla nebo vypití sklenky vlažné vody. Zkuste doušek láku z kyselých okurek nebo červené řepy, pomáhá i hrnek heřmánkového čaje. Dávejte si pozor na objemná jídla a jídla ostrá a pikantní.\n...vás postihne žlučníkový záchvat? Projeví se prudkou bolestí v pravém podžebří vystřelující do zad a žaludku. Záchvat může rychle přestat, ale také dokáže trvat několik hodin. Při velkých bolestech raději vyhledejte lékaře. Žlučník může prasknout nebo se zablokují žlučovody. Záchvat také může způsobit závažný zánět slinivky nebo zhoršit činnost jater.\n...se vám zapíchne kost do krku? K odstranění může pomoci kousek chleba, který kůstku uvolní a odplaví do žaludku, kde se bezpečně rozloží. Jiné laické odstraňování nezkoušejte! Pokud se kůstku nepodaří zajíst, musíte na pohotovost nebo do nejbližší nemocnice na oddělení ORL.\nCo je vánoční alergie\nMožná i vy tvrdíte, že jste na vánoce alergičtí. To je ale jen slovní hříčka. Ovšem i některé alergie se objevují v tyto sváteční dny.\nZaprášené stromky a ozdoby\nUmělé stromky jsou pro astmatiky nebo ty, kdo trpí alergickou rýmou, skutečným zlem. Po dvanácti měsících strávených na půdě nebo ve sklepě je totiž pokrývá slušná vrstva prachu.\nRada: kupujte pravé stromky nebo ty umělé včetně ozdob napřed mimo dům pořádně otřepte či opláchněte.\nI s pravým stromečkem nemusí být vyhráno\nExistují lidé, kteří naopak nesnáší stromky pravé. Jsou totiž alergičtí na pryskyřici. Kromě rýmy a slzících očí trpí často kožní vyrážkou.\nRada: Odborníci ze serveru bez-alergie.cz radí postříkat strom vodou ještě předtím, než ho přinesete domů.\nMezi další vánoční noční můry alergiků patří vonné svíčky. Mohou vyvolat bolest hlavy, vyrážku, ale také astmatický záchvat.\nRada: Okamžitě se jich zbavte!\nvánoce, sanitka, záchvat, přejídání, musíte vědět\nPetra Janů (64) 5 let po smrti manžela: Psycholog jí…\nNemusím, já už ho vidím! Takhle vypadá dívenka z vánoční…


Odveta boxerů Wilder v. Fury už zná termín. Teď ho knockautuju, tvrdí Fury – ČT sport – Česká televize\nOdveta boxerů Wilder v. Fury už zná termín. Teď ho knockautuju, tvrdí Fury\nDruhý velký třesk už má svůj termín. Mistr světa těžké váhy organizace WBC Deontay Wilder nastoupí k očekávanému odvetnému utkání s britským boxerem Tysonem Furym 22. února. Fury oznámil, že už byla podepsána smlouva. Loni v prosinci skončil jejich první zápas v Los Angeles remízou, po níž třiatřicetiletý Američan zůstal šampionem.\nNa odvetě se boxeři dohodli před měsícem, bližší podrobnosti tehdy žádný z nich nesdělil. Wildera, který v květnu knockautoval Dominica Breazealea a připsal si 41. vítězství v profesionálním ringu, mezitím ještě čeká zářijová odveta s Kubáncem Luisem Ortizem.\nFury v listopadu 2015 ukončil dlouholetou nadvládu Ukrajince Vladimira Klička a stal se mistrem světa organizací WBA, IBF, WBO a IBO. Pak jej ale přemohly jeho osobní problémy – alkohol, drogy, deprese. Oznámil, že s boxem končí a o všechny tituly přišel. Do ringu se vrátil loni po jednatřiceti měsících, během nichž se psychicky srovnal a shodil i nadváhu.\nTřicetiletý Brit v červnu porazil Němce Toma Schwarze a krátce poté při návštěvě Prahy uvedl, že by s Wilderem měl boxovat na počátku příštího roku. "Odveta byla potvrzena na 22. února. Tentokrát ho knockautuju. Teď už mě nebudou brzdit ty tři roky mimo ring ani přemíra alkoholu," citovala Furyho agentura Reuters.\nHlavně si to užít. Fury porazil Schwarze technickým K.O. už ve druhém kole 16. června 2019


Reportáž z návštěvy Bangladéše\nDomovská stránka Kde pomáháme Projekty v zahraničí Více o Bangladéši Reportáž z návštěvy Bangladéše\nNávštěva International Needs v Bangladéši 2016\nVe dnech 8. až 12. března 2016 navštívil Mgr. Petr Horáček, výkonný ředitel nadace, partnerskou organizaci International Needs (IN) v Bangladéši (INBD).\nVidea z Bangladéše\nUvítání v dětském domově Savar\nPředstavení dětí v Savaru\nVeselé uvítání v Naogaonu\nNejvyšší úřednice zpívá dětem\n- Osobně poznat místní práci a projekty programu Dálková adopce PLUS®, které podporujeme z České republiky.\nPřílet do Bangladéše\nŘeditel bangladéšské IN je dítětem zázraků\nBezpečnostní rizika mění náš program\nNávštěvy tříd ve škole v Banasri\nŠkola pro pracující děti, návštěva rodin\nDětský domov pro sirotky a ohrožené děti Savar\nÚřady jsou nadšené\nČtvrtek: cesta na sever do vesnické oblasti Naogaon\nŠkola pro chudé vesničany v Naogaonu\nProstý život v Naogaonu\nCesta z Naogaonu zpět do Dháky\nKřesťanská organizace v islámské zemi\nKrvavá historie Bangladéše\nČasový posun v Bangladéši je + 5 hodin oproti našemu času. Můj let vedl přes Dubaj a trval přes celou noc z pondělí 7. března na úterý 8. března, čistý čas letu byl 12 hodin. Na letišti v Dháce na nás dojemně čekal ředitel MacDonald Adhikary a dva kolegové, kteří administrují program Dálková adopce PLUS®, Lawrence a Calbert. Dostali jsme dokonce květinu! Tu jsme jim později věnovali pro jejich manželky.\nKolega Pavol je neúnavný fotograf a na fotce zachytil, jak klesáme nad Dháku.\nŘeditel INBD, MacDonald Adhikary (na fotografii), je synem legendárního zakladatele největšího protestanského sboru v Bangladéši a zakladatele práce INBD, Smitha R. Adhikary. Mac se narodil se smrtelnou chorobou ledvin a lékaři si byli jisti, že nepřežije týden. Stejnou diagnózu potvrdila vyšetření i v dalších nemocnicích. Mac však stále žil, protože rodiče věřili, že jej Pán Bůh uzdraví, a každou neděli jej nosili k modlitbám ve shromáždění. Po šesti měsících odborné vyšetření potvrdilo, že jeho ledviny fungují a jsou zdravé.\nStředa 9. března měla být naším „velkým dnem“: po dopolední prohlídce projektů vzdělávání pro děti v hlavním městě Dháka jsme měli 6 hodin cestovat autem na sever k projektům u slumu Naogaon.\nNakonec však pro nás středa byla podstatně klidnější; radikální náboženské skupiny totiž vyhlásily v zemi stávku a cestovat mimo Dháku v nočních hodinách by bylo nebezpečné.\nZ lidského hlediska to byla vynikající změna plánů. Den po příletu jsme pochopitelně cítili dopad dlouhého letu a pětihodinového posunu času.\nNáš skutečný středeční program byl ovšem velmi užitečný. (Také důvod stávky byl nakonec pozitivní, jak jsme se později dozvěděli.) Navštívili jsme hlavní sídlo IN v Dháce, kde je pár skromných kanceláří a v přízemí budovy jsou školní třídy. Budova má pohnutou historii. Od svého vzniku v roce 1974 až do roku 2006 pracovala IN v pronajatých prostorách. V muslimské zemi však křesťanské projekty narážely na časté a neočekávané výpovědi. Proto otec současného ředitele, Smith R. Adhikary, snil o vlastní budově IN. Kvůli mimořádně přísným postojům tamních úřadů nebylo snadné realizovat ani to. Když IN po velkém úsilí získala nutná povolení i prostředky a dům dokončila, přišla zásadní hrozba. Militantní muslimská skupina v čele s nebezpečným vůdcem nazývaným Bangla Bhai dala pracovníkům IN na srozuměnou, že tento projekt zde nebude trpět. Teroristé zbili a vážně zranili několik pracovníků IN a vyhrožovali bombovými útoky. Ty byly typické pro jejich činnost. Bylo to natolik vážné, že vedení IN již téměř rozhodlo prodat hotový dům a postavit centrum jinde. Jenže co když za nimi teroristé přijdou i tam? Zahájili tedy dlouhý řetěz modliteb. Do tří měsíců byla organizace Bangla Bhaie rozprášena vládními silami. Speciální komando dopadlo hlavní vůdce a ti byli následně 30. 3. 2007 odsouzeni k trestu smrti. Měli totiž na svědomí více teroristických počinů.\nTímto příběhem jsme byli silně dotčeni. V každém koutě domu bylo možno vnímat víru, s kterou lze projít nemožnými situacemi.\nVšude, kam jsme přišli, jsme byli srdečně uvítáni. Návštěv si tu umí vážit.\nDěti i učitelé ve všech školách očekávali, že jim návštěvníci něco poví. Byli jsme tím mírně zaskočeni, ale zároveň jsme si přitom užili i mnoho legrace. Jednou, když jsme děti učili pár našich slov, jindy, když ony učily nás jejich výrazy. Jinde naše jména někdo z žáků přepisoval na tabuli do jejich bengálského písma.\nPak jsme někde objevili glóbus a vysvětlovali jsme, odkud jsme přišli a kudy se sem letí.\nV jiných třídách jsme mluvili o tom, co nám osobně přinesla víra v Ježíše Krista. Mluvili jsme o lidech, kteří jsou dárci jejich podpory, že řada z nich nepatří k bohatým vrstvám, přesto však chtějí pomoci těm, kdo jsou na tom nesrovnatelně hůře.\nVe školách děti dostávají také oběd. Bylo vidět, že pracovníci IN mají o děti opravdovou péči a jdou i do velkých projektů s nevšední vírou. A stále jim to vychází, přestože jako křesťané jsou ve své zemi pod mimořádným tlakem a lidsky řečeno mohou kdykoliv přijít do velkých potíží. Již přes 40 let se zde IN pohybuje jako na příslovečném minovém poli. Přesto její práce roste a získává vděčnou podporu veřejnosti.\nV centrální budově IN probíhá řada dalších veřejně prospěšných programů jako např. kurzy pro dospělé, služby seniorům, biblické vyučování. Mimořádně pozoruhodný je také program odpoledního vyučování, tzv. Drop-in centrum, pro cca 25 dětí. Tito školáčci nemohou navštěvovat běžnou školní výuku z velmi prostého důvodu: chodí do zaměstnání. Je to až doposud krutá součást bangladéšské reality. Zákon dětskou práci zakazuje. Ve skutečnosti se ale nikdo o dodržování zákona nestará a tisíce rodin musí nechat své děti přivydělávat z důvodu holého přežití. Dva ze školáčků centra Vám představím přímo z „pracoviště“ (autorem fotografií je ředitel MacDonald Adhikary): Vlevo vidíte děvečku v domácnosti, vpravo zámečníka ze svařovny.\nNavštívili jsme několik rodin, z nichž dvě mají děti podpořené dárci z ČR. Setkali jsme se s tím, co je typické pro programy Dálková adopce PLUS® – plechové příbytky, chudoba. Uprostřed ní žije někdo, kdo dostal šanci pro změnu, šanci pro kvalitní vzdělání v přátelském prostředí. Na fotografii vpravo je rodina podporovaného chlapce jménem Mizamur Rahman (ten je podpořen dárcem z jiné země).\nVe středu odpoledne jsme navštívili největší projekt IN v dhácké čtvrti Savar: je tu základní škola a nedaleko dětský domov pro sirotky a ohrožené děti, který momentálně pečuje o 198 děvčat. Kromě základní péče zde děti dostanou kvalitní základní vzdělání. Nejprve jsme se podívali do několika tříd základní školy. Poté jsme se přesunuli k nedalekému dětskému domovu nazývanému „Dětská vesnička Savar“.\nČekalo nás uvítání, které nás přes naše určité zkušenosti přece jen ohromilo. Zvláště když bangladéšští kolegové kvůli stávce zásadně změnili program a plán této návštěvy vznikl teprve večer předešlého dne.\nZde je uvítací ceremoniál:\nV dětském domově jsme byli v deseti třídách. Pozdě odpoledne jsme se zúčastnili shromáždění celé vesničky. Zde se také šijí školní uniformy, na které NMP získávala prostředky ve Vánoční sbírce 2015.\nProjekt dětského domova Savar není levný, i když je domov vybaven jen prostě, a několik desítek dětí dosud nemá osobního dárce. Děti tu žijí ve velmi prostých podmínkách, ovšem většina z nich sem přišla – obrazně řečeno – z pekla. Nyní tu dostávají plnou a laskavou péči. V dětském domově děti prospívají ve všech směrech, „postaví se nově na nohy“. Často ještě i po opuštění dětského domova studují s podporou IN další školy, včetně univerzit.\nPři závěrečném shromáždění jsme pořídili krátké video z představení dětí a šikovných tanečnic:\nNa závěr jsme si vychutnali malé pohoštění. Jeden ze zaměstnanců vyšplhal pro kokosové ořechy, usekl špičku ořechu a my jsme brčkem pili tekutinu. Tyto zralé zelené ořechy jsou plné kokosového mléka, odhaduji, že je ho nejméně dvě deci.\nVe čtvrtek se vydáme na sever do školního projektu pro asi 250 dětí. Čeká nás nejméně 12 hodin cesty, a proto vyjedeme už v 6 hodin. Zpět se máme dostat v lepším případě o půlnoci. Naopak pátek – poslední den našeho pobytu – bude téměř volný. V muslimském Bangladéši jsou totiž volnými dny pátek a neděle; sobota je pracovním dnem.\nV loňském roce se práce bangladéšských kolegů dostala pod vážný tlak, když byla IN vyšetřována komisí složenou z nejvyšší úřednice oblasti (tzv. UNO), starosty, vedoucího sociálního úřadu a náčelníka policie.\nDůvodem byla stížnost na to, že dvě dospělé slečny, které dříve žily v savarském dětském domově provozovaném IN, požádaly pastora o křest. Po dlouhém vyšetřování komise dospěla k závěru, že stížnost je bezpředmětná, neboť obě dívky bez pochybností potvrdily, že je ke křtu nikdo nepřemlouval, nýbrž se pro něj rozhodly samy na základě vlastní víry a čtení Bible. Nejvyšší úřednice oblasti později osobně navštívila dětský domov v Savaru a byla hluboce dojata touto prací a nadšením dětí. Na závěr návštěvy tato úřednice sama dětem zazpívala národní píseň. O práci IN nyní hovoří veřejně s velkým uznáním.\nVideo z projevu nejvyšší úřednice:\nVelmi časně ráno jsme spolu s pracovníky IN, Lawrencem a Calbertem, vyrazili autem do vesnice Kujail v oblasti Naogaon na severu Bangladéše, kde IN provozuje vlastní školu. Podle mapy na Google má 289 km cesty trvat necelých 7 hodin bez provozu.\nOpravdu jsme cestu zhruba za tento čas urazili. Je ovšem třeba dodat, že „bez provozu“ v Bangladéši znamená něco úplně jiného než v Čechách. Země je sotva 2x větší než ČR, ale má téměř 16x tolik obyvatel. Silnice jsou celkem slušné, ale když na ně vyjedou všechny náklaďáky, motorky, skútry a nejrozličnější jezdítka, podobá se jízda spíše přískokům. Počet jízdních pruhů nezáleží na značení silnic, nýbrž jde o zcela proměnlivou veličinu v závislosti na šíři vozidel, šířce a sjízdnosti okrajových pruhů. Tamní řidiči provádějí z našeho hlediska neuvěřitelné kousky.\nViděli jsme kus světa! Na severu se hodně pěstuje rýže. Cestou zpět jsme požádali o zastávku u malé rýžové farmy. Majitel nám ochotně ukázal zařízení a vysvětlil technologie. Sklízet prý lze i 3x do roka. Během růstu se rýže 3x přesazuje do větších rozestupů. U každého pole uvidíte čerpadlo, které sem žene vodu z níže položených zdrojů. Po sklizni se rýže ve speciálních nádržích zalije vodou a dvě hodiny se vaří. Pak se na velkých betonových prostranstvích suší a buď se mlátí či vyšlapuje, nebo – jako na fotografii zde – mají na zpracování stroje. Zbývající plevy se shromáždí na krmení zvířat.\nVelmi často jsme míjeli malé cihelny, což je zde častý byznys. V přelidněném Bangladéši se neustále staví.\nNesčíslněkrát jsme viděli převážet krávy na nejrůznějších vozidlech či náklaďácích. Čtvrtek je totiž den trhů. Zejména při zpáteční cestě jsme též potkávali náklaďáky s otevřenými klecemi plnými tisíců živých slepic. Bangladéš je muslimský stát a často je slyšet zpěv z mešit, jsou zde vidět cyklisté s megafony, kterými svolávají ostatní na náboženské akce. Kousek cesty vedl po skutečné dálnici – asi 60 km – a po dlouhatánském mostu přes řeku Brahmaputru. Zrovna nás míjel vlak. Řeka se v ploché krajině rozlévá do šířky a vytváří nespočet ostrůvků. Těžba písku z Brahmaputry je dalším velkým byznysem.\nJak jsme se blížili k Naogaonu, silnička se zužovala, ale také slábl provoz.\nNa místě nás opět čekalo ohromující uvítání. Pohostinným a přívětivým Bangladéšanům je to zřejmě vlastní, zvláště když je jen málokdy poctí návštěvy. Vzhledem k náročnosti cesty do Naogaonu není divu. Procházeli jsme dlouhatánským špalírem dětí skandujících uvítací pokřik. Projekty IN jsou zde umístěné v malé vesničce, a tak jsme se chtě nechtě stali atrakcí pro celou komunitu. Od dětí ze školy jsme obdrželi typický květinový věnec na krk.\nPodívejte se na video, jak nás děti vítají:\nDopoledne do školy provozované IN chodí 180 dětí z první až čtvrté třídy. Odpoledne přichází „druhá směna“, 100 dětí z páté až osmé třídy. Při příležitosti naší návštěvy však přišly úplně všechny děti. Na zorganizování návštěvy měli pracovníci IN kvůli předchozí změně našeho programu jen jeden den. Byli jsme proto účastí celé školy ohromeni.\nStáli jsme na nádvoří obklopeni téměř třemi sty nadšených dětí, starší děti se s námi dávaly anglicky do hovoru. Několik dětí mě požádalo, zda bych se za ně modlil, což jsem rád udělal. Později jsem si s úžasem uvědomil, že patrně všechny z nich jsou z muslimských rodin. K modlitbě mají ovšem velký respekt. Pozdravili jsme shromážděné děti a chvíli jsme odpovídali na několik otázek, které formulovaly dobrou angličtinou.\nPoté jsme se vydali do tříd, kde jsme opět hovořili s dětmi a někde se za ně rovněž modlili. Naši návštěvu uzavřelo shromáždění celé školy s programem s písněmi a tanci. I zde jsme oba dostali slovo. Neměli jsme možnost se s Pavlem domluvit na tématu předem, ale shodně jsme oba mluvili o tom, co pro nás osobně znamená naše víra. Součástí programu byl malý ceremoniál, kde jsme předávali dárky asi dvanácti dětem, které ukončily třídu se samými jedničkami.\nProhlédli jsme si sousední pozemek v majetku IN, kde má vzniknout sirotčinec pro děvčata i chlapce. Škola IN je kvalitní a bez poplatků. V širokém okolí je pro chudé vrstvy jedinou možností ke vzdělávání. Místní lidé si proto IN patřičně váží. Náboženskou nevraživost přemáhá v projektech IN praktická láska. Každým rokem rozhoduje kolegium učitelů o přijetí dalších dětí. Klíčovým hlediskem je ekonomický stav rodiny. Místní lidé si váží toho, že International Needs pomáhá těm, kdo to potřebují, a nebere v potaz jiná hlediska.\nPřed návratem domů jsme ještě zašli do dvou rodin v blízkém okolí. Ocitli jsme se v „jiném světě“ a mohli jsme nechat oči na všem, co jsme viděli. Navštívili jsme dvě děti podporované z ČR. Nejprve chlapce Asrafula, kterého jsme zastihli s jeho maminkou a maličkou sestrou v plechovém domečku. Tatínek je řidičem trojkolového šlapacího vozíku a právě byl v práci. Domek mají v osobním vlastnictví na základě půjčky podobné naší hypotéce. Jsou to vlastně tři jednoduché řadové příbytky. Naproti vchodům je řada tří kuchyní – jednoduchých chýší s typickou pecí z pálené hlíny. Topí se zde dřevem nebo čímkoliv, co hoří. Plynovod tudy nevede! V areálu je kout se společnou studnou a sprchou zároveň.\nDruhé z navštívených dětí, dívka Khotamoni, žije v cihelném domku oplácaném hlínou. Prý to ale v dešti vydrží, mají na to osvědčenou technologii. Domky vypadají půvabně.\nVšichni lidé se k nám v Bangladéši chovali hezky. Prakticky vždy jsme se setkali jsme se vstřícnými reakcemi.\nPlní zážitků jsme asi v 16 hodin nastoupili do auta na zpáteční cestu. Těšili jsme se, že s postupujícím večerem bude slábnout provoz, ale pravdou byl pravý opak. Do hlavního města směřovaly dlouhé konvoje náklaďáků se vším možným, často s živými zvířaty. Mezitím se kolem aut proplétalo vše, co má kola, včetně vozíků ručně tlačených chlapci školního věku.\nNáš řidič předváděl neuvěřitelné kousky. Zdá se, že v Asii neplatí pro provoz žádné pravidlo. Řidiči někdy ignorují i signály policisty či světla semaforů. Provoz je tak hustý, že nejčastější příčina smrtelných nehod v Evropě – usnutí za volantem – zde nepřichází v úvahu. V praxi to vypadá takto: jede se po silnici; když je plná, tak vedle ní; když nejde ani to, tak v protisměru. Klakson je klíčovou součástí každého vozidla. Přes první děsivé dojmy pro duši Evropana to vše ale opravdu funguje.\nNáš malý mikrobus dorazil k hotelu v pátek v 1,30 nad ránem. Páteční den nám již umožnil jen krátkou prohlídku města a společný oběd se spolupracovníky IN. Navštívili jsme největší protestantskou církev Bethel AG založenou panem Smithem R. Adhikary, otcem současného ředitele IN. K bohoslužbám se zde schází 350 osob.\nBangladéšská organizace IN pracuje pod stále přítomným ohrožením ze strany islámských úřadů. Přesto děti ve škole citlivě vyučuje příběhům i pravdám z Nového zákona. O Ježíši je totiž mnoho napsáno v Koránu, kde je Ježíš nazýván „Isa“. V projektech IN ovšem vyučují, co o Isovi učí Bible. Pastor a zároveň učitel má možnost navštěvovat děti i v rodinách. Muslimové zvlášť vděčně přijímají modlitbu, když mají potíže či zdravotní problémy.\nNávštěva muzea prvního premiéra samostatného Bangladéše, šejcha Mudžíbura Rahmána, v nás zanechala hluboký dojem a nesmazatelně doplnila náš obraz o krvavých událostech, které se v Bangladéši odehrávaly v 70. letech minulého století. V roce 1947 totiž v této části bývalého Bengálska vznikl tzv. Východní Pákistán (který se stal součástí Islámské republiky Pákistán), vzdálený od Západního Pákistánu (který připadl Indii) 1500 kilometrů. Bengálci však hovořili svým jazykem a žádali autonomii a používání mateřštiny v úředním styku.\nOd roku 1952 propukaly pod vedením Rahmána nejrůznější národní protesty a Rahmán byl často vězněn. Když se později konaly volby do parlamentu, dostal z této části Pákistánu 99 % hlasů. Protesty vyústily do požadavku autonomie. Tento vývoj se Pákistánci rozhodli „utopit v krvi“ a vyslali do Bengálska armádu... Zahynuly až 3 miliony lidí. Sousední Indie stále silněji protestovala proti zvěrstvům, která byla namířena proti všem Bengálcům, ale zejména proti hinduistické menšině. V roce 1971 napětí vyústilo ve vojenský konflikt, v němž Indie během jedenácti dní pákistánskou armádu rozdrtila. Bangladéš se stal samostatným státem a Rahmán premiérem.\nV zemi a zejména v armádě byla ale stále silná vrstva těch, kteří vzhlíželi k Pákistánu a starým časům. V roce 1975 provedli vojenský převrat a postříleli Rahmána i s jeho manželkou a třemi syny. Přežily pouze dvě dcery, které byly v té době v zahraničí. Armáda vyhlásila výjimečný stav (až do roku 1991) a na jeho základě vládla dosazená vláda. Po obnovení demokratického systému došlo k svobodným volbám a premiérkou se stala Rahmánova dcera Šejch Hasínva, která je v této funkci dodnes (viz fotce).\nNyní jsou souzeni (a k trestu smrti odsuzováni) někteří z těch, kdo se tehdy dopustili zločinů. Právě na poslední rozsudek soudu reagovala opozice vyhlášením středeční stávky. Muzeum je v domě, kde kdysi Rahmán s rodinou bydlel. Jsou zde zachované zdi se stopami kulek a na zemi jsou stále stopy krve obětí.\nNásledující den jsme časně ráno zamířili k letišti, odkud jsme s mezipřistáním v Dillí letěli do indického Bengalúru, kde se na Kongresu IN setkalo 46 zástupců ze šestnácti zemí světa.\nVelmi jsme ocenili přičinlivost bangladéšských kolegů, kteří nám umožnili během krátké doby osobně poznat velkou část místní práce. Viděli jsme, že s opravdovým nasazením usilují o prospěch dětí a rodin v programu podpory. Jejich práce má lidsky i duchovně ohromný smysl a rádi bychom jim i nadále pomáhali co nejúčinněji.