Midagi meie pisipreilile.\nLõng BBB Baby Alpaca Mix\nLõng Mignon, 100% meriinovill\nMurjam posted @ 12:50 - Link - kommentaarid (3)\nJuba ammu sai pojale valmis kampsun. Ja tõele au andes alustasin selle kampsuni tegu enam kui aasta tagasi. Vahepeal tulid muud tegemised ja päris lõpetamiseni jõudsin kuskil sügisel. Õmblesin kampsuni kokku ja siis tuli poja teatega, et kas ma kampsunile ikka nööbid ka ette õmblen. Olgu, miks mitte. Valisime koos minu nööbikogust nööbid välja ja hakkasin neid ette õmblema. 2-aastane mehike arvas aga, et temal on ka vaja mind aidata ja krabas imekiirelt mu kõige teravamad käärid enda kätte. Ma ei jõudnud veel reageeridagi, kui juba oli kampsuni varrukasse lõigatud suur auk. Oeh!!! Mis seal siis ikka, asusin kutsumata auku lappima, aga see lappimine võttis lõppviimistlemise isu ära ja nii see kampsun jälle seisma jäigi. Nüüd siis sai lõpuks kaelusesse lukk õmmeldud ja viimane lihv antud. Tegu on minu esimese raglaanlõikelise kampsuniga, raglaani osa on kootud ühes tükis ringvarrastel. Mulle selline kampsuni tegemise viis meeldib! (kui antud juhul ajaline faktor kõrvale jätta )\nKampsun on kootud maavillaste lõngadega, krae on seestpoolt poest ostetud pehme villase lõngaga, et poleks kare. Parim riideese praeguseks külmaks talveks!\nTäna sain kampsuni lõpuks ka pildile, kui poja oli nõus hetkeks oma personaalnäituse avamise puhul poseerima:\nMurjam posted @ 15:21 - Link - kommentaarid (3)\nJuba mõnda aega tagasi katsetasime lapsega kodus soolataina tegemist.\nLasin lapsel endal mõnuga kõike ise teha, alates jahu-vee-soola mõõtmisest kuni segamise-mudimiseni. Lõpuks voolisime-küpsetasime ja värvisime koos. "Kaneelisaiakestele" puistasime vahele päris kaneeli ja need lõhnavad siiamaani ehtsalt.\nTulemus oli tõeliselt hõrgutav ja siiamaani on isu siit mõni asi nahka pista.\nKuidas soolatainast teha? Loe SIIT.\nMurjam posted @ 13:47 - Link - kommentaarid (2)\nVanal aastal sai veel paar käsitööprojekti lõpule viidud. Esiteks olin otsustanud katsetada projekti "Kuidas 0 sendiga teha jõulukink, mis lapsel silmad särama paneks?". Kuna meie poisil on katusealusesse nurka tehtud oma pisike mängunurk, siis võtsin ette ja õmblesin mängunurga ette väikese majakese. Selleks leidsin kodust kunagi ammu ostetud puuvillased kangad, värvisin kangavärvidega detailid peale ning kinnitasin kardinatrossidega postide külge. Majake ilmus mängunurga ette jõululaupäeva hommikuks ja väga lahe oli vaadata väikemehe imestust, kui ta selle ärgates leidis. Kuna kuuse all oli igaks juhuks, kui omavalmistatud kink ei peaks lapele rõõmu valmistama, ka päris kingitus, siis mingi hetk ei osanud poiss valida kumma kingiga tegelda - mõlemad meeldisid väga! Ja siit pildilt peaks särasilmad küll näha olema (ka issil ).\nTäitsa kogemata tuli maja samades toonides nagu Pipi Segasumma suvila.\nTeine projekt oli teha lapsele jõulupidudeks sobilik riietus. Väga "originaalse" mõttena otsustasin õmmelda päkapikukostüümi. Aga siiski mitte päris mainstream välimusega punase-valgega kostüümi, vaid punase-rohelisega. Selleks kasutasin kleidisametit ja lõiked kombineerisin erinevatest lõigetest kokku. Lisaks sai poiss kostüümi juurde vilditud punased sussid.\nKaunist ja teguderohket uut aastat kõigile!\nMurjam posted @ 13:02 - Link - kommentaarid (2)\nTegelikult oli see juba aasta alguses, kui otsustasin proovida beebiteki viltimist. Oli ju vaja üsna pea katsikukinki ja külmaks veebruari ilmaks paistis üks mõnusalt soe vilditud vankritekk just õige kink olevat. Juhtus aga, et seda katsikule minekut sai muudkui edasi lükatud ja seega ka teki lõplikku valmimist. Tõele au andes ei ole ma seda pisikest ilmakodanikku senimaani näinud, aga kui kõik hästi läheb, siis paari päeva pärast saab see viga parandatud ja seepärast tuli ka poolik tekk ruttu välja otsida ja ära lõpetada. Tekike on selline igas mõttes karune ja kuna piiga nüüdseks juba üsna suur, siis sobib ka hästi kelgutekiks. Igal juhul oli mul teki äärt heegeldates enda jalgadel küll mõnusalt soe ja oleks tahtnud end selle teki sisse kerra kerida.\nMurjam posted @ 12:18 - Link - kommentaarid (1)\nNüüd tuleb üsnagi mitte-käsitööalane postitus. Aga kuna olen teemaga seotult siin varem ühe postituse teinud, siis annan endale andeks.\nVähem kui aasta tagasi avanes mul ootamatult võimalus hakata poodi pidama. Otsustasin ses vallas kätt proovida, saagu mis saab. Algul veebipoega ning suvel sain valmis päris poe, mida ka siin oma blogis näitasin. Nüüdseks olen oma lähedaste abiga üles ehitanud armsa ja südamelähedase poe, millel on maailma kõige toredamad kliendid. Kuna minul on nüüd aeg edasi liikuda, siis otsin huvilist, kes sooviks mult poe üle võtta. Parim variant on kosilane, kes jätkab sama poe (võimalik jätkata samades ruumides) ja veebipoega, aga kui sellist kosilast ei leidu, siis on võimalik ka erinevaid asju eraldi müüa (kaup, sisustus, veeb jne). Palun lahkelt seda infot jagada ja huvilistel kirjutada info@pintpant.ee või helistada 53422826. Minu poolt on igakülgne abi alustamiseks garanteeritud. www.pintpant.ee\nMurjam posted @ 13:56 - Link - kommentaarid\nKui avastad päev enne esimest adventi, et lapsel pole päkapikusussi, mida aknale panna, tuleb kiirelt tegutseda. Hommikul vill vormi peale, käed seebivahus tööle ja suss ahjule kuivama. Vahepeal võtsin ette seebiteo. Kaalusin erinevaid rasvu potti ja ise omaette natuke kirusin, et Hobipunkt on seekord kakaovõi pannud niiviisi karpi, et seda sealt kuidagi kätte ei saa (varasemalt on olnud tükkidena). Ja juba järgmisel hetkel oli mu hommikul teritatud nuga kakaovõi karbist läbi tunginud ja minu sõrmes. Egas midagi, lasin traumapunktis sõrme veidi õmmelda ja lõpetasin koju jõudes seebiteo. Õhtul palusin pojal endal valida nööpe, mida sussile õmmelda, sest suuremateks kaunistamisteks pole hetkel lihtsalt sobivat kätt. Tulemus sai selline:\nMurjam posted @ 19:32 - Link - kommentaarid (4)\nNaised, nüüd on selline lugu, et ma tahaks veidukesest kraamist lahti saada. Ostsin umbes aasta tagasi suuuuure kotitäie nahajääke (nii u. 40 kilo). Aga kuna mäletan, et väikses koguses nahajääke oli siis raske kusagilt leida ja kuna ma usun, et ma kogu seda 40 kilo ära ei kasuta, siis olen nõus seda lahkelt soovijatega jagama. Peamiselt on seal kotis helepruun ja mõnusalt sügavat tooni tumepruun nahk, sekka ka musta ja ehk midagi veel. Tükid on täiesti normaalse suurusega, annavad nt sussitaldade jagu korralikult välja (selleks nad saidki mul ostetud).\nKui kellelgi on kauba vastu huvi, siis võiks mulle kirjutada info@pintpant.ee aadressile. Hoian nahku oma poes laos (Teguri 45, Tartu), kodus lihtsalt pole ruumi. Aga ostusoovi korral peaks ma kaalu kodust kaasa võtma, seepärast võiks oma huvist ette teada anda. Hinnaks küsiks 4 eurot kilo.\nMurjam posted @ 20:01 - Link - kommentaarid\nPoja sai endale veidi soojema sügismütsi. Seekord kudusin siis soonikusse läbipaistvat kumminiiti ja see hoiab tõesti mütsi ilusti vormis. Lõngaks Novita Alpaca, olen sellega päris rahul, mõnus kududa ja tundub, et ei veni välja ega lähe topiliseks. Türkiissinine tutt on muidugi kohustuslik element.\nKaseseemned on jõudnud juba palmiku vahele potsatada:\nMurjam posted @ 12:54 - Link - kommentaarid (1)\nKudusin pojale mõnusa sügismütsi. Päris villast ei tahtnud teha ja paljas puuvillane ei tundunud ka hea. Aga leidsin siiski Katia Pima Cotton lõnga, mis on katsudes hoopis mõnusam ja pehmem kui tavaline puuvill. Vardad oleks võinud aga veelgi väiksemad olla. Soovituslik oli 3,5-4, mina kasutasin 3,25 varrast, aga tunnen, et ikkagi oleks tugevam kude olnud parem. Ega praegusel ka väga häda pole, kardan vaid, et ehk venib liialt välja.\nPoja demonstreerib siin pildil tegelikult mitte mütsi vaid oma päris esimest lastehoius tehtud asjakest:\nMurjam posted @ 19:43 - Link - kommentaarid (4)\nKurtsin kunagi, et pojale vilditud sussid ei saanudki taldu alla, sest üks suss jõudis enne ära kaduda, kui mina taldadeks sobiva naha leidsin. Olin juba 100% kindel, et poiss viskas sussi prügikasti ja see on läinud kõige kaduva teed ning alles jäänud paariline hakkab edaspidi aknalaual päkapikusussi rolli täitma. Aga oh imet! Hakkasin vanu pappkaste vanapaberikonteinerisse viima ja õnneks voltisin nad enne viimist kompaktselt kokku. Ühe kasti seest leidsin kadunud sussi!!! Nüüd mõlemal sussil tallad all ja värskel lasteaiamehel on hoius vahetusjalatsid olemas\nSuuremaks käsitöötegemiseks pole suvel mahti olnud, aga sügisel loodan siiski taas käsitöölainele häälestuda\nMurjam posted @ 11:49 - Link - kommentaarid\nTere jaani-eelset aega kõigile!\nMinul pole ette näidata ei suuri Haapsalu salle, uhkeid helmekeesid, heegeldatud booleroid ega muhu tikanditega susse. On vaid üks pildike ühest heegeldatud puuvillasest mütsist, mille pojale päikese kaitseks tegin. Nokaga, et põletav päike silmi ei rikuks, kuna parajasti oli meil päevakorras silmapõletiku ravimine. Et poiss keeldus mulle poseerimast, siis sain teha kiirelt ja salaja mõne klõpsu.\nTegelikult tuleb aga tunnistada, et viimased kuud on siiski ise tegemise tähe all möödunud, kuigi mitte siinse foorumi klassikalises mõttes. Avasin nädal tagasi oma poekese, mille kõik oma kätega sisse seadsime. Kallis abikaasa ehitas puidust sisustuse, õde aitas seintele joonistusi teha ning ise vurasin muude toimetuste kõrvalt mõned kardinad valmis. Näitan ka teile tulemust ja kutsun kõiki Pint-Pant poodi külastama! Ja kindlasti koos lastega, sest lastele mõeldes see pood tehtud saigi!\nMurjam posted @ 19:32 - Link - kommentaarid (2)\nHomme on Tartu kesklinnas kevadlaat! Mina löön letti väikse valiku lastesusse ja väga mõnusaid seepe, minuga samas letis on sõbrannad, kellelt saab osta ehteid, keraamikat ja kindaid. Tulge vaatama!\nMurjam posted @ 18:41 - Link - kommentaarid (3)\nÜle mõne aja saan näidata jälle kahte sussipaari, mis on kiirete toimetuste kõrval valminud. Need lähevad taaskord siniste susside seeriasse, mis mult telliti.\nMeestesussid nr 43\nKliendi soovil said nad sellised tagasihoidlikud. Ja ega meestesusse ju ei kuhjagi mingite eriliste kaunistustega üle.\nNaistesussid nr 39\nKiired ajad on mul olnud aga seetõttu, et ühel õhtul last magama pannes tuli mul mõte teha oma väike firma. Ja kuna ma olen juba kord selline, et kui mingi mõte tuleb, pean selle koheselt ka teoks tegema, siis olen nüüd oma 2 kuud ainult selle mõtte teostumise nimel töötanud ning eile lõpuks sai mu väike poeke valmis. Kui nüüd väga suur surmapatt ei ole, siis lisan ka siia oma poe aadressi. Pint-Pant veebipood müüb nimelt kasutud lasteriideid. Esialgu internetis, suvest loodetavasti ka Tartus kohapeal suurtes avarates ruumides. Kohapealsesse poodi on plaanis müüki panna ka midagi meelepärast käsitööinimestele Siit ka üleskutse, et kui kellelgi on mingeid soove mõne asja järele, mida on muidu raske leida, andke mulle teada ja ehk saame aidata! Praegu aga - tere tulemast meie veebipoodi!\nMurjam posted @ 12:52 - Link - kommentaarid (1)\nOlen endiselt sussilainel. Kõik sõbrad-tuttavad, nähes millega tegelen, tahavad nüüd ka omale sooje susse, nii et sussivabrik on täies hoos. Või noh, nii palju kui on võimalik ühe 1,5-aastase poisipõnni kõrvalt neid susse teha; mitte üle paari tunni päevas tema uneajal.\nNr 39 lillad sussid:\nNende sussidega juhtus nii, nagu tihti ikka juhtub. Et üks apsakas võib hoopis väga äge välja näha. Neil on sisemine pool tehtud rohelise ja pealmine lilla villaga. Roheline tungis aga lillast nii lahedalt läbi, et jääb mulje justkui oleks sussid taotluslikult sellised natukene samblased.\nNeed väikesed sussid (u nr 23-24) rändavad Austraaliasse. Sealgi olevat nende talvel põrandad üsna külmad ja vaja varbad soojas hoida.\nMurjam posted @ 12:05 - Link - kommentaarid (1)\nTere kõigile siin kahe püha vahel! Jõulud on edukalt üle elatud ja saan nüüd ka mahti näidata, mis minul sel aastal jõuluvana kingikott rändas. Jõudsin oma sussiteomaratoniga ühele poole, et kõik pisikese sugulased-tuttavad endal ikka jalad soojaks saaksid.\nLubage esitleda: sussitutipuu!\nJa kõik sussikesed lähemalt:\nViimased on beebipapud varsti roomama hakkavale tirtsule. Kui kõigil teistel sussidel on täisnahast tallad, siis nende peal katsetasin hoopiski silikooni, sest seda sai panna ka sussinina peale, et varbaotsad pisikest roomajat ikka edasi aitaks, mitte ära ei libiseks.\nSussiteo vahele tegin ka ühe teise katsetuse. Natukene on üle visanud need tavalised valge ääre ja valge tutiga päkapikumütsid. Kolasin netis ringi, et näha milliseid päkapikke meil üle maailma veel leidub. Leidsingi ühe vahva kõvera tipuga mütsi, aga kahjuks ma ei suutnud teda nüüd uuesti netiavarustest üles leida. Igatahes minu mütsike tuli selline kõverik:\nMütsi saab kanda kahtepidi:\nSel aastal poja selle mütsi kandmisest veel eriti vaimustuses polnud Eks näis, mis järgmised jõulud toovad\nMurjam posted @ 12:56 - Link - kommentaarid (2)\nPanin just laadima meie pühapäevase Tartu isetegijate jõulupeo pildid. Kuni need laevad, näitan meie eelmise kokkusaamise tulemust - minu esimene ise tehtud seep Kessu juhendamisel. Pilt tuleb siia Tintsiku soovil.\nBaccara seebile lisasin speltakohvi puru ning pealt kaunistasin kuivatatud pisikeste tšillikaunadega. Seebiteo päeval olid need kaunad veel üsna kaunid punased, nüüd on punane küll tagasi tõmmanud, ent pole õnneks siiski päris pruuniks läinud, nagu algul kartsin.\nNiih, nüüd sai seebipilt tehtud ja võib minna seepi lõpuks ometi proovima!\nNäitan ka meie pühapäevase kokkusaamise tulemust. Proovisin vannipalle teha silikoonvormi, aga see asi ei kõlba ikka kuhugi. Lasin neil seal vormis päevakese seista (sest pühapäeval ei saanud neid sealt kuidagi kätte). Kaks roosat mummu tulid enam-vähem tervetena, aga ikka veidi pudenesid, teised läksid täitsa katki ja pruune polegi ma veel sealt kätte saanud Hobipunktist tellitud vannitableti vorm ei kõlba ka vist kuskile, liiga õhukesed jäävad need tabletid ja lähevad katki.\nSee aga ei tähenda, et vormide sisu kuskile ei kõlba. Vastupidi! Le_.li juhendamisel tehtud vannipallid on täiesti jumalikud. Proovisin juba ühe ära ja unustasin ennast vanni mõnulema Aitäh Sulle, Leili!\nJa nüüd said ka pühapäevased pildid laetud. Praegu pole kahjuks aega pikka juttu juurde kirjutada, panen ainult lingi.\nKuid näitan siiski ka seda imearmsat kingitust, mille mina päkapikult sain!\nSuur-suur aitäh veelkord Laimale!\nMina ise pistsin päkapiku paki sisse mobiiltelefoni laadimise koti. Kuna sattusin pakkimisega nii tuhinasse, tuli pilt meelde alles siis, kui kink pakis. Seega pildistasin kingitust siis, kui see oli juba uue omanikuni jõudnud\nMuidu veedan oma päevi sussiteo lainel. Kõik pisikesed tuttavad põnnid ootavad sooje susse jõuluks! Mul nüüd ju kodus 12 kilo Hiiu villa, mis kõik vaja ära kasutada!\nMurjam posted @ 13:49 - Link - kommentaarid (3)\nValmisid minu esimesed sussid, millega ma ise ka tõesti rahul olen. Poja sinised pooleli jäänud sussid pole ikka veel kuskilt välja tulnud. Kuid nende kahe sussipaari puhul oli nii selgelt näha milline vahe on villal ja villal. Sinised sussid olid tehtud Jõgeva villast, need värsked aga Hiiu villast ja Pilvelammaste omast ning peal on õhuke kiht kirjut ... heide moodi asja, mis koosnes äkki meriinovillast (vabandust, aga praegu ei suuda enam täpsemalt tuvastada mis see oli). Kui hea oli neid viltida! Seda nühkimist oli poole vähem kui Jõgeva villaga ning sussid jäid kenad siledad, mitte karvatuustid. Mõnus!\nNeed täna valminud sussikesed rändavad aga jõuluvana kingikotti ühele pisitüdrukule. Ma loodan, et nad ikka on talle parajad, väga napikad tulid Kuigi ma ise ei ole suur roosa fänn ja ka pisitüdruku ema mitte, siis seekord tuli siiski tahtmine veidi roosakat neisse sussidesse sutsata. Sisemine oranž ning heegeldatud sinepikollane äär (Kurgja talumuuseumist pärit lõngast) aitasid ära hoida roosamannavahu teket.\nTallad tegin tumepunased. Seda taldade panekut ja ilusat pistet pean veel harjutama.\nAga see pole veel kõik. Kuigi ma arvasin, et ma mingid jõulukingid jätan siia blogisse riputamata, siis ühe pildikese ikka panen. Ei suuda kiusatusele vastu panna.\nKogu tänane postitus sündis tänu toredatele Tartu isetegijatele, kes korraldavad Ülenurmel meile igakuiseid õpitubasid. Nii susside viltimise kui seebiteo pisiku sain just sealt. Aitäh teile!\nMurjam posted @ 19:25 - Link - kommentaarid (6)\nTahtsin oma isale kinki, mis oleks lihtne, ise tehtud, kuid samas praktiline. Snowdropi blogist sain suurepärase idee mobiili laadimise koti jaoks ning otsustasin Snowdropi susside viltimise õpitoa vaimus selle kotikese viltida, mitte õmmelda. Et veidi veel personaalsust lisada, tellisin koti juurde rinnamärgi, kus on siis kõik isa "mugulad" peal üleskutsega meile helistada\nIlm on täna niru ja ilusaid pilte ei saa teha. Kuna kotike läheb aga täna juba isa poole teele, tuleb leppida nende piltidega:\nKotti saab kasutada ka mobiilikotina või siis lihtsalt selles mobiili laadijat hoida. Et oleks kindlas kohas.\nNatukene halan ka. Sussikesed, mida eelmises postituses näitasin, ootasid viisakalt endale taldu. Kui naha ostetud sain ja tahtsin siis taldu hakata alla panema, selgus, et üks suss on putku pannud. No ei ole minul veel õnnestunud teda leida. Ilmselt on meie pere pisikese pätu käsi siin mängus. Paar kohta on mul elamises veel läbi tuhlamata ja kui sealt ka ei leia, siis on kõige hullem stsenaarium see, et pätu on suure koristamishuvilisena sussi lihtsalt prügikasti visanud ja see on läinud kõige kaduva teed. Aga ma loodan siiski, et Murphy seadus töötab ja ma leian selle sussi peale siin kurtmist kohe üles.\nMurjam posted @ 12:25 - Link - kommentaarid (6)\nKuigi tartukate kokkusaamisel Snowdropi juhendamisel tehtud sussid ootavad ikka veel lõpetamist, võtsin kätte ja viltisin väiksed sussikesed oma pojale. Neid oli küll väga vahva teha. Eks see on ikka nii, et kui ühe asjaga hakkab viltu vedama, siis ei taha seda eriti lõpule viia, aga kui kõik läheb hästi, on rõõm suur ja teeks veel. Taldu pole poja sussidele veel alla pannud, sest ei leidnud sobivat heledat nahka, Abakhani pidi uus nahalaadung tulema uuel nädalal. Või ütleb keegi kust Tartus võiks veel peale Abakhani nahka otsida?\nPojale aga sussid hirmsasti meeldivad. Ei mallanud ta ära oodata nende valmimist, sahistas nendega juba siis mööda tuba ringi, kui mul veel kinnitused valmis polnud, rääkimata nüüd taldade ära ootamisest. Seega tegingi pildi praegu juba ära. Sest ühe aasta ja kolmekuuse poisiga võib ikka juhtuda, et näiteks mustikakisselli tass kukub kogemata susside peale, enne kui emme sussid lõplikult valmis saab\nKui olin sussidele need lepatriinu nööbid külge pannud, siis vaatasin, et rohkem neid ei kaunistagi kuidagi. Las olla see punane mumm seal siis pilgupüüdjaks.\nMulle igatahes sussitegu väga meeldib. Järgmiseks sai juba ostetud ports villaloori, et kaks pisitüdrukut ka endale jõuluks varbad soojaks saaks\nMurjam posted @ 12:28 - Link - kommentaarid (5)\nKui ma olin veel päris pisike põnn, oli minu lapsehoidjaks maailma toredaim vanadaam, kelle noorus jäi esimese vabariigi aega ja kes töötas elu aeg õmblejana. Tema pisike korter oli minu jaoks äärmiselt huvitav. Seal leidus nii palju rätsepatööga seotut! Aga minu vaieldamatud lemmikud olid suured plekist kommikarbid, mis olid täis nööpe. Sadu ja sadu nööpe! Ma võisin nende nööpidega tunde mängida, sorteerida neid värvi järgi, siis jälle kõik segamini ajada, siis sorteerida suuruse järgi, siis kuju järgi jne jne. Need nööbimängud olid nii põnevad.\nTäna käisin Liannis. Oli vaja kahte nööpi. Nägin letil aga suurt kotitäit erinevate nööpidega, hinnaks kuskil 70 krooni. Loomulikult ostsin ma selle kotitäie ära! Ja oh seda rõõmu, mis mind praegu valdab, kui valasin nööbid kotist välja ja hakkasin avastama selle sisu. Nii mõnus oli jälle nööpe sorteerida ja lapsepõlve meelde tuletada. Ja vaadake vaid seda pilti veidi lähemalt. Kui ägedaid nööpe seal leidub!\nMa arvan, et nendest nööpidest te veel kuulete millalgi\nMurjam posted @ 12:53 - Link - kommentaarid (7)\nKÄSITÖÖST JA RELIIKVIAST\nPoja sai endale õues trööpamiseks kindad. Sellised tumehallid, et iga väiksem poriplekk välja ei paistaks ja kindad iga õues käigu järel kohe pesu ei vajaks. Kuigi tuleb tunnistada, et halli lõngaga on minul kohutavalt igav kududa. Poja jõudis kindaid juba paar korda kanda, enne kui nad pildile sain.\nNäitan teile ka oma hiljuti saadud kullaauku. Minu vanaema andis mulle kokaraamatu, mille minu vanaisa talle kinkis 1955. aastal. Raamat on originaalis välja antud 1953. aastal Moskvas ning ´55 eestikeelsena.\nMa ei jõua sealseid retsepte ära ahhetada. Kõik peened toiduained, maitseained, toidud, mida arvaks, et on hakatud meil alles nüüd viimasel ajal tarvitama, on selles raamatus sees. Täna tegin näiteks seljankat oliivide ja kapparitega (seljanka pole iseenesest midagi uut, aga üllatas, et juba siis soovitati sellele lisada oliive ja kappareid.) Õhtul võtsin aga ette küpsetamise - tegin mandliküpsiseid. Juba retsepti lugedes hakkas suu vett jooksma ja tundus, et selle retseptiga ebaõnnestuda ei saa. Ja ei saanudki!\nPanen siia ka retsepti ümber pildistatult.\nNing väike klikatav stiilinäide raamatust.\nIgal juhul on see raamat nüüd minu jaoks vaieldamatult meie pere reliikvia koos teise vanaemalt saadud kingiga - kirjad, mille sugulased olid saatnud minu vanaisale ja tema vendadele Siberisse. Vanaisa viidi oma nooremate vendadega Siberisse, kui ta oli 8-aastane. Siberis jäid vennad orvuks ja pidid aastaid seal hakkama saama, vanaisast sai pere toitja. Kõiki kirju pole ma suutnud veel läbi lugeda, nii masendavad on need. Aga olgu, rohkem sel kurval teemal ei kirjuta.\nKuid mul on teile, armsad isetegijad, ka väike palve! Kui teie seas peaks leiduma, või teate, kust otsida inimest, kes oskab vanu raamatuid uuesti köita, siis palun andke sellest mulle teada. Praegu on tunne, et pean seda vanaema kokaraamatut valgete kinnastega vaatama, kaas ja lehed on osaliselt lahti tulnud. Kuid tahaks teda siiski igapäevaselt kasutada ja soovin, et raamat ikka aastaid veel vastu peaks.\nMurjam posted @ 19:13 - Link - kommentaarid (6)\nKlaarin vana võla. Nädal tagasi sain valmis ühe titamütsi, mis kuulub siin blogis varem esitletud katsikukingiks kootud kleidikese juurde. Kuna kleit pisipreili emale väga meeldis, otsustasin tagantjärele mütsi ka juurde teha. Hakkasin tegelikult seda mütsi juba augustis tegema, vahepeal jõudis piiga suuremaks kasvada, siis tuli ka mütsi suurendada. Samuti jõudsid vahepeal ilmad külmaks minna, mistõttu panin mütsile pehme fliisvoodri. Kuna ma ei leidnud parajasti mütsile sobivat paela, siis on praegu teine nii kobakas. Nii kui müts valmis sai, oli ju paela ka KOHE vaja, mis sest, et Abakhan oli kinni ja Kangas ja Nööbis oli meeletult nigel valik. Aga plaanin sinna kindlasti mingi leebema olemisega paela asemele panna.\nPilti ei jõudnud ka mütsist ise kodus teha, seega palusin mütsi pildistada uue omaniku peas\np.s väike õppetund ka - alustatud asjad tuleks kohe lõpule viia. Seni, kuni mina selle mütsiga venitasin, jõudis kleidike neiule juba väikseks jääda\nMurjam posted @ 20:05 - Link - kommentaarid (5)\nSain pojale valmis soojad villasest triibulõngast sokid.\nMurjam posted @ 18:47 - Link - kommentaarid (1)\nPole ammu midagi õmmelnud. Nüüd vaatasin ükspäev, et pojal on praeguse mütsiga kukal liiga paljas nende jahedate ilmade jaoks. Olin ammu ostnud Ilves Extrast kangad lapse õuekomplekti jaoks. Näppasin sealt siis natukene riiet ja tegin ühe vallatu mütsi. Olen küll aeg-ajalt mõelnud, et miks pannakse laste mütside ja kapuutside külge muudkui kõrvu, et miks peaks lapsed mingid loomad olema. Aga tegelikult, kui järgi mõelda, siis nad on nende kõrvadega ju nii armsad\nKuklas on ka kohustuslik helkur (triigitav):\nMütsi lõige pärineb 4/2010 Ottobrest.\nMu blogi ootab ka järgmisi postitusi. Üks peaks olema nädalatagusest vahvast laupäevast Ülenurmel, kus Snowdrop õpetas meile susside viltimist. Sain oma päris lahedad sussid seal kohapeal juba peaaegu valmis, jäid ainult natukene suured. Kodus pistsin siis pesumasinasse, et nad kokku tõmbuksid (ausõna, ei teinud seda omal algatusel, ikka õpetaja loal). Aga millegipärast võtsin pesumasinast välja kohevaks klopitud ja narmendavad sussid. Ilmselt oli suur viga sussid üksi trumlisse panna, oleks pidanud midagi neile sinna seltsi panema (hiljem tuli meelde, et ma ju tegelikult teadsin küll seda). Samal õhtul (õigemini öösel) nühkisin neid siis käsitsi uuesti vormi, aga päris parajaks siiski veel ei saanud. Ja kuna viimane nädal on olnud üsna hullumeelne, siis on töö pooleli jäänud. Loodan millalgi siiski ära lõpetada ja selle õnnetuse kuidagi ära klaarida. Siis pistan susside pildi siia ka üles.\nMurjam posted @ 11:57 - Link - kommentaarid (5)\nÜle pika aja ka midagi natukene asjalikumat.\nValmis üks katsikukingiks tehtud kleidike:\nMulle jubedalt meeldib see puuvillane lõng, millest kleit tehtud on: Phildar Fanion. Fantastilised värvid ja katsudes väga mõnus, samuti mugav kududa. Üks ports sama lõnga on veel ootel, et pojale suvine kampsun kududa. Kui veab ja selle kleidi tulevane omanik veel oma ilmale tulekuga natukene ootab, ehk jõuan kleidi juurde ka pisikese mütsikese veel kududa.\nLisaks kudusin pojale ühe lihtsa villase vesti. Kui laps haige, et rind ikka soojas oleks ja kael kaetud. Lõnga ei oska kahjuks öelda. kasutasin ülejääke.\nMurjam posted @ 12:40 - Link - kommentaarid (2)\nNäitan siin üht paar päeva tagasi valmis saanud särgikest, millele proovisin esimest korda ise midagi kangavärvidega teha. Särk läks kingiks ühele õnnelikule pisikesele tüdrukule, kes fännab lambaid. Pildid särgi seljal on internetist maha viksitud\nMurjam posted @ 15:20 - Link - kommentaarid (2)\nTere üle väga pika aja! Blogi on olnud varjusurmas juba enam kui pool aastat.\nAga siin on põhjus, miks ma pole pool aastat blogisse midagi lisanud ja samas on siin pildil ka põhjus, miks nüüd taas kirjutan:\nSeega, minu poole aastane poja sai endale hästi sooja talvemütsi. Kootud on ta täispatentkoes, seega kahekordne ja tõeliselt soe. Lõng on superwool ja äärtesse heegeldasin karvaks Novita Foxit. Kudumist alustasin kõrvadest (mõlemad kõrvad korraga ühel vardal, et saaks ikka täpselt samasugused) ja kui need piisavalt suured olid, kudusin ringselt mütsiosa juurde.\nKülje pealt kah:\nKuna nüüd on poiss juba piisavalt suur, et endaga ka ise veidi tegeleda, on minul ka veidi rohkem vaba aega. Ja veidi rohkem aega loodetavasti ka käsitöö jaoks. Juba ostsin 10 tokki lõnga (vararealiseerimiskeskusest Tartus Turu tn-l. Hullult hea koht!). Vaatan kas võtan veel sel talvel ette talle kampsiku kudumise või hakkan tasakesi järgmiseks talveks midagi sooja talle tegema.\nLähiaja käsitöötegemised on aga mul teada - kolme toa jaoks on vaja õmmelda nii paksud kui ka õhukesed kardinad. Huuuh!\nMurjam posted @ 15:15 - Link - kommentaarid (7)\nTegelikult sai mu heegeldatud lapitekike juba mõnda aega tagasi valmis, aga ma ei suutnud temast kuidagi söödavat pilti teha ja ei suuda siiamaani. Samamoodi ei suuda ma otsustada kas peaksin need lokkivad ääred sirgeks venitama või ta täitsa meeldibki mulle sellise veidi lokkivana (oleks pidanud ühekordsete sammastega tegema ääred, nagu kogu tekk, tegin aga kahekordsetega). Lapid on muidu kõik ükshaaval enne kokku õmblemist venitatud. Pildi pealt ei ole kahjuks aru saada ka päris õigeid värve, need on tegelikkuses kirkamad.\nLõng on Erica (50% villa, 50% akrüüli, heegelnõel 3,5). Nagu siin kunagi kurtsin, sai kollane lõng äkitselt otsa ja poes teda enam olemas ega tulemas polnud. Tänu virmalisele foorumist sain teda siiski juurde, aga natukene tuli ikka puudu ja nii heegeldasin viimase lapi paar rida Novita Heleniga, mis oli täpselt sama värvi, aga koostiselt 100% polüakrüül. Naljakas, et niisama vaadates pole lõngavahest aru saada, aga pildi peal on see vist siiski näha. Tekikese mõõdud on umbes 80x80cm (oleneb nüüd kas panen ääre pressi alla või mitte).\nÜkspäev tuli tuju teha ka ühed pisikesed papud päris vastsündinule. Kasutasin isetegija õpitoast pärit õpetust, kudusin veidi karvase lõnga Peacock´s Feather (50% kitsevill, 50% vill) kokku TitanWool Merinos Extraga (100% meriinovill), kuna mõlemad on kaunikesti peenikesed lõngad. Aga kui ma neid papusid vaatan, siis mõtlen, et nii pisikest jalalaba ei ole vist küll olemas. Eks näis siis, kas mahuvad jalga või tuleb poole aasta pärast hoopis jõulukuusele kaunistuseks riputada\nNeed on aga nii lihtsad papud, et arvatavasti koon ühe suurema paari ka veel.\nMurjam posted @ 10:01 - Link - kommentaarid (1)\nKudusin täiesti tavalise valge titakampsiku. Läksin Abakhani nööpe otsima ja jummel, milline valik! Tekkis kohe isu osta viis erinevat nööbikomplekti ja neid siis vastavalt tujule vahetada. Igatahes lõplikult jäid sõelale jalgpallinööbid, mis tavalisest valgest kampsunist veidi lõbusama valge kampsuni teevad.\nMurjam posted @ 08:08 - Link - kommentaarid (1)\nTasub kõrva taha panna\nArmasta iseennast ja sul algab romaan, mis kestab kogu elu. (Oscar Wilde)


Sõidad Uberiga uude aastasse? Anname Sulle mõned nipid! Viimased uudised | Uberi uudised\nInimesed üle maailma eelistavad kasutada sõidujagamist. Ikka selleks, et nautida muretult tujuküllast vana-aasta lõppu ja sellega kaasnevat melu. Usume, et ka aasta ühel kiireimal õhtul peaks olema kõigil võimalus saada nupuvajutusega turvaline ja mugav transport – ja seda vaid minutitega.\nVana-aastaõhtu on üks suurema nõudlusega õhtuid aastas. Sel põhjusel võivad olla hinnad tavapärasest sõidutasust veidi kõrgemad. Suurim nõudlus on eelkõige keskööst kuni kella kolmeni öösel.\nUberi rakendus näitab alati tellimuse eeldatavat maksumust. Nii saab vältida üllatusi. Juhul, kui dünaamiline hinnastus on tavapärast maksumust tõstnud, antakse sellest kliendile alati teada ja rakendus küsib ka kinnitust selle nägemise osas.\nMõned nõuanded ja nipid, kuidas saab vana-aastaõhtul Uberiga sõites kokku hoida:\nJaga sõitu: Alusta või lõpeta pidu sellega, et pakud oma sõpradele küüti! Sel viisil tuleb teha seltskonna peale vaid üks Uberi tellimus. Mitme peatuse puhul sisesta aadressid rakendusse juba tellimust vormistades. Nii oskab tellimuse vastu võtnud juht marsruudiga arvestada.\nJaga sõidutasu: Sõitu jagades on hea jagada ka sõidutasu. Seda saab teha väga mugavalt – rakenduse siseselt. Nii jõuavad kõik sõbrad soodsama sõidutasuga turvaliselt ja mugavalt koju.\nSõiduki detailid: Veendu, et automudel ja numbrimärk on tellimuse infoga vastavuses. Kuna õhtupoolikul on tellijaid ja sõitvaid juhte tavapärasest rohkem, siis kontrolli alati, kas oled istumas õigesse autosse.\nPartner-juht: Kontrolli, kas autot juhtib õige inime. Oma tellimuses näed alati juhi nime ja profiilipilti.


Meie edasiviivaks jõuks oli 1998. aasta BMW R1100GS, mis oli projekti stardipaugu kõlamise ajaks läbinud 81 000 km.\nPõhjused, miks valik just selle mudeli kasuks langes (suvalises järjekorras):\nTegemist on igati väärika isendiga, mis on enam kui kahekümne viie aasta jooksul ümbermaailmareisidel korduvalt edukalt proovile pandud: BMW GS-id on ümber maakera enim ringe teinud kahesilindrilised mootorrattad, mis tähendab suurt “tuuninguosade” turgu ja tohutul hulgal tehnilist know–how’d.\nTänu telelever-tüüpi esivedrustusele ja madalale raskuskeskmele omab ta head kandevõimet (tehase seadistuses 207 kg) ja juhitavust ka maksimaalse lubatud kaalu (450 kg) korral.\nSobib hästi halbadel teedel sõitmiseks, piisav offroad-võimekus.\nSeal, kus keskmine mootorratta generaator (250-400 W) jääb hätta, võimaldab oma klassi ratastest võimsaim, 700 W generaator probleemideta ära toita meie soojendustega jakid (ca 150 W), käepidemesoojendused (50 W), tuled (ca 120 W), sissepritse, aku laadimise ja rahuldada mootori tööks vajaliku voolutarbimise.\nLihtne, kerge hooldada (bokseri asetus, vähe plastikut, kardaanivedu, õhkjahutusega mootor), sh pikk hooldusvälp (iga 10 000 km järel vahehooldus ja iga 20 000 km järel põhihooldus)\nPeab vapralt vastu väiksematele “avariidele” – vähe plastikut ja pole külgmisi spoilereid, mida puruks kukkuda\nHea madalpöörete väändega mootor on raske matkaratta üks paremaid omadusi\nKuivsidur (kombinatsioonis laisalt pöörleva mootori ja eraldatud käigukasti õliga, tänu millele võib mootoris julgelt odavamaid autoõlisid kasutada, mida on igal pool maailmas saada)\nCross-spoke kodarveljed (oluliselt tugevamad valuvelgedest, samas võimaldavad kasutada õhukummita rehve, millel on pikem eluiga, vähem tuleb ette aukude paikamist ja on seetõttu turvalisemad)\nMadal kütusekulu antud töömahu kohta\nPiduritel väljalülitatav ABS-süsteem\nJa kirss vahukoore otsas: palju üle keskmise fanaatilisi omanikke 😉\nKiidetud ja laidetud BMW paralever-kardaanülekanne. Meie oma oli laitmatult 10 aastat ja üle 80,000km töötanud. Mitu ketikomplekti see teeks suure väändega mootori all, arvestades, et üle poole sõidetust on kruusa ja mudateed?\nRutiinsed hooldustööd: klapivahede kontroll/reguleerimine, küünalde vahetus, drosselklappide sünkroniseerimine, õli vahetus jms. on nagu “lumme lasta” lihtsad bokseri peal.\nKuigi hindasime, et ratas viiks meid ümber Maailma ka tehase seadistuses, tegime “südamerahuks” veel järgmised modifikatsioonid:\nTouratech Hard Part raamitoetus\nTagaraami toetuse tugevamaks keevitamine (kodukootud)\nLeo Vince summuti koos pikendusega\nTaga- ja esiporilaua pikendus (kodukootud)\nRadiaatori kivikaitse (kodukootud)\n35mm juhtraua kõrgendused\nGS Adventure 32-liitrine kütusepaak (üle 500 kilomeetri autonoomsust)\nPaagist välja viidud bensiinifilter (kodukootud)\nTeleleveri põrutuskaitse (kodukootud)\nTagaistuja jalatugede madaldused


AURUSAUNAUKS GLASSHOUSE ECONOMY 7X21 PRONKS - Vannituba ja saun - Kõik tooted - bauhof.ee\nHinnavõit 54,60€ kaupluse tavahinnast\nGlassHouse Economy sarjast 8 mm karastatud klaasist aurusaunauks, millele on antud toonitud pronks viimistlus. Komplektis anodeeritud alumiiniumist ukselengid. Ukseava mõõt 7 x 21 dm.\nTootja tootekood AU-FIN-ECO721-PR\nhttps://www.bauhof.ee/et/vannituba-ja-saun/aurusaunauks-glasshouse-economy-7x21-pronks-634339 4369434 AURUSAUNAUKS GLASSHOUSE ECONOMY 7X21 PRONKS https://www.bauhof.ee/media/catalog/product/6/3/634339_D1.jpg 218.40 243.00 EUR InStock /Kõik tooted/Vannituba ja saun /Kõik tooted/Vannituba ja saun/Saunauksed /Kõik tooted/Vannituba ja saun/Saunauksed/Saunauksed /Kõik tooted/Viimistlusmaterjalid /Kõik tooted/Viimistlusmaterjalid/Uksed /Kõik tooted/Viimistlusmaterjalid/Uksed/Saunauksed • 8 mm karastatud klaasist aurusaunauks • Toonitud pronks klaas • Anodeeritud alumiiniumist ukselengid • Ukseava mõõt 7 x 21 dm • 14-päevane tagastusõigus GlassHouse Economy sarjast 8 mm karastatud klaasist aurusaunauks, millele on antud toonitud pronks viimistlus. Komplektis anodeeritud alumiiniumist ukselengid. Ukseava mõõt 7 x 21 dm. GlassHouse klaasist aurusaunauksed on spetsiaalselt välja töötatud aurusaunas kasutamiseks. Aurusaunades on kõrge õhuniiskus ning sellepärast on uste valmistamisel kasutatud materjale, mis kannatavad kõrget niiskustaset ning vett, mis tagab toote pikaajalise eluea. Aurusaunaukse lengid on valmistatud anodeeritud alumiiniumist, mis on vastupidav kõrgele niiskustasemele ja veele, tagades toote kõrge kvaliteedi ning pikaajalise kasutamise. Aurusaunaukse juures kasutatakse 8 mm karastatud turvaklaasi, mis tagab toote turvalise kasutamise. Ukse juures kasutatav silikoontihend tagab ukse pehme sulgumise ning auru jäämise leiliruumi. Kvaliteetne ukselahendus seob aurusauna sisustuse harmooniliseks tervikuks, pakkudes leiliruumi küllaldaselt valgust ja avarust. Klaasist aurusaunauks on omaette disainielement, mis muudab Teie aurusauna stiilseks ja modernseks. add-to-cart 1 tk 54,60 € 218 https://www.bauhof.ee/media/catalog/product/6/3/634339_D2.jpg https://www.bauhof.ee/media/catalog/product/6/3/634339_D3.jpg\nAURUSAUNAUKS GLASSHOUSE ECONOMY 7X21 PRONKS on lisatud ostukorvi


Mine lehele Eelmine 1, 2, 3, ... 15, 16, 17 J�rgmine\nPostitatud: P�h Aug 12, 2012 9:32 pm Teema:\nNii tubli ja positiivne oled.))Soovin sulle j�udu ja jaksu!!\nPostitatud: Esm Aug 13, 2012 9:11 am Teema:\nPalju j�udu sulle kosumiseks!\nPuhka n��d nii palju, kui v�hegi jaksad. Haiglas peab t�esti selle privileegi �ra kasutama, et on v�imalik rahulikult terve p�ev voodis lesida. K�ll sa kodus j�uad j�lle toimetama hakata.\nKui kaua sa haiglas n��d pead veel olema?\nPostitatud: Kolm Aug 15, 2012 7:51 pm Teema:\nTere tere k�igile lugejatele\nJ�lle siis mitu p�eva m��dunud . Olek on selline unine ikka endiselt. Saan vere�lekandeid ja trobots��te , hetkel enda vereloome ei uuene ( keemia k�igus h�vitatud ja k�ibki ravi juurde)\nNiii siiis v�ga kohutav asi juhtus veel minuga . Alles 3 p�eva tagasi luges maailma armsaim ja toredaim arst Dr. Lehtmaa mu hambaid �le ja �tles , et oii n�ed tarkusehambaid ei olegi veel. ( �ks v�lja opereeritud juba ammu) Ja ma r��mustasn ka , et ei ole jah , et kui need tulevad siis kohe vaja v�lja t�mmata , et ilusat sirget hambarida viltu ei l�kkaks.\nMitu p�eva mul juba seal all paremal taga �ks ige valutas k�ll aga me arvasime , et kuna keemiaravi j�rgselt suu l�hebki katki ja igemed tundlikuks , et siis mul vedanud ja ainult �ks ige teeb mulle liiga , et muu k�ik OK. Ja oh sa isssand t�nast ��d siis... p�sk , k�rv , pea k�ik valutab , suus ige nii punnis ja valus... ok.. kannatasin hommikuni v�tsin vaid ibumetini . Hommikul k�isisin juba k�lmakoti , et terve pool pead niii valus. Ja oh imet , vaatab siis arst mulle suhu ja �tleb , oii n�ed tarkusehammas l�ikub. No mida veel?????? Ja t�nane p�ev on m��dunud pidevate valuvaigistite all , p�sk paistes , ige paistes , pool suud nii valus , et apppi. Ainult peale tilgutiga valuvaigistit on hea olla paar tundi ehk siis praegu. Saan isegi r��kida. P�ev otsa ei saanud isegi l�ugu natukenegi lahti teha sest valu oli nii hull. Kuna suus praegu rakud ei uuene siis eks see k�ik l�heb mul natuke valusamalt kui tavaliselt l�heks. Opi ka teha ei saa enne kui vereloome taastub. Midagi positiivset on selle hambavalu juures ka. R�hu sain v�hemalt �le 100 Muidu oli koguaeg nibin nabin 100 aga n��d on olnud 2 p�eva juba ilusti 105-120. Eks see �rritatud olek m�jub.\nEks siis kui vereloome taastub ma loodan v�ga , et saab selle p�rgulise v�lja opereerida. Ei tahaks riskida , et sellist valu veel kannatama pean. N��d saan seda valu siin kannatada ma arvan , et veel p�ris m�nusalt mitu p�eva. K�lmakott koguaeg vastu n�gu.\nOlen endale juurde saanud ka mitu m�ttekaaslast ja kaitseingleid\nAit�h inglitele , mehele , perele , l�hedastele ja k�ikidele , kes te loete ja toeks olete . �rge kartke kirjutada.\nOlge tublid ja hoidke ennast ja l�hedasi!\nPostitatud: Kolm Aug 15, 2012 7:55 pm Teema:\nKersti haiglas pean ma n��d olema hetkel nii kaua kuni vereloome taastub. Arst arvas , et j�rgmine n�dal keskel v�i l�pupoole peaksid rakud ise toimetama juba hakkama. Ja kui n�idud l�hevad normaalseks siis saan korraks koju enne j�rgmist keemiat. Ma v�ga loodan , et ma saan koju , et ma haigeks ei j�� ja haiglas olemine v�ga pikaks veniks.\nKuigi ma koju minekut veitsa kardan... Bakterid ju ikkagi... toimetama ma ei pea nii pea hakkama �nneks. Kolisime ju p�eva pealt tartusse minu vanemate juurde. Ja seal hoiatkse mind kindlasti vati sees . Ja kindlasti koju j�udes hakkab k�ik valutama ka hirmust , et ei ole ju nupu vajutusega meditsiini t��tajaid ja arsti mul.\nKuid k�ik l�heb ju h�sti ja plaani p�raselt ja k�ll ma oma hirmust �le saan. Ikka veel on k�ik nii uus mu jaoks\nPostitatud: Kolm Aug 15, 2012 9:42 pm Teema:\nElan Sulle v�ga kaasa. Saadan Sulle siit palju j�udu k�ige talumiseks! Tiiu\nPostitatud: Kolm Aug 15, 2012 10:10 pm Teema:\nHea kuulda, et sul normaalselt l�heb. Kas sul on ka t�psemalt teada, kas sinu ravi eeldab ka t�virakkude siirdamist v�i esialgu mitte?\nPostitatud: Reede Aug 17, 2012 11:03 am Teema:\nSuured t�nud k�igile heade s�nade eest\nTheum arvatavasti ikka siirdamine ka. Kuigi otseselt vist mul pole seda markerit veres , et kohe n�idustatud aga siirdamisega pidi haiguse paremini �ra kinnitama.\nMillisel puhul seda siirdamist ei tehta?\nPostitatud: Reede Aug 17, 2012 12:41 pm Teema:\nSiirdamist ei tehta siis, kui saavutatakse esmase keemiaraviga kohe v�ga head tulemused s.t. halvaloomuliste rakkude kadumine verest. Siis toimub j�lgimine.\nPostitatud: Laup Aug 18, 2012 1:13 pm Teema:\nTere tere k�igile\nTheum verest on mul v�hirakud muidu l�inud , luu�di kohta ei tea sest uut proovi pole veel tehtud. Aga siirdamine ikkagi on minu arusaama j�rgi ( arstide jutust) kinnitus haigusele , et see hiljem tagasi ei tuleks. Sest kui ei siirdata siis on suurem oht , et tuleb tagasi. V�hemalt nii olen mina aru saanud.\nNiiiii aga kuidas mul siis t�psemalt praegu l�heb?\nEile �htul tekkis palavik 38.1 . Tundsin end pool p�eva tegelikult juba kahtlaselt.Pea valutas imelikult , muidu valutab ju hammas ja pool pead aga n��d oli kukal kange ja sihuke kahltane. �htul siis lasin ennast juhtmetest lahti teha, et saaksin du��i alla minna . Seisin juba seal vannitoas kui palusin mehel ikka kraadiklaas tuua ja jumal t�natud , tema muidugi ohkis , et ma friik , et koguaeg kraadin ennast . Aga n�ed oligi 37.6 . Kutsusin kohe �e ja j�tsin oma �htuse veelobistamise ootele. Suht ruttu t�usis palavik 38.1 peale. V�eti verek�lvid kateedrist ja veenist. Kuna veenid mul jube peidus alati olnud siis sellega sai ikka k�vasti vaeva n�htud. K�lvid v�etakse selleks ( mingi 6 v�i 9 pudelit) , et bakterid kasvama hakkaksid ja , et nad saaksid kiiremini j�lile , mis tekitab palavikkupoissi. Veres on p�letikun�it ka t�usnud. Kuskil midagi h�da aga see v�ib ka hammas olla. Hambaga on selline lugu , et ��sel tuli hambalt vereklimp v�ikene , med�ega arvasime , et muretsemiseks pole p�hjust kuna oli h��binud veri. T�na hommikul see kordus aga hammas j�i veritsema. Sain h��bimise s�sti ja veritsemine l�ppes suht kiirelt. Hambaga ette ei olegi midagi v�tta. Vb kui vereloome taastub l�ikame iget veidi lahti aga v�lja vist siiski ei t�mmata kuna on luup�letiku oht. N��d siis saan mingit uut antibiootikumi , selle tulemus peaks saabuma siis 72h p�rast. SIis n�ha kas toimib v�i tuleb midagi muud panna.\nNii ma siis veedan siin oma p�evakesi vaikselt. P�ev korraga nagu arstid �tlevad\n�ks super uudis on ka..... �de sobib doonoriks\n...oh seda r��mu kui teada sain... pisarad voolasid ja voolasid ja voolasid..... nutsin mitu tundi... k�ik nutsid ema , �ed , minu kallis kirjas�ber. See on nii nii hea uudis , et ei suuda seda siiani uskuda. T�en�osus sobivusele on ju 25% ja meie oleme see 25%!!!!!!\nMa oleks justkui saanud teada , et ma j��n suure t�en�osusega elama.Sest kui on l�hidoonor siis on seansid , et k�ik l�heb h�sti palju suuremad. Issake te ei kujuta ette mu r��mu. N��d olen k�igeks valmis , mida iganes keemia ravi minuga teeb , k�ik haigused ma pean vastu , ma pean vastu sest ma tean , et mu kallis �de on mu doonor , doonor , kes on iga hetk v�tta kui midagi vaja , doonor kes on n�us kohe annetama kui arstid vajavad. Issake see on niii super\nTeine �de Kairi on mul ka l�pp lahe , tema oli muidugi �nnetu , et tema ei sobi ja ei saa mu elu p��sta see eest Heleri tunneb end nii erilisena , peabki tundma , tal on v�imalus oma v�ikese �e elu p��sta. Midagi suuremat ja �llamat on raske elul pakkuda. Eriti kuna me oleme �dedega v�ga v�ga l�hedased.\nAga k�ige vanem �de siis eile Fbs jutustades tegi nii vahva luuletuse meile , jagan seda ka teie k�igiga :\nTibul t�virakke pole,\nEllelt saab neid nii mis kole,\nElle pole kadekops,\nmuudkui annab hops, hops, hops!\nKallistused ja tervitused k�igile Hoidke ennast ja l�hedasi!\nPostitatud: Laup Aug 18, 2012 9:08 pm Teema: :)\nMa ka nutsin ja seda t�iega, muidugi �nnest!!! Just paar p�eva tagasi ju r��kisime, et see oleks �lisuper v�rk, kogu selle koleda loo juures\nIgatahes uinusin kui �nneuimas inglike Oled k�ige tublim Muahhh\nPostitatud: P�h Aug 19, 2012 11:25 am Teema:\nEenu sina oled mu v�ike p�ikseke\nPostitatud: P�h Aug 19, 2012 11:48 am Teema:\nPostitatud: P�h Aug 19, 2012 11:50 am Teema:\nKuidagi v�ga tuttav on kogu see sinu lugu... Oleks nagu isegi seda kohanud....\nIgatahes pea vastu ja nagu ma juba varemalt kirjutasin, siis n��d on sinu luksuseks tegeleda ainult enda tervisega ja k�ik muud probleemid l�kka endast eemale - kas�i j�uga, kui muudmoodi ei saa. Kui su �mber on head inimesed, kes sind toetavad ja aitavad, siis on see v�imalik ja tuled sellest k�igest l�bi, nagu minagi tulin.\nPostitatud: P�h Aug 19, 2012 12:27 pm Teema:\nTheum... eks sa vist nagu oleksidki selle ka ise l�bi teinud\nKersti suured t�nud ja ka teistele toetajatele!\nOma palatisse ei lase ma �htegi negatiivset emotsioonid ja kui neid ka tuleb siis t�histan need kohe enda jaoks �ra reikki abil\n��sel oli hull palavikuralli. Iga 3 h tagant 38 palavik. Huhh kui t��tu see palavikupoiss on. K�igepealt k�lmetad v�rised , sii saad rohtu (1h) siis higistad (1h) ja siis kuivatad ennast lased voodipesud vahetada , vahetad riided naudid korraks selget olemist ( 1h) ja hakkad uuesti v�risema ja k�lmetama ja k�ik see kordub\nNii siis l�ks meil eile kella 17st kuni t�na ��sel kella 04.30 sain viimase rohu siis sain higistada end kuivatada ja magama heita kell 06.30 peale protseduure (vered,r�hk,kraadimine,pissiproov). Praeguseks hetkeks �nneks ei ole palavik �le 37.5 rohkem t�usnud. Arst k�is ka �tles , et k�llap see palavik �htul tuleb aga , et ma praegu naudiksin kuivana olemist ja selget pilku. Nii teengi!\nM�nusat p�hap�eva k�igile !\nPostitatud: Teis Aug 21, 2012 10:12 pm Teema:\nMinugi poolt sulle j�udu, jaksu ja selget pead!\n�ks suur ja s�bralik kallistus sulle sinna!\nLehek�lg 2, lehek�lgi kokku 17


"Kremli ööbikute" menu loodetakse korrata - Põhjarannik\nEsileht / “Kremli ööbikute” menu loodetakse korrata\nTartu Uue Teatri juht Raul Oreškin kinnitab, et lavastus “Kremli ööbikud” töötab ainult Narvas, Eesti ja Venemaa piiril. MATTI KÄMÄRÄ\nTartu Uue Teatri juht Raul Oreškin loodab, et tillukesele erateatrile üleelusuuruseks kujunenud projekt − suvelavastus “Kremli ööbikud” − tuleb tuleva aasta augustis Kreenholmis taas täissaalidele. Lõppenud suvel koguti 24 000 vaatajat, mida on kaks korda rohkem kui teatri tavahooaja aastane publiku hulk.\nOktoobris tulid müüki järgmise suve “Kremli ööbikute” piletid. Algul olite kindlad, et lavastust mängitakse vaid ühel suvel. Miks te meelt muutsite?\nAasta tagasi 1. oktoobril, kui alustasime esimest korda piletimüüki, osteti neid esimesest päevast. Kogu selle perioodi jooksul oli ainult üks päev, kui me ei müünud ühtegi piletit. See oli 24. veebruar, kui kõik tähistasid Eesti Vabariigi sajandat sünnipäeva.\nSee oli meile suur üllatus, et piletimüük läks nii hästi, ja mais oli selge, et kaheksa etendust on vähe, ning panime müüki algul kaks lisaetendust, hiljem veel ühe. Lisaks üks eelesietendus kohalikule publikule.\nKui kõik piletid olid müüdud, algasid kõned küsimusega, kas me mängime järgmisel suvel veel. Ütlesime, et see pole võimalik, see on väga kallis projekt. Aga kui augustiks olime saanud tuhandeid kõnesid ja kirju, et mängige veel, siis andsime alla. Saime aru, et kui oleme praegu nii populaarsed, siis meil pole pääsu − teeme ühe aasta veel. 1. oktoobril läksid müüki 2019. aasta piletid. Algul on plaanis seitse etendust ja näitlejatega on kokkulepe veel kolmele. Esimese kahe päevaga müüdi 1400 piletit, seega 10 protsenti. Enam pole kahtlust, et seegi kord läheb edukalt.\nKui kerge oli müüa maha mõte lavastuse kordamisest neile, kes selles kaasa löövad?\nNii ja naa. Näitlejad väga tahtsid mängida. Kuigi nad on Eestis tuntud, mängisid nad esimest korda korraga 2000 inimesele ja kokku 24 000 inimesele. Nad said väga hea vastuvõtu ja olid valmis seda uuesti tegema.\nRAUL OREŠKIN: “Kui olime saanud tuhandeid kõnesid ja kirju, et mängige veel, siis andsime alla”\nAga teatri poolt oli algul raudne “ei”. Uskusime, et me ei suuda kaks korda nii suurt asja üles ehitada. Esiteks oleme nii väike teater − meil on ainult kaheksa inimest palgal. Nii et teatri poole pealt oli vaja läbi rääkida. Sest nendel inimestel, kes elasid kaks kuud Narvas, ei olnud mingit eraelu. Teatri produtsendil tuli pärast seda ka veel draamafestivali korraldus, nii et ta ei näinud peaaegu kaks ja pool kuud oma lapsi. See on selle kõige hind.\nMuidugi teisel aastal ei ole enam nii pikka prooviperioodi, aga ikkagi.\nKohtusite oktoobri algul Ida-Viru turismiklastri kutsel Narva turismiettevõtjatega. Kohtumisel rääkis hotelli Narva juht, et sai “Kremli ööbikute” uuest tulemisest teada mitte meedia kaudu, vaid selle järgi, et ühtäkki hakati augusti mõningateks kuupäevadeks tube broneerima …\nJah, ütlesin hotellipidajatele, et 14.-23. augustini võite oma hindu tõsta. Meil on hea meel, kui saame ka kohalikele kasulikud olla. Kui tuli uudis, et Tartus esineb Metallica, tõstsid sealsed hotellid kohe hindu.\nJärgmisel suvel tahaksime teha rohkem kohalikega koostööd. Eelmine kord olid Narvast tantsijad, etenduses mänginud lapsed, vabatahtlikud. Paratamatult tuli mingid asjad sisse tellida Tartust ja Tallinnast, näiteks lava ehitus.\nLoodan, et uuel suvel saab kohapealt rohkem teenuseid osta. Ja võib-olla õnnestub üheskoos Venemaa kliente leida. Hotellide huvi võiks olla selles, et Venemaa klient jääb tõenäoliselt mitmeks ööks. Meie infoväli sinnani ei ulatu. Seda oli näha isegi siin − enda arust tegime vene keeles reklaami, aga see ei jõudnud inimesteni. Järelikult ei oska me lavastusest õigesti rääkida.\n“Kremli ööbikud” täitsid hotellid\nStatistikaameti äsja avaldatud augustikuu majutusandmed näitavad, et Ida-Virumaal oli kasv muljetavaldav. Mullu augustis peatus maakonna majutusasutustes 23 029 turisti; tänavu üle 30 000.\nNarva turismikonsultant Olga Tšerjomuškina ütles, et tänu “Kremli ööbikutele” sündisid sel suvel mitmes Narva ja Narva-Jõesuu hotellis kõigi aegade rekordid ning august oli parim kuu. Eelmise suvega võrreldes suurenes ka nii Narva kui Narva-Jõesuu hotellide keskmine täituvus.\nNarva muuseumi külastajate arv kasvas 20 protsenti. Muuseum korraldas “Kremli ööbikute” etenduste eel Kreenholmi ekskursioone, millest sai osa ligi 3000 inimest.\nMiks on kohalike etendustele saamine teile üldse oluline? Rahalises mõttes pole ju vahet, kelle taskust piletiraha tuleb.\nSeda küll, aga see oli meile algusest peale oluline missioon, et me ei taha olla teater, kes tuleb ja läheb. Mõtlesin, et kui me tuleme nii pikaks ajaks, siis tahaks kohalikke tundma õppida.\nArvan, et seekord oli 24 000 külastajast Narvast vaid 3000. Järgmisel suvel tahaks jõuda rohkemate narvalasteni. Tahaks kohalikele teha pileti soodushinnaga, aga ei tea, kuidas seda korraldada.\nSelle kohta kõlas kohtumisel kohalike turismiinimestega väga huvitav soovitus: pileti ostmisel peab vastama kontrollküsimustele, mida teavad ainult kohalikud, näiteks kus asub kauplus Laste Maailm. Kahjuks ei ütle lavastuse pealkiri vene inimesele midagi − Kremli ööbikuks kutsusid Joalat eestlased.\nJah, ilmselt pealkirjast suuremalt tuleb rõhutada, et see on lavastus Jaak Joalast. Järgmiseks suveks tuleb meil venekeelne kava, kus saab olema natukene rohkem infot kui eesti kavas, et mingid protsessid lahti seletada. Näiteks tuli meile üllatusena kohalike tagasiside, et nad ei teadnudki Alo Mattiiseni isamaalist laulu “Ei ole üksi ükski maa”.\nVabaduse laulud on vene inimestele kaduma läinud. Nemad oli sel ajal teises infoväljas: meie ei teadnud, mida nemad kuulasid ja vaatasid, ning vastupidi.\nÜhest küljest ongi see suur integratsiooniprojekt, et viia üksteisele lähemale arusaama, mis toimus Eestimaal eri keelerühmades. See on tänini tegemata töö, aga võib olla on praegu õige aeg sellega tegelda. Nüüd on võimalik sellele ajale tagasi vaadata objektiivsemalt, mitte enam nii suurt emotsioonidega.\nDetsembris avatakse Narvas Vaba Lava. Kas edaspidi võib Tartu Uut Teatrit näha piirilinnas ka suvevälisel ajal?\nSelleks peaks jälle midagi ekstra tegema, sest meie praegusi lavastusi siia tuua ei saa − me ei suuda neid tõlkida. Neist on vaja aru saada − sõnal on nii oluline roll. Lavastuste tõlkimine on alati keeruline,. See oli meile peavalu ka “Kremli ööbikute” puhul, et kuidas teha nii, et see poleks tuim tõlge, vaid lavastuse osa. Pöördlaval ta seda oligi.\nKuidas tõlge vastu võeti?\nMe muidugi muutsime tõlget, sest esimesel eelesietendusel tuli kohalikult publikult tagasisidet, et vägisõnu mitte kirjutada. Kui inimene neid laval kuuleb, siis on okei, aga ta ei taha neid lugeda.\nSee oli tõesti Tartu Uue Teatri ajaloos esimest korda, kui me midagi tsenseerisime. Oleme alati lasknud loojatel sõna vabaks, aga siin võtsid loojad vastu otsuse, et vägisõnadest lähevad ainult esitähed ja kolm punkti. Ma arvan, et see oli ilus žest kohalikele.\nKas mõni teine linn ei tahtnud seda üliedukat teatriprojekti kaaperdada?\nTartus oli natukene solvumist küll, et Narva on meie konkurent Euroopa kultuuripealinna konkursil. Võin öelda, et järgmisel suvel rehabiliteerime end ka Tartus. Millega täpselt, teeme avalikuks detsembris.\nAga “Kremli ööbikuid” me ei saa Narvast ära viia, see töötab ainult Narvas, Eesti ja Venemaa piiril. Isegi kui keegi tahaks, siis see oleks küll kindel “ei”.\nKui otsisime lavastusele kohta, vaatasime algul ringi ka Tartus. Käisime siin ja seal. Meie saali mahub ainult 150 vaatajat ja selleks, et maja raha kokku saada, oleksime pidanud “Kremli ööbikuid” mängima kümme aastat [piletitega koguti raha, et osta välja teatrimaja, kus praegu rentnikuna tegutsetakse − toim.].\nSamal ajal postitas [turundusspetsialist] Liina Pulges, kes töötas tollal Narva muuseumis, sotsiaalmeedias pilte Narvast. Olin kunagi käinud Kreenholmi saarel, aga selle unustanud. Nüüd, neid fotosid nähes, otsustasime, et vaatame, mis seal on.\nKui Jaanus [Kreenholmi kinnisvara haldava OÜ Narva Gate tegevjuht Jaanus Mikk − toim.] näitas meile Varesesaart, saime kohe aru, et see on õige koht. Esiteks kannab tänav Joala nime. Mitte küll Jaak Joala, vaid mõisa järgi, aga see oli ikkagi märk.\nTeiseks voolab sealt läbi jõgi, mida Venemaa aeg-ajalt lüüsidega avab ja mis on ülejäänud ajal kuivanud jõesängina nagu unustuse jõgi. Sama nime kandis ka üks tuntumaid Joala laule. Ja kui Venemaa Jaak Joalal “lüüsid kinni pani”, siis ta kuivas staarina kokku.\nKui tulime Narva teist korda, juba suurema seltskonnaga, näitas Jaanus ühte tellist, millel on Joala märk. Loomulikult mitte Jaak Joala, vaid Joala mõisa tellisevabriku märk. Aga see oli viimane piisk. Kuna meie majakampaania sümboliks oli selleks ajaks ka telliskivi, sest see maja, kus me asume, on samuti tellistest, siis said kõik aru, et pääsu pole − Narva on parim koht selle lavastuse tegemiseks.\nJa tänu õigele valikule on 90 protsenti teatrimaja väljaostmise rahast praeguseks koos.\nÄkki järgmise maja ostame Narva? [Naerab.]


Tihedate puusade leevendamiseks venib 4 puusaliigendit - Koolitus\nKõige tavalisem kaebus, mille oma liikmetelt kuuleme, on 'mu puusad on nii pingul'. Vastus on alati: 'Proovige seda puusa painutaja venitust.'\nMiks on kõigi puusad nii pingul?\nAstuge samm tagasi ja mõelge, kus veedate suurema osa oma päevast. Kui olete noor sportlane, veedate suurema osa ajast tõenäoliselt koolis või võib-olla õnne korral töötades või harjutades ja isegi veidi aega kodus. Mõelge nüüd, millises asendis teie keha neil perioodidel on. Vean kihla, et veedate suurema osa päevast istudes. Võite klassis kõndida või praktikas joosta, kuid suurema osa päevast veedate istuvas asendis.\nNiisiis, keda see huvitab? Vale. Kõik on näinud seda väikest vanakeppi kõndivat vanameest, kes on peaaegu maani vahtides küürus. Mis sa arvad, kas ta alati nii kõndis? Vean kihla, et ta ei teinud seda. Võib-olla oli tal vigastus, mis kunagi korralikult ei paranenud, või võib-olla pärast aastaid ja aastaid sarnases asendis veetmist muutus tema keha järjest tihedamaks, kuni lõpuks lõpuks kummardus.\nSEOTUD: Oluline Puusa paindja Tugevdavad harjutused\nAja jooksul korduvad liigutused võivad muuta keha asendit.\nKui lihas kokku tõmbub, siis see lüheneb. Võtame näiteks biitsepsi. Liiga tehniliseks muutumata kinnitatakse biitseps küünarvarre ja õla külge. Kui teie biitseps tõmbub kokku, lühenevad need ja lähendavad neid kahte punkti. Puhkamisel naaseb lihas oma normaalse pikkuse juurde ja need kaks punkti liiguvad kaugemale. Teie bicepsi pidev kokkutõmbumine pika aja jooksul muutuks nad lühemaks isegi puhkeseisundis.\nSEOTUD: Puusatõmme on kõige olulisem harjutus, mida te ei tee\nMiks on mu puusad pingul?\nRakendage ülaltoodud kontseptsiooni oma puusadele. Kui istute, on teie puusad nõtkunud asendis. Seetõttu on puusa painutavad lihased lühenenud olekus. Tõenäoliselt veedate vähemalt kolmandiku oma päevast istudes. Mõelge, kui palju aega need puusaliigese lihased lühenevad. Palju. Aja jooksul muutuvad nad üha tihedamaks, kuni näete välja nagu vana mees pildil. Nii et kui te ei soovi selline välja näha, tehke allpool näidatud venitused.\nPuusa paindja venib proovimiseks\n1. Põlvepuusaliigese venitus\nAja oma puusa ette ja põlv maasse. Teie iliopsoaslihas, üks peamisi puusaliigeseid, on sügav lihas, mille venitamiseks on vaja isomeetrilist aktiveerimist.\nToo oma esijala kand teise jala püksitasku juurde. See joondab teie puusad ja võimaldab teil neid põrandale ajada, rõhutades venitust.\n3. Ämblikmehe venitus\nVõtke lai kaldus hoiak ja pööra pöörates oma jalga puusa üle keha.\nSEOTUD: Nädala võimlemine: Ämblik-M an Venitada\nmänguasjalugu 3 arvustus\n4. Puusaliigese painde mobiliseerimine\nVajutage vahtrulliks või lakrospall oma puusakortsu. Rakendage survet vastavalt vajadusele ja rulli koera purustamiseks rulli või palli edasi-tagasi. Kui leiate koha, mis on hell, keskenduge sellele ja rakendage veelgi suuremat survet, et aidata tihedusest vabaneda.\nParandage oma kükki 6 puusaliigutusega, mida saate kodus teha\nPuusa venib see kahekordne kui dünaamiline soojendus\nMiks peaksid kõik sportlased tegema pehmete kudede tööd\nRyan Obernesser võtab selles postituses arvesse ka reieluu vigastusi. Vaata järgi.\nkuidas ben affleckil läheb\nhirmu tänava halloweeni kostüüm\nkenny scharf: kui maailmad põrkuvad\ncarey mulligan paljulubav noor naine\narsenio hall tuleb Ameerikasse


Personalifirma: töötajate pidu hakkab läbi saama - Majandus\nPersonalifirma: töötajate pidu hakkab läbi saama\n12. juuli 2019, 10:25\nKontoritöö. Foto on illustreeriv. FOTO: Andriy Popov / PantherMedia / Scanpix\nManpowerGroupi kvartaalse uuringu raames küsitleti enam kui 59 000 tööandjat 44 riigist. Eesti lähiriikidest on praegu värbamise osas kõige optimistlikumad Rootsi ja Norra, kus 7 protsenti ettevõtjatest plaanib alanud kvartalis inimesi juurde palgata. Eesti inimestele töises vaates huvipakkuvatel turgudel Soomes ja Suurbritannias on värbamisplaan 4 protsendil ettevõtetest.\n«Nii nagu Euroopas tervikuna, on ka Eesti tööturul palju vastakaid sõnumeid,» rääkis Manpower Baltikumi tegevjuht Heigo Kaldra pressiteate vahendusel. «Hoogsa majanduskasvu aeg hakkab läbi saama ning saame rääkida ka struktuursest tööpuudusest vahelduseks valdavale tööjõupuudusele. Tallinnas ja Harjumaal on jätkuvalt ettevõtjad hädas, sest töötajaid pole kusagilt võtta, aga Ida-Virumaal ja Kagu-Eestis on keeruline kvalifikatsioonile vastavat tööd leida,» tõdes Kaldra.\n«Tööandjad peavad leidma täiendavaid lahendusi kas kaugtööks või inimeste transpordiks. Töötajate jaoks on jätkuvalt oluline võtmesõna ümberõpe, sest osa töid saavadki otsa ja tagasi enam ei tule,» lisas ta.\nUuringu raames küsitleti tööandjaid 44 riigist. Eelmise aasta sama kvartaliga võrreldes on kahekümne kuues riigis värbamisoptimism madalam, kaheteistkümnes kõrgem ja kuues püsinud muutumatuna. Täiendava värbamise osas kõige optimistlikumad riigid on praegu Jaapan, Horvaatia, Taiwan ja Uus-Meremaa, kõige pessimistlikumad aga Ungari, Hispaania, Itaalia ja Argentina.\nManpowerGroup on rahvusvaheline personaliettevõte töötajate värbamise ja renditeenuste alal. Manpower Eesti teenused hõlmavad kogu personalivaldkonda töötajate värbamisest ja rentimisest kuni sihtotsingu ja konsultatsioonideni.


Sõbrakuu Paf Live turniiril osales rekordarv mängijaid | PokerNews\nSõbrakuu Paf Live turniiril osales rekordarv mängijaid\n2014 Veebruar 24 PokerNews Eesti\nLaupäeval, 22. veebruaril Tallinnas toimunud Paf Live 2014. aasta teisel etapil osales 121 pokkerimängijat, mis on Radisson Blu Hotel Olümpias asuvas Olympic Casinos toimuvate igakuiste turniirisarjade mängijate osalemisrekord. 12 tundi väldanud turniiri võitis soomlane Eero Santanen, kes võttis teisele poole lahte kaasa karika ja 1771 eurot.\n70-eurose osalustasuga No Limit Holdem pokkeriturniiril pääses koheselt laudadesse 100 kõige kiiremat registreerujat, 21 mängijat lisandus aga läbi ootenimekirja esimese kuue mängutaseme jooksul. Ühtekokku moodustati 7471 euro suurune auhinnafond, mis jagunes 12 parima vahel.\nEsikolmik otsustas üsna võrdsete punktiseisude juures kokkuleppe sõlmida ning auhinnaraha võrdsemalt ära jagada - kõik garanteerisid omale 1300 eurot, teine sai 200 eurot rohkem ning võitja 471 eurot lisaks ja karika.\nPärast kokkulepet pidi esimesena lahkuma Taivo Sillaste, kes põrkas preflop soomlasega vastamisi vs . Mees mehe vastu duelli kaotas Vjacheslav Martõnenko, kes viimases jaotuses läks preflop miinimum tõstega kaasa ning flopil ja turnil tehtud Eero panused vastu võttis.\nViimaseks kaardiks asetas diiler lauale , mille peale Eero tõmbas hoo maha ja -ga masti tabamata Vjacheslav üritas all-in blufiga panka endale saada, kuid Eero callis koheselt -ga ning noppis turniirivõidu.\nPaf Live 22.02.2014: €70 Limit Holdem freezeout\n1. Eero Santanen - 1771*\n2. Vjacheslav Martõnenko - 1500*\n3. Taivo Sillaste - 1300*\n4. Andrus Kuklane - 709\n5. Christel Haller - 485\n6. Kai Morri - 388\n7. Karol Ottis - 298\n8. Gern Koha - 254\n9. Marko Kolk - 216\n10. Timo Öykkönen - 194\n11. Tomi Ariluoma - 179\n12. Martin H. - 171\n*mängijad sõlmisid rahalise kokkuleppe.\nLisaauhindu Pafi meenetega ja turniiripiletitega jagus tervele finaallauale ning parim naismängija ja mullipoiss teenisid uue tasuta võimaluse järgmisele Paf Livele, mis leiab aset 29. märtsil. Paf kostitas lisaks kõiki mängijaid Eesti Vabariigi sünnipäeva puhul kiluleibade ja valge viinaga. Turniiril toimunud sündmusi saab järelvaadata PokerNewsi live-blogis ning ürituse kõik pildid leiad meie Facebooki fännilehelt.\nParim moodus järgmisele Paf Live'le kvalifitseerumiseks on mängida Paf Spade pokkeritoas satelliit-turniire:\nLiitudes Pafiga just läbi meie portaali linkide anname me lisaks $2500 deposiitboonusele ainsana Eestis oma mängijatele kauba peale ka enam kui 1200 euro väärtuses freerolle aastas ning mitmesuguseid eripakkumisi ja lisahüvesid. Tasuta Paf SPade pokkeri tarkavara saad hankida siit.\nPaf Live avaturniiri esinelik jagas auhinnarahad võrdselt


Ülemaailmse Eesti Kesknõukogu (ÜEKN) täiskogu koosolek Stockholmis - Estonian World Review\nEestlased Saksamaal 03 May 2017 EWR\n21.-22. aprill toimus Stockholmi Eesti Majas ÜEKNi täiskogu aastakoosolek. Osalesid delegaadid 11 liikmesmaast: Ameerikast, Austraaliast, Inglismaalt, Kanadast, Leedust, Lätist, Rootsist, Saksamaalt, Soomest, Tschehhist ja Venemaalt, puudus Ukraina saadik. EÜSLi esindasid esimees Maie Kisis-Vainumäe ja aseesimees Meeli Bagger.\nPeale koosoleku avamist ning rakendamist sai sõna tervituseks EV suursaadik Rootsi Kuningriigis pr Merle Pajula.\nTööpäevade jooksul kuulati ära ÜEKNi eelmise aasta tegevus- ja majandusaruanded, revisjonikomisjoni aruanne, arutleti ning määrati kindlaks tegevussuunad ja kinnitati eelarve käesolevaks aastaks.\nEttekande tegi ka Rahvuskaaslaste programmi nõukogu esindaja, hr Andero Adamson. Tema sõnavõtu teemaks oli „ ÜEKN ja Rahvuskaaslaste programm“. Muuhulgas mainis A. Adamson, et Euroopa riikide seas paistab Eesti silma välismaal elavate rahvuskaaslaste suure hulga poolest. Eestlaste koguarv on ligikaudu 1,1 miljonit, millest välismaal elavad rahvuskaaslased moodustavad vähemalt 15%. Praegu toimiv „Rahvuskaaslaste programm 2014–2020“ on kolmas ning ta on jätkuks eelmistel perioodidel (2004–2008 ja 2009–2013) tehtule, panustades eestluse arendamisse välismaal. Programm lähtub eelkõige „Eesti keele arengukava 2011–2017“ meetmest, kuid on seotud ka mitme teise strateegilise alusdokumendiga nagu „Kultuuripoliitika põhialused aastani 2020“ ja „Lõimuv Eesti 2020“. Programmi üldeesmärgiks on, et välismaal elavatel eestlastel oleks side Eesti ja eesti kultuuriga, nende võimalik taaspöördumine kodumaale oleks lihtne ning kasvaksid võimalused levitada välismaal Eesti kohta objektiivset infot ja talletada väliseesti kultuuripärandit. Programmi aastane eelarve on ca. 750.000 €. Väga suurt rõhku pannakse väliseesti koolide toetamisele, nt keskmiselt rahastatakse aastas 90 kooliprojekti. Igaaastaselt toetatakse ka Euroopa eesti koolide õpetajate kokkusaamisi Emakeelepäeval, sel aastal Brüsselis.\nEelmise teemaga haakus EV Kultuuriministeeriumi asekantsleri pr Anne-Ly Reimaa esinemine teemal „Eestisse tagaspöördumise toetamisest“. Informatiivses sõnavõtus said kuulajad teada nii mõnegi huvitava fakti, nt et EV põhiseaduse § 36 järgi on igal eestlasel õigus tagasi pöörduda Eestisse. Tagasipöördumise toetust on võimalik saada kui kodumaalt on ära oldud vähemalt 10 aastat. Majandusliku toetuse maht ei ole suur, kuni 2.000 € inimese kohta. Integratsiooni Sihtasutus tegeleb otseselt toetuse jagamisega, lisaks sellele nõustab, jagab teavet ja osutab moraalset tuge ja igat tagasipöördumise juhtumit vaadeldakse eraldi ja otsustatakse eraldi. Toetuse jagamisel on prioriteetseks lastega pered. Aastatel 2010-2012 programmi „Talendid koju“, mille algatas Eesti Tööstus- ja Kaubanduskoda, raames naases Eestisse tagasi 27 inimest keskmise vanusega 20-30 aastat. Hetkel toimib portaal „Working in Estonia“, et kutsuda Eestisse tööle kvalifitseeritud tööjõudu. Eelmisel aastal oli nt Eestis väljaränd madalam kui sisseränd.\nSeejärel sai sõna pr Heilika Pikkov Riigikantseleist, Eesti Vabariik 100 välisprogrammi toimkonna liige. Pr Pikkov tutvustas juubeliüritusi, mis kestavad aprill 2017 - veebruar 2020. Programmi tarvis on loodud EV 100 äpp, mida on võimalik alla laadida netist www.ev100.ee, samas on leida ka väga palju juubeliga seonduvat infot.\nEV 100 avaürituseks oli 16. aprillil üleeestiline rahvamatk. Sel päeval möödus 100 aastat Eestimaa kubermangu ühendamisest Liivimaa kubermangu põhjaosaga, mille tulemusena tekkis Eesti riigi kontuur. Rahvamatk toimus läbi Eesti, mööda tolleagset piiri. Juubeliüritused lõpevad 2. veebruaril 2020, mil möödub 100 aastat Tartu rahulepingu sõlmimisest.\nProgrammi fookuses on lapsed ja noored. Programmi läbivaks lauseks on: Teeme Eestile kingitusi! Näiteks kingitus „Igal lapsel oma pill“ on kantud unistusest, et igal Eestimaa lapsel oleks võimalik õppida pillimängu. Tänaseks on selle projekti/ kingituse raames soetatud juba üle 1.000 muusikainstrumendi.\nLisaks suursündmustele on sel ajavahemikul planeeritud rida valdkondlikke projekte. Siinkohal olgu nimetatud vaid mõned.\nArhitektide ühisprogramm näeb ette korrastada väikeste kohtade südamikud, linnakeskused. Filmi- ja teleprogrammi raames valmivad uued filmid ning seriaalid, nagu näiteks A.H. Tammsaare „Tõde ja õigus“ I osa põhjal valmiv mängufilm, uus animafilm „Lotte ja kadunud lohed“ jpm. See valdkondlik projekt hõlmab ligi 1/3 juubeliürituste eelarvest.\n2018. aasta jooksul ilmub „Eesti saja aasta lugu“ kajastav 44 raamatust koosnev sari. Samanimeline teatrisari on aga ühiskingitus, mis käivitub selle aasta sügisel ja kestab 12 kuud. Igal kuul sünnib üks lavastus, mis käsitleb viimase 100 aasta ühte aastakümmet. Projektis osalevad 22 eesti teatrit.\nAjavahemikul 1. juuli kuni 31.detsember 2017, mil Eesti on Euroopa Liidu eesistuja, käivitub „EL eesistumise programm“, hõlmates ligi 150 üritust.\nMastaapseima projektina on planeeritud 15.08.2018 ülemaailmsed koristustalgud „Teeme ära“, mille käigus tahetakse kogu maailm ära koristada ja mis oleks eestlaste kingituseks maailmale.\n10. juulil 2017 toimub projekti „Soome 100 Eestis“ suursündmusena ühine kontsert Vabaduse väljakul ning samal päeval mängivad 100 meeskonda mõlemal pool Soome lahte omavahel jalgpalli.\nProjekt „Eesti Euroopa avalikus ruumis“ kaudu tahab Eesti end tutvustada maailma suurlinnades. Toimus konkurss ning võitjaks osutus Estonian Banksy, Edward von Lõngus, loovlahendusega „Digi-tänavakunst“, kus grafiti on põimitud ajaloo ja digitehnoloogiaga. Nt üks piipu popsutav eesti talumees, nii nagu ta 100 aastat tagasi välja nägi, pannakse liikuma digitaaltehnika abil ning animeeritult ta kas lehvitab möödujale või vangutab peab.\nKoosoleku üheks päevakorra punktiks oli vahearuanne töödest, esitas Marit Davey Ühendriikidest, pildiraamatuga „Eestlased laias maailmas – Ülemaailmse Eesti Kesknõukogu liikmesmaade lugu“. Pildiraamat on ÜEKNi kingitus Eesti Vabariigile 100. sünnipäeva puhul. Raamat peab valmima 2018. aastaks.\nMarcus Kolga Kanadast andis ülevaate Tallinnas asuva Okupatsioonide muuseumi omanike plaanidest, kavandatavatest ümberehitustest ja ekspositioonide rõhuasetuse muutustest. Järgnenud elavate arutluste käigus, otsustati hetkel jääda äraootavale positsioonile.\nKoosoleku teisel päeval tutvustas Sirle Sööt, ESTO 2019 peakomitee esimees, ürituse esialgseid plaane. ESTO esimesed päevad (27.-28.06.19) oleksid Helsinkis, seejärel kaks päeva Tartus (29.-30.06.19) ja neli päeva Tallinnas (01.07.-04.07.19). Soomes toimuvat organiseerivad sealsed väliseestlased. Eestis toimuv programm oleks koostöös Eesti Meestelaulu Seltsiga ja Tartu ning Tallinna linnavalitsustega. Peakomitee roll on hoida kõiki üritusi kontrolli all ja infot vahendada, kaasates kõiki ÜEKNi liikmesmaid ja väliseesti organisatsioone. Hea viis kõigi kaasamiseks oleks teema päevad: nt Kanada õhtu, Ameerika õhtu, temaatilised peod. Kuid kava on veel täiustamisel ja ESTO korraldajad ootavad soovitusi ülemaailmselt.\nLaupäeva pealelõunal toimus Rootsi Eestlaste Liidu (REL) ja Ülemaailmse Eesti Kesknõukogu (ÜEKN) eestvedamisel rahvusvaheline konverents ”Läänemere piirkonna julgeolek – ajalooline vaade ja tuleviku väljakutsed”. Peakõnelejateks olid Saksa ja Poola suursaadikud Stockholmis, kaasatud olid ka olulised valdkonna eksperdid ja poliitikud mõlemalt poolt Läänemerd.\nPärast Krimmi annekteerimist Venemaa poolt on julgeolekupoliitika muutunud olulisemaks kõikide Läänemere riikide jaoks. Suurendatud on kaitsekulutusi ja tihendatud on koostööd omavahel ja NATOga. Konverentsi eesmärgiks oli luua rahvusvaheline arutelufoorum kaasates valdkonna asjatundjaid, tegevpoliitikuid ja kodanikuaktiviste.\nKonverents keskendus Läänemere piirkonna julgeolekule nii ajaloolisest perspektiivist kui tulevikku vaadates. Konverentsi esinejatena astusid üles Saksa suursaadik dr Hans-Jürgen Heimsoeth ja Poola suursaadik Wiesław Tarka, ajalooprofessor emeritus Hain Rebas, ajaloolased David Linden Rootsist ning Ilmar Metsalo Soomest, Euroopa parlamendi liige Gunnar Hökmark, Atlandi Nõukogu Põhja-Euroopa direktor Anna Wieslander, suursaadik Eitvydas Bajarūnas Leedu Välisministeeriumist, Läti parlamendi EL komisjoni esimees Lolita Čigāne, Rootsi kindralmajor ja julgeoleku ekspert Karlis Neretnieks, Saksa Välissuhete Nõukogu direktor dr Jana Puglierin, prof Matthew Rhodes George C. Marshalli nimelisest Euroopa Julgeolekuõpingute Keskusest Saksamaalt, dr Mike Winnerstig Rootsi Kaitseuuringute Keskusest ning Riina Kaljurand, Rahvusvahelise Kaitseuuringute Keskuse teadur ja Lennart Meri konverentsi direktor. Päeva lõpetas kokkuvõttega dr Björn von Sydow, Riigipäeva kaitsekomisjoni ja Balti koostöögrupi esimees ja Rootsi riigikaitse konsultatiivkomisjoni esimees.\nKorraldajatena said sõna RELi esinduskogu esimees Leelo Pukk, ÜEKNi ja Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides esimees Marju Rink-Abel ja Elisabeth Bauer Konrad Adenaueri Fondist. Kokkuvõtte tegid Eestlaste Kesknõukogu Kanadas esimees Marcus Kolga ja REL esimees Sirle Sööt.\nKonverents sai teoks tänu Konrad Adenaueri Fondi ja NATO toetusele ning Lätlaste Keskorganisatsiooni Rootsis, Läti-Rootsi Ühingu, Leedu Keskorganisatsiooni Rootsis, organisatsiooni Frivärld, Poola Saatkonna ja Eesti Saatkonna abile. Konverentsi oli võimalik jälgida ka otseülekandes (upnorth.eu).\nKonverentsile järgnes pidulik õhtusöök ja tants Urmas Lattikase bändi saatel tähistamaks ühtlasi RELi 60. juubelit.


LÕÕGASTAV KEHAÕLI PHYTORELAX FIOR DI BACH MASSAGE NAISTELE 200 ML HIND | kaup24.ee\nLõõgastav kehaõli Phytorelax Fior Di Bach Massage naistele 200 ml\n€ 749 € 16 00 *\nToote kirjeldus: Lõõgastav kehaõli Phytorelax Fior Di Bach Massage naistele 200 ml\nväga meeldiv mandliõli lõhn;\nlõõgastab ja niisutab nahka;\nrikastatud babassuõli ja E-vitamiiniga;\nSisaldab Bachi lilli - see on doktor Edward Bachi algne meetod, mis aitab taastada normaalset emotsionaalset tasakaalu ja ületada nahaprobleeme.\nKasutamine: raputage enne kasutamist ettevaatlikult. Kandke keha nahale peale vanni või dušši. Laske tal imenduda.\nÜldine informatsioon tootest: Lõõgastav kehaõli Phytorelax Fior Di Bach Massage naistele 200 ml\nSoovitame osta koos: Lõõgastav kehaõli Phytorelax Fior Di Bach Massage naistele 200 ml\nSoovitame osta koos Lõõgastav kehaõli Phytorelax Fior Di Bach Massage naistele 200 ml\nKüsimused ja vastused toote kohta: Lõõgastav kehaõli Phytorelax Fior Di Bach Massage naistele 200 ml


Kasutajakonto loomine - Microsoft Windowsi spikker\nKasutajakontode abil saavad mitu kasutajat hõlpsasti ühte arvutit jagada. Igal inimesel võib olla eraldi konto isiklike sätete ja eelistustega, näiteks töölaua taust ja ekraanisäästja. Lisaks saab kasutajakontode abil määrata, millistele failidele ja programmidele kasutaja juurde pääseb ning milliseid muudatusi ta arvutis teha saab.\nKasutajakonto loomisel on teil kaks võimalust: kohalik konto oma arvutis või Microsofti konto, mis töötab kõigis Windows 8 ja Windows RT arvutites, mida kasutate. Soovitatav on kasutada Microsofti kontot.\nKui teie arvuti kuulub domeeni, saate luua kasutajakontosid, mis annavad kasutajatele juurdepääsu teie arvutile, kuid mitte domeenile. Domeeni kasutajakontosid saavad luua ainult süsteemiadministraatorid.\nKui teil on Microsofti kontoga probleeme, võite proovida käivitada Microsofti kontode tõrkeotsingu\n. See on automaattööriist, mille abil saate osasid probleeme välja selgitada ja neid automaatselt lahendada. See on saadaval ainult inglise keeles, kuid seda saab kasutada kõigi keelte jaoks.\nMicrosofti konto on meiliaadress ja parool, mida kasutate Windowsi sisselogimisel. Saate kasutada mis tahes meiliaadressi, kuid soovitatav on valida selline, mida juba kasutate sõpradega suhtlemiseks ja oma lemmikveebisaitidele sisselogimiseks. Kui logite oma arvutisse sisse Microsofti kontoga, saate oma arvuti ühendada enda jaoks oluliste inimeste, failide ja seadmetega. (Kui teil on vaja meiliaadressi, saame seda teile tasuta pakkuda.)\nKui logite sisse Microsofti kontoga, ühendatakse teie arvuti pilvega ja saate teha järgmist.\nOlete pidevalt kursis oma sõprade kontaktteabe ja olekuga, mida nad on värskendanud sellistes kohtades nagu Outlook.com, Facebook, Twitter ja LinkedIn.\nPääsete juurde sellistest kohtadest nagu SkyDrive, Facebook ja Flickr pärit fotodele, dokumentidele ja muudele failidele ning saate neid teistega jagada.\nTeie isiklikud sätted (sh kujundused, keele-eelistused, brauserilemmikud ja enamik rakendusi) sünkroonitakse mis tahes arvutiga, milles töötab Windows 8 või Windows RT ja kus olete sisse logitud.\nRakendusi saate hankida Windowsi poest ning kasutada saate neid kuni viies Windows 8 või Windows RT arvutis. (Mõne rakenduse jaoks on vaja kindlat riistvarakonfiguratsiooni.)\nMicrosofti konto loomiseks tehke järgmist.\nKoputage või klõpsake nuppu Kasutajad.\nKoputage või klõpsake käsku Lisa kasutaja.\nSisestage kasutaja Windowsi sisselogimise kontoteave. Seda saate teha kahel erineval viisil.\nKui teie lisataval isikul pole Microsofti kontot, looge uus konto. Sisestage meiliaadress, mida see isik kõige sagedamini kasutab.\nKoputage või klõpsake nuppu Edasi ja seejärel koputage või klõpsake nuppu Valmis.\nKohalik konto on konto, mille abil pääsete juurde ainult ühele arvutile. Kui loote kohaliku konto, on teil iga kasutatava arvuti jaoks vaja eraldi kontot. Teie sätteid ei sünkroonita teie kasutatavate Windows 8 arvutitega ja te ei saa kasutada eeliseid, mida pakub arvuti pilvega ühendamine. Kui soovite rakendusi Windowsi poest alla laadida, peate kasutama Microsofti kontot.\nKohaliku konto loomiseks tehke järgmist.\nKoputage või klõpsake käsku Lisa kasutaja ja seejärel koputage või klõpsake suvandit Logi sisse ilma Microsofti kontota.\nKoputage või klõpsake suvandit Kohalik konto.\nKui arvuti kuulub domeeni, siis võivad domeeni turbesätted lubada selle toimingu vahele jätta. Sel juhul võite soovi korral koputada või klõpsate nuppu Edasi. Kasutajad saavad hiljem omale ise parooli luua.


Eesti Joonisfilm – Vikipeedia\nEesti Joonisfilm on Eesti animatsioonistuudio.\nRein Raamat (eelkäija looja)\nEesti joonisfilmi kogemused ja ambitsioonid lubavad loomingulistele valikutele seada tingimuseks avatuse ja nõudlikkuse. Tegutsetakse kahel suunal – kitsamale vaatajaskonnale mõistetavate unikaalsete autori- ehk festivalifilmide ja laiale auditooriumile mõeldud kvaliteetsete (vägivallatute) koguperefilmide tegemisega. Mõlemas liinis on Eesti Joonisfilm rahvusvaheliselt konkurentsivõimeline. Stuudio autorid Priit ja Olga Pärn, Ülo Pikkov, Priit Tender, Kaspar Jancis kuuluvad oma töödega rahvusvahelisse animakogukonda. Neile on iseloomulik karikatuuri, absurdihuumori ja mõistuspärasuse koostoime ning mängulisus, isiklikkus ja mitmeplaanilisus lugude jutustamisel. Eesti Joonisfilmi tootmisvõimekus tugineb püsikoosseisulisel oskuskaadril – animaatoritel, puhtaksjoonistajatel, värvijatel ja 3D-animatsiooni spetsialistidel. Stuudiol on lai kontaktvõrk siseriiklikus ja rahvusvahelises erialases ruumis. Osaletakse festivalide žüriides, töötubades, filmiturgudel. Korraldatakse piiriülest koostootmist. Eesti Kunstiakadeemia 2006. aastal käivitunud animatsiooni õppesuuna juhtivateks õppejõududeks on Joonisfilmi taustaga Priit Pärn ja Ülo Pikkov. Filmi mõte tuleb autorilt, vorm erinevate kunstiliikide sulamist. Seega leiab Eesti Joonisfilmi filmides väljenduse ka eesti kaasaegse kunsti, kirjanduse, helikunsti ja teatri vaimne potentsiaal.\n2 Praegused filmitegijad\nAsutatud 22. detsembril 1993, kui kadus riigiettevõte Tallinnfilm.\nEesti Joonifilmil oli palju eelkäijaid. Üheks esimeseks verstapostiks oli 1931 ilmunud „Kutsu Juku seiklusi“ (helindatud must-valge groteskne multifilm, mille autorid olid Voldemar Päts, Elmar Janimägi ja Aleksander Teppor). Areng joonisfilmi vallas kiirenes peale Teist maailmasõda, kui 1947 loodi Tallinnfilmi tiitrite animatsiooniosakond. Seal töötas tervelt üksteist aastat Elbert Tuganov, enne kui Eesti lõi Eesti esimese animastuudio – Tallinnfilmi nukufilmi. Esimese nukufilmi „Peetrikese unenäod“ (1958) juures töötas kunstnikuna juba ka Rein Raamat, Tallinnfilmi tulevase joonisfilmi stuudio looja. 1960. aastatel loodi juba esimesi animeeritud reklaame Eesti Reklaamfilmile ja valmisid kaks joonisfilmi Eesti Telefilmile. 1971 loodi Tallinnfilmi joonisfilmistuudio, mis kestis kuni 1994. aastani, millal Tallinnfilm lõpetas töö. Asutaja ja juhtrežissöör oli Rein Raamat. Esimesed Eesti joonisfilmid olid „Veekandja“ ja „Vari ja tee“ (1971, kunstnik Rein Raidme). Stuudio tuumikautoriteks kujunesid Rein Raamat, Avo Paistik ja Priit Pärn. Rahvusvahelise tunnustuseni jõuadis Eesti joonisfilm Rein Raamatu filmidega „Lend“ (1973, kunstnik Aili Vint) ja „Kütt“ (1976, kunstnik Rein Tammik). R. Raamatu kaalukamateks töödeks jäävad „Suur Tõll“ (1980, kunstnik Jüri Arrak) ja „Põrgu“ (1983, kunstnik Eduard Wiiralt). Rahvusvaheliselt tuntuim ja pärjatuim endise Tallinnfilmi joonisfilmi stuudio liige on Priit Pärn. Pärna sel perioodil enim auhinnatud filmid olid „Eine murul“ (1987) ja „1895“ (1995 koos Janno Põldmaga). Tuumiku kõrval said oma esimesed joonisfilmid teha ka Ando Keskküla, Rein Tammik, Peep Pedmanson, Leo Lätti, Heiki Ernits, Valter Uusberg, Mati Kütt, Riho Unt, Airi Eras.\nEesti Joonisfilmis valmis aastal 2000 laste ja kogupere Lotte-sarja esimese osa – "Lotte reis lõunamaale" (seda müüdi 30 maale Euroopasse, Aasiasse ja Lõuna-Ameerikasse. See pani aluse Lotte-vaimule, mida on autorid Janno Põldma, Heiki Ernits ja Andrus Kivirähk täpsustanud ja edasi arendanud sarja uutes osades. 2006. aastal käivitus animatsiooni õppesuund Eesti Kunstiakadeemias. Selle juhtivateks õppejõududeks on Joonisfilmi taustaga Priit Pärn ja Ülo Pikkov.\n2013. aastal valmis Heiki Ernitsa ja Andrus Kivirähki "Leiutajateküla Lotte" digitaalne raamat tahvelarvutitele.\n1992 – "Hotell E"\n1995 – "Plekkmäe Liidi"\n1995 – "Tallinna legendid"\n1995 – "1895"\n1996 – "Gravitatsioon"\n1997 – "Tom ja Fluffy"\n1998 – "Bermuda"\n1998 – "Porgandite öö"\n1999 – "Viola"\n1999 – "Armastuse võimalikkusest"\n2000 – "Lotte reis lõunamaale"\n2001 – "Peata ratsanik"\n2001 – "Mont Blanc"\n2001 – "Superlove"\n2001 – "Lepatriinude jõulud"\n2002 – "Weitzenbergi tänav"\n2002 – "Kontsert porgandipirukale"\n2003 – "Ahviaasta"\n2003 – "Karl ja Marilyn"\n2003-2005 – "Frank ja Wendy"\n2006 – "Sõnum naabritele"\n2006 – "Elu maitse"\n2006 – "Leiutajateküla Lotte"\n2006 – "Maraton"\n2007 – "Must Lagi"\n2007 – "Seinameistrid"\n2007 – "Üks"\n2008 – "Dialogos"\n2008 – "Elu ilma Gabriella Ferrita"\n2008 – "Köögi dimensioonid"\n2009 – "Krokodill"\n2009 – "Õhus"\n2010 – "Tuukrid vihmas"\n2011 – "Lotte ja kuukivi saladused"\n2012 – "Villa Antropoff"\n2012 – "Ussinuumaja"\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 http://www.joonisfilm.ee/stuudio\n↑ Tahvelarvutitele valmis 6-eurone Lotte rakendus, e24, 14. veebruar 2013\nEesti joonisfilmi koduleht\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Eesti_Joonisfilm&oldid=6071541"\nLehekülje viimane muutmine: 23. märts 2022, 13:22\nSelle lehekülje viimane muutmine: 13:22, 23. märts 2022.


7. mai 21:05\nJagan siin oma reisiblogi esimest postitust selle talve pikast reisisit. Esialgne plaan oli L-Euroopas talvituda ja Euroopale ring peale teha, aga nagu ikka pikkade reiside puhul, midagi ei ole kivisse raiutud, plaanid muutuvad. Tahan selle postitusega teha ka kummarduse trip.ee ees, kuna leidsin siit endale sügisel toreda reisikaaslase, kellega selle pooleaastase avastusretke edukalt koos tegime. Selles postituses kirjutangi lühidalt reisi ettevalmistamisest: suurtest ideedest ja reaalsusest, kämpari ehitusest ning reisikaaslase otsingutest.\n26. mai 21:17\nVäga lahe! Lugesin reisikirja esimese osa, ja ootan järgmist.\nSama siin, ma ka pikalt juba mõtlesin et peaks talve olema hoopis Euroopas, ja mitte jälle kuus kuud Aasias, nagu seda igal talvel tehtud. Selgus kiiresti et Hispaania lõunatipus on juba novembris nii külm, et autos elada ei saa. Moroccos päeval soe, öösel liiga külm.\nIgal suvel olen vähemalt 1 kuu autoga Itaalias, Hispaanias, ja see on lahe, superodav seiklemine. Paraku kui õues on 10C ja tuuline, siis vaid pikutad autos, ja see pole päris see, seda saab kodus mugavamini teha.\nNii kurb et autoga Euroopas talvituda ei saa, oleks 5 kraadigi soojem!\nHuviga ootan kui kaua te vastu pidasiti, arvestades et hakkasite Eestist autoga liikuma oktoobris. Las ma arvan :) detsemriks oli selge et autoga talvituda pole mõistlik. Aga huvitav kuidas reis kujunes!\n26. sept 20:54


Ekspert: Taavi Aasa alluvad viivad meid krahhini - Autogeenius\nEkspert: Taavi Aasa alluvad viivad meid krahhini\nPärtel-Peeter Pere, Future Place Leadershipi tegevjuht ütleb, et Tallinn linn otsustas juba 17 (!) aastat tagasi, et linn peaks kuuluma inimestele, mitte masinatele. Millegipärast leiab aga linnavalitsus pidevalt põhjusi üldplaneeringutest, transpordi arengukavadest ja peatänava planeerimisest taganemiseks.FOTO: POSTIMEES/Scanpix\nLinnaruumi ekspert Pärtel-Peeter Pere leiab, et Tallinna linn peaks viivitamatult leidma linnaplaneerimisameti juhi Ignar Fjuki asemel uue inimese, sest vastasel juhul ootab meid kõiki ummikutes passimine ning meeletu autostumine.\n5. nov. 2018 kell&nbsp14:04\nKui ma Sinuga eelmisel nädalal telefonis vestlesin ja värskest Ignar Fjukiga ilmunud intervjuust tsitaate ette lugesin, ei olnud sa just rõõmus. Miks?\nIgnar Fjuk, Tallinna Linnaplaneerimisameti juht, näitas avalikult hiljuti Eesti Ekspressi intervjuus, kuivõrd vähe ta sellesse ametisse sobib kui vaadata tema teadmisi hea linnaruumi ja rattanduse teemal. Esiteks, milline nägi välja üldse tema läbipaistev ametisse valimine?\nTeiseks, Fjuki ja Priit Hõbemäe intervjuu oli nagu kahe üksteise eelarvamusi kinnitava mehe feissarivestlus. Hõbemägi, uuriv ajakirjanik, lahmis ja toorutses, Fjuk läks asjaga lihtsalt kaasa: rattandus olla kitsa segmendi privileeg, noorte ja tervete oma.\nSee on täiesti ebaadekvaatne jutt.\nKopenhaageni regioonis sõidavad 66-84 aastased rattaga keskmiselt 1km päevas. Korralike rattateede olemasolul saavad seal sõita ka kätega väntavad inimesed invajalgratastel.\nFjuk ütles, et “enamik inimesi ei peaks sellises pikaks venitatud linnas hakkama jalgsi käima või rattaga sõitma.” Ega keegi pole ju palunudki, et ENAMUS hakkaks käima. See pole ju eesmärk.\nÜks 21. sajandi linnaplaneerija pidanuks valgustama ajakirjanikku, tuletades talle meelde arvudes ja näidetes, mis mujal hea elamiskvaliteediga linnades tehakse ning toonitama, et parem ratta-, jalgsi- ja ühistranspordiliiklus kesklinnas võimaldaks Hõbemäel endal seda lihtsamalt Rannamõisast autoga liigelda.\nTallinnas sõidab alla 2% inimestest rattaga ja Helsingis samal ajal üle 10%. See ainuüksi näitab kõige ilmekamalt kuivõrd ajast maha jäänud on Tallinn. Linn otsustas hiljuti, et järgmised 5 aastat tehakse kergliiklusteid äärelinnadesse: see on risti vastuolus Tallinna Rattastrateegia 2018-2027 soovitusega alustada kesklinnast ja keskenduda võrgustikule, et aastaks 2027 oleks jalgrattaga sõitmist kõigist liikumistest 11% ning kodu ja kooli vahel liikumistest 25%.\nTallinna linn on ju eksperte kaasanud ja vähemalt näiliselt justkui tahaks inimeste elu paremaks muuta?\nTallinna Peatänava ja jalgrattastrateegia elluviimine näikse takerduvat kaunikesti tüüpilise Eesti juhtimise taha: tehakse plaan: kaasavalt, koos ekspertidega isegi ja praktilise teejuhisega. Aga seda ei viida ellu, sest alluvad või uued inimesed kas ei tea või ei huvitu sellest.\nNii ta riiulisse läheb. Tegelikkuses valmib tänaval hoopis pooltoores lahendus ehk näide, kuidas just selliseid asju – nt jalgrattateid – teha ei tohi.\nSelgita, miks üldse on oluline peatänavast ja jalgrattastrateegiast rääkida. Miks see üldse ühele linnakodanikule korda peaks minema?\nTallinnasse ei mahu lihtsalt kõik autod ära. Asi läheb hullemaks, kui ainuüksi praegu valmivaid arendusi Kesklinnas ja Põhja-Tallinnas vaadata.\nKõikidel inimestel on võrdne õigus nõuda turvalist linnaruumi. Kõik liiklejad on võrdõiguslikud, liikugu nad auto, rattaga, jalgsi või ühistranspordiga. Tallinnas see nii ei ole.\nPõhjamaades, kus on sama kliima, on saadud aru, et…\n1) autod ei mahu linna ära\n2) mida rohkem inimesi liikleb ratta, jala või ühistranspordiga, seda rohkem ruumi jääb neile, kes ei saa muu kui autoga liigelda.\nStockholmis on rattaliikluse osakaal kasvanud 10 aastaga 70% ja aastaks 2030 soovitakse, et 15% liiklejaist oleks rattal.\nHelsingis on vastav näitaja üle 10% ja aastaks 2020 soovitakse, et see oleks 15%, sest linna enda sõnul loob see atraktiivset linnaruumi, tänavatele tekib elu. Soomes liigub liikluses keskmiselt rattaga 8% elanikest. Oulus talvel 9%.\nTaanis sõidavad 25% lastest iga päev rattaga kooli.\nSoojemas ja vaesemas Ljubljanas on kesklinn autovaba. Need on elementaarsed asjad.\nAga Tallinna linn rajab ju Reidi teed. Väidetavalt just selleks, et meil kõigil liikumine sujuvamaks läheks?\nTallinna Tehnikaülikool on mõõtnud, et Reidi tee ei saa mitte kuidagi toimida transiidikoridorina Viimsi, Lasnamäe ja Lääne-Tallinna ühenduslülina. See on mõõdetav fakt (vt nt Linnafoorumi postitused #LinnadInimestele 23-24 oktoober).\nTaavi Aasal oli täiesti õigus kui ta nimetas Peatänavat Tallinna suurimaks innovatsiooniks (PM 18.10.2016) ja avalikuks ruumiks, kus jaekaebandus justnimelt selle tõttu kasvada saab (EPL, 4.02.2016). Peatänav ja rattastrateegia käivad käsikäes ning peegeldab terviklikku lähenemist linnaruumile.\nKahjuks on täna äärmiselt raske näha, et Fjuki esindatud mõtteviisiga need asjad planeeritud kujul teoks saavad. See on juhtimisküsimus Taavi Aasale.\nKuidas Sa ise tunned end liiklejana Tallinna kesklinnas?\nTallinnas kesklinnas on väga ebameeldiv, kohati ohtlikki jalgrattaga liigelda. Linnaplaneerimisel ehk kvaliteetse, kõigile kättesaadava ning kohalikele äridele soodsa linnaruumi loomisel kehtib 8-80 põhimõte. Kui tänav on turvaline ja seal on tegevusi nii 8 kui ka 80 aastastele, siis on ta seda ka teistele. Tallinna kesklinn seda ei ole.\nKus peaksid rattad hommikul kell 8.15 või õhtul kell 17.15 liiklema? Autojuhtide vahel, keda linn niigi on nurka surunud ja tigedaks ajanud? Ratas ei tohi olla bussirajal, kõnniteel; paljud autojuhid arvavad ka, et ei tohiks olla sõiduteel. Kes tahab rattaga sõita, mingu kuhugi terviserajale? See ei ole ju sel juhul liikumisvahend, vaid ajaveetmise vahend, see on eraldi teema.\nKesklinna ärid hädaldavad, et kui autoga nende poe ette ei saa, siis surevad nad välja. See, mis toimub Pärnu mnt-l Vabaduse platsi ja Roosikrantsi vahelisel lõigul pidavat olema elav tõestus sellest – ükski äri seal üle aasta vastu ei pea.\nSeal ei ole inimesi, sest need rattateed pole ülejäänud võrgustikuga ühendatud. Veerennist tulles näiteks on vastas keeruline ja ohtlik Liivalaia ristmik ning siis ühesuunaline Peeter Süda tänav.\nMe tegime Peatänava projekti jaoks uuringu, kuidas avaldab inimkeskne ehk vähemate autodega ruum otsest positiivset mõju jaekaubandusele kuna ratturid ostavad sama palju kui autojuhid või rohkemgi, kuna peatuvad poodides tihedamini. Seal on näiteid Dublinist, Torontost, Malmöst ja mujalt. Äride käive kasvab, sest tänavale ilmub rohkem inimesi ja ligipääsetavus paraneb.\nOtsesest, mõõdetavast majanduslikust kasust rahvatervisele, SKTle ja kliimamuutuse vastu võitlemisest rääkida on samuti väga oluline. Mida teeb Terviseamet või Sotsiaalministeerium inimeste tervise ja igapäevase rattaga liikumise nimel? Kelle vastutus see on? Äsja oli uudis, et Eestis liigutavad lapsed end liiga vähe.\nViimati vahendas Soome Taloussanomat, et igapäevane rattaga tööle-kooli-koju liiklemine vähendab vähki haigestumise riski poole võrra. Eestis nendest asjadest ei kirjutata, vaid opereeritakse eelarvamuste tasandil.\nMida Tallinna linn siis ikkagi tegema peaks?\nTaavi Aasal on laua peal Peatänava projekt, teekaart aastani 2027 ning üle lahe Helsingis asub maailmatasemel elukeskkonnaga linn praktilise eeskuju ammutamiseks. Samal ajal on tal laua taga inimesed, kes eiravad Peatänava lähteülesannet ja Tallinna Jalgrattastrateegiat. Aas on seega olukorras, kus tal on juhina võimalus päästa linnaruum märgatavast halvenemisest ja pikaajalisest kahjust võttes tööle ajutiselt avaliku (rahvusvahelise?) konkursiga uus inimene. Näiteks võiks teha ettepaneku Anne Stenrosile, Helsingi linna endise disainijuhile, kes hoiab Tallinna arengutega end kursis. Ta oleks suurepärane kandidaat.\nMiks need rattad siis nii tähtsad on? Kas liikluses pole tähtsamaid probleeme?\nAvaliku ruumi kvaliteedi määrab see, kuidas inimesed liiguvad ja mida nad teha avalikus ruumis teha saavad. Ebaturvaline ja mitte mingeid tegevusi pakkuv keskkond tõrjub inimesi jalgsi liikumisest, ühistranspordist ja rattakasutusest.\nMadala kvaliteediga ruum soosib autokasutust, kuna auto on ainuke võimalus ennast lähtekohast sihtkohani linnaruumist isoleerida. Ehk mõtteviis “Ruttu! Milleks peatuda, siin pole midagi teha.”\nSellise linnaruumi loomise tulemustel istutakse ummikutes. See pole juhus, vaid inimeste tehtud otsuste tulemus. Haabersti ringristmik ehitati valmis – ja nüüd istutakse Hipodroomi juures ummikus. Linn tekitab samasugust nõudlust aina juurde.\nAvaliku ruumi kvaliteet on otseses, mõõdetavas seoses kinnisvarahindadega, kohalike äride ja poodide käivetega. Inimestel on rahaliselt kasulikum elada mitte autostunud linnas.\nNagu mujal on aastakümneid praktikat ja uuringuid näidanud ning nagu eksperdid väsimatult peaga vastu seina joostes rõhutavad: mida rohkem ja laiemaid autoteid ehitatakse, seda rohkem on autosid. Mida rohkem on kõnni- ja rattateid, seda rohkem on inimesi. (Vt lisa http://peatanav.ee/uudised)\nMis on peamine põhjus, miks kõik autod jätkuvalt kesklinna trügivad?\nSest selleks on loodud võimalused ja ringi ei viitsi keegi missioonitundest niisama sõita. Ülemiste ristmiku 100 mln euro investeeringu õigustus oli, et autosid südalinnast ringi sõitma suunata.\nKuidas autode pealetungi kesklinna lõpetada saaks? Suhteliselt krõbedad parkimistasud meil ju juba on.\nLahendus on Aasa töölaual: Peatänava kontseptsioon: vastavalt lähteülesandele valminud arhitektide töö.\nKui Tallinn oleks otsustanud 10 aastat tagasi, et kesklinn peab kuuluma jalakäijatele ja ratturitele, milline pilt võiks meie pealinnas siis täna olla?\nSee otsus on kirjas 2001 (!) aasta üldplaneeringus ja 2010 aastal koostatud transpordi arengukava laadses dokumendis (mida ei kehtestatud ja mis on üldiselt autokeskne) ja mitmetes teistes arengudokumentides. Tundub, et need lihtsalt seisavad riiulis.\nKui need Sinu soovitused arvesse võetaks, kui kaua läheb aega, et linnapilt päriselt ka normaliseeruks ja südalinn olekski mõeldud inimestele, mitte masinatele?\nPeatänav on võimalik ellu viia 3-4 aastaga kui linn pühenduks samaväärselt kui Haabersti ristmikule ja kui Reidi teele – mille üks põhjendusi oli Peatänav.\nPeatänava loomine on pretsedent ja näitab, kuidas Eestis linnu järgmised 10 aastat mõtestatakse ja ehitatakse.\nKas Sul on ettepanekuid, mida peaks tegema?\nMul on mitmeid ettepanekuid, kuna ma töötan igapäevaselt Põhjamaades linnade atraktiivsusega. Viis peamist:\nTallinna Linn peaks näitama avalikult ja läbipaistvalt, kes, kuidas ja millal mõõdab, et aastaks 2027 oleks Tallinnas rattaliiklus kõigist liikumistest 11% nagu planeeritud.\nTeiseks, Tallinna linnal on vaja võimalikult kiiresti uut linnaplaneerimisjuhti, kes mõistab, mis loob kaasaegset linnaruumi ning kuidas juba vastuvõetud (!) Tallinna Jalgrattastrateegia selles rolli mängib.\nTallinna linn saab katsetada (!) kesklinnas (!) väga lihtsaid ajutisi lahendusi maist septembrini näiteks , kus suletakse autodele miski tänava osa, ehitatakse hästi disainitud puidust välimööbel ja luuakse parem linnaruum ning mõõdetakse, kas inimesi peatub seal rohkem, kas ettevõtete käive kasvab jne. Põhjamaades on see tavaline. Dabrowa linn Poolas katsetab. Näiteid jagub. Katsetage! Küsige: “mis siis kui” ja proovige.\nTallinna linn saab tõsiselt võtta rahvusvahelisi autovaba tähistamist septembris ja sulgeda mõne südalinnas (!) oleva tänava liiklusele.\nTallinna linnavalitsuse tööreis Helsingi jalgrattateedel – kogemaks, kuidas ühest linnaosast teise pääsemine välja peab nägema.


Kaks uut artiklimonograafiat kirjanduse osakonna õppejõududelt | Välisveeb\nKaks uut artiklimonograafiat kirjanduse osakonna õppejõududelt\nÄsja ilmus Tartu Ülikooli Kirjastuselt kaks väärt artiklimonograafiat: Arne Merilai “Tõstan titsi taade” (423 lk) ja Mart Velskri “Luulejutud” (463 lk). Sarja uus palendaja on Asko Künnap.\nÜks võrukeelne maletaja olevat mängides ikka ütelnud: „Tõstan titsi taade.” Seda humoorikat, trohheilist alliteratsiooni võiks nõnda tõlkida: panen prussi paika. Pealkiri rõhutab kirjandusteaduse loovat ja kehtestavat, transformatiivset funktsiooni. Raamat koondab autori viimase kümne aasta käsitlusi, kokku nelikümmend üks kirjutist. Esimeses jaos on resümeega, teises resümeeta akadeemilised artiklid. Kolmandas osas on arvustused ja esseed, mis resümeerivad midagi olemuslikku autorite ja teoste kohta. Neljas tsükkel pakub nii isiklikke resümeid kui ka kunstilist kokkuvõtet. Paar arutlust ilmub esmakordselt.\nSõnaraamat ütleb, et luulejutt on „luiskelugu, loba” või ka „muinasjutt”. Luulejutuks on mõnikord nimetatud jutustavat luulet, aga nõnda on nimetatud ka luulelise kallakuga proosat. Selles raamatus on tekste pigem neljandas tähenduses: luulejutt on jutt luulest, tekst luule teemal. Keegi ei keela samas pealkirjale kolme esimest tähendust juurde mõelda.\nMart Velsker on uurinud ja õpetanud eesti kirjandust ning tegelenud eriti palju eesti luulega. Ta asus Tartu Ülikooli õppejõuna tööle 1994. aastal. Artiklid ja arvustused, mis selles köites ilmuvad, on valminud aastatel 1994–2020.\nTeatriteaduse tudengite kingitus teatriteaduse 30. aastapäevaks\nTeatriteaduse tudengite kingitus teatriteadusele.\n11.-12. juuni toimus Liinakuru kevadkool. Loe lähemalt!\nTeatriteaduse eriala tähistab 30. juubelit\nTeatriteaduse eriala tähistab peagi oma 30. juubelit.


10:05 | Eesti Vabariigi Valitsus\nVabariigi Valitsus kiitis tänasel istungil heaks avaliku teenistuse koolitusprioriteedid 2003. aastaks. Prioriteedid kinnitati vastavalt Vabariigi Valitsuse 17.04.2001 istungil (17.04.2001 istungi protokoll nr 19 , päevakorrapunkt 4) heaks kiidetud "Avalike teenistujate koolitussüsteemi põhimõtete" punktile 6.3.2 ning need valmistas ette Riigikantselei.Avalike teenistujate koolitusprioriteetide eesmärgiks on selge iga-aastaste rõhuasetuse seadmine ja koolitustegevuse eesmärkide seostamine Vabariigi Valitsuse kavandatavate tegevuste ja reformidega. Prioriteedid on aluseks tsentraalsete koolitusvahendite kasutamisele näidates ära kõige olulisemad sekkumiskohad avaliku teenistuse arendamisel. Tsentraalne koolitus on vajalik ühtse oskusteabe kujundamiseks olulistes valdkondades ja kasulik koolitusressursside säästlikumaks ning sihipärasemaks kasutamiseks. Eelnõu kohaselt 2003. aasta avaliku teenistuse koolitusprioriteedid on:1) uus “Avaliku teenistuse seadus”2) palgakorralduse muudatused uue “Avaliku teenistuse seaduse” jõustumisel;3) haldusõiguse üld- ja eriosa;4) karistusõigus ja väärteomenetlus;5) Euroopa Liidu alane koolitus;6) elektrooniline asjaajamine;7) strateegiline juhtimine .Nimetatud koolitusprioriteedid avalikustatakse Riigikantselei koduleheküljel ja nad on aluseks erinevatele koolitajatele koolitusprogrammide koostamisel. Koolitusprioriteetide tulemusena:. tekib selge seos avaliku teenistuse aktuaalsete ja prioriteetsete eesmärkide ning ametnike koolituse vahel;. paraneb avalike teenistujate koolituse süsteemsus ja mõjusus;. muutub paremini jälgitavaks ja hinnatavaks koolituse tulemuslikkus;. suureneb avalike teenistujate koolitusprogrammide omavaheline kooskõlalisus ja koolitusel pakutava oskusteabe sisuühtsus. Prioriteedid nr 1. ja 2. rakenduvad kui Riigikogu võtab vastu menetluses oleva "Avaliku teenistuse seaduse" uue eelnõu.


NATO tippkohtumisel võib olla kaalul Balti kaitseplaanide tulevik\n3. detsember 2019 kell 11:45\nTürgi president Tyyip Recep Erdogan ütles enne Londonisse siirdumist peetud kõnes, et Ankara ei kiida heaks Poola ja Balti heidutusoperatsioonide jätkamist, kui NATO liitlased ei tunnista Kurdistani Tööparteid terrorirühmituseks ega toeta Türgi sõjalist operatsiooni Põhja-Süürias. Foto: AP/Scanpix\nAllianssi 70. aastapäeva tähistav Londoni tippkohtumine on alanud tormiselt ja riigipeade avalduste põhjal võib eeldada, et Baltikumi kaitseplaanidest võib saada kauplemisobjekt Türgi ja teiste liitlaste vahel.\nJuba eelmisel nädalal sai selgeks, et Suurbritannias on kõne all kaks peamist küsimust – liitlasriikide kaitse-eelarved ja Türgi sõjaline operatsioon Põhja-Süürias. Kuigi sõnumid on närvilised, leidis rahvusvahelise kaitseuuringute keskuse analüütik Martin Hurt Äripäeva raadio hommikuprogrammis, et NATO ühtsus pole siiski veel ohus.\n3. detsember 2019 kell 9:27\nUSA presidendi Donald Trumpi administratsioon teatas eile, et plaanib kehtestada mitmele Prantsusmaa kaubale 100% tariifi, sest prantslased lajatasid USA firmadele digimaksuga.