Как да инсталирате алуминиеви решетъчни тавани в апартамента - Смесители\nРазбира се, алуминиевите тавани на тавана заемат достойно място в семейството на декоративни окачени тавани. Поради факта, че са изработени от метал, покрит със специални бои, те не горят и лесно се грижат.\nДизайнът е доста лек и няма голям товар върху подовата плоча. Това се отнася до предимствата на този тип таван.\nПодобно на таваните от гипсокартон и пластмасовите панели, е лесно да се изгради в тях всяко осветително тяло. Същата технология за монтаж ви позволява да изпълнявате тавани от алуминиеви рафтове на различни нива. Такива конструкции се монтират доста просто и не изискват предварителна подготовка от майстора за начинаещи.\nЗа да се монтира алуминиев таван, е достатъчно да имате умения за работа с електрически инструменти и лазерно или водно ниво. Нека разгледаме по-подробно как да инсталираме монтажа на окачен таван таван.\nВ отворения тип пространството между две съседни летви не се затваря. Таванът прилича на полупрозрачна щайга. Този дизайн е добре вентилиран и ви позволява да скривате под него всякакви тавани - електричество, вентилация и тръбопроводи.\nВторият тип изпълнява същите функции като първия. Разликата се крие във факта, че пролуката между ламелите се затваря от тесен междуребовиден щепсел. Тя може да се изпълни в цвят, различен от базовия цвят, и дори да има гладка повърхност.\nТова дава на тавана специален шик. Например, нека да разгледаме окачени тавани от алуминиево фолио от затворен тип.\nМатериали за таванни тавани\nАко знаете площта на тавана в стаята, след това във всеки магазин за строителни материали можете да закупите необходимия набор от окачени тавани от алуминий. Тя трябва да включва следните елементи:\nУниверсална гума за превоз (стрингер)\nУниверсално окачване (клип + игла за плетене)\nЗаставка за заставки\nЕлементите на тавана се закрепват към стените и подовите плочи с дюбели. Обикновено използвайте дюбели 6 x 40 мм.\nМонтажът на алуминиеви тавани започва с маркирането на хоризонталната равнина. Тя може да бъде сведена до произволна височина от съществуващия таван.\nВажно е да знаете! Ако възнамерявате да използвате вградените устройства за осветяване на точката, височината на тавана се снижава до височината на лампата + 1 см.\nПрепоръчва се да се монтира окачен таван от алуминиев таван, използвайки лазерно или водно ниво. При липса на такива можете да използвате обичайната рулетка. Подовите плочи обаче не винаги са поставени напълно плоски, а в големи помещения може да се забележи наклона на тавана.\nНа периметъра на стаята маркирайте точките на хоризонталната равнина и ги свържете с молив и владетел. Ще се закрепи ъгъл на стената по тази линия.\nЪгълът на стената се нарязва на размери с шлифовъчна машина или хартия. Тя трябва да бъде фиксирана към стената със стъпка от 30-40 см. За да направите това, пробийте дупки в ъгъла и поставете точки за пробиване на дюбели, като ги закрепите към стената.\nОбърнете внимание! Ако стената е покрита с плочки, тогава маркировката за тавана не трябва да пада върху плочката. В този случай плочката може да се счупи при пробиване.\nКогато се подготвят дупките, те ще монтират стенната скоба към стената. Извършете това около периметъра на стаята.\nЗа монтирането на стрингерите върху съществуващия таван се прилага маркиране. Разстоянието между стрингерите трябва да бъде не повече от 1200 мм. Универсалните окачвания се закрепват към подовите плочи чрез маркиране. Закрепете ги с помощта на едни и същи дюбели 6x40 мм.\nВажно е да запомните! Първият и последният ред окачвания са фиксирани на разстояние 400 мм от стената. Останалите суспензии трябва да бъдат разположени на разстояние 1200 мм една от друга.\nКъм монтираните закачалки е монтиран монтиран стрингер. За да направите това, използвайте куките на окачването и дупките в универсалната носеща гума.\nПреди да започнете да монтирате окачен таван от алуминий, препоръчително е да изготвите план за поставяне на осветителни устройства. Кабелите също трябва да бъдат подготвени (поставени в гофрирана втулка и прикрепени към съществуващия таван с маркучи).\nВ съответствие с този план, в предварително изрязани до размер панели изрежете дупки за прожектори. Направете това с помощта на тренировка и метална корона с желания размер. Когато се пробие дупка, поставете светлината на прожекторите.\nПанелите са нарязани на размери на шлифовъчна машина или хартия. Можете да започнете да монтирате ламелите върху стригата от всяка страна. За това стрингът има резбовани канали. Железопътната линия е прикрепена към нея с обикновен щракване.\nКраищата на рейката трябва да вървят на рафта на ъгъла на стената. След монтажа, панелите преминават към монтажа на междуслойни вложки. Това е тесен профил, който покрива разстоянието между съседни панели.\nНарежете профила до размера на вложката преди щракване в пролуката между панелите. Когато таванът е напълно сглобен, той се регулира с помощта на универсални закачалки, така че таванът от алуминиев таван лежи на рафта на ъгъла на стената. Таванът е завършен. За да научите как да инсталирате тавана от алуминиеви рафтове, видеоклипът по-долу ще ви помогне по-ясно.\nПроцесът на монтиране на тавана на шкафа\nRack таванът има специално място в модерния интериор на жилището, тъй като позволява не само да се създаде оригинален дизайн, но и да се скрият всички дефекти на опорните повърхности. За разлика от други монтирани системи, тези конструкции могат да се инсталират дори и в помещения с висока влажност.\nБлагодарение на огромния избор на цветове и текстури, таваните са подходящи за всякакъв дизайн. Те се характеризират с отлични свойства на изпълнение и лесни за монтаж, така че монтажа може да се извършва самостоятелно, без помощта на занаятчии.\nРешетният таван е модерен тип таванна конструкция, която се състои от рамкова система, подредена с декоративни панели. Обикновено довършителният материал е изработен от алуминий (дебелина 0,3-0,6 мм), но има и пластини от пластмаса и стомана. За да придадат на продукта по-естетичен вид, производителите често лакират панелите.\nМонтажът на таванния таван зависи от размерите на ламелите, тъй като те могат да имат различни дължини: от 50 до 200 мм. Следователно, преди началото на инсталацията, се извършва точно изчисление на материала.\nЗа да изчислите правилно броя на релсите, направете измервания на повърхността на тавана, определете нейната площ и само след това изберете панела с желаната дължина.\nСтрува си да се отбележи, че таванът на шкафовете е много по-силен от традиционните PVC конструкции, но изглежда масивен и може да претърпи корозионни процеси.\nРамката на системата е сглобена от табла, окачвания и лагерни профили, които са оборудвани със специални канали. Окачването може да се използва както с спици, така и с пружини. Що се отнася до плотовете - те се издават в U-образна форма и са предназначени да скриват ръбовете на релсите и дават на тавана красив вид.\nОкачените системи на релсите имат много положителни характеристики, които включват:\nширока гама дизайн;\nПоради това, инсталирането на такива тавани в помещенията е възможно не само интересно да се проектира интериора, но и да не се мисли за нови ремонти в продължение на много години.\nКъм днешна дата производителите произвеждат панели за стелажи с различни декоративни елементи, използващи най-модерната технология. Поради това материалът е с високо качество и може да придобие оригиналните цветове и текстура. Предната страна на релсите може да бъде релефна или гладка; покрит с матов или гланциран лак.\nТакива тавани, в зависимост от характеристиките на дизайна, са разделени на два вида:\nПокрит. Монтирането на релсите се извършва по такъв начин, че пролуките между тях да останат отворени. В края на декорацията те са украсени със специални вложки.\nЗатворен. Инсталирането на панели по този начин е монолитна повърхност, която не изисква допълнителен дизайн.\nОсвен това ламелите могат да имат различна форма:\n"Италиански". Техните ъгли имат заоблен вид.\n"Немски". Панелите се предлагат със строга праволинейна форма.\nDesign. Този завършен материал е направен по поръчка и може да бъде представен от сложни геометрични форми. Ето защо таванът е оригинален и необичаен. Често за интериора изберете ламели под формата на букви S, V или P.\nТъй като нестандартен профил се използва за инсталиране, процесът на инсталиране на системата се счита за труден.\nЗа да изберете правилния вид релси, трябва да вземете предвид не само тяхната красота, лични предпочитания, но и функционалната цел на помещението, нивото на осветление.\nПанелите от окачени конструкции са изработени от различни материали, които могат да бъдат комбинирани с всякакви детайли на дизайна. Обикновено ламелите са изработени от алуминий, стомана и пластмаса.\nАлуминиевият таван на релсите е най-популярният вариант в интериора. Той има много предимства, тъй като включва всички положителни свойства на пластмаса и метала. Алуминиевият кладенец поддържа температурни капки, влага. Той е лек, издръжлив и устойчив на корозия. Също така, материалът не поддържа процеса на горене и не се запалва.\nИзглеждат страхотни алуминиеви дизайни в дизайна на кухни и бани.\nОкачените системи от стоманен тип обикновено се използват за проектиране на складове и офиси. Стоманата се характеризира с висока звукоизолация, издръжлива, но не издържа на влага и може да ръжди. Поради това повърхността на такъв метален таван трябва да се обработва добре със специални смеси и да се опита да не се инсталира в помещения с нестабилен микроклимат.\nДобре доказан и таванът на пластмасовите ламели, тъй като е евтин и не е по-нисък от предишните варианти (от външните характеристики). Материалът не се страхува от влага, а е запалим и поддържа изгарянето. Поради това инсталирането на пластмасов таван не е възможно навсякъде. Например, в кухнята (под влиянието на постоянно изпарение и висока температура), материалът губи своята привлекателност и започва да избледнява.\nВ допълнение, пластмасата бързо избледнява на слънце.\nИма и дървени ламели за продажба. Разбира се, дървеният таван ще бъде умен допълнение към всеки интериор, но закупуването на материал и инсталирането му ще бъде много скъпо. Ето защо повечето собственици предпочитат по-евтини и практични видове материали.\nВъзможно е да се инсталира окачена таванна таванна система както с помощта на специалисти, така и независимо. Ако структурата ще бъде сглобена на ръка, е необходимо преди всичко да се състави проект на бъдещата структура, да се извършат изчисления и да се закупят всички компоненти.\nЗа да направите всичко възможно, начинаещите трябва да следват инструкциите стъпка по стъпка.\nНа първия етап на работа в стаята, където се планира инсталирането на тавана, е необходимо да се извършат ремонти и да се подготви повърхността на плочите за покриване. За да направите това, почистете основата от старото покритие и запълнете големи пукнатини с гипс. След това трябва да съберете в стаята всички мебели и неща: те могат да бъдат изнесени в друга стая или покрити с фолио.\nВъв втория етап е важно да се определи мястото на инсталиране на полилея и лампите.\nСледващата стъпка в инсталацията ще отбележи височината на бъдещия таван. Това е най-добре да се направи с лазерно ниво. Точките са отбелязани на стената и от тях се изчертава линия, по която ще бъдат инсталирани водачите и стартовият профил. Ако стените на стаите са облицовани с декоративни плочки, инсталирането на конструкцията трябва да се извърши по отношение на ставите. В противен случай, съставът на тавана ще се окаже визуално изкривен (дори и независимо дали ламелите ще бъдат монтирани хоризонтално или вертикално).\nСлед това монтирайте началните профили. Те трябва да бъдат нарязани на размерите, посочени в електрическата схема. Профилите означават точки за пробиване на отвори и с помощта на свредло отвън са пробити места за скрепителни елементи. Подобна процедура се прави и за дупките за дюбелите.\nЗа да не се нарушава целостта на конструкцията, профилите в ъглите могат да бъдат огънати или нарязани под ъгъл от 45 градуса.\nСлед това трябва да съберете водещи профили и да маркирате мястото за фиксиране на окачването. Окачването трябва да се монтира по такъв начин, че разстоянието между напречните рамена да е 120 см. В същото време разстоянието между самите окачвания не трябва да надвишава 60 см. Такава технология ще направи конструкцията силна и надеждна. Траверсите могат да бъдат монтирани към окачването, като се използват дюбели или специални стойки, които често са включени в комплекта.\nКогато носещата конструкция е готова, остава само релсовото устройство. Не е трудно да се направи това, защото във всеки от панелите има гребен, с помощта на който ламелите просто се вмъкват в профилите. Желателно е да се извърши инсталирането в ръкавици, за да не се одраска и надраска декоративното покритие на материала. Екстремните ламели са нарязани на размери.\nЗа да направите това, от вътрешната страна прекарайте няколко пъти с нож, направете разрез с ножици и прекъснете.\nНаскоро на строителния пазар се представят релси за тавана както на местни, така и на чуждестранни производители. Добре доказани продукти Cesal. Той е много популярен, тъй като се е утвърдил като висококачествени и положителни отзиви на потребителите. Рафтовите тавани на тази фирма се характеризират с широк избор от форми, размери и цветове.\nОсвен това, материалът за довършителни работи притежава всички сертификати за качество и преминава през уникална обработка, благодарение на която трислоен емайл се нанася върху повърхността на панелите. Следователно, този завършек не се страхува от механични повреди, устойчиви на влага, висока температура и корозия процеси.\nШироко използвани и продукти "Албес". Фирмата произвежда тавани от алуминиеви решетки, които се отличават с модерен дизайн. Перфорираните панели изглеждат особено красиви в интериора. Те произвеждат както затворени, така и отворени структури. В този случай пакетът от отворени тавани задължително включва стилни и интересни вложки, благодарение на които дизайна на стаята е шик.\nСпециално внимание заслужава и производителят Geipel. Тази компания се появи на пазара съвсем наскоро, но вече успя да се докаже от най-добрата си страна. Рафтовите тавани на тази продукция имат стилен облик и оригинален интериор. Освен това, по време на производството на релси, компанията използва само екологосъобразни суровини, които са безопасни за здравето и се понасят добре от външни фактори.\nПроцесът на монтаж на таванния таван е лесен, но за начинаещи, които ще го правят за първи път, трябва да знаете как правилно е очертано разположението на окачването, структурата е фиксирана и материалът е избран. Обикновените съвети ще ви помогнат да избегнете грешки по време на инсталирането.\nПреди да инсталирате тавана, трябва да правите точни измервания на стаята, като се има предвид наличието на ниши и изпъкналости.\nПреди това трябва да изберете метода за монтиране на релсите. Ако елементите се поставят по-нататък, стаята ще бъде визуално по-дълга, а напречната посока, обратно, ще разшири пространството.\nВ допълнение, панелът с матова повърхност е най-добре да се инсталира в баните, а от лъскавите - в коридорите и минувачите.\nАлуминиеви таван го направите сами\nВисоката влажност и постоянните температурни спадове са вечните спътници на кухни и бани. Висока производителност, представящ се външен вид и лесна инсталация - това са само някои от положителните характеристики, които благоприятстват алуминиевите решетъчни тавани. Каним ви да се запознаете с характеристиките на този дизайн и неговата инсталационна технология. В тази статия ще ви кажа как да направите алуминиев таван със собствените си ръце, да показвате снимки и видео инструкции.\nТаваните за тавани са един тип окачени тавани. Системата за окачване ви позволява да монтирате релси от различни материали, включително алуминий. Те са изработени от пластмасова, алуминиева или стоманена лента с дебелина 0,4-0,7 мм, дължина до 6 м и ширина 50-300 мм.\nАко поръчате заготовки за тавана на шкафа според индивидуалните размери, ще получите дължината на ламелите с точност до 1 мм.\nМонтирането на таван от алуминиеви шкафове се извършва само след мазилка и последващо пълно изсъхване на стените и довършителните работи.\nАко решите да инсталирате таван от алуминиеви панели в банята или в кухнята, тогава няма да съжалявате, че е малко, тъй като не само е надежден и издръжлив, но и се вписва в почти всеки дизайн. Големият асортимент от релси може да задоволи и най-взискателните клиенти. Рейки са гладки и перфорирани, матирани и гланцови. Те имитират текстурата на дървото и дори на кожата. Що се отнася до формата на релсите, те са заоблени и правоъгълни. Огромен брой цветове и нюанси е просто невероятно. Рейки се издигаше над тавана и дори диагонално. По този начин можете визуално да намалите или увеличите пространството.\nТакива тавани все още се отличават с вътрешни речни стави. При отворен монтаж остават малки разстояния между ламелите, равни на 15 мм. На тях декоративният профил се захваща. При затворено докинг, алуминиевите панели се припокриват. Също така има такива летви, които са свързани внимателно, така че да получите глухота, т.е. без пукнатини.\nГумата или универсалната носеща гума, ъглов профил, както и регулируемо окачване - това са основните компоненти на системата за окачване. Греблото представлява ниво от поцинковане със специални скоби, в които се монтират и закрепват летвите.\nЩо се отнася до окачването, то се състои от пръчка и скоба. В този случай пръчката е закрепена към главния таван, а конзолата - към носещия гребен. Монтажът на окачен таван се извършва на разстояние от 5-12 см от основната. Това разстояние се определя индивидуално, в зависимост от комуникациите, разположени на тавана и личните предпочитания.\nАко вече сте решили цвета и вида на тавана, трябва да изчислите количеството материали:\nИзмерете периметъра на тавана. Това измерване ще покаже необходимия брой покупки на U-образния профил, който е фиксиран по стените, което ще помогне за точно прилежане на тавана към стените.\nИзчислете дължината на матриците. За да направите това, направете таванна маркировка, перпендикулярна на посоката на декоративните панели, на стъпки от до 1 м.\nСлед това можете да закупите необходимия набор от материали за подреждане на алуминиевия таван, според изчисленията, които сте направили.\nПреди да започнете с монтажа на таван от алуминиев таван, ще трябва да съберете следните инструменти и материали:\nТаван комплект с профили, панели и стрингери.\nНиво на строителство, лента, маркер и владетел.\nАко маркирате правилно тавана, инсталирането ще се осъществи без никаква трудност. Така че, първо, маркирайте периметъра. Това е необходимо за монтиране на U-образния профил. Ако имате работа с перфектен таван, тогава сте изключително щастливи. В този случай просто трябва да поставите линия в желаната височина от тавана.\nВ процеса на маркиране на периметъра на тавана, който има различно ниво, ще трябва да извършите по-сложни изчисления. Разстоянието от ръба на стената в този случай зависи изцяло от запълването на пространството за затваряне.\nАко в тавана няма скрити комуникации, разстоянието от тавана на тавана трябва да е минимално, а именно 5 см. Но преди да направите маркера, решете дали искате да инсталирате осветителни тела на тавана. Ако е така, едно тире от 5 см няма да бъде достатъчно.\nСега направете маркер за stringers. Всички линии, които сте планирали, трябва да бъдат успоредни на страничната стена и между тях, и перпендикулярни на крайната стена и посоката на отделните панели.\nЗакрепване на опорни елементи\nФиксирайте U-образния профил с дюбели. Оставете отстрани от ръбовете от 5 см и след това направете дупки с бормашина. Стъпката между тях за крепежни елементи трябва да бъде около 0,5 м.\nДупки трябва да се пробиват от външната страна на профила. Това събитие ще ви позволи да избегнете образуването на бръчки, които след това предотвратяват придържането на профила в стената. Подгответе закачалките в съответствие с маркировките. Регулируемите окачвания правят възможно изравняването на тавана. Екстремните точки трябва да бъдат разположени от крайните стени на разстояние 30-40 см. Следват междинните точки в стъпки от 1.2-1.5 м. Фиксирайте стърготините, върху които ще бъдат прикрепени алуминиеви ленти. Трябва да има малка пролука от около 1 см между профила, прикрепен към стената и стрингерите. Важно е да се спазва това условие, така че когато температурата падне, завършеният таван не се деформира.\nПреди да инсталирате таванната конструкция, изрежете панелите с определена дължина. Важно е да ги направите 3-5 mm по-къси от разстоянието между профилите, в което по-късно ще бъдат поставени краищата на панелите. Сега е време да се събере повърхността на тавана. Поставете панелите в стрингерите, докато едно характерно щракване покаже, че релсите са фиксирани върху гребена.\nАко последният панел не се побира, няма нищо, освен да го отрежете. Маркирайте точките на рязане и след това направете перпендикулярни срезове на сменяемата страна на панела. Панелните сегменти, образувани от вдлъбнатини, трябва да бъдат прекъснати чрез огъване / неокосмен алуминий. Напълнете релсата в профил, затегнете стената, отрежете страната и фиксирайте другия ръб на стрингерите.\nЗа да направите този процес по-бърз, поставете подрязания панел на последния, но съкратете последния панел с 14 мм.\nПри монтажа на релсите в серия, трябва да ги вкарате диагонално в профили, които са закрепени към стената. За разлика от това, последният панел трябва първо да бъде преместен настрани, като максимално да се получи първият му край в профила. По този начин и двата края на панела са равномерно разположени спрямо стената. Сега можете да фиксирате панела върху носещата шина.\nПрожекторите по-добре хармонизират добре с таваните. За да направите това, предварително направени дупки за тях. На мястото на монтиране на лампата начертайте кръг с желания диаметър. От центъра на кръга до външната линия правете разфасовки по радиуса. За да направите това, ще ви трябва ножици за метал. Увийте венчелистчетата във вътрешността на тавана. Монтирането на лампата ще бъде по-добре, ако направите тесни венчелистчета.\nКогато инсталирате таван от алуминий, уверете се, че процесът не нарушава целостта на довършителния слой на панелите. Свличането, драскотините и други механични повреди само ще влошат външния вид на готовия таван.\nАлуминиевите тавани се замърсяват по-бързо в кухнята. Въпреки това, да се грижи за тях е много проста. Те не се страхуват от водата. Това означава, че повърхностите на таваните могат да се измият с гъба в сапунено решение.\nРафтовите алуминиеви тавани са безопасни за околната среда и могат да се използват дори в спалнята и детската стая.\nПри избора на алуминиеви тавани, по-добре е да се закупят висококачествени покривни тавани с защитен филм. Тя ще предпази тавана от температурни крайности, мръсотия, влага и мръсотия. С правилното монтиране вашият таван ще запази външния си вид за дълго време. Монтирането на таван на тавана прилича на монтаж на дизайнер. Ако вече имате опит в тази област, ние ви каним да я споделите в коментарите към статията. Имате ли въпроси? В този случай ги попитайте на нашия специалист по сайта.\nКаним ви да видите стъпка по стъпка инструкции как да направите алуминиев таван:\nРазнообразието от материали за довършителни тавани е страхотно на съвременния пазар. Те се различават значително помежду си от характеристики, предимства и недостатъци, цена. Можете да избирате най-бюджетната опция за довършителни работи: измиване, лепило с пластмасова пяна или обратно, прекарвате значителна сума върху модерните 3D композиции. Тази статия описва оригиналния начин да завършите тавана.\nПоявата на таваните е определена неотдавна, но те вече са спечелили любовта на много руснаци. Обяснението за това е тяхната висока якост, лесна работа, дълготрайност, което прави инсталирането на тавани достъпно за всички.\nПредимствата на таваните на таваните включват:\nустойчивост на влага, която ви позволява да ги инсталирате в банята, банята, прането, кухнята, където често има висока влажност;\nпоради използването на незапалими материали като покритие, таваните са защитени от пожар;\nСпестяване на електрическа енергия: тъй като повърхностният слой на таванските плочи отразява светлината, затова е възможно да се използва осветление с по-ниска мощност;\nекологични материали, поради което не се отделят опасни вещества в околната среда;\nпрости грижи за тавани. За почистване е достатъчно да избършете с влажна кърпа;\nсилата на използваните материали, така че да са подходящи за външни приложения;\nдълготрайност - срокът на експлоатация е до 50 години, а гаранционният срок е само 20 години;\nвъзможно е да се заменят повредените зони без демонтиране на опорни части;\nфалшив таван изглежда атрактивен и стилен.\nТрябва да се отбележи, че структурата на шкафа е окачена конструкция. Това прави възможно изравняването на повърхността на тавана без използването на специални композиции, например мазилка.\nСъщо така под такъв таван можете лесно да скриете домашните кабели и това е важен момент.\nНяма практически недостатъци в структурите на стелажите. Те включват само факта, че ремонтите не се извършват по много практичен начин. Ако един панел се повреди по време на работа, цялото покритие ще трябва да се демонтира, за да се смени дефекта. Друг недостатък: при инсталиране на окачена конструкция във всяка стая височината й леко се понижава. Това е несъществено минус, ако не поставяте инженерни устройства под структурата.\nДизайнът на окачен таван от алуминий ви позволява сигурно да фиксирате устройството и да го фиксирате върху тавана.\nТаванът се състои от следните основни компоненти:\nРелсата от метална сплав е покритие отпред. Еластичният дизайн на релсите допринася за образуването на устойчиви и надеждни съединения;\nГребенът (траверс, стринг) изглежда като профил на огънат канал със зъби. Малки елементи от лентата преминават през жлеба и гребецът е прикрепен към окачващите пружини през профила. Изработен е от алуминий и стомана с дебелина 1,5 мм;\nЗа запечатване на решетките се използва вградена вложка. Избира се в синхрон с релсата или с контрастно представяне, благодарение на което се появи възможността за прилагане на дизайнерска работа по време на дизайна;\nЪглов дървен профил се използва за проектиране на тавана около периметъра. По дължина не винаги е възможно прецизно отрязване на релсата, а понякога все още е възможно да се отрежат части по ширина. За да прикрият нередностите и неточностите, декорът често се използва, той е фиксиран на стената.\nПодходящата инсталация включва изготвяне на оформлението на стаята и определяне на вида осветление. Монтажът на окачването зависи пряко от височината на осветителното устройство. Най-често окачена повърхност е с няколко сантиметра по-ниска от използваните осветителни тела.\nСлед изготвянето на схемата е необходимо да се изчисли обемът на материалите за монтаж на таванни панели. Тук важната роля играе правилното изчисляване на дължината на всяка релса, с която ще се монтира покритието. Обикновено производителите предлагат продукти от 3 и 4 метра. За да покриете таваните в малка стая, первази с дължина 3 м са идеални. В този случай ремонтните работи ще се извършват с минимално количество отпадъци.\nЗа помещение с голям периметър се използват ламели с дължина 4 м. Чрез предварително планиране на стая можете да определите необходимия брой и дължина на частите.\nИзчисляването на окачения таван включва измерване на периметъра на помещението, което съответства на цялата дължина на профила.\nСлед всички изчисления и придобиване на необходимите материали за монтиране на тавана трябва да бъдат активирани:\nлента мярка, квадрат.\nОсвен това, необходимите дюбели, дрехи, очила и ръкавици.\nЗа монтаж на багажник със собствените си ръце, трябва да направите оформление на тавана. За да направите това, просто изчертайте периметъра за профилната повърхност. Ако таванът е хоризонтално, тогава е необходимо да маркирате линията хоризонтално. Тук ще бъде инсталиран гребен.\nЗа инсталирането на сложни многостепенни структури изчисленията се извършват по-сложно. В този случай се използва лазерно ниво вместо лента. Вероятността да направите грешка тук е изключена.\nотрежете металните части в необходимите разфасовки;\nпробийте дупки в профилното покритие, ако няма профили за прикрепване на продукта.\nВ стената трябва да се монтират отвори за фиксиране. За тази полезна тренировка, удар. След това затегнете винтовете под ъгъл от 45 градуса за външните ъгли и задника - отвътре.\nНа повърхността на стената са монтирани водачи, които посочват местоположението на бъдещата окачена конструкция. Тя трябва да бъде по-ниска с 20 см от старата. Линиите трябва да са хоризонтални, за това се използват лазерни нива. Профилите ще бъдат монтирани по тези линии.\nМонтирайте окачването с дюбели в предварително пробитите отвори. В този случай не забравяйте да проверите правилното местоположение на водещите части, като използвате нивото. След това можете да започнете монтаж панели. За това е необходимо постоянно да режете железопътна линия с определена големина.\nТрябва да се отбележи лента на зоните на лагеруващите гуми.\nПървият знак трябва да бъде на разстояние 30 см от самата стена, а останалите трябва да са успоредни една на друга на всеки 90 см.\nМонтаж на гумите:\nинтервалът между тях не трябва да бъде повече от 1 метър и те са поставени под ъгъл от 90 градуса спрямо релсата;\nс помощта на отвертка гумите трябва да бъдат завинтени към окачването. За перфектната равномерност на дизайна трябва да се опитате да не допуснете най-малката грешка;\nъгловият профил и гумата трябва да са на разстояние 10 мм. В този случай, ако гумата е по-къса от зададената стойност, можете просто да я добавите, като обезопасите окачването в следващата гума.\nВ началото на работа защитният филм се отстранява от всяка релса и се отрязва в зависимост от размера на тавана. Дължината трябва да е с 10 мм по-малка от разстоянието между стените.\nНа първо място е необходимо да се огъне и монтира панела на ъгловия профил, след това да се изправи и да го залепи върху държачите на гумите. Втората релса е монтирана до предишната, а третата е разположена срещуположно. Обяснението за това е, че първият ред от дължината е много по-малък от останалите и ще трябва да ремонтирате ламелите. Този проблем възниква доста често. Възможно е да регулирате височината на гумите, като променяте дълбочината на винтовете. Ако ширината в края на релсата не съвпада, тогава тя може да бъде просто нарязана с нож. След това трябва да режете релсата фиксирайте дървената подпора, част от ъгловия профил.\nСлед сглобяването на един чифт панели трябва да инсталирате допълнителни профилни части (междинни). В бъдеще събирането на подробностите няма да бъде трудно. Основната трудност възниква при фиксирането на най-екстремния панел. Тя трябва да бъде инсталирана много плътно. За да постигнем това, ние се придържаме към един малък трик: необходимо е да се фиксират двойки дървени колове между крайната релса и стената. Това гарантира достатъчно плътност. Залозите могат да бъдат скрити под основата.\nСглобяването на окачен таван със собствените си ръце не предизвиква много усилия, ако това не е работа на сложна конфигурация. След това трябва да поверите монтажа на конструкцията на опитни и опитни специалисти.\nСглобяването на осветителни уреди е най-мащабната работа. Преди да започнете работа, трябва да имате предвид разположението на всички лампи, лампи и други устройства в зависимост от необходимото ниво на осветеност в стаята.\nКато висящо осветително оборудване ще бъде отличен вариант:\nLED лампи. Те ще осветяват индивидуалните детайли на декора, както и да създават атмосфера на комфорт и модерност;\nФлуоресцентните лампи ще създават осветление в класически стил;\nМалките светлини ще създадат топла и уютна атмосфера в стаята.\nОбхватът на използване на силиконовия уплътнител без мирис е много широк. Един от тях е запечатването на аквариума. Но за аквариуми се използват, като правило, специални марки силиконов уплътнител, който също се нарича аквариум.\nGROHE CoolTouch елиминира възможността от изгаряния на нагрятата хромирана повърхност на продуктите.GROHE TurboStat гарантира, че избраната температура на водата се постига за по-малко от секунда и се поддържа през цялото време за къпане.\nБаня - специална стая в апартамента, в която почти винаги е топло и влажно. Такива условия са благоприятна среда за появата на гъбички и плесени там.


Apartment Ulitsa 1905 - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nTrekhgorniy Val, 5, Пресненски, Москва, Русия, 123022 - Много добро местоположение - вижте на картата\nПовече за Apartment Ulitsa 1905\nСгушен в сърцето на Пресненски, Apartment Trekhgorniy Val 5 е идеалното място, от което можете да започнете Вашето приключение в Москва. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nApartment Trekhgorniy Val 5 също така предлага много съоръжения за обогатяване на Вашия престой в Москва. Този хотел предлага множество удобства, за да задоволи и най-изискания вкус.\nНасладете се на висококачествените удобства по време на престоя си тук. В някои стаи са на разположение климатик, отопление, балкон/тераса, звукоизолация, големи легла с дължина над 2 метра, които ще помогнат на гостите да релаксират след дългия ден. Освен това в хотела можете да се възползвате от множество предложения за приятно прекарване на свободното време. С перфектното си местоположение и несравними удобства, Apartment Trekhgorniy Val 5 е един чудесен избор в много отношения.


Фетел ще замени Перес в Рейсинг Пойнт\n10 септември, 11:33 / Tribune\nНастоящият пилот на Ферари Себастиан Фетел ще премине в тима на Рейсинг Пойнт във Формула 1 след края на настоящата кампания. Новината бе потвърдена от отбора преди началото на състезателния уикенд за Гран При на Тоскана.\nСлуховете за преминаване на Фетел в базирания в Силвърстоун отбор се появиха малко след като стана ясно, че той ще напусне Маранело в края на 2020 година, но те неколкократно бяха опровергавани както от самия Фетел, така и от шефа на Рейсинг Пойнт Отмар Шафнауер.\nПървото парче от пъзела, който трябваше да бъде нареден за да може Фетел да премина в Силвърстоун падна късно снощи, когато Перес обяви, че въпреки подписаното от него споразумение до края на 2022 година, той ще напусне тима две години предсрочно. Потвърждаването на идентичността на неговия заместник не се забави много и това се случи в навечерието на старт номер 1000 във Формула 1 за Ферари.\n„Всички в Силвърстоун за развълнувани от тази новина. Себастиан е доказан шампион, който ще донесе печеливша култура, която съвпада с нашита амбиции за бъдещето като Астън Мартин. В събота и неделя следобед, Себастиан е един от най-добрите в света и аз не мога да се сетя за по-добър пилот, който да ни поведе в тази нова ера. Той ще има ключова роля в придвижването на отбора на следващото ниво“, сподели Шафнауер.\n„Щастлив съм най-накрая да обявя тази вълнуваща новина за моето бъдеще. Горд съм да кажа, че ще съм пилот на Астън Мартин през 2021 година. Това е ново приключение за мене с една легендарна марка. Бях удивен от резултатите, който отбора постигна през тази година и вярвам, че бъдещето ще е още по-светло“, коментира Фетел по повод своето преминаване в британския тим.\nДоговорът на четирикратния световен шампион ще е за поне две година, като точната му продължителност на се съобщава. В Астън Мартин той ще си партнира с канадеца Ланс Строл, чието място малко или много никога не е било под заплаха, тъй като неговият баща Лорънс Строл е собственик на отбора.\nГасли след неочакваната победа: Абсолютно лудо състезаниеХамилтън преди всички и в Гран При на БелгияСобственикът на ''Ред Бул'' лично иска да върне Фетел в тимаРено потвърди завръщането на Алонсо във Формула 1 Фетел остава във Формула 1?Фетел напуска Ферари в края на годината\nЕтикети Формула 1, Себастиан Фетел, Ферари, Рейсинг Пойнт, Гран При на Тоскана


Полезните свойства на стафидите, за които не знаете - Любопитно | Vesti.bg\nЗа ползите от изсушения гроздов плод научаваме от новото видео от канала "Баба знае" във Vbox7\n29 декември 2018, 13:00\nС тафидите са споменавани от древни времена като изцеляващи болните и подхранващи изтощените, тъй като наличието на калий позволява те да бъдат използвани при отоци и отравяния. Калият има диуретично действие, което помага на организма да изхвърли излишната течност и токсините.\nЗа ползите от изсушения гроздов плод научаваме от новото видео от канала "Баба знае" във Vbox7.\nСред лечебните свойства на стафидите е\nи способността им да прочистват жлъчните пътища. За целта половин чаша стафиди се измиват и заливат до ръба на чашата със студена преварена вода. Сместа престоява 24 часа, водата се излизва, а стафидите се изяждат.\nСтафидите се препоръчват и при безсъние.\nБлагодарение на витамините В1, В2, В5 и на магнезия, сънят и работата на нервната система се регулират.\nСтафидите съдържат олеанолова киселина, която повишава имунитета, защитава зъбите от крехкост и кариеси и пази от заболявания на венците. Киселината блокира развитието на две от бактериите, които причиняват появата на дупки и кариеси. Високото съдържание на калций предотвратява счупванията и изтъняването на емайла. Затова се препоръчва стафидите да се дъвчат бавно.


Тази статия е посветена на някои основи при избора на фотограф за сватбена фотография в София.\nБихте искали да запазите спомените от деня на сватбата дълго време, така че организацията на фотосесията на младоженците трябва да се обръща не по-малко внимание, отколкото закупуването на сватбена рокля и сватбени пръстени.\nСамо професионален сватбен фотограф в София, ще може да създава креативни фотографии, които бихте искали постоянно да преглеждате, който отделя максимално внимание на всеки проект и искрено иска да угоди на клиентите.\nИскате ли, когато гледате сватбените си снимки с приятели, роднини и познати, за да затайте дъх от възхищение? Определено можем да ви го осигурим! Невероятно красивите и креативни кадри ще се превърнат в истинска декорация на първия ви семеен албум.\nВсяка булка иска сватбеният ден да протече според планирания сценарий, без провали и недоразумения. Следователно отговорността и навременното изпълнение на нашите задължения са основните качества, които всеки професионален сватбен фотограф трябва да притежава.\nВ София организацията на фотосесии се предлага от много, дори от тези, които току-що са се научили да държат камера в ръцете си. Затова към избора на изпълнител трябва да се подхожда с цялата отговорност, като се фокусира не само върху цената, но и върху качеството на услугите.\nИмам богат опит в провеждането на сватбени фотосесии, както можете да видите, като погледнете портфолиото. Ето защо мога да гарантирам наистина впечатляващ резултат и комфортна атмосфера по време на снимките.\nПланиране на сватбена фотография в\nСватбеният ден за младоженците е не само приятно вълнение, но и голям разход на енергия и усилия. Така че усмивките ви на снимките да не изглеждат обтегнати, а позите са напрегнати и неестествени, по-добре е предварително да планирате как ще се проведе сватбената фотосесия.\nСофия е град с огромен брой красиви места и забележителности, но е просто невъзможно да ги посетите за един ден. Около седмица преди сватбата (за да има време за корекции) младоженците е по-добре да направят план за разходка и списък с места за правене на снимки.\nИ също да репетирате пред огледалото, за да придобиете поне малко позиращо преживяване. Поемам на себе си избора на най-успешните ъгли.\nСватбената фотосесия в студиото\nСватбената фотосесия в студиото става все по-популярна сред младоженците. Той има няколко предимства пред репортажното заснемане. Ще имате възможност да направите поетапни снимки в красиви интериори.\nРазбира се, ако сватбената фотосесия се извършва през лятото, когато на улицата е топло и природата е красива, няма специална нужда от студийно заснемане. Но извън сезона е съвсем различен въпрос.\nВремето по всяко време може да наруши плановете ви, а кишата и мрачното небе не са най-добрият фон за ваканционни снимки. В студиото можете да се спретнете по всяко време и обмислен интериор ще ви позволи да създавате креативни снимки.\nМечтата на всяка булка е нейната фотосесия да е оригинална. И сватбеният фотограф трябва да положи всички усилия, за да изпълни това желание. Имате ли свои идеи за фотография на сватбен ден? Елате и ще ги обсъдим заедно. Все още не сте решили? Ще помогнем да направим вашата сватба наистина запомняща се.\nТърсите добър фотограф в София\nПрофесионален сватбен фотограф може да създава креативни снимки почти навсякъде – в обикновен апартамент, веранда, незабележим площад, през който сте минавали много пъти и дори на автобусна спирка.\nМожете да изберете място, което ви е важно за фотосесия, да го държите в музей, театър, старо имение (просто трябва да се съгласите предварително) – София отваря много идеи за оригинални решения. Заедно със сигурност ще намерим опцията, която ви харесва.\nПогледнете нашето портфолио – може би някои идеи ще ви вдъхновят, в София работим с множество фотографи които да откликнат и на най-претенциозните клиенти.\nКак да определим професионализма на фотограф в София само по портфолиото?\nПортфолиото е основната визитна картичка на всеки фотограф. Това трябва първо да оценят потенциалните клиенти. Качествената работа може да се определи по няколко признака:\nдобра яснота на изображенията, липса на „размазани“ изображения;\nвсички обекти на снимката са достатъчно видими, няма тъмни или светли петна в изображението;\nобмислен състав – в рамката няма ненужни предмети;\nдинамиката на образите – забележимо движение, развитието на действието е видимо;\nестествени пози и изражения на лицето;\nснимките предават емоциите, които младоженците и гостите изпитват в деня на сватбата си.\nПрофесионалният сватбен фотограф в столицата, не само вижда, но и чувства моменти, когато могат да излязат интересни кадри. Нещо повече, много важен фактор е взаимодействието му с всички участници в събитието.\nКолко струва сватбена фотосесия?\nСватбената фотосесия е нещо, на което не трябва да пестите, ако не искате да бъдете разочаровани в резултат. Дали искате да прегледате снимките си след 10 или 20 години зависи само от това колко добре сватбеният фотограф си върши работата. Тези, които нямат много опит във фотографията, портфолиото и препоръките, използват предимно евтини услуги.\nЦена на сватбена фотосесия в София\nЦената на нашите услуги се обсъждат индивидуално с всеки клиент. Цената зависи от сценария на фотосесията, както и от броя на художествено обработени и отпечатани снимки. Дали ще се записват всички кадри на DVD-ROM, а също дали се включват допълнителни услуги, овъртайм и т.н..\nИнформация за пакетите услуги можете да намерите в съответния раздел на сайта.Разбира се те са примерни, за всеки град и според изискванията и кой фотограф ще изберете, цената за сватбена фотосесия е различна.\nСвържете се с нас за допълнителна консултация!


Как да извлечете максимална полза от обучение на търговския екип? - Stoyan Tasev\nКомпаниите харчат доста пари за корпоративни тренинги и развитие на таланта, така че е от жизненоважно значение наученото да се запази във времето. Неотдавнашно проучване на обучителната индустрия показа, че само 32% от анкетираните смятат, че техните организации са добри в поддържането на поведенческата промяна след преминато обучение по продажби. За да могат търговците да използват наученото поведение и компетенции в ежедневната работа, препоръчвам да се спазва следният процес.\nСтъпка 1 : Задайте очаквания\nНа всяко едно ниво на организация на продажбите, мениджърите трябва да помагат на хората да се фокусират върху прилагането на новите знания и умения. Съвсем официално, мениджмънта трябва да определи какво трябва и какво не трябва да се случва по време на работа за да могат търговците да овладеят новите умения.\nСтъпка 2: Запазете знанието\nНовото знание се губи бързо без постоянно укрепване. Въпреки това, можете да намалите загубата на знание като подтиквате търговците към дейности, които да им помагат да си припомнят получените знания.\nСтъпка 3: Прилагайте уменията\nТази стъпка е в основата на подпомагането на хората да запазят знанието и да прилагат уменията си в ежедневните ситуации. Успешното прилагане включва:\nОпределяне кога да се използват новите умения\nИзползване на новите умения\nПолучаване на конструктивна обратна връзка за това колко добре е било използвано новото умение.\nПродължаване на процеса на използване на уменията в подходящи ситуации.\nНаблегнете на промяната, индивидуалната упоритост и непрекъснатото усъвършенстване.\nСтъпка 4: Осигурете подходящата среда\nТази стъпка е за да се гарантира, че промените на поведението са наистина и са необходими, а не са от днес до утре. Ако търговците преминат през обучение по продажби, но тяхната работна среда не се промени в подкрепа на новото поведение, хората ще си помислят, че мениджмънта не се отнася сериозно към придобиването на нови умения.\nИ обратно, ако хората преминат през обучение по продажби и се върнат в работна среда, която е значително по-различна и има добра подкрепа на новите знания, то хората ще знаят, че ръководството се отнася напълно сериозно към промяната.\nСтъпка 5: Отбелязвайте прогреса\nПромените отнемат време, а повечето от нас са нетърпеливи. Ако хората не усещат прогреса в своето поведение, те са много по-склонни да се върнат към старите си навици.\nВажно е промяната на поведението да се разбие на малки стъпки за да може търговците да усещат, че бележат прогрес. В допълнение, успехът, дори частичният успех е важен, защото търговците усещат ползата от положените усилия.\nМного компании записват своите талантливи търговци в тренировъчни програми и просто се надяват на най-доброто. Това е неоправдан и изключително безпредметен разход, защото не се създава среда за промяна на поведението и напразно се хабят ценни ресурси.\nОбучение и тренировка са необходими, но не са достатъчни за трайна промяна на поведението. Ако искате да се възползвате максимално от търговско обучение, инвестирайте в цялостна промяна на навици и поведение чрез използването на горните стъпки.\nИзползвайте около 20% от проектния бюджет за да предоставите на търговците след тренингов опит и изживяване.


СЕГА - Кой какво вади\nМислехме, че е приключил с експонирането на интимно-политическия си живот, но в "24 часа" виждаме, че не е, напротив - изкарва наяве деликатни сведения за цялото население на града, който управлява. Сега е решил да натисне здравната министърка и в назначена за четвъртък среща ще я замоли горещо: "Проф. Борисова, много рискова любов правим. Пловдив е на първо място по срамни болести, не закривайте кожния ни диспансер", цитира молбата "24 часа". Какво ли ще извади Сл. за останалите от кабинета?...\nСамият кабинет, и по-точно вицепремиерът и най-високорейтингов политик Цветан Цветанов, продължава да вади главно полицейски операции. "МВР погна сводници и проститутки по морето", съобщава стандартно "Новинар". На "Стандарт" обаче му е малко задържаните да са просто проститутки. "Закопчаха елитни жрици край морето", долага този вестник. Според "Новинар", който привежда още данни за отрасъла - "Кризата е ударила бранша на сексуслугите, само манекенките се предлагат за 2000 евро". А иначе по шосета и разклони си има скромни момичета, доволни и на малко.\nЯнето обичайно вади компромати в неговата сфера на интереси - в ДАНС яко се къркало в работно и извън работно време, а нежната част от агентурата била подложена на непристоен тормоз: "РЗС алармира за пиянски запои и сексексплоатация в ДАНС", докладва "Новинар".\nВ заключение се обръщаме към всички, които вадят едно-друго - не забравяйте, че кой каквото вади, от такова си пати.


Много съм екзалтиран! Случи се нещо нахъсващо! - 168 Часа\nМного съм екзалтиран! Случи се нещо нахъсващо!\nЕто ме с част от чаровния и ентусиазиран екип на сдружение "Тук-Там". Те организират фонд "Иди, учи и се върни" и раздават всяка година три стипендии от по 10 хиляди лева на млади талантливи хора, които планират да учат магистратура в чужбина и след това искат да се върнат, за да се реализират в България. Тази година бях част от журито на фонда заедно с различни вдъхновяващи хора от най-разнообразни области като Иван Димов, основател на фондация "Сингъл Степ" и изпълнителен директор на Българския център по предприемачество, Таня Чунтова от бюрото на Европейския парламент в България, Явор Николов, генерален директор на "Sensata Technologies България".\nИмаше адски много и готини млади хора, които ясно и мотивирано заявяваха своя избор да отидат, да учат и да се върнат! Те си обичат България, искат да са високо образовани, искат да се реализират тук.\nИзборът беше труден и затова стипендиите бяха четири тази година – две стипендии по 10 хиляди лева и две по 6 шест хиляди.\nСрещнах и хора, които са били в чужбина, сега са тук и даряват пари за тези стипендии...


Патриотичната лимузина на Путин – AUTO BILD България Онлайн\nНачалоНовиниПатриотичната лимузина на Путин\nПатриотичната лимузина на Путин\tЛидерът на Русия ще получи нов луксозен автомобил местно производство. Сега има нови детайли около проекта, в който е замесена и компанията Porsche\nВ края на 2017 г. руският президент ще получи нова лимузина местно производство. Пред РИА Новости министърът на търговията и индустрията Денис Матров съобщи, че за колата на Владимир Путин ще бъде избран един от общо 200 предложени проекта „Кортеж“. Разработката на машината тече от около година, съвсем скоро ще започнат и краштестовете. Мантуров потвърди, че в проекта съдействие оказват и хората от Porsche. Все още отворен остава въпросът дали лимузината ще бъде задвижвана от V12-турбодвигател с работен обем до 6,6 литра и мощност до 800 „коня“.\nПроектът на стойност 3,7 млрд. рубли (около 97 млн. лева) е ръководен от Научно-изследователския институт за автомобили и двигатели (НАМИ) в Москва. За разлика от лимузината на щатския президент Барак Обама, колата на Путин ще може да бъде поръчвана от всеки кандидат-купувач, разполагащ с необходимите за целта „джобни“, пише Moscow Times. Президентската лимузина ще бъде произведена в четири варианта – като седан, с удължена база, като SUV и като миниван. След изготвянето на 200 екземпляра през първата година се планира направата на 4000-5000 коли годишно до 2020-а. В момента руският президент се вози в брониран Mercedes S600 Guard, но скоро той ще бъде заменен от направена с патриотични подбуди на местна почва лимузина.\nPorscheЗИЛлимузинаПутин\tНе пропускайте и …\tТунинг\tМощност а ла Porsche за Audi Q3\tТест\tCivic по-безопасен за останалите от Golf\tРетро\tСтранни класики от 70-те години: Renault Rodeo (1970-1987)\tРетро\tСтранни класики от 70-те години: Renault R17 (1971-1979)\tРетро\tСтранни класики от 70-те години: Mercedes SLC C 107 (1972-1981)\tРетро\tСтранни класики от 70-те години: Mazda 929 L (1977-1979)\tРетро\tСтранни класики от 70-те години: Lancia Gamma Berlina (1976-84)\tРетро\tСтранни класики от 70-те години: Lotus Éclat (1975-1982)\tТест\tMercedes E-клас Т-модел: и базовият Benz е достатъчен!\tРетро\tСтранни класики от 70-те години: Ford Granada I хечбек (1972-1973)\tСвързани статии\nPorsche 924 Carrera GT и 718 Cayman: само 4 цилиндъра вчера и днес!\t07.10.2016


Резултати за брой 27 в Helpos.com\nHelpos.comАрхивРезултати за: брой 27\nНамерени 516 резултата за: брой 27\n(Време за изпълнение: 0.3459 сек)\nСъздаването на огромен брой фирми, предлагащи производство и монтаж на дограма, недостатъчната информираност на потенциалните клиенти, както и значителното забавяне на поръчките (некоректност към съществуващите клиенти) и др. ...\nСредногодишният брой на клиентите на ДБТ - Айтос е 3799 д. ...\nключови думи: брой персонал, ...\n30 като то може да се промени в посока намаление. Различния брой отработени часове носят и различно възнаграждение. Въпреки това отклоненията от нормалното време не чак толкова големи. Анализ на работно време: ...\nно и голям брой чужденци. В зависимост от юридическо-правното оформяне, ...\nВ началото на 21 век върху географското, обществено-политическото и образователното пространство на Европа като че ли изведнъж се появи проблемът за мултиетничността и мултикултурността на немалък брой държави и общества. ...\n6 на сто от общия брой на изследваните частни предприятия за сметка на по-бързото увеличаване на броя и на дела на малките предприятия. ...\nкурсови работи по брой 27\nмагистърски проекти по брой 27


Olympus E-P3 се предлага в комплект с козметично преработен 14-42 мм f / 3.5-5.6 комплект леща, както и:\nPS-BLS1 литиево-йонна батерия (1100mAh)\nОпционален захващащ винт\nРъководства / Софтуер\nUSB / AV кабели\nОбектива / капачки за тяло\nOlympus E-P3 се предлага с 14-42mm f / 3.5-5.6 II R MSC обектив MSC. Обозначението "R" просто обозначава козметичен редизайн на обектива, с малко по-удобно настройване на мащабиране и фокусиране, но със същия оптичен дизайн вътре. Обозначението MSC на обектива се отнася до неговия мотор "Movie Still Compatible", който позволява тихо, бързо фокусиране без премествате елемента на предния обектив или издавате шум, който ще се чува от вътрешния микрофон при запис видео.\nE-P3 включва 12-мегапикселов Micro 4/3 CMOS сензор за изображение, който е леко преработен от Olympus, за да ускори определени операции, като взаимодействие със системата на дисплея на живо и системите за автоматично фокусиране в реално време. Сензорът също е проектиран така, че да позволява по-добро усилване на сигнала с по-малко шум, според Olympus. Следователно сензорът има ISO диапазон от 200-12800 (разширяващ се до 100-25600), но разчита на намаляване на шума в софтуера, за да се намали зърното на изображението до минимум. Дори при намаляване на шума, задържащ шума, все още има силна липса на динамичен обхват в сравнение с конкуренцията като Sony NEX-5.\nOlympus E-P3 има 3-инчов OLED електростатичен сензорен екран, а познатият опционален порт за EVF аксесоар е включен под горещата обувка. Въпреки това EVF не е включен в E-P3, както беше с E-P2. Задълженията на дисплея се управляват от OLED сензорен екран с висока разделителна способност, който предлага голямо разнообразие от информация на потребителя. По-високата разделителна способност на дисплея (в съчетание с OLED технологията) води до много ясно, четливо четене на информация за снимане, както и много светло и ясно меню.\nE-P3 загуби включения EVF, но получава вградена светкавица, която извира от горната част на тялото при натискане на задния бутон за светкавица. Светкавицата не е най-мощната, която сме виждали, но способността й да се пружинира напред и над обектива помага значително да се намали ефекта на червените очи (като намаляването на червените очи се предлага и в камерата).\nOlympus E-P3 разполага с mini-HDMI изход, както и собствени AV / USB изходен терминал. И двете са разположени зад пластмасов порт от дясната страна на камерата, точно зад винтовата хватка. Хватът не пречи на достъп до терминалите на порта. E-P3 включва също гореща обувка за светкавица и Bluetooth аксесоари, с EVF порт точно под горещата обувка. Камерата може също така да се синхронизира с външни светкавици безжично, заедно с останалите от PEN гамата на Olympus 2011.\nБатерията PS-BLS1 отново преиздава ролята си на основен източник на енергия за E-P3, тъй като е използвана и за няколко други модели Olympus PEN. Батерията е стандартна литиево-йонна батерия, с външен променливотоков адаптер за зареждане.\nПодобно на повечето от настоящите поколения камери на Olympus, E-P3 е съвместим с SD / SDHC / SDXC. Слотът за памет е на типичното място до батерията, разположен зад пластмасова врата в долната част на камерата. Той е много близо до стойката на триножника, така че картата не е достъпна, докато E-P3 е монтиран на статив, за съжаление.\nПри тестване с 14-42-милиметровия обектив, предоставен с E-P3, открихме, че той връща най-острите резултати от която и да е от камерите в нашата група за сравнение, със средна острота над 1600 lw / ph в рамките на дъска. Има някакво заточване, което се прилага от камерата при нейното преобразуване .JPEG, но самият обектив е доста остър сам по себе си. Повече за това как тестваме остротата.\nOlympus E-P3 имаше много ефективна хоризонтална стабилизация на изображението през целия борд, особено при нашите тестове с ниско разклащане. Единственото време, което имаше отрицателно въздействие, беше при тестване с високо разклащане при скорост на затвора 1 / 500s, при което системата беше прекомерно коригирана за разклащане, което доведе до по-малко остри изображения. При по-ниски скорости на затвора подобрението беше маргинално при тестване с високо разклащане, но доста добро, когато разклащането е ниско до умерено.\nOlympus E-P3 разполага с редица арт филтри и цветови режими, които могат да се комбинират със съдържанието на сърцето ви, ако решите. Открихме, че от всички цветови режими „заглушеният“ режим е далеч най-точен със средна цветова грешка приблизително 2,5, като всеки друг режим има грешка от 3,2 или по-голяма. Повече за това как тестваме цвета.\nРежимът дори не беше толкова заглушен, като нивото на насищане е около 99% от идеалния. Останалите цветови режими бяха всички пренаситени, което доведе до по-малко точни изображения, но изскачащи по естетически начин. Поради тези причини проведохме нашите тестове в заглушен режим, за да постигнем най-точните резултати за E-P3. Всички тези цветови режими обаче са персонализируеми, като потребителите могат да регулират нюанса, яркостта и наситеността чрез меню за настройка на сензорния екран.\nOlympus E-P3 имаше най-точното цветопредаване от която и да е от нашите сравнителни камери. Най-близките конкурентни камери бяха Panasonic G3 и E-PL2, и двете издадени тази година, като по-старите Sony NEX-5 и Samsung NX100 изостават. Жалко е, че Olympus нарече единствения им наистина точен режим „заглушен“, защото много потребители вероятно ще прескачат точно над него, страхувайки се от драби, тъпи снимки.\nE-P3 съхранява по-голямата част от своите настройки за настройка на картината в една настройка, наречена режими на картината, като цветовите режими са достъпни заедно с по-драстични ефекти. Има общо пет цветови режима: естествен, ярък, iEnhance, заглушен и портретен. Заглушеното е най-точното, с цветна грешка под 3 и почти перфектно ниво на насищане. Останалите режими наблягат на пренасищането, от естественото предлагане на 105% от идеала до яркостта и iEnhance, които го изтласкват до около 120%. По принцип най-големите грешки бяха в жълтите секции от нашата тестова диаграма, но пренаситените режими избутаха магента и синьо.\nOlympus E-P3 се предлага с множество опции за баланс на бялото, включително множество предварително зададени настройки, възможност за записване на две персонализирани измервания на баланса на бялото, смяна на WB, разположена в менюто, и опция за подчертаване на топлината на вътрешния волфрам осветление. Установихме, че като цяло представянето е добро, с възможност за избор между предварително зададени настройки за баланс на бялото и персонализиран баланс на бялото, разположени точно в бързото меню на камерата.\nПри нашето автоматично тестване на баланса на бялото видяхме, че E-P3 управлява цветова грешка от по-малко от 175 келвина в както дневната светлина, така и компактните бели флуоресцентни условия на осветление, с тенденция да подчертават по-топлите цветове в целия дъска. Камерата също така има възможност да остави осветлението на волфрама в помещението много по-топло при използване на автоматичен баланс на бялото, което доведе до средна цветова грешка над 1100 келвина. При изключена опция този брой спадна до грешка от около 850 келвина. Това не е зрелищен резултат, но това е, което сме свикнали да виждаме от автоматичните баланси на бялото в това състояние.\nРезултатите от персонализирания баланс на бялото не бяха най-добрите, които видяхме, но със сигурност бяха доста поносими. При осветление от волфрам, персонализираният баланс на бялото значително подобри производителността на камерата, като цветната грешка е едва 132 келвина средно. Това беше по-добре от камерата, изпълнена с персонализирани баланси на бялото, взети и в компактно бяло флуоресцентни и дневни светлинни условия, където средната цветова грешка е била 186 и 192 келвина, съответно. Като цяло бихме казали, че ако не искате много топли изображения, най-доброто време за използване на персонализиран баланс на бялото е на закрито с нормални битови електрически крушки, в противен случай автоматиката ще е достатъчна.\nOlympus E-P3 имаше най-точния автоматичен баланс на бялото от всяка от нашите сравнителни камери, дори и включената му функция „поддържайте волфрамова светлина топла“. Въпреки това балансът на бялото по поръчка в крайна сметка изостава донякъде зад конкуренцията. При всичките ни тестове за осветление по поръчка, все пак управлява грешка от по-малко от 200 келвина. Не беше толкова неточно, още по-малко в сравнение с конкуренцията.\nПотребителите имат достъп до менюто за баланс на бялото, като натискат централния бутон OK по време на снимане и извеждат бързо менюто на камерата. Това меню се показва през текущия кадър и предлага опции за всички предварително зададени настройки на баланса на бялото, автоматично, както и две персонализирани опции. Когато сте в някоя от персонализираните опции, натискането на бутона INFO кара камерата автоматично да започне да се настройва, за да намери правилен баланс на бялото в изглед на живо. По всяко време потребителят може да насочи камерата към бял предмет и да натисне бутона на затвора и да вземе напълно персонализиран баланс на бялото. Ако предпочитате по-топли или по-хладни изображения, можете също да влезете в пълното меню и да приложите цялостно изместване на баланса на бялото във всяка посока.\nE-P3 показа само малко по-лошо цветопредаване при тестване с продължителна експозиция. Намаляването на шума при продължителна скорост на затвора беше по-благоприятно от обичайното при E-P3, въпреки че трябваше да е толкова удвоен, колкото скоростта на затвора наближи 30 секунди. Цветовото предаване също беше подобрено чрез продължително намаляване на шума на затвора, тъй като изглежда се извършва някаква светлинна обработка отвъд просто правенето на „тъмен затвор“, за да се картографира шумът. Повече за това как тестваме дълго излагане.\nУстановихме, че E-P3 претърпя много минутно отстъпване от около 0,5 градуса в точност на цветовете по време на дълги експозиции, като шумът също бързо нараства при експозиции, по-дълги от 15 секунди. При всички скорости на затвора от една секунда и по-дълго открихме средна цветна грешка около 3 с включено намаляване на шума и 3,2 с изключена функция. Шумът се проверяваше донякъде с приложено намаляване на шума при продължителна експозиция, вариращ от 1,44% до 2,04%, тъй като експозициите се удължават от една секунда до 30 секунди. При изключена продължителна експозиция NR всъщност имаше по-малко шум в една секунда (1.28%), но тя нарасна до над 2.6% при експозиции от 30 секунди. Това вероятно означава, че сензорът не се справя добре с топлината, когато се активира по-дълго от 30 секунди, въпреки че редукцията на шума всъщност го поддържа доста добре.\nНамаляването на шума при продължителна експозиция едва прави вдлъбнатина в общото количество шум, видимо на изображенията в повечето камери, но NR с дълго излъчване на E-P3 работи добре. Като цяло, наскоро пуснатият Panasonic G3 показа по-малко шум и по-добра точност на цветовете при дълги експозиции. Samsung NX100 все още беше върховете в тази група, въпреки че, въпреки останалите си недостатъци, той се отличи при нашите тестове за продължителна експозиция.\nШумът се монтира бързо от ISO 1600 и нагоре, като стига до смешните 7,66% при ISO 12800. Всичко над 2,5% обикновено дава безполезна снимка, а E-P3 се пресича с праг при ISO 3200 с изключване на шума. С включено намаляване на шума (или автоматично, което така или иначе ще го включи при по-високи скорости на ISO), E-P3 преминава само 2,5% при ISO 12800, но в резултат детайлите са силно намазани. E-P3 предлага възможността да се постигне ISO 25600, но с резултати, които вече изглеждат лоши при 6400, това едва ли е полезна функция. Повече за това как тестваме шума.\nОпцията за изключване на намаляването на шума е затрупана доста дълбоко в персонализираните менюта на Olympus E-P3, въпреки че е лесно да разберете защо, когато гледате снимките, направени с камерата извън ISO 800. E-P3 разполага с това, което вече е доста остарял 12-мегапикселов сензор, така че той показва известно подобрение в сравнение с E-PL2 пуснат по-рано тази година, няма достатъчно оръжия за слаба светлина, за да съвпадне с другите компактни камери на системата пазар. Ако снимате с E-P3, оставете NR включен и се надявайте на най-доброто.\nE-P3 се оказа много подобен на E-PL2, който прегледахме в началото на тази година. Той имаше почти еднакви резултати от шума до ISO 6400 - макс. За E-PL2 - макар че и при двете камери, които връщат повече от 4.4%, нито една от последните 3200 няма голяма полза. Panasonic G3 и Samsung NX100 се представиха много по-добре и успяха да ударят ISO 6400 с малко над 2,5% шум, без да се прилага намаляване на шума. Sony NEX-5 върна най-малкото шум, въпреки че няма опция за изключване на шума, така че това не е много изненада.\nКомпромисът за преносимост с компактни системни камери, поне в сравнение с DSLR, е с лоши високи показатели на ISO. Този проблем все още не е напълно решен, но G3, NEX-5 и Samsung NX100 поне са задържали значително шума. Съобщава се, че E-P3 използва обновена версия на 12-мегапикселовия MOS сензор, открит в по-старите Micro Four Thirds камери. В резултат на това неговата производителност е по-равна на моделите от миналата година, докато част от конкуренцията му - независимо дали използва Micro Four Thirds или APS-C сензори - направи по-големи стъпки напред.\nOlympus E-P3 има ISO по подразбиране диапазон от 200-12800, сякаш отговаря на конкуренцията на пазара, като Sony NEX-5. Това може да се разшири до диапазон от 100-25600 чрез менюто, макар че едва ли можем да видим употреба за разширяване на обхват, който вече е зададен при спиране твърде високо. Допълнителната спирка в долната част на гамата може да бъде полезна, но при ISO 200 така или иначе има малък шум.\nОстанахме доста впечатлени от динамичния обхват на Olympus E-P3, тъй като не успя да използва повече от 5,19 спирки на динамичен диапазон (изчислени с помощта на оценката на шума на f-stop на Imatest) при най-ниския стандарт на ISO 200. Това също бързо отпадна, като камерата падна на по-малко от четири спирки веднага след ISO 800. Въпреки че E-P3 може да снима толкова бързо, колкото 12800 (и 25600, дори ако ISO разширението е включено), ние не го препоръчваме, тъй като динамичният обхват на практика е нулев и затрупан от шум. Това е особено очевидно при снимките в реалния живот, тъй като почти всяка подчертаваща и дълбока сянка е изрязана, оставяйки много малки детайли, за да бъдат спасени в пост. Снимането с RAW осигурява известно облекчение, но не е почти достатъчно. Повече за това как тестваме динамичен обхват.\nПроизводителността на E-P3 е само леко подобрение спрямо E-PL2, което излезе в началото на тази година. Нито една камера наистина не съвпада с какво са способни Panasonic G3 и GF2 и всички изостават от NEX-5 със значителна разлика. NEX-5 бие E-P3 с две пълни спирания при минималните им ISO скорости по подразбиране от 200, задържайки сервира в целия диапазон на чувствителност със значителен запас.\nАвтофокусът върху Olympus E-P3 е изключителен в ситуации, в които светлината е изобилна. Това е система за откриване, базирана на контраст, но се чувства също толкова бърза като всяка система за откриване на фази, която сме тествали. Olympus твърди, че това се дължи на увеличената „двуядрена“ процесорна мощност, работеща съвместно с техните „MSC“ лещи, които са в състояние да движат елементите на обектива бързо и безшумно. Открихме, че автофокусът е малко по-бавен с лещи, които не са MSC, и ловуваме доста при ситуации с ниска осветеност, дори с AF осветител. Фокус обаче беше мъртъв безшумен и не се чуваше на видеозаписи. Като цяло това беше най-бързият автоматичен фокус за откриване на фази, който сме виждали във всяка камера със сензор с такъв размер.\nТествахме Olympus E-P3, за да видим колко светлина е необходима на камерата, за да запише изображение, което да премине стандартите за осветеност за излъчване (50 IRE). Камерата се нуждаеше от 19 лукса светлина, за да създаде изображение, достатъчно ярко за преминаване, което е доста разочароващ резултат. Повечето видеокамери от висок клас в наши дни са в състояние да създадат изображение със същата яркост само с 10 лукса светлина или по-малко.\nOlympus E-P3 показа средна хроматична аберация за камера от тази група, като победи E-PL2, освободен по-рано тази година с малък запас. Най-големият проблем идва в това, че лещата променя синия канал в краищата на лещата, което води до значително синьо ресни в близост до краищата на зоните с висок контраст. Това обаче не е рядък проблем при компактните системни камери, но той се проявява във всяка камера в нашата група за сравнение.\nИзкривяването се забелязва само в широкия край на E-P3 с 14-42 мм обектив. Възможно е да се приложи някаква корекция на изкривяването в камерата, но не е дадена опция от менюто за включване или изключване на такава функция, която бихме могли да намерим. В широкия край (14 мм) измерихме 1,63% от изкривяването на цевта, макар че в средната точка и в края на телефото няма истинско изкривяване, което да е по-малко от 0,07%.\nКато цяло ни хареса начинът, по който E-P3 улови движението. Подобно на повечето DSLR, които записват видео, обаче, камерата имаше някои проблеми. Нейната ролетка се открои като доста лоша. За тези, които не знаят, затварящият се затвор създава ефект на колебание, когато камерата се премества напред и назад доста бързо. Проблемът не беше толкова лош, колкото това, което видяхме от Panasonic G3, но изглеждаше малко по-лошо от това, което видяхме от миналогодишния Olympus E-PL2. По принцип вероятно ще трябва да избягвате използването на камерата, за да направите бързи тигани.\nНие също видяхме изненадващо количество размито пикселиране около въртящите се въртящи се въртящи колела и други прави ръбове в нашия тест за движение. Може би това е резултат от новия запис 1080p? Освен този лек проблем, E-P3 записа отлично видео в нашия тест за движение. Кадрите бяха гладки, проследяването не беше основен проблем и артефактирането беше много слабо. Ние направихме по-голямата част от нашия анализ с Full HD AVCHD режим на запис, използвайки най-висококачествената настройка, но разгледахме и други режими. Режимът 1080p доведе до най-чистите кадри, но някои от другите режими - като опциите 720p - създадоха движение, което имаше малко по-малко закъснение (но повече артефактиране). Повече за това как CamcorderInfo тества движението.\nOlympus E-P3 ни показа остро видео в голяма част от нашите тестове, но камерата направи крачка назад когато проведохме теста си за рязкост, който гледа видеото в движение (с панорама назад и т.н.). В този тест E-P3 измерва хоризонтална острота 625 lw / ph и вертикална острота 600 lw / ph. Тези цифри не са лоши, но представляват малко подобрение спрямо миналогодишния E-PL2 (който записва 720p HD видео). Мислехме, че подобряването на Full HD запис на E-P3 ще увеличи нивата на острота малко повече. И все пак бяхме впечатлени от чистото и отчетливо изображение, произведено от E-P3 в повечето от нашите видео тестове, така че не трябва да се оплакваме твърде силно тук. Повече за това как CamcorderInfo тества видеото.\nПовечето от циферблатите и бутоните от E-P3 повтарят ролята си тук, като само няколко промени са направени. EP-3 вижда добавянето на специален бутон за видеозапис, както и втори програмируем функционален бутон на рамото на камерата. Наборът за режим е преместен обратно на по-традиционно място в горната част на камерата. Другото рамо на камерата вече има вградена изскачаща светкавица, която се разширява нагоре и навън, което означава, че атрактивният профил на E-P3 не се променя от движението на светкавицата. Това е козметична промяна от E-PL2, но е по-привлекателен Olympus изглежда горд с това.\nOlympus E-P3 предлага всички персонализиране и персонализиран контрол, които бихте могли да очаквате от водещата камера на Micro Four Thirds на Olympus, но предлага и доста битови ефекти на изображението под формата на "филтри за изкуство". Общо има десет филтри за изкуство, в допълнение към петте цветни режима, монохромен и цвят по избор настройка. Всеки от тези филтри или цветови режими може да се използва във всеки режим на снимане или с 23 режима на сцената, намерени на камерата, с възможност да се прилагат и няколко филтри за изкуство, за да се образуват отделни изображения, или комбинирани, за да се образуват още по-драстични ефекти.\nНе бяхме огромни фенове на менютата на Olympus, открити в по-ранните камери на EP и EP-L, тъй като те не са организирани особено добре. E-P3 не е много по-добър, но показва цялостно подобрение. Това е много по-ясно и привлекателно, благодарение на екрана с висока разделителна способност, въпреки че няма сензорен контрол върху менюто за снимане. Има някои сензорни интеграции при възпроизвеждане, но не и в обичайното меню. Менюто е до голяма степен второстепенно в повечето ситуации на снимане, тъй като бутонът OK в задната част на камерата предлага бърз достъп до почти всяка важна настройка за снимане.\nВъпреки че моделът, който прегледахме, е крайна производствена извадка, тъй като я получихме преди повдигането на NDA на камерата, не ни беше предоставено ръководство за E-PL3. Ще актуализираме с нашите мисли за ръководството, когато е публикувано онлайн.\nOlympus E-P3 се отличава с фини промени в дизайна от E-P2, с нови взаимозаменяеми опции за захващане, по-традиционен избор на режим, сензорен екран с висока разделителна способност и вградена светкавица. В резултат на това E-P3 е лека камера, с която е лесно да се борави и да снима, предлагайки на клиентите повече опции, но същият ретро стил на E-P серията е известен.\nOlympus E-P3 разполага и с ново захващане, което може да бъде свалено от тялото, което позволява на потребителите да стрелят или с един от двата захвата, проектирани от Olympus, или без него изцяло. Дори да снимате без сцепление, четкият метален корпус на E-P3 предлага голяма покупка и ако не друго, E-P3 е като цяло по-привлекателен от E-P2. Все още получавате същата комбинация от вертикално набиране на палеца и задно управление, въпреки че E-P3 не е снабден с електронния визьор, с който е бил поставен E-P2. Вместо това потребителите получават 3-инчов сензорен екран с висока разделителна способност, с преработено меню и интелигентни, добре интегрирани сензорни контроли. Сензорният екран се използва по най-добрия възможен начин, тъй като е изцяло второстепенно за работата на камерата. Той е там, но не е необходимо да го използвате. Освен че работи, той може да бъде напълно деактивиран в менюто.\nОпционалната функция на захващане на E-P3 е много интересна, тъй като предлага три възможности за снимане: стандартен захват, по-ясно изразен захват за по-големи ръце или без допълнително сцепление. И трите представят различни опции, които са най-добрият приятел на фотографа. Включеният захват е подобен в стила на този на E-P2, като се завинтва в страничната част на тялото, вместо да се намира само отпред. Поставянето на гнездото за захващащ винт е интересно, тъй като е поставено отстрани на тялото, така че когато не се използва захващане, то не прекъсва предния дизайн по никакъв начин. Този избор на дизайн избутва малко ръкохватката встрани, като му осигурява по-добър поток около страната на тялото, отколкото E-P2.\nE-P3 не предлага липса на персонализиране, тъй като има общо пет бутони, които могат да бъдат пренастроени според вашите нужди. Има два функционални бутона, специално заделени за тази цел, но специалният видеозапис бутонът, както и дясните и надолу бутоните d-pad също могат да променят функциите си в редица начини. Двата задни циферблата също могат да бъдат персонализирани от потребителя, за да предлагат или допълнителни, или идентични функции, в зависимост от това в кой режим на снимане е камерата.\nE-P3 разполага със стандартните режими на снимане, които бихте очаквали от камера от този тип, с пълен набор от приоритети и ръчни контроли, изцяло автоматичен режим, режим на запис на филми, както и режим на филтър за сцена и арт филм точно в наберете. Достъпът до режима на сцената и филтрите на изкуството се осъществява чрез натискане на бутона OK или менюто (това може да се регулира по избор меню), като опциите за снимане обикновено в бързото меню се променят на автоматично или се извеждат към пълното меню.\nРъчното фокусиране върху Olympus E-P3 е доста лесно, благодарение на големия 3-инчов OLED екран. Екранът с по-висока разделителна способност прави тези преценки за фини фокуси по-лесни, с няколко опции в менюто за прилагане на цифрово увеличение за приближаване на детайлите. Все пак няма функционалност, насочена към фокус, което би било още по-полезно.\nE-P3 предлага .JPEG изображения в четири вкуса: малък, среден, голям (нормален) и голям (фин). Има и опции за заснемане на RAW, както и за RAW + JPEG, като JPEG се запазва при всяка от наличните настройки за качество. Има няколко съотношения на сензора 4: 3, като RAW снимките винаги използват цялата площ от 4032x3024. JPEG-ите са най-големи в съотношение 4: 3, естествено, но се предлагат в изрязани версии при 16: 9, 3: 2 и 6: 6 (което наистина е само 1: 1 или 2: 2, но предполагам, че Olympus просто исках да е фантазия.) съотношения.\nМеню за функция на бутон\nВ персонализираното меню за E-P3 е меню „функция с бутони“, което позволява на потребителя да картографира контроли за записа на филма, дясна и надолу d-pad и два специални функционални бутона. Всеки бутон има различен набор от функции, които потребителят може да му възложи. Бутоните с d-pad могат да приемат функциите им за светкавица или задвижване, ISO, баланс на бялото, компенсация на експозицията или деактивиране на задната контролна циферблата. Двата функционални бутона могат да станат бутон за визуализация на дълбочината на полето, нулиране на режима на автофокус на "начало", промяна на ръчен фокус, промяна между RAW + JPEG и JPEG, включете или изключете подсветката на LCD екрана, променете режимите на стабилизиране, активирайте цифровия телеконвертор или регулирайте експозицията компенсация. По-специално, Fn1 и специалните бутони за запис на филм могат също така да активират Ръководството на живо, да заключат експозицията или да фокусират, да вземат персонализирана WB с едно докосване или да снимат с една от четирите настройки „Myset“.\nПътеводител на живо\nФункцията за живо ръководство се активира от сензорния екран или някой от персонализираните функционални бутони (или чрез натискане на бутона OK в iAuto). Той предлага опции за промяна на наситеността, нюанса, яркостта, замъгляването на фона (дълбочина на полето), изражението на движение (скорост на затвора) и дори предлага съвети за снимане за конкретни ситуации.d\nСупер контролен панел\nSCP (Супер Контролен Панел) може да се активира чрез натискане на бутона OK, когато не се активират други менюта за управление на живо или водачи. Единственият начин да получите истински достъп до него е да влезете в персонализираното меню и да деактивирате режимите за управление на живо и ръководството на живо. За да получат SCP в режимите ART и SCENE, потребителите ще трябва също да деактивират тези менюта. Това всъщност не е по-полезно от другите менюта и наслагва цялото изображение, но разчита по-малко на малките символи, които използва менюто за управление на живо.\nE-P3 не се отличава много с настройките за спукване / задвижване извън обичайните и се задейства със скорост, средна, ако не и малко под средната, за камера в тази ценова точка. Механичният затвор на камерата обаче се чувства доволен да се запали и - ако цената не е достатъчна за излитане - става ясно, че това не е евтино изграден инструмент.\nOlympus E-P3 има само режими на еднократно снимане и непрекъснато записване. Има режими на непрекъснат фокус и единичен фокус, а менюто позволява на потребителите да изберат приоритет на освобождаване както за непрекъснат, така и за единичен AF. При активиране на тези опции камерата ще се задейства при всяко натискане на бутона на затвора, независимо от състоянието на фокуса.\nE-P3 пуска 3,15 кадъра с пълна разделителна способност в секунда в непрекъснатия си режим на снимане, макар че това е ограничено от доста малък буфер, който позволява само 10-12 снимки, преди да носи тънки. След като буфера няма, снимането се забавя до едва изстрел в секунда. Когато се активират настройки, които изискват повече обработка, като например закрепване на филтри на художествения филтър, E-P3 може да управлява само три снимки при пълно разрушаване. По принцип освобождаването на затвора е доста отзивчив, но този буфер наистина ограничава колко непрекъснато снимане може да се направи.\nE-P3 предоставя само основни опции за закъснение на самоснимача с две секунди и дванадесет секунди. В менюто няма опции за запис на интервали и няма персонализиран таймер. С количеството на брекетиране и обработка, на което е способна тази камера, е жалко да се види, че няма доста основна функция като персонализиран самоснимач. Интервалното снимане не е почти толкова често, но става все по-популярно онлайн, за да правите timelapse снимки, така че това е определена пропуск от Olympus тук.\nE-P3 включва захват, който се завинтва към страната на тялото с пластмасов винт с плоска глава. Хватката е по-изразена от тази, която се намира на E-P2, обгръщайки се по страничната част на тялото повече (за да може камерата да бъде проектирана така, че монтажът на винта да е отстрани и да не се вижда от отпред. Камерата може да се снима и без сцепление или с опция втори захват, който ще бъде наличен и стърчащ по-скоро като традиционен DSLR за тези с по-големи ръце.\nДокато вградената светкавица е доста типична за повечето системни камери, това е промяна в дизайна от E-P2. Циферблатът за режим е разположен от дясната страна на камерата, като светкавицата сега извира от мястото си. Натоварен е с пружина и се движи нагоре и напред, поставяйки го под ъгъл, който не предизвиква много ефект на „червените очи“. Това е още едно парче, което трябва да се прекъсне, но като се има предвид, че единствената жертва от E-P2, която го включва, беше да се премине към далеч по-неприятно, по-традиционно набиране на режим, не се оплакваме.\nE-P3 има шест опции за качество на видеозаписите. Четири записа, използващи AVCHD компресия, която е същата система, използвана за повечето потребителски видеокамери, а последните две използват компресия Motion JPEG (MJPEG). MJPEG е по-лесна за работа (файловете са по-малко издръжливи на захранване) и системата за компресия е по-стара и по-съвместима с разнообразен софтуер. Единият от опциите на MJPEG записва 720p HD видео, докато другият записва 640 x 480 видео със стандартна разделителна способност.\nЧетирите опции за компресия на AVCHD включват две, които записват Full HD видео с резолюция 1920 x 1080, и две опции за 720p HD видео. Извършихме всички тестове, използвайки най-висококачествения режим на запис 1080p (наречен „Fine“ качество от Olympus). Установихме, че настройката „Fine“ малко подобри яснотата на видеозаписите, но не беше огромно подобрение. Вероятно разликата между опциите "Fine" и "Normal" за режимите на запис 1080p и 720p има връзка с различните битрейтове, използвани по време на записа. Понастоящем нямаме точните спецификации на битрейт, тъй като E-P3 е съвсем нова камера, но ще ги добавим към нашата страница със спецификации, когато получим тази информация. Разберете как се извършва в нашия тест за качество на видео изображения./ r: link_to_content\nE-P3 има фантастичен набор от ръчни контроли, които работят във видео режим. Камерата ви позволява да регулирате затвора, блендата, баланса на бялото и дори ISO във видео режим, което е много повече, отколкото повечето DSLR видео способни. Единственият недостатък е, че не можете да зададете нито един от тези контроли по време на видео запис (трябва да направите корекции, преди да натиснете бутона за запис). Освен всичко това сме доволни от ръчните видео контроли на E-P3.\nАвтофокусът на E-P3 беше впечатляващ и неговата непрекъсната работа е чудесна да се види на DSLR с възможност за видео. На много истински DSLR липсва тази функция, тъй като огледалото трябва да бъде преместено, за да получите автофокус. Беззеркалните камери като E-P3 обаче могат да направят автофокус на живо точно като традиционна видеокамера. Някои обаче не го правят добре и затова възхваляваме автофокуса на E-P3. Той работи малко бавно, но резултатите от него бяха много точни и чисти. Фокусните преходи винаги бяха плавни и камерата не промени експонацията при регулиране на фокуса (както е обичайно при някои модели).\nАвтоматичното излагане също работеше плавно и беше доста бързо да се коригира в нашите тестове. Автоматичният баланс на бялото понякога беше разочароващ и забелязахме, че камерата регулира баланса на бялото заедно с фокуса, когато бяхме на закрито. Понякога са нужни няколко секунди, за да влезе в сила правилния баланс на бялото, но камерата обикновено ще стигне до там. Освен това, винаги можете да използвате ръчен баланс на бялото във видео режим, за да сте безопасни.\nГоворихме за автофокуса върху E-P3 в горния раздел, но камерата има опции и за ръчен фокус. За да регулирате фокуса ръчно, трябва да завъртите фокусния пръстен върху обектива на камерата, точно както бихте направили за правене на снимки. Можете също така да направите еднократно автоматично фокусиране, като натиснете бутона на затвора наполовина (отново, точно както бихте направили за правене на снимки). Всички тези опции за фокусиране се намират в менюто на системата на E-P3.\nИ трите контрола - експозиция, бленда и скорост на затвора - могат да бъдат зададени ръчно във видео режим. Никой от тях обаче не може да бъде настроен по време на видео запис. Този проблем може да не е проблем за повечето хора, но може да притеснява по-напредналите потребители, които искат, да речем, да коригират дълбочината на полето в средата на запис на видео. Бленда и скоростта на затвора имат свои собствени приоритетни режими за запис на видео, а камерата разполага и с пълноценен ръчен режим, в който можете да зададете както бленда, така и скорост на затвора независимо.\nПълният набор от предварително зададени настройки за баланс на бялото и персонализирани опции са налични във видео режим, въпреки че е необходимо да оставите видео режим за да зададете баланса на бялото ръчно (ако се върнете в режим на видео след това, ръчният баланс на бялото ще задържи настройката си).\nISO контролите са налични във видео режим, но само в пълния ръчен режим (където също трябва да се настроят затвора и блендата). Целият ISO обхват на камерата обаче е по-малък във видео режим. Диапазонът варира само от ISO 400 до ISO 1600 във видео режим.\nE-P3 няма специални аудио функции, но има вграден стерео микрофон, което е повече, отколкото можете да кажете за много камери от своя клас. Единственият звуков контрол е възможността за включване или изключване на звукозапис, което всъщност не е много контрол на всички (всяка основна програма за редактиране трябва да ви позволи да се отървете от аудио в постпродукция).\nOlympus E-P3 е най-новата флагманска камера Micro Four Thirds от съ-създателите на формата и определено е смесица от старо и ново. Ние не искаме просто да кажем, че това е тласък напред с ретро стила, който направи E-P2 и E-PL2 толкова популярни, но има нов интерфейс, нов двоен процесор, нова бърза система за автофокус, но е обсебена от това, което по същество е двугодишно изображение сензор. Това определено е най-добрата Micro Four Thirds камера от Olympus досега, но тези, които търсят най-добрата ниска осветеност, шум и динамичен обхват, ще бъдат малко разочаровани.\nС конкурентни системи от Panasonic, Sony, Samsung, Olympus и сега Pentax пазарът на компактни системни камери е силно конкурентен. Тази година вече видяхме Panasonic G3 и скоро ще видим Sony NEX-C3, да не говорим за актуализации от останалата част от пазара. Въпреки че E-P3 имаше много точни цветове, ние установихме, че му липсва цялостна производителност в сравнение с Panasonic G3 и миналогодишния Sony NEX-5. Това със сигурност е атрактивна камера и нейната комбинация от стил и персонализирани опции са мечта на ентусиаста, но докато качеството на видеото му беше отлично за компактна камера, динамичният му обхват и шумовите характеристики оставиха нещо добро желания.\nОчакваме с нетърпение да видим какво може да направи Olympus с тази нова AF система и техните фини промени в дизайна внимателен и иновативен, но този сензор е надминат от някои от конкуренцията си, когато светлината е по-малка от идеален.\nОсновният проблем с E-P3 възникна при умерени до високи показатели на ISO. При почти всяка настройка на ISO по подразбиране 200-12800 диапазон, динамичният диапазон липсваше зад конкуренцията си на пазара. Шумът от изображения също бързо се превърна в проблем при скорости ISO над 800. Въпреки че намаляването на шума значително ограничава това, това става за сметка на повечето детайли на изображението. E-P3 имаше феноменална точност на цветовете при условия на ярка светлина и създава много атрактивни изображения, но ще изисква комбинация от персонализирани линкове и по-висококачествени обективи, за да извлечете максимума от тази камера във всичко по-малко от идеалното осветление условия. Настрана, E-P3 предостави пламтящи бързи характеристики на автофокуса, особено за система за откриване на контраст. Отново, при слаба осветеност това предимство е значително намалено, но това може да е най-бързата контрастна система само за контраст, която тествахме досега.\nВпечатлихме се от множеството ръчни контроли на E-P3 във видео режим, а производителността на камерата в нашите видео тестове със сигурност беше допаднала. Имаше обаче няколко минуса, включително не особено големите резултати при слаба чувствителност на камерата, и факта, че никой от ръчните контроли не може да бъде променен, докато видеозаписът всъщност прави място. Добавянето на 1080p видеозапис на E-P3 е страхотно, но това не доведе до драматичното увеличение на нашия тест за рязкост, на който се надявахме (но помогна да направим по-ясно, по-чисто видео изображение). В крайна сметка това е чудесен модел за игра или видеозапис, или за правене на полупрофесионална видеография, при която ръчното управление е необходимо.\nСемейството лещи Micro Four Thirds се захваща и Olympus ни предостави и двете козметични актуализиран 14-42 мм обектив и 12 мм f / 2.0 обектив, с плъзгащ се фокусиращ пръстен, който позволява бързо преминаване към ръчно съсредоточи. Тези лещи са много приятни за снимане, а MSC Olympus обектива работят съвместно с E-P3, за да предоставят невероятно бърз автофокус. Самата камера се чувства много здрава, с елегантен, привлекателен четен метален корпус. 3-инчовият OLED капацитивен сензорен екран е отзивчив и издръжлив, но проектиран да бъде напълно вторичен, ако не се хареса на потребителя. Със сменяем хват, за да затворите всичко това, това е камера, която се чувства струва на всяка стотинка, когато е в ръка.\nE-P3 е доста лек, но и широк. Това дава добро разделяне между обектива и сцеплението по подразбиране, но прави снимането с една ръка по-малко балансирано, отколкото при някои други камери. Хватката по подразбиране се прегръща плътно към тялото на камерата, като се увива около страната, където се държи на мястото си, с пластмасов винт. Хватката може лесно да се премахне или да се замени с по-голям хват, който Olympus ще освободи. Камерата се усеща плътно в ръката и е достатъчно малка, че не е неудобство да има за продължителен период от време, макар че е просто прекалено голяма, за да се побере в нещо, освен малка чанта или портмоне.\nE-P3 разполага със зашеметяващите пет бутона, които могат да бъдат преназначени, за да поемат различни функции, заедно с 610-точков OLED сензорен екран. Камерата може да бъде прецизно настроена към всеки отделен потребител, което позволява бърз достъп до различни функции. Почти всичко за непосредственото управление на камерата може да бъде персонализирано. Самото меню е далеч по-привлекателно от предишните усилия на Olympus, въпреки че все още е изложено по същия объркващ начин. Самите физически бутони имат добро присъствие и солиден ход, с два задни циферблата за лесно манипулиране на настройките за снимане. Самият сензорен екран е капацитивен и доста отзивчив. Докато Olympus специално проектира камерата, така че никога да не се изисква управление със сензорен екран (може да бъде напълно деактивиран в менюто), това е толкова удоволствие да се използва, че ни напомня за манипулиране на снимки на a смартфон. За фин контрол ще се придържаме към набиране, но за възпроизвеждане и преглед на картина, това е сензорен екран, който всъщност намерихме за полезен.\nПреглед на звуковата лента на Yamaha SR-B20A: икономия на място\nПреглед на звуковата лента Polk Magnifi 2: мощен, но скъп\nНай-добрите оферти за Кибер понеделник в Черния петък