Arabere og Kabyler.\nForside | Indhold | Nyhedsmail | Om websiden | E-mail\n"Arabere og Kabyler".\nRejseskildring fra Algeriet af Carit Etlar.\n"Berlingske Politiske og Avertissementstidende".\nDen 1. maj 1867.\nI 1867 fik Carl Brosbøll (Carit Etlar) "Det Anckerske Legat" som den ene af fire kunstnere: en maler, en billedhugger, en komponist og en digter. Legatet var bestemt som hjælp til udenlandsrejse, og var første gang blevet uddelt i 1861.\nLegatportionen var fra starten på 86.500 rigsdaler. Hvis man bruger den lidt usikre omregningsmetode at omregne gennem lønninger, så ville det i vore dage svare til et beløb på et stykke over millionen. En ganske anseelig sum.\nAt søge efter tatere i Jylland netop i disse år, var ikke længere aktuelt, for det var netop i disse år at Meïr Aron Goldschmidt gennemrejste Jylland for at finde taterne.\nGoldschmidt havde to år tidligere, i 1865, fået udgivet første del af sin Jyllandsrejse "Dagbog fra en Reise paa Vestkysten af Vendsyssel og Thy".\nOg netop dette år hvor Etlar modtog legatet, i 1867, rejste Goldschmidt rundt i Hedeegnen i Jylland, en rejse der resulterede i bogen der udkom samme år: "En Hedereise i Viborg-egnen", og hvori Goldschmidt måtte konstatere: at der så godt som ingen ægte tatere var tilbage i Jylland.\nLegatportionen var desuden bestemt for en udenlandsrejse, så Carit Etlars beslutning om at rejse til landet Algeriet, der små tyve år tidligere var blevet indlemmet som en del af Frankrig, var oplagt. Her i udkanten af Europa fandtes det ægte, og som Etlar skriver i første kapitel: "hvor Du idag møder de samme Aasyn, samme Sæder, samme Dragter, som den Dag første Mosebog blev skreven, hvor den moderne Civilisation endnu ikke har udslettet en eneste af Folkeslagenes Eiendommeligheder".\nAnkommen til Algeriet konstaterer Etlar da også at han endelig havde fundet noget ægte i Algeriet, og at man:\n...ved ethvert Skridt staaer paa et Blad af Fortidens Historie, hvor Du endelig seer Dig selv omgiven af Fortidens endnu levende Minder, mellem disse bibelske Jøder, disse mørke gulbrune Arabere, med filtret Skæg og Øine, der gjennembore som en Kaardespids.\nCarit Etlars "Arabere og Kabyler" indeholder følgende kapitler:\n2. Mostaganem og Mazagran.\n4. Fra Oran til Dahra.\n5. Landskabet Dahra.\n8. Kabylernes Eiendommeligheder.\n9. Sagn blandt Kabylerne.\nRejseberetningen fra Algeriet, "Arabere og Kabyler", udkom på Chr. Steen og Søns Forlag i 1868.\nOg året efter (1869) i en svensk oversættelse: "Araber och Kabyler", udgivet af Associations-Boktryckeriet i Stockholm, og oversat af C. H. Atterling.\nIllustrationerne i "Arabere og Kabyler" er signeret "Rosenstand", hvilket vil sige at de er fremstillet af xylograf Johan Frederik Rosenstand (1820-87).\nHvorfra Rosenstand har hentet sine originale motiver vides ikke. Men det er tænkelig at Etlar selv har tegnet nogle rå skitser undervejs, der rentegnet kan have været grundlaget for Rosenstand billeder. Noget lignende var jo sket i forbindelse med udgivelsen af Augusta Etlars "Fredsfyrsten" i 1899, hvortil nogle af Etlars egne skitser var brugt - efter at være blevet "rentegnet".\nEt par tilføjelser.\n"Mine Kæreste Fortællinger fra fremmede lande" - Bind II.\nDele af "Arabere og Kabyler" blev genudgivet.\nI det 2. bind af Udvalgte Fortællinger, i "Mine Kæreste Fortællinger fra fremmede lande", er der medtaget "Mostaganem og Mazagran" og "En Ridetur i Kabylien".\n"Mostaganem og Mazagran"\nBortset fra nogle forsimplinger i sproget, så er dette kapitel i "Mine Kæreste Fortællinger fra fremmede lande" i det væsentlige ens med kapitlet i originalen i "Arabere og Kabyler".\n"En Ridetur i Kabylien"\nDer er ikke et kapitel med denne titel i de originale rejseerindringer.\nBegyndelsen af "En Ridetur i Kabylien" svarer tekstmæssigt til kapitlet "Landskabet Dahra" i originalen, men er derefter lidt sammenskrevet med de andre kapitler i originalen, f.eks. kapitlet "Kabylien".\n"En Ridetur i Kabylien" slutter med "eventyret" "Liget med de to Legemer" fra kapitlet "Oran" i originalen, samt sagnene "Abn med Faarehovedet" og "Husene sukker", begge fra kapitlet "Sagn blandt Kabylerne".\nPudsigt nok slutter sagnet "Husene Sukker" ikke ens i de to udgaver. I originalen bliver morderen dræbt under sammenstyrtede huse, i genfortællingen af kapitlet i "Mine Kæreste Fortællinger fra fremmede lande" bliver morderen skudt.\nDesuden er der i denne novellesamling, "Mine Kæreste Fortællinger fra fremmede lande", medtaget fortællingen "Sidi Mouzza ben Ahmed", som er en selvstændig fortælling inspireret af opholdet i Algeriet,og denne fortælling er der skrevet lidt om herunder, hvor du også kan læse eller downloade fortællingen.\n"Sidi Mouzza ben Ahmed".\nEn af Jusufs arabiske\nSpahis. Gammelt fransk\npostkort ca. 1900.\nFortællingen "Sidi Mouzza ben Ahmed" er en selvstændig fortælling af Carit Etlar. Lidt fiktion vævet lidt sammen med fakta fra rejseskildringen "Arabere og Kabyler".\nFortællingen udkom første gang i samlingen "Skrifter" bind 4, i 1876 som rummer novellesamlingen "Gjennem Brændingen".\nI "Gjennem Brændingen" er disse fortællinger: "Bennet Løbelton" - "Sidi Mouzza Ben Ahmed" - "En Hex fra Solbjerg" - "En smuk Historie" - "Gode Venner" - "Martha fra Sigersvold" - "Den Fortabte".\n"Sidi Mouzza ben Ahmed" var efterfølgende en af de tre fortællinger i novellesamlingen "Hjærtets Kampe", der udkom på Jydsk Forlags-Forretning i 1893.\nDe to andre fortællinger i "Hjærtets Kampe" er "Den Fortabte" og "Bennet Løbelton".\n"Sidi Mouzza ben Ahmed" er en lidt hård og barsk fortælling om Sidi Mouzza ben Ahmed unge søn Ali Kassi, der er blevet en af general Jusufs officerer, og som derigennem har tillagt sig nogle franske "vaner".\nDet er en fortælling der viser at inklusion og assimilation også dengang var et problem.\nTrods det at fortællingen er udgivet nogle gange, og dermed ikke sjælden, har jeg alligevel medtaget den her, da den hører sammen med rejseskildringerne "Arabere og kabyler".\nHer er fortællingen "Sidi Mouzza ben Ahmed" gengivet efter "Mine kæreste Fortællinger fra fremmede Lande", bind II i serien "Udvalgte Fortællinger", udgivet af Kunstforlaget Danmark i 1912.\nDu kan læse eller downloade fortællingen som en pdf-fil her...\nDer er slet ingen antydning af signatur på illustrationen.\nEn beretning om "Kabylerna" udkom i den svenske udgave af det danske ugeblad, "Illustrerad Familj-Journal", søndag den 4. januar 1885, og fem numre frem.\nSidste afsnit er i nummeret den 1. februar 1885.\n1885 var året Etlar søgte orlov fra sit arbejde på Det Kongelige Bibliotek, og rejste til Korsika.\nEmnet i "Kabylerna" er selvfølgelig fra Etlars bog "Arabere og Kabyler", der udkom 18 år tidligere, men ingen afsnit i bogen har præcis denne titel, og her i den svenske udgave er der slet ikke nogen af bogens afsnit der er gengivet slavisk. Der er elementer fra den oprindelige tekst, men omskrevet, og der er tilføjet mere tekst, og der er selvfølgelig også fortalt om den modige general Jusuf.\nHvem der har oversat Etlars danske tekst til svensk fremgår ikke i "Illustrerad Familj-Journal". Men det kunne da tænkes at det var C. H. Atterling, som også havde oversat "Arabere og Kabyler" til svensk.\nNogle af Rosenstands billeder fra den oprindelige bog "Arabere og Kabyler" er brugt i fortællingen, men her i ugebladet er der tilføjet et par enkelte nye illustrationer, f.eks. tegningen her til venstre som er fra begyndelsen af fortællingen.\nArtiklen/fortællingen "Kabylerna" vil blive scannet og vedlagt det næste nyhedsbrev i november. Det svenske sprog vil blive bibeholdt, da det er relativt let læseligt. Artiklen/fortællingen vil således ikke blive oversat tilbage til dansk.\nLidt om Algeriets historie.\nMeget lidt om Algeriets historie.\nI oldtiden hørte Algeriet under Mauretanien og Numidien. Mauretanien var den nordvestlige det af Afrika og Numidien var et kongerige der omfattede det nordøstlige område af det nuværende Algeriet og Tunesien. Numidien var berbernes land.\nEt halvt århundrede før Kristi fødsel blev den berbiske konge Juba 1’s hær slået af romerne, og de romerske sejrherrer tog hans søn, der også hed Juba med til Rom, og opdragede ham romersk.\nDen unge Juba blev efterfølgende gift med Cleopatra og Marcus Antonius datter Cleopatra Selene, og romerne indsatte nu den unge Juba, nu kaldet Juba den 2., som Algeriet leder.\nMen disse to unge herskere var for romerske i forhold til lokalbefolkningen i Algeriet, og måtte forlade landet og rejste til Mauretanien.\nUnder det romerske overherredømme blomstrede Nordafrika, og også Algeriet, i næsten 500 år. Dette varede indtil Vandalerne trængte ned gennem Europa, og omkring år 450 erobrede en stor del af det østlige Algeriet og Tunis, det oprindelige Berberrige.\nSmå 100 år efter Vandalerne blev området erobret af det Byzantinske Rige.\nI slutningen af 600-årerne var det Kalifatet der erobrede landet, og med "den arabiske Erobring sank Landet tilbage i Barbariet og naaede ikke mere sin gamle Blomstring", og "Beboerne antoge efterhaanden Erobrernes Sprog og Tro".\nEfter Maurerne "var jaget ud" af den spanske halvø i årene omkring 1500, blev Algeriet et hjemsted for en mængde sørøvere der opererede i Middelhavet.\nDen spanske kong Ferdinand 2. forsøgte at stoppe sørøveriet ved at erobre de algeriske byer Algier og Oran. Men sørøverierne fortsatte, og i slutningen af 1600-tallet havde sørøverne ofte 200 Skibe i søen, og udstrakte deres plyndringer til også at omfatte Atlanterhavets kyster.\n"Solkongen", Ludvig 14. af Frankrig, forsøgte så at standse sørøverierne ved at bombe Algeriets kystbyer, i 1682, i 1683 og i 1687.\nMen det hjalp intet og sørøverierne fortsatte, og "mange kristne Stater havde maattet tilkjøbe sig Fred for Sørøverierne ved ydmygende Tribut. Danmark-Norge fra 1746".\nDelvis på grund af sørøverierne havde Danmark et repræsentantskab i Algeriet, og en vis kontakt med herskerne i landet. I rigsarkivet, i "Departementet for de Udenlandske Anliggender", er der arkivalier og sager om og med "Barbareskerne", hvilket vil sige de nordafrikanske sørøverstater. Algeriet er fra mappe 2 og til og med mappe 23.\nJohan Arnold Hieronymus Carstensen (1783-1853) var ansat ved det danske konsulat i Algeriet fra 1810-15.\nHer mødte han generalkonsulens datter Anna Magdalene Ulrich, og de blev gift i Algeriet den 16. December 1811, og otte måneder senere blev deres første barn, Georg Theodor Bernhardt født i Algeriet.\nJohan Arnold Hieronymus Carstensen blev senere selv generalkonsul i Algeriet (i 1822), og var det indtil 1831, hvor franskmændene var begyndt at erobe Algeriet.\nJohan Arnold Hieronymus Carstensen og Anna Magdalene Ulrich fik ialt seks børn, hvoraf de tre blev født i Algeriet: den førnævnte Georg Theodor Bernhardt i 1812, og yderligere Emilie Birgitte Gjertrude i 1814, og William August i 1828.\nSønnen Georg Theodor Bernhardt blev mange år senere Tivolis grundlægger: Georg Carstensen.\nDavid Vilhelm Rudolph Bay\nRudolph Bay (1791-1856) huskes i vore dage mest som komponisten til Ingemanns digt fra 1823: "Fred hviler over Land og By".\nBay var begyndt at studere teologi i 1808, og meldte sig efterfølgende som frivillig til det "udenrigske Departement", datidens Udenrigsministerium, og blev i 1815 udsendt som konsulatssekretær til Algeriet.\nI Rudolph Bays erindringsbog der er en brevsamling: "I Algeriet og Italien 1816-21" udgivet i serien "Memoirer og Breve", fortæller Rudolph Bay mange detaljer fra sit ophold i Algeriet i årene mellem 1816-21.\nBays bog ligger frit tilgængelig på Archive.org...\nDet første brev der bliver gengivet i brevsamlingen, og i de første linjer i brevet der er sendt fra byen Algier den 30. november 1816, skriver Rudolph Bay:\nJeg er da endelig ankommen til Røverhullet! Røverhullet, siger jeg endnu en Gang, thi det er ei en reel By med Gader, men et Hul med Gange. Hvis der blot her fandtes en eneste Gade som Peer Madsens Gang i Kjøbenhavn, da vilde det for Tyrkerne være zum Erstaunen schön, men tænk blot, det er store Ting, hvis man kan gaae to ved siden af hinanden her, og i de fleste saakaldte Gader er man nødt til at gaae én for én og endda tage sig i vare og knibe sig tæt op til Muren, ifald man uheldigvis møder et Æsel, hvoraf her findes en stor Mængde.\nBays breve er interessante, fordi de giver et detaljeret indblik i det europæiske konsulatliv der levedes europæisk bag lukkede døre og mure, med visitter og koncerter og "franske Tjenestepiger og Kokkemadamer".\nBay fortsætter i Algeriet med at komponere sange til danske og tyske tekster. "Vift stolt på Kodan Bølge" og den meget charmerende "Der danser en Pige for hver Mands Dør" er komponeret i Algeriet.\nEn tak til pianisten Erling Jan Sørensen for tilladelse til at linke til "Der danser en Pige".\nOm sit officielle arbejde, sine embedspligter, fortæller Bay på side 32, at hans "Embedsforretninger" i det første lille halve år i Algeriet: "havde under hele mit Ophold kun indskrænket sig til 3 à 4 smaae Rapporter".\nRudolph Bay oplevede pesten i Algeriet, der hærgede voldsomt i årene op til og omkring 1820, og fortæller også om den. Så det er en lettet Bay, der den 10. juni 1822, efter næsten 6 år i Algeriet, skriver i et brev hjem til sin ven Jentofte, sendt fra sejlskibet "il Veloce" der befinder sig midt i Middelhavet:\nJeg er nu Gudskelov alt nogle hundrede Søemile borte fra Pesthullet, med Øiet og Tanken uophørlig vendt mod Europas fredelige Kyst. Jeg tæller hvert Bølgeslag, som fører mig mere og mere mine Længslers Maal imøde.\nRudolph Bays lange breve fra Algeriet var oftest til sin ven, den dansk præst Vilhelm Gotliebh Schønheyder.\nSchønheyder var kong Christian den VIIs personlige præst og fulgte ofte kongen på rejser. Ved en folketælling i 1840 i Randers bliver Schønheyder betegnet som "Capelan og Hospitals-Præst".\nEfter nogle år i Italien vendte Rudolph Bay tilbage til Algeriet, og var der til op først i 1830'erne.\nKjøbenhavns Adressecomptoirs Efterretninger\nSørgedigt, torsdag den 22. maj 1856.\nRudolph Bay døde 4. dagen efter pinse, torsdag den 15. maj 1856.\n"Ved en blid og rolig Død kaldte Gud til sig den 15de Dennes Professor David Vilhelm Rudolph Bay", står der i dødsannoncen i dagbladet "Kjøbenhavns Adressecomptoirs Efterretninger" den 19. maj 1856.\nBegravelsen fandt sted ugen efter, torsdag den 22. maj om formiddagen klokken 10, fra Holmens Kirkes Kapel.\nDet er Schønheyder som senere samlede og "ordnede" pakken med Bays brevveksling, som i vore dage befinder sig på Det kongelige Bibliotek. Udenpå pakken med brevene har Schønheyder skrevet:\nDe andre Breve, som ere Skrevne paa denne Reise (1823-24) ere alle brændte. – Alle de Breve, som ere skrevne fra den Tid Rud. Bay i Aaret 1824 var kommen tilbage til Algier, ere af mig Brændte. Det sidste af disse var skrevet den 28. Juni 1828".\nSom ovenfor nævnt, så komponerede Bay også medens han var i Algeriet. En samling sange har titlen "Erindringer fra Africas Kyst til mit Hjem".\nMen ligesom det meste andet Bay komponerede i Algeriet, så har sangene ingen tilknytning til Algeriet - og dog - helt fremme på side 30 afsluttes sangheftet med "3 Algierske Favoritsange".\nDet kongelige Bibliotek har lagt Rudolphs Bays sange "Erindringer fra Africas Kyst til mit Hjem" frit tilgængelig på Nettet...\nRudolph Bays andet ophold i Algeriet endte, da franskmændene fra først i 1830'erne begyndte at erobre Algeriet.\nEfter den franske erobring i 1830'erne ophørte sørøverierne.\nSmå tyve år senere, efter den franske februarrevolution i 1848, som var en af de mange "europæiske revolutioner" der fandt sted i midten af 1800-talet, besluttede det ny styre i Frankrig, den 2. republik, at Algeriets status som koloni skulle ophøre, og at Algeriet skulle indlemmes som en del af Frankrig.\nDet nordlige Algeriet blev delt i 3 civile lokale administrationsenheder, Algier, Oran, og Constantine, hvor derboende franskmænd skulle vælge lokale regeringer og borgmestre.\nNedenfor disse tre områder i nord, skulle det sydlige territorium, Algeriets del af Sahara, administreres af den franske hær.\nAlgeriet var således praktisk og administrativt blevet indlemmet i Frankrig, og i 1875 fik Algeriet ydermere 3 repræsentanter i det franske senat og 3 i deputeretkammeret.\nSå da Etlar rejste i landet blev denne nordlige del af Algeriet betragtet som en del af Frankrig. Og området blev efter indlemmelsen i 1848, og den efterfølgende store indvandring, i udstrakt grad beboet af franskmænd.\nKort over det nordligste Algeriet.\nDe større destinationer på Carit Etlars rejse.\nAntydningen af Kabylien er kun ca., da der ikke eksisterede noget præcist område der var kabyliernes. Udsnit fra\n"Granzows Geografiske Lexikon", bindet "Atlas", under Europa-Middelhavet. Udgivet af Det nordiske Forlag i 1898.\nDe enkelte kapitler i rejsebeskrivelsen:\nEtlar er rejst gennem Europa og til Spanien. Herfra er han sejlet med dampfærgen fra Malaga, hvor der var en direkte rute til den lille havneby Nemours i det vestlige Algeriet.\nCarit Etlar skriver:\nDen første By på Algeriens Kyst er Nemours, hvortil Indsejlingen betegnes med to store Klippeblokke, der et godt Stykke fra Land hæve sig lodrette op af Havet, Firkantede, glattede, ligesom tilhuggede med Kunst. Henved tredive smaa Huse, en lille Kirke i gotisk Stil, et Torv, en Toldbygning og fremfor Alt et stort Kaffehuus, - det er Nemours, en By, der kun er nogle og tyve Aar gammel, bygget paa Ruiner.\nI 1846 fik byen navnet Nemours, en hyldest til Louis d'Orléans, hertugen af Nemours i Frankrig.\nÆrkebiskop Charles Martial Lavigerie.\nMed dampfærgen på sejlturen over Middelhavet var en Ærkebiskop med ombord, Etlar giver en herlig beskrivelse af ham:\nMonseigneur var en smilende Mand med dobbelt Hage, røde Kinder, livlige Øjne, der fortalte mere om Jorden end om Himlen; hans lange Lokker faldt ned over Skuldrene, men Krøllerne gik ud, da Taagen kom. Rubens har malet ham for lidt over 200 Aar siden, han hænger oppe i Moltkes Galleri, bekjendt under det Navn "Munken".\nDenne ærkebiskop, Etlars rejefælle på sejlturen over middelhavet, var ærkebiskop Charles Martial Lavigerie (1867-1892) som samme år, fra marts 1867, havde overtaget det kirkelige hverv i Algeriet efter Louis Antoine Augustin Pavy, der var død året før, den 16. november 1866.\nÆrkebiskoppen havde, foruden ansigtet, også hele sin figur der citeret efter Etlar: "fortalte mere om Jorden end om Himlen".\nOg Etlar havde også bemærket "Lokkerne der gik ud da Taagen kom", hvilket afslørede ærkebiskoppens forfængelighed: han fik "permanentet" sit hår!\nDer findes et berømt billede af Charles Martial Lavigerie, malet af Léon Bonnat, visende en velnæret ærkebiskop der koket stikker sin ene flotte sko med formentlig et sølvspænde frem under kjolen.\nDette billede er gengivet mange gange og i forskellige sammenhænge. Her til højre er maleriet på et gammelt fransk postkort fra omkring 1900.\nVel ankommen til havnen i Nemours fortæller Etlar:\nHavnen er kun lille, usikker og given til Pris fra Nordenvindens Vælde; altid høie Søer, altid Brændinger, gjennem hvilke to nøgne Arabere bære den Reisende på deres Skuldre.\nNogen egentlig anløbskaj havde havnen således ikke endnu, så dampskibets passagerer blev båret i land!\nEfter at have fortalt nogle indtryk fra Nemours, så slutter Etlar første kapitel med en sentens, som Augusta Etlar langt senere citerede og brugte nogle gange.\nSidste gang Augusta Etlar brugte sentensen var allersidst i sine egne erindringer fra 1924 "I Samliv med Carit Etlar", kort før "Efterskriftet" i bind II side 150:\nHvor er den Daad og Bedrift her i Verden, som taaler at tages ud af Rammen, eller som ikke beroer paa, at den sees og bedømmes fra det rette Synspunkt.\nDa franskmændene måtte forlade Algeriet i 1962, blev Nemours omdøbt til Ghazaouet (også: Djemaa el Ghazaouet). Her er en lille YouTube-video fra nutidens Nemours. I videoen, fra 0.43, ser man de to klippeblokke Etlar omtaler i kapitlet.\nDet andet kapitel, rejsen fra Nemours og videre mod Mostaganem og Mazagran, begynder Etlar således:\nDet er en gammel Valplads, vi her ride hen over.\nFra gl. postkort.\nDet er rejsen videre fra Nemours Carit Etlar fortæller om.\tHvorvidt turen videre foregår på kamel eller hesteryg fortæller Carit Etlar ikke.\nValpladsen som Etlar nævner, var området udenfor Nemours,hvor den overmodige oberst Montagnac og 450 af oberstens soldater, næsten blev totalt nedkæmpet den 21. september 1845. Dette var sket kun et par og tyve år før Etlars besøg.\nMostaganem omkring år 1900. Gammelt Fransk-Algerisk postkort fra ca. 1900.\nPå billedet ser man den gamle mauriske mur omkring den indre bykerne, som\nEtlar nævner i sin rejseberetning. Det er Middelhavet i baggrunden.\n"Granzows Geografiske Lexikon" skriver i første halvdel af det 2. bind om Mostaganem:\nStad i fransk Koloni Algérie, Pr. Oran. 10 Mil (72 km.) øst-nord-øst for Oran med en usikker Rhed ved Middelhavet. 13,400 Indbyggere. Mølledrift, Pottemagerier, Garverier, Handel med Korn, Uld, Skind, Figner og Rosiner.\nEtlar når frem til Mostaganem der også ligger ved kysten. Mostaganem stammer oprindelig helt tilbage fra Maurernes tid i 1600-tallet, og byen var omgivet af gamle mure fra dengang.\nEtlar besøger også den lille naboby Mazagran, der kun ligger et par kilometer syd for Mostaganem. Mazagran ligger på en lille høj, og byens huse er også omgivet af mure med en lille grav foran.\n"Granzows Geografiske Lexikon" fortæller kort om Mazagran:\nFlække i Algérien, Provinsen Oran, ½ Mil (4 Kilometer) syd-syd-vest for Mostaganem og nær Middelhavet. Æressøjle til Minde om den lille franske Garnisons tapre Forsvar i 1840 mod Araberne.\nMazagran er ligeledes kendt for et slag der varede 4 dage.\nMostaganems kommandant general Guehénue havde givet kaptajn Lelièvre kommandoen over Mazagran. Som soldater havde Lelièvre "123 Mand afrikanske Jægere eller Zephyrer, som de selv kalde sig".\nHvem har ikke hørt Zephyrerne omtale, disse Frankrigs fortabte Børn, der søge tilflugt mod sig selv under Fanerne, efterat have tabt Alt i Verden, undtagen Hjertet? Galninger, der atter og atter gjøre Brud paa Militairlovene og derfor blive forsatte til de tre Strafferegimenter i Oran, Algier og Constantine.\nDisse "Zephyrer" var begyndelsen på de efterfølgende fremmedlegionærer.\nNordisk Conversationslexikon, fra Forlagsbureauet i Kjøbenhavn 1890, fortæller i bind 6 på side 1105:\nZephyrs [sefihr], det populære navn paa et fransk Fodfolksregiment, som hører til den Del af Hæren, der stadig har Garnison i Algérien og ligesom Zonaverne bærer en efter den orientalske Dragt lempet Uniform. Det rekruteres fra den øvrige franske Armé ved Afgivelse af saadanne Individer, som under Tjenesten i denne vise sig særlig uimodtagelige for den militære Orden og Krigstugt.\nSlaget ved Mazagran fandt sted den 3., 4., 5., og 6. februar 1840. Ifølge Etlar så forsvarede disse 123 mand Mazagran mod 12.000 arabere. Efter de fire dage med hård kamp, opgav araberne og forsvandt.\nDer blev uddelt en medalje til de tapre Zephyrere og der blev rejst den over ti meter høj søjle ved Mazagran til minde om slaget.\nLe Boulevard Seguin i Oran. Fransk postkort fra ca. 1900.\nOran var to ting på Carit Etlars tid. Det var navnet på det ene af de 3 franske depardementer som det nordlige Algeriet var delt i, og så var det navnet på selve byen Oran, som var depardementets hovedstad.\nOm selve byen Oran beretter "Granzows Geografiske Lexikon":\nSøstad i franske Koloni Algérie. Hovedstad i Departement og Arrondissement Oran. 48 Mil (335 km.) vest-syd-vest for Algier og 135 Mil (1.010 km.) sydvest for Marseille, ved en Bugt fra Middelhavet. 74,500 Indbyggere (1891) Staden har gjennemgaaende et europæisk Præg. Fæstning, fortrinlig Havn, Koloniens betydeligste Handelsby.\nBillede fra dette kapitel i\n"Arabere og Kabyler" på side 37\nEtlar ankom til Oran med dampfærgen fra Mostaganem. Som det kan ses på kortet her lidt højere oppe, så var der færgeruter mellem de store byer i Nord-Algeriet. Etlar skriver at det var lidt før Solopgang da de sejlede ind i bugten Mers el Kabir udfor Oran:\nStedse høiere reise Bjergene sig nede mod Oran, mere vilde og mægtige strække de deres skaldede Hoveder iveiret, blegede, furede, som en gammel Kæmpe, i Strid med Storm og Regn og Sø. Nedenfor dem larmer Havet med Braad og Brændinger, tørner imod Revene, men glider tilbage igjen og slikker Klippens Fod, altsaa er det Klippen, de er bleven Seirherre.\nFra en dyb Bugt strække to Steenarme sig ud i Søen, som for at modtage dem, der trænge til Læ, og Hvile efter\nEfter landgangen i Oran fortælle Etlar om menneskene han ser omkring sig. Om de tatoverede kvinder, og om måden tatoveringen bliver gjort på.\nOm kvindernes brug af henna til at farve sig med, og hvordan det bliver gjort.\nOm ringene kvinderne bar: de fattiges ringe var af messing, de riges af sølv eller guld.\nEn Anden havde til Dragt et sammensnøret Bælte omkring Livet, det naaede ned til Knæene. Over de mørkebrune Skuldre bar hun et gammelt Tørklæde, bundet korsvis, det skjulte endeel af Ryggen og hjalp ogsaa til at bære Barnet, men fortil var Alt blottet ned til Bæltet.\nDet er også nød og elendighed Etlar ser og beskriver. En kone med fire børn kom gående med de to på ryggen. og satte pludselig det ene barn ned på gaden, og gik videre med de tre andre, som om intet var hændt, og:\nNoget efter kom en høi bredskuldret Araber forbi. Han standsede og saae paa Barnet. Det var en Dreng, derved fik den Lille forøget Værd, Pigerne bekymre de sig ikke om. Da han havde betænkt sig, tog han Barnet i Bæltet, det havde om Livet, og som næsten udgjorde hele dets Dragt; han kjærtegnede det og bar det bort med sig, som en Pige bærer en Høne hjem fra Torvet. Barnets Arme og Been sprællede i Luften.\nEt gammelt Adolph Tuck postkort fra sidst i 1800-tallet: "Life in Algeria".\nTeksten på bagsiden: "Evening on the Terrace. After the heat of the day, the\nladies long for the coolness af the terrace at sundown. They remain there, or on\nthe roof of the House as in the picture, until quite late in the night, conversing\nor else singing to accompaniment of the mandoline".\nOran forsvares af to gamle militære fort med mure omkring. Det ene hedder Chateau neuf, hvor også byens guvernør bor.\nEtlars beskrivelse af Oran:\nHusene indenfor Muren ere smaa, deres Vinduer smalle, tilgitrede og forsynede med Laager af Glas. Det flade Tag omgives af et Rækværk, saaledes at det danner en Slags Altan. I Maurernes Tid tjente denne til Opholdssted for Haremmets Damer. Her tilbragte de deres Tid efter solnedgang, naar den friske Luftning strømmede ind fra Havet, herfra saae de ud over Byen, sang eller spillede paa deres tostrængede Guitar.\nEtlar fortæller om arabernes forbud mod øl og vin, og at araberne sjældent ryger tobak. Om livet på markedspladsen, om bønnen, og om domstolen.\nFra markedspladsen fører en masse så stier ind i landet, en af de første landsbyer ligger en halv times gang fra Oran, "Negerbyen" kaldes den:\nLandsbyen har også et Kaffehuus: en aaben Bod, udenfor hvilken der er udspændt et stort Tæppe, som man kryber ind under, medens Solen brænder. Værten her er tillige Barbeer og rager et Araberhoved for to Sous; hans Kaffe er den sædvanlige Mauriske: et fintmalet Grums, men den dufter, og man vænner sig dertil; den bringes Gjæsterne i smaa rødmalede Overkopper, uden Sukker.\nUdenfor kaffehuset oplevede Etlar tre spillemænd fremsige/synge en "sang", hvis handling Etlar fortæller i "Liget med de to Legemer".\nEtlar slutter kapitlet med en tur i "Negerbyens" kirkegård:\nDet sørgeligste og fattigste Gjemmested for Døden, som man kan tænke sig. En udjevnet Banke, hvorpaa der ikke findes et eneste Træ eller en Busk, Grav ved Grav, der see ud som Muldvarpeskud, en utilhuggen Kalksteen for hver Ende, det er Alt.\nKirkegården er uden indhegning, og nætterne efter begravelser hyler hyænerne der kan lugte de ikke særlig dybt begravede lig: "Hvis Døden er Glemsel, da staaer det skrevet paa denne Kirkegaard".\n"Rue Principiale" i Misserghin. Postkort fra omkring 1900.\nFortsætter man Veien imod Syd, gaaer den i Begyndelsen igjennem smaa Skove, over Bakker, Sletter og Dale, Vandløb og Badesteder. Det er endnu bestandig Landskabet Tell, hvis afvexlende og frugtbare Jordbund hundredfold giver den Udsæd tilbage, man betroer den, og som udentvivl har er stor og lykkelig Fremtid ivente, idet Sletten Aar for Aar befolkes mere, ikke blot af indvandrede Colonister, men ogsaa af de Indfødte; - selv nogle Nomadestammer have forladt deres Ørken og fæstet Bo her.\nCarit Etlar fortsætter rejsen og kommer forbi Misserghin, hvor i fortiden "Sultaninder tidligere havde deres Sommerophold", men som nu var blevet overtaget af den franske hær og brugt som fort.\nI ly af fortet var der oprettet et børnehjem, som "bror Clement" (Clément Rodier 1829-1904) var leder af. "Bror Clement" var senere, oppe i 1890'ene, manden bag de\tappelsinlunde som området blev berømt for, og det er ham der har "opfundet", og lagt navn til, vore herlige klementiner.\nPå rejsen videre bliver der længere og længere mellem landsbyerne, "Træer og Buske forsvinde, Klipperne, Bakkerne, Sandet bliver tilbage".\nHist og her dukker der nogle firkantede bygninger op, omkranset med mure med smalle skydehuller. Det var "Ørkenens Gjæstgiversteder", hvor der for en billig penge kunne søges ly for natten.\nNæste morgen går rejsen videre:\nSaa finder Opbruddet Sted. Hestene sadles, Araberne udstøde disse hule Strubetoner, hvormed de forrette enhver Gjerning, Kamelerne stikke Hovedet iveiret og svare paa deres Viis, Værten staaer i Døren og nikker til de bortdragende. En Skjorte, et Par Beenklæder og en gammel Soldaterhue, det er hans hele Dragt. Portene aabnes, ud strømmer Alt, Gederne kalde paa deres Kid, Faarene bræge, en Hane flyver op paa Ringmuren, basker med Vingerne og galer ad dem alle. Udenfor skinner solen, nei, den brænder allerede. Dugdraaberne glime i Græsstraaene, Skarer af Agerhøns og en stor sort Sky af Stære trække ned over Engene.\n"Præstinden". Fra "Arabere og Kabyler" side 103.\n"Granzows Geografiske Lexikon" fortæller:\nDahra, Afrika, en Bjergegn i den nordøstlige del af Provinsen Oran, fransk Koloni Algeríen, mellem Floden Schelif og Middelhavet, beboet af krigeriske Kabylere.\nDahragrotten, en Hule i Dahra mellem Mostaganem og Tenez, hvor Oberst Pélissier lod henved 500 flygtende Kabyler kvæle ved Røg.\nDen første lille by Etlar møder på sin videre færd fra Oran er Tenez som var en ny fransk by, grundlagt i 1841 på et sted hvor der var gamle berbiske ruiner.\nOm oberst Pélissier og han frygtelige begivenheder indleder Carit Etlar kapitlet med at fortælle detaljeret om.\nEfter Tenez drager Etlar så videre med dampskibet til den gamle by Cæsarea, med de gamle romerske ruiner.\nDet var henimod aften, da Dampskibet ankrede op udenfor Byen. En fransk Trompeter blæste en Melodi af Aubers: "Fra Diavolo", liggende oppe paa Brystningen af den gamle romerske Vold, som omgav Ruinen\nAuberts opera "Fra Diavolo", som Etlar nævner herover, var allerede blevet opført første gang på Det Kongelige Teater i København i 1831, og var blevet en stor succes. Så Etlar har formentlig overværet en eller flere opførelser og således kendt de iørefaldende melodier.\nOperaens enkle sange var meget populære, og der var arrangementer til næsten alle musikinstrumenter.\nHer er arien "Pour toujours, disait-elle" på en Midi-fil.\nSejlturen videre mod Algier by fortsætter, og man kommer til halvøen Sidi Feruch. Det var her den franske flåde gik i land med 35.000 soldater den 14. juni 1830, da Frankrig havde besluttet at stoppe sørøverierne og erobre landet.\nCarit Etlar fortæller at halvøen Sidi Feruch er opkaldt efter en tyrkisk Helgen, der ligger begravet der.\nLidt inde i landet:\nOmtrent en halv Miil fra havet, paa Stanelis udbredte Slette, ligger ovenfor Sidi Feruch et stort Trappistkloster, byget paa Ruinerne af et romersk Fort. Man vil kunne gjøre sig en temmelig tydelig Forestilling om denne Bygning ved at tænke paa en af vore gamle Herregaarde, omringet af fordige Græsgange, Viinhaver, Træskoler og et Agerland.\nI dette område af Algeriet boede der trappistmunke, og det blev der ved med indtil for tyve år siden, til maj 1996.\nHer blev 7 af de sidste 9 franske munke kidnappet og halshugget af en islamisk gruppe. Det lykkedes de to at flygte og de forlod Algeriet.\nI 2010 blev tragedien omsat til filmen "Of Gods and Men".\nDa Etlar sidst i dette kapitel nærmer sig byen Algier kommer han forbi to hellige kilder ved Aïun Beni Menab, i nærheden af Bab el Qued. Her til disse hellige kilder valfarter de syge hver onsdag morgen og ofrer f.eks. en høne.\nDer blev fortalt Etlar at det var en:\n. . . aldeles ufeilbarlig Maade at skaffe sig sin tabte Sundhed tilbage, eller Vinding i Lotteriet, Held i en forestående Reise. Det hjælper især mod Ufrugtbarhed.\nVed stedet var en præstinde, der vejledte og hjalp mod en ringe betaling. Og så skriver Etlar over tegningen med præstinden, som er vist her ovenfor venstre:\nDet er en Negerinde, en temmelig fed Skjønhed paa henved halvtredsindstyve Aar, hun ser omtrent saaledes ud.\nUnder dette citat er så billedet af negerkvinden.\nDette udsagn, med billedet umiddelbart under, er interessant, for det antyder næsten at det Etlar selv der har tegnet nogle skitser på rejsen. Alle illustrationerne i "Arabere og Kabyler" er udført af Rosenstand, og som tidligere skrevet måtte Rosenstand have et forlæg for at kunne levere disse billeder?\nSå måske er det rentegnede tegninger af Etlar selv, der er grundlaget for bogens illustrationer?\nLænge før det gryer ad Dag begynder Dagens Færd i Byen. Araberen forlader sit Kjælderhul, sin Stald eller sin Krog i Buegangen, Negeren ligger og venter paa Gadehjørnet, gnavende paa en Agurk eller et halvmodent Granatæble, belyst af Gaslygterne, som endnu ikke er slukkede.\nEtlars herover skrevne stemningsbillede af byen begynder kapitlet. Videre beskriver han byens store hvide ensartede huse, hvoraf mange er bygget efter de store jordskælv i 1637 og 1716, og Etlar drager sammenligning med en gammel soldat, der rygter sit blomsterbed:\nFørst bortlugede han alle de Planter, som ikke vilde voxe ranke og lige, tilsidst beholdt han kun Hyazinter tilbage. "De Karle er der Holdning i", sagde han.\nDa Hyazinterne voxede til og den ene blev større end den anden, tog han en Sax og klippede alle deres Blade lige høie, derefter tilspidsede han Toppene. "Jeg skal sige Dem, jeg holder af Symmetri i Tingene", yttrede han.\nHer i byen Algier myldrede der alle typer og alle slags mennesker op denne morgen og formiddag:\nAf og til komme nogle smaa Skikkelser tilsyne, indhyllede i flagrende hvidt Bomuldstøi eller tyndt Musselin, som tillader at skimte den spraglede Silkeklædning indenfor, af og til klinger en frisk og barnlig Latter ud fra Slørets Folder, medens de standse og hviske til hverandre. Det er Haremmets Damer fra Mauerbyen oppe paa Bjerget. Duftende af Moskus eller Rosenolie bevæge de sig sky og forsigtigt imellem denne fremmede Mængde, som smaa Fugle, der første Gang ere fløine ud fra moders Rede.\nEtlar forsætter med at fortælle om dagen, og om aftenen, og om natten, og om den arabiske kvinde han ser læne sig ud over Tagets rækværk på et hus:\nI den rige Arabers Huus er Kvinden en Luksus, i den fattiges et Trældyr mere. Derfor sidder dette Forsagelsens Barn, taus og sammensunken oppe paa Altanen, derfor gaa alle disse blege kvinder omkring med et alvorligt eller sørgmodigt Udtryk i deres store Øine, visne Blomster i Haaret, visne Blomster i Hjertet.\nDet er at være død, før man har ophørt at leve.\nBilledet her til venstre er fra dette sted i rejseberetningerne, på side 118.\nDet er en af de 9 illustrationer Rosenstand har bidraget med til bogen. Disse ni billeder er udelukkende af algeriere.\nVidere fortæller Etlar at det kan være farligt at bevæge sig for langt sydpå i Algeriet. Som eksempel beretter han om en irsk rigmand, der for at glæde sin datters behov for nye oplevelser, helst nye og rystende oplevelser hun ikke kunne finde flere af i Europa, var rejst langt sydpå i Algeriet og for en tid slået sig ned der.\tDet første efterår gik det godt og irlænderen forsikrede: "at Araberne hørte til de meest ridderlige og dannede Mennesker, han havde truffet".\nEfterfølgende blev ireren og hans datter overfaldet, og datteren blev røvet: "Han kaldte paa hende, Echo svarede ham, han søgte og søgte, men fandt hende aldrig siden".\nI den sidste del af dette kapitel fortælles om legenden Jusuf:\nI Mustapha Superieur beboes et Landsted af Marskalk Guilleminots Niece, Enke efter den berømte General Jusuf, hvis sælsomme Bedrifter og personlige Egenskaber i en Aarrække gjorde ham til Dagens Helt, ikke blot i Algérien, men i hele Frankrig, ikke blot paa Valpladsen, men i Salonerne. Hans Historie er i høi Grad romantisk, og synes mere at tilhøre Eventyret end Virkeligheden. Det vigtigste af den er bekjendt, enkelte Smaatræk, som Ingen har omtalt, og som er meddeelte denne Bogs Forfatter af Jusufs fortrolige Ven*), skulle vi fremstille i det følgende.\nVed stjernen i det citerede ovenfor er indsat en fodnote:\n*) Det er Oberst Rouget de St. Hermine, den hæderlige fransk-norske-danske Generalkonsul, der menes; en i høi Grad udmærket Personlighed, begeistret for Alt hvad der angaaer Danmark, forekommende og elskværdig mod Enhver, som bringer ham en Hilsen derfra.\nGeneralkonsul Rouget de St. Hermine, "Jusufs fortrolige Ven", var svensk greve, og blev dræbt i 1885. Han blev nogle år efter gen-begravet på den "Katolska Kyrkogården" i Stockholm.\nDen svenske skuespiller og forfatter Adolf Hellander fortæller i sin bog "Af En gammal skådespelare", Bonniers forlag Stockholm 1899:\nDen vackre, älskvärde, ståtlige, men sedan så olycklige Rouget de St Hermine, som efter ett lättsinnigt lif i Paris reste till Afrika, gick där in i Främlingslegionen, uppförde sig som en hjälte och stupade i en vild strid mot kabylerna.\n"Granzows Geografiske Lexikon" fortæller om byen Mustapha: "Stad i fransk Koloni Algérie, Provinsen Alger, i virkeligheden kun en stor Forstad til Alger. 13,600 Indbyggere".\nEn af general Jusufs arabiske spahis.\nGammelt postkort fra ca. 1900.\nCarit Etlar har formentlig hørt eller læst om Jusuf hjemme i Danmark, for Jusuf berømmelse var også kendt her i landet. Da Jusuf døde i 1866, året før Etlar rejste til Algeriet, blev det til denne lille nekrolog i "Berlingske Politiske og Avertissementstidende" den 5. april 1866:\nDen franske General Jussuff, Chefen for 10de Militairdivision, er nylig død i Cannes. Hans Liv var en fuldstændig Roman. Han vidste, hverken hvor eller af hvem han var født, men kun at han som Barn blev stjaalet af algierske Sørøvere fra et Skib udfor Elba. Disse solgte ham til Beyen af Tunis, som lod ham overdrage i sit Harem; men da han blev voxen, indlod han sig der i et Elskovseventyr, sloges med sine Bevogtere paa Liv og Død og undvigede.\nI 1830 gik han i fransk Tjeneste ved Beleiringshæren for Algier, organiserede der en Trop arabiske Spahis og udførte i Spidsen for dem de meest glimrende Bedrifter under Bugeaud, Cavaignac og Lamoriciere. Det var ham, der i 1832 ved et corp de main satte de Franske i besiddelse af Caoba Hen ved Bona, om hvilken Bedrift Marschal Soalt som Krigsminister erklærede Deputeretkammeret, at hverken Oldtidens eller Nutidens Krige kunde opvise nogen større Heltedaad. Marschalen udnævnte ham til oberst, og han blev snart General.\nHan var allerede tidligere gaaet over til Christendommen og giftede sig med en fransk Dame. Han var ret et Monster for en Anfører for let Cavalleri.\nEtlar fortsætter de næste 16 sider frem med at fortælle den spændende historie om general Jusuf og slutter kapitlet med:\nNu gaaer Reisen videre, ind i Atlasbjergene, ind til Kabylerne, derfor farvel Algier, med dine solhede Dage og stjerneklare Nætter, med det Hav, der logrer for dine Fødder og den Himmel, der kjærtegner dit Hoved.\nBilledet øverst i dette kapitel af byen Algier set fra havet er fra toppen af et gammelt landkort, et Afrikakort uden kilde eller oprindelse. Fra tiden ca. 1880.\nEn anden meget berømt og farverig fransk general, Edmond Jules René Jouhaud (1905-1995), fik op imod nutiden, i 1980, udgivet en bog om Jusuf hos R. Laffont i Paris: "Yousouf, esclave, mamelouk et général de l'Armée d'Afrique".\nEt billede af general Jusuf findes på British Museum's webside...\nBegyndelsen af kapitlet:\nTo brede Landeveie fører ind i Landet. Den ene gaaer mod Syd, gjennem grønne Chelifdale, og begynder med et lille Stykke Jernbane til Blida, derfra fortsættes den over Metidjas umaadelige Sletter ned til Medias Palmelunde. I den klare Horizont vise sig en Række bølgende Høie, der i Sollyset ligne Skyer og om Aftenen gløde i Purpurskær. Det er Atlasbjergene. Den anden af disse Veie gaaer mod Øst, ind mellem Kabylernes Bjerge og Skove, over frugtbare Dale og udtørrede Flodleier, som i Regntiden svulme op til brede rivende Strømme.\nDet er ad den sidste Vei vi drage.\nEtlar er på hesteryg på turen fra Algier by og østpå ind i Kabylien: "Hesten puster og stønner opad de steile Bakker", og Etlar beskriver hvad han ser:\nBeduinen boer i Telt, Araberen i en Hytte af Straa og Palmeblade, i et Træskur eller under udspændte Kamelhaarstæpper, alle Kabylernes Vaaninger ere derimod opførte af Muursteen, som de selv stryge, dækkede af Tegl, de selv brænde. Deres Landsbyer bestaa af tyve til tredive Huse, kastede uden Orden eller Plan mellem hverandre, ingen Gader, kun en Mængde dybe Huulveie bugte sig af fra Foden af Bjerget, saa smalle, at en Hest eller Ko netop kan gaa igjennem dem. Kameler benyttes ikke.\n"Fort Napoleon" på toppen af bjerget, med en imponerede og skræmmende "triumfbue"\nfør indgangsporten. Udsnit af gammelt tryk uden tidsangivelse og ophav. Ca. 1880-1890.\nEtlars første korte stop er i Tizi Uzu (i vore dage Tizi-Ouzou), og derfra går turen videre ind i Kabylien og op mod "Fort Napoleon":\nSom en Ørn, der vogter paa sine Unger, ligger Fort Napoleon oppe på Klippetinden og speider ned i Dalene omkring sig. De hvide Ringmure danne et stort Parallelogram, der dækkes af 17 Bastioner. Landsbyerne rundtomkring og Markerne og Dalen tilhøre Beni Ratens gamle Stammer. Fortet selv er bygget paa Grunden af to nedrevne Kabylbyer. En eneste lang Gade gaaer midt igjennem Byen og lukkes for hver Ende med høie, massive Porte af graahvidt Marmor, der glimrer i Sollyset og hentes op fra de rige Brud nedenfor Fortet.\nKabylerinde med alle sine smykker.\nFransk/Algerisk postkort fra begyndelsen af 1900-tallet.\nI dette korte kapitel på kun knap 6 sider, fortæller Etlar om forskellen, og de indbyrdes forhold, mellem kabylerne og araberne, kontra franskmændene.\nHer er kapitlets første linjer:\nKabylerne nedstamme fra Nordafrikas ældstbekjendte Indvaanere, fra Berberne; dermed er omtrent sagt Alt hvad man ved om deres Oprindelse. Deres Historie er Gisningen, de besidde ingen Minder fra Fortiden, ingen Litteratur, ikke engang et selvstændigt Skriftsprog. I enhver Stamme seer man Mænd, hvis forskjellige Former, Udtryk og Hudfarve tyde hen paa de fremmede Folkeslag, som i Tidernes Løb have hjemsøgt Landet; man møder lyse, fregnede Ansigter med blaa Øine, gult eller rødligt Haar og Skæg, fremstaaende Kindbeen, alle Nordboens Kjendemærker.\nHele kapitlet kan du læse eller downloade her som en pdf-fil...\nI dette sidste kapitel fortæller Carit Etlar nogle af de sagn han har fået fortalt af "Marabuten fra det arabiske Bureau, oppe på Fort Napoleon".\nDisse sagn er: "Abn med Faarehovedet", "Hvad Børnene synge", "Husene sukke", "Hundens Hørs", "Den visne Haand".\n"Hvad Børnene synge" er et lille digt:\nLyse Maane, som skinner ned i den allermindste Gade,\nBring Hilsen fra os til vore Veninder;\nSiig: Komme de ei for at see til os;\nSaa komme vi for at besøge dem.\nIaften har vi det Allesammen godt,\nImorgen ere vi maaskee syge.\nDette budskab findes på mange sprog, i mere eller mindre omskreven form, og bliver meget enkelt sagt således på dansk:\nDu skal ikke udsætte til i morgen hvad du kan udføre i dag!\n- - - - - - - - - - HERMED ER REJSEBOGEN SLUT - - - - - - - - - -\nRejseberetningerne fra Algeriet "Arabere og Kabyler" slutter brat! Det virker som om Carit Etlar har glemt en afslutning?\nAfsnit 8, "Kabylernes Eiendommeligheder", er i realiteten det sidste kapitel. Det sidste kapitel "Sagn fra Kabylien" er blot en tilføjelse, og har ingen afslutning.\nHvordan Etlar rejser tilbage til Danmark fra Kabylien, og hvorledes, fortæller bogen således ikke. Var pengene sluppet op? Eller var tiden blevet knap?\nTiden har sikkert været problemet, Etlar havde jo "kun" orlov fra sit arbejde på Det kongelige Bibliotek. Men selv da ville en eller anden form for afslutning have "pyntet", og "rundet det hele lidt bedre af".\nAndre rejser til Algeriet.\nPierre Jean Édouard Desor (1811-1882).\nDette billede ledsager 1. del af den danske oversættelse af rejsebrevene, og\nhar titlen "Araberfamilie". Billedet er et xylografi udført af H. P. Hansen i 1870.\n"Aus Sahara und Atlas - vier Briefe an J. Liebig" sendt af Édouard Desor, blev udgivet på Kreidels forlag i Wiesbaden i 1865.\nÉdouard Desor's rejseberetninger til Algeriet, i form af fire breve til J. Liebig, blev efterfølgende trykt i forskellige europæiske landes geografiske tidsskrifter.\nF.eks. året efter, i 1866, var der en stor artikel om disse rejsebreve fra Algeriet i det anerkendte franske tidsskrift "Le Globe", bind 5 nummer 1: "Lettres de E Desor à L. Liebig sur le Sahara"".\nDet er årene umiddelbart før Carit Etlar rejser til Algeriet.\nI 1867, Etlars rejseår, blev der afholdt verdensudstilling i Paris på opfordring af Napoleon den III (det var også ham som indlemmede Algeriet som en del af Frankrig).\nVerdensudstillingen varede fra den 1. april til den 3. november 1867, så der er intet i vejen for at Etlar har kunnet været rejst over Paris, på sin vej til Malaga i Spanien, hvorfra han sejlede til Algeriet.\nMen det er der desværre ingen efterretninger om, men det er tænkeligt at Etlar har gjort ophold i Paris for at få nødvendige tilladelser samt evt. tilsagn om beskyttelse af den franske hær.\nDanmark deltog i denne verdensudstilling i 1867, hvor Valdemar Schmidt den senere berømte ægyptolog, udstillede danske oldsager.\nI forbindelse med Verdensudstillingen i Paris mødte Valdemar Schmidt forfatteren til "De fire Rejsebreve fra Algeriet", og Édouard Desor blev inviteret til København i 1869, hvor Valdemar Schmidt var arrangør af den "Internationale arkæologiske Kongres", der blev afholdt i København fra den 27. til de 30. september i 1869.\nVed denne kongres var Édouard Desor udnævnt til vicepræsident.\nÅret forinden, i 1868, var Valdemar Schmidt blevet udnævnt til professor, og havde desuden modtaget Ridderkorset.\nValdemar Schmidt blev senere tilknyttet Glyptoteket, og han er manden bag den ægyptiske samling som stadig kan ses der.\nDele af disse rejsebreve fra Desor til Liebig blev oversat til dansk og trykt i tidsskriftet "Fra alle Lande", udgivet af Zink i 1870. Som oversætter står angivet pseudonymet VS, - som er Valdemar Schmidt.\nAfsnit 1. Fra side 134 og til side 148.\nAfsnit 2.\tFra side 179 og til side 203.\nAfsnit 3.\tFra side 367 og til side 379.\nBegyndelsen af første afsnit:\nDen 19. Oktober 1863 landede vi i Algier, for i Forening at foretage forskjelige Exkursioner til Atlasbjergene. Men, jo nærmere vi kom Ørkenen, desto inderligere bleve vore Ønsker om også at gjæste den.\nAtlasbjergene er også en del af "kulisserne" i Etlars rejseberetninger fra Algeriet, og nævnt flere gange deri.\nOtto Schneider og Algeriet.\nXylografi af H. P. Hansen efter tegning af Julius Exner.\nTidsskriftet "Fra alle Lande", bind 1, 1871,\nindsat imellem side 456 og 457.\nDet var oplagt, at tidsskriftet "Fra alle Lande" fulgte op med flere artikler fra Algeriet, og de blev blev trykt i årgang 1871, under titlen "Nationalkarakteristikker og Folkelivsbilleder fra Algier", og er oprindelig skrevet af O. Schneider, og her oversat af D.W.\nFørste artikel er i årgang 1871, 1. del fra side 449.\nOg den anden artikel er i samme årgang, men i 2. del, fra side 22.\nBegge to artikler ledsages af xylografier udført af H. P. Hansen.\nBilledet til den første artikel var en tegning af Julius Exner, og det er den der er medtaget her til højre.\nTil den anden artikel er tegningen af Bernhard Olsen.\nDisse artikler i "Fra alle Lande" er efter en rejsebog skrevet af Otto Schneider, som i 1869 havde fået udgivet sin rejseberetning "Der climatische Curort Algier" i Dresden.\nSchneider havde foretaget nogle rejser til Algeriet i begyndelsen af 1860’erne og havde i 1865, privat fået trykt og udgivet lidt fra sine optegnelser fra Algeriet.\nPå opfordring, og efter en grundig og udvidet bearbejdelse af denne privatudgivelse af rejsedagbøgerne, blev det efterfølgende til en bog, der foruden selve beretningen, tillige også er en bog der skulle betragtes som en "rejsevejleder" til Algeriet.\nOtto Schneiders bog "Der climatische Curort Algier" blev udgivet af Schönfeld's Buchhandlung i Dresden i 1869, og har undertitlen: "Schilderungen nach dreijähriger Beobachtung in Stadt und Provinz zugleich ein Rathgeber für Reise und Aufenthalt".\nBogen ligger flere steder på Nettet. På Unversität Würtsburgs webside er bogen delt i 3 pdf-filer:\nFra side 1 til 100, fra side 100 til 199, og fra side 200 og til 295.\nSchneider er ret grundig i sin bog om Algeriet og fortæller detaljeret om forberedelserne og turen til Marseille i Frankrig. Den direkte rute var togrejse til Marseille, for derfra at sejle til Algeriet, hvilket Schneider også gjorde.\nFra Marseille var der to direkte sejlruter til Algeriet, en til selve byen Algier og en rute til den lidt østligere by Philippeville, som var havnebyen udfor den østligste provinshovedstad: Constantine.\nEtlars rute til og fra Algeriet.\nAt Etlar ikke rejste samme vej som Schneider, men sejlede fra Malaga i Spanien og til Nemour i Algeriet, betyder at Etlar rejste vejen "derned" gennem Europa og til Spanien. Dette er grunden til, at Etlar i de allerførste linjer i "Arabere og Kabyler", indleder lidt kryptisk således:\nDe gamle Danske begynde altid deres Tog fra Nord til Syd. Lad os gaa den modsatte Vei: fra Palmen til Granen, fra Ørkenen til Isen.\nVar Etlar rejst den direkte vej, sejlet fra Marseille til Philippeville eller byen Algier, og derfra foretaget sin rejse igennem Algeriet og videre til Nemour, så skulle han enten den samme tur tilbage igen, og sejle samme sørejse tilbage til Marseille, - eller også skulle han have sluttet sin tur med hjemrejse gennem Europa.\nMed andre ord, Etlar valgte bevidst at tage rejsen "bagfra", hvis man kan udtrykke det sådan: han rejste den lange vej gennem Europa, Frankrig og Spanien derned, og den direkte og hurtige vej hjem: over Marseille.\nOg Etlar kan således på "nedturen" have været i Paris og set Verdensudstillingen i 1867. Tiden og mulighederne passer?\n"I Solen" af Guy de Maupassant.\nCarit Etlar og Guy de Maupassant har flere lighedspunkter, og Maupassant er også nævnt nogle gange på Carit Etlar-websiderne. Begge skrev mange fortællinger, og begge skrev også rejseberetninger.\nI juli og august 1881 foretog Guy de Maupassant en tomåneders rejse til Algeriet for avisen "Le Gaulois", en rejse som resulterer i nogle fortællinger og rejsebeskrivelser i avisen.\nOg nogle år efter var Maupassant igen i Algeriet.\nGuy de Maupassants novellesamling "Au soleil" er en samling rejseberetninger fra Algeriet som udkom i 1884.\nDenne fortællesamling minder en del om Etlas "Arabere og Kabyler". Begge forfattere har besøgt næsten de samme steder i Algeriet, og begge bruger den samme fortællemåde: regulære rejseberetninger blandet med fiktion.\nTitelbladet på den danske oversættelse.\nGuy de Maupassant samlede fortællinger udkom på dansk i 28 bind mellem 1903-12, på A. Christiansens Forlag. Alle 28 bind var/er mesterligt oversat og genfortalt af Loulou Lassen.\nNovellesamlingen "Au soleil" kom i Loulou Lassen oversættelse til at hedde "I solen", og udkom i 1909 som det 16. bind i serien. Illustrationerne i den danske udgave er de samme som i den franske udgave, og de er tegnet af André Suréda.\nI den franske originaludgave har kapitlerne titlerne:\nProvince of Algiers\nI danske oversættelse, der har været tro mod den franske, hedder kapitlerne:\nDe tre sidste fortællinger i novellesamlingen "I Solen" er ikke beretninger fra Algeriet.\nHvis Carit Etlar havde fortsat sin rejse, og afsluttet hele turen tværs over Algeriet, fra vest til øst, så var han endt i Constantine, byen som var hovedstad\ti de østligste region.\nI de sidste årtier af det attende århundrede blev der bygget jernbaner i Algeriet, trods modstand fra de indfødte beboere, og landet blev nemmere tilgængelig for rejsende.\nGodt et par hundrede kilometer syd for Constantine ligger byen Biskra på kanten af Sahara. Byen har mange dadelplantager omkring sig, og et meget mildt klima der ikke kommer under 10-15 grader om vinteren. Da her også er mineralrige kilder, og da det med jernbane blev nemt at rejse hertil fra Constantine, udviklede Biskra sig til et kursted for rige og skrantende Europæere. Men også andre velhavere rejste hertil for at blive inspirerede.\nI Biskra blev der bygget store og flotte hoteller som tilbød stor luksus, og byen havde et stort kasino, samt et rigtigt hospital, som blev drevet af franske missionærer, "Hospital Lavigerie" der var opkaldt efter "Ærkebiskoppen" som var Etlars rejsefælle i det 1. kapitel.\nÆrkebiskop Lavigerie var også hædret med en stor statue i byen.\nEtlar fortæller i "Arabere og Kabyler" på side 119, at Algeriet allerede var blevet valfartsted for "Europas vagabonderende Publikum" da han gennemrejste landet i 1867, og at:\nMan vælger nu til vinterophold Oran eller Blidah med dets milde og sunde Luft, ligesom man tidligere valgte Neapel eller Florents. Lægerne sende deres syge til Chelifdalen, det er en Recept, som ikke koster Hovedbrud at skrive, det er desuden saa langt borte, at man ikke hører den Lidendes Dødssuk.\nØrkenbyen Biskra fulgte med som det oplagte kursted. "Granzows Geografiske Lexikon", skriver bl.a. om Biskra: "Oase i den franske Koloni Algérie, provinsen Konstantine, 31 Mil (233 km.) fra Konstantine".\nLidt af gårdhaven i Hotel Sahara i Biskra. Fransk-Algerisk postkort ca. 1900.\nHotel Sahara reklamerede med moderne bekvemmeligheder og elektrisk lys.\nGranzows Lexikon fortæller videre om Biskra:\nKlimaet er om Sommeren meget Varmt, om Vinteren meget mildt og hidlokker et aarligt voxende Antal Vinterkurgjæster fra Paris.\nNogle få af de kendte der rejste til Biskra:\nAndre Gide hentede inspiration i Biskra sidst i 1800-tallet, og brugte byen som "baggrund" i novellen "The Immoralist", som udkom første gang i 1902. "Den umoralske" udkom på dansk i 1939. Bogen handler om en historiker Michel, der på en tur til Algeriet stikker af fra sin syge hustru, for derefter at strejfe omkring med en araberdreng med navnet Moktir.\n"Den umoralske" er stadig en omdiskuteret bog.\nMaleren Henri Matisse har også været i Biskra.\nMatisse' maleri "Street at Biskra" fra 1906 hænger på Statens Museum for Kunst i København.\nDen ungarske komponist Bela Bartok var på rejse til Biskra i 1913 for at søge den oprindelige folkemusik. Notater fra denne rejse blev senere brugt i kompositioner.\nOgså den danske komponist P. E. Lange-Müller rejste til Biskra.\nPeter Erasmus Lange-Müller (1850-1926) var barn efter en velhavende højesteretssagfører, og Lange-Müller var således økonomisk uafhængig. I 1892 giftede Lange-Müller sig med Ruth Block som var plejebarn efter den danske diplomat, konsul og godsejer Jens Frederik Horsens Block.\nDenne godsejer fik ikke selv børn, men derimod plejebørn, hvoraf Ruth Block var en af dem.\nSophienberg Slot. Et genoptryk fra begyndelsen af årene 1900\naf Johan Jacob Bruuns "Prospect af Sophienberg Slot".\nDet originale billede er Udgivet af G. L. Lahde ca. 1800.\nSlottet er siden forandret og tårne og den øverste etage er væk.\nDa konsul Block døde i 1892, drev konsulens enke godserne Sophienberg og Kokkedal Slot videre indtil 1897, hvorefter Lange-Müller og plejedatteren, Lange-Müllers hustru Ruth, overtog Sophienberg Slot.\nSammen fik Lange-Müller og Ruth Block fik tre døtre: Irmelin og Merete og Vibeke.\nLange-Müller havde fra ung problemer med øjnene. Disse øjensmerter gav ham tillige en voldsom hovedpine, og for at prøve at kurere dette, opsøgte han livet igennem Europas forskellige kursteder.\nOmkring 1910 rejste hele familien Lange-Müller på kurophold til Biskra i Algeriet.\nBiskra i Algeriet var jo efter indlemmelsen i Frankrig også en del af Europa.\nLange-Müllers hustru Ruth døde i 1921, og de tre døtre arvede Sophienberg til deling.\nI 1923 giftede Irmelin sig, og afstod nogle år efter helt sin del af arven i Sophienberg Slot.\nDen yngste datter Vibeke besluttede sig for at blive missionær, og rejste derefter ofte til Indien. Sophienberg blev så overladt til Merete.\nPeter Erasmus Lange-Müller døde i København den 26. februar 1926, hvortil han var flyttet, og der blev passet af missionær Vibeke.\nMerete Lange-Müller rejste en gang imellem tilbage til Biskra for at genopleve barndommens eventyr. På en af disse rejser genså hun, og traf hun kvægavleren og plantageejeren Bahim ben Hannine.\nMerete Lange-Müller og Bahim ben Hannine blev viede i Sidi Okba Moskeen i Biskra den 20. marts 1930.\nEt par breve til Merete Lange-Müller.\nBrevet til venstre er uden afsender. Sendt til Merete Lange-Müller den 18. december 1922. Hun bor på Hotel Sahara i Biskra.\nBrevet til højre er til Merete Lange-Müller fra hendes forlovede Bahim ben Hannine, afsendt fra Biskra den 25. juni 1926.\nBahim ben Hannine og Merete Lange-Müller brugte Sophienberg Slot periodevis, og flyttede fra 2. verdenskrigs begyndelse fast ind på Slottet, da krigen umuliggjorde rejser til og fra Algeriet.\nDe fik sammen to børn: Sherif og Salah.\nMerete Lange-Müllers mand Bahim ben Hannine dør den 8. november 1942 på Diakonissestiftelsen på Frederiksberg, og bliver begravet i haven ved Sophienberg Slot den 13. november.\nI sin bog "Sophienberg i 250 år" skriver Bo Bramsen at Bahim ben Hannine var født i 1896. Men i kirkebogen, under døde i Hørsholm 1942, står der at Bahim ben Hannine var født den 4. april 1876 i Biskra, i Constantine provinsen.\nMerete Lange-Müller dør i 1965 og bliver begravet i haven ved siden af sin mand.\nDet bliver sønnen Salah der overtager Sophienberg. Han havde planer om at restaurere slottet, men projektet mislykkedes desværre. Han havde forsøgt sig med at skaffe penge ved at sælge jord fra til villabebyggelse, men hans moster, missionær Vibeke, var stadig arveberettiget, og skulle således have sin andel af alt salg.\nMissionær Vibekes andel af arven gik til Indisk hjælpearbejde.\nDer er fotos af Vibeke Lange-Müller flere steder på Nettet i forbindelse med hendes indsats i Indien, for eksempel her...\nI 1986 gav Salah ben Hannine op og solgte Sophienberg. Salah ben Hannine døde kort tid efter salget.\nSiden er Slottet blevet totalt gennemrestaureret og der har været flere ejere, og det har også været sat til salg af flere omgange siden.\nHer i dette forår, april 2016, har forlaget Lindhardt og Ringhof genudgivet to gamle børnebøger, "Ali" og "Hævneren" som\nE-bøger, hvori handlingerne foregår i Algeriet.\nMerete Lange-Müller har tilegnet\nbørnebogen "Ali" til sine to sønner.\n"Ali" blev oprindelig udgivet på Hagerups Forlag i 1945, og foruden en flot tegning på omslaget, så rummer bogen også mange fine illustrationer, som er signeret M.\nDen anden bog, "Hævneren", udkom første gang på Hagerups Forlag i 1949. På den er der også en flot tegning på omslaget og ligeledes mange illustrationer i bogen, også signeret M.\nForfatteren M. Lange-Müller og tegneren M, - er begge Merete Lange-Müller.\nDe flotte illustrationer skyldtes at hun som ung havde studeret på kunstakademiet.\nJeg har ikke kendskab til nogen komposition af P. E. Lange-Müller som er inspireret af opholdet i Biskra.\nDet kongelige Bibliotek har nogle fotos af Lange-Müller og hans familie. Her er forældre og døtre samlet på Sophienberg.\nKrydserkorvetten "Valkyrien". Udsnit af tegning fra bogen "De danskes Vej",\ntegnet af prinsesse Marie af Orléans. prinsesse Marie var en fortrinlig tegnerske.\nI 1899-1900 foretog krydserkorvetten "Valkyrien" et togt til Østen.\nAlgeriet, Kreta, Ceylon, Saigon, Siam, Kina og Japan var nogle af togtets destinationer. Som chef på korvetten, og som leder af rejsen, var prinsesse Marie af Orléans mand: Prins Valdemar.\nPrinsesse Marie og Prins Valdemar var Etlar-parrets genboer på Vældegaardsvej i Gentofte.\nDet var ikke en videnskabelig rejse, men snarere en reklame og handelsrejse for Danmark, så med på turen var interessepersoner fra forskellige erhverv, f.eks. H. N. Andersen fra ØK, og fabrikant J. L. Guildal fra "Crome og Goldschmidt", o.s.v.\nForfatteren Alexander Svedstrup var også med, og efter turen blev Svedstrups store og flotte bog om togtet, "De danskes Vej", udgivet i 1902.\nDet 5. kapitel har titlen "Algier", og her fortæller Svedstrup om ankomsten til byen Algier, og om indtrykkene derfra, og lidt om Algeriets historie.\nSvedstrup fortæller også om sine oplevelser i byen Algier:\nGaaer man ind i den arabiske Del af Algier, er det som man pludselig var rykket Aarhundreder tilbage i Tiden. Der var ingen Gader, men kun ganske smalle, stejle Gange i Virvar og Slyngninger mellem hvide Husmure uden Vinduer. Der er ingen Vinduer, fordi det var sikrere saaledes i gamle Dage, og fordi Maureren ikke vil have sin kønne unge Koner liggende og kokettere i en Vindueskarm. De maa helst holde sig til den aabne Gaard, men skal de endelig paa Gaden, er de saa tilhyllede, at ingen kan se anden Antydning af kvindelig Skønhed end et Par Øjne og knapt det.\nSahara Ekspeditionen 1922-23.\nI Geografisk Tidsskrift, Bind 26 fra 1921 - 1922, som ligger på Det kongelige Biblioteks websted, er der skrevet lidt om Ole Olufsens Sahara ekspedition i 1922-23.\nOle Olufsen havde også en halv snes år tidligere været i Afrika 2 gange.\nEkspeditionen 1922-23 tog ganske vist sit udgangspunkt i Tunis, hvortil man sejlede fra Marseille i Frankrig, men fra Tunis drog man videre ind i Algeriet. Ekspeditionen fandt sted i Algerisk-Sahara, og på kamelryg.\nEt lille citat fra Tidsskriftet:\nRundt om i Sahara, ganske vist med store Afstande, findes franske Militærposter, og igennem den franske Regering og det franske Krigsministerium, under hvilket de sydlige Territorier i Sahara sorterer, er der stillet Ekspeditionen enhver Støtte i Udsigt, bl. a. ogsaa Tilladelse til Brug af den traadløse Telegraf, Eskorte etc., naar saadant maatte blive fornødent.\nEfter Sahara-Ekspeditionen skrev Ole Olufsen en bog om ekspeditionen: "Hos ørkenens Sønner", der udkom i 1924. Bogen er tilegnet den franske ambassadør i Madrid, der tidligere havde været ambassadør i Danmark: Vicomte de Fontenay. Han havde været behjælpelig med de nødvendige tilladelser.\nOmrådet Ole Olufsens ekspedition udforskede, var hovedsagelig området syd for Kabylien.\nOle Olufsen fortæller i forordet i bogen lidt om de resultater ekspeditionen havde opnået:\nKortlæggelse af flere Ruter i Hoggar, Mouidir og Ahnet, Højdemaalinger, Meteorologiske Observationer, geomorfologiske og geologiske Undersøgelser, Indsamling af et stort mineralogisk Materiale, henunder Sandprøver og Vandprøver, samt Redskaber fra Saharas Stenaldertid. Desuden etnografiske Undersøgelser hos Tuaregerne og Haratinerne i Hoggar, antropogeografiske Undersøgelser, Samlinger af etnografiske Genstande fra Tuareglejrene, deriblandt to Skindtelte med Udstyr, hvoraf det ene er skænket til Trocadero-Museet i Paris, og de øvrige Sager til Nationalmuseet i København, botaniske Samlinger og Studier, et meget betydeligt fotografisk Materiale og en Film, særlig fra Tuaregerne i Hoggar.\nSahara-Ekspeditionen rejste hjem samme vej som de var ankommet, over Marseille og Paris, hvorfra de kører mod København den 28. maj 1923.\nDer blev også filmet under ekspeditionen, som Ole Olufsen nævner ovenfor i citatet, og det blev der en stumfilm på 34 minutter ud af: "L' Expédition de M. Olufsen á travers le Sahara", på dansk med titlen: "Professor Olufsens Ekspedition til Sahara 1922-23". Ca. 15 minutter af Ole Olufsens film ligger på YouTube...\nDer blev efterfølgende arrangeret en udstilling i Industribygningen ved Rådhuspladsen i København.\nSideløbende med den videnskabelige ekspedition var der indkøbt prøver og varer fremstillet i de afrikanske kolonier. Disse produkter var indkøbt for at vise danske forretningsfolk, hvad der fremstilledes og hvad der produceredes i Algeriet.\nUdstillingen varede fra den 25. oktober til den 18. november 1923. Illustratoren Sven Brasch havde tegnet udstillingens plakat,\nhvor fotoet af Tuaregen på kamelen var grundlaget. En plakat som siden er genoptrykt flere gange, og som stadig kan købes., På udstillingen kunne også købes den lille brune mappe med 5 postkort med fotos fra ekspeditionen, som kan ses herunder. Det er Ole Olufsen der ses stående foran teltet på fotos nummer 2.\nHer på websiden er selve landet forsøgt konsekvent stavet: Algeriet. Og byen: Algier. Undtagen i citater, hvor her er forsøgt at beholde citatets oprindelige stavemåde.\nPå denne webside om Carit Etlars rejse til Algeriet er her benyttet oplysninger fra "Granzows Geografiske Lexikon". Selv om dette verdensleksikon først udkom i 1898, så ligger de brugte oplysninger deri om Algeriet stadig tæt på de år hvor Etlar besøgte landet.\n"Granzows Geografisk Lexikon" fortæller: at i 1838 havde Algeriet 30,400 indbyggere, hvoraf de 12,000 var europæere. I 1886 havde Algeriet 70,800 indbyggere hvoraf de 58,000 var europæere. Befolkningstilvæksten skyldtes således næsten udelukkende tilflyttede franskmænd.\nHer i år 2016 anslås det at Algeriet har lidt over 40 millioner indbyggere!\nDe historiske årstal og datoer om Algeriet i det her skrevne skal tages med et vist forbehold, da de er forskellige i de tilgængelige gamle opslagsværker.\nOversætteren af "Araber och Kabyler" til svensk var Carl Henrik Atterling (1835-1885).\nC. H. Atterling var forfatter og oversætter. Han ejede selv en meget lille trykpresse, hvormed han trykte bøger i meget små oplag.\nI årene mellem 1866 og 1885 var han desuden medredaktør i Dagens Nyheters avisredaktion.\nMoltkes Galleri, som Etlar nævner i det første afsnit "1. Nemours" her på websiden, lå i Dronningens Tværgade 2 i København. A.W. Moltke var godsejeren fra Bregentved slot ved Næstved.\nMoltke ejede og brugte det ene palæ på Amalienborg som vinterbolig, men da han overlod palæet til kongefamilien, så manglede han en anden vinterbolig og købte så ejendommen Dronningens Tværgade 2, som ligger ud for Odd Fellow Palæet i Bredgade.\nHer i den nye sommerbolig i Moltkes Palæ indrettede Moltke et galleri på øverste etage til mange af sine malerier, et Galleri der på et tidspunkt blev åbnet for offentligheden.\nI 1. afsnit "1. Nemours" bliver den franske kunstmaler Léon Bonnat nævnt. Foruden danske elever havde den norske maler Edvard Munk også været en af Bonnats elever.\nEn sammenblanding af fransk og arabisk, og/eller egelsk og dansk giver forskellige stavemåder på Jusuf, den fransk-agierske general som Carit Etlar fortæller om i det 6. kapitel: "Algier". Her på websiden bliver den forenklede stavemåde Jusuf brugt, med mindre det er i citat. Generalen havde også forskellige tilnavne som ikke er brugt her, men som måske dukker op i de linkede steder.\nI det 6. afsnit "Algier", bliver Rouget de St. Hermine nævnt. Han er også nævnt som dansk konsul i "Danmarks Handelsflaade" ved A. Schneider, udgivet af Philipsens Forlag i 1871. I det 4. kapitel på side 84:\t"Fortegnelse over de Kongelige Danske Generalkonsuler og Konsuler, samt de under dem ansatte Vicekonsuler; tilligemed en alfabetisk Fortegnelse over de Byer, hvor danske Konsulatembedsmænd ere ansatte".\nPolitikeren der bliver nævnt i det 8. afsnit "Kabylernes Eiendommeligheder", Peter Martin Orla Lehmann (1810-1870), var en datidens store politikere. En politiker med mange store meninger og mange store ord. Men også en meget omstridt personlighed.\nHan var medansvarlig for grundloven og ligeledes medansvarlig for krigene 1848 og 1864.\nKilder. Foruden de sædvanlige og de i teksten nævnte samt egne notater:\nFrederik Carl Granzow og Holger Lassen: "Granzows Geografiske Lexikon" Udgivet af Det nordiske Forlag, 1898. Kort + 3 bind.\n"Tidernes Morgen" med undertitlen: "På sporet af kulturens kilder i det gamle Mellemøsten." udgivet af Ny Carlsberg Glyptotek, 2008. Fra afsnittet begyndende side 163: "Valdemar Schmidt og Carl Jacobsen", skrevet af Mogens Jørgensen.\nStatsbiblioteket: "Den til Forsendelse med de Kongelige Brevposter privilegerede Berlingske Politiske og Avertissementstidende".\nÅret 1866 og året 1867.\nOtto Schneider: "Der climatische Curort Algier". Udgivet af Schönfeld's Buchhandlung i Dresden i 1869.\n"Fra alle Lande". Månedsblad, udgivet af L. Zink, Wøldikes Forlag. Årgang 1870 bind 1+2, og årgang 1871 bind 1+2.\nOle Olufsen: "Hos ørkenens Sønner" med undertitlen: "Olufsens Sahara-Ekspedition 1922-1923". Hagerups Forlag i 1924.\nAlexander Svedstrup: "De danskes Vej", med undertitlen: "Indtryk og billeder fra Krydserkorvetten Valkyriens Togt til Østasien 1899-1900". Gyldendal – Hegel og Søn, 1902.\nRudolph Bay: "I Algier og Italien - 1816-21. Det 33. bind af "Memoirer og Breve" udgivet af Clausen og Rist, Gyldendal - Nordisk Forlag, 1920.\nValdemar Schmidt: "Af et langt Livs Historie". Frimodts Forlag 1925.\nC. F. Wandel: "Danmark og Barbareskerne". I Kommission hos Jacob Lund. 1919.\nBo Bramsen "Sophienberg". Udgivet af Gymnasieskolernes Lærerforening i 1994.\nN. P. Jensen Den Fransk-Tyske Krig 1870-1871. Det nordiske Forlag, 1896.\n© www.CaritEtlar.dk - Websiden er sidst rettet den 21/07/2018 16:59:01


Gasfjedre Til Skabe og Låger | Erstat De Gamle - Køb nye ✓\nGasdæmpere / gasfjedre til køkkenet\nStort udvalg af gasdæmpere/gasfjedre til låger og skabe. Kan typisk leveres inden for 1-2 hverdage.\nSe dimensioner ved at trykke på den ønskede model.\nAnvendes typisk som erstatning til liftsystemer fra Stabilus Lift-O-Mat, Kesseböhmer, Hettich og flere andre.\nUdvalget af gasdæmpere/gasfjedre til topskabe, køkkenlåger og køkkenskabe passer til de fleste liftsystemer. Vælg mellem to modeller med forskellige styrker fra 60 til 380 Newton og 125 til 400 Newton. Forskellen er typen af end-fitting. Den øverste model leveres med kuglekobling i enderne, og den nederste model leveres med fastmonterede øjer.\nBrug for anden styrke?\nTjek vores udvalg af gasfjedre/gasdæmpere. Over 2.000 dimensioner og styrker at vælge imellem.\nI næste trin er det muligt at vælge dimensionen og styrke. Tjek gerne om de stemmer overens med dine nuværende gasdæmper/gasfjeder. Vær opmærksom på, at der i nogle tilfælde skal anvendes to gasdæmpere/gasfjedre pr. beslag, og i andre tilfælde kun én. Udvalget leveres med påmonteret end-fittings, hvilket gør installationen lettere. Det er også muligt at bestille uden end-fittings via siden gasfjedre/gasdæmpere. Gaspatronerne er en sliddel, hvorfor levetiden afhænger af, hvor hyppigt de bliver anvendt. Den forventede levetid er 1-3 år.\nVælg mellem følgende styrker: 60N, 125N, 150N, 200N, 250N, 320N, 380N og 400N.


Flyvninger Kiev - Danmark. Billige flyvninger - Bravofly.dk\nBillige flyvninger fra Kiev til Danmark\nFlyvninger Kiev - Danmark\nFlyvninger Kiev Danmark\nSå vel som at tillade dig at søge efter de flyvninger du ønsker, tilbyder Bravofly dig en liste af tilbud på flyvninger fra Kiev til Danmark så du kan spare rigtig meget på omkostningerne for din rejse.\nBravofly er den eneste søgemaskine til lavprisflyvninger med 100% italiensk teknologi. Søg dine lavprisflyvninger fra Kiev til enhver lufthavn i Danmark - vil du blive forbløffet over resultaterne.\nHvis du ikke kan finde en flyvning med afgang fra Kiev til enhver lufthavn i Danmark med din første søgning, så tilpas din søgning ved hjælp af filtrene til venstre for søgemaskinen\nFlyvninger Kiev Danmark i november


Sådan siger du nej til chefen!\nLæsser din chef og dine kolleger for mange opgaver over på dig? Få karriererådgiver i Ingeniørforeningen IDA Ann Carøes bedste argumenter til at sige nej til for mange - og forkerte – opgaver på en faglig og respektfuld måde.\nDu skal acceptere, at du engang imellem kan blive nødt til at sige nej til de gode opgaver på grund af tidsmangel, siger karriererådgiver i IDA Ann G. Carøe. Her kan du med fordel sige, at du synes opgaven er spændende og rigtig gerne vil have en tilsvarende tilbudt næste gang, hvor du forhåbentlig har bedre tid. Fold sammen\nSøndag d. 12. marts 2017, kl. 10.00\nEr der opgaver, jeg ikke bør sige nej til? Kan jeg tillade mig at sige nej til opgaver i det hele taget? Bliver jeg så den første, der ryger i den næste prikkerunde? Men hvis jeg siger ja, så skal jeg gå på kompromis med kvaliteten i de øvrige opgaver, og ender måske med at blive stresset.\nKarriererådgiverne i IDA møder ofte medlemmer, der har svært ved at sige nej til chefen eller kolleger, der læsser opgaver over på dem. Ann G. Carøe har her en række bud på, hvordan du kan sige nej til opgaver.\n”Du kommer nemt til at bruge kræfterne på de forkerte opgaver, hvis du ikke siger fra. Du skal have fokus på dine styrker, dine kompetencer og det, der motiverer dig. Der er nemlig masser af opgaver, som du løser godt, men som dræner dig for energi. Når du får styr på det, så har du et bedre fundament til at sige nej til opgaverne, cheferne og kollegerne sender i din retning,” siger hun.\nEllers får du aldrig løftet snuden op af sporet for bare opgaver – og det er farligt, hvis du ikke tænker på din fremtid.\nSyv gode råd til at sige nej!\nKend dine styrker, kompetencer og det, der motiverer dig.\nVær afklaret med de opgaver, der dræner dig for energi.\nSig nej på en respektfuld måde, så du ikke ender som en sur nej-siger.\nKom med alternative muligheder.\nTag konsekvensen af dit ja eller nej – er et ja til opgaver værd at ofre familieaktiviteter for eller at du risikerer at brænde ud?\nHvorfor bliver du drænet for energi?\n”Det er vigtigt, at du kender dine egne styrker og motivationsfaktorer. For lige nu kan du have svært ved at sige nej til opgaver, som du ved, at du er god til. Men det kan jo være, at de er tillærte og det netop er dem, der dræner dig for energi,” siger Ann G. Carøe.\nDu kan ikke hekse med tiden\n”Når du kender dine kompetencer og styrker og siger nej, viser det, at du har respekt for dig selv – og at du tager ansvar for at udføre dine kerneopgaver, som du har sagt ja til. Du kan jo ikke hekse med tiden. Tager du tiden fra andre opgaver, bliver resultatet af dem middelmådigt,” siger Ann G. Carøe.\nDu kan mærke, at du skal sige nej, hvis du føler, at de ekstra opgaver dræner dig og vælter hele din tidskabale.\n”Du skal tænkte, at et nej til ekstra opgaver skaber bedre rum for, at du helhjertet kan sige ja til andre opgaver, som du med energi og begejstring kan gå ind i. Så du bliver nødt til at træne at sige nej med bevidstheden om, at du ikke er en god medarbejder, bare fordi du siger ja til alle opgaver. Ellers risikerer du at brænde ud, få dårlig trivsel og stress,” siger Ann G. Carøe.\nForventningsafstem med chefen\nIndimellem lander der opgaver på dit bord, som du ikke kan sige nej til. Men her må du lave en forventningsafstemning med din chef.\n”Så må du konkret fortælle, hvilke opgaver, du så ikke kan nå. Nu er dit skrivebord så fyldt med opgaver, at chefen må hjælpe dig med at få prioriteret dem. Det kan også være, at nogle af dine opgaver skal over på et andet skrivebord i et stykke tid,” lyder rådet fra Ann G. Carøe.\nDet er ekstra svært, hvis du er ansat på jobløn og har en chef, der mener, at du må tage aftener, weekender og ferier til hjælp for at nå opgaverne. Men her er øvelsen at lære at sige nej på en god og respektfuld måde.\nHar du en spontan chef, der handler efter pludselige indskydelser, har du en ekstra udfordring – få 3 gode råd til at styre din chef.\nDu skal ikke ende som en sur nej-siger\n”Den opgave vil jeg gerne sige nej-tak til.” ”Den opgave har jeg ikke lyst til.” ”Jeg har ikke de rette kompetencer.” ”Lige der føler jeg ikke, at jeg har noget at bidrage med.” ”Det tillader min kalender ikke.” Sætningerne er alle bud på, hvad du kan svare, når chefen eller andre stiller dig en ny opgave.\n”Du skal tænke på, at du kan bruge din faglighed – sige, at det ikke giver mening. Måske kender din chef ikke den opgaveliste, du allerede sidder med. Du kan sige fra på en måde, så du ikke bare ender som en sur nej-siger,” forklarer Ann G. Carøe.\nSamtidig kan du med fordel overveje, om din hverdag er plaget af forstyrrelser og afbrydelser, som stjæler din tid? Få styr på afbrydelser og bliv mere effektiv.\nKrisen har skabt angst for at sige nej\nAnn G. Carøe mener også, at der i halen på finanskrisen er skabt kulturer, hvor medarbejdere føler, at de er nødt til at sige ja til opgaverne.\n”Der findes arbejdspladser, hvor medarbejderne er bange for den næste prikkerunde. Vi er flokdyr – og hvis alle andre siger ja, så er det ikke sjovt at være den eneste, der siger nej,” siger Ann G. Carøe, der i sådanne tilfælde råder dig til at tage mod til dig og tale med kollegerne om, hvordan du har det. Måske har mange af de andre det også sådan.\nEr du villig til at tage konsekvensen af et nej?\nDu skal også gøre op med dig selv om du er villig til at tage konsekvensen af et nej – eller et ja til for mange opgaver.\n”Siger du ja, så ved du, at det går ud over familien og børnenes skolearrangementer, sønnens badmintonkamp og den planlagte feriedag. Hvis du siger nej – er det så bedre end på kort sigt at risikere at brænde ud?,” siger Ann G. Carøe som argumenter for at sige nej. Hun minder også om, at du er ansat – du er ikke en tvungen slave i dit arbejdsliv.\nOg hvis det værste skulle ske – at du bliver fyret for at sige nej til opgaver med en god begrundelse – så er det måske ikke et det sted, du bør være ansat, lyder vurderingen fra IDAs karriererådgiver.\nTilbyd hjælp til kriseramte kollegaer\nNår medarbejderen får gaver af en leverandør\nLangdistanceledelse er en stor udfordring\nGod forretning selv at investere i efteruddannelse\nNår resultaterne leveres, men alkoholen lugtes.\nForskel på juridiske og moralske forpligtelser\n»Kollegerne spurgte, om der var noget galt, fordi jeg ville tage barsel«\nVi pacer de unge – men hvor blev livet af?\nFremtiden er projektansættelser og deltid\nFølg med direkte: Danmarks problemer fortsætter i 2. halvleg af VM-kvartfinale


Hjælp astronomerne med at klassificere galakser\nAstronomer har med hjælp fra offentligheden i form af projektet Galaxy Zoo set, at unge spiralgalakser ikke har centrale bjælker.\nHer ses bjælkespiralgalaksen NGC 1300, der ligger 61 millioner lysår væk. Den ligger i retningen af stjernebilledet Floden. (Foto: HST / NASA / ESA)\nHubble Space Telescope har i mere end 20 år taget observeret vores univers og har i den tid samlet enorme mængder data.\nDer findes derfor meget store kataloger med billeder af galakser. Disse galakser ligger over hele universet og har mange forskellige aldre.\nGalaxy Zoo letter forskernes arbejde\nJo længere væk, galakserne ligger fra Jorden, jo længere tager det for lyset, der rejser med 300.000 kilometer i sekundet, at nå ned til os. Derfor ser vi de fjerne galakser, som de så ud for mange milliarder år siden.\nProjektet Galaxy Zoo blev oprettet af University of Portsmouth og er et projekt, hvor offentligheden kan klassificere galakser i Hubble-kataloget.\nDette hjælper forskerne, da opgaven med at klassificere galakser er meget tidskrævende for få personer, mens opgaven med hjælp fra offentligheden er meget mere overskuelig.\nProjektet har båret frugt\nDette projekt har nu båret frugt, da det nu har været muligt at klassificere mange spiralgalakser med forskellige aldre og derved følge deres udvikling over milliarder af år.\nLyset fra de fjerneste galakser, brugt i dette projekt, har rejst i mere end otte milliarder år, og vi ser dem derfor, som de så ud for mange milliarder år siden.\nAstronomerne så, at de fjerne spiralgalakser, der var i de tidlige stadie af deres udvikling, ikke havde centrale bjælker, mens de galakser, der blev observeret meget senere i deres udvikling, havde bjælker i deres centrum.\nBjælkestruktur kommer med alderen\nVores galakse, Mælkevejen, er en spiralgalakse med en central bjælke, og mange af de spiralgalakser, der observeres i nærheden af Mælkevejen, har også en bjælkestruktur. Men de ses også senere i deres udvikling.\nFor otte milliarder år siden havde kun 11 procent af de observerede spiralgalakser bjælker, og det var hovedsageligt galakserne med store masser.\nKunne du tænke dig at hjælpe forskerne ved at klassificere galakser, kan du finde Galaxy Zoo her.


Spillested: Folketeatret, Snoreloftet. Spilleperiode: 12. april – 25. maj 2018. Anmeldt af: Trine Berg Balle ★★★★ Hvad er det? Mødre er et komisk og sårbart indblik i livet som mor med alle dets dertilhørende glæder, sorger, udfordringer og magiske øjeblikke. Vi er fluen på væggen, når fire kvinder mødes i mødregruppen for første gang, deler…\nAnmeldelse: De lystige koner\nSpillested: Folketeatret Spilleperiode: 18. januar – 26. april 2018 (på turné rundt i landet) Anmeldt af: Clara Lindstrøm Gleerup ★★ Hvad er det? I 1597 udgav Shakespeare komedien De Lystige Koner i Windsor om, ja, lystige koner, der bor i Windsor. I 2018-udgaven er komedien flyttet til den vilde vesten, hvor et hav af stereotype…


De 10 bedste hoteltilbud i Göreme - TripAdvisor\nBedste tilbud på hoteller i Göreme, Cappadocia\nHoteltilbud i Göreme\n206 ejendomme i Göreme\nNr. 1 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 2 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 3 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 4 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 5 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 6 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 7 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 8 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 9 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 10 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 11 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 12 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 13 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 14 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 15 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 16 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 17 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 18 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 19 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 20 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 21 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 22 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 23 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 24 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 25 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 26 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 27 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 28 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 29 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme\nNr. 30 ud af 206 hoteller med bedste værdi for pengene i Göreme


Hvad betyder Standard kubikfod per minut (SCFM) for luftkompressorer? | InBetweeners\nHvad betyder Standard kubikfod per minut (SCFM) for luftkompressorer?\nHome » Articles » Hvad betyder Standard kubikfod per minut (SCFM) for luftkompressorer?\nHvis du arbejder med luftkompressorer i din branche, skal du være bekendt med udtrykket SCFM eller standard kubikfod pr. Dette er en kritisk måling, når det kommer til luftkompressorer. SCFM, sammen med CFM og PSI, er akronymer, som du bør vide, når du handler efter en luftkompressor, fordi forståelse af disse målinger vil hjælpe dig med at træffe det rigtige valg.\nHvad betyder SCFM?, Hvis du er ny til en verden af luftkompressorer eller tager en større rolle i din virksomheds luftkompressor Ledelse, her er hvad du behøver at vide om SCFM og hvorfor det er vigtigt for luftkompressorer.\nhvad er SCFM?\nHvorfor er SCFM vigtigt for luftkompressorer?\nhvad er forskellen mellem SCFM og CFM?\nSådan beregnes SCFM og CFM\nhvad betyder volumetrisk strømningshastighed for luftkompressorer, og hvorfor er det vigtigt for Luftkompressorsystemer?\nhvad betyder fri Luftlevering?,\nhvad er de vigtigste Ratings at se på, når du bestemmer Luftkompressorkapacitet?\nstandard kubikfod per minut måler strømningshastigheden af gas under standard Tryk og temperaturforhold. De accepterede standarder for temperatur og tryk er 68 grader Fahrenheit og 36 procent fugtighed ved havets overflade.\ntrykket varierer omvendt med SCFM, så hvis din PSI er 120, vil din SCFM være lavere end hvis din psi er 80.\nden alternative måling til SCFM er ACFM eller faktiske kubikfod pr., Dette er den rene strømningshastighed af gas uafhængig af standardtryk eller temperaturforhold.\nHvorfor er SCFM vigtig for luftkompressorer?\nforståelse af hastigheden for fri luftstrøm med hensyn til din kompressor er meget vigtigt, når du køber eller beslutter, hvor du skal installere luftkompressorer. SCFM er sandsynligvis din mest nyttige foranstaltning til disse oplysninger.kendskab til din luftkompressors SCFM vil fortælle dig, om du har den rigtige luftkompressor til størrelsen af det job, din luftkompressor skal gøre., En luftkompressor, der ikke skubber nok luft, betyder, at dine applikationer ikke fungerer optimalt, mens en, der skubber mere luft, end du har brug for, spilder din virksomheds penge og energi.\nVed at beregne, hvor meget tryk du har brug for til din applikation, kan du bekræfte, at du arbejder med den rigtige luftkompressor ved at finde ud af dens SCFM. En luftkompressor med 10 hestekræfter eller mere bør generere omkring 3 eller 4 kubikfod luft per minut ved 90 psi.\nHvad er forskellen mellem SCFM og CFM?,\ni USA måles luftstrømsvolumen typisk i kubikfod pr. Det er ligegyldigt, hvor luften kommer fra-en ventilator, en kompressor eller en blæser — lufthastigheden, målt i volumetriske termer, tegner sig for den mængde luft, der passerer inden for en måling af tid.,\nfor At bestemme den mængde strøm, der er nødvendige for at varme op en strøm af luft, vil du nødt til at tage to faktorer i betragtning:\nmassestrømmen, også omtalt som den mængde luft der skal opvarmes.\ntemperaturstigningen, også kendt som intensiteten af varme i luften.\npå luftkompressorer er CFM og SCFM de to mest commons-ratings, der bruges til at indikere mulighederne for et givet mærke og model. Så hvordan er SCFM og CFM forskellige?, Som en målbar værdi vil en kompressors CFM-rating altid være et lavere tal end SCFM-klassificeringen, fordi den tidligere værdi måles på det punkt, hvor lufttilførslen er under tryk, normalt ved 90 psi.\nder skal tages et par yderligere faktorer i betragtning for at bestemme en kompressors SCFM-rating, som påvirkes af temperatur, fugtighed og tryk. Derfor vil SCFM-klassificeringen af en given maskine være et højere antal end dens CFM-modstykke.,\ninde i en luftkompressor når kvaliteten af den trykluft sin højeste kvalitet, ligesom luften passerer gennem trykkamrene. Hver tilførsel af nyligt trykluft, der kommer gennem airend, vil uundgåeligt miste noget af sit tryk, når omgivelsesfaktorer griber fat. Som sådan skal en kompressor producere et højere niveau af standard kubikfod per minut for at kompensere for dette tab.,\nSCFM beregnes ved en metode, der udvider luften for at rumme de mellemliggende faktorer for fugtighed, tryk og temperatur. For eksempel 14,2 psia (0 psia), 63 grader Fahrenheit ved 34 procent relativ luftfugtighed. For køberen af en luftkompressor er CFM mere relevant for luftkompressorens interne kapacitet, mens SCFM er mere vejledende for, hvordan trykluften vil fungere ved slutpunktsapplikationer.,\nFor de bedst mulige resultater i en fabriksindstilling, skal du vælge værktøj fra dit arsenal med den højeste SCFM rating og vælge en kompressor, der giver et output 150 procent af den bedømmelse. For eksempel, hvis en slibemaskine eller blæser kræver 5.3 SCFM, skal du sørge for, at den kompressor, du vælger, har en ydelse på 8.0 SCFM eller højere. Hvis du har til hensigt at køre to eller flere pneumatiske værktøjer samtidigt fra en enkelt kompressor, skal du tilføje den samlede SCFM for alle værktøjer og multiplicere dette antal med 1.5 for at bestemme den nødvendige SCFM til din næste luftkompressor.,\nHvad betyder den volumetriske strømningshastighed for luftkompressorer, og hvorfor er det vigtigt for Luftkompressorsystemer?\nvolumenstrømningshastigheden defineres som den mængde væske, der passerer gennem et led i en luftkompressor på et givet tidspunkt. Med andre ord, mængden af luft, der strømmer mellem de forskellige komponenter i et luftkompressorsystem i de sekunder, det tager for nyligt trykluft at rejse fra tanken til endepunktapplikationen.,\nVolumenstrømningshastighed er skrevet med matematiske tegn, der repræsenterer mængden af trykindhold, der kan passere gennem et område i løbet af en given tidsstrækning. I strømningshastighedsterminologi bruges udtrykket” tværsnitsareal ” til at specificere det rum, gennem hvilket volumenet af trykindhold bevæger sig for at komme fra punkt A til B i systemet.\nfor luftkompressorer er volumenstrømningshastigheden vigtig, fordi den angiver den mængde tryk, som luft kan passere pr.sekund gennem kompressoren og dens vedhæftede pneumatiske værktøjer., Hvis du skal have en vis mængde luft leveret til en slutpunktsapplikation på et splitsekund, vil volumenstrømningshastigheden for dit system indikere, om det ville være muligt.\nvisse faktorer kan påvirke volumenstrømningshastigheden, såsom slangernes længde og omkreds og antallet af vedhæftede filer mellem kompressoren og spidsen af et givet værktøj. Volumenstrømningshastighed kan også påvirkes af fejl i opsætningen, såsom lækager, der får luft til at undslippe systemet, før de når slutpunktet.\ni et trykluftsystem er fri lufttilførsel (FAD) det forstørrede volumen luft, som kompressoren frigiver til netværket inden for et givet tidsmål. For at bestemme FAD skal der foretages målinger af det omgivende tryk, fugtighed og temperatur, der er til stede ved maskinens luftindtag. Indstillingen af en luftkompressor vil påvirke resultaterne af denne måling, da faktorer som omgivende varme og fugt vil påvirke kvaliteten af luft, der bevæger sig gennem indløbet og følgelig den trykluft, der bevæger sig til systemets slutpunktsapplikationer.,\nnår det indkommende lufttryk, temperatur og fugtighed er målt, foretages den anden runde af målinger, denne gang for det maksimale tryk, volumen og temperatur ved afladningen. Resultaterne af denne måling kan blive påvirket af kvaliteten af tryk, der forekommer i kompressoren, og om maskinen er lyd eller mangelfuld. For eksempel vil en kompressor med kondens og luftlækager give forskellige målinger ved udladningen end en kompressor uden sådanne problemer.,\nnår målingerne er foretaget af trykket, temperaturen og volumenet af den trykluft, der kommer ud af kompressoren, skal det resulterende tal beregnes med indløbsmåling ved hjælp af den matematiske fad-struktur. Resultatet er den frie luftforsyning af den pågældende kompressor. FAD er ikke det samme som airend levering af en luftkompressor.\nHvad er de vigtigste Ratings at se på, når du bestemmer Luftkompressorkapacitet?,\nnår du køber en luftkompressor, er det vigtigt at vide, hvor meget luft det vil trykke på PR. Det er også vigtigt at bemærke mængden af trykluft, som maskinen kan bevæge sig på en tomme for tomme basis, da dette i vid udstrækning vil bestemme mængden af luftkraft, som en kompressor vil producere. Andre specs at bemærke er størrelsen af tanken, da dette vil diktere den samlede mængde luft, som kompressoren kan holde på et givet tidspunkt., Bemærk følgende vurderinger, når du køber en luftkompressor:\nCFM står for kubikfod pr.minut, som refererer til den mængde luft, der føres gennem en luftkompressor hvert minut. Hver kompressor har en CFM rating, der angiver mængden af luft, at maskinen vil være i stand til at passere gennem en pneumatisk værktøj på en minut-for-minut basis. Jo højere CFM-rating, jo mere luft vil kompressoren trykke pr. Til applikationer, der kræver store mængder trykluft, har du brug for en kompressor med en høj CFM-rating.,\ni en fabrik, hvor møbler samles langs et transportbånd, skal en luftkompressor trykke tilstrækkelige mængder luft pr. For applikationer, der har brug for en mere stabil luftstrøm, skal CFM være på et tilstrækkeligt niveau for at producere denne konstante forsyning. Generelt kræver højdrevet pneumatisk værktøj, der er fastgjort til store stationære luftkompressorer, en CFM-rating på 10 eller højere, mens værktøjer, der er fastgjort til bærbare kompressorer, kun kræver fem eller under CFM.,\nPSI står for pounds per kvadrattomme, som henviser til mængden af lufttryk leveres gennem en luftkompressor per tomme. Langt de fleste pneumatiske værktøjer i dagens fabrikker kræver PSI i området fra 40 til 90 for at overføre tilstrækkeligt pres til en slutpunktsapplikation. Værktøjer, der skærer gennem metal, såsom pneumatiske mejsler, kræver en luftkompressor med maksimal psi., Applikationer såsom slibning, skalering, slibning, maling, sømning, skæring, nibbling og andre værktøjer, der anvendes til dele formning, overflade forberedelse og fastgørelse i en industriel indstilling bør alle være drevet med en 90 PSI luftkompressor.\neksempler på processer i den højere ende vil omfatte monteringsværktøjer, der bruges langs produktionslinjerne på auto-Monteringsanlæg, hvor luftdrevne robotarme deler de tunge komponenter i biler., En høj PSI-rating vil også være påkrævet på fabrikker, hvor fly og militære køretøjer samles, helt eller delvist. I de faser, hvor stykkerne i et køretøj er klargjort, vil høje niveauer af lufttryk blive trukket på for at forme og skære delene i form. Yderligere runder med højtryksluft vil være nødvendige, da delene fastgøres sammen og får efterbehandlingsfrakker.\nunder en given brugssession vil en luftkompressor fungere i en on / off-cyklus., Mængden af tid, at kompressoren er aktiv versus tomgang omtales som driftscyklus. Så hvad er arbejdscyklussen for luftkompressorer? Hvis en kompressor har en 50/50 duty cycle, betyder det, at kompressoren vil være aktiv 50 procent af den tid, den er tændt. Ligeledes, hvis en kompressor har en 70/30 duty cycle, vil den være aktiv i 70 procent af den tid, maskinen er tændt til en applikation.\nOff-time i en arbejdscyklus betyder ikke, at maskinen slukker helt, når den ikke er aktiv., Det betyder bare, at kompressoren ikke presser luft i disse øjeblikke. Tænd / sluk-cyklussen kan arbejde i et andet for andet tempo. De fleste applikationer kræver øjeblikkelig luft, så det er generelt accepteret for en luftkompressor til at fungere på en on/off måde. Der er dog undtagelser, såsom applikationer som sprøjtemaleri, der kræver en jævn strøm af luft nonstop i flere minutter ad gangen.\nmålingen af størrelse i en luftkompressors tank er angivet i gallon. Jo større dette tal er, desto mere luft kan en tank trykke på et givet tidspunkt., En luftkompressor med en stor tank er bedre til applikationer, der kræver en kontinuerlig luftstrøm. For eksempel, når køretøjsdele gennemgår processer som buffering og maling, skal luften strømme kontinuerligt, uden pause, i minutter ad gangen.\nen luftkompressors kapacitet er angivet med dens hestekræfter, som korrelerer med CFM. Da udtrykket “hestekræfter” forstås de fleste drivere, det er den værdi, der let identificeres på specifikationerne for en luftkompressor, når den evalueres af en potentiel køber., Imidlertid er hestekræfterne, der er anført i specifikationerne for en kompressor, ikke nødvendigvis den mest fortællende værdi for så vidt angår ydelsen.\nde numre, der er anført i specifikationerne for en luftkompressor, er vigtige at forstå, fordi de tjener som indikatorer for, hvordan en kompressor vil udføre for et givet sæt værktøjer eller applikationer. Når du kender og forstår CFM, SCFM, PSI, arbejdscyklus og tankstørrelse på en luftkompressor, vil det være lettere at afgøre, om en potentiel maskine har tilstrækkelig kapacitet til at drive funktionerne på dit anlæg.,\ndu kan læse mere om, hvordan du analyserer luftkompressorvurderinger i luftkompressorvejledningen.\nkontakt Titus Company for mere Information om luftkompressorer til din virksomhed\nhos Titus Company har vi en bred vifte af luftkompressorer, lufttørrere og komplette Trykluftsystemer, der passer til kravene i adskillige virksomheder og deres applikationer.,for at få hjælp til at finde de rigtige luftkompressorer til din virksomhed, eller for mere information om luftkompressorer, Trykluftsystemer og målinger som SCFM eller for et gratis estimat på nogen af vores produkter, Kontakt os i dag.\nFjern Pletter Fra Skyllemiddel, Bluing\nHells Kitchen Sæson En Vinder Chef Michael Wray Opdatering