rioja's visions: 2011\nзащо ли не затварят тази порта проклетите съседи?\nвсяка нощ глутницата успява някак да приклещи котка.\nпонякога намира се да метне някой саксия\nи куцащият котарак се скрива под някоя паркирана кола\nно тази нощ е късно -\nзвукът напомня от далеч на детски смях,\nизлязъл по погрешка от гърлото на сдавено животно -\nизбликващо пренебрежение към степаните козини\nна тези, които просто следват инстниктите си\nтака е лесно да повярвам, че не съм видяла\nкак всяко куче дърпа на своята страна,\nизмислям си накуцващо животно,\nскрито в мотора на стара лада\nизмислям си, че утре сутрин няма да го има този труп\nлежи до мен животното - живо, треперещо,\nпокрито още със ледената лига на смъртта\nно как ли ще заспя сега със котката и кучето у нас?\nне спирам да се питам кога инстиктите ще надделеят?\nкога ще се пречупи крехката преграда,\nкога ще се кършат вратове,\nкога ще се вадят очи?\nслушам как дома ми хърка, мърка и сумти блаженно,\nготов във всеки миг да се завърне към първичното\nоставам будна да затварям до безкрай\nПубликувано от яна пункина в 2:18 ч. Няма коментари:\nтова животно, което се е свило в ухото на бурята\nлежи във залата,\nне смее да завие,\nдори и подкрепено от оркестъра,\nгодините нанасят кръговете си отгоре му\nтова животно се е сляло с пода\nне смее да помръдне\nда се докосне до краката на оркестрантите\nтова животно цял живот трепери под тръбните столове\nкопнее своето изгонване\nтова животно - жълто куче\nскрито под столовете на симфоничния оркестър\nтова животно чака с наведена глава\nвсе някога да си заслужи поне боя\nуверено, че има за какво\nще го изритат\nкато мръсно куче\nзащото е мръсно куче\nлегнало да спи\nпредставяш ли си да се намъкне\nвъв симфонията бездомно куче ?\nПубликувано от яна пункина в 20:25 ч. Няма коментари:\nТялото е китара, ребрата струни,\nзад тях диша щастието,\nсвито като котчица\nвърху краден матрак\nв изоставен пристанищен ресторант,\nнотен ключ за леденото утро, мили мой,\nзад тях се разливат топлина и влага,\nи предизвикват неудобство,\nпо-силно от ръмжащия мотор на ферибота,\nсред вълнението верните ноти звучат погрешно.\nМили мой, слушай :\nкоито оцеляват въпреки солата и солта\nПод острите скали на вълнолома\nостанките от нещо\nужасно крехко, безумно красиво\nскрито между кожите на сепиите\nкофичките от фрапе\nвърху гнилата морска трева\nтърсех къщи, в които да се прибера\nсамо за нощ, докато утихне бурята.\nДомовете са черупки,\nтелата - църкви,\nв които се молим на вятъра\nда спре да рита по стъклата.\nубежища в джобовете си\nдомове все още пълни с мирзма на плът\nздрави и грапави като солта в това море,\nкоето къса мрежите на разума\nпод острите скали на вълнолома.\nВнимавах къде стъпвам.\nцърква може би\nНа този остров,\nкъдето и да паднеш\nще се счупиш.\nПубликувано от яна пункина в 22:13 ч. Няма коментари:\nКогато се променям,\nвинаги чакам на светофара,\nгълтам есенен въздух,\nкато бомби от небето.\nПо улицата бягат хора и пищят,\nскрили главите си\nот кестени и падащи листа.\nЗадръстването е паническо\nтътнат разкъсани следобедите.\nГодините така започват,\nзастинала на светофара,\nусещам натиска на нови крайници.\nИ колко подходящ е воят са сирените\nза радостта на кокала\nНе мърдам -\nпълня тролеи с оскотели от ужас\nтичащи, плачещи, възмутени.\nс новите си дробове.\nТолкова бавно викам\nна хриле, опашки и гръбнаци,\nтътна като барабан,\nкожата ми се тресе и стене,\nтролеите свеждат глави,\nпред ужаса на тези ципести криле,\nкоито разкъсват кожата.\nКолите пушат и ръмжат.\nСамо един комин усеща времето си\nПубликувано от яна пункина в 22:11 ч. Няма коментари:\nВ понеделник донасям смъртта в чантата си\nна бюрото ме чака поредната битка.\nТези военни години са мокър бетон -\nили ще затъна, или ще се отпечатам,\nи всяко копче на сакото се върти,\nно без гласът да се усилва.\nМълчанието - сива армия\nи няма намерение да завладява\nтези поля и седмици,\nа само да ги срине из основи.\nВадя от чантата камъни.\nПадането на гласа\nкраката й - по-тънки от косите ми\nОпитах се да прочета вика си\nв кръглите очи\nдали при всеки полет\nпренася падането ми?\nМоже ли птица да се превърне в камък?\nДа паднат от небето изречения?\nДа се омачкат крилете на желанието\nкато хартията от баница,\nкоято въпреки скованата прилежност\nсе приземява извън кошчето.\nа те са сиви, нервни птичета -\nосвен ако ги гледаш в полет.\nПубликувано от яна пункина в 21:43 ч. Няма коментари:\nПонеже частите на тялото не са направени да пасват,\nако дъждът отмие съзвездията по гърба ти\nняма да си ти.\nНе мисля, че ще те позная\nако ти се счупи зъб.\nАко изгубиш мигла\nобразът ти ще се пръсне на парчета\nизпусната при танц.\nКогато търся тялото ти\nсъбирам в шепи\nпрашинките натрупани в леглото\nако не е закуската\nсъс сигурност си ти.\nПубликувано от яна пункина в 14:42 ч. 1 коментар:\nНа 27 -\nнито минута спокойствие.\nс подложения крак,\nнадвисналата нужда да се спъна,\nда не стигна.\nКогато си помисля,\nче всичко ще се нареди -\nсекунда невнимание ми стига.\nСекунда оптимизъм -\nцял живот идиот.\nМечтая за себе си\nсъс счупен нос.\nДа бях внимавала по тези тротоари -\nи ще бъда извинена\nза всичките си неспособности.\nподложен напреко през мен,\nуспея ли да го прескоча\nизпитвам нуждата да бутна нещо\nи да счупя...\nизрасна и поредният - нечетен.\nИмам достатъчно да ходя\nи да се препъвам,\nимам достатъчно за да се ритам с тях.\nдори стоножката се справя някак.\nПубликувано от яна пункина в 12:55 ч. 3 коментара:\nсмъртта и тя е част от тялото\nпораства в гущероподобните ни ембриони\nочаква да задиша, да запулсира,\nкогато сърцето се размърда за пръв път,\nразвива се с години,\nразгръща се из нас,\nобгрижвана от нашите тела,\nзашита в кожите ни,\nразтворена във вените,\nбял шум по нервите,\nпълзяща на обратно през червата\nзапушваща носа, ушите,\nотлага се по зъбите,\nсрутвва сводовете на стъпалата ни\nогъва и пречупва дланите\nрасте, подпира ни отвътре,\nпонякога без нея\nне бихме били живи\nочаква да се спукат кухините,\nв които я износваме\nкогато сме особено щастливи,\nще се родим от нея\nПубликувано от яна пункина в 20:26 ч. Няма коментари:\nГарвани, гълъби, ангели -\nвсякаква пъплеща гад,\nкаца по покривите,\nдебне момчето от денонощното\nда продаде кутия бисквити\nградът не диша\nподготвя се се за удара на обеда\nот рано сутринта\nтролея не може да го извлече\nнито до рая нито до ада\nсъбуждат се по пейките,\nизлизат на прозореца с оранжеви лица\nтържествено сипват вода\nПубликувано от яна пункина в 15:10 ч. Няма коментари:\nсънувах, че опитвам да говоря с моята азалия\nтя беше полумъртва на балкона\nбях изпросила удавения й живот\nот някаква сергия за без пари\nзвънях на някакви обяви\nпо телефона ми продаваха\nдобре оформени мъжки гласове,\nплътно-вибриращи като крем карамели\nповтарях им :\nне ме интересуват вашите тенджери\nвашите органични козметики\nвашите вибриращи прахосмукачки\nвашите йонизатори за въздух\nвашите хапчета от водорасли\nискам само да знам\nще живее ли\nцветето, което се мъча да откупя от смъртта\nможе ли нещо да живее\nсамо защото съм поискала\nжеланията ми могат ли да пуснат листа\nупорството ми да разцъфне\nпочвата на убежденията да заздравее\nоколо паметта и корените\nако й говоря\nще ме благослови ли с липсата на отговор\nс добре разлистеното си съгласие\nмога ли просто да кажа на нещо да живее\nи то да ме послуша\nда заповядам на азалията -\nтя да се подчини...\nсънувах, че се мъча да говоря по телефона\nс моята азалия,\nда я попитам дали не смята да умре\nсъбудих се с усещането, че съм звъняла на баща си.\nПубликувано от яна пункина в 15:32 ч. 3 коментара:\nнякои нощи сме толкова зли\nнад нас луната виси\nкато захапана бяла череша\nбез капчица кръв\nнякои нощи вием\nкато пияни, подивели оплаквачки,\nотворили устите си като гиганска рана.\nпонякога се къса ципата в която сме увити\nедна жена оставя плодовете да окапят\nкъса листата за сироп\nчервената боя не може да прикрие\nотровата на нощи като тази\nпо клоните висят задушници\nлегенди за изтровени сватбари\nако преглътнем само\nусещаме дървото да изниква през ушите ни\nзадръства гърлото ни\nнякои нощи костилката загнива\nразкъсват срастналия плод на две\nв такива нощи наглеждай черешите си\nза двоен плод.\nПубликувано от яна пункина в 1:32 ч. Няма коментари:\nтам, където е погребано животното\nкъдето заравях семена\nкъдето поливах нищото\nмъртво петно във скута\nкъдето в ярост забивах теслата\nв бананови обелки и динени кори\nвлачех листа и клони като порой\nдни наред чаках нещо да изникне\nкълнях твърдата пръст\nусещах ужаса на камъните\nнатиска на времето\nПубликувано от яна пункина в 21:08 ч. Няма коментари:\nи векове наред наричам кожата си лоша\nмакар да пиша себе си по нея\nТя заслужава само черни точки,\nтази лоша кожа,\nтя се запушва,\nлицето ми заплашва да избухне,\nда изтекат от него буквите,\nда се пробие пергаментът,\nсъбрал молитвите на сочещият пръст,\nда се подуят наставленията\nи проповедите да се обелят.\nКак може една кожа да е лоша?\nтя търпи епохите,\nпобира отпечатъци и букви,\nне се оплаква от бележките в полетата,\nтихо очаква да я прочете,\nкойто един ден ще я нарича книга.\nПубликувано от яна пункина в 18:52 ч. Няма коментари:\nНе е съвсем нетърпимо -\nдробовете са мълчаливи вълци,\nклечат и дебнат зад решетките\nда се разкъсат.\nвечер във тази клетка,\nчерните храчки на автомата за кафе,\nзаседнала във гърлото бръкалката.\nНе е съвсем нетърпимо,\nдробовете са вълци,\nобръщат чашката със дъното на горе,\nи виждат само вой.\nНе смей обаче да ги пускаш -\nще те убият и разкъсат,\nще те надуят като гайда,\nколко години са преглъщали\nакустиката на тези коридори.\nПубликувано от яна пункина в 20:36 ч. Няма коментари:\nЕдна нощ, когато не се познавахме добре, слушах неравното му дишане в Студград, това беше най-близкото. Бяхме се прибирали заедно вече много пъти. Обикновено хващахме рейса преди да се завърти около центъра и сядахме един до друг. Говорехме само когато аз задавах въпроси. Той не беше много по говоренето. Обикновено гледаше разфокусирано с онези негови борово-зелени очи. Никога не съм виждала други такива. Всеки път, когато го питах нещо, усещах колко не съм на място, колко не разбирам, колко ми е лесно в моя свят, за който се слиза на моята спирка, пресича се влаковата линия, минава се покрай къщи с дворчета и приятелски настроени помияри, поздравяват се съседите, които са наизкарали скари и телевизори по терасите, въпреки непрестанните дъждове на онзи август, влиза се в къщи без помощта на ключ.\nКакво ли можех да го питам, без да получа почти беззвучен от срам отговор, баща му изчезнал при раждането, майка му в затвора за данъчни измами, защо по дяволите учи в семинария, и предполага ли това всекидневното поглъщане на опаковки хапчета от аптеката, паркизани, диазепами?\nРейсът обикаля около центъра, и понякога, когато не се сипе поредния порой, виждаме някои от познатите ни, тръгнали към тоя или оня парк с бутилките в ръка. Той винаги е толкова спретнат, във все същия кат дрехи, който суши незнайно как след всеки дъжд на това поройно лято, аз сменям лице след лице, прическа след прическа, време ми е – на седемнайсет съм. Когато навън се лее порой по предните седалки често се натискат двойки. Понякога само краката им стърчат към пътеката. Някои пътници поздравяват с наздраве, когато се качат. Някои шофьори им отговарят с плоските си бутилчици. Фаровете и рекламите са толкова блестящи и разтегнати под всичката тази вода, ние сме толкова застинали в невъзможността си да се докоснем, той е толкова идиотски красив, ангелски деформиран от пубертета, с големи мургави китки и устни по-дебели от моите, с това чело, върху което може да се построи цял град, примерно студентски, седим на съседни седалки в автобуса, но ясно е, че никога няма да се докоснем. Понякога се разревавам под дъжда, все едно съм го гледала в някой филм, но всичко трае докато пресека линията. Релсите отразяват индустриалните лампи, мъглата сияе, всичко е златисто като челото му на Гара Пионер.\nДруг път слизам от рейса в топли нощи, отърсвам се от вечно нещастния му поглед, и уверено влизам в „дискотеката“, която уж се случва нощем на Дианабат. Дискотека няма. Има охрана, силно пуснат чил-аут, и разни идиоти, приятелите ми от квартала, които са наскачали в басейна въпреки забраните. Гардовете в костюми обикалят водата и псуват. Понякога така изчакваме да се съмне, после посинели се втурваме да пием чайове у някого, най често у нас, лежим на терасата ми под първите слънчеви лъчи и се хилим неясно на какво. Нито веднъж не посмявам да го поканя при нас.\nПонякога се втурвам тичешком от спирката към къщи – хрумнала ми е поредната стихотворна глупост, вдъхновена от него и бързам да я запиша. Тетрадките ми от онова лято са пълни с борово-зелено и златно, с мургави кожи и индийски очи, със всякакви намерения да спасявам изгубени ангели от техните злобни, крадливи, надрусани батковци. Батковци, които по случайност ходят с най-добрата ми приятелка Поли и в резултат тя се дрънка с какво ли не, обръснала си е главата и си е пробила флешове, от които направо не искам да знам какви неща текат.\nЕдна нощ партито, на което сме били, имаше тогава едни партита пред президентството, партито свършва по-рано, защото над София се излива поредния порой. Диджейката трескаво прибира пулта, сгъва дъската за гладене, върху която е пускала, товари всичко в ладата-комби на един от каше магазините за секънд-хенд дрехи и отпрашва. От цялата компания около мен остава само Поли, втурваме се в един вход, той влиза точно след нас. Водата нахлува изпод вратата на големи вълни, качваме се стъпало след стъпало, смеем се нервно, слушаме как градушката трещи по паркираните коли, включват се аларми. Поли се мъчи да изсуши дългата си коса в подплатата на суитчъра си. Моята е достатъчно къса, две три тръсвания стигат, но усещам как пяната за коса, отмита от дъжда, се стича надолу по врата ми и оставя след себе си обриви, обриви. Двете с Поли се хилим истерично, кудкудякаме въодушевени от силата на пороя. Някакви съседи надничат от апартаментите си да видят какво става. Нямат сърце да ни изгонят. Навън е лудница.\nВодата стига до третото стъпало във входа, преди онова от вън да се превърне в нормален дъжд. Той продължава да стои, опрян на стенната, ние с Поли сме седнали и почти сме го забравили вече. Изведнъж утихва. Чуват се плясъци, капки, от хаоса изплуват заставките на телевизионни предавания, домашните разговори, някъде лае малко, сприхаво кученце.\n„Марин, приятно ми е“ подава ръка първо на Поли, после на мен. Чак тогава ли го забелязах? Почти невъзможно, но със сигурност, не бях погледнала към него преди това. Бяха години, когато еуфорията от музиката, дъжда и недоспиването ни се струваха по-важни от всичко, или поне по-поносими от това да преодолееш стеснителността си и да зяпнеш някого в лицето. Другото е ясно - мокри кецове, навити крачоли, тениска с надпис, коса на иглички, червена раница с повреден цип.\nЕдна нощ празнуваме нечий рожден ден в едно дворче. Момиче облечено в шушляци повръща ритмично, до нея друго със синя коса хълца и се хили на равни интервали. Звучи като музика. Всички се смеем. Върти се някаква бутилка водка с диазепам. Само аз не пия. Марин пие и за двама ни, гълта хапчета като бонбони, но колкото повече пие, толкова по-възпитан става. И по-тъжен. Донасят касетофон, пускат техно. Няма повече на какво да се хилим. Моята обръсната Поли и Сашето се целуват все едно лицата им са се превърнали в някакво морско чудовище.\nС Марин сме се качили на едно дърво. През деня, когато този двор не е „свърталище на наркомани“, децата водят тук бащите си, те донасят дъски, чукове, триони, пирони, започва се едно коване, едно рязане и рендосване и ето така се е появила тази къщичка в клоните, където сега седим, мълчим, и гледаме веселбата от високо. Аз естествено драскам поредния текст на песен с поредния маркер, „I'm alone and dissatisfied and someone else is alone and dissatisfied...“ . Той милия не знае и грам английски, идва от някъде си, от северозапад, уж да си търси работа през лятото в София, и спи в Студград, в някаква стая, в която до скоро се е влизало само през прозореца. Сега Сашето е сменил ключалката. Опитвам се да го зарибя с музика, но той замислено следва линиите на дървото с един от дългите си пръсти и, в момента, в който една от тайфата се качва при нас, слиза да поговори със Сашето, който най-накрая е отлепил лицето си от моята приятелка.\n„Афтърпарти в Студград“, казва Сашето и ни повежда по нощните булеварди. Купуваме им вафли, защото нямат пари, а са гладни. „Откакто сме в София“, изтъква Сашето не без известна гордост, „живеем на вафлички с лек крем и крадени ябълки“. Вафлите ги купуваме ние, ябълките не знам от кого ги крадат, едва ли си имат собственици тези ябълки там в Студград.\nПетима сме. С нас върви някакъв тип в найлонови шорти и джапанки. Говори за казармата, колко благотворна била, как особено на Марин би му била полезна, такъв какъвто е кльощав, сдухан, без самочувствие и с тия нездрави влечения към наркотиците. Той е петият. Иска да му го каже на Марин право в очите, но Марин както винаги е зает да си зяпа в краката. Изобщо не искам да си представям какво вижда там.\nТакива с джапанки като него са ми най-противни. Говори по целия път. Бихме могли да вървим и да си мълчим, да гледам Марин как неуверено стъпва по блестящия асфалт, да изследвам големите му мургави ръце, шията, скулите, но Джапанките не млъква и не млъква, пиян е, иска да ме впечатли, направо ми се гади от шляпащите му джапанки, шумолящите му шорти и гелосаната му коса. Продължава за казармата, сега ни трябвали подготвени, млади войни да ни пазят от турците. Марин изостава. Подозирам, че го прави нарочно, за да не върви с нас. Забавям крачка. Неприятникът започва да нервничи да ни юрка. Поли и Сашето, които са високи, са се превърнали в две черти върху златния асфалт, някъде на следващия светофар.\nСега и тримата се влачим изнервящо бавно. Раницата на Марин в един момент се разпада напълно – вътре няма нищо, само една тетрадка и пакета вафли с лек крем, с последната вафла вътре. Вдигам ги от земята. „Ето това в казармата никога няма да го допуснат“ опява петият. „Там ако не ти е в ред инвентара веднага те пращат в карцера. Така се става мъж. А не като тука, кирливи истории.“ На „инвентара“ се обръща към мен и повдига вежди сластно. Ще ми се да го загубим. Ще ми се да го блъсне кола и без това си вървим по платното. Докато оправям ципа на скъсаната раница, поглеждам Марин с крива усмивка. Устните му са се напукали. Челото му блести повече от асфалта. По никакъв начин не ми отговаря. Айде бе, само мене ли ме дразни тоя?\nПо пътя ни са моста, под който спи моят квартал, Техническия университет с дивите ябълки, там сме спрели, пълним си раниците, Поли и Сашето вече никакъв шанс нямаме да ги настигнем. Марин посяга към клоните и изведнъж замръзва. Стои така, и стои, и вече петнайсти път го питам, какво има, клоните се поклащат леко, скърцат един в друг, вече сме набрали достатъчно ябълки така или иначе, сяда бавно на земята. Мълчи. Типът с джапанките излиза от храста, където е пикал. Юрка ни. Марин седи, продължава да гледа ябълките и клоните, аз стоя, продължавам да гледам него. Раницата ми тежи. Вътре има килограми и килограми. Коремът ми се е подул от толкова много ябълки, боли ме, чува се, чува се по-силно дори от гласа на Марин, когато най-накрая казва „змии“.\n„Какви змии бе, я се стегни“ зашляпват Джапанките, но аз си представям какво му е, макар никога да не съм била в тоя свят, представям си внезапните изкривявания на реалността, когато клоните на ябълките се превръщат в змии, които ще те захапят, или асфалтът се издига и спада, все едно диша, така си го представям аз с идиотския си челен опит от астигматизма и богатите теоретични познания, събрани покрай веселите романи на Ървин Уелш. Ето сега, години по-късно ще си го призная : привличаше ме това което правиш, интересни ми бяха хората, които взимат разни неща и халюцинират, бях готова да ги придружавам във всичките им приключения, да изслушам всичките им истории, да ги запомням вместо тях, всичко, само не и да пробвам.\nВ Студград блоковете бяха напълно еднакви, разположени по напълно еднакви улици, кръстосани под напълно еднакви прави ъгли. Сега са изникнали всякакви архитектури от пластмаса и вълнообразна ламарина, нови блокчета, супермаркети, дискотеки, пред които задължително ще ти счупят носа, паметни плочи на убитите пред дискотеките, тротоарите са напълно затлачени от лафки, дюнерджийници, пици на парчета, таксита, патрулки, от всякъде мига, свети и трещи, нощем по улиците има повече хора, отколкото денем. Тогава не беше така. Особено точно през август. Имаше високи треви между блоковете и между тях трябваше да си проправяме път като във джунгла, крачолите ни набити с осили, оплетени в къпини, блоковете стояха тъмни, имаше кучета, имаше някаква абсолютно отчайваща тишина, единствено луната осветяваше соц-катерушките, погълнати от растителността и промените, всичко изглеждаше синьо, застинало.\nОнази нощ накрая стигнахме до блока, нямаше портиер, нямаше нищо. Студград изглеждаше напълно изоставен. Коридорите миришеха на урина а по стените - толкова много за четене, всякакви истини за живота, от които на човек му идеше направо да се гръмне. Коридорите в тези блокове са странно извити. Никой не може да ме убеди, че Студград не е специално проектиран да поглъща жителите си и да ги унищожава. Когато накрая потропахме на една врата, от вътре се чу „Разкарайте се, ебем се!“ и после нищо. Гласът беше на Сашето. Коремът ме сви още по-зле, всичките тези градски, зелени ябълки, едно кило, две кила, не знам колко кила, по дяволите, но в раницата ми трябва да носех още седем, Джапанките се изниза към собствената си стая, а ние двамата останахме пред вратата, измръзнали, облечени във всичките си дрехи. Аз клечах сгъната от болка, Марин стоеше опрян на касата, от вътре нищо не се чуваше, представих си как са ни излъгали, как всъщност си седят вътре облечени, чай са си направили, говорят си някакви неща, просто не ни искат, смеят ни се.\n„Ела“ каза Марин, „ще си намерим друга стая“ и започна да изпробва вратите. Повечето бяха заключени. Беше тъмно по коридорите, напразно щраках лампите. Какъв чай, то нямаше ток. Не сме сменяли етажа, но завихме нелогично много пъти преди една врата да поддаде и да се отзовем в нашата стая. Три легла с голи дюшеци. Мръсен прозорец през който, направо обидно, светеше единствената работеща улична лампа в Студград, плакат от концерта на The Shrine в Индиго, не само същият, но и на същото място като в една бивша моя панелна стая, в която викога вече нямаше да влизам, купчина циментови и тухлени отломки, сметени точно в центъра, като изоставено огнище.\nТова бяха години, в които не приближавах хората, колкото и да ги харесвах, всъщност, особено ако ги харесвах. От трите легла избрах това под плаката. Другите две се допираха глава към глава. Легнах върху раницата с ябълките, вместо възглавница. „Лека нощ“ казах и нахлупих слушалките на ушите си. Естествено тръгна същата песен, песента от която бях писала на дървото, естествено, защото по това време още ползвахме уокмени. Той също е легнал. Не знам. Бях с гръб. Бях с гръб и си мислех за концерта на The Shrine, за стаята, която вече нямаше да е моя, за хората, които нямаше да видя, за това как той ще стане, ще прекоси жълтия правоъгълник на пода и ще легне зад мен, ще ме прегърне, ще пази гърба ми, ставаше ми все по-студено, тресях се, ябълките убиваха и миришеха гадно дори през гумената импрегнация на раницата, коремът ми се гърчеше в безумни спазми, музиката виеше все по-криво в ушите ми, докато накрая напълно спря. Бяха и години, в които батериите свършваха доста бързо.\nТогава, той вече е спял. Слушах го как се задавя на сън. Дишаше неравномерно и бързо. Чудех се от наркотиците ли е. После усетих цялата мъка на това лято, на това място, цялото лутане, преобразяване, цялата безсмислица да се мъча да ставам нещо, когато току що съм престанала да бъда нещо друго, усетих се изгонена, осъдена да изкарам остатъка от живота си в тая стая, с отломки цимент оплетени в косите и вечно подут корем, усетих как целият свят се взира в мен осъдително през огромния мръсен прозорец, как не мога да го измъкна тоя човек, усетих как трябва да бягам веднага, да си се върна в моя си живот, веднага да хвана някакъв рейс обратно към нормалността, веднага, веднага. Започваше да се съмва. Изсипах ябълките на леглото до главата му. Обикновено не ми стискаше да гледам хората, които харесвам в лицето. За пръв път можех да го разгледам така подробно, този Марин, когото бях последвала в Студград напълно ненужно. Свит като малко дете затънал в пружиненото легло почти до пода. Лицето му беше гладко и спокойно, ясно беше, че е същество от друга планета. Миглите му бяха отвъд въображението. Дланта ми се оказа твърде малка - не успя да покрие челото му. Беше студен.\nПубликувано от яна пункина в 22:24 ч. 2 коментара:\nпонякога не се прибирам\nкато бездомна бродя из кварталите\n- вкъщи ме чака смъртта.\nседи на масата\nсвила гнева си в корема ми\nстранно как отвън изобщо не си личи.\nвкъщи ме чака смъртта\nда види оценките ми от този живот\nимаме само някакви си години\nпреди животите ни да се срутят,\nсамо някакви деца, внуци, стихове,\nпреди нещо да ни посече\nпреди напразно да миришем\nзабравени по шкафовете шалове\nвъв опит да възстановим дъха\nне се прибирам със години\nстигам понякога доста далече,\nслед която самолетите не могат да летят,\nтрамваят гази кучето, пищя,\nприятелите се разбиват на земята,\nнякой бяга по улицата\nизпуска човешка глава,\nслед която плътта се съсипва, омеква, кърви,\nи там лежа в леглото си,\nвпита в теб,\nаз продължавам като бездомна\nда бродя из кварталите на този страх,\nне смея да се върна у дома,\nи тази нощ някой се е прибрал.\nе седем и трябва да се става\nтялото просто отказва да се отлепи от теб\nлежа оплетена в последните завивки на съня\nпочти отчаяна под тежестта му.\nпредставям си те\nна стоп на магистралата, наведен\nнад странния предмет край пътя\nповтаряш в сегашно време "колко е красиво"\nочите му оцъклени като цели вселени\nпобират камиони и облаци,\nбанкет за мравки на банкета,\nпонеже си толкова висок,\nвсе едно се кланяш\nна купчинката перушина\nразрошвана от преминаващите тирове.\nсе мъчиш да проумееш\nизвънземното край пътя -\nденят прикрива истинските причини за смъртта.\nдали пък просто, не е заспало,\nтам горе на небето,\nподобни птици пикират като камъни -\nкъм седем сутринта,\nкогато сънят е най тежък.\nпросто е паднало -\nсутрин понякога се плаша, че всички птици ще паднат от небето.\nвиждам, тогава, облаците прах\nусещам как не смееш да го докоснеш,\nстоиш вцепенен в края на чуждото време.\nако се беше свил до него\nдали пък нямаше да се размърда\nда изпълзи до печката и да свари кафе?\nПубликувано от яна пункина в 23:13 ч. Няма коментари:\nкичурите й се трупат в мивката\nмомчетата са голи дървета,\nняма за какво да се хванеш,\nа тя какво е, в случай че\nлицето й добива зъби,\nвратът й - жили,\nтемето - истина,\nако показва пред света\nдоскоро непознати територии,\nкъдето е центърът на болката,\nкъдето е костта,\nкъдето не е потъвала,\nне е била докосвана,\nкъдето не е входът на пещерата\nнито бучащата вода на ужаса,\nзастиването преди да осъзнае болката...\nзащото центърът на болката стои на пътя -\nотмине ли го,\nдостигне ли самата болка, тя ще заглъхне\nще се разтвори в ужасната вода.\nПубликувано от яна пункина в 20:38 ч. Няма коментари:\nЧесто усещам, че сърцето ми е стая -\nсъвсем, съвсем малка,\nможе би карцер,\nкъдето винаги ще те смущават\nтеснотията и тъмнината,\nи винаги ще думка някой по стените.\nсърцето се разтяга като люлка,\nподът е топъл,\nвинаги можеш да се свиеш\nПубликувано от яна пункина в 15:30 ч. Няма коментари:\nПонеделниците са тежки\nПонеделниците са тежки -\nпонякога влачим по няколко години под една мишница.\nСъбуждаме се тинейджъри със солено около очите,\nсутрините настръхват от кеф, ако имаме музика,\nа ако случаят е противен бавно катерим хълма,\nслушаме как кафето се втурва из нас\nнаквасва изсъхналите ни мозъци,\nпъхтим тежко в един глас със тролеите,\nмъчим се нещо да фокусираме от този град.\nПо обед усещаме някаква влага,\nгласът ни става все по стабилен,\nнастъпва бетонна уместност,\nзнаем отговорите на всички въпроси.\nТежим си на мястото, дето се вика,\nдокато се мъчим над мазните петна на супата\nСледобед съвсем натежаваме,\nбузите ни увисват до пода,\nтолкова много грижи, толкова много лампи,\nтолкова много скръб се търкаля на вълма под бюрата\nили по дъното на чашите с четвъртото кафе.\nЛицето ни е притъмняло.\nОчите, зачервени, залязват.\nНа мръкване животът забравя на къде е тръгнал.\nФонът - отблясъци и светофари ни свети на дълги.\nКрачим щастливи като старица,\nкоято всичко е видяла и забравила,\nпоследните 40 по-несъществени години...\nКато старица понесла единствено ружа по бузите си,\nс криви глезени и изправен гръб,\nзабравила торбата със продуктите на понеделника.\nКрачим кокетно усмихнати,\nна нещо, което още преди да се събудим,\nПубликувано от яна пункина в 19:44 ч. Няма коментари:\nОще помни този ритъм,\nкойто препъва сърцето,\nритъмът който превръща дори салтата на берберите\nв изметнат смъртоносен полет\nправо на долу, в кръга на подивелите мъже,\nправо на долу към сухата червена земя.\nРитъмът, който задавя площада със пясък и страх\nстяга дробовете между стените на медината,\nизвива се болезнено със писъка на зурната,\nили пък този на жените,\nпобеснели до дъното на пръстените си гърла,\nритъмът, който държи града на нокти и световъртеж.\nОще помни пясъкът залепнал по клепачите\nна пустинната буря,\nдумите на непознат език,\nкоито скърцат между зъбите й,\nхиляди ръце, които я дърпат в разни посоки под тътена на гнауата,\nискат и предлагат неща, които не разбира,\nвлачат я по все по-тъмни проходи\nмежду боклуци и съкровища,\nкъдето се разминава с качулки без лица,\nкъдето ароматите я блъскат\nкато студената вода на океана,\nкато виелица от пясък и тръни,\nкато тълпа приклещена между стените на сокаците.\nВсе още сънува градовете,\nприклещени между стените си,\nогромната червена пустош на пътищата,\nоблаците, които се вдигат да изтрият планините,\nжените, които се огъват с деца привързани на гръб,\nи кървавите им, къносани ръце,\nслепите просяци, които я проклинат на непознат език,\nили лежат в средата на шосето\nза да продават портокали.\nСънува, че се разминава със смъртта -\nмъж без лице в берберска роба,\nсънува черепа на риба, лежаща на площада,\nморските таралежи съхнещи в ниската януарска светлина,\nсънува този ритъм, дошъл от бурята,\nот кухата земя,\nдокато се спъне\nтогава обвивката й се разпуква\nи изтича -\nчервената сърцевина на кактус.\nПубликувано от яна пункина в 19:27 ч. Няма коментари:\nСвети Валентин, бате\nЛежах и чаках да ме намериш\nс лице като пържола\nлице като черен дроб\nлице като спукан мехур\nотнесло юмруците на часовете\nшамара на деня\nритниците на самосъжалението ми.\nЛежах и чаках, ако може,\nкак по гърба ми никне трева,\nлицето ми почива в хладната пръст\nда умра, ако може, за малко,\nдокато мине и тази буря.\nпоне за малко, да изчезна.\nДа стана някакъв си, най-малкия болт,\nкрепящ най-никаквият елемент\nв гигантската машина,\nнещо невидимо, но все пак на мястото си.\nОбаче такава упойка не е измислена,\nза това те чаках да ме спасиш.\nТи си ме чакал някъде другаде,\nна този ден, на който всяка година\nобичам да се мразя\nЗа това накрая ти звъннах за помощ:\nдонеси миризмата си\nда има какво да дишам,\nда има на какво да се подпра.\nИ хапчета, хапчета...\nВ края на стиха\nти си виновен за двете сърца :\nрисунките ти по стъклата са забраната\nдържаща ме на разстояние от тези глупости.\nПубликувано от яна пункина в 21:14 ч. Няма коментари:\nВреме е вече да пуснеш тая машина някъде от високо,\nда я видим как лети,\nскърцат ли пантите й,\nгънат ли се крилата й\nиздържа ли на натиска,\nима ли баланс,\nръси ли по пътя си свръх багаж.\nДа видим вече дали ще се пръснат\nнещата, от които е скалъпена,\nпо покриви, и някакви си възхитителни пейзажи,\nдали ще лумне ярко или ще запуши,\nне е задължително грациозно да взимаш всеки небесен завой.\nВреме е вече да скачаш – сочат кабината\nцъкат с езици,\nнавират се под крилата,\nвъртят самоделните перки,\nнакрая просто стоят в кръг обвинително\nвпили очакване в изгореното ми лице.\nДържат да знаят колко извънредна е моята машина,\nдали лети купчината откъслеци,\nкоито заварявам, смазвам, боядисвам, всеки ден.\nЩе полети ли чудовището на онази,\nдето прекарва цял живот\nда стяга и пили последните детайли,\nда гледа от ръба на пропастта...\nОнази, неспособната да скочи.\nПубликувано от яна пункина в 23:59 ч. Няма коментари:


Говедовъд.ею Дистанционно обучение, Млечно говедовъдство, Новини, Новини от България, Технологични решения | Говедовъд\nНачало Дистанционно обучение 4 част/ В помощ на фермера – Разбираме ли какво ни казват...\n4 част/ В помощ на фермера – Разбираме ли какво ни казват кравите?\nЧаст 4 : – Състояние на яслата и грижи за фуража (влияе върху количеството на приетата храна)\n(Ясла – това е условен термин. В съвременните ферми при фуражната пътека има само зони, в които се насипва фуража)\nКравите оценяват фуража по вкус, а не по хранителна стойност. Като резултат те се стремят да избират компоненти от смеската, ако имат такава възможност. Животните лесно сепарират отделните компоненти от сухите смески, съдържащи дълги частици (> 7 cm). При наблюдаване на избирателната консумация на фураж трябва да се обръща внимание на следното:\nповедението на кравите по време на хранене;\nразличия в структурата на фекалиите на кравите, получаващи една и съща дажба;\nостатъците от фураж;\nямките, които кравата оставя с муцуната си в насипания фураж.\nМного е важно да не се допуска кравите да сепарират фуража. Малко пояснения.\nВ таблицата е показан дневният режим на една крава.\nВид дейност Продължителност за деня\nКонсумация на фураж 3-5 часа (9-14 пъти)\nПочивка 12 – 14 часа\nКонтакти 2 – 3 часа\nПиене на вода 0,5 часа\nДоене, преходи 2,5 – 5,5 часа\nДенонощието има 24 часа. За това време тя отива до хранителната площадка средно 12 пъти и се храни. За 24 часа една крава с тегло 600 kg. може да изконсумира 24 kg (сухо вещество). Значи при един подход може да поеме 2 kg (сухо вещество) – не по-вече. Следователно за поемането на 1 kg (сухо вещество) фураж кравата не може да разходва по- вече от 15 минути.\nКравата е умно и хитро животно и може от смеската да отдели валцуваното или едро смляно зърно, гранулирания фураж или шрота. Има случаи, когато се избират по- влакнестите компоненти. Ако започне да рови, значи търси нещо. При това положение за едно отиване до хранителната площадка кравата, за да изяде 2 kg (сухо вещество) фураж, ще изразходва не 30, а 50 минути. Получава се време с 20 мин. по- вече, а за 10 отивания до фуража – 200 минути. Това означава 3 часа в денонощието изгубено време. По тази причина тя ще направи вместо 10 само 8 или 9 посещения до хранителната площадка. Това означава намаляване на консумацията на фураж, респективно намаляване на млечната продуктивност.\nАко кравата клати главата и прави ямка във фуража, това ознaчава, че тя избира неговите дребни частици. При това по- дребните частици падат на пода, от където кравите ги изяждат. Когато храните с целодажбена смеска посредством ремарке- смесител, а фуражната смеска е суха, по този начин кравите сепарират концентрирания фураж. Резултатът от това е, че доминиращите крави изяждат концентрирания фураж, а за нискоранговите остава само грубия. От това се получават големи загуби за фермера. Едните крави затлъстяват, другите – заслабват, а производството на мляко намалява.\nЗа да се избегне сепарирането, може да се направи следното:\nАко животните сортират фуража, добавете буферен компонент (за да намалите опасността от възникване на ацидоза;\nМинимум 40% от фуражните частици трябва да бъдат с дължина до 3 cm, за да се подобри структурата на смеската;\nВключването на царевичен силаж в смеската позволява да се добавят повече влакнини, което подобрява апетитността на фуража и такава смеска трудно се сепарира.\nАпетитната дажба е с влажност 45 – 55 %. При такава влажност сепариране на компонентите на фуража не може да се получи. Изходът от такава ситуация е много елементарен – след като смеската в ремаркето е готова, добавете необходимото количество вода. Би било още по- добре, ако във водата сте разтворили и меласа.\nКравите трябва да имат възможност да подходят безопасно до ограничителя (бариерата) към хранителната площадка, като на всяко животно се осигури достатъчно място, за да може храненето да протича в спокойна обстановка. Необходимото пространство до площадката, от което се нуждае всяка крава, е предпоставка за добра среда при храненето. Бидейки стадни животни, кравите предпочитат да се хранят едновременно. Всичко това обаче важи при условие, че вие храните нормирано (ограничено хранене) (т.е. на хранителната площадка няма постоянно фураж). Тогава трябва да осигурите място за едновременно хранене на хранителната площадка за всички крави в стадото (групата). Ако осигурите постоянен достъп до фураж (хранене на воля) с висока вкусова привлекателност, това стадно поведение се нарушава. Това обаче не може да се случи, ако фуражът се насипва в ясла. Насипан върху хранителната площадка, която е на едно ниво с фуражната пътека, при храненето кравите избутват фуража напред, до място, където вече не могат да го достигнат. Този фураж не е олигавен, той е свеж. Без особени усилия той може да се пребута обратно до зоната, в която кравите могат да го достигат. Това за животните е акт на ново зареждане с фураж. Животните стават по- спокойни по време на храненето, а това значи, че ще ядат по- често по- малки порции. Като резултат те ще поемат повече сухо вещество. При конкуренция до хранителната площадка кравите се стремят да ядат бързо и по- големи порции, отиват до хранилката по- рядко, за да изпитват по- малко стрес.\nЖелателно е зоната на хранителната площадка, до която кравата може да достигне фуража по време на хранене, да бъде гладка, но не и бетонова. Кравата ближе по пода, а бетонът е абразив и може да нарани папилите по езика.\nОт голямо значение е какъв ограничител е поставен до хранителната площадка.\nМного полезна информация можете да получите, оценявайки остатъците и вида на хранителната площадка. Колко остатъци се определят като големи, нормални или твърде малки? Фермерите в страните с развито говедовъдство полагат големи усилия да намерят отговор на този въпрос, защото това влияе директно върху тяхната печалба, ефективността на храненето и здравето на животните. Зрително се оценява и регистрира количеството на останалия фураж. Оценката може да бъде от 0 до 5 бала.\n– не остава фураж\n– разхвърляно малко количество фураж (под 5%)\n– тънък слой до 5 cm (остатъците са от 5 – 7%)\n– остава слой с дебелина 5,1 – 7,6 cm (25%)\n– слой 7,7 cm и по- вече (над 50%)\n– фуражът не е пипнат.\nСиндромът на „Празната ясла” възниква не само тогава, когато на площадката не е останал фураж, но и когато е останал непривлекателен за животните фураж. Оценката до 1 бал означава, че животните остават гладни. Оценката 2 бала е идеална, а оценка 3 бала означава, че прехранвате животните. Оценки 4 и 5 означават, че има проблем с качеството на фуража или със здравето на животните. Ако два часа след залагането преброите дъвкателните движения при преживяне на кравите, можете да направите извод за качеството на фуража. Ако броят на тези движения е над 70, то качеството на фуража е много лошо.\nПредишна статияHL-TopMix / Специалистите съветват: Организирайте безопасността във фермата – 1 част\nСледваща статия5 част/ В помощ на фермера – Разбираме ли какво ни казват кравите?


Спор за наследство в основата на двойното убийство в Атина - Труд\nИкономически спорове са в основата на разигралата се днес трагедия Пенсиониран гръцки офицер застреля българската си приятелка и се самоуби Крими и право 16:04 21.03.2019 в квартал Елинико в гръцката столица, където 59-годишна българка бе застреляна от 86-годишния си гръцки съпруг, бивш военен.\nДнес сутринта след пореден скандал българката изгонила от дома 86-годишния си съпруг, който в момент на ярост грабнал оръжието и стрелял срещу българката. Тя успяла да избяга и да спре минаващо такси. Единствено успяла да каже: "Уби ме, уби ме" след което загубила съзнание. Минути по-късно гръцкия военен насочил дулото на пистолета срещу себе си в двора на дома им. И двамата са закарани спешно в болница Асклипио в квартал Вула, където малко по-късно издъхнали.


Главният секретар на президента: Какво направиха властите, за да осигурят правото на вот на българите в чужбина? – Коментари, Мнения и Новини\nот ShareIt Web Team 17/01/2021, 04:46 1000 Прегледа\nИзборите не бяха насрочени за 28-и март, за да не съвпада с датата за промяна на часа. Иначе основната цел е да се осигури достатъчно време, за да може и изпълнителната, и законодателната власт да си свършат работата и да проведат едни чести избори в условията на пандемия. Това сподели в студиото на предаването “Лице в лице” по bTV главният секретар на президента Димитър Стоянов.\n“По време на консултациите самата г-жа Караянчева заяви, че на парламента е необходима една седмица, за да осигурят честен вот. Освен това нямаше как изборите да бъдат на по-късен етап, защото това би означавало да оставим това правителство без контрола на парламента”, посочи Стоянов.\n“На 17-и януари 2020 г. имаше среща за промяна в Изборния кодекс в президентството с всички възможни институции. За съжаление на тази работна среща нямаше представители нито на ГЕРБ, нито на “Обединени патриоти”, нито на изпълнителната власт. Още ми е чудно защо още тогава не се направиха всички промени по Изборния кодекс. По отношение на тези консултации бе констатирано, че не е направено нищо – нямаме машини, нямаме договор за машините, нямаме здравен протокол, няма методика, по която да бъдат тествани тези машини… Ами как ще гласуват българите в чужбина? Сутринта чух предложението да дойдат със самолет, за да си пуснат гласа. Подобна шега показва какво е отношението на законодателната власт по отношение на гласуването в чужбина”, коментира още главният секретар на президента.\n“Предложението на българите в чужбина бе заявено съвсем ясно – гласуване по пощата, но управляващите казаха, че нямало време. Пак ще попитам – какво направиха властите, за да осигурят правото на вот на българите в чужбина?”, попита Димитър Стоянов.\n“Не знам дали Румен Радев ще се кандидатира за втори мандат. Този въпрос го задайте на него, това е негово решение, аз мога само да гадая, нищо повече”, каза още Стоянов и добави в заключение, че държавният глава не воюва с никого, тъй като е президент на всички българи.\nПредходна статия Австралия затвори границите си заради вируса\nСледваща статия Делът на АЕЦ в енергийния микс на Русия надхвърли 20%


ОТ ЙЕРУСАЛИМ ДО МОСКВА :: VIA DOLOROSA - ПЪТЯТ НА СТРАДАНИЕТО ДО ГОЛГОТА\nПрочетен: 7286 Коментари: 3\tГласове:\nТова е тясна, каменна, криволичеща улица в Стария Йерусалим, осеяна със сергии и магазинчета, по която според библейските предания е преминал Исус Христос до мястото на разпятие и на нея се намират 9 от 14 спирки, съхранили паметта за последните мигове на Спасителя по пътя на страданието, за изживяните мъки и голямата му любов към хората. Ето всичките 14 спирки:\n- Исус е осъден на смърт от Понтием Пилатом\n- Исус взема кръста на раменете си\n- Исус пада за първи път\n- Среща с майка си по пътя към разпятието\n- Симон Кириниянин помага на Христос при носенето на кръста\n- Св. Вероника избърсва с кърпа лицето на Исус\n- Исус пада втори път\n- Исус Христос утешава плачещите жени\n- Исус пада за трети път\nПоследните 5 спирки се намират в в храма на Божия гроб:\n- свалят дрехите на Исус\n- приковаване към кръста\n- Христос умира на кръста\n- Снемане от кръста\n- Погребението на Исус Христос\nТова са 14 спирки и при всяка има нещо, което напомня за историята - от Гетсиманската градина, където Христос се е разхождал и срещал със своите ученици, но и където е бил арестуван - до мястото на разпятието - Голгота и този път е бил описан още през ХІІІ век. Ето няколко мои снимки, направени в Гетсиманската градина, където Христос е проповядвал християнството и именно тук е казал, че ще бъде предаден от един от своите ученици. Това са снимки на многовековни маслинени дървета.\nЕто и няколко снимки от пътя на страданието.\nЦръквата на Божи гроб е голям храмов комплекс, състощ се от Голгота, гроба Господен и храмове на различни християнски изповедания - православни, католици, арменци, копти. Основната част от храма е с кръгла форма - символ на безкрайността на Вселената, като в самия центар на тази ротонда е Божият гроб.\nЕто един видео клип за страданията Христови по Via Dolorosa и разпятието. Кликнете върху стрелката и го вижте.\nТагове: Божи гроб,\nПЪТУВАНЕ ДО ТАБХА, КАПЕРНАУМ, ТВЕРИЯ, РЕКА ЙОРДАН\nХАЙФА - БАХАЙСКИТЕ ГРАДИНИ - РАЯТ НА ЗЕМЯТА\n1. pooh - Да, но...\nДа, но не според легендата. Това е абсолютната истина.\n2. mit777 - Да\nСъгласен съм с вас и го коригирах. Не легенда, а библейски предания от преди 2000 г., които историята помни и които и сега се предават от уста на уста и от поколение на поколение.\n3. skribezium - Поздрав за хубавия постинг! А ...\nА това е слай по една песен за Ерусалим и пътя към Храма Господен:


🐲 Хрониките на Книжния Дракон 🐲 Един от нас лъже от Карън Макменъс Ревю | WELCOME TO MY MIND - WELCOME TO MY MIND\nЗдравейте, Дракони! Как се чувствате в днескашния петъчен ден? Готови ли сте за уикенда? Ако планирате да се отдадете на заслужена почивка с много книги, нека Ви помогна да влезете в подобаващо настроение с поредното българско книжно ревю. Дори и ако плановете Ви за събота и неделя са други, продължете да четете – все пак никога не е излишно да сте запознати с книжните тенденции. Кой знае, може и точно това ревю да Ви спаси живота, да Ви уреди среща или да Ви спечели милиони. Малко вероятно, но хей – и по-странни неща се случват!\nИ така, този път книгата е „Един от нас лъже“ от Карън Макменъс – криминална тийн драма, която в България се издаде преди по-малко от месец от издателство Егмонт. В Германия е малко трудно да се сдобиеш с българския вариант, така че аз си я четох на английски, затова и снимките са на изданието на Penguin.\nA jog, a mathlete, a prom queen, a drug dealer and an outsider walk into a bar… Е, по-скоро класна стая, но какво мислите става? Един от тях умира. Останалите четирима са заподзрени номер 1 /по-точно номер 1, 2, 3 и 4/. Всеки от тях има тайни, въпроса е обаче биха ли убили, за да ги запазят?\nСаймън поддържа клюкарско приложение, ала-Gossip Girl, с което общо взето тероризира цялото училище. Нейт е в пробация, опитвайки се да се издържа и отглежда сам. Бронуин е отличничката на випуска с изцяло предначертано бъдеще. Ади е празноглава хубавица без собствено мнение. Купър е многообещаващ бейзболист, който уж има всичко, но далеч не е щастлив. Когато Саймън умира при изключително подозрителни обстоятелства, убиецът му започва да изпраща съобщения, разкривайки тайните на останалите, давайки им коя от коя по-добри причини за убийството.\nКнигата беше точно това, което очаквах – тийн драма с малко криминална мистерия, малко романтика и всички клишета в жанра. Наистина наподобява Pretty Little Liars – имаме си Спенсър, Тоби, Хана, Емили, Мона, че дори и Лукас. Липсва романтика от типа учител-ученичка, но затова пък си имаме Gossip Girl – Gossip Simon.\nХареса ми, че са засегнати така актуалните за съжаление по цял свят теми за социалния натиск и кибер тормоза. Без да раздава оценки, Карън Макменъс добре описва реалността, в която тези две неща оказват огромно влияние.\nБронуин и Нейт.\nПлюсове на книгата:\nКато цяло, книгата ми допадна.\nС тези 5 ДРАКОНА, спокойно мога да кажа, че я препоръчвам като леко и развлекателно четиво. Ако имате въпроси или ако искате да споделите Вашите впечатления от тази книга, ще се радвам да ги чуя/прочетата. Коментарите са за това, нали?\nКакто вече знаете, а ако не знаете – ето го момента да научите, освен този чудат блог, подържам и още по-чудат YouTube канал, където можете да гледате ревютата ми в още по-свободен стил.\nС това Ви оставям до следващата седмица. Не спирайте да четете!\nPrevious Previous post: 25 BOOKISH FACTS ABOUT ME TAG | GET TO KNOW WELCOME TO MY MIND\nNext Next post: 🐲 THE BOOKDRAGON CHRONICLES 🐲 The Hazel Wood by Melissa Albert Review | WELCOME TO MY MIND


Защо е този хаос в Германия? Заради нашия манталитет. - ᐉ Новини от Fakti.bg - Мнения | ФАКТИ.БГ\nНие искаме за всичко да има правила, дори за най-малкия детайл\nЗащо е този хаос в Германия? Заради нашия манталитет.\nПубликувана: 21 Април, 2021 10:00\n11 КОМЕНТАРА | ВИДЯНА 3300\nОт събота в Германия "аварийна спирачка": какво означава това? 23 Април, 2021 14:04\nНай-трудно обаче ми е да установя кои правила важат и за мен. Както много от съседите ми, приятелите, колегите и роднините ми, и аз съм се подложил на един вид личен локдаун. И смея да твърдя, че моите лични правила в пандемията, както и тези на най-близките ми хора са дори по-строги, отколкото официалните предписания. Но някак се справяме. В същото време моята страна затъва в хаос. Германия - страната на ефективността, надеждността и точността. Защо се случва това? Канцлерката ли е виновна или вирусолозите? Хората, които отричат съществуването на пандемията? Провинциите, опозицията, отделните министър-председатели? Или може би федерализмът? Нищо от това, подсказва чувството ми. Ние, живеещите в тази страна, и нашият манталитет, ако въобще има такова нещо, сами сме си виновни. Тук ще споделя четири мои наблюдения, които олицетворяват това. Разбира се, изредени с цифрички отпред, както си му е редът в Германия.\nЦентър за ваксиниране, през април 2021: мъж пристига, за да се ваксинира доброволно с препарата на AstraZeneca. Първоначално ваксината беше предвидена за по-млади хора, но вече тя се поставя само на над 60-годишни - заради отделни случаи на усложнения сред ваксинираните, някои от които, за съжаление, с фатален край. Мъжът обяснява, че след 3 дни ще навърши 60 години, но въпреки това бива отпратен. Защото е прекалено млад за тази ваксина. И въпреки, че във въпросния център има достатъчно дози. Хората от ваксинационния център водят такъв дебат - дали трябва да се придържат строго към правилата. Накрая надвива педантизмът - предписанията трябва да се спазват. Това, което ни липсва в случая, е куражът да тълкуваме правилата, да преценяваме дали са смислени, да прекрачваме граници и да се позоваваме на разсъдъка си. В разгара на третата вълна от пандемията водим дебат за реда за ваксиниране и неговото стриктно спазване, като при това рискуваме да оставим стотици хиляди дози ваксина неизползвани. Типично по германски.\nМного други страни са по-тежко засегнати от пандемията, отколкото ние в Германия. Но ние спорим разпалено за локдауна, който в сравнение с мерките в други страни изобщо не е никакъв локдаун. Португалците и испанците, например, почти нямаха право да напускат домовете си в продължение на седмици, докато ние, в пика на инфекциозната вълна, решихме в началото на март да разхлабваме мерките. През миналия век Германия на два пъти е причинявала на света катастрофа, смърт и отчаяние. След това, първо Западът, а по-късно и Изтокът, успяхме да се отърсим от това и да заживеем в мир и благосъстояние. До последно войните, гладът и смъртта се случваха някъде другаде по света. Дори ислямистките атентати бяха по-страшни в други точки на света, отколкото тези при нас. Но ако ни слуша човек, при нас е най-зле. Типично по германски. В света му казват на това "джърман ангст" (German Angst, в превод: "германски страх").\nВсички международни изследвания показват, че битката срещу вируса е най-ефективна там, където бюрокрацията и администрацията са дигитализирани, където няма тежки йерархии, а отговорностите са ясни. Германия обаче се проваля по този показател. Защо всъщност? Защото очевидно нямаме нужда от такова нещо. Ние произвеждаме хубави коли, скъпи машини, измислили сме (много ясно) най-добрата ваксина и сме водеща в света експортна сила. И имаме най-добрата социална система в света. И затова вярваме, че нямаме никаква нужда да дигитализираме живота си. Във всеки случай не непременно. Притеснява ни въпросът за защитата на личните данни. Да, всеки от нас има смартфон, но децата ми, които са напълно дигитализирани, всеки ден ме отвеждат мен, стария човек, в един друг свят, който преди време канцлерката Меркел нарече "нова земя" (неизследвана територия). Често се случва децата да дръпнат телефона от ръката ми и за броени секунди да ми инсталират някакво ново приложение. Срамно е. В Германия изоставаме.\nВ стихията си сме, когато измисляме нови правила. Голямата част от наличната в света специализирана литература по данъчни въпроси е на немски език. Защо? Защото имаме такива данъчни закони, които не пропускат дори и най-дребната и незначителна подробност от живота ни. По същия начин се държим и в сегашната пандемия. Един мъдър вирусолог наскоро каза за вируса и разпространението му сред хората, че е като водата: прониква хаотично навсякъде и винаги си намира път. Ако използваме тази символика, ние, германците, се опитваме да прокараме нови канали и тръби. Но да спра дотук със самокритиката. Ще има живот и след пандемията. И тогава Германия ще стои по-добре от повечето други страни по света. За пореден път. Сега обаче ще разпечатам този коментар, ще го поставя в найлонов джоб и ще го прикача към моята папка с текстове за Дойче Веле. Нали така се прави в Германия!\nЗащото сте овце.\nПо-безсмислено бляботене не беше предлагано от дойчезеле... :::)))\nзащото да найстина сте овце за 17 години тук не видях един протест!! Единствено недоволство по ъглите и нищоо друго!! Срамота за държава уж с демокрация и гражданско общество!!! И не иска. пак да ми обясняват тук хора, които не са стълвали в Германия и не са виждали германец-колко били стриктни, организирани, с позиция и прочие - не такова нещо няма, може да имало в миналото, но сега всичко пълен смях!!\nзащото ,ако трябва да решите дали да почерпите някои едно кафе или да ви отрежат пръста ...ще мислите дълго\nДа, доста дебилно писание! Типично за ковидидиот.\nДо коментар #4 от "От Дуйсбург":\nНемците станаха като чужденците, които в нашия район, са повече от тях.... С каквито се събереш, такъв ставаш....\nАйде от циганските квартали на Дуйсбург да не се обаждат! Няма организираност и стриктност там където сте се събрали 90% маангали, турци и албанци!! Като не ти харесва в Германия и немците са овце - марш в България! Протести не бил виждал! Как да видиш в гетото?!? А в БГ като се протестира постоянно какво е станало?!?!?\nО о о защо триете коментарите факти???? Цензура ни налагате!!!!!\nТова ли е свобода на словото???? Сега е по голяма цензура от времето при Тодор Живков!! Това ли е демокрация??????


„Уестърн”, копродукцията с българско участие на братя Чучкови, както и филмът „Out”,представен като проект на София Мийтингс\nпрез 2015 година, също ще бъде участват в престижната конкурсна програма.\nЧаст от готовия филм „Посоки” беше представен на фестивални селекционери и киноспециалисти на 14-ото издание на София Мийтингс, което приключи преди по-малко от месец. Със своя четвърти филм Стефан Командарев осъществава дългоочакваната надежда новото българско кино да се появи в основните програми на най-важните филмови фестивали, които ръководят света на киното – Кан, Берлин и Венеция!\nНай-новият проект на Стефан Командарев беше подготвян с работно заглавие „Съвместимост”, но с началото на снимките през есента на 2016 година екипът избра ново име за филма. „Посоки” разказва шест истории, които се случват в шест софийски таксита в рамките на двадесет и четири часа – събитията са повлияни от абсурдите и проблемите на днешната българска действителност. Всички те са обединени от една смърт, която ще даде шанс за нов живот... Във филма участват актьорите Ирини Жамбонас, Асен Блатечки, Васил Василев-Зуека, Стефан Денолюбов, Юлиан Вергов, Иван Бърнев, Стефка Янорова и др.\n„Посоки” е подкрепен от Националния филмов център - България, Регионалния филмов фонд МДМ - Германия, Македонската филмова агенция, „КИА моторс” - България, Дарик радио, Yellow Taxi. Той е копродукция на България, Германия и Македония.\n„Уестърн” на режисьорката Валеска Гризебах е копродукция между Германия, България и Австрия. Филмът, заснет почти изцяло в България, разказва историята на съвременен дуел между мъж и съперника му. Копродуценти от българска страна са „Братя Чучкови”.\n„Out” е представян като проект от неговия режисьор Георги Кристоф и продуцентите Андреа Тачлер и Марек Урбан на 12-ото издание на София Мийтингс, където филмът намира копродуценти. Творбата е общо дело на копродуцентски екипи от Словакия, Унгария, Полша и Латвия.\nЕкипът на София Филм Фест пожелава УСПЕХ\nна създателите на „Посоки” и „Уестърн” в Кан!


"Спонтанните решения на полицията са предварително подготвени" - Анализи - Дневник\n11:59, 03 сеп 20 , 13259\nНасилието и масовите арести, наредени от властта по време на снощния протест, предизвикаха силно възмущение в социалните мрежи. Полицията използва случая да разчисти и палатковия лагер на протестиращите на Орлов мост въпреки липсата на агресия от тяхна страна. "Дневник" публикува без претенции за изчерпателност няколко мнения за събитията през нощта.\nНиколай Слатински, професор по национална сигурност:\nДекларацията на властта абсолютно прозрачно показва, че е била писана не след, а преди снощните събития. Очевидно те не само са очаквали какво ще се случи, те са го планирали хладнокръвно.\nТеодор Ушев, режисьор:\n6. Протестът е отчаян вик на хората, когато политиците избягват да ги чуят. Отчаянието не е задължително да е мирно и тихо. То е стигнало дотук заради поведението на политиците и те единствени са отговорни за насилието и погромите.\nЧух обяснението на министъра на вътрешните работи пред парламента. Разбрах следното:\n- шепа протестиращи, въоръжени с подръчни материали, са помляли от бой и са вкарали в болница тежко въоръжени и тежко облечени полицаи. Включително протестиращите са обгазили полицаите, а не обратното.\nДругото, което чух:\n- при споменаването за почистването на Орлов мост, депутатите бурно ръкопляскаха. Щастливи са.\nЗабелязвате ли как по телевизиите говорят за хвърлените "бомби". Същите тия "бомби", дето нито община, нито полиция пречи да ни гърмят на главите, щом поредният малоумник реши, че рожденият му ден е най-великото историческо събитие. Ами умилението по счупената кашпа, ами постовете със снимката с паветата, дето мутрите иначе си ги настилат пред вилите в Бояна?! Сякаш днес нищо друго не е станало - да, речем, едни хора ни върнаха 30 години назад - само лумпени изкъртили паветата на Фердинанд и счупили кашпата на Фандъкова.\nНе, не одобрявам агресията по принцип, но не бих я възпрял в този случай. Ще се отдръпна, но няма да я спра. Има една фина обвивка, която превръща човека във властник, а сградата в институция. Наречете тази обвивка доверие, харизма, магия, но когато тя изчезне и властта оголи сопата си, за да оцелее, нищо не може да възпре насилието. Нищо. Никакви планове за конституции и референдуми не са на дневен ред, никакви приказки за диалог, принципи и цивилизация не могат да бъдат чути, преди да се появи нова легитимна власт.\nПодписите за проекта за конституция са събрани.\nГЕРБ няма да подадат оставка. Следващите няколко месеца ще се преструват, че организират Велико народно събрание. Когато стане ясно, че такова няма да има, вече ще е време за редовни избори. Подмяната е осъществена.\nЦената за оставането на ГЕРБ на власт за още няколко месеца ще я платим ние. Докато те крадат като за последно, обществото ще бъде вкарано в друг кошмар - референдум за наборна служба и образователен ценз. Такъв референдум ще създаде единствено разделение и етническо напрежение, каквото досега не сме сънували.\nПърво, кампанията за наборна служба ще бъде епизод две на истерията с Истанбулската конвенция. Това ще е триумфът на информационната война и дезинформация в руски стил. Ползи за обществото никакви. Българската армия се нуждае от финансиране и реформа, а не от популистките фантазии на хора, които не са помирисвали военна служба. Идиоти без гръбнак да говорят за чест и достойнство е нелепо.\nВторо, въвеждането на образователен ценз е интелигентен начин да кажем 'ромите не трябва да гласуват и да имат права'. Боят по малцинствата е могъщ български фетиш. Под шапката на този дебат ще се развихри такъв бесен расизъм, че не изключвам и сблъсъци на етническа основа. Не успяха да изгираят етническата карта в Росенец, но този път ще успеят. В името на демокрацията ще е това кощунство и отнемане на права. Тази перверзия ще отблъсне от политиката всички читави хора.\nНяма как да има по-експлозивен микс от шепа идиоти, които искат да си играят на войници. Тъй като не могат, ще насочат енергията си към малцинствата и всеки, който се осмели да каже какъв кич е това. Комунистическият национализъм в България веднъж нанесе непроправими щети с Възродителния проес. На път сме да повторим това в името на една партия и оставането й на власт с цената на всякакви болни амбиции.\nПартия, която е готова да жертва всичко в името на това да продължи управлението си още няколко месеца, докато седлките с всякакви престъпници са готови. Държавните институции, финансите, обществототп, етническият мир - всичко е на масата. Тук няма никаква мисъл за гражданите. Никаква. ГЕРБ са готови да ни вкарат в неосъветски хибриден сценарии, но не и да понесат отговорността за договорките си с олигархията. Конституции, референдуми, всичко това е в стила на Путинова русия.\nИдиотията им граничи с национално предателство, но най-големите идиоти ще сме ние, ако го допуснем. Правителствата в България винаги са били корумпирани и некадърни, но толкова опасни не са били. Тук не става въпрос за пари, а за цялостта на нацията. Отворим ли тези рани, години ще минат преди всичко да е отново нормално.\nВ 3 часа през нощта полицията спонтанно решава да разчисти палатковите лагери, поради 'съмнения за съхранение на експлозиви и тежки предмети' (такива не са открити). В 5 часа Столична община възстановява нормалния график за движение на градския транспорт. Това е най-бързата реакция на СО в ИСТОРИЯТА.\nИли.. спонтанните решения и открития на полицията, както и реакциите на партийните структури чак до ниво община, са предварително подготвени и координирани.\nКоето означава, че вместо оставка, Борисов и компания пишат тактически планове за задържане на власт.\nКоето предполага, че вместо конституция, пишат стратегия за оставане на власт.\nЗахари Карабашлиев, писател:\nОбичам Варна, жал ми е за страдащия туризъм и спестих до този момент горчивите думи от това лято. А те са свързани с любимия за много варненци плаж "Кабакум". Пясъкът е едър, водата чиста, по-вкусната рибешка чорба наоколо е при кръчмата на Иван със зелените чадъри.\nВ близост до този плаж има не една или две грозни постройка, както навсякъде по крайбрежието. Но има една сграда, която идеално символизира мутро-феодализма, в който сме принудени да живеем повечето що-годе нормални хора. Недостроена, но вече разрушаваща се крепост на простотията и беззаконието. Тя е там от поне 10 години и винаги, когато съм във Варна питам за нея и никога не съм получавал отговор. Но тя е там. Крепостта на анонимния феодал. Вижте чистотата на красивото Черно море. Обърнете се назад и вижте тази постройка. Местните не знаят на кого е, казват, че малко по-на север е къщата "на Марешки", там е и "плажа на Марешки".\nДнес разбирам, че Марешки и неговата "партия" вчера са изтъргували концесията за плаж "Кабакум" за следващите 20 години срещу 2 подписа за нова конституция. След като сутринта Марешки се кълнеше, че няма да подпише. Коцесията е за смешните 10 000 лева на година. И ето как се осигуриха липсващите гласове за Борисов. Ако имахме прокуратура, това би следвало да е очевАден пример за търговия с влияние.\nНека се помни това безчестие.\nСтела Николова, общински съветник от "Демократична България":\nТази сутрин в 3 ч. маскирани полицаи са разрушили палатковия лагер на Орлов мост.\nНо оставка ще има, защото тези хора, които излязоха няма да се примирят да им пишете нова конституция вместо да сте в затвора!\n12:10, 07 май 21 / Анализи 58\nРумен Радев: Този път аз определям датата на изборите\nvirtual brain 12:03, 03 сеп 20 / Гневно\n"В никакъв случай не искам да носим пасивите на хидроинженерите от ДПС. Нито искам да виждам кръв по улиците. ...\nDoge 12:13, 03 сеп 20 / Неутрално\nСпомнете си, още в първите дни на протеста Томислав каза, че щели да печелят гражданска война. Е първо трябва ...\nРейтинг: 5932 12:01, 03 сеп 20 Весело\nПропагандата стига до кресчендо...\nРейтинг: 525 12:01, 03 сеп 20 Неутрално\nЗатрогващо, наистина! Холивудско, лъскаво – чупете витрините на банките, о, угнетени...\nРейтинг: 525 12:03, 03 сеп 20 Неутрално\nА решенията на Звездното трио не са спонтанни! Те от ден първи едно нахакано, тарикатско, говорят за „ескалацищ", „да побеснеят хората", „да дойдат винкелите" – така си е, те са по-последователни!\nРейтинг: 1111 12:03, 03 сеп 20 Гневно\n"В никакъв случай не искам да носим пасивите на хидроинженерите от ДПС. Нито искам да виждам кръв по улиците. Нито искам да виждам полицаите на България да бият някого. Не мога да гледам окървавен "Орлов мост". Всяка капка за нас е петно. Не мога да гледам парламент, ограден с ограда. Не ни е това целта"\nИзмамникът с пищака и кюлчетата 2013-а година.\nРейтинг: 8208 12:05, 03 сеп 20 Любопитно\nМи нормално е полицията да има планове !\nНякой да не е изненадан и удивен !\nРейтинг: 525 12:05, 03 сеп 20 Неутрално\nНе, г-н Георги Гочев, преподавател в НБУ, не са само тия „бомби" за рожденни дни, които толкова ви фрустрират. Най-големият проблем са тия „бомби" самоделки, от миниум и бронз, дето са, не сте ли ги чували в НБУ, кой ги ползва и какви трагедии са довели?!\nРейтинг: 8208 12:06, 03 сеп 20 Любопитно\nНа последните избори, организирани от Радев, ГЕРБ отново беше първа политическа сила.\nРейтинг: 2941 12:06, 03 сеп 20 Разстроено\nВярват си в полицията, че другите им вярват. Но щом имало и ръкопляскания, значи има и вярващи наистина, като един много вярващ, към всички, които МУ дават пари, със своя си, някаква собствена църква, което пък било супер яко!?! Та, така - БГ ОПравници си имат олтар, пред който се молят ката ден, да има пак от същото - благинки, спускани им свише. Бог далеко, цар в България е довнесен навремето от Европа, а днес ЕС е ДЕМОкратичен съюз.\nРейтинг: 2678 12:07, 03 сеп 20 Неутрално\nЧенгиджийски номера.Това може и да мине безкритично пред БУДАлите .\nРейтинг: 1111 12:07, 03 сеп 20 Неутрално\nДо коментар [#4] от "virtual brain":На последните избори, организирани от Радев, ГЕРБ отново беше първа политическа сила.\nРейтинг: 1423 12:08, 03 сеп 20 Неутрално\n"В никакъв случай не искам да носим пасивите на хидроинженерите от ДПС. Нито искам да виждам кръв по улиците. Нито искам да виждам полицаите на България да бият някого. Не мога да гледам окървавен "Орлов мост". Всяка капка за нас е петно. Не мога да гледам парламент, ограден с ограда. Не ни е това целта"---------------Измамникът с пищака и кюлчетата 2013-а година.Оставка веднага!!!\nОставка ли? Не, мина времето й. Затвор за Борисов веднага\n12:08, 03 сеп 20\nРейтинг: 592 12:09, 03 сеп 20 Любопитно\nПрофесор, дето ги е учил на тия неща, сега протестира, че са ги усвоили??\nРежисьор дава съвети как да се нападат полицаи???\nВиждам, че е кипи творческо вдъхнование...\nП.П. Направо се позачудих аз "Дневник" ли чета или " Кратък наръчник на анархиста"!\nП.П.С. Надявам се професорът да има доказателства за думите си.\nРейтинг: 1217 12:09, 03 сеп 20 Весело\n.....Най-подходящи витрини за чупене са тези на банките. Те винаги са застраховани, притежават застрахователни дружества, освен това ви грабят безжалостно.......\nПо-добре ходете при бързите кредите, там Ви грабят ЖАЛОСТНО...\nРейтинг: 2678 12:10, 03 сеп 20 Неутрално\nРейтинг: 1111 12:10, 03 сеп 20 Неутрално\nАми хайде, де, подавайте оставка и отиваме бързо на избори. Що сте напълнили милиционерските гащи? Тиквошенко пак ще ги бие всички, къде е проблема? Само това е решението на дълбоката институционална и всякаква криза, в която бутнахте държавата!!!!\nРейтинг: 1665 12:11, 03 сеп 20 Неутрално\nНа територията полиция няма. Има смешна и жалка милиция, без капка чест и достойнство, застанала да брани мафията крадяща бъдещето и на техните деца. За няколко сребърника.\nРейтинг: 525 12:11, 03 сеп 20 Неутрално\nА, всъщност, драги общественици и холивудски звезди, каква е целта на това – да се влезе в празната сграда ли, да се запали ли, какво е? Каква е идеята да се седи срещу полицаите и да им се вика „еничари"? Да се замерват с бутили и павета, да се плюят, да се обсипват с бомби? Утре ще пазят вашите хора, когато влязат вътре. Те това работят!\nКаква е идеята да се оплакваш, че има полиция, когато цяла седмица си навивал за „въстание" и „ескалациця"? Какво всъщност очакваш, да няма полиция, да няма нищо??\nКаква е идеята да ги налагаш с метален прът и след това да плачеш, че са те бутнали?\nКаква е идеята да се оплачеш, че полицията е арестувала? Да, полицията арестува. Да, полицията има униформа и я носи. Въобще, защо?!?\nРейтинг: 2522 12:13, 03 сеп 20 Неутрално\nСпомнете си, още в първите дни на протеста Томислав каза, че щели да печелят гражданска война. Е първо трябва да разпалят такава, за целта.\nРейтинг: 1259 12:14, 03 сеп 20 Неутрално\nби било трагично, ако полициата не е подготвена за такава ситуация. започваме да ставаме наистина европейска държава.\nРейтинг: 875 12:15, 03 сеп 20 Весело\nДневник, точно това харесвам във Вас! Вие представяте ВСИЧКИ гледни точки и подбраните мнения са диаметрално противоположни и никога не съвпадат с позицията на собственика на медията, нито обслужват интересите му. 112-то място е несправедливо! Заради медии като Вас заслужаваме повече! Например 152-ро място...\nРейтинг: 1259 12:16, 03 сеп 20 Весело\nколкото и да не ти се вярва...хората видяха, как полицията се справи. ще го разбереш догодина март месец\nРейтинг: 3651 12:16, 03 сеп 20 Неутрално\n" е бяха готови за този сценарий, защото го бяха подготвили внимателно.\nВсичкото това го пише в наръчниците на съветските сили за репресия и потискане на иначемислещите, за пресичане на опити за гражданско неподчинение, съпротива и бунт..."\nВластта избра да се бори със собствения си народ ! Неин избор, но със съветски наръчници и инструкции по справяне с подобни ситуации трудно ще издържи в ЕС ! Жалко е, че сараите използват за еничари етнически българи, които бият .....техните братя българи !!!\nРейтинг: 1259 12:17, 03 сеп 20 Весело\nРейтинг: 1111 12:19, 03 сеп 20 Гневно\nМахйте изборите въобще, милиционер! Тиквошенко е доказал не веднъж, че е първа политическа сила, какво само ще трошим пари и ще си играем на избори! 😫😫\nПфу, пълна милицонерска немощ!\nРейтинг: 66 12:20, 03 сеп 20 Неутрално\nСвърши се с лъжите около протестите. Време е организаторите да поемат към затвора.\nРейтинг: 2678 12:20, 03 сеп 20 Неутрално\nА, всъщност, драги общественици и холивудски звезди, каква е целта на това – да се влезе в празната сграда ли, да се запали ли, какво е? Каква е идеята да се седи срещу полицаите и да им се вика „еничари"? Да се замерват с бутили и павета, да се плюят, да се обсипват с бомби? Утре ще пазят вашите хора, когато влязат вътре. Те това работят! Каква е идеята да се оплакваш, че има полиция, когато цяла седмица си навивал за „въстание" и „ескалациця"? Какво всъщност очакваш, да няма полиция, да няма нищо??Каква е идеята да ги налагаш с метален прът и след това да плачеш, че са те бутнали?Каква е идеята да се оплачеш, че полицията е арестувала? Да, полицията арестува. Да, полицията има униформа и я носи. Въобще, защо?!?\n—цитат от коментар 18 на nniikkii\nПолицията си е полиция със старите си милиционерски номера.Но погледни социологията която е на герб. Погледни не се срамувай. Над петдесет процента подкрепят протеста и искането му за оставка. При едни избори когато и да са те , герб губи подкрепа. Даже и да е първа сила няма да намери с кой да управлява а депутатите на герб ще са редуцирани.\nТа по-скромно ! Царството на глупостта си отива.\nРейтинг: 2190 12:20, 03 сеп 20 Неутрално\nХитрецът Бойко излезе голям балък: ще остане в историята с позорното си напускане на властта. И колкото повече отлага, толкова по-позорно ще е.\nРейтинг: 2678 12:21, 03 сеп 20 Неутрално\nРейтинг: 112 12:26, 03 сеп 20 Неутрално\nПолицията им е виновна сега на лумпените.\nТе хвърляха бомби и пиратки, опитваха се да запалят полицаите и да ги превърнат във факли....\nТова, ако беше в Лондон или Париж, повечето метежнциите вече щяха да бъдат съдени по бързата процедура.\nАРЕСТ И ЗАТВОР за терористите от вчерашния опит за преврат.\nРейтинг: 66 12:27, 03 сеп 20 Неутрално\nМетежа дълго организиран от Отровното Трио накрая срещна парния влак.\nРейтинг: 525 12:29, 03 сеп 20 Неутрално\nНе, аз за камъните и миниумките говорех. По полицаите.\nРейтинг: 557 12:31, 03 сеп 20 Неутрално\nТова е толкова очевиден сценарии, че и на герберастите от провинцията сигурно им е ясно. Дори властта нарича агитките провокатори. Провокаторите по дефениция целят да дискредитират протеста в полза на управляващите. Реално цяла България видя сценария на герб да ползват протежетата си от София Запад и на следващия ден помпозно да обявят - няма да подаваме оставка. Хахаха, елементарни. Останали в миналия век, закърнели умове.\nРейтинг: 525 12:31, 03 сеп 20 Неутрално\nИдва Царството на умността и красивотстта, ок. Но Отровното трио, Мая, Руменовците, майките, Слави, Божков не са доволни. И?\nРейтинг: 2678 12:31, 03 сеп 20 Неутрално\nМетежа дълго организиран от Отровното Трио накрая срещна парния влак.Челно.\n—цитат от коментар 31 на xyi25666099\nДа нивото в управлението на герб е от технологията на парния валяк. И при теб парата в главата е на максимум.\nРейтинг: 661 12:33, 03 сеп 20 Неутрално\nМутрашенко използва хората си от агитките за да предизвика конфликт с паравоенните формирования на МВР. Мутрата събира мутри, за да влезнат в конфликт с мутри в униформи за да изкарат мутри мирно протестиращите вече 56 дни срещу самозабравилия се самодържец, национален предател и престъпник Борисов. Ето това е перверзния сценарий на патологичния лъжец Борисов и кукловодите му Доган и Пеевски.\nАман от едни и същи ченгесарски номера на напукани на бело престъпници.\nОСТАВКА, СЪД И ЗАТВОР мутри и престъпници!!!!!!!\nРейтинг: 112 12:33, 03 сеп 20 Неутрално\nПосле се чудят умнокрасавците що само 3% ... Даже и това ви е много... Не разбрахте ли, че най-големия загубил сте вие, щото хората се отвратиха от вас. Прегърнати с комунистите правите опит за преврат при положение, че изборите са след 6 месеца. Ей за тва цял живот ще ви плюем в муцуните, щото сте всичко, но не и хора с десни убеждение. Вие сте ляволиберална паплач. Вече всичко го видяха.\nРейтинг: 796 12:34, 03 сеп 20 Неутрално\nСега е време съдебната власт да си свърши работата и да вкара снощния крими контингент на топло. Заедно с Радев, Копейкин и отровното трио, те предизвикаха тези мутри.\nРейтинг: 2168 12:34, 03 сеп 20 Неутрално\nНикога не бих се доверил на политик, който взема решения за отстояване на общественият договор и общественият интерес без подготовка и воден от емоции!!!\nРейтинг: 2678 12:35, 03 сеп 20 Неутрално\nДо коментар [#27] от "K2":Идва Царството на умността и красивотстта, ок. Но Отровното трио, Мая, Руменовците, майките, Слави, Божков не са доволни. И?\n—цитат от коментар 34 на nniikkii\nНе знам! За мен е важно политическата аномалия да си ходи. После идват избори които ще покажат. Теб какво те притеснява?Нали сте много\nРейтинг: 1259 12:36, 03 сеп 20 Весело\nтъй де група хора метащи кво ли не по сградите трябва да решават кой ще управлява...\nРейтинг: 2151 12:38, 03 сеп 20 Неутрално\nМи нормално е полицията да има планове !Някой да не е изненадан и удивен !\nДа има планове да бие и малтретира ?\nВече ти повярвах, че си завършил философия в СУ . Особено по начинът ти на разсъждения .\nРейтинг: 1259 12:39, 03 сеп 20 Весело\nе всяка седмица ли ще правим избори, доката хората харесат моравия болшевизам. ми няма как да харесат нито червените кмери, нито тяхните морави партньори.\nРейтинг: 525 12:39, 03 сеп 20 Неутрално\nДа де, точно така, след 5 месеца има избори, да.\nРейтинг: 2069 12:42, 03 сеп 20 Неутрално\nАз така и не разбрах как е трябвало да действа полицията. Някой ще каже ли мнение? Все пак има разлика между яйца и павета.\nРейтинг: 4436 12:42, 03 сеп 20 Неутрално\nВсички фенове на смартбютитата са впрегнати да говорят необосновани преразкази на това, на Великия срам, който се случи. СИгурно и този е организиран от Бойко:\n"Пламен Стоянов, известен като Големия Дамбовец, е обвинен за нападение над полицаи по време на вчерашния протест в центъра на София, съобщава Dir.bg.\nТой бе задържан вчера по обяд и отведен в Първо РПУ. С прокурорско нареждане, Дамбовеца ще остане за 72 часа зад решетките. От държавното обвинение не уточняват дали ще искат от съда налагането на постоянна мярка за неотклонение "задържане под стража" за Стоянов.\nПламен Стоянов и брат му Йордан, известни като Дамбовците, бяха арестувани през 2010 г. при операция "Октопод" заедно с Алексей Петров."\nРейтинг: 2678 12:42, 03 сеп 20 Неутрално\nДо коментар [#40] от "K2":е всяка седмица ли ще правим избори, доката хората харесат моравия болшевизам. ми няма как да харесат нито червените кмери, нито тяхните морави партньори.\n—цитат от коментар 43 на sarunka\nТова ще кажат избирателите Уважаема. Не мога да гадая.\nЕдинственото което е сигурно , че списъка с не гласуващи ще намалее.\nРейтинг: 324 12:43, 03 сеп 20 Весело\nДо коментар [#27] от "K2":Не, аз за камъните и миниумките говорех. По полицаите.\n—цитат от коментар 32 на nniikkii\nБратчет, оловния миниум не се произвежда от поне 25 години, понеже е силно токсичен. Белия бронз - също не се среща никъде. "Бомбите" бяха празнични пиратки и фойерверки. Преиграваш...\nРейтинг: 87 12:44, 03 сеп 20 Неутрално\nРейтинг: 2678 12:45, 03 сеп 20 Неутрално\nДо коментар [#40] от "K2":Да де, точно така, след 5 месеца има избори, да.\n—цитат от коментар 44 на nniikkii\nКогато и да са . Те ще дойдат. Може пък вожда на калинките да устиска цял мандат! Кой знае\nРейтинг: 772 12:47, 03 сеп 20 Весело\nДо коментар [#35] от "K2":\nСамо за информация изброените и другите,непопаднали в извадката:\nКазахме ли вече няколко пъти,ЧЕ ТАКА НЕ СЕ ПРАВИ!\nСега искаме да кажем ПАК на умниците-прависти,които открито призоваваха за бунт и терор - И НА ВАС КАЗАХМЕ - ТАКА НЕ СЕ ПРАВИ!\nИ защото обичаме да цитираме,ще ви припомним лафа на Шиши от парламентарната трибуна - знаем,че той е един от вашите *любимци*:Боли ли,боли ли?\nИ да викажем,другарЕ протестъри,че ние също гледаме,стоейки под звездното небе,и коментираме стъклата от хвърлените бутилки по жълтите павета!\nВидяхме и дебилчетата,изравящи същите жълти павета!\nЕ,и сега искате да ви жалеем за истерията,бомбите,призивите с пяна на уста на псевдо-адвоката хаджи генчо,за газа,за бутилките с *Молотов*,за псувните и обидите?\nДа ви припомним - ще почакате до редовните избори.\nХайде,бъдете здрави и се пазете не само от вируса.\nА и от съветите на онези,от триото.\nРейтинг: 525 12:47, 03 сеп 20 Неутрално\nЪъъ, в смисъл, кога завършва мандатът?\nИ нека позная, досега не ти се е занимавало да си губиш времето да ходиш да гласуваш, нали?\nРейтинг: 454 12:50, 03 сеп 20 Неутрално\nАко полицията не е подготвена за инзвъредни моменти, тогава става лошо...\nРейтинг: 2678 12:50, 03 сеп 20 Неутрално\nДо коментар [#50] от "K2":Ъъъ, в смисъл, кога завършва мандатът?И нека позная, досега не ти се е занимавало да си губиш времето да ходиш да гласуваш, нали?\n—цитат от коментар 52 на nniikkii\nАз едва ли ще отида да гласувам. Но може и да ме амбицират .\nРейтинг: 493 12:50, 03 сеп 20 Неутрално\nИ като са спечелили последните избори, не трябва да има повече такива ли? Като съм им дал гласа си, но са ме излъгали и не са оправдали доверието ми, нямам право да гласувам за други ли?\nДори нагласените социологически изследвания показват спада на доверието. Хората излязоха с искането на избори. Нищо не оправдава ината! почти два месеца изминаха в протести. Ако бяха подадени оставките и насрочени избори, щяхме да сме в разгара на предизборната кампания и в началото на октомври щяхме да имаме избори. Това е само след около месец.\nНо не, комуниста Бойко, по стар комунистически обичай иска кръв. Преструвките, че е демократ излязоха наяве! Най обикновен мутро-комунист!\nРейтинг: 525 12:52, 03 сеп 20 Неутрално\nОбърка ме съвсем...Ти нямаш идея, за какво става дума, нали?!\nРейтинг: 796 12:53, 03 сеп 20 Неутрално\nДо коментар [#55] от "jelezo":\nПротестират 1% от населението.\nСоциологическите проучвания показват това, което този, който ги плаща, иска да види.\nЗатова и имаше виц, че учиндолският има 10 %, а Герб 17 %, това показаха едни социолози.\nИзборите са през Март, не може да се угажда на всеки.\nРейтинг: 1841 12:53, 03 сеп 20 Неутрално\nСнощи, към 21.30 ч., аз вече знаех от сигурен източник, работещ в МВР, че през нощта ще бъде премахнат палатковия лагер на Орлов мост. Единствено не знаех, че ще "разчистят" и този пред Ректората. Предварително са били събрани директорите на дирекциите на МВР в Кюстендил, Перник, и мисля Благоевград, като им е спусната задачата. СПОНТАННО, АМА ДРУГ ПЪТ! И къде са намерили коктейл "Молотов" в премахнатите лагери, след като там всичко беше тихо и мирно, а стълкновенията бяха при Партийния дом? Освен това използуваха провокаторчетата, за да разрушат палатките пред Президентството, като предлог с материалите от тях да замерят полицаите. И днес шефа на МВР лъже най-нагло, като дърт... гербаджия.\nСамо че всичко това няма да спаси мутренското правителство.\nРейтинг: 653 12:54, 03 сеп 20 Неутрално\nхаиде,хаиде, по НОВА ТВ,15 минути гледах на живо как тия лумпени замерят полицията,ако това е в ню иорк,щеха да ги счупят от бои.\nРейтинг: 2678 12:54, 03 сеп 20 Неутрално\nДо коментар [#54] от "K2":Обърка ме съвсем...Ти нямаш идея, за какво става дума, нали?!\n—цитат от коментар 56 на nniikkii\nНе аз съм тъпо копеле. Само не ми харесва това управление.\nРейтинг: 2854 12:55, 03 сеп 20 Неутрално\nТочно така. Не може в европейска страна премиер да бъде сниман докато спинка в държавната резиденция и снимката да бъде размахвана от аверите му в незнайно какво далавери с посланието "никъде не можеш да се скриеш от нас". Протестиращите само дискретно напомнят на Спящия красавец и на приятелчетата му от ЕС, и особено едната, че това положение е неудържимо. Не е тяхна работа да предлагат алтернативи, както внушават помагачите на режима. Нито пък някой протестиращ ще тръгне да хвърля бомбички и да помага на Слънчо да се закрепи -- има си други за тази работа.\nРейтинг: 2069 12:56, 03 сеп 20 Неутрално\nТова е доста несериозно.\nРейтинг: 987 12:57, 03 сеп 20 Неутрално\nА това тук е "бруталният силов арест" на "апостола на "всенародното въстание" Костадин Костадинов - Костя Копейкин:\nП.П. Линкът е копиран от коментар на форумец с ник "Виден масколог" под друга статия в "Дневник".\nРейтинг: 2854 12:59, 03 сеп 20 Неутрално\nЕ как ги внесоха тези метални пръти? Дамските чанти до една бяха проверени. . .\nРейтинг: 2678 13:02, 03 сеп 20 Неутрално\nДо коментар [#54] от "K2":Това е доста несериозно.\nЕстествено. Аз съм примитив и искам само едно нещо. Оставка.\nВие с енциклопедичните познания се колебаете между сега и Март.\nРейтинг: 1259 13:03, 03 сеп 20 Весело\nсложих ти плюс. има и такива\nРейтинг: 796 13:03, 03 сеп 20 Неутрално\nТи ли го снима?\nИскам да кажа, фотошопа ти ли го прави?\nРейтинг: 1463 13:04, 03 сеп 20 Неутрално\n"Човек, когато знае какво му е, само аз си знам какво ми е" - мъдро бе казал Божинката.\nЗащо ли Борисов се дтрахува този път толкова от падане от власт?!\nЧовек когато знае, колко е крал, само той си знае, колко е крал.\nРейтинг: 1259 13:06, 03 сеп 20 Весело\nайде на бас, че ще се увеличи\nРейтинг: 796 13:06, 03 сеп 20 Неутрално\nМа защо трябва да има предсрочни избори???\nЗащото 5000 човека искат ли?\nПоловината поне не го и искат, но така иска този, който ги наема.\nРейтинг: 2572 13:07, 03 сеп 20 Гневно\n"Днес ще се намери нов Макгахан, който да напише на целия свят как в България една клика бие народа си, за да остане да векува във властта."\nТези съвсем изперкаха! Абе не ви ли е ясно чуе ще докарате ДПС на власт а те ще докарат турските войски и тогава никакъв Маккгахан няма да ни помогне?\nРейтинг: 1259 13:07, 03 сеп 20 Весело\nза това може да ги меткаме по полицията, ти остави ами целеха и първите редици на ревулуцията\nРейтинг: 2147 13:07, 03 сеп 20 Разстроено\nМетежи, хунти, неосъветски, произвол, стилистиката на инфлуенсърите на септемврийския преврат е показателна, да, има война между мутренски кланове, но тя е така далече от гражданска, колкото всички ние сме далече от гражданско общество.\nИ сме виновни и невинни.\nНе бяхме твърди, когато трябваше да отстояваме демокрацията и да режем всички израстъци на старата гвардия, които хитроумно плетяха и затягаха мрежата, търпяхме потомците и слугите им във властта, четяхме излиянията им, вярвахме на катарзисите им, мръзнехме по площадите и чакахме свободата да изгрее като зора.\nСега сме се овълчили, спорим ожесточено, за да сбъднем копнежите на нови негодници, същите или по-лоши от старите. Обвиняват полицията. Аз обвинявам нас, които позволихме България да има най-многобройната полиция в Европа, с ефективност при разкриване и предотвратяване на престъпления близо до точката на замръзване. Те едни убийци на пътя не могат да спрат, да пази Господ от революционери, особено платени. Полицаите, изпратени навън миналата нощ бяха заложници на гадна игра. Нали знаем, че те изпълняват заповеди. Какво правят мирни протестиращи, жени и непълнолетни по тъмно пред партийния дом, кого свалят, там няма никого, само полиция?! Опомнете се, тези, с глави на раменете и средна почтеност. Ако изберете страна между двама насилници, няма да бъдете пощадени, а само употребени!\nРейтинг: 1259 13:08, 03 сеп 20 Весело\nвижда се и малко реализъм в позицията ти....кой знае кво може да стане след 5 месеца\nРейтинг: 1259 13:10, 03 сеп 20 Весело\nпогледни от добрата страна. важното е , че софианци можем да се придвижваме свободно в града. кво ти пука спонтанно или не.\nРейтинг: 2678 13:11, 03 сеп 20 Неутрално\nДо коментар [#47] от "K2":айде на бас, че ще се увеличи\n—цитат от коментар 69 на sarunka\nХи хи. Уважаема , това показват от "Тренд". Те както всички знаем са придворните социолози.Не аз а техните проучвания са моментна снимка на електоралните нагласи.Съжалявам ако са ви разтревожили.\nРейтинг: 592 13:13, 03 сеп 20 Любопитно\nНе са ги внасяли в клъчове, очевидно. Палатките се опъват с метални пръти. Вчера имаше доста такива складирани на пл. "Независимост".\nРейтинг: 2069 13:13, 03 сеп 20 Неутрално\nПримитивите нямат твоите претенции. Самоиронията не помага в случая. Подготви се за мрънкане в следващото управление. То ще си дойде, независимо дали гласуваш или не.\nРейтинг: 1259 13:14, 03 сеп 20 Любопитно\nма не се ловиш на бас. подкрепен си от някаква соц агенция. хайде на бас.\nРейтинг: 2678 13:16, 03 сеп 20 Неутрално\nДо коментар [#50] от "K2":вижда се и малко реализъм в позицията ти....кой знае кво може да стане след 5 месеца\n—цитат от коментар 74 на sarunka\nМногоуважаема не мога да не съм реалист. Работата ми е такава , нося отговорност за живота на хора.\nРейтинг: 324 13:17, 03 сеп 20 Весело\nДо коментар [#48] от "Kamenarski":за това може да ги меткаме по полицията, ти остави ами целеха и първите редици на ревулуцията\n—цитат от коментар 72 на sarunka\nОпасността е само некой мильо да не напълни гащите...\nРейтинг: 76 13:17, 03 сеп 20 Неутрално\nНе знам дали си спомняш как едно от първите решения на иначе времения служебен кабинет беше да назначи нови областни управители и т.н. и т.н.:\nСлужебния кабинет измете половината областни управители на Борисов\nРейтинг: 1259 13:18, 03 сеп 20 Неутрално\nпросто изкарахте малко хора....бацко е страхливец, ако бяхте изкарали повече хора щеше да хвърли кърпата...това е положениет. организирайте се за изборите март месец\nРейтинг: 521 13:18, 03 сеп 20 Неутрално\nОт първа ръка искам да уверя измисления професор по национална сигурност,че ако Полицията наистина приложи план и това,което знае за борба с масовите безредици,площадът щеше да бъде напълно пометен за едни 15минути!Да,за 15 минути!И заради това упреквам мекушавостта на ръководството на МВР!Кой допусна балите със слама на площада-на площада и в центъра на София няма сеновал!Намерете организаторите,снабдителите,подстрекателите-обвинение и на съд!А преди това бой на тези,които разпиляваха сламата и пръскаха със спрейове-видяхме как действа полицията в Париж срещу "жълтите жилетки".И тримата педерасти-отровители защо още не са с обвинения по гл.Първа от НК?\nРейтинг: 2030 13:19, 03 сеп 20 Гневно\n" Рубриката “Анализи” представя различни гледни точки, ....+ Ако това са различни гледни точки не знам какво значи еднакви мнения.\nРейтинг: 2678 13:19, 03 сеп 20 Неутрално\nДо коментар [#55] от "jelezo":просто изкарахте малко хора....бацко е страхливец, ако бяхте изкарали повече хора щеше да хвърли кърпата...това е положениет. организирайте се за изборите март месец\n—цитат от коментар 83 на sarunka\nВие колко изкарахте с автобусите?\nРейтинг: 1259 13:22, 03 сеп 20 Весело\nдва пъти фърля оставка, явно сега не сте го изплашили...за ваша сметка е, не за негова\nРейтинг: 285 13:23, 03 сеп 20 Гневно\nВелико изказване, браво.\nРейтинг: 2496 13:24, 03 сеп 20 Неутрално\nБраво на МВР, браво на полицаите, че разчистиха катуните и възстановиха реда! Браво на правителството!\nРейтинг: 1259 13:25, 03 сеп 20 Весело\nсупер .такива отговорни хора трябват. стягай хората за изборите март месец и не се занимавай с измислени ревулуции\nРейтинг: 2678 13:27, 03 сеп 20 Неутрално\nЧичка комунистите в първата редица на герб са повече от тези в БСП. Начело с потомствения комунист Борисов.\nРейтинг: 1259 13:28, 03 сеп 20 Неутрално\nаз гласувам...много от отдавна разбрах, че ревулуциите не ми пасват.\nРейтинг: 2496 13:29, 03 сеп 20 Неутрално\nСлужебния кабинет може всичко, без да сключва международни договори нуждаещи се от ратификация в парламента.\nМожи да сменя , областни управители, Надзорни и управителни съвети, да тегли заеми в рамките на гласувани за редовното правителство граници, да назначава директори, министри и зам министри, началници на отдели, да закрива и открева отдели, дирекции в рамките на управляващите структури.... дори с указ на президента да закрива и създава нови министерства!!!\nРейтинг: 285 13:29, 03 сеп 20 Гневно\nДо коментар [#6] от "nniikkii":\nТакива на протеста нямаше, защо лъжеш...неграмотник. Ако имаше такива - щеше да има жертви - загинали, а не ранени и пострадали. На протеста се хвърляха големи пиратки, точно от тези дето хвърляш по нова година. Говорят за над 100 - ти знаеш ли какво клане щеше да има при сто миниумки, а неук измамник на дребно...?? А полюцията стоя над час под тази бомбардировка, без да мръдне, защо ли??\nРейтинг: 1259 13:29, 03 сеп 20 Весело\nзабрави тези лакърдии...това не носи успех\nРейтинг: 2678 13:30, 03 сеп 20 Неутрално\nДо коментар [#80] от "K2":супер .такива отговорни хора трябват. стягай хората за изборите март месец и не се занимавай с измислени ревулуции\n—цитат от коментар 90 на sarunka\nНе съм обвързан с партия. Даже не гласувам. Но продължавай, може да ме амбицираш.\nРейтинг: 1259 13:31, 03 сеп 20 Весело\nтова е идеята...демокрацията не е съвършенния начин, но няма по-добър за сега\nРейтинг: 1259 13:34, 03 сеп 20 Неутрално\nдори и един човек да убедя да гласува, за мен е ок.\nРейтинг: 2678 13:36, 03 сеп 20 Неутрално\nДо коментар [#96] от "K2":това е идеята...демокрацията не е съвършенния начин, но няма по-добър за сега\n—цитат от коментар 97 на sarunka\nДемокрацията е личен избор. Никоий не може да ви забрани да си избирате еднокнижника. А аз съм убеден Костовист.\nРейтинг: 285 13:37, 03 сеп 20 Гневно\nДо коментар [#26] от "xyi25666099":\nТака е, прав си напълно. Затвор за организаторите Пеевски, Борисов и Гешев.


We're no longer heroes. | EVOWOW Private Wow Website | Let's look back at vanilla\nWe're no longer heroes.\nLet's look back at vanilla\nНе става дума за куести или за това как NPC-тата говорят за нас. Говоря за това какво допринесохме за общността.\nНека да се върнем към Vanilla и разгледаме, кое ни направи герои.\nТова бяха малките неща, както случая с Боб.\nБоб беше свестен играч, той нямаше много време за PVP за да вземе High Warlord <Name>, нито време за тежки и трудни рейдове в BWL. Но той имаше други качества, които го правеха необходим в сървърът. Боб имаше пръстенът, който отваря вратата към Upper Blackrock Spire и това го правеше съществено важен за много групи. Това беше от голяма полза и на Боб, тъй като синия гиър беше в действителност много добър тогава и той много искаше да има Draconian Deflector от последния бос в UBRS. Той беше герой в райд групата, не само защото можеше да отвори вратата, той можеше също да извика дракон по време на Разделящата битка, което винаги беше посрещано с "УАУ ТОВА Е СТРАХОТНО" от играчите, които не са го виждали до сега. И дори когато Боб взе необходимия за него гиър, той все още можеше да вземе по 1 златна монета за всеки играч, който телепортираше до отворената от него врата. Дори ако беше само за отварянето на вратата, без да бъде част от райда, Боб все пак беше герой, защото Боб беше отделил много време за да завърши тази дълга куест поредица.\nИли Джейн. Джейн също беше герой поради друга причина. Джейн излезе късметлийка и получи Blacksmith рецептата за Lionheart каска. Това е супер рядка рецепта и тази каска се търсеше от всеки Войн. Сега Дйен може да я направи за другите и войните искащи да я имат. Те ще трябва неофициално да се докажат, като съберат всички материали с помоща на своята гилдия и този предмет ще окаже голяма промяна в техния dps. Късметлийския лоот на Джейн беше една чудесна помощ за сървърът.\nНие също имахме Джо. Кралят на PVP. Джо имаше много свободно време поради каквато и да било причина. Та Джо, използва това време за PVP и стана един от най-високо оценяваните pvp играчи в сървърът. Когато Джо влезеше в твоята група, победата Ви беше сигурена или поне щеше да има счупени носове и трудно спечелена победа от срещуположната фракция. Лечителите започваха да го лекуват, а останалите му помагаха без да им бъде казвано. Джо ни оправяше настроението. Неговият висок ранг му позволи да си купи невероятен епик гиър (тогава epic гиърът си заслужаваше думата epic), който го направи да се откроява спрямо останалите. Джо в крайна сметка направи видео клипове и стана легенда в сървърът. Той си имаше фенове хейтъри, наричайки го "no lifer", но те бяха далеч от истината. Повечето биха го поздравили за чудесния армор сет или неговата Титла.\nПосле се появи Джил. Джил беше един от гуилд мастърите, който управляваше голяма социална гилдия. Поради големия си размер, в тази гилдия се чувстваш като в семейство. Винаги някой си помагаха за нещо. Дяволите да го вземат, не беше толкова отдавна, когато всеки беше готов да дари злато или предмети на всеки в гуилда. В крайна сметка, някои напуснаха за да се включат в друга гилдия, но винаги напускаха със добро и сърцато довиждане преди да напуснат. Също така, Джил ги убеди всички, че кретени, нечестни играчи няма да бъдат толерирани в гилдията. Всеки който се опита открадне loot, ще бъде премахнат и всички ще знаят, кой е бил крадецът. В гилдията на Джил можеше да си сигурен, че винаги ще намериш някой да дойде с теб в Wailing Caverns.\nДжак и неговия хардкор гилд също бяха разглеждани като герои за това, че носеха екзотични и невиждани до сега Tier 2 армор предмети. Побеждавайки дракони и покорявайки всеки труден райд. (Спомнете си - тогава, рейдовете бяха за 40 играча). За да влезеш в гилдията на Джак е голяма крачка. Това означава, че трябва да бил добър играч в предишния си гуилд, не от тези, които се мъчат в Molten Core. Тестов пробег в Scholomance или Stratholme ще покаже колко добър играч си. Ако познаваш добре класа си и се представиш добре, Джак и неговия гилд ще направят всичко за да получиш необходимият гиър от Molten Core така, че да се справиш добре в BWL и да не се притесняваш от недостиг на DPS или Healing. Понякога Джак и неговите приятели биха влезли на PVP битка и техните екзотични брони биха спечелили предварително или ще обърнат битката в продължително меле на AV земите.\nПочти всички от тях имаха роля, малка или голяма. Работехме заедно, и липсата на dungeon finder и други търсещи групи инструменти, направи нашата общност да се чувства специална и стегната. Днес? Нищо. Ако не си в добър гуилд, си заседжал да играеш с непознати и части от машината където просто влизаш в райд/група и никой не казва нищо а след това напуска... Това е студена и безчувствена игра в която дори гарнизона не помага.\nПрофесиите, също нямат предишния престиж. Защо да събираш материали за нещо, когато просто можеш да гриндиш малко pvp, pve или да правиш дейлита в някоя зона и БООМ имаш предмет по-добър от тези които може ковача или кожар да ти направи.\nНяма хармония, или специални предмети изисквани от дънжаните. Няма трудни куестове, които изискват ловците да питат останалите ловци как са го минали.\nWow е станал... стерилен. Ние вече не сме герои в нашето собствено поле, ние просто сме част от машината и сме заменими.\nПозволете ни да бъдем герои отново. Нека нашите сървъри, отново станат една общност.\nПревод по усет: П.


гр. Плевен, Широк център вчера 10:57\nгр. Плевен, Дружба 2 вчера 16:11\nЕдностаен апартамент 9 квартал (широк център)\nПродава четиристаен апартамент в град Плевен\nдвустаен - Мара Денчева\nПродава боксониера в широк център\nж.к. Дружба 3 - гарсониера\nЦентър - многостаен\nж.к. Дружба 4 - гарсониера\nНово жилище на топ център\nж.к. Сторгозия двустаен\nкв.Мара Денчева - АТЕЛИЕ - Партер\nОт собственик! Тристаен апартамент жк. Сторгозия\n68 м2 до Медицински университет\nПродава ЕДНОСТАЕН, град Плевен, 9-ти квартал\nЧетиристаен - 9-ти квартал\nж.к. Сторгозия - тристаен\nЦентър - гарсониера\nново строителство - двустаен - широк център\nАпартамент Апартаменти плевен Сторгозия 3 стаен Дружба 1 Плевен сторгозия Дружба 3 Тухли Дружба 4 9ти


Коментари на Анонимен\nВолен Сидеров: В момента сме в предвоенно състояние\n20:32:53 / 09.02.2015\nВолен Сидеров е единствения в момента който говори истината !!! Русия ни е усвободила от робство , а ние сега ще сме срещу нея ... Срамотаа !!! Някой слушали руските новини да видите за какво наистина иде реч ?? Не най - вероятно . В момента по нашите новините се говориии '' ..на вище руснаците колко са лоши ......'' Пред война сме хораа .. осъзнайте се иначе после ще бъде късно !!!


Българите масово стават иманяри, като броят на хората, които копаят и изнасят културното ни наследство, расте постоянно. Според прогнозите на родните археолози броят вече наброява 500 000 души.\nНай-голямата група копачи за съкровища е от Северозападния регион, където друго препитание няма, разказа доц. Сергей Торбатов от НИМХ към БАН. „Преди дни се върнах от обход в Плевенско. Всичко е прясно изкопано. Където и да отидете сега, все същото ще видите“, посочи той. По думите му към официалното число на иманярите, което се цитира у нас, или около 5000 души, трябва да се добавят поне 2 нули.