Danmarks økonomiske historie - Wikipedia, den frie encyklopædi\nDanmarks økonomiske historie er beretningen om udviklingen i Danmark fra en økonomisk synsvinkel fra de ældste tider op til i dag: Udviklingen i produktionen, erhvervsstrukturen, de materielle levevilkår og de teknologiske og institutionelle ændringer, der har fundet sted undervejs. Det er en beretning om økonomisk vækst – i de første mange århundreder langsom og præget af jævnlige tilbageslag, men i de sidste par hundrede år (fra omkring den industrielle revolution) kraftig og vedvarende. Undervejs har Danmark udviklet sig fra at være et landbrugssamfund, hvor langt det meste af befolkningen levede på subsistensniveau, til nutidens position som et af verdens rigeste lande med en kompleks og avanceret samfundsstruktur, hvor det meste af arbejdsstyrken er ansat i servicesektoren.\n1 Tidlige forudsætninger for Danmarks velstand\n2 De ældste tider (før 1050)\n3 Middelalderen (1050-1500)\n4 Nyere tid (1500-1820)\n4.2 Fremgang i 1700-tallet\n5 Den tidlige industrialisering (1820-1914)\n5.2 Højvækstperiode fra 1870\n5.3 Nybrud omkring århundredeskiftet\n6 Verdenskrige og efterkrigstid 1914-1973\n7 Perioden fra oliekrisen og frem (1973-)\n7.1 1980'erne og 1990'erne\nTidlige forudsætninger for Danmarks velstand[redigér | rediger kildetekst]\nDanmark har længe været et af verdens rigeste lande. Ifølge den økonomiske historiker Angus Maddison var landet omkring 1600 verdens sjetterigeste land – nogenlunde som positionen i 2004, hvor det ifølge OECD havde den syvendehøjeste indkomst per capita. Den fordelagtige situation fra gammel tid kan tilskrives en række positive faktorer som:\ngeografisk nærhed til Europas mest dynamiske områder siden 1500-tallet: Nederlandene, det nordlige Tyskland og Storbritannien;\net relativt stort landbrugsareal pr. arbejder, kun overgået af Storbritanniens, hvilket har givet grundlag for en ret velstående landbefolkning;\ngode logistiske forudsætninger, især i kraft af 7.314 km kystlinje og det forhold, at man intetsteds er mere end 50 km fra havet – et forhold af stor betydning i hele perioden inden den industrielle revolution, hvor vandtransport var mere økonomisk end landtransport.\nDe ældste tider (før 1050)[redigér | rediger kildetekst]\nDen allertidligste danske økonomi var baseret på et samfund af jægere og samlere, men fra ca. 4.000 f.v.t. optræder de første spor af, at man er begyndt at dyrke jorden. Jagten fortsatte dog i mange århundreder derefter med at spille en vigtig rolle ved siden af agerbruget. Oprindelig var der tale om svedjebrug, hvor først primitive hvedesorter og siden også byg blev dyrket. Derudover holdt man svin, får og geder samt et ringe antal køer. Det dyrkede areal blev udvidet i de følgende årtusinder, og der skete også langsomt forbedring af dyrkningsmetoderne og indførelse af nye afgrøder som rug.[kilde mangler]\nFra stenalderen er der spor af handel med omverdenen. Der blev eksporteret flint til Norge og rav til middelhavslandene. Fra bronzealderen blev metal en vigtig importvare. Som følge af landets geografi blev skibsfarten tidligt veludviklet, og i vikingetiden blev skibstyperne perfektioneret.\nHandelen medførte et behov for betalingsmidler. Man begyndte at slå mønter i Danmark kort efter år 800, men allerede tidligere havde udenlandske mønter været brugt på danske markedspladser. Den ældste danske mønt med kongens og landets navn er Svend Tveskægs sølvmønt fra ca. 995. Det første egentlige organiserede danske møntvæsen blev skabt af Knud den Store omkring 1020 i Lund. Møntenheden var mark, som var lig 240 penninge. I 1040 svarede 1 mark til 216 g sølv.\nMiddelalderen (1050-1500)[redigér | rediger kildetekst]\nDe fleste danske købstæder blev grundlagt i middelalderen.[kilde mangler]\nDer har tidligt eksisteret høvdinge med større jordbesiddelser end den øvrige befolkning, og i 1200-tallet var en betydelig del af den dyrkede jord samlet i store godskomplekser. I løbet af 1300-tallet fandt der efter en stor landbrugskrise væsentlige ændringer sted i produktionsstrukturen, muligvis som følge af klimaændringer (den lille istid) og et aftagende befolkningstal og dermed tilsvarende mindre arbejdskraft, hvilket især skyldtes den sorte død i 1300-tallet. Flervangsbrug og græsmarksbrug afløste således den tidligere mere intensive dyrkningsform alsædebruget. Samtidig fik landbogårdene mere jord. Dermed opstod den bondegårdsstørrelse, som kom til at præge dansk landbrug i mere end 500 år.\nI middelalderen opstod en omfattende handel med korn og spegesild. Den stigende handel skabte grundlaget for købstæderne, der især opstod i middelalderen. Meget af handelen var dog på de tyske hansestæders hænder. Efterhånden begyndte også nederlænderne at handle mere med østersøområdet og dermed Danmark. I 1429 indførte den danske konge Øresundstolden, der fik store indtægter fra denne handel. Der kendes også andre skatter fra middelalderen, der skulle finansiere kongens og centraladministrationens udgifter. Kongen opkrævede tidligt told i handelsbyerne og afgifter ved de store sildefangster og Skånemarkedet, og studeskat og ledingsskat er kendt fra starten af 1200-tallet. Den første var en afløsning for pligten til at underholde kongen ved besøg, og sidstnævnte en erstatning for at stille mandskab og udrustning til ledingshæren.\nEt tilbageværende problem i mange hundrede år var, at de danske mønters værdi blev forringet, ved at sølv- eller guldindholdet i mønterne blev gjort mindre og mindre. I 1397 blev møntvæsenet reorganiseret af Margrethe 1., men også i de følgende århundreder blev forringelsen af de udmøntede penge gentaget.\nVandmøller, og senere vindmøller, var også af stor betydning for den økonomiske udvikling. Allerede i forbindelse med adelens fremvækst i 1100-tallet og denne stands stadigt voksende jordbesiddelser blev det en stor indkomstkilde for herremændene at besidde vandkraften og tvinge bønderne til at male korn på udvalgte steder. Senere blev også vindmøllerne af stor betydning for landbruget, hvis korn de malede, og mølleriet blev reguleret af landskabslovene. Længe før industrialiseringen fik sit gennembrud, havde mølleriet betydning for de tidlige industriforetagender, bl.a. inden for våben- og klædeproduktion var mølleriet af væsentlig betydning, i Danmark fx Hammermøllen i Hellebæk og Krudtværket i Frederiksværk. \nNyere tid (1500-1820)[redigér | rediger kildetekst]\nTræstik, der viser sildefiskeriet ved Skanør.\nDen sorte død medførte langvarige sociale og økonomiske efterdønninger. I alle europæiske lande gav befolkningsnedgangen de store godser problemer med at skaffe arbejdskraft. I Danmark reagerede man med juridiske indgreb, der generelt forringede bøndernes stilling og bragte dem i et større afhængighedsforhold til herregårdene. Fra slutningen af 1400-tallet blev de feudale organisationsformer i landbruget således forstærket i Danmark, modsat udviklingen i andre nordvesteuropæiske lande. De selvejende landmænd forsvandt stort set på øerne, hvor vornedskabet efterhånden indførtes. Vornedskabet afskaffedes igen omkring 1700, men i stedet indførtes stavnsbåndet, der havde lignende konsekvenser, i 1733 i hele Danmark.\nI 1500-tallet var der en væsentlig prisstigning i hele Europa som følge af de nye tilførsler af sølv fra Amerika. Det blev en blomstringstid for udenrigshandelen. Især eksporteredes sild og korn. Også studehandelen med Tyskland og Nederlandene voksede kraftigt. Importen bestod fortsat af varer som jern, tømmer og salt, men nu begyndte også kolonialvarer som sukker og krydderier at spille en stigende rolle.\nI 1541 blev møntvæsenet på ny reorganiseret, denne gang af Christian 3. Udmøntningen i Danmark blev henlagt til et nyindrettet møntværksted i et nyligt nedlagt kloster i København, omtrent på hjørnet af Gammel Mønt og Møntergade. Fra 1544 var den største officielle danske mønt speciedaleren. På hver daler gik 3 mark eller 48 skilling.\nMerkantilismen[redigér | rediger kildetekst]\nDansk fort fra Trankebar – et minde om den danske kolonitid.\nI 1600- og 1700-tallet var den økonomiske politik i såvel Danmark som nabolandene præget af merkantilismen. Ifølge merkantilisterne burde en stat forsøge at samle den størst mulige mængde ædelmetal indenfor landets grænser, hvorfor man burde eksportere flest mulige og importere færrest mulige varer. Derfor anbefalede man en målrettet erhvervspolitik; importforbud eller høje toldsatser; anskaffelse af egne kolonier, i forhold til hvilke hjemlandet kunne opretholde en gunstig handelsbalance; oprettelse af monopoler indenfor en række erhverv; og udvikling af den fysiske og finansielle infrastruktur. Christian 4. påbegyndte anskaffelsen af kolonier og etableringen af handelsmonopoler, og denne politik fortsattes i 1700-tallet.\nIndtil omkring indførelsen af enevælden havde staten (kongen) normalt kunnet finansiere sine udgifter dels ved handelsafgifter og dels ved indtægterne fra krongodset, der især efter konfiskationen af kirkegodset under reformationen i Danmark var betydeligt. Da enevælden blev indført i 1660, var kongen imidlertid stærkt forgældet og måtte sælge en stor del af krongodset, hvorved disse løbende indtægter faldt væk. Til gengæld fik kongen som følge af enevælden nu ret til at udskrive direkte skatter uden at skulle spørge Rigsrådet om lov som før. Derfor indførtes nu ejendomsskatter i form af en ny hartkornsskat, hvor al bondejord blev beskattet efter jordens bonitet, målt som hartkorn. I byerne indførtes en konsumtionsafgift på en lang række varer. Dette skattesystem blev opretholdt i flere hundrede år, for hartkornsskatternes vedkommende frem til den store skattereform med indførelse af statsskatteloven i 1903.\nFra anden halvdel af 1600-tallet var tiderne dårligere for handelen som følge af krige, epidemier, en klimaforværring og den voksende skattebyrde: Købstæderne skrumpede, efter 1700 mindskedes den udenlandske efterspørgsel efter sild og stude, og kornprisen faldt og nåede et lavpunkt i 1730'erne. Staten reagerede på disse kriseforhold med en mere omfattende regulering. Dette var merkantilismens glansperiode under ledelse af grev Otto Thott.\n1700-tallet bød på flere monetære nyskabelser. I 1713 blev de første danske pengesedler udstedt for at finansiere den store nordiske krig, hvis udgifter havde medført, at de danske mønter stort set var forsvundet til udlandet. Sedlerne skulle have samme værdi som mønterne, men kunne ikke omveksles til dem, og i praksis faldt deres værdi hurtigt til et langt lavere niveau. I 1728 blev de igen inddraget. I 1736 blev den første danske bank, Den københavnske Assignations-, Veksel- og Laanebank – normalt blot kaldt Kurantbanken – dog oprettet. Den fik eneret på at udstede pengesedler, der oprindelig skulle kunne indløses mod mønter, men fra 1757 gjort uindløselige, samtidig med at sedlerne blev gjort til tvunget betalingsmiddel. Den første danske kreditforening blev oprettet i 1797 for at hjælpe med at finansiere genopbygningen efter Københavns brand i 1795, og i 1810 oprettedes den første danske sparekasse, der efterhånden fik følgeskab af mange flere.\nFremgang i 1700-tallet[redigér | rediger kildetekst]\nChristian Colbiørnsen, et af medlemmerne af Den Store Landbokommission, der forberedte landboreformerne.\nFra omkring 1740 bedredes forholdene for handelen. Priserne på de europæiske markeder steg. Danmark havde held med at holde sig ude af de mange europæiske krige i denne tid, og den danske handelsflåde kunne tjene gode summer på at handle med de krigsførende parter. Ikke mindst slavehandelen mellem Afrika og Amerika var indbringende.\nI anden halvdel af 1700-tallet steg befolkningsvæksten til ca. 0,6 % årligt. Dette medførte fremkomsten af en ny befolkningsgruppe af husmænd og jordløse landarbejdere; det gjorde de hidtidige institutionelle rammer for landbruget utidssvarende. Godsejerne havde nu ikke længere behov for fæstebøndernes arbejdskraft til at dyrke deres jorder. Det var en del af baggrunden for de store landboreformer i slutningen af 1700-tallet, hvor stavnsbåndet blev ophævet, den hidtidige fæstejord i vidt omfang solgt til selveje, og udskiftningen fra landsbyorganiseret fællesdrift til driftsegen organisering af arbejdet. Initiativet til reformerne kom i høj grad fra godsejerne og i nogle tilfælde fra bønderne, men støttedes af staten, der så en stabil skattebase i de selvejende landbrug. Man regnede også med, at reformerne ville forøge produktiviteten i landbruget ved at afskaffe incitamentsproblemerne i det gamle system. Som et resultat af reformerne blev to tredjedele af bønderne hurtigt selvejende mod kun 10 % ved 1700-tallets midte.\nÅrene i slutningen af 1700- og starten af 1800-tallet kaldes for den florissante periode. Det var en meget indbringende tid for handelen – ikke mindst i København, hvor store handelshuse, der spredte sig over mange aktiviteter, voksede frem. Samtidig blev merkantilismens tankegods gradvist afløst af den gryende liberalisme. I 1788 blev forbuddet mod kornimport og godsejernes monopol på opstaldning af stude således ophævet, og i 1797 afskaffede en toldreform generelt importforbud og nedsatte tolden på import af en række råvarer.\nOpgangstiden sluttede dog brat med Englandskrigene i starten af 1800-tallet, Københavns bombardement og tabet af flåden i 1807, af Norge i 1814 og en finanskrise, hvor staten lod seddelpressen køre. Det skabte en voldsom inflation og førte til en pengereform, der blev kendt som statsbankerotten 1813. Som led i denne blev der oprettet en ny seddeludstedende bank, Rigsbanken, til afløsning af Kurantbanken, og de gamle kurantdalere afløst af en ny møntenhed, rigsbankdaleren. I 1818 afløstes Rigsbanken af den stadig eksisterende Danmarks Nationalbank, der blev oprettet som et privat aktieselskab og udtrykkeligt gjort uafhængig af regeringen for at skabe en klar adskillelse mellem staten og den pengeudstedende myndighed. I de første år brugte den nye bank sine kræfter på at få inddraget så mange af sedlerne i omløb, at rigsdalerne kunne få genoprettet deres fulde værdi i forhold til mønterne; dette blev opnået i 1830'erne, og Nationalbanken drev herefter almindelig bankvirksomhed.\nDen tidlige industrialisering (1820-1914)[redigér | rediger kildetekst]\nI Danmark har man egentlige (dog for de tidligste perioder meget usikre) nationalregnskabstal fra 1820 og frem som følge af det pionerarbejde, den økonomiske historiker og professor ved Københavns Universitet Svend Aage Hansen udførte, ikke mindst i hovedværket Økonomisk vækst i Danmark 1720-1970. De viser, at der har været tale om en væsentlig og vedvarende, omend svingende, økonomisk vækst i hele perioden siden 1820. I 1822-94 var der således i gennemsnit en årlig vækst i bruttofaktorindkomsten på 2 %.[a]\nI årene efter Napoleonskrigene og statsbankerotten 1813 førte en international lavkonjunktur til en større landbrugskrise i 1820'erne, der blev forstærket af den deflationspolitik, som regeringen og den i 1818 oprettede Danmarks Nationalbank førte.\nDen teknologiske forudsætning for industrialiseringen var dampmaskinen, som efterhånden udkonkurrerede mølleriet, der havde været eneste væsentlige energiforsyningskilde i næsten 500 år. I slutningen af 1800-tallet fik disse også konkurrence fra dieselmotoren, som gav en endnu større effekt og ligeledes var medvirkende til en stigende efterspørgsel efter olie.[kilde mangler]\nKornsalgsperioden[redigér | rediger kildetekst]\nNy fremgang kom dog i 1830'erne, hvor kornpriserne igen steg internationalt. Det blev begyndelsen til den såkaldte kornsalgsperiode, en lang højkonjunktur for det danske landbrug. I 1846 afskaffede Storbritannien sin høje importtold på korn. Denne beslutning betragtes normalt som liberalismens endelige internationale gennembrud. Kornsalget til udlandet voksede kraftigt, og det samme gjorde eksporten af kødkvæg til Tyskland, hvor industrialiseringen nu tog fart. Fra 1800 til 1870 steg eksportandelen af det danske landbrugs værditilvækst fra 10 til 30 %.\nI denne periode skete også det måske mest fundamentale økonomiske fremskridt overhovedet: Danskerne levede ikke længere i nærheden af sultegrænsen, hvor et år med dårlig høst kunne medføre egentlige sult- og relaterede helbredsproblemer. Den korrelation, man tidligere kunne finde mellem demografiske variable (fødsel og død) og dårlige høstår, forsvandt fra denne tid.\nDen første danske forretningsbank – altså almindelig bank i moderne forstand uden seddeludstedende myndighed – var Centralkassen i København, der blev oprettet i 1829, men som dog aldrig fik større betydning. Fyens Disconto Kasse fra 1846 fik langt større blivende betydning for kreditformidlingen i Danmark og regnes derfor ofte for den reelt første fungerende private danske bank. I 1857 fulgte Privatbanken i Kjøbenhavn, hvis direktør blev C.F. Tietgen. I resten af århundredet blev kreditvæsenet efterhånden veludviklet, bl.a. gennem oprettelsen af en lang række sparekasser, forretningsbanker og kreditforeninger over hele landet. De overtog efterhånden de fleste af Nationalbankens forretninger med erhvervslivet, mens Nationalbanken i stigende grad blev bank for bankerne og dermed slog sig på traditionelle centralbankopgaver.\nI 1845 blev en egentlig sølvmøntfod (gen)indført,[bør uddybes] da rigsbanksedlerne blev gjort indløselige med mønt, og der blev indført dækningsregler, der sikrede, at Nationalbanken altid ville kunne opfylde sine indløsningsforpligtelser. Herefter begyndte Nationalbanken at anvende den såkaldte diskonto til at styre udlånenes omfang og dermed seddelomløbet. Fra 1856 havde man dermed et officielt pengepolitisk instrument. Diskontoen skulle fortsætte med at have denne rolle i næsten 150 år indtil 1992, hvor Nationalbanken ændrede sin måde at føre pengepolitik på.\nHøjvækstperiode fra 1870[redigér | rediger kildetekst]\nUdviklingen af jernbanenettet var en vigtig brik i 1800-tallets modernisering. Her Aalborg Station i 1869.\nI perioden 1870-1914 blev der samlet en bemærkelsesværdig økonomisk opgangsperiode for Danmark, hvor den økonomiske vækst var højere end i de fleste andre europæiske lande. Både landbruget og den begyndende industri udviklede sig markant. Internationalt skete der en kraftig stigning i international samhandel og kontakt i denne periode, der var præget af fred mellem de store nationer, store fremskridt indenfor transport- og kommunikationsteknologi (telegraf, jernbane mv.) og guldfod og dermed stabile valutakurser i de fleste lande. Samtidig var tidens tanker liberale, hvilket modvirkede dannelsen af toldmure. Perioden omtales ofte som den første globalisering. Et andet udtryk for den liberale tankegang var næringsloven i 1857, der indførte næringsfrihed i Danmark og bl.a. ophævede lavenes særrettigheder. Dermed fik konkurrencen i erhvervslivet bedre vilkår.[kilde mangler]\nI landbruget skete der omkring 1860 en ændring i de relative priser, da billig korn fra Nordamerika og Østeuropa begyndte at strømme til Vesteuropa på grund af de nye transportmuligheder, jernbanen og skibstrafikken tilbød. Det danske landbrug sadlede derpå i vidt omfang om til animalsk produktion og kunne dermed udnytte det billige importerede foder og det faktum, at animalske produkter steg i pris relativt til vegetabilske. Samtidig var det dominerende mellemstore danske landbrug ikke særlig effektivt til korndyrkning, men havde ved det eksisterende teknologiske niveau en komparativ fordel i intensiv animalsk produktion. En generelt veluddannet befolkning, der kunne læse og skrive og derfor hurtigt kunne tilegne sig nye ideer og ny teknologi, hjalp omstillingsprocessen, ligesom andelsbevægelsens opståen og spredning med etableringen af en mængde andelsmejerier og ‑slagterier fra 1880'erne, der gjorde det muligt at anvende et mere effektivt kapitalapparat og udnytte stordriftsfordele i forarbejdning og markedsføring. I 1914 var landbrugets eksportandel steget til 60 %. Med den amerikanske økonom Dudley Dillards udtryk[hvilket?] havde det danske jordbrug tilpasset sig de nye tider på en bemærkelsesværdig succesfuld måde og havde reelt gjort Danmark til en fødevarefabrik som en del af den storbyorienterede britiske økonomi.\nLandbrugets eksportorienterede ekspansion trak også en betydelig udvikling indenfor transport-, handels- og de finansielle erhverv med sig. I modsætning til landbruget var industriens fremvækst hjemmemarkedsdrevet. Industrialiseringen tog sin første egentlige begyndelse i 1870'erne og fik et nyt opsving i 1890'erne. Omkring 1900 ernærede håndværk og industri knap 30 % af landets befolkning, i byerne ca. 50 %. I den første industritælling i 1897 var der 77.000 med i alt 274.000 beskæftigede. Langt de fleste var dog små mesterdrevne værksteder med en eller ganske få ansatte; 170 virksomheder havde mere end 100 arbejdere.\nNybrud omkring århundredeskiftet[redigér | rediger kildetekst]\nKongens Bryghus 1888 – et eksempel på Danmarks tidlige industrialisering på fødevareområdet.\nUdviklingen førte også til en ny organisering af arbejdsmarkedet. Fra 1870'erne voksede fagforeninger frem. I 1896 blev Dansk Arbejdsgiverforening dannet, i 1898 blev De samvirkende Fagforbund (det nuværende LO) stiftet, og efter en langvarig storkonflikt i 1899 blev Septemberforliget indgået, der som den første hovedaftale på det danske arbejdsmarked lagde rammerne for fremtidige lønforhandlinger og overenskomster.\nI 1875 blev rigsdaler og skilling afløst af kroner og øre ved en pengereform. Samtidig skiftede Danmark fra sølv- til guldmøntfod, og Den Skandinaviske Møntunion blev stiftet, hvorved danske, norske og svenske kroner og øre blev gangbar mønt i alle tre lande. Det var en meget vidtgående valutaunion i samtiden, som var i kraft indtil 1. verdenskrig.\nEfter systemskiftet 1901 stod den nye Venstreregering, regeringen Deuntzer, i spidsen for en fundamental ændring af statens finanser i form af en skattereform i 1903. Den blev skelsættende, idet den afskaffede hartkornsskatterne og den bygningsafgift, der havde været i kraft siden 1802; med statsskatteloven indførte den til gengæld statsskatteloven indkomstskatten som princip og desuden en ny formueskat.\nVerdenskrige og efterkrigstid 1914-1973[redigér | rediger kildetekst]\n1. verdenskrig medførte en omvæltning i den internationale samhandel. Guldindløseligheden blev suspenderet i både Danmark og andre lande.[b] Danmark var neutral og kunne eksportere til de krigsførende parter, så der kom et meget stort overskud på handelsbalancen. Det medførte en tredobling af pengemængden og en tilsvarende inflation. Efter krigen valgte man i 1924 at føre kronen tilbage til den guldværdi, den havde haft før krigen. Det medførte en kraftig krone-appreciering og dermed en tilsvarende forværring af Danmarks konkurrenceevne.\nLedigheden i Danmark 1914-45.\nDen store depression i 1930'erne ramte Danmark ligesom andre lande og medførte høj arbejdsløshed og en kraftig deflation. I september 1931 forlod Storbritannien igen guldmøntfoden; Danmark, Norge og Sverige fulgte straks efter, hvilket var det uigenkaldelige farvel til guldindløseligheden. Resultatet blev en depreciering af kronen, der gavnede konkurrenceevnen. Med Kanslergadeforliget i januar 1933 fulgte yderligere en devaluering på ca. 10 % i forhold til det britiske pund. Disse beslutninger var ifølge Ingrid Henriksen (2006) utvivlsomt de vigtigste økonomisk-politiske tiltag til at begrænse krisens skadesvirkninger i Danmark; finanspolitikken i perioden var således procyklisk – man hævede skatterne for at fjerne det offentlige budgetunderskud, som blev skabt af krisen.\nUnder den tyske besættelse af Danmark 1940-45 steg pengemængden igen voldsomt, fordi besættelsesmagten brugte Nationalbanken til at betale for de danske resurser, den beslaglagde. De danske myndigheder havde imidlertid lært af den uhensigtsmæssige pengepolitik i forbindelse med 1. verdenskrig og sørgede nu for at opsuge den forøgede pengemængde igen for at undgå inflation. Det skete via Nationalbankens markedsoperationer og via et overskud på den offentlige saldo.\nTrods besættelsen slap Danmark mere nådigt fra 2. verdenskrigs trængsler end de fleste andre europæiske lande, og i 1946 havde BNP igen nået sit højeste førkrigsniveau. Alligevel modtog Danmark relativt meget Marshallhjælp. Hermed blev Danmark også medlem af den nye europæiske økonomiske samarbejdsorganisation OEEC (fra 1961 OECD) og deltog i den fornyede liberalisering af samhandelen, som fandt sted i efterkrigstiden, bl.a. indenfor rammerne af GATT. Ligeledes blev den rationering og priskontrol, som var blevet indført under krigen, afviklet i de første efterkrigsår. I spørgsmålet om europæisk økonomisk integration fulgte Danmark sin vigtigste samhandelspartner, Storbritannien, og tilsluttede sig EFTA i 1960 og derefter det daværende Europæiske Fællesskab (EF, i dag Den Europæiske Union, EU) i 1973.[kilde mangler]\nEfterkrigstidens økonomiske politik havde to mål i højsædet: At fastholde en høj beskæftigelse og samtidig tage hensyn til betalingsbalancen. Begge mål forsøgtes nået ved at styre den samlede efterspørgsel i økonomien, ikke mindst ved at anvende finanspolitikken aktivt. Keynesianske tanker var nu dominerende i både den økonomiske politik og den økonomiske forskning.[kilde mangler]\nDen økonomiske vækst i det meste af 1950'erne var noget lavere i Danmark end i de fleste andre vesteuropæiske lande. Hovedårsagen var, at landbruget stadig dominerede den danske eksport (med 63 % af den samlede eksport i 1950), og den internationale handel med landbrugsvarer var fortsat stærkt reguleret. Samtidig blev 1950'erne det årti, hvor beskæftigelsen i industrien for første gang oversteg landbrugets beskæftigelse.\nI perioden 1958-73 oplevede Danmark en gevaldig højvækstperiode. Landbrugets betydning faldt fortsat, og fra omkring 1960 faldt også industriens andel af beskæftigelsen og værditilvæksten. I stedet begyndte en markant udbygning af den offentlige sektor i forbindelse med opbygning af velfærdsstaten i Danmark og – som følge af et storstilet både offentligt og privat byggeri – en tilsvarende vækst i bygge- og anlægssektoren. Førstnævnte fortsatte sin relative vækst indtil 1983, og sidstnævnte til 1970. Samtidig steg arbejdsstyrken markant i perioden, både som følge af større årgange, indvandring af gæstearbejdere og en markant større kvindelig erhvervsfrekvens. Sideløbende med udbygningen af offentlige tjenester, ikke mindst indenfor uddannelse og sundhedsvæsenet, steg også skattetrykket, der i 1970 var kommet op på ca. 40 % af BNP.[kilde mangler]\nI starten af 1970'erne brød det internationale valutasystem, der havde hersket siden verdenskrigen, det såkaldte Bretton Woods-system, sammen. Systemet bestod i, at den amerikanske dollar var baseret direkte på en guldmøntfod. De øvrige vestlige valutaer, herunder den danske krone, var ikke i sig selv guldindløselige, men fastholdt til gengæld en fast valutakurs overfor dollaren og dermed indirekte også i forhold til guld. I 1971 gik USA imidlertid "fra guldet", afskaffede guldindløseligheden og lod fremover dollaren flyde frit i forhold til andre valutaer. Siden da har verdens førende valutaer haft flydende kurser i forhold til hinanden, og idéen om at genoprette faste valutakurser mellem dem har ikke mange tilhængere blandt nutidens beslutningstagere og økonomer.\nPerioden fra oliekrisen og frem (1973-)[redigér | rediger kildetekst]\nDanmark har traditionelt ønsket at opretholde en fast valutakurs overfor sine vigtigste samhandelspartnere – i dag Tyskland, og valutapolitikken var derfor i 1970'erne og 1980'erne efter Bretton Woods-sammenbruddet en vigtig problemstilling i den økonomiske politik.\nDe gode tider sluttede ret brat med den første oliekrise, der begyndte i oktober 1973. En firdobling af oliepriserne medførte forøget underskud på betalingsbalancen, højere almen inflation og en sænkning af aktivitetsniveauet i økonomien, der medførte stigende arbejdsløshed efter en årrække med næsten fuld beskæftigelse. Det kraftige, negative udbudsstød medførte kort sagt stagflation – en situation, som den daværende herskende keynesiansk-inspirerede økonomiske tænkning, der var koncentreret om efterspørgselsstød, havde svært ved at finde et passende svar på. 1970'ernes økonomiske politik blev præget af stop-go-politik, hvor man skiftevis forsøgte at bremse og stimulere aktiviteten. Problemet var, at tiltag, der nedbragte ledigheden, typisk forværrede inflationen og evt. betalingsbalancen, og omvendt. Således foretog de skiftende regeringer gentagne devalueringer, der forbedrede konkurrenceevnen og dermed en tid gavnede beskæftigelse og betalingsbalance, men til gengæld forøgede inflationen.\n1980'erne og 1990'erne[redigér | rediger kildetekst]\nI starten af 1980'erne havde dansk økonomi betydelige balanceproblemer: Lav vækst, høj arbejdsløshed, høj inflation samt underskud på betalingsbalancen og på de offentlige finanser. Situationen blev forværret af den anden oliekrise i 1979. Regeringen Poul Schlüter I, der tiltrådte sidst i 1982, annoncerede en politik med vægt på at nedbringe inflationen og at undgå underskud på betalingsbalancen. Det første mål blev opnået ved at opretholde en klar fastkurspolitik over for den tyske D-mark, hvilket var et brud med de hidtidige jævnlige devalueringer. Desuden blev dyrtidsreguleringen, en automatisk justering af lønninger og visse overførselsindkomster (bl.a. folkepensionen) med inflationen, først suspenderet (fra 1983) og siden helt afskaffet (fra 1987).\nDen nye politik medførte et rentefald, der var medvirkende til en kraftig stigning i den indenlandske efterspørgsel. Det satte gang i væksten og medførte et fald i ledigheden, men også et rekordstort underskud på betalingsbalancen i 1986 og ret kraftige lønstigninger. Regeringen omlagde derfor sin økonomiske kurs med finanspolitiske stramninger, således skattereformen fra foråret 1986 og kartoffelkuren i efteråret 1986. Dermed indledtes "de syv magre år", en længere periode med stram finanspolitik, lavvækst og stigende ledighed. Som følge af den langvarige lavkonjunktur og dermed lavere import blev betalingsbalancen automatisk forbedret, mens den offentlige saldo omvendt forværredes. Også skattereformen, der reducerede rentefradraget og dermed styrkede den private opsparing, medvirkede dermed til en langsigtet betalingsbalanceforbedring, idet betalingsbalancens løbende poster kan ses som forskellen på opsparingen og investeringerne inden for et lands grænser. I 1990 kom der for første gang i mange år overskud på betalingsbalancen, men samtidig steg ledigheden i 1993 til 11,9 % eller 335.000 mennesker, den højeste arbejdsløshed overhovedet siden 2. verdenskrig.\nI foråret 1991 aftaltes ved overenskomstforhandlingerne en kraftig udvidelse af arbejdsmarkedspensionsordningerne til LO-området. Det var en begivenhed med vidtrækkende konsekvenser for samfundsøkonomien, der har medført opbygningen af store pensionsformuer i de følgende årtier. Det har bl.a. haft stor betydning for den private sektors opsparing og dermed for at vedligeholde overskuddet på betalingsbalancen på længere sigt.\nI 1993 gennemførte den nytiltrådte Nyrup-regering en såkaldt "kickstart" for at sætte gang i økonomien. Det blev nemmere at låne med sikkerhed i fast ejendom, hvad mange benyttede sig af. Der blev også vedtaget en ny skattereform i 1993, som var underfinansieret i de første år, sådan at økonomien blev stimuleret. Det medførte et stemningsskifte, konjunkturerne vendte, og man fik "knækket" arbejdsløshedskurven. Samtidig blev arbejdsmarkedspolitikken drejet over i en mere aktiv retning: Med start i 1994 blev der lagt vægt på at stille større krav til aktivering og aktiv arbejdssøgning, dagpengeperioden blev væsentligt forkortet, og især for unge blev reglerne strammet betydeligt. Dermed faldt ikke bare den konjunkturbetingede, men også den strukturelle ledighed.[kilde mangler]\nEt andet og meget vigtigt eksempel på, at der efterhånden blev lagt større vægt på det lange sigt i den økonomiske politik var, at regeringen i 1997 for første gang udarbejdede og fremlagde en mellemfristet plan (kaldt 2005-planen), der udstak rammerne og ambitionerne for finanspolitikken en årrække frem i tiden. Det er siden blevet en fast tradition i dansk finanspolitik, at man styrer inden for rammerne af en sådan mellemfristet plan, der sikrer, at de danske offentlige finanser er sunde også på længere sigt.\nPerioden 1994-2000 blev dermed på mange måder gunstig for dansk økonomi med høj vækst og faldende ledighed, uden at de sædvanlige problemer med inflation og betalingsbalanceunderskud voksede frem i samme udstrækning som tidligere. Samtidig blev de offentlige finanser væsentlig forbedret. Fra 1997 var der således igen overskud på den offentlige saldo. Den høje vækst i forhold til udlandet medførte dog, at betalingsbalanceoverskuddet svandt ind. Regeringen strammede derfor finanspolitikken, især i forbindelse med den såkaldte pinsepakke i 1998, der også fortsatte tendensen fra de tidligere skattereformer med at nedsætte skatteværdien af rentefradraget. Man opnåede, at højkonjunkturen endte i en blød landing, og 1998 blev det foreløbig sidste og eneste år med et underskud på betalingsbalancen. I 2000 var inflationen på knap 3 %, betalingsbalanceoverskuddet på 1½ % af BNP, ledigheden på 4,9 %, og der var et overskud på den offentlige saldo på 2,4 % af BNP.\nI marts 2000 brast IT-boblen i USA. Sammen med terrorangrebet på World Trade Center i New York i september 2001 skabte det mere afmattede internationale konjunkturer, og også i Danmark smittede det af med lidt lavere vækst til følge og stigende ledighed i 2002-4. Denne lavkonjunktur blev dog kortvarig og betydelig mildere end både den foregående (de syv magre år sidst i 1980'erne og starten af 1990'erne) og den efterfølgende (finanskrisen). En fortsat tendens til rentefald satte fra 2004 på ny gang i den indenlandske efterspørgsel og ikke mindst boligmarkedet. Dermed startede en ny højkonjunktur 2004-08. På trods af de gunstige konjunkturer fortsatte man dog med en ret ekspansiv finanspolitik. Finanspolitikken udviklede sig derfor fra i 2003 at have været omtrent neutral til at være mere lempelig i de fire år 2004-07, end konjunkturerne tilsagde – den blev konjunkturmedløbende i stedet for at være modløbende.\nVelfærdskommissionens formand, Torben M. Andersen, økonomiprofessor ved Århus Universitet.\nPå det strukturpolitiske plan fortsattes den aktive arbejdsmarkedspolitik, blandt andet med reformen Flere i Arbejde 2003. Samtidig blev årtiet præget af større opmærksomhed om det langsigtede finansieringsproblem for de offentlige finanser, som var til stede i den demografiske udvikling med bl.a. stigende levealder. Denne udvikling truede den finanspolitiske holdbarhed i såvel Danmark som andre vestlige lande.[kilde mangler] Regeringen nedsatte i 2003 en velfærdskommission, der skulle udrede problemet og komme med forslag til en løsning.[kilde mangler] På baggrund af bl.a. kommissionens arbejde vedtog Folketinget i 2006 en stor velfærdsreform. Det medførte blandt andet, at efterløns- og folkepensionsalder skulle hæves med 2 år fra henholdsvis 2019 og 2022, og at pensionsalderen "skulle reguleres hvert femte år med maksimalt ét år ad gangen". Velfærdsforliget vurderes i dag at have styrket den danske finanspolitiske holdbarhed meget markant.[kilde mangler]\nPå et andet punkt skete dog en væsentlig strukturel forringelse af de offentlige finanser. Regeringen Anders Fogh Rasmussen gjorde ved sin tiltræden i 2001 et officielt skattestop til en hjørnesten i sin økonomiske politik. Skattestoppet indeholder et såkaldt nominalprincip, der udhuler skatteindtægterne fra ejendomsværdiskatten og en række afgifter i takt med inflationen. Nominalprincippet er blevet kritiseret af en række økonomer for at medføre et mere uhensigtsmæssigt skattesystem og for at underminere den finanspolitiske holdbarhed. De økonomiske vismænd anslog således i 2010, at nominalprincippet ville svække den finanspolitiske holdbarhed med 21 mia. kr. årligt i al fremtid.\nNominalprincippet anses også sammen med den generelt for lempelige finanspolitik at have forstærket boblen på det danske boligmarked i årene inden finanskrisen og dermed have medvirket til, at finanskrisen i Danmark blev værre end nødvendigt. Den internationale finanskrise ramte Danmark i 2008. Her havde ledigheden nået et foreløbigt lavpunkt med 2,7 %, men det gik nu hastigt den anden vej: I 2008 var der et fald i BNP på 0,5 % og i 2009 et yderligere, meget kraftigt fald på 4,9 %. Ledigheden steg til godt 6 % i 2010, og der kom igen underskud på den offentlige saldo fra 2009.[kilde mangler]\nI 2009 blev der gennemført en ny skattereform, der fortsatte beskæringen af rentefradraget og lempede indkomstbeskatningen, især for højindkomstgrupper. På grund af de svage konjunkturer på tidspunktet var den underfinansieret i de første år, men selvfinansierende i det lange løb.[kilde mangler]\nI begyndelsen af 2010 forventede regeringen (fra april 2009 ledet af Lars Løkke Rasmussen), at man for første gang ville overskride EU's underskudsgrænse på 3 % af BNP for den offentlige saldo, og Danmark blev derfor pålagt en EU-henstilling om at sørge for en finanspolitisk stramning på mindst ½ % af BNP i gennemsnit i årene 2011-13. Det førte til den såkaldte genopretningspakke fra maj 2010 med besparelser på det offentlige forbrug, fastfrysning af overførselsindkomster i to år og en udskydelse af de lempelser i topskatten, som ellers var forudset i skattereformen fra 2009. Dermed blev finanspolitikken mere kontraktiv i 2011.[kilde mangler]\nI 2011 vedtoges tilbagetrækningsreformen, der begrænsede efterlønsordningen til tre år og fremrykkede stigningen i efterløns- og folkepensionsaldrene, som oprindelig var aftalt i velfærdsforliget i 2006. Efter gennemførelsen af denne reform, som påvirker de langsigtede offentlige finanser positivt på grund af færre udgifter til overførselsindkomster samt flere skatteindtægter fra en større arbejdsstyrke, vurderedes det i 2012, at den danske finanspolitik var blevet holdbar.\nUnder Helle Thorning-Schmidt, der var statsminister 2011-15, blev den foregående regerings økonomiske politik i det store og hele videreført. Blandt regeringens initiativer var en ny skattereform i 2012, der blandt andet forhøjede beskæftigelsesfradraget og hævede topskattegrænsen, især finansieret ved en lavere stigning i overførselsindkomsterne, afgiftsstigninger og besparelser på forsvaret. Samme år blev der vedtaget en budgetlov, som implementerede et krav om balance på den offentlige saldo. I 2012 blev også nedsat en produktivitetskommission for at belyse årsagerne til Danmarks lave produktivitetsvækst siden ca. 1995 – et problem, der i stigende grad kom på dagsordenen i løbet af 2010'erne. Kommissionen afsluttede sit arbejde i 2014, hvor den bl.a. pegede på vigtigheden af større konkurrence og et styrket uddannelsessystem.\nDe efterfølgende regeringer pr. 2019, Regeringen Lars Løkke Rasmussen II (2015-16), Regeringen Lars Løkke Rasmussen III (2016-19) og Regeringen Mette Frederiksen (tiltrådt juni 2019), har overordnet fortsat den samme økonomiske politik, som har kendetegnet Danmark de sidste mange år, med fokus på forhold som arbejdsstyrke, produktivitet og konkurrence. Et forlig om boligbeskatningen i 2017 afskaffede nominalprincippet for ejerboliger, oprindeligt med virkning fra 2021, senere udskudt til 2024.\nI 2017 kom Danmark endelig ud af den langvarige lavkonjunktur, der fulgte i kølvandet på finanskrisen og den europæiske gældskrise i starten af årtiet. Dermed skiftede fokus i den økonomisk-politiske debat over til at advare mod at havne i den modsatte grøft i form af en potentiel kommende overophedning af dansk økonomi. I 2019 skiftede stemningen dog igen, da hele den globale økonomi blev præget af stor usikkerhed og mere afdæmpede vækstrater, ikke mindst på grund af handelskonflikter, Brexit og geopolitisk usikkerhed omkring Iran.\nMed et meget stort strukturelt overskud på betalingsbalancen har Danmark i de sidste par årtier udviklet sig fra at være en debitor- til at være en kreditornation med en relativt lav strukturel arbejdsløshed og meget sunde (faktisk overholdbare) offentlige finanser. Andre udviklingstræk i de senere år, som vækker opmærksomhed, er dels tegn på faldende produktivitetsvækst, dels et meget lavt – i nogle tilfælde endda negativt – renteniveau, og dels en stigende økonomisk ulighed i form af stigende spredning i indkomstfordelingen.\n^ Tager man højde for befolkningsvæksten, var den årlige vækstrate pr. indbygger i samme periode på 0,9 %. I perioden 1894-1914 var vækstraten i BFI endnu større, nemlig 3,5 % årligt (2,2 % pr. indbygger).\n^ Det betød blandt andet også, at den skandinaviske møntunion reelt blev sat ud af kraft og aldrig kom til at fungere igen.\n^ a b c d e f g h i j k l m n o p Ingrid Henriksen: "An Economic History of Denmark". EH.Net Encyclopedia, redaktør: Robert Whaples. Dateret 6. oktober 2006.\n^ Johansen, s. 64.\n^ a b c d e f g h Steen Busck: "Udenrigshandel før 1848". danmarkshistorien.dk, Aarhus Universitet. Dateret 6. juli 2012.\n^ a b c Johansen, s. 150.\n^ "650 f. kr.-1020 - Etablering af møntvæsen". Danmarks Nationalbanks hjemmeside, dateret 14. juni 2016.\n^ Johansen, s. 65.\n^ Johansen, s. 123.\n^ a b "1397-1541 - Dansk møntvæsen". Danmarks Nationalbanks hjemmeside, dateret 21. juli 2014.\n^ a b Lebech-Sørensen, Anne Marie (2009): Vindmøller og vandmøller i Danmark, bd. 4, s. 11.\n^ Lise Andersen (24 april 2013): Det teknologiske gennembrud.\n^ a b Steen Busck: "Merkantilisme". danmarkshistorien.dk, Aarhus Universitet. Dateret 9. februar 2015.\n^ Peter Bejder og Benjamin Kristensen: "Merkantilisme og danske tropekolonier, ca.1600-1917". danmarkshistorien.dk, Aarhus Universitet. Dateret 2. november 2015.\n^ a b Johansen, s. 124.\n^ "1661-1791 - Autoriserede pengesedler". Danmarks Nationalbanks hjemmeside, dateret 14. juni 2016.\n^ a b c d "1807-1860 - Udvikling af bankvæsnet i Danmark". Danmarks Nationalbanks hjemmeside, dateret 14. juni 2016.\n^ a b Hansen, bind I, s. 18.\n^ a b Hans Chr. Johansen: opslaget bankvæsen - dansk bankvæsen i Den Store Danske, Gyldendal. Hentet 7. december 2019.\n^ a b Per H. Hansen: Finansielle krisers efterspil i (Danmarks)historien, 1857-1930.Samfundsøkonomen nr. 1, marts 2010.\n^ Danmarks Nationalbank (juni 2003). "De pengepolitiske instrumenter". S. 26-27 i: Pengepolitik i Danmark. 2. oplag, København Arkiveret 1. juni 2013 hos Wayback Machine, ISBN 87-87251-32-9.\n^ Martin Marcussen: Globaliseringen er hvad du gør den til. Artikel på information.dk 12. august 2005.\n^ Dillard, s. 392f.\n^ Erik Strange Petersen: "Det unge demokrati, 1848-1901: Fremstillingserhverv og industrialisering". danmarkshistorien.dk, Aarhus Universitet. Udateret, besøgt 1. oktober 2017.\n^ Erik Strange Petersen: "Det unge demokrati, 1848-1901: Den socialistiske arbejderbevægelse". danmarkshistorien.dk, Aarhus Universitet. Udateret, besøgt 1. oktober 2017.\n^ 1875-1907 – Fra Rigsdaler til kroner. Danmarks Nationalbanks hjemmeside, dateret 14. juni 2016.\n^ a b c d Torben M. Andersen (2008): "Udviklingslinjer i dansk økonomi". S. 1-34 i: T. M. Andersen, H. Linderoth, V. Smith og N. Westergård-Nielsen: Beskrivende dansk økonomi. 3. udgave, Bogforlaget Handelsvidenskab, 2008. S. 27-28.\n^ Statistikbanken: AULAAR: Fuldtidsledige (netto) efter køn og personer/pct. Hentet 22. november 2011.\n^ Jacob Isaksen, Uffe Mikkelsen og Peter Beck Nellemann (2012): Arbejdsmarkedsreformer i Danmark og Tyskland. Kvartalsoversigt, 3. kvartal 2012, del 1. Danmarks Nationalbank. (Webside ikke længere tilgængelig)\n^ Hellemann, D. og S. Garfiel (2012): Rammer for finanspolitikken i Danmark. I: Jubilæumsskrift for De Økonomiske Råd 1962-2102 (Webside ikke længere tilgængelig)\n^ Danmarks Statistik: Statistisk Tiårsoversigt 2005.\n^ a b Sørensen, P.B. (2012): Vismændene og dansk økonomi i 00erne. I: Jubilæumsskrift for De Økonomiske Råd 1962-2102. (Webside ikke længere tilgængelig)\n^ Gennemførte arbejdsmarkedsreformer. Bilag 4 i Regeringen: Danmarks konvergensprogram 2009. (Webside ikke længere tilgængelig)\n^ "Velfærdskommissionen klar med 43 forslag". Artikel i Politiken, 7. december 2005.\n^ a b ""Historisk aftale om velfærdsreformer". Finansministeriets hjemmeside, dateret 21. juni 2006". Arkiveret fra originalen 5. december 2017. Hentet 7. december 2019.\n^ "Løkke vil hæve danskernes pensionsalder". Artikel på nyheder.tv2.dk, dateret 29. august 2016.\n^ De Økonomiske Råd: Langsigtet finanspolitisk holdbarhed. Kapitel III i Dansk Økonomi, forår 2010. S. 260. (Webside ikke længere tilgængelig)\n^ "Rangvid-udvalget (2013): DEN FINANSIELLE KRISE I DANMARK – årsager, konsekvenser og læring. Fra erhvervs- og vækstministeriets hjemmeside". Arkiveret fra originalen 29. november 2014. Hentet 4. oktober 2017.\n^ Statistikbanken, tabel NAN1: Forsyningsbalance, Bruttonationalprodukt (BNP), beskæftigelse mv. efter tid, prisenhed og transaktion. Hentet 8. december 2019\n^ Forårspakke 2.0 - Vækst, klima, lavere skat - selve aftalen. Skatteministeriets hjemmeside, dateret 11. marts 2009.\n^ Finanspolitisk holdbarhed. Kapitel III i De Økonomiske Råds Formandskab: Dansk Økonomi, efterår 2016. De Økonomiske Råds Sekretariat. S. 146.\n^ "det handler om Velstand og Velfærd: slutrapport, Produktivitetskommissionens hjemmeside, marts 2014" (PDF). Arkiveret fra originalen (PDF) 31. marts 2014. Hentet 5. december 2019.\n^ De Økonomiske Råds formandskab (2019): Konjunktur og offentlige finanser. Kapitel 1 i Dansk Økonomi, forår 2019. København.\n^ Boligskattereform udskudt i tre år til 2024. Bolius' hjemmeside, dateret 24. oktober 2019.\n^ De Økonomiske Råd: Dansk Økonomi, efterår 2019, kapitel I: Konjunktur og offentlige finanser. Offentliggjort oktober 2019.\n^ De Økonomiske Råds formandskab (2017): Holdbarhed og finanspolitiske regler. Kapitel II i Dansk Økonomi, forår 2017. København.\n^ De Økonomiske Råds formandskab (2016): Indkomst- og formuefordeling. Kapitel V i Dansk Økonomi, efterår 2016. København.\nDanmarks Nationalbank, Knud Erik Svendsen, Svend Aage Hansen, Erling Olsen og Erik Hoffmeyer (1968): Dansk Pengehistorie, bind 1: 1700-1914.\nDillard, Dudley (1967): Västeuropas och Förenta staternas ekonomiska historia. Liber, Lund, 1967, ISBN 9789140016898.\nHansen, Sv. Aa. (1976): Økonomisk vækst i Danmark. Bind I: 1720-1914, bind II: 1914-70. Akademisk Forlag.\nJohansen, H.C. (2005): Gyldendal og Politikens Danmarkshistorie, bind 17. Statistik og register. Gyldendal og Politikens Forlag. ISBN 87-89068-39-4.\nHentet fra "https://da.wikipedia.org/w/index.php?title=Danmarks_økonomiske_historie&oldid=11031590"\nDenne side blev senest ændret den 26. januar 2022 kl. 04:13.


Lort over alt: Butik straks-lukket af Fødevarestyrelsen - Newsbreak.dk\nLort over alt: Butik straks-lukket af Fødevarestyrelsen\n30. januar 2017 20:26 | Af: Jonathan Lykke Lilmoës, jl@newsbreak.dk\nFødevarestyrelsen advarer forbrugere mod at spise mad fra grønthandler i Brabrand, der mandag er blevet spærret af efter klamt fund.\nDer er fundet rotte- og muselort over alt i en forretning i Brabrand. Se hvilken forretning, der nu er lukket, ved at klikke videre. Foto: Scanpix\nOrient Frugt og Grønt på Sintrupvej i Brabrand er blevet spærret og lukket af Fødevarestyrelsens rejsehold. Foto: google Maps\nOver alt var der muse- eller rottelort i forretningen, da Fødevarestyrelsen kom på uanmeldt besøg hos Orient Frugt og Grønt i Aarhus-forstaden Brabrand. Forretningen, der ligger lige op ad det gigantiske Skjoldhøjkollegium, er blevet strakslukket af styrelsen.\nDet fremgår af en pressemeddelelse mandag aften. Heri står der, at der i lagerlokalet blev fundet rotteekskrementer mellem paller med fødevarer og under hylder i selve butikken.\nFødevarestyrelsens folk kunne desuden konstatere, at skadedyrene har haft uhindret adgang til virksomheden og dermed fødevarerne, fordi døren ud mod pladsen med affaldscontainer ikke sluttede tæt.\nAdvarer mod varerne\nNetop fordi mus og rotter har haft frit lejde i forretningen, der ud over grøntsager og frugt også ernærer sig ved at sælge vandpiber og tobak hertil, advarer Fødevarestyrelsen kraftig mod at indtage noget som helst mad eller spiseligt, der er købt i forretningen.\nLivsfarligt rotteangreb lukker ulovlig butik\nSlikhandler straffet med fem års fængsel og megabøde på 25 millioner kroner\n– Disse kan have været i kontakt med rotter og mus. Rotteangrebet betyder, at de solgte fødevarer ikke er egnet til konsumering, skriver styrelsen.\nDa rotter kan være bærere af og overføre en række sygdomme til mennesker, kan fødevarerne udgøre en alvorlig sundhedsmæssig risiko, og forbrugere bør smide disse ud omgående.\nBevidst om problemet\nFødevarestyrelsens rejsehold, der har været på det uanmeldte besøg, er af den klare overbevisning, at forretningens driftsansvarlige har været fuldt ud bekendt med problemet.\n– Virksomheden har været bekendt med problemet, da der alene i butikken blev konstateret fem musefælder og en rottefælde, og der var sat flere fælder op på lageret. Det er ikke klart, hvor længe problemet har stået på, skriver styrelsen.\nNewsbreak.dk har talt med en repræsentant for butikken. Deres svar kan du læse her.\nFødevarestyrelsens rejsehold har udstedt straks-forbud mod produktion og markedsføring og lukket butikken af med afspærringsbånd. Der er taget kontakt til den kommunale skadedyrsbekæmper.


Ekstra højt højskab til ovn med 2 skuffer samt toplåge | Kitchn ✓\nEkstra højt højskab til ovn med 2 skuffer samt toplåge og blændstykke\nH: 214,4 cm B: 60 cm D: 58 cm\n2 stk. Blum Tandem skuffer med fuldudtræk og softclose\nTopskab med låge 892 mm / 89,2 cm x 596 mm / 59,6 cm\nNichemål for ovn - 656 mm / 65,6 cm x 567 mm / 56,7 cm\nMed dette praktiske ekstra høje højskab, får du mange funktioner i et skab, der passer perfekt ind i dit køkken. Placeringen af ovnen er ideel i forhold til brugervenligheden, og gør det nemt at se til maden i ovnen. Øverst er der et stort rummeligt skab med plads til kolonial madvare, skåle, bøtter, kageforme m.m.\nI bunden af skabet får du 2 stk. rummelige Blum skuffer med fuldudtræk og softclose. I skufferne kan du med fordel opbevare kolonialvarer, køkkengrej og service, eller bruge pladsen til opbevaring af ekstra bageplader, så du altid har dem i nærheden af ovnen.


Rasmus Nygaard-Winther bliver ny partner i Geelmuyden Kiese - Geelmuyden Kiese - Et nordisk kommunikationsbureau i København\nGeelmuyden Kiese udvider partnerkredsen. Efter godt tre års ansættelse, er Rasmus Nygaard-Winther blevet udnævnt som partner i Geelmuyden Kiese. Det sker efter endnu et år med vækst, og bureauet forventer endnu en gang at sætte omsætningsrekord, når regnskabet for 2021 gøres op.\nRasmus Nygaard-Winther optages i partnerkredsen med afsæt i en række positive resultater, hvor han de seneste tre år har genopbygget public Affairs som forretningsområde i Geelmuyden Kiese. Med et stærkt fokus på særligt energisektoren er det lykkedes at vækste public affairs-området kraftigt. Omsætningen på området er de seneste to år vokset med 400 procent, og i dag har Geelmuyden Kiese 12 ansatte, der hovedsageligt beskæftiger sig med public affairs.\n– Rasmus kombinerer det bedste fra Slotsholmen med det bedste fra erhvervslivet. Han har en veludviklet forståelse for strategisk kommunikation, og hans insisterende fokus på at skabe værdi for vores kunder gør, at vi har været i stand til at få public affairs-området til at vokse til nye højder. Jeg er derfor utrolig glad for, at Rasmus har takket ja til at blive en del af partnerskabet, og jeg ser frem til, at Rasmus fortsætter med at styrke Geelmuyden Kiese, siger Group Managing Partner, Karne Lykkebo.\nFør sin ansættelse i Geelmuyden Kiese har Rasmus blandt andet været embedsmand, kommunikations- og public affairs-chef i Københavns Lufthavne A/S samt kommunikationsdirektør i Nature Energy. Rasmus har siden sin ansættelse i 2019 arbejdet med en række danske og internationale kunder, særligt i energisektoren.\n– Jeg er utrolig glad for at blive en del af partnerskabet i Geelmuyden Kiese. Vi har de senere år formået at bygge en public affairs-forretning op, hvor vi rådgiver vores kunder ud fra en dyb faglighed i kombination med en grundlæggende forståelse for politik og kommunikation. Den positive udvikling ser jeg frem til at fortsætte og samtidig bidrage til at påvirke den fremtidige retning for Geelmuyden Kiese sammen med mine øvrige kolleger i partnerskabet, siger Rasmus Nygaard-Winther.\nMed Rasmus Nygaard-Winther som partner består Geelmuyden Kieses skandinaviske partnerskab nu af sammenlagt 10 partnere. Rasmus Nygaard-Winther bliver del af det danske partnerskab, der i dag består af Karne Lykkebo, Mikkel Salgaard Bendtsen, Christian Grønning og Hanne Schmidt. I Norge består partnerskabet af Marit Høvik Hartmann, Geir Ove Harnes og Margrethe Geelmuyden, mens det svenske partnerskab består af Simon Wallin og Jonas Nilsson.


Afrejse fra hotellet efter morgenmaden. Om formiddagen skal vi opleve den unikke og lidt barske vestkyst på Bornholm. Vi besøger det lille fiskerleje Vang og derefter til byen Teglkås, hvorfra vi ser den forrevne klippekyst. Videre mod Rønne med et mindre stop ved et af de store stenbrud. Sammen med guiden tager vi en lille byvandring i Rønne med de smukke huse. Midt på dagen sejler vi fra Rønne, mulighed for at købe frokost på færgen. Fra Ystad køres mod hjembyerne, efter en dejlig weekend på Bornholm.\nKorsør Casper Br. Plads 07:20 18:30\nSlagelse Busterminal 07:45 18:05\nSorø Hallen, ved busstop 08:05 17:45\nRingsted Station, ved busserne 08:30 17:20\nGlostrup St. v/busserne 09:30 16:20\nRødovre Station 09:50 16:00\nValby Station, Lyshøjgårdsvej v Taxa 10:15 15:35\nDGI-Byen, Tietgensgade 65 v/bowling 10:35 15:15


LG gymnastik fik 11 nye medlemmer på blot 3 uger - Motivu Blog\nRasmus Christensen, 1 år ago 4 min read 876\nLG gymnastik ‘springer’ på digitale løsninger\nFoto: LG gymnastik\nLyngby & Gentofte gymnastik er en stor gymnastik forening i udvikling og vækst. Foreningen hører til i Nordsjælland og er en større en af slagsen. På trods af et udfordrende Corona år i 2020 er LG gymnastik kommet flot igennem det. Det skyldes blandt andet, at man i LG gymnastik ikke bliver skræmt væk af nye tiltag og muligheder, en ting har for eksemplet ændret sig i LG gymnastik i 2020 – de begyndte at bruge Motivu. LG gymnastik er en i forvejen stor forening med over 160 aktive hold til gymnaster på forskellige niveauer, aldre og køn. LG gymnastik valgte derfor at bruge Motivu til de hold, hvor de manglede medlemmer og dermed havde plads til flere glade gymnaster.\n“Vi fik Motivu igennem Gentofte Kommune, der skrev at de havde indgået en aftale og det var et tilbud, så jeg tænkte bare super fedt -det skal vi da bare prøve“\nAmanda Virklund, LG gymnastik\nSkifter traditionelle metoder ud med nye tiltag\nLG gymnastik har faktisk haft fat i digital annoncering førhen, men har før i tiden manglet en strategi og et system for brugen af digitale annonce værktøjer. Derudover har de holdt sig til mere traditionelle metoder, hvert år annoncerer de for eksempel i lokalaviserne op til sæsonstart, de er også aktive og får printet deres logo på tøj og merchandise. Dernæst har blandt andet har mund-til-mund metoden været et vigtigt værktøj for medlemsrekruttering. Udover mund til mund prøver LG gymnastik også at være til syne i lokalområdet, det sker primært ved at hænge plakater op på skoler og i fritidsklubber. Dernæst er de også aktive så vidt muligt på deres hjemmeside og laver også posteringer på både Facebook og Instagram.\n“Vi har en hjemmeside, som vi sørger for at holde opdateret, men det kræver selvfølgelig, at folk ved vi findes, ellers så bruger vi ret meget også sociale medier som Facebook og Instagram. Ellers er vi også gammeldags og prøver at hænge plakater op og fortælle vores medlemmer, at de gerne må tage deres venner/veninder med til en prøvetræning – men det kræver selvfølgelig, at de kender nogen, der kunne være interesseret” Amanda Virklund, Sportschef, LG gymnastik\n“Generelt, så er det meget brugervenligt (Motivu) og det er meget ligetil “\nLG gymnastik fik muligheden for at prøve Motivu igennem Gentofte Kommune, da vi hos Motivu har et samarbejde etableret med Gentofte Kommune, dernæst var LG gymnastik ikke bange for at komme i gang og prøve noget nyt.\n“Vi fik Motivu igennem Gentofte Kommune, der skrev, at de havde indgået en aftale og det var et tilbud, så jeg tænkte bare super fedt -det skal vi da bare prøve. Det er fedt at prøve nogle forskellige ting, også især denne her sæson, hvor det i forvejen har været udfordrende i forhold til Corona og sådan. Efterfølgende fik jeg sat omkring 15-20 hold op, som vi manglede medlemmer til og gerne ville have testet af yderligere”. Amanda Virklund, Sportschef, LG gymnastik\nEfter at have sat Motivu op og integreret deres træninger fik LG gymnastik automatisk annonceret deres hold og prøvetræninger, dernæst kunne de bruge Motivu som værktøj, samt sende automatiserede e-mails til folk, der havde tilmeldt sig og se statistikker over tilmeldinger og fremmøde.\n“Generelt så er det meget brugervenligt (Motivu) og det er meget ligetil det eneste problem for os var nok, at vi havde så mange hold, så vi blev nødt til at prioritere, hvad vi helst ville have givet synlighed. Udover det havde jeg helt ærligt ikke nogen forventninger til Motivu, fordi vi ikke havde prøvet det før, men jeg tænkte, at vi ikke havde noget at miste på at prøve det. Men så endte det jo også med, at vi fik 11 medlemmer og så har der været flere til prøvetræninger, så jeg synes overordnet, at det har været rigtig positivt. Specielt det her med at de går ind og tilmelder sig og trænerne får en besked om, at de kommer og systemet automatisk følger op.” Amanda Virklund, Sportschef, LG gymnastik\nLG gymnastik gjorde altså brug af Motivu efter at have fået tilbuddet af Gentofte Kommune og det resulterede altså deraf i 11 nye medlemmer og over 34 tilmeldt prøvetræninger!\n“Jeg tænker helt sikkert, at jeg gerne vil anbefale Motivu til andre foreninger. Jeg har som sagt ikke haft noget dårlig oplevelse med Motivu og jeg tror, at lige så snart man lige forstår det noget mere, så kan man virkelig bruge Motivu godt. Jeg tror slet ikke, at jeg har brugt Motivu og systemet til fulde i den her sæson, men man skal jo også lige lære det at kende og helt forstå, hvad man skal gøre i foreningerne og få gennemtænkt, hvordan man kan bruge Motivu smartest!” Amanda Virklund, Sportschef, LG gymnastik


Guide: 8 oplevelsesrige ski-pauser | Rejseliv.dk\nGuide: 8 oplevelsesrige ski-pauser Hver vinter samles tusindvis af tilskuere til hestevæddeløb på den tilfrosne St. Moritzersee. Foto: PRFlere billeder\nRejseliv.dks skiekspert Sophie Fjellvang-Sølling guider her til otte steder, hvor der er meget mere at lave end blot at suse ned ad pisterne på ski eller snowboard. Udskriv\nLæs også5 oplevelser i Schweiz uden skiVinterferie uden ski5 ekstreme eventyr i IslandGuide: 5 trekkingture i ArgentinaPå herretur til IslandVildmarkens snemekka i billeder10 oplevelser i isbjørnenes rigeAktiv ferie i Sveriges sydligste vildmarkCanadisk vildmark for vovehalse5 hits for naturfreaks Sne og ski Af Gitte HoltzeSøndag den 24. februar 2013 « Forrige | 1 | Side 2Ski, natur og aktiv\nHvert år i januar mødes verdenseliten i Kitzbühel til Ski World Cup. Det er højspændt drama til de over 100.000 tilskuere, der er mødt op for at se styrtløb. Men også når de professionelle skiløbere er rejst hjem, er Kitzbühel et super skiområde. Her er 168 km pister, og området egner sig lige godt til folk, der aldrig har stået på ski før, garvede skirotter og dem, der foretrækker snowboard. Men bjergbyen er også tyrolsk charme med brostensbelagte gader og en hyggelig bymidte, et livligt natteliv, små caféer og gode restauranter. Og så er her masser af aktiviteter til dem, der vil lave noget andet end at stå på ski. Man kan løbe på skøjter, lære at curle eller tage på Winter Walks langs de frosne søer. Chamonix, Frankrig\nChamonix er et af de mest populære ski-områder i Frankrig og kan blandt andet prale af at have det højeste bjerg i Vesteuropa, Mont Blanc. Det er stedet at tage hen, hvis man vil køre det vildeste off-piste – man siger, at for hver km piste, der er i området omkring Chamonix, er der 3 km off-piste. Man kan dog roligt rejse til Chamonix, hvis man er til helt ordinært skiløb eller endog er begynder. Udover at have det imponerende skianlæg er Chamonix i sig selv en levende alpeby, hvor der både om dagen og især om natten er fart på på restauranter, barer og hvor man ellers kan finde på at dyrke afterski. Og så er byen som en tur tilbage i tiden.Chamonix er den ældste skiby i Frankrig – det første vinter-OL foregik netop her tilbage i 1924 – og byen bærer stadig voldsomt præg af historien. St. Moritz, Schwiez\nMondæn, luksuriøs, overklasse-idyl. Og ja, alt det ér St. Moritz, en af verdens mest berømte skibyer, men den er også et hit for skiløbere på et gennemsnitsdansker-budget. Der er 350 km pister i området, 80 km lige omkring byen, og et stort udvalg af røde, blå og sorte pister. St. Moritz ligger så idyllisk, at man føler, man er landet i et postkort – byen ligger i en dal, og er det sted i Schweiz, der med sine 322 solskinsdage kan blære sig med flest dage med smukt vejr. Flere af de ting, man kan foretage sig, når man har taget skiene af, foregår på søen ved St. Moritz, der er centrum for alverdens aktiviteter: I januar showjumping, i februar VM i polo på sne og hestevæddeløb på isen, i marts langrendsløb. Sölden, Østrig\nEt af Østrigs mest populære skiområder er Sölden. Årsagerne til dét er mange – blandt andet kan man stå på ski hele året på grund af Rettenbach-gletsjeren, skiterrænet har noget for både børn, begyndere og eksperter, og så er der masser af små hytter med servering rundt om ude i terrænet, hvor man kan snuppe »en lille – varmende – en« i en pause i skiløbet. Til de, der er mere til at få varmen i varmt vand eller med en omgang massage, er Sölden beriget med et gigantisk badeland med et stort wellness-område, Aqua Dome, der ligger 10 minutters kørsel fra centrum. Sophies favorit\nSophie Fjellvang-Sølling har også en anbefaling til en oplevelse ud over det sædvanlige: - I over 20 år har Icehotel ligget ved Torneälven i Jukkasjärvi tæt ved Kiruna i Nordsverige. Grundlaget for Icehotel er Torneelven, som om vinteren bliver op til en meter tyk, og hvor folkene bag Icehotel henter de isblokke op, som bruges til hvert år at bygge verdens største igloo på 5.500 kvadratmeter. Jeg vil personligt rigtigt gerne besøge Icehotel. For at se hotellet, men også for at prøve noget af alt det, man kan heroppe: isfiske, køre snescooter, lave isskulpturer, gå i sauna, isdykke, jagte rener, isklatre, paraglide, snowkite. Og så løbe en lille smule på ski, fortæller hun.\n« Forrige | 1 | Side 2 0\nberlingske DMI: Risiko for skybrud i næsten hele landetKlippekort udfases langsommereDebatten der lukker munden på hærdede debattørerLene Glistrup er dødNy bortførelsessag ryster Ohiobt DMI advarer: Skybrud på vej mod DanmarkKendis-mæglere har solgt 'Danmarks dyreste hus' - måtte give gigantisk million-nedslagDMI: Her er der risiko for skybrud onsdagEU tvinger Danmark til at ændre praksis for børnecheckFor pigen, der vil gå i fred: Behårede strømpebukserbusiness Huspriser falder i provinsen og stiger i hovedstadenLundbeck får historisk stor bøde af EU-kommissionenDansk selskab køber fly for 12 milliarder kronerKinesisk gigant vil nappe NokiaDR-Byen er Danmarks dyreste ejendomsporten aok fri Om Rejseliv.dk


• Billige Maxi Perler ← Stort udvalg med hurtig levering\nE-shops med maxi perler\nRito.dk er pt. en af de mest benyttede e-forretninger inden for kreative produkter. Deres sortiment spænder over opimod 15000 varer fra flere producenter. Webshoppens Trustpilot-bedømmelse på 9,8 af 10 bevidner en høj grad af tilfredshed hos kunderne. Vurderingen er baseret på 4008 anmeldelser, hvoraf 3827 af dem giver topkarakter. På Facebook er 35104 personer tilhængere af Rito.dk, og herpå har firmaet modtaget 597 vurderinger med en middel bedømmelse på 4,8 ud af 5, som lige så vel er utrolig imponerende.\nHobbyshoppen.dk er nu iblandt de bedste internet shops i Danmark med kreative produkter. Virksomhedens udvalg rummer omtrent 250 produkter fra forskellige brands. Virksomhedens Trustpilot-evaluering på 8,9 af 10 indikerer en høj grad af tilfredshed hos kunderne. Bedømmelsen er baseret på 70 ratings, hvoraf 63 af dem er 5-stjernede. På Facebook er 5224 brugere fans af Hobbyshoppen.dk, og herpå har netbutikken modtaget 86 ratings med en gennemsnitlig score på 4,5 af 5, som også er aldeles beundringsværdig.\nSymaskineTorvet.dk er nu imellem de mest benyttede internet foretagender der sælger kreative produkter. Deres udvalg favner på den anden side af 800 produkter fra diverse brands. Butikkens Trustpilot-evaluering på 9,8 ud af 10 tilkendegiver stor tilfredshed hos kunderne. Scoren er baseret på 1353 anmeldelser, hvoraf 1255 af disse er 5-stjernede. På Facebook er 4398 personer fans af SymaskineTorvet.dk, og herpå har forretningen modtaget 42 vurderinger med en middel score på 4,9 ud af 5, som ligeså er temmelig beundringsværdig.\nCCHobby.dk er i dag iblandt de største webshops inden for kreative produkter. Netshoppens sortiment udgøres af omtrent 10000 varer fra diverse mærker. Netshoppens Trustpilot-bedømmelse på 7,3 ud af 10 manifesterer utrolig kundetilfredshed. Ratingen er baseret på 599 bedømmelser, hvoraf 383 af dem giver topkarakter. På Facebook er 28853 mennesker fans af CCHobby.dk, og her har netshoppen modtaget 159 ratings med en gennemsnitlig bedømmelse på 4,6 af 5, som ligeledes er aldeles flot.\nHobbii.dk er pt. en af de mest populære e-butikker der sælger kreative produkter. Webshoppens udvalg udgøres af opimod 9000 varer fra en række brands. Webshoppens Trustpilot-rating på 9,8 ud af 10 markerer enorm kundetilfredshed. Scoren er baseret på 1952 bedømmelser, hvoraf 1815 af dem giver topkarakter. På Facebook er 65783 mennesker tilhængere af Hobbii.dk, og herpå har webbutikken modtaget 1042 ratings med en gennemsnitlig bedømmelse på 4,8 ud af 5, hvilket ligeså er meget godt.\nFlere e-forretninger yder nu til dags diverse forskellige leveringsløsninger. Den mest benyttede er i øjeblikket at få sendt til en pakkeshop, fordi du dermed nemt kan hente bestillingen når du har lyst. Leveringstypen er nemlig i høj grad enkel, og i mange tilfælde tilmed den mest betalelige form for levering.\nDu bør på samme måde afveje for og imod at få ordren sendt til din lejlighed eller hus eller til adressen hvor du arbejder. Fragtmuligheden bliver beklageligvis en smule mere bekostelig, men omvendt yderst let gængelig. Den billigste fragtmulighed af maxi perler vil dog til enhver tid være at hente produkterne selv, som desværre beroer på at du er lige ved maxi perler online butikkens lager.\nLeveringstidspunktet er virkelig vigtig hvis vi skal bruge din ordre inden for få dage, så herved er det rigtig fornuftigt at du undersøger leveringstiden ved den relevante vare.\nEn del maxi perler internet varehuse lover dag-til-dag fragt på mange af shoppens produkter, men som imidlertid er forudsat at transaktionen gennemføres forinden et givent klokkeslæt, således at de med sikkerhed kan nå at få maxi perler ud af døren inden lagerpersonalet tager hjem.\nEn række internet forhandlere byder på fragtfri levering, men ofte kun ifald man aftager for en fastsat sum. Som alternativ skal man foretrække den mindst kostelige leveringsmodel, hvilket oftest – hvad end du befinder sig i Hørsholm, Hillerød eller Assens – er at få leveret dine produkter til et udleveringssted.\nDet er jo efterhånden i høj grad bekvemt for alle og enhver at finde de laveste priser på maxi perler hos diverse internet outlets, og til tak har de fleste netshops ikke kunne lade være med at stampe priserne på varerne – til børn, samt til damer og herrer – kolossalt, og endda nogle gange yde fri fragt.\nMen det kan stadigvæk vise sig profitabelt at sammenligne nogle få netshops efter maxi perler udsalg inden du køber, sådan at du er garanteret at opnå den mindst kostelige pris.\nMan bør alligevel være så påpasselig, at ifald en internet handler udlover maxi perler til salg for en salgspris som kan ses som uhørt lav, så kan det for det meste være et bevis på en fup internet handler. Kortkøb er ikke desto mindre inkluderet i et reglement, der hjælper folk imod uoprigtige online forhandlere.\nGenerelt slår vi et slag for bestillinger med betalingskort eller betalinger med mobilen. Som en alternativ mulighed kunne du drage nytte af et afdragstilbud som for eksempel ViaBill, såfremt du foretrækker at godtgøre prisen ude i fremtiden.\nInden folk bestiller maxi perler på en internet handler kunne de reelt bese e-shoppens forretningsvilkår, men det er naturligvis ikke særlig sjovt.\nEt andet forslag kunne være at bemærke hvorvidt online butikken er medlem af e-mærke ordningen, siden det burde være et bevis på at internet virksomheden retter sig efter de officielle regler, udover at webbutikken en gang i mellem revurderes af fagmænd som har indsigt i vedtægterne på området. Desuden får du chance for bistand, såfremt du skulle få vanskeligheder i forbindelse med din bestilling.\nLigeledes stiller vi forslag om at køber er vaks omkring de mest essentielle betingelser der indvirker på transaktionen, som for eksempel hvilken byttepolitik på maxi perler internet forretningen lover. I den forbindelse er det også vigtigt, at man permanent beholder ens købsbekræftelse, så man altid kan dokumentere sit køb, hvad end du er på shopping til en voksen eller et barn.\nTrustpilot tilbyder dig forholdsvis fantastiske muligheder for at gennemrode en stor portion aktuelle brugeres observationer og på grund af dette tilråder vi, at du undersøger e-forhandlerens maxi perler ratings før du placerer din ordre.\nFacebook frembyder også stort set ønskværdige chancer for at få indtryk af e-handlens troværdighed. Her er der en del outlets på nettet hvor du kan registrere en kritik af virksomhedens service, hvilket desuden bør tages i brug til at fornemme kundernes tilfredshed.\nVores hjemmeside er finansieret af indtægter fra reklamer. Vi har tætte samarbejder med et hav af internet webshops da vi annoncerer butikkernes produkter, og indtjener kommission om de besøgende vi sender videre fuldfører et køb.\nOrientering om maxi perler og online firmaer værnes om hele tiden, men der tages forbehold for justeringer der er udført efter sidste opdatering af websitets data.