1 METODEBESKRIVELSE Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst STRATEGISK ENERGIPLANLÆGNING April 2012 I KOMMUNERNE\n3 Indhold 1 Forord Indledning Overordnede metodeovervejelser Metode til udarbejdelse af energiregnskaber Anvendelse af fortrolige data Brug af vejledningen Kortlægning af energiforbrug og forsyning Igangværende initiativer Formål med kortlægning Beskrivelse af overordnede data Opvarmning El Køling Procesenergi Transportenergi Kommunens institutioner El- og fjernvarmeforsyning Energibalance CO 2 - beregning på energiforbruget Udarbejdelse af referencescenarie Fremskrivninger på kommunalt niveau Værktøjer Fremskrivningsfaktorer og forudsætninger Energibesparelsespotentialet Privat- og samfundsøkonomiske potentialer Energibesparelsespotentialer opvarmning Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n4 7.3 Energibesparelsespotentialer elforbrug Energibesparelsespotentialer - køling og procesenergi Energibesparelsespotentialer for transportenergi Energibesparelser i kommunens institutioner Lokale energikilder Metodeovervejelser Biomasse og biogas Affald (herunder den organiske del) Vind Solenergi (solceller og solfangere) Geotermisk energi Industriel overskudsvarme Kilder Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n7 2 Indledning Strategisk Energiplanlægning Strategisk energiplanlægning er et værktøj, der giver kommunerne mulighed for at planlægge en omstilling til et fleksibelt VE baseret energisystem på en samfundsøkonomisk hensigtsmæssig måde. De strategiske energiplaner kan bl.a. ses som et redskab til udmøntningen af det langsigtede nationale mål om udfasning af fossile brændsler, som det fremgår af Vores energi og af kommunernes lokalt fastsatte klima- og energimålsætninger. I rapporten Oplæg om strategisk energiplanlægning, som blev udarbejdet af KL og Energistyrelsen i 2010 defineres strategisk energiplanlægning i kommunerne som følger: Den strategiske energiplan er et planlægningsværktøj, som giver kommunerne mulighed for at planlægge de lokale energiforhold til et mere fleksibelt og energieffektivt energisystem med henblik på at potentialet for omstilling til mere vedvarende energi og energibesparelse udnyttes på en måde, som er den samfundsmæssige mest energieffektive. Det hedder videre, at:. Den strategiske energiplanlægning skal sikre et fremtidigt energisystem, der er både energieffektivt og fleksibelt. I den strategisk energiplanlægning sammentænkes flest mulige elementer i kommunernes energiplaner og energiplanlægningen koordineres med kommuneplaner, forsyningssikkerhedsstrategier og klimastrategier. Kommunerne skal energiplanlægge for et optimalt samspil mellem energibehovet og energiforsyningen (varme, køling og el) på en sådan måde, at energiressourcerne bliver udnyttet mest optimalt. Energiplanlægning omfatter hele energikæden og adskiller sig derved fra varmeplanlægning, som udelukkende ser på valg af varmeforsyning. De strategiske energiplaner skal baseres på en kortlægning af den lokale energiforsyning, de ressourcer, der er til rådighed, samt energibehovet og besparelsespotentialet. I planen lægger kommunen rammerne for udvikling af det fremtidige energiforbrug og energiforsyning. 6 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n8 Hvad omfatter strategisk energiplanlægning? Indholdet i strategisk energiplanlægning omfatter i grove træk: Kortlægning og fremskrivning: Kortlægning af nuværende energiforbrug og energiforsyning Fremskrivning af forbrugs- og forsyningsudviklingen (udarbejdelse af et referencescenarie) Kortlægning af energibesparelsespotentialer (opvarmning, køling, el, procesenergi, transportenergi) Kortlægning af lokale energiressourcer Analyse og samarbejde: Undersøgelse af muligheder for tværkommunalt samarbejde Opstilling af forudsætninger for den strategiske energiplan Analyse af alternative forbrugs- og forsyningsmuligheder (alternative scenarier) Konsekvensvurderinger af alternative scenarier Drøftelse af kommunale hovedspørgsmål Prioritering af energikilder, konverteringsteknologier og besparelsesindsatser, herunder koordinering med andre kommuner Plan og gennemførelse: Udarbejdelse af forslag til energiplan Gennemførelse af energiplanen Indholdet af de strategiske energiplaner er beskrevet nærmere i det Oplæg om strategisk energiplanlægning som Energistyrelsen og KL fremlagde i marts Denne vejledning Formålet med denne vejledning er at hjælpe interesserede kommuner med at gennemføre det første trin i kommunal strategisk energiplanlægning (kortlægning og fremskrivning). Kortlægningens primære formål er at etablere et overblik over den nuværende energisituation og planlægningsmulighederne og dermed understøtte kommunens udvælgelse af indsatsområder i den videre energiplanlægning. Vejledningen fungerer således som en opskriftsbog for interesserede kommuner. Kortlægning skal i denne sammenhæng forstås som datakortlægning og er ikke nødvendigvis bundet op på geografisk kortlægning. 7 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n9 Endvidere er det et formål at understøtte en større ensartethed i de kommunale kortlægninger for at lette sammenligneligheden og fremme koordinering af energiplanlægning på tværs af kommunegrænser. Endelig præsenterer vejledningen en metode til regnskabsprincipper for kommunale energiregnskaber. Vejledningen indeholder metoder til: 1. Kortlægning af det nuværende energiforbrug og den nuværende energiforsyning, herunder transport (energibalance) 2. Udarbejdelse af referencescenarie for et fremtidigt energibehov og energiforsyning 3. Kortlægning af energibesparelsespotentialer 4. Kortlægning af potentialer for udnyttelse af lokale energikilder Vejledningen er struktureret efter disse fire kategorier i den nævnte rækkefølge. Det anbefales, at kommunen først kortlægger det nuværende energiforbrug og energiforsyning. På baggrund af denne kortlægning laves en referencefremskrivning af energibehov og energiforsyning baseret på Energistyrelsen basisfremskrivning og viden om lokale forhold. Fremskrivningen kan således give kommunen et overblik over den forventelige udvikling uden nye initiativer eller politikker, til brug for den efterfølgende kortlægning af energibesparelsespotentialerne og potentialerne for udnyttelse af lokale energikilder. Hovedvægten i vejledningen er lagt på kortlægning af energiforbrug og forsyning, hvorimod vejledningen i udarbejdelse af fremskrivninger har en mere overordnet karakter. Tilsvarende er der forskel på detaljeringsgraden i beskrivelsen af de foreslåede kortlægningsmetoder indenfor forskelle områder. Denne forskel er ikke udtryk for en foreslået prioritering af områderne, men skyldes enten, at der allerede eksisterer kortlægninger eller støttestrukturer til brug for kommunerne, eller at det vurderes ikke at være relevant med en detaljeret gennemgang. Fx indeholder vejledningen i kortlægning af kommunens vindkraftpotentiale udelukkende en overordnet gennemgang af de vigtigste forhold for en kortlægning og en henvisning til Vindmøllesekretariatet. Vejledningen er opdelt i to dokumenter: denne metodebeskrivelse samt rapporten Kortlægning og nøgletal. Metodebeskrivelsen gennemgår valg af metode og overvejelserne bag, samt giver en indføring i nationale forhold. Kortlægning og nøgletal beskriver fremgangsmåder for kortlægning på forskellige detaljeringsniveauer, samt opgiver relevante nøgletal og kilder til data til brug for kommunerne. Sagt på en anden måde gennemgår metodebeskri- 8 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n10 velsen, hvad kommunen kan gøre, og Kortlægning og nøgletal beskriver, hvordan det udføres. Dokumenterne udgør tilsammen vejledningen til kommunerne. De to dokumenter har samme kapitelstruktur for bedre at kunne bruges sideløbende. Til Kortlægning og nøgletal hører en række bilag udover hoveddokumentet indeholdende nøgletal etc. For at eksemplificere brugen af vejledningen indgår der i rapporten Kortlægning og nøgletal illustrationer af de forskellige kortlægningsmetoder, som er afprøvet på en fiktiv kommune svarende til 1 % af Danmark. Energibalance regneark Derudover er der som en del af vejledningen udarbejdet et regneark til energibalance beregning over energiforsyning i kommunerne, med særligt fokus på el- og fjernvarmeforsyning. Dette værktøj indeholder forsyningsdata på kommuneniveau baseret på Energistyrelsens energiproducenttælling og stamdataregisteret for vindmøller. Derudover indeholder arket nationale forbrugsdata til sammenligning. De nationale forbrugsdata kan udskiftes med kommunens egne data for at generere et kommunalt energiregnskab baseret på metoden, der er beskrevet i det følgende kapitel. Energibalancearket indeholder en selvstændig manuel i, hvordan det skal anvendes. 9 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n11 3 Overordnede metodeovervejelser Detaljeringsniveauer Kortlægningen af energidata og fremskrivningerne skal være så tilpas detaljerede, at effekten af forskellige tiltag i energisystemet kan vurderes med en god nøjagtighed også geografisk. Omvendt skal man være opmærksom på, at meget detaljerede kortlægninger og fremskrivninger dels kan være meget ressourcekrævende, og dels resulterer i store mængder data, som ikke nødvendigvis giver politikere og planlæggere det ønskede overblik. I en kommune, som ikke tidligere har lavet en kortlægning af sit energiforbrug, anbefales det, at den første kortlægning ikke nødvendigvis har et meget højt detaljeringsniveau, men primært bruges til at tydeliggøre de overordnede tendenser og vigtige indsatsområder. Herfra kan kommunen lave planlægningsprioriteringer, der er med til at definere hvilke dele af kortlægningen, det er nødvendigt at gå mere i dybden med. Af samme grund arbejder vejledningen med flere detaljeringsniveauer indenfor de forskellige metodebeskrivelser, så den både kan bruges til at udarbejde simple energiregnskaber baseret på nationale nøgletal og til detaljerede kortlægninger, hvor geografiske forhold inddrages fx ved hjælp af geografiske informationssystemer (GIS). Tiers I internationale guidelines for opgørelser og i Klima-, Energi- og Bygningsministeriets og KL s CO 2 -beregner er metoder angivet med Tiers, som kan oversættes med trinvis stigende (underforstået metodekompleksitet). Ideen er, at guidelines anviser metoder, der fra Tier 1- til Tier 3-niveau stiger i kompleksitet med stigende krav til datagrundlaget. Samtidig med stigende Tier, stiger nøjagtighed og detaljeringsgrad af estimatet for det beregnede energiforbrug. Valget af tier niveau vil blandt andet afhænge af, hvilket formål datakortlægningen skal understøtte. Brugen af forskellige tiers er især central i forhold til kortlægningen af nuværende energiforbrug og forsyning. I vejledningen anvendes forskellige detaljeringsniveauer i de tilfælde, hvor det vurderes relevant. 10 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n12 CO 2 -beregneren Den kommunale CO 2 -beregner er et værktøj til kortlægning og planlægning af kommunernes klimaindsatser. Beregneren kan bruges af kommuner til både at beregne CO 2 -baseline for kommunen som geografisk enhed og til at prioritere virkemidler i kommunens kommende tiltag. Beregneren skal være med til at understøtte den politiske diskussion om, hvilke områder kommunerne skal satse på i forhold til en lokal prioritering af klimaindsatsen. Beregneren er også tænkt til at kunne kvalificere grundlaget for de kommunale beslutninger, når det gælder om at igangsætte nye konkrete tiltag for reduktioner og energibesparelser. I praksis bruges CO 2 -beregneren ved at data for kommunens forskellige aktiviteter indtastes. Herefter omregner beregneren de givne data til drivhusgasudledning opgjort i CO 2. Kommunens data omfatter blandt andet: antal borgere i kommunen elforbrug (opdelt på forskellige formål f.eks. kommunens institutioner, private husholdninger, industri, handel og service, landbrug osv.) varmeforbrug opdelt på fjernvarme og forskellige typer af individuel opvarmning antal kørte kilometer i kommunen fordelt på køretøjer antal hektar skov- og vådområder antal dyreenheder og gødningsforbrug i landbrug osv. CO 2 -beregneren kan hentes på Danmarks Miljøportal: I og med at fokus er på klima og drivhusgasser, inddrages energisektoren kun i det omfang, der er tale om drivhusgasudledende eller drivhusbesparende aktiviteter, ligesom ikke energirelaterede udledninger fra fx landbrug også medregnes. Derved adskiller CO 2 -beregneren sig fra den strategiske energiplanlægning i kommunerne, som fokuserer på energiforbrug og -forsyning, herunder vedvarende energikilder, som ikke udleder CO 2. Kommuner, der allerede har brugt CO 2 -beregneren og derfor har lavet en kortlægning af kommunens drivhusgasudledninger, kan med fordel overføre relevante data om energiforbrug til energikortlægningen. Kortlægningens indhold og præsentation af data Uanset det valgte detaljeringsniveau, anbefales det, at kommunens energiregnskab opstilles med udgangspunkt i samme hovedforbrugskategorier, som Energistyrelsens anvender i sin energistatistik. Dvs. med forbrug opdelt på: husholdninger, handel/service, produktionserhverv og transport. Derved er 11 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n13 det muligt at skabe en ensartethed og herigennem gøre det muligt at skabe overblik på tværs af kommuner. Derudover anbefales det, at kommunerne laver nedenstående visninger for energiregnskabet og eventuelle fremskrivninger. Matrix med endeligt energiforbrug fordelt på sektorer og energiformer Matrix med endeligt energiforbrug fordelt på sektorer og energiformer opgjort per indbygger. Denne kan sammenlignes med et landsgennemsnit. Elforsyningen fordelt på elproduktion efter brændsler og elimport/eksport Varmeforsyning fordelt på energiformer, dvs. fjernvarme, el, brændsler Fjernvarmeproduktion fordelt på produktionsform Bruttoenergiforbrug fordelt på brændsler 1 CO 2 -udledningen fra produktion og/eller forbrug Andelen af vedvarende energi i det udvidede endelige energiforbrug Opgørelse af lokale energiressourcer Eksempler på visninger i fremgår af det tilhørende dokument Kortlægning og nøgletal under de enkelte afsnit. Lokalt overblik Ved at opgøre energidata i et sammenligneligt og kendt format bliver det nemmere for den enkelte kommune, at vurdere hvilke parametre, den er særlig stærk hhv. svag på, og hvor en indsats derfor med fordel kan sættes ind. Skabeloner for de foreslåede figurer og tabeller indgår i Kortlægning og nøgletal. Ressourcekortlægningen bør ikke føre til lokal sub-optimering Sammenlignelige opgørelsesmetoder vil desuden gøre det lettere for den enkelte kommune at forholde sig til omkringliggende kommuners ressourcer og behov. I den forbindelse er det vigtigt at påpege, at udnyttelse af en kommunes ressourcer inden for dens egne grænser ikke nødvendigvis giver den bedste ressourceudnyttelse og samfundsøkonomi. Planlægningen skal være med til at sikre, at optimering og effektivisering i den enkelte kommune ikke medfører forringelser for det samlede system. 1 Opgørelsen af bl.a. bruttoenergiforbrug har i forskellige sammenhænge været kritiseret for at lægge æbler, pærer og bananer sammen (fx ligestilles solvarme, kul og elproduktion fra vindmøller). Det er dog valgt at holde fast i også at lave en sådan opgørelsesmetode da denne anvendes i fx Energistyrelsens Energistatistik og også internationalt i EUROSTAT. 12 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n14 Et eksempel kunne være udnyttelsen af biomasseressourcer: en kommune med forholdsvis store ressourcer af affaldstræ eller flis kunne foranlediges til at udnytte sin egen biomasseressource til opvarmning på individuelle biokedler, selvom det samfunds- og energiøkonomisk kan være mere hensigtsmæssigt at afsætte biomassen til nabokommunens kraftvarmeværk. Et andet eksempel er behandling af affald, hvor stordriftsfordele betyder, at det i reglen er en fordel at samarbejde omkring indsamlingen og behandling af affald. Sammenlignelige opgørelsesmetoder betyder desuden, at kortlægningerne af energiforbruget på kommunalt niveau ideelt set vil kunne holdes op i mod Energistyrelsens data for det nationale energisystem med henblik på en overordnet kvalitetssikring. Derved vil man på sigt kunne sikre, at de kommunale kortlægninger og det samlede energiregnskab stemmer nogenlunde overens 2. Samarbejde på tværs af kommuner Metode til håndtering af import og eksport I kortlægningsprocessen kan det ofte være en fordel for kommuner at samarbejde omkring indhentning af data og udarbejdelse af kortlægningen. En del af de energianlæg, der indhentes data fra er ejet af, eller forsyner flere kommuner. Fælles dataindsamling og behandling kan derfor minimere arbejdet i den enkelte kommune. Derudover kan tværkommunalt samarbejde være et redskab til at undgå lokal sub-optimering og udnytte synergier. Dette var også en af anbefalingerne fra KL s workcamp om strategisk energiplanlægning der blev afholdt i juni Metode til udarbejdelse af energiregnskaber Som en del af projektet er udviklet en metode til at opstille en årlig energibalance for kommunen. Ved udviklingen af metoden har der været lagt vægt på at: Sikre regnskabsmæssig konsistens og undgå, at der foregår dobbelttælling, eksempelvis når kommunerne opgør deres vedvarende energiproduktion. Ideelt set således at man ved at summere kommunernes energiregnskaber og CO2-emissioner, når frem til det totale danske energiforbrug og CO2-emisison, som beskrevet i Energistyrelsens energistatistik Afspejle konsekvenser på CO 2 -emissioner og brændselsforbrug udover kommunens grænser (systemperspektiv). 2 Det er næppe realistisk, at kommunernes energiregnskaber vil summe præcist til det nationale niveau, bl.a. fordi den beskrevne kortlægningsmetode giver mulighed for at arbejde på forskellige detaljeringsniveauer (tiers), og fordi vejledningen bygger på metodefrihed. 13 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n15 Give kommunerne incitamenter til: o energibesparelser o udbygning med vedvarende energianlæg og o sikre høj energieffektivitet i alle led i energikæden For at sikre sammenlignelighed kommunerne imellem, er det i den forbindelse vigtigt, at der anvendes en konsistent metode til håndtering af import og eksport af el og fjernvarme kommunerne i mellem. CO2-beregneren I KL s og Klima-, Energi og Bygningsministeriets CO 2 -beregner anvendes en metode, hvor CO 2 -emissioner og energiforbrug forbundet med el- og fjernvarmeforbrug som udgangspunkt beregnes ud fra miljødeklarationer fra nettene. Derudover indregnes el produceret på vedvarende energianlæg inden for kommunens geografiske område 3. Metoden vurderes imidlertid ikke i sin nuværende form fuldt ud at indfange de systemmæssige konsekvenser af ændringer i de lokale energisystemer. Det bemærkes, at der i energiaftalen af 22. marts 2012 er afsat midler de kommende år til en fortsat videreudvikling af CO 2 -beregneren Til dette projekt er der udviklet en ny metode til beregning af energiforbrug og CO 2 -emission fra el- og fjernvarmeforbrug. I metoden skelnes mellem følgende typer af energiproduktion, som håndteres regnskabsmæssigt forskelligt: - havvindmøller - landvindmøller - kraftvarme og fjernvarme - kondensbaseret elproduktion (dvs. elproduktion uden samproduktion af fjernvarme) - udveksling med udlandet Havvindmøller Havvindmøller står på statens arealer, og udbygningen er finansieret af alle elforbrugere. Havmøllernes produktion fordeles derfor i metoden mellem alle kommuner i forhold til deres elforbrug. Produktionen fra havmøllerne indgår således som et basisproduktionsbidrag i alle kommunernes regnskab. 3 Hvis en kommune har investeret i et VE-anlæg, som fysisk er placeret i en anden kommune, henstilles i CO2-beregneren til, at den kommune, som har investeret penge i anlægget, får en CO2-reduktionsgevinst svarende til investeringsandelen. Den aktuelle fordelingsnøgle aftales mellem de involverede kommuner for at undgå dobbeltkontering. 14 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n16 Landvindmøller og solceller Landvindmølleudbygningen finansieres også af alle elforbrugere, men i kommunerne og lokalt har man en meget vigtig rolle i forhold til at sikre placeringsmuligheder til landvindmøller. Regnskabsmæssigt anbefales det derfor, landvindmøllernes produktion indgår i de kommuner, hvor de er opstillet. Det samme gælder solcelleanlæg. Kraftvarme og fjernvarme Brændselsforbrug og CO 2 -emissioner fra kraftvarmeproduktion og produktion fra rene fjernvarmeanlæg (varmekedler) indgår i kommunernes regnskab. Det samme gør den el-produktion, der er produceret i sammenhæng med varmeproduktionen. Denne afgrænsning er valgt, fordi kraftvarmeanlæggene antages at være etableret og drevet i høj grad af hensyn til at dække den lokale efterspørgsel på fjernvarme. Mange kommuner særligt omkring de store byer modtager fjernvarme fra større sammenhængende fjernvarmesystemer. Her anbefales det at beregne et sæt af fælles karakteristika (relaterede brændselsforbrug og CO 2 - emissioner og elproduktion) for den producerede fjernvarme, som alle kommuner, der modtager fjernvarmen, anvender. Energiregnskabet beregnes med andre ord med udgangspunkt i det fjernvarmeforbrug, der er i kommunen, og ikke i de anlæg, der er placeret i kommunen. Denne fremgangsmåde er valgt af to hensyn, dels fordi beslutninger om omstilling af varmeforsyning i høj grad vil ske fælleskommunalt via de tværkommunale fjernvarmeselskaber, dels fordi man ellers risikerer at få nogle uhåndterbare energiregnskaber i de kommuner, hvor de store kraftvarmeværker er placeret. 15 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n17 Eksempel: Vallensbæk syd for København modtager fjernvarme fra det sammenhængende fjernvarmesystem i hovedstadsområdet, men der er ikke placeret fjernvarmeproduktionsanlæg i kommunen. I energiregnskabet for Vallensbæk indgår fjernvarmeproduktion, el-produktion, brændselsforbrug og CO 2 -emissioner, fra anlæggene, der forsyner hovedstadsområdet, svarende til Vallensbæks andel af fjernvarmeproduktion. Dvs. hvis vi antager at Vallensbæk aftager 5 % af fjernvarmeproduktionen fra fjernvarmesystemet indgår tilsvarende 5 % af elproduktionen fra kraftvarmeproduktionen, 5 % af brændselsforbruget fra kraftvarmeværker og varmekedler og 5 % af CO 2 -emissionerne i Vallensbæks regnskab. Ligeledes vil Hvidovre Kommune, som også modtager fjernvarme fra det sammenhængende fjernvarmesystem i hovedstadsområdet, i sit energiregnskab indregne fjernvarmeproduktion, el-produktion, brændselsforbrug og CO2-emission forbundet med fjernvarmeforbruget på samme måde som Vallensbæk, selvom Avedøreværket er placeret i kommunen. Kondensbaseret el-produktion Kun et fåtal af de danske kraftværker er rene kondensværker, der kun har mulighed for producere el. Særligt de store kraftvarmeværker producerer dog en del af tiden kun el, fordi priserne i elmarkedet gør det attraktivt at producere, selvom der ikke er grundlag for afsætning af fjernvarme. Kraftværkerne og kraftvarmeværkernes kondensproduktion er derfor ikke drevet af en lokal efterspørgsel på energi 4. Det anbefales derfor, at kondensproduktionen ikke indgår i den enkelte kommunes regnskab, hvor anlægget er placeret, men i stedet placeres i en særlig pulje, der bruges til at fylde op med i de kommuner, hvor den lokale elproduktion er mindre end forbruget 5. Tilsvarende antages det, at de kommuner, som har større elproduktion end elforbrug, fortrænger produktion på kondenskraftværkerne. For at lette beregningsgangen foreslås det, at kondensproduktionens brændsels- og CO 2 -karakteristika alene beregnes ud fra de centrale kraftværker og kraftvarmeværker. Dvs. der ses bort fra, at nogle affaldsfyrede kraftvarmeværker og muligvis enkelte decentrale kraftvarmeværker også i perioder kører kondens. Kondensproduktionen på disse værker vurderes at være så lille, at betydningen for det samlede resultat vil være meget begrænset. Det foreslås, at kommunerne i deres lokale opgørelser laver en tilsvarende afgrænsning. 4 Vindmøller placeret i kommunen er heller ikke drevet af en lokal efterspørgsel på energi, men kommunen og borgere har en vigtig rolle i forhold til at sikre opstillingen af vindmøllerne. 5 Det kan overvejes, at den varmebundne elproduktion på de centrale kraftværker henregnes til de kommuner, der bruger fjernvarmen. 16 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n18 Udveksling med udlandet Der foregår en betydelig udveksling af el mellem Danmark og nabolande. Nogle år er Danmark nettoimportør af strøm, mens vi andre år er nettoeksportør. Særligt vandtilstrømningen til de norske og svenske vandkraftværker har betydning for produktionen på de danske kraftværker. Udvekslingen med el betyder, at den kondensbaserede elproduktion ikke vil svare til differencen mellem summen af de lokale elforbrug og den lokale elproduktion. Dette er ikke noget metodisk problem, når Danmark er nettoeksport, men når Danmark i nogle år er nettoimportør, burde man fylde op med importeret strøm. Beregningsmæssigt foreslås dette håndteret ved også her at bruge karakteristika for dansk kondensel. Dette vurderes at være en fornuftig tillempning, da kondensproduktion i en nordeuropæisk sammenhæng må forventes at udgøre den marginale elproduktion i størstedelen af tiden. Summen af kommunernes energiregnskaber vil dermed svare til Energistyrelsens korrigerede bruttoenergiforbrug, hvor der udover klimaudsving korrigeres for brændsel knyttet til udenrigshandel med el. Energistyrelsens formål med lave den korrigerede opgørelse er at få et billede af de underliggende tendenser i udviklingen, hvilket også vurderes at være hensigtsmæssigt i forhold til kommunernes regnskaber. Elbalance I hver kommune anbefales det at opstille en elbalance, med to kolonner der viser dels elforbruget inkl. nettab, dels hvordan elforbruget er forsynet. Kolonnen, der viser, hvordan elforbrug er forsynet, vil bestå af fire bidrag: - et havmøllebidrag, der som udgangspunkt er ens for alle kommuner, - produktion fra landmøller og eventuelt solcelleanlæg i kommunen, - et bidrag fra varmebundet elproduktion (de kraftvarmeanlæg der forsyner kommunen med fjernvarme) og endelig - et importbidrag som sikrer balance. I kommuner hvor summen af havmøllebidrag, landmøller og varmebundet elproduktion overstiger elforbrug, vil her figurere en eksport i stedet. Kommuner, der er nettoeksportører af el, kan således indregne en reduktion pga. den fortrængte CO 2, som eleksporten giver anledning til. Den skitserede metode vurderes at give en hensigtsmæssigt afspejling af de forhold, der i praksis gælder i elmarkedet, nemlig at vindkraft og varmebund- 17 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n19 ne elproduktionsanlæg i reglen byder ind til lavere priser end kondenskraftværkerne, som derved udgør den marginale elproduktion. Metoden vil give kommunerne incitament til udbygning med vedvarende energi, energibesparelser herunder elbesparelser og til at fastholde en høj energieffektivitet (kraftvarme) i energiforsyningen. Dog skal det understreges, at der alene er tale om en regnskabsmæssig model, som ikke kan gøre det ud for miljøvurderinger af konkrete projekter. GWh Nettab Forbrug Import(kondensproduktion) Varmebundet elproduktion Landmøller/solceller Havmøllebidrag 0 Forbrug Produktion Figur 1:Elbalance (importkommune) GWh Eksport (fortrængt kondensproduktion) Nettab Forbrug Varmebundet elproduktion Landmøller/solceller 20 0 Forbrug Produktion Havmøllebidrag Figur 2:Elbalance (eksport kommune) Fjernvarme, brændselsforbrug, CO 2 -emission og VE-andel Tilsvarende kan der opstilles balancer for fjernvarmeforsyning, med kolonner for forbrug og nettab hhv. produktion fordelt på brændsler eller produktionsform (kraftvarme, kedler, el). 18 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n20 Ligeledes kan brændselsforbruget til el-produktion og fjernvarmeproduktion opgøres og bør sammenstilles med øvrigt brændselsforbrug i kommunen for at få det samlede billede. Det er ikke nødvendigt at fordele brændselsforbruget på kraftvarmeværkerne mellem el- og fjernvarme ud fra en fordelingsnøgle, da al brændselsforbrug til kraftvarmeproduktion indregnes i kommunens regnskab. CO 2 -emissionerne kan tilsvarende beregnes ud fra brændselsforbrug vha. CO 2 - emissionsfaktorer. Endelig kan kommunens VE-andel, defineret ud fra VE-direktivets regneregler, beregnes med udgangspunkt i ovenstående opstilling. Fjernvarmebalance, CO 2 -emissionopgørelse samt opgørelse af kommunens VE-andel efter VE-direktivets regneregler er illustreret herunder i figurerne nedenfor. I tekstboks 1 er regnereglerne for beregning af VE-andelen beskrevet. I rapporten Kortlægning og nøgletal nøgletal er de konkrete nøgletal for kondens-el angivet. Figur 3: Fjernvarmebalance. Produktion fordelt efter produktionsform. (fiktive værdier) 19 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n21 Figur 4: Fjernvarmebalance. Produktion fordelt efter brændsel (fiktive værdier) Figur 5: CO 2 -emissioner fordelt efter brændsel (fiktive værdier) Figur 6: CO 2 -emissioner fordelt efter slutforbrug (sektor/anvendelse) 20 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n22 Tekstboks 1: Beregning af VE-andel i udvidet endeligt energiforbrug Danmark er overfor EU forpligtiget sig til at opfylde en andel på 30 % VE af det såkaldte udvidede endelige energiforbrug i Normalt opgøres det endelige energiforbrug i de danske energistatistikker som den leverede energimængde an slutforbruger. Det udvidede endelige energiforbrug indeholder hertil også tabet i el- og fjernvarmenet, samt egetforbrug af energi på kraft- og kraftvarmeværkerne*. VE-andelen beregnes som VE i udvidet endeligt energiforbrug divideret med udvidet endeligt energiforbrug. VE i udvidet endeligt energiforbrug beregnes som det direkte forbrug af VE samt elektricitet og fjernvarme produceret på VE i det udvidede endelige energiforbrug. Eksempel på beregning af VE-andel Tælleren (VE i udvidede endelige energiforbrug) VE i endeligt energiforbrug: 100 TJ (fx biobrændstof til transport, brænde i husholdninger, træpiller i industrien) VE produktion: 250 TJ (fjernvarmeproduktion baseret på VE, elproduktion baseret på VE) Nævneren (udvidede endelige energiforbrug) Endeligt energiforbrug: 800 TJ (forbrug af el, fjernvarme og brændsler i husholdninger, handel/service industri og transport) Nettab: 50 TJ (tab i el og varmenet) Egetforbrug på værker: 20 TJ (fx energiforbrug på miljøanlæg på kraftværker) VE-andel: (100 TJ TJ)/(800 TJ+ 50 TJ + 20 TJ) = 40 % * I den nationale opgørelse indgår desuden grænsehandel. Oprindelsesgarantier og certifikater En række elhandelsselskaber sælger grøn strøm, som er dokumenteret med såkaldte oprindelsesgarantier for vedvarende energi. Den foreslåede energiregnskabsmetode gør det ikke muligt at tage hensyn til, i hvilket omfang forbrugerne i de enkelte kommuner har købt grøn strøm. Det hænger sammen med, at der er valgt en fysisk-teknisk metodeafgrænsning. Anvendelse af kul og biomasse på kraftvarmeværker En række af de store kraftvarmeværker anvender en kombination af biomasse og kul. I praksis vil ejerne af kraftvarmeværkerne ofte prioritere anvendelsen af biomasse til kraftvarmedrift for at opnå del i afgiftsbesparelsen på varmedelen, ikke mindst med den nye afgiftsdelingsmodel, der indgår i energiaftalen 21 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n23 af 22. marts Fordelingen af brændselsforbrug på hhv. kraftvarmedrift og kondensdrift bør tage højde for dette. I Energiproducenttællingen foreligger alene data på årsniveau og hverken elproduktion eller brændselsforbrug er fordelt på kraftvarme- henholdsvis kondensdrift. I Energibalanceregnearket er der foretaget en fordeling af både elproduktion og brændsler ud fra en vurdering af de tekniske parametre på de enkelte centrale kraftvarmeværker, men der er ikke foretaget en prioritering af den anvendte biomasse mellem kraftvarmeproduktion og kondensdrift. Vigtige måleparametre er i den forbindelse effektivitet i produktion og forbrug, CO 2 -udledninger i kommunen og andelen af vedvarende energi i det udvidede endelige energiforbrug (i henhold til foreskrevne opgørelsesmetode i gældende EU direktiver på området). Transport Kortlægningen af transportenergi kan tage enten et geografisk perspektiv, der udelukkende omhandler den transport, der finder sted inden for kommunens grænser eller i et forbrugsperspektiv, som viser det transportarbejde, som er udløst af de aktører, borgere og virksomheder, som bor/ er hjemhørende i kommunen. De to metoder har forskellige styrker og svagheder alt efter formålet med kortlægningen. En kortlægning af transportarbejdet inden for kommunegrænsen kan med fordel vælges, hvis kommunen har indflydelse på indretningen af en væsentlig del af infrastrukturen i kommunen og dermed kan medvirke til at påvirke valg af transportform og mængden af trafik i kommunen. Hvis kommunen er karakteriseret af meget transittrafik på det overordnede vej- og jernbanenet, og/eller har en stor ind- og udpendling i kommunen kan det derimod være mere meningsfyldt at kortlægge borgernes forbrug af transportarbejde, frem for en geografisk afgrænset metode. Begge opgørelsesmetoder er derfor beskrevet i denne vejledning. 3.2 Anvendelse af fortrolige data I forbindelse med indsamlingen af data kan kommunen støde på problemstillinger omkring fortrolighed. Dette kan blandt andet gøre sig gældende ved indhentning af data fra BBR eller energiproducenttællingen. Her er det vigtigt, at man i databehandlingen ikke viderebringer person- eller virksomhedsfølsomme oplysninger. Kommunen må godt præsentere de indhentede data i analyseøjemed, så længe de fremstår i aggregeret form og slører oplysninger om den enkelte forbruger eller producent. 22 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n24 Hvis kommunerne fx ønsker at kontakte forbrugere med særligt højt forbrug skal dette ske via energiselskaberne. Lokal forankring i kommunerne Indsamlingen af data i kommunerne kan fungere som en løftestang til at udbrede indsatsen i forhold til energi- og klimaplanlægning bredere end til de nøglemedarbejdere, som sidder med ansvaret for at udvikle en strategisk energiplan. Det kan således tjene et selvstændigt formål at eksempelvis data om affaldshåndtering indhentes fra den medarbejder, der er ansvarlig for området, frem for at indhente data fra en national statistik. Tilsvarende kan den strategiske energiplan bruges til at etablere en dialog med lokale aktører fx landbrug og varmeforsyninger mv. Økonomiske potentialer I forbindelse med opgørelsen af potentialet for energibesparelser og energiressourcer er det relevant at skelne mellem det tekniske potentiale, det samfundsøkonomiske potentiale og det privatøkonomiske potentiale. Det tekniske potentiale for at gennemføre energibesparelser eller udbygge med VE er ofte meget betydeligt, men i praksis mindre relevant at opgøre, da økonomi spiller en vigtig rolle i forbindelse med alle væsentlige energipolitiske beslutninger. Potentialeopgørelserne i denne rapport fokuserer derfor på de økonomiske potentialer, dels det samfundsøkonomiske potentiale, dels det privatøkonomiske, hvor der tages hensyn til bl.a. afgifter og tilskud og forbrugere og energiselskabers krav til forrentning af investering og tilbagebetalingskrav. I forbindelse med opgørelse af VE ressourcer begrænses de tekniske og økonomiske potentialet desuden af planlægningsmæssige hensyn (fx støj og visuelle hensyn i forbindelse med placeringen af vindmøller). 23 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n25 4 Brug af vejledningen Vejledningen skal ses som en hjælp til interesserede kommuner. Den fungerer som en kogebog for kommunen til at strukturere deres datakortlægning. Brug af vejledningen kan illustreres i fem overordnede trin fra den kommunale planlægger først får vejledningen i hånden til sidste trin med databehandling. 1 Læs metodevejledningen igennem I metodevejledningen er det løbende noteret henvisninger til relevante afsnit i "Kortlægning og nøgletal" som ligeledes kan skimmes løbende 2 Beslut hvad målet med kortlægningen er for kommunen og hvad den indsamlede data skal bruges til. Herfra vælges hvilke detaljeringsniveau (Tiers) der skal tilstræbes 3 Gennemgå dokumentet "Kortlægning og nøgletal" og noter hvilke data der skal indsamles og hvor de kan fremskaffes Gennemgå energibalanceregnearket 4 5 Indsaml de nødvendige data Brug de foreskrevne metoder i "Kortlægning og nøgletal" til at udregne sammenlignelige kortlægningsværdier Opstil tabeller og figurer ud fra den foreslåede struktur i eksemplerne i "Kortlægning og nøgletal" Figur 5: Anvendelse af vejledningen Kick-off møde i starten af processen En idé til at skyde kommunens arbejde med dataindsamling i gang, er at der afholdes et kick-off møde med relevante aktører. Mødet kan blandt andet bruges til at afklare hvilke data, kommunen kan forvente at have adgang til fra forskellige aktører, samt give et overblik over eksisterende kortlægninger der kan bruges i arbejdet. Denne idé er især relevant for kommuner, der endnu ikke er nået så langt i planlægningen. 24 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n26 5 Kortlægning af energiforbrug og forsyning Med begrebet kortlægning forstås her en opgørelse eller afdækning af kommunens energiforbrug og forsyningen. Kortlægning er ikke begrænset til metoder, der anvender kort og geografisk bestemt data eller illustrerer de fundne sammenhænge på kort. Derimod kan kortlægningen i denne vejlednings forståelse godt udføres helt uden brug af kortmateriale. Brugen af kort og geografiske data kan dog være med til at give et overblik over de geografiske forskelle i energiforbrug og forsyning inden for kommunen, og det kan også være med til at synliggøre potentialer for fx udvidelse af fjernvarmenet eller udnyttelse af overskudsvarme fra produktionsvirksomheder i området. Når energiforbruget og energiproduktionen er kortlagt kan der opstilles energibalancer, der eksempelvis viser, hvor stor en del af den forbrugte energi, der produceres lokalt, og i hvor høj grad der anvendes vedvarende energi i energiproduktion. Energibalancen er et oplagt værktøj til at påbegynde samarbejder på tværs af kommunerne. 5.1 Igangværende initiativer KL har stor fokus på strategisk energiplanlægning i kommunerne. På deres work-camp i juni 2011 om dette emne deltog repræsentanter fra 25 kommuner. Et output fra work-campen viser, at 71 % af de 25 deltagende kommuner har lavet en kortlægning eller har overblik over den kommunale energiforsyning i form af fx energiregnskaber eller energistrømme, og 50 % inkluderer tilmed transport. Nogle kommuner oplever problemer i forhold til af få de nødvendige data stillet til rådighed. Ifølge Varmeforsyningsloven er energiselskaberne forpligtiget til at levere fjernvarme og biogas forbrugsdata til kommunerne. Naturgasselskaberne har tilsvarende pligt i lov om naturgasforsyning. Kommunerne har et ønske om lettere adgang til de nødvendige data. På nuværende tidspunkt indhenter kommunerne energiforbrugstal fra hver enkelt energileverandør fordelt på forskellige kundegrupper. Der er pt. flere initiativer i gang, der på sigt kan lette kommunernes arbejde med strategisk energiplanlægning. Udvidelse af BBR-databasen med energiforbrugsdata på bygningsniveau. DIADEM 25 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n27 FKG FællesKommunal Geodatasamarbejde Erhvervs- og Byggestyrelsen (EBST) har arbejdet på at udvide BBR databasen med energiforbrugsdata for hver enkelt bygning. Som følge af ressortomlægningen er opgaven overtaget af Ministeriet for By, Bolig og Landdistrikter (MBBL). I første omgang koncentrerer MBBL sig om at koble varmeforbrug fra fjernvarme, naturgas og olieselskaberne med de enkelte bygninger. På sigt er det planen, at også elforbrug skal kobles på. Det er ikke planen at indsamle forbrugsdata for andre energikilder, f.eks. flaskegas, brænde og træpiller. På kan man læse mere om projektet. Ifølge bekendtgørelse nr.1264 af 16. november 2010 om energiforsyningsselskabernes indberetningspligt til Bygnings- og Boligregistret (BBR) skal energiselskaberne indberette slutbrugernes energiforbrug til BBR hvert år første gang i Flere energiselskaber mangler dog stadig at indberette data og dækningen er pt. (april 2012) langt fra den forventede endelige dækning. Forventningen på sigt er, at omkring 80 % af bygningerne i BBR vil kunne kobles med energiforbrugsdata. De enkelte kommuner kan allerede i dag trække energiforbrugsdata fra BBR. Der er dog stor forskel på dækningsgraden af de energiforbrugsdata, der er indberettet. Bilag J i Kortlægning og nøgletal beskriver vilkårene for brug af energidata fra BBR. DIADEM, DIgital ADgang til oplysninger i forbindelse med EjendoMshandel, har til formål at gøre det billigere og lettere at få adgang til de offentlige ejendomsdata, der er nødvendige i forbindelse med en ejendomshandel. Projektet forventes lanceret ultimo 2012 og vil gøre alle ejendomsdata tilgængelige i én og samme arbejdsgang, bl.a. via hjemmesiden Boligejer.dk. Af relevans for kommunernes strategiske energiplanlægning kommer DIADEM fx til at indeholde energimærker og tilstandsrapporter for de enkelte bygninger, såfremt de er udarbejdet. Desuden indeholder DIADEM tingbogsoplysninger om, hvorvidt der er tinglyst tilslutningspligt på ejendommen. Ministeriet for By, Bolig og Landdistrikter har ansvaret for udviklingen af DIADEM. På kan man læse mere om projektet. FKG, det Fælleskommunale Geodatasamarbejde har til formål at samle en stor mængde data, der kan være til gavn i kommunerne. Blandt principperne for hvilke data, der er omfattet af modellen er: data der skabes af kommunen, data der understøtter arbejdsgange i kommunen, data der bruges i mere end 20 % af kommunerne, data der ikke er en del af en anden fællesoffentlig datamodel. Af relevans for kommunernes strategiske energiplanlægning vil man fx kunne finde oplysninger om elforsyningsområder, elforsyningsselskaber, 26 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n28 varmeforsyningsområder (naturgas, fjernvarme), tilslutningspligt, varmeforsyningsforbudsområder i kommunen. Projektet er i opstartsfasen. Man kan læse mere om projektet på 5.2 Formål med kortlægning Der kan være forskellige formål med at udarbejde en kortlægning af energiforbrug og produktion i kommunen. Afhængigt af, hvilke formål der prioriteres højest i kommunen, kan der være forskellige tilgangsvinkler til kortlægningen. Formålet med de enkelte kommuners kortlægning af energiforbrug og energiforsyning kan være at: 1. Skabe overblik over det samlede energiforbrug og energiforsyning i kommunen, kommunens VE-andel og andre relevante nøgletal 2. Danne et grundlag for fremadrettet monitorering af kommunens energiforbrug og energiforsyning 3. Danne grundlag for at kunne lave en fremskrivning af kommunens energiforbrug 4. Danne grundlag for at gennemføre lokale handlinger, fx ved: a. at identificere bygninger med højt energiforbrug (både el og varme) med henblik på at målrette besparelsesindsats b. at identificere bygninger med potentiale for konvertering til en anden energiform, fx boliger i fjernvarmeområder der ikke er tilsluttet pt., eller boligområder med høj energidensitet (etagebyggeri, erhverv mv.) c. at identificere energiproducerende anlæg, som med fordel kan konverteres til vedvarende energikilder d. særlig detaljeret kortlægning af de kommunale bygninger og institutioner, hvor kommunens handlerum er større, fordi den selv kan forestå implementeringen. I forhold til punkt 1,2 og 3 (afhængigt af detaljeringsniveau) kan data indsamles på aggregeret niveau (Tier1). Hvis kortlægningen skal understøtte mere specifikke lokale handlinger, vil det være nødvendigt med analyser, der baserer sig på detaljerede forbrugsdata koblet med data for de konkrete bygninger. GIS analyser kan være et godt udgangspunkt for analyser og visualisering af sådanne data (Tier2 eller Tier3). Ud over disse mulige formål vil det også være oplagt for kommunen at have for øje, hvilke muligheder/styringsmidler/værktøjer kommunen har til at påvirke energiforbruget i de forskellige sektorer. 27 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n29 5.3 Beskrivelse af overordnede data Det anbefales, at kommunen indsamler data om energiforbrug opdelt i de samme kundekategorier, som Energistyrelsen bruger i deres Energistatistik: Husholdninger Handels- og serviceerhverv Produktionserhverv Transport Alt afhængig af, hvor man indhenter data, kan man risikere, at der ikke er overensstemmelse mellem kategorier. Fx kan de tre øverste kundekategorier samt den offentlige sektor enten opdeles på baggrund af data fra branchekoder fra nationalregnskabet, BBR eller energiselskabernes egne koder. Bilag F i Kortlægning og nøgletal angiver sammenhængen mellem disse opdelinger. I forhold til en kortlægning af energiforbruget er det desuden relevant at skelne mellem energiforbrug til forskellige anvendelsesområder (formål): El (til apparater, lys, motorer mv.) Rumopvarmning og varmt vand Køling Proces Transport Den anvendelsesorienterede tilgang er nødvendig, hvis man skal analysere, hvor man kan ændre den fremtidige energisammensætning. Således vil det ofte være de samme tekniske tiltag, der er relevant på tværs af sektorer. Kombinationen af sektorer og anvendelsesområder giver en kortlægningsmatrix. Dog er det ikke alle kombinationsmuligheder, der er relevante, se Tabel 1. Det skal bemærkes, at mens opdelingen af energi forbrugt på sektorer kan gennemføres forholdsvis præcist, kan fordelingen på formål være vanskeligere, at bestemme. Fx kræver det et kendskab til de enkelte brancher indenfor produktionserhverv for at kunne vurdere, hvor stor en del af brændselsforbruget, der er relateret til for eksempel hhv. rumopvarmning eller procesvarme. 28 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n30 Sektorer Formål El (til apparater, lys, motorer mv.) Rumopvarmning Køling Proces Transport og Husholdninger X X Mindre relevant. Handel og service X X Fx storcentre vanskeligt IR arbejdskørsel Produktionserhverv X X X X X at estimere. IR IR IR Transport IR IR IR IR X Kommunen X X X X X Tabel 1: Kortlægning af energiforbrug på sektorer og formål. IR: Ikke Relevant. Med udgangspunkt i forbrugsdata fra energiforsyningsselskaberne eller BBR kan energiforbruget opdeles i forhold til energikilden, som fx illustreret i Fejl! Henvisningskilde ikke fundet.. Figur 6 X-Købing kommunens energiforbrug 29 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n31 5.4 Opvarmning Ifølge Varmeforsyningsloven er energiselskaberne forpligtiget til at levere energiforbrugsdata vedr. varmeforsyning. De må ikke tage penge for det, og de kan ikke nægte det. En kortlægning af energiforbrug til opvarmning omfatter både energi til rumopvarmning og varmt brugsvand. Ca. 30% af energiforbruget til opvarmning i boliger går til varmt brugsvand (kilde: SBI 2009: Varmt brugsvand. Måling af forbrug og varmetab fra cirkulationsledninger). Energi til opvarmning består hovedsageligt af energi fra fjernvarme, naturgas og olie samt el, herunder varmepumper. Derudover anvendes diverse former for biomasse til opvarmning. En kortlægning af kommunens energiforbrug til opvarmning af bygninger kan, som beskrevet tidligere, foretages på forskellige detaljeringsniveauer. Tier1, der kan anvendes til et mere overordnet overblik, tager udgangspunkt i standard nøgletal for varmebehov i bygninger opdelt efter forskellige bygningstyper og bygningers alder. Disse kobles med kommunens bestand af bygninger i de forskellige kategorier. På baggrund af BBR-data om bygningerne i kommunen udarbejdes en fordeling af bygningerne opdelt efter de samme kategorier som standard nøgletallene. Når det samlede etageareal kendes for de enkelte anvendelsesformer opdelt efter byggeår kan disse opgørelser efterfølgende kobles med standard nøgletal for varmebehov i bygninger opdelt efter forskellige bygningstyper og bygningers alder. Nøgletallene findes som bilag A i Kortlægning og nøgletal. Nøgletallene stammer fra Dansk bygningers energibehov i 2050, udarbejdet af Statens Byggeforskningsinstitut (SBI) i Rapporten estimerer varmeforbrug /m 2 /år for forskellige bygningsanvendelser og forskellige byggeperioder. Nøgletallene er beregnet på baggrund af data fra energimærker fra den eksisterende bygningsmasse og er dermed behæftet med samme usikkerhed og grad af antagelser som energimærkerne. På denne måde har kommunen således opgjort energibehovet til opvarmning i den totale bygningsmasse. Energien er blot ikke opdelt i energityper (naturgas, fjernvarme osv.) 30 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n32 Tier2 og 3 er beregnet til de mere detaljerede opgørelser, der skal understøtte mere specifikke lokale handlinger. Det foreslås, at Tier 2og 3 enten tager udgangspunkt i varmeforbrugsdata fra den udvidede BBR-database, eller indhenter konkrete varmeforbrugsoplysninger fra energiselskaberne for hver enkelt bygning inden for kommunens geografiske grænser. BBR indeholder koder, der kan anvendes til at opdele bygningerne i forhold til de ønskede kundekategorier. Bilag F i Kortlægning og nøgletal angiver sammenhængen. De resterende bygningers energiforbrug må estimeres. Dette kan gøres ved at koble data fra BBR med skorstensfejeroplysninger, der skal indhentes separat fra de lokale skorstensfejere, og derefter bruge enten enhedsforbrug per fyr eller enhedsforbrug per bygning. Skorstensfejeroplysninger ligger desværre ikke samlet ét sted, og det kan være temmelig tidskrævende at indsamle disse oplysninger. Alternativt kan bruge fordelingen af brændeovne i Danmark som præsenteret i Bilag C i Kortlægning og nøgletal. Bilaget viser resultatet af en undersøgelse fra 2009 af antallet af og brændeforbruget i brændeovne, pejse, masseovne og brændekedler i danske boliger og sommerhuse. Tier 3 anvender opgørelserne fra Tier 2 og analyserer data i GIS. De bygningsopgjorte varmeforbrug giver kommunerne mulighed for et væld af analyser i GIS. Fx kan data bruges til at opdele kommunen i varmeforbrugsmæssigt ensartede distrikter. Man vil kunne afdække, om der er geografiske forskellige i energiforbrug mellem dele af kommunen. Man vil kunne lægge fjernvarmeledningsnettet ind, og se på, om der skulle være potentielle fremtidige udvidelsesområder baseret på bygningernes varmeforbrug. Man vil kunne se nærmere på virksomheder med potentiel overskudsvarme i kommunen, og vurdere, om der ligger oplagte boligområder, der kunne aftage denne overskudsvarme til opvarmning via et fjernvarmenet. Tilsvarende vil det være relevant at se på aftagemulighederne i forbindelse med planlægning af nye boligområder/industriområder m.m. Man vil kunne se på geotermikort i forhold til potentiel udnyttelse af geotermisk varme. Opdelingen i energimæssigt ensartede varmeforbrugsdistrikter kan foretages på flere måder - afhængigt at formålet. Et formål kunne være at identificere områder med store energibesparelsespotentialer, områder hvortil man kunne udvide et eksisterende fjernvarmeområde eller områder med potentiale for opvarmning med geotermi. En opdeling i områder kunne fx angive om området er egnet, måske egnet eller ikke egnet i forhold til f.eks. udbygning af fjernvarme. 31 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n33 Imellem kommunerne vil der være stor forskel på, hvordan sådanne varmeforbrugsmæssigt ensartede områder kan se ud. Nogle kommuner har områder med forholdsvis mange ensartede huse, mens andre kommuner har mere differentierede områder. Det kan derfor være forskellige parametre, der afgør hvordan områderne skal inddeles. Nedenfor præsenteres eksempler på inddelinger. Begge opdelinger baseres på en GIS-tilgang. Anvendelsen af GIS er helt i tråd med digitaliseringsstrategierne fra hhv. Regeringen og KL. Det behøver dog ikke betyde, at hver enkelt kommune skal allokere ressourcer til GIS-medarbejdere. Det kan anbefales at indgå samarbejder med omkringliggende kommuner, som det fx er set på Fyn. Rød=fjernvarme Blå=naturgas Figur 7 Eksempel på varmeforbrugsområder. Kilde Roskilde Kommunes CO 2 regnskab Nedenfor vises et andet eksempel på inddeling foretaget i GIS. 32 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n34 Figur 8 Eksempler på inddeling efter hhv. energimærke, byggeår eller hustype 5.5 El Indtil BBR-databasen bliver udvidet med elforbrug for de enkelte bygninger, må elforbruget indhentes fra de eldistributionsselskaber, der leverer el i kommunen. Tier 1 og 2 baseres på elforbrugsdata fra eldistributionsselskaberne, mens Tier 3 først kan anvendes om nogle år, når BBR-databasen er blevet udvidet med elforbrugsdata. På baggrund af elforbrugsdata fra eldistributionsselskaber kan elforbruget forholdsvist enkelt fordeles på sektorer. 33 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n35 Udtrækkene fra elselskaberne vil normalt angive, hvis der er husstande med elopvarmning, hvorved elforbruget kan fordeles mellem apparater, lys mv. og opvarmning. Udtrækket kan dog undervurdere elanvendelse til opvarmning, fordi elselskaberne ikke nødvendigvis registrerer anvendelsen af fx elapparater og varmepumper særligt i fritidshuse. Fordeling af elforbrug til apparater hhv. opvarmning kan fx analyseres vha. gennemsnitlige fordelinger af elforbrugsformål i danske husstande. Sådan en fordeling fremgår af Go Energi s hjemmeside (www.goenergi.dk/presse/presseservice/fakta-og-noegletal/fakta-omelforbrug). Tabel 2 gengiver denne fordeling. Elforbrugsformål Andel af husholdningens samlede elforbrug Tv, it og elektronik (underholdning) 34 % Køle- og fryseapparater 18 % Vask 17 % Belysning 13 % Brugsvand mv. 6 % Madlavning 9 % Diverse 3 % Tabel 2: Fordeling af elforbruget i danske husstande Fordelingen af elforbruget på forskellige anvendelsesformål i produktionserhverv afhænger af den konkrete branchesammensætning. Rapporten Kortlægning af erhvervslivets energiforbrug (Dansk Energianalyse, 2008) ( vervslivetsenergiforbrug.aspx) anvendes til at bestemme fordelingen indenfor specifikke brancher. I Kortlægning og nøgletal bilag E figur 6 gengives tabellen fra den nævnte rapport. Det fremgår fx af tabellen, at 43 % af elforbruget inden for handel og service går til belysning. 5.6 Køling 13 % af det samlede danske elforbrug går til køling. Inden for handel og service tegner energi til køling sig for 33 % af det samlede elforbrug for sektoren, men også industri, servicesektoren og boliger bruger store mængder energi på køling (Kilde: Køleprocessen får næsten udelukkende energi fra el. 34 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n36 Fejl! Henvisningskilde ikke fundet. viser, hvor stor en del af elforbruget, der anvendes til køling i forskellige sektorer. Sektor Andel af elforbrug Køleanvendelse Handel 33% Køle/frostmøbler og lageranlæg Service 9% Køle/frostmøbler og lageranlæg Industri 8% Proceskøleanlæg og lageranlæg Landbrug/gartneri 3% Mælkekøleanlæg og lageranlæg Offentlige institutioner 3% Køle/frostmøbler og lageranlæg Boliger 23% Køle/frostmøbler Tabel 3 Anvendelse af køling fordelt på sektorer (Kilde: Go' Energi) Med vedtagelse af Lov om Kommunal Fjernkøling af 17/06/2008 blev det muligt for kommunale varmeværker at etablere fjernkølingsselskaber. Der er etableret mindre fælles køleanlæg eller fjernvarmebaserede køleanlæg af forskellig art, eksempelvis i Hjørring, Løgstør og Hørsholm. Det første større fjernkøleanlæg er etableret af Københavns Energi omkring Kgs. Nytorv. Fjernkøling kan produceres ved varmedrevne kølemaskiner, der udnytter sommerens overskudsvarme fra eksempelvis affaldsforbrænding. En anden metode, som er anvendt til en del af kølebehovet på Kgs. Nytorv, er havvandskøling, hvor de lave havtemperaturer anvendes til afkøling af returvandet. Endelig kan kølingen produceres ved almindelig eldreven kompression, som er mere effektive end de mange små individuelle kompressionsanlæg. Generelt er fjernkøling et lille område, og potentialet for udbredelsen er primært tilstede i de større byer, hvor der er et stort kølebehov og med adgang til eksempelvis overskudsvarme. Tier1, der anvendes til et overordnet overblik opgør energiforbrug til erhvervslivets køling baseret på nøgletal fra Bilag E i Kortlægning og nøgletal. Tier2 og 3 er mere detaljerede opgørelser, der skal understøtte mere specifikke lokale handlinger. Disse baseres på lokalkendskab og evt. interview med virksomheder i kommunen. 5.7 Procesenergi Procesenergi anvendes i produktionserhvervene til en lang række forskellige formål: opvarmning kogning, tørring, inddampning destillation mv. Handels- og service og husholdninger har ligeledes et mindre procesenergiforbrug til fx kogning, men dette forbrug vurderes at være negligerbart i en planlægningssammenhæng. 35 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n37 Rapporten Kortlægning af erhvervslivets energiforbrug (Dansk Energi Analyse, 2008), giver en oversigt over fordelingen af brændselsforbrug, fjernvarmeforbrug og elforbrug på forskellige anvendelsesformål inden for forskellige brancher. Kortlægning og nøgletal Bilag E figur 5 gengiver fordelingen af brændselsforbruget i erhvervslivet. Så vidt vides er dette den seneste landsdækkende kortlægning. Tier1, der anvendes til den mere overordnede opgørelse er baseret på generelle nøgletal fra ovennævnte rapport. Tier 2 og 3, der kan danne grundlag for mere specifikke lokale tiltag tager udgangspunkt i lokalkendskab til virksomheder i kommunen. Det vil også være muligt at indsamle data om procesenergi via miljøgodkendelser for kapitel 5 virksomheder, ligesom virksomheder, der er omfattet af kvotebestemmelserne for CO 2, vil have specifikke opgørelser af energiforbrug. Der skal tages højde for, at meget store procesvirksomheder kan have et forholdsmæssigt meget højt energiforbrug 5.8 Transportenergi EU's og Danmarks mål for transportsektoren er en andel af vedvarende energi på 10 % i 2020, hvilket er bekræftet i energiaftalen af marts I energiaftalen understøttes målene bl.a. med støtte til udrulning af ladestandere til el, infrastruktur til brint, samt infrastruktur til gas i tung transport. Det langsigtede nationale mål er, at transportsektoren i 2050 er fossil fri. Transportenergi er et af de områder, kommunerne hidtil har haft vanskeligst ved at kortlægge. Generelt er der to måder at anskue transportarbejde i en kommune på. Enten i et geografisk perspektiv, der udelukkende omhandler den transport, der finder sted inden for kommunens grænser eller i et forbrugsperspektiv, som viser det transportarbejde, som er udløst af de aktører; borgere og virksomheder som bor/ er hjemhørende i kommunen. Valget af kortlægningsmetoder afhænger af formålet. En kortlægning af transportarbejdet inden for kommunegrænsen kan med fordel vælges, hvis kommunen har indflydelse på indretningen af en væsentlig del af infrastrukturen i kommunen, og dermed kan medvirke til at påvirke valg af transportform og mængden af trafik i kommunen. Kortlægningsmetoden er også fordelagtig hvis ind og udpendlingen er begrænset. Lufttrafik og sø-transport giver ikke mening at kortlægge geografisk afgrænset, hvorfor dette enten udelades eller opgøres som i forbrugsperspektivet nedenfor. Eneste undtagelse er dog visse 36 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n38 ø kommuner, hvor især brugen af færger til fra øen med fordel kan kortlægges geografisk afgrænset. Hvis kommunen er karakteriseret af del transittrafik på det overordnede vejog jernbanenet, og/eller har en stor ind- og udpendling i kommunen kan det være mere meningsfyldt at kortlægge borgernes forbrug af transportarbejde, frem for en geografisk afgrænset metode. Denne metode er også velegnet, hvis kommunen ønsker en tættere dialog om transport med borgere og virksomheder. For begge tilgange gælder det, at der kan vælges op til 3 tiers, hvor tier 1 er nationale data, der blot er indbyggerkorrigeret. 5.9 Kommunens institutioner Kommunen har en stor handlemulighed i forhold til at effektivisere energiforbruget i kommunens egne institutioner. Ifølge energispareaftalen mellem regeringen og KL fra 2007 skal kommunerne både sikre energirigtig indkøb, energirigtig adfærd via energiledelse og gennemføre de besparelsesprojekter som er anført i bygningernes energimærker og har op til 5 års tilbagebetalingstid. De bygninger kommunen anvender kaldes her som en samlet betegnelse kommunens institutioner. Kommunens institutioner omfatter både de bygninger kommunen som virksomhed ejer og dem, hvor kommunen lejer sig ind. I de bygninger kommunen anvender, har kommunen således et særligt behov for at kende og kunne opgøre energiforbruget. De fleste kommuner har et system, der monitorerer energiforbrug i kommunens institutioner og over 70 kommuner opgør årligt energiforbruget og indrapporterer til Danmarks Naturfredningsforenings koncept med Klimakommuner. Som Klimakommune skal kommunen underskrive en aftale om minimum 2% årlige energibesparelser. Aftalen omfatter som minimum energibesparelser i kommunens institutioner og dele af transporten, men kan godt række videre. Indrapporteringerne og målene omfatter både egne, lejede og leasede institutioner. Dette arbejde er et godt udgangspunkt for kortlægningen af energiforbruget i kommunernes bygninger, og der er gode muligheder for erfaringsudveksling imellem. DNs vejledning og information om konceptet kan ses på 37 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n39 Tier 1 Tier 1 svarer til DNs metode. Oplysningerne om energiforbrug kan enten indhentes fra de enkelte bygninger, fra et energistyringssystem eller fra økonomiafdelingen. Alternativt kan energiforbruget indhentes fra den udvidede BBR-database. Kommunens bygninger anvendes til meget forskellige formål og disse kan have ret forskellige energiforbrug. De opgjorte energiforbrug kan sammenholdes med nøgletal for energiforbrug i offentlige bygninger. Se Bilag B i Kortlægning og nøgletal (fra ). Tier2 Ud over at opdele energiforbrug efter de aktiviteter bygningerne anvendes til, har kommunerne med udgangspunkt i BBR-databasen en unik datakilde, der kobler energiforbrug til fysiske adresser, der kan anvendes i GIS analyser. Denne slags analyser giver mulighed for at danne sig et detaljeret overblik over geografiske fordelinger i energiforbruget. En geografisk analyse af hvordan energiforbruget fordeler sig både i kommunens bygninger/institutioner og i de øvrige bygninger i kommunen kan være et godt udgangspunkt for overvejelser i forhold til udvidelse af fjernvarmenet og/eller udnyttelse af spildvarme fra virksomheder i nærheden af kommunens opvarmede bygninger eller til en fælles koordineret energispareindsats El- og fjernvarmeforsyning Kortlægning af den nuværende produktion af el og fjernvarme i kommunen er et vigtigt element for at kunne opstille en energibalance, der viser sammenhængen mellem det samlede energiforbrug og produktion i kommunen, herunder at give mulighed for bl.a. at beregne andelen af vedvarende energi. Der findes gode produktionsdata på el-, kraftvarme- og fjernvarmeproduktion fordelt på kommunerne. Derfor er der på dette område også kun tale om et tier, der til gengæld er forholdsvis detaljeret. Alle de energiproducerende anlæg registreres ud fra tre datasæt: Energiproducenttællingen Stamregistret for vindmøller Stamregistret for elproducerende anlæg 38 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n40 Energiproducenttællingen indeholder detaljerede data om alle el-, fjernvarme- og kraftvarmeværker over 6 kw undtagen vindmøller. Data inkluderer bl.a. informationer om årligt bruttoenergiforbrug, leveret varme, el og procesenergi, samt kapacitet og energikilder. Større solcelle og solvarmeanlæg er således også indeholdt i energiproducenttællingen. Stamregistret for vindmøller indeholder data om kapacitet og årlig produktion for alle land og- havvindmøller. Datasættet inkluderer også historiske produktionsdata både for møller i drift og afmeldte møller. Stamregistret for elproducerende anlæg indeholder data om alle anlæg der kun producerer el inklusiv små anlæg under 6 kw. Det vil sige, at mindre solcelleanlæg er indeholdt i dette datasæt. Ved en samkørsel af datasæt efter anvisningerne i metoden fås et overblik elog fjernvarmeforsyningen. Denne samkørsel er foretaget i energibalanceregnearket, ud fra metoden beskrevet i kapitel 3. Dog har stamregistret for elproducerende anlæg desværre ikke været tilgængelig. Da kun en meget lille del af energiproduktionen i dag sker på anlæg mindre end 6 kw, vurderes dette ikke at have nogen nævneværdig betydning for resultaterne. Ved brug af energibalanceregnearket kan hver enkelt kommune sammenligne deres forsyning med alle andre kommuner i Danmark. Baggrundsdata for den enkelte kommune kan rekvireres fra energistyrelsen, hvilket er nærmere beskrevet i dokumentet Kortlægning og nøgletal Energibalance Energibalancer kan bruges til give et samlet overblik over forsyning, konvertering og forbrug af energi. Energibalanceregnearket indeholder eksempler på en række relevante visninger, heraf er udvalgte balancer gengivet nedenfor. Figuren nedenfor viser endeligt energiforbrug fordelt på sektorer og brændsler. Det endelige energiforbrug udtrykker energiforbruget leveret til slutbrugerne, dvs. til private og offentlige erhverv samt husholdninger. 39 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n41 Figur 9: Endelig energiforbrug fordelt på sektorer og energityper El- og fjernvarmeforsyningen, som udgør en meget væsentligt del af det samlede endelige energiforbrug, sker fra en række forskellige anlæg og anlægstyper, som belyses via særskilte balancer. Nedenfor ses et eksempel fra på en elbalance for en fiktiv kommune. Søjlen til venstre viser kommunens forbrug af el og søjlen til højre, hvilke anlæg der forsyner kommunen. Elproduktionen er fordelt på anlægstype ud fra metoden beskrevet i kapitel 3. Figur 10: Elbalance i fiktiv kommune 40 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n42 En tilsvarende balance for fjernvarme er gengivet nedenfor. Udover at fordele el og fjernvarmeproduktion på anlægstyper vil det ligeledes være relevant at via produktionen fordelt på energikilder. Figur 11: Fjernvarmebalance i fiktiv kommune Det samlede energiforbrug kan sammenfattes i en figur over bruttoenergiforbrug, som vist nedenfor. El og fjernvarme indgår ikke som bruttoenergiforbrug. Det gør derimod den energi, der er medgået til el- og varmeproduktionen, som i figuren er vist i to søjler; hhv. fjernvarme- og kraftvarmeproduktion og øvrig elproduktion. Heri indgår også brændsler til produktion af importeret el. Ved fortolkningen af data for bruttoenergiforbrug skal man være opmærksom på, at man foretager en energimæssig forsimpling ved at addere forskellige energityper som fx el vindkraft og solvarme. 41 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n43 Figur 12: Bruttoenergiforbrug fordelt på energityper i fiktiv kommune Energibalancerne kan bruges som et strategisk værktøj i valget af indsatser, og samarbejder med andre kommuner og eksterne aktører. Hvis flere kommuner bliver forsynet fra samme fjernvarmenet anbefales det, at kommunen indgår strategiske samarbejder med de øvrige forsyningskommuner CO 2 - beregning på energiforbruget Regeringen har en national målsætning om at reducere CO 2 udledningen med 40 % i 2020 i forhold til basisåret 1990, og mange kommuner har sat lokale mål for reduktion af CO2-udledningen, og enkelte sågar mål om at være CO 2 neutrale i fx 2030 eller tidligere. På baggrund af de kortlægninger af energiforbruget, som er beskrevet ovenfor, kan CO 2 udledningen beregnes ud fra CO 2 -koefficienterne for de fossile brændsler. Beregningen kan foretages via energibalanceregnearket, hvor CO 2 -koefficienterne for de enkelte fossile brændsler også fremgår. Herunder gives eksempel på, hvor der er regnet CO 2 udledning på en fiktiv kommune på baggrund af kommunens bruttoenergiforbrug. 42 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n44 Figur 13: Eksempel på CO 2 -beregning for energiforbruget i fiktiv kommune. 43 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n45 6 Udarbejdelse af referencescenarie Som led i udarbejdelsen af en strategisk energiplan vil det være naturligt, at der foretages en fremskrivning af efterspørgslen på energi og udviklingen i energiforsyningen ved at udarbejde et referencescenarie Et referencescenarium for energisystemet tjener primært to formål: Belyse hvordan energisystemet vil udvikle sig, såfremt kommunen ikke gennemfører nye handlinger og dermed give et overblik over de fremtidige udfordringer kommunen står overfor (reference situationen) Måle effekten på energiforbrug og CO 2 -emissioner af at gennemføre handlinger ved at udarbejde alternative scenarier og sammenholde med referencescenariet Denne vejledning har fokus på referencefremskrivningen af kommunens energiforbrug baseret på den foregående kortlægning. Herved kan kommunen skabe overblik over den forventelige udvikling uden nye initiativer eller politikker, til brug for den efterfølgende kortlægning af besparelses- og energikildepotentialet. Udviklingen af alternative scenarier for den fremtidige udvikling, når effekten af diverse initiativer medregnes, inddrages ikke i denne vejledning. Energiforbruget drives af efterspørgslen på energitjenester Når der udarbejdes et referencescenarie, er det vigtigt at have blik for, hvad der driver efterspørgslen i energi. Udgangspunktet for en fremskrivning af energiforbruget i en kommune eller en anden geografisk enhed er efterspørgslen på energitjenester, det kan fx være et øget behov for belysning eller rumopvarmning, eller et øget behov for mobilitet. Det, som driver udviklingen, er, at vi over tid vil efterspørge flere og nye energitjenester, bl.a. at vi forventes at blive rigere end i dag. Hvor meget energi, der skal til at tilfredsstille efterspørgslen på energitjenesten, afhænger af, hvor effektive vores apparater er, hvor velisolerede vores bygninger er osv. Det endelige energiforbrug 6 udtrykker energiforbruget leveret til slut-brugerne, dvs. private og offentlige erhverv samt husholdninger. Populært sagt den energi, der leveres ved havelågen. 6 Se begrebsafklaring i kortlægning og nøgletal 44 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n46 Når det samlede bruttoenergiforbrug 7 for et geografisk område skal opgøres, skal dertil indregnes tab på kraftvarmeværker, på raffinaderier, i distributionsnettene mv. Den historiske udvikling Som nævnt antages efterspørgslen på energitjenester i reglen at være drevet af den økonomiske vækst i samfundet. Væksten i det endelige energiforbrug har de sidste 30 år været betydeligt lavere end BNP-væksten, pga. energieffektiviseringer hos forbrugerne, og ser man på bruttoenergiforbruget, har det ligget næsten konstant, fordi tabene forbundet med at producere bl.a. el og fjernvarme desuden er reduceret. Den økonomiske vækst må også fremadrettet forventes at føre til øget efterspørgsel på energitjenester. Hvordan selve efterspørgslen på energi udvikler sig, vil afhænge af en række forhold bl.a. - udviklingen i normer og standarder for nye effektive produkter og køretøjer - udviklingen i energipriser og afgifter - energispareindsatsen hos fx energiforsyningsselskaberne, det offentlige, privat erhverv m.m. - omlægninger i forsyningsform Nogle af effektivitetsforbedringerne og ændringerne i det endelige energiforbrug kan være drevet af lokale initiativer, men en lang række forhold skyldes ændringer i nationale og international rammevilkår. 7 Se begrebsafklaring i kortlægning og nøgletal 45 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n47 Efterspørgsel på energitjenester Belysning, Varme/køling Fremstilling af produkter Transportarbejde (mobilitet) Drives af den økonomiske udvikling Strukturforandringer Endeligt energiforbrug Udviklingen i effekten af apparater fx mere energieffektive køleskabe, skift fra glødepærer til energisparepærer, isolering af bygninger. Teknologiskift, fx udskiftning af oliefyr med eldrevne varmepumper eller eller skift fra benzinbil til elbil eller fra privatbil til kollektiv transport Normer og standarder Afgifter Energiselskabernes energispareindsats Forbrugernes respons på stigende energipriser Bruttoenergiforbrug Hvordan vil el, fjernvarme, transportbrændsler og gas blive produceret fremadrettet? Omstilling af el- og fjernvarmeforsyning til VE CO2-kvoter VE-mål Figur 14: Faktorer, der har betydningen for fremskrivning af energiforbruget 6.1 Fremskrivninger på kommunalt niveau En fremskrivning af energiforbruget i en kommune kan være en forholdsvis kompliceret øvelse, som stiller store ressourcekrav, hvis kommunen skal forholde sig til effekten af afgifter, normer mv. Fremskrivningen kan tage udgangspunkt i Energistyrelsens basisfremskrivning Vi anbefaler derfor, at fremskrivningen af det endelige energiforbrug i vidt muligt omfang læner sig op ad de trends som forventes i den nationale fremskrivning af energi- og transportsektorens energiforbrug, som Energistyrelsen regelmæssigt opdaterer. Dertil kan det dog være hensigtsmæssigt at korrigere for lokale udviklinger, som fx udviklingen i befolkningstal i kommune, om væksten i byggeri er forskellig fra landsgennemsnittet og forventede ændringer i erhvervsudviklingen (større virksomheder der vil udvide eller lukke ned) m.v. Den lokale korrektion er naturligvis særlig vigtig, hvis der er tale om et område med forventning om stor tilflytning eller fraflytning, eller meget nyt byggeri. 46 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n48 I forbindelse med fremskrivningen af energiforbruget til opvarmning skal man være opmærksom på at nybyggeri skal opføres med væsentligt lavere energiforbrug end gennemsnittet for dagens bygninger. De vigtigste faktorer at tage højde for i den kommunale korrektion er: Nuværende produktion og forbrug Den forventede befolkningsudvikling Planer for ny industri, erhverv og byggeri i forhold til om det ændrer på fordelingen i mellem dem Fordelingen på lokale erhverv og industri, i forhold til om andelen adskiller sig fra den nationale fordeling Forventninger til udviklingen i varmeforbruget i hhv. eksisterende og nyt byggeri Beslutninger om fremtidige el- og fjernvarmeforsyningsanlæg i kommunen Energistyrelsens basisfremskrivning har til hensigt at vise, hvordan energiforbrug og udledninger af drivhusgasser vil udvikle sig i fremtiden, såfremt der ikke introduceres nye politiske tiltag, en såkaldt frozen policy fremskrivning. Fremskrivningen er således ikke at betragte som en langsigtsprognose, men nærmere som et forløb, der viser, hvilke udfordringer den fremtidige energipolitik skal løfte. På kommunalt niveau kan fremskrivningen bruges som grundlag for en frozen policy fremskrivning for kommunen. Ovenpå en frozen policy fremskrivningen kan der efterfølgende bygges en eller flere scenarier, som demonstrerer effekten af initiativerne indeholdt i den strategiske energiplan. 47 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n49 Figur 15 Eksempel på national fremskrivning af brændselsforbrug til produktion af el og fjernvarme, PJ (Danmarks Energifremskrivning, 2011) Lokale forsyningsselskaber Fremskrivningen af forsyningssiden vil nødvendigvis skulle tage udgangspunkt i de lokale beslutninger for fremtidige el- og fjernvarmeproduktionsanlæg placeret i kommunen (ud fra en frozen policy tilgang). Den del af analysen vil derfor kræve, at der tages kontakt til de relevante selskaber for at orientere sig om deres planer for investeringer i produktions- og varmetransmissionskapacitet, omlægning til andre brændsler, tilslutning af nye forbrugere mv. Fjernvarmeforsyning fra sammenhængende net I forbindelse med fremskrivningerne af fx fjernvarmeforsyningen er det vigtigt, at kommunen ikke ser sig selv om en ø, da forskellige fremtidige planer for særligt fjernvarmeforsyningen ofte skal ses i sammenhæng med planer i andre kommuner. Det gælder i udpræget grad i de områder fx hovedstadsområdet hvor fjernvarmesystemerne i dag er koblet sammen, og hvor der foretages en fælles planlægning, men også i andre dele af landet kobles systemerne i stigende grad sammen. Fremskrivningen af fjernvarmeforsyning fra de sammenhængende fjernvarmesystemer vil derfor også skulle basere sig på de relevante planer, fx Varmeplan Hovedstaden og KlimaVarmeplan (i Århus). El-import og eksport Derudover vil der være brug for en beskrivelse af karakteristika for kondensel (tilknyttet brændselsforbrug og CO 2 -emissioner) til brug for den fremadrettede beregning af el importeret/eksporteret til/fra kommenen. Her bør der anvendes en fælles faktor på tværs af kommunerne, ligesom det er tilfældet i energiregnskabet for basisåret. 48 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n50 Denne faktor bør tage højde for den forventede fremadrettede udvikling for produktionsmikset på de centrale kraftvarmeværker (jf. diskussionen i metodekapitlet). Til brug for fremskrivningerne er der ligeledes brug for en vurdering af, hvordan havmøllebidraget til de enkelte kommuner vil udvikle sig fremadrettet (kwh-havmølleproduktion/kwh-elforbrug). Gas Ligesom andelen af vedvarende energi øges i elforsyningen, kan andelen af VE-gas (fx opgraderet biogas) i gasnettet forventes at stige. Der foreligger dog ikke pt. fremskrivninger af denne VE-andel. Projekttilgang som alternativ til fremskrivning Som et alternativ til en fremskrivning af kommunens samlede energiforbrug kan kommunerne vælge at beregne effekten af en række enkeltprojekter og summere disse med henblik på at vurdere den samlede effekt. Udfordringen ved denne fremgangsmåde er, at forskellige tiltag kan overlappe hinanden, fx vil effekten af en varmebesparelse afhænge af, hvilke ændringer der sker på forsyningsside. Til gengæld stiller fremgangsmåden færre krav til anvendelse af modelværkøjer mv. 6.2 Værktøjer Fremskrivningerne vil som udgangspunkt skulle ske vha. af et simuleringsværktøj, som sikrer en konsistent sammenhæng mellem udvikling på forbrugssiden (det endelige energiforbrug) og i energiforsyningen (produktion af el, fjernvarme og transportdrivmidler). Der findes forskellige standardiserede værktøjer tilgængelige for fremskrivningerne. Afhængigt af det ønskede detaljeringsniveau vil fremskrivningerne dog også kunne udarbejdes med regneark, som udvikles til den specifikke opgave. 6.3 Fremskrivningsfaktorer og forudsætninger Eksempel på, hvordan Energistyrelsens fremskrivning kan bruges i praksis i en kommune, er illustreret i Kortlægning og nøgletal. I Bilag G i Kortlægning og nøgletal er der angivet en række nationale faktorer for efterspørgslen i endeligt energiforbrug, der kan danne grundlag for en lokal frozen policy fremskrivning. Faktorerne er opgjort per sektor og anvendelsesformål (el, opvarmning, proces og transport). Derudover er der opgivet nationale nøgletal for bruttoenergiforbruget, elimport og CO 2 fra el og 49 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n51 fjernvarme. De nationale faktorer er baseret på Energistyrelsens seneste Basisfremskrivning fra april For at kunne anvende Energistyrelsens fremskrivning, er det derudover vigtigt at kende til forudsætningerne i forhold til nye el- og fjernvarmeforsyningsanlæg, ny industri, erhverv og byggeri, den forventede befolkningsudvikling samt den nationale fordeling på erhverv. Der er ikke angivet en generel metode til fremskrivning af lokale energiressourcer, fx biomasse. Som udgangspunkt kan det antages, at ressourcegrundlaget er nogenlunde konstant, med mindre der forudsættes væsentlige ændringer i størrelsen af skov - eller landbrugsarealer. Affald er dog en undtagelse, idet affaldsmængderne historisk set er steget i takt med den økonomiske vækst. Fremadrettet forventes en større andel at blive genanvendt og mindre at gå til forbrænding. Vurderingen af affaldsmængdernes udvikling fremadrettet kan baseres på Miljøstyrelsens seneste fremskrivning. Potentialet for energibesparelser er behandlet i selvstændigt kapitel. 50 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n52 7 Energibesparelsespotentialet Der skelnes mellem energibesparelsespotentialet indenfor rumopvarmning, el-besparelser (i husholdninger og handel og service), procesenergi, transportenergi og endelig en særskilt opgørelse for kommunale institutioner/bygninger. Generelt skelner man i forbindelse med energibesparelser mellem de tekniske energibesparelsespotentialer, der ofte er meget betydelige fx i forbindelse med energirenovering af bygninger og de økonomiske energibesparelsespotentialer. Der kan ofte være energibesparelsespotentialer, der er teknisk mulige, men som ikke kan betale sig at gennemføre, hvis der stilles krav om en forholdsvis kort tilbagebetalingstid for den nødvendige investering eller krav om et relativt højt afkast af energibesparelsesinvesteringen. Endvidere kan der skelnes mellem samfunds- og privatøkonomiske beregninger af rentabiliteten. 7.1 Privat- og samfundsøkonomiske potentialer Det økonomiske potentiale for energibesparelser kan grundlæggende vurderes ved at holde omkostningen ved energibesparelsen op mod omkostninger ved at forbruge energi. Er det billigere at spare én kwh energi end at købe én kwh, er energibesparelser en god ide. For at foretage denne sammenligning er der en række forudsætninger, som er afgørende; hvilket afkast kræves af en given investering, hvad er prisen på energi, og hvilke type omkostninger er der forbundet med energibesparelsen. Disse forudsætninger vil afhænge af, hvorvidt der anlægges en privatøkonomisk eller en samfundsøkonomisk vinkel. For en kommune kan begge vinkler være relevante. Privatøkonomisk er prisen på el ca. dobbelt så høj som prisen på varme, derfor vil besparelser på elforbruget alt andet lige være mere rentable eller sagt på en anden måde, der kan investeres mere i at opnå besparelser på el end på varme. Der vil privatøkonomisk set ofte være et højt krav til afkast på en investering i energibesparelser typisk kræves at investeringen er tjent hjem på en kort årrække. Omkostningen ved energibesparelser for borgere består udelukkende af brugeromkostninger, fx omkostninger ved at skifte til elsparepærer. For kommunen kan omkostningen udover brugeromkostninger også bestå i virkemiddelomkostninger, fx omkostninger til informationsmateriale 51 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n53 for at sikre gennemførelse af energibesparelsen. Herudover er der desuden rentabilitetskrav i forhold til kommunernes energibesparelser i energispareaftalerne mellem staten og kommunerne. Det følger af aftalen mellem KL og staten fra 2007, at kommunerne skal gennemføre de energispareforslag, der har en tilbagebetalingstid på under 5 år. Når det samfundsøkonomiske potentiale skal vurderes, ses der på gevinster og omkostninger for samfundet som et hele. I en sådan vurdering er det den samfundsøkonomiske el og varmepris, der er sammenligningsgrundlaget. Denne består af den rene energipris fratrukket afgifter, men med et tillæg for den samfundsmæssige omkostning ved miljøeffekter 8. Den samfundsøkonomiske energipris er lavere end den privatøkonomiske, til gengæld vil afkastkravet i en samfundsøkonomisk vurdering også være væsentlig lavere. Omkostninger ved energibesparelser kan samfundsøkonomisk set udover virkemiddel- og brugeromkostninger også bestå af en forvridningsomkostning, som er den omkostning der er forbundet med at finansiere virkemiddelomkostningen. For den danske energispareindsats er de informative virkemidler, fx energimærkning af bygninger, forbundet med relativt store virkemiddelomkostninger, hvorimod de normative virkemidler, fx bygningsreglementet, er karakteriseret ved store brugeromkostninger. 7.2 Energibesparelsespotentialer opvarmning Energibesparelsespotentialerne i dette afsnit relaterer sig til energiforbruget til opvarmning og varmt brugsvand. Kommunen har både mulighed for at påvirke energiforbruget i deres egne institutioner/bygninger og bygninger generelt i kommunen. Det kan fx ske ved at påvirke markedet ved at understøtte og fremme eksperimenter, demonstrationsbyggeri, synliggørelse, offentlig debat og information om muligheder, uddannelse osv. Der kan stilles krav i lokalplaner fx til lavenergihuse, og der kan tænkes innovativt i byplanudviklingen. Desuden kan kommunen oplagt fungere som koordinator imellem energiselskaber og bygningsejere. 8 Der henvises i øvrigt til Energistyrelsens vejledning i samfundsøkonomiske analysemetoder på energiområdet og brændselsprisfremskrivninger, hvor der er fastlagt officielle fremskrivninger af energiprisudviklingen, og som skal anvendes ved samfundsøkonomiske beregninger i den kommunale varmeplanlægning. 52 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n54 Inspiration fra andre kommuner kan blandt andet findes i ZEROboligkonceptet i Sønderborg og Albertslundkonceptet: bertslundkonceptet.aspx I den enkelte kommune kan man danne sig et overblik over det samlede energibesparelsespotentiale i bygningerne i kommunen ved at tage udgangspunkt i kortlægningen af det nuværende energiforbrug til opvarmning. Kortlægningen sammenholdes med de opgjorte potentialer fra SBI, og man får derigennem et bud på det totale energibesparelsespotentiale i bygninger, samt hvilke bygninger/geografiske områder der har det største potentiale. Kommunen kan også vælge at tage udgangspunkt i de konkrete energimærker udarbejdet for bygninger i kommunen. Her er det dog nødvendigt at være opmærksom på, at langt fra alle bygninger er energimærkede. I forhold til besparelser inden for opvarmning kan kommunen udnytte de specifikke data, der ligger i energimærkningsdatabasen for samtlige energimærkede bygninger. De registrerede data indeholder ud over bygningens adresse og nuværende energistand også en vurdering af energibesparelsespotentialet i den enkelte bygning og omkostningerne forbundet med at opnå disse besparelser. Ved brug af disse oplysninger kan kommunen estimere de helt konkrete energibesparelsespotentialer for energimærkede huse i kommunen. Energibesparelsespotentialet for den resterende del af bygningerne i kommunen kan estimeres ved at skalere med de rette parametre baseret på data fra BBR. 7.3 Energibesparelsespotentialer elforbrug Elforbruget udgør en mindre del af det samlede energiforbrug i bygninger. For husholdninger udgør elforbruget ca. 1/5 del af energiforbruget. Der er dog en stadig stigning i antallet af elektriske apparater i de danske husholdninger, og det er sandsynligt at den relative betydning af elforbruget vil øges, efterhånden som varmebesparelser realiseres. Kommunen kan spille en aktiv rolle ved at formidle energispareråd og gennemføre kampagner. Herunder et eksempel fra Hvidovre kommunes klimaportal: 53 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n55 Tabellen nedenfor viser de estimerede elbesparelsespotentialer inden for forskellige anvendelseskategorier i husholdninger. Slutanvendelse El i % her og El på lang nu sigt Belysning Diverse Elektronik, pc Køling, køl/frys 5 25 Pumpning Madlavning 5 35 Vaskeapparater 5 60 Tv/video Tabel 4 Elbesparelsespotentialer i husholdninger, Birch og Krogboe 2004 Her fremgår det, at værdien af de største potentialer for energibesparelser på el-siden her og nu ligger inden for pumpning, belysning og elektronik/pc er. Af disse skiller pumpning sig ud, idet dens funktion er at betjene varmesiden ved at sende varmt brugsvand og centralvarme rundt i bygningen. En udskiftning af pumpningen til en mere effektiv model vil derfor typisk ske i forbindelse med forbedringer på varmesiden f.eks. som en følge af en udskiftning af varmtvandsbeholder eller lignende. Elbesparelsespotentialerne i tabellen stammer fra Der findes ikke nyere opgjorte potentialer opdelt på anvendelseskategorier. Derimod har Go Energi lavet en oversigt over en række konkrete nøgletal, som viser mulige elbesparelser ved en lang række enkelttiltag: I forhold til erhvervslivets elbesparelespotentialer kan tabel 06 i Energibesparelser i erhvervslivet (Dansk Energi Analyse A/S og Viegand & Maagøe ApS., 2010). vervslivetsenergiforbrug.aspx bruges til at få et overordnet estimat for potentialet i erhvervslivet. Tabelen er gengivet i Kortlægning og nøgletal bilag E, figur Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n56 7.4 Energibesparelsespotentialer - køling og procesenergi Energibesparelsespotentialerne inden for køling og procesenergi ligger hovedsageligt i produktionserhverv og handels- og serviceerhverv. Kommunens rolle i forhold til realisering af energibesparelsespotentialer ses især som koordinerende led imellem energiselskaber og virksomheder, der ønsker at realisere besparelserne. I forhold til erhvervslivets energiforbrug og besparelsespotentialer er den mest omfattende og relevante analyse Energibesparelser i erhvervslivet (Dansk Energi Analyse A/S og Viegand & Maagøe ApS., 2010). vervslivetsenergiforbrug.aspx Analysen har estimeret energibesparelsespotentialer for forskellige industrielle processer (se Kortlægning og nøgletal bilag E figur 7). Den vurderer det samlede energibesparelsespotentialet i erhvervslivets procesenergiforbrug (altså energiforbrug ekskl. rumvarme og arbejdskørsel) til 10 % ved 2 års tilbagebetalingstid, 16 % ved 4 års tilbagebetalingstid og 33 % ved 10 års tilbagebetalingstid. Der er således ikke-ubetydelige energibesparelsesmuligheder inden for erhvervslivets procesenergiforbrug. Køling bliver brugt i alle sektorer i Danmark. Ca. 13 % af det samlede elforbrug går til køling. Køling tegner sig for 33 % af det samlede elforbrug inden for handel, men andelen er også stor i industrien, servicesektoren og i boliger. Stort set al energi til køleprocessen kommer fra el. På kan man finde mere information om køling og besparelsespotentialer. Go Energi har vurderet, at man med forholdsvis korte tilbagebetalingstider kan spare 5-10% af den energi, der anvendes til køling/frysning. Besparelsesmulighederne kan både være tekniske og adfærdsmæssige. Grundvandskøling kan indpasses på mange forskellige måder sammen med andre energianlæg for systemoptimering. F.eks. kan teknologien finde anvendelse indenfor fjernkøling og ved kuldelagring i forbindelse med udnyttelse af overskudproduktion fra vindmøller (el-overløb), hvor billig el anvendes til at producere billig kulde i vinterhalvåret, der lagres i grundvandsmagasiner til brug for køleformål i sommertiden. 55 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n57 7.5 Energibesparelsespotentialer for transportenergi Energiforbruget til transportsektoren udgør næsten 1/3 af det samlede energiforbrug, og energibesparelsespotentialet indenfor transportsektoren er stort. Der er kun sket få og fragmenterede indsatser for at indfri energibesparelsespotentialet, og i modsætning til el- og varmeforbruget er energiforbruget til transportsektoren steget støt gennem årene. I energistyrelsen energistatistik fremgår at hele 77 % af det samlede energiforbrug til transport kommer fra vejrtransport, mens 17 % kommer fra luftfart. Kun 3% af energiforbruget i transportsektoren anvendes i togene. 67 % af det samlede energiforbrug er privattransport, mens 33 % er godstransport. Mulighederne for energibesparelser i transportsektoren er mange og kan overordnet set grupperes i følgende områder: Undgå transportarbejde Overflytning af transportarbejde fra privatbilisme til bus, tog eller cykel Bedre belægningsgrader eller kapacitetsudnyttelse på transportmidlet Højere energieffektivitet på køretøjet, herunder el Skift fra fossile drivmidler til vedvarende energikilder Skift til andre brændsler som biogas og biobrændsler er teknisk set ikke et energibesparelsespotentiale, men derimod et skift til vedvarende energiforsyning, men er medtaget da det er et vigtigt virkemiddel på transportområdet. Undgå transportarbejde Transportarbejdet er trukket af behov. Behov for at gå på arbejde, handle, bruge offentlige services, samt fritid og ferie. Indsatser til at nedsætte transportarbejde må derfor handle om at dække disse behov på andre måder. Den langsigtede indsats nås ved en bedre byplanlægning, hvor boligområder, handelssteder og arbejdspladser i højere grad hænger sammen, så behovet for transportarbejde reduceres. Det kan også handle om at udvikle lokale kulturtilbud eller måske ligefrem alternativer til weekendturen med fly. På kortere sigt kan kommunen arbejde med koncepter som kontorhoteller, hvor pendlere fra flere virksomheder får attraktive kontor og videolink forhold. 56 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n58 Overflytning af transportarbejde fra køretøjer til bus, tog eller cykel I det grønne trafikforlig fra januar 2009 er målsætningen, at transportarbejdet med tog skal fordobles, og transportarbejdet med bus skal forøges med 50 %. Besparelsespotentialer for overflytning fra bil til cykel er store på korte distancer i hele landet. Dog vurderes potentialet at være relativt mindre i landområder pga. især manglende cykelinfrastruktur og større afstande. Tiltag til at styrke overflytningen kan være fortætning omkring stationer, aftaler med trafikselskaberne om bedre betjening, bedre park and ride faciliteter og informationstavler på motorvejen med kommende afgange med tog. Partnerskaber med virksomheder i kommuner omkring udvikling af transportplaner, der omhandler ændring af medarbejderadfærd, er en anden mulighed. Indførelse af delebiler har også vist sig at være effektivt, da brugerne oftest kun vælger bilen, når offentlig transport er vanskelig eller umulig. Bedre belægningsgrader eller kapacitetsudnyttelse af transportmidlet Belægningsgraderne i personbilerne er faldet og er nu nede på 1,1 person i gennemsnit i myldretiden. Det tekniske potentiale for forbedringer er stort, da der som bekendt kan være 4-5 personer i bilerne, og ofte findes der gode matches mellem kørselsbehov, især i myldretiden. Barrierer for samkørsel er store, men virkemidler som samkørselsystemer i virksomheder eller landsbyer/ forstæder rummer et stort potentiale, da det vil mindske utrygheden ved samkørsel. Parkeringsrestriktioner i byerne er et velkendt og effektivt middel til både at styrke kapacitetsudnyttelsen i bilerne og overgangen til offentlig transport. Højere energieffektivitet på køretøjet, herunder elbiler Generelt er der sket en positiv udvikling i bilernes energieffektivitet de seneste 4-5 år. Udviklingen er drevet af EU-regulering og forstærket af gradvise omlægninger af de danske bilafgifter. Det er således blevet væsentligt billigere at købe de mest miljøvenlige biler og dyrere at købe ineffektive biler. Et lovende område er el-biler, hvor energiudnyttelsen er ca. 2 ½ -3 gange højere end i forbrændingsmotorer. Oprettelsen af infrastruktur i form af ladestationer i både bybilledet, ved kommunale bygninger og hos virksomheder kan være et vigtigt virkemiddel til fremme af elbiler. Skift fra fossile drivmidler til vedvarende energikilder Vedvarende energi kan indfases i transportsektoren f.eks. i form af elektrificering eller anvendelse af biobrændstoffer. 57 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n59 El-biler giver mulighed for at anvende el, produceret på vedvarende energikilder i transportsektoren. El-biler giver endvidere mulighed for at indfase fluktuerende vindkraftproduktion i el systemet på en omkostningseffektiv måde. I områder med et biogaspotentiale kan det være relevant at have fokus på et skift fra fossile brændsler. Normalt skal biogas opgraderes til naturgasstandard, før det kan anvendes i biler, men der findes også biler, der kan benytte biogas direkte. 7.6 Energibesparelser i kommunens institutioner Kommunens institutioner udgør en delmængde af den totale bygningsmasse i kommunen, og kommunerne er forpligtiget til at gøre en særlig indsats for at reducere el og varmeforbruget i både i egne bygninger, og i de bygninger kommunerne lejer sig ind i, ligesom det gælder for offentlige bygninger generelt, og som det fremgår af aftalen mellem KL og regeringen fra 2007 om energieffektivitet i kommunerne. Aftalen angiver konkrete anvisninger til, hvilke områder kommunerne skal fokusere deres energispareindsats på; energibevidst indkøb, energiledelse, energirigtig drift af bygninger, herunder gennemførelse af de energispareforslag, der er angivet i bygningernes energimærkningsrapporter, og som har en simpel tilbagebetalingstid på under 5 år. Kommunerne kan fx hente inspiration til energiledelse på Go Energi s hjemmeside: Kommunerne skal have udført regelmæssig energimærkning af sine bygninger. Der skal udarbejdes nye energimærker hvert år afhængig af energimærket, kravet gælder alle bygninger >250m2, dog sådan at alle bygninger ned til 60m2 skal energimærkes mindst en gang. Energimærket indeholder ud over en beskrivelse af bygningens nuværende energimæssige ydeevne også en række forslag til energibesparelsesprojekter. Det følger af aftalen mellem KL og regeringen fra 2007, at kommunerne skal gennemføre de energispareforslag, der har en tilbagebetalingstid på under 5 år. I modsætning til ikke-kommunale bygninger i kommunen, har kommunen stor mulighed for at medvirke til at besparelsespotentialer realiseres, idet de har en fri låneramme til investeringer i energirenoveringer i egne bygninger, jvf. 58 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n60 lånebekendtgørelsen (www.retsinformation.dk/forms/r0710.aspx?id=129457). Med den gode låneadgang er det oplagt, at kommunen selv står for processen med at identificere og sidenhen gennemføre en målrettet renovering af bygninger, hvor de mest energieffektive løsninger eller mest rentable energibesparelser kan opnås. Hvis kommunen ikke selv vil stå for hele processen, kan besparelsespotentialerne realiseres gennem nye samarbejdsrelationer med forsyningsselskaber eller energitjenesteselskaber (ESCO Energi Service Companies). I disse samarbejder gennemgås kommunens eksisterende bygningsmasse for at identificere energibesparelsespotentialet, hvorefter de rentable energirenoveringerne gennemføres. Finansieringsformen og projekteringen er med i processen. Der er desuden er rig mulighed for at spare energi ved at tænke nyt og innovativt i forbindelse med fx byplanlægning og byomdannelse, ved at tænke energirenovering ind i kommunens vedligeholdelsesplaner for egne bygninger og ved at stille energieffektiviseringskrav til udlejer af de ejendomme, hvor kommunen lejer sig ind. 59 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n61 8 Lokale energikilder Der er et stort uudnyttet potentiale i vedvarende energikilder i Danmark. De vigtigste lokale vedvarende energikilder er vindkraft og biomasse, og i mindre omfang sol og geotermi. Derudover kan industriel overskudsvarme og affald også ses som lokale energikilder. 8.1 Metodeovervejelser I valg af kortlægningsmetoder er der fokus på metoder, der understøtter kommunens handlerum. Der arbejdes ligesom i resten af vejledningen med flere detaljeringsniveauer. For nogle energikilder er det udelukkende relevant at beskrive et detaljeringsniveau, hvor det for andre er relevant at beskrive forskellige niveauer, som den enkelte kommune kan vælge imellem. For nogle energikilder er tilgængelige data og mulige kortlægningsmetoder behæftet med en del usikkerhed, og i disse tilfælde er det udelukkende relevant at foretage kortlægningen på Tier 1 niveau. Endelig er der energikilder, hvor kommunen ikke selv har mulighed for at opgøre ressourcerne, men er nødt til at indhente ekspertvurderinger eller anvende oversigtstabeller, udarbejdet af videncentre eller andre institutioner. Dette er præciseret under de enkelte afsnit i dette kapitel. På biomasseområdet er potentialerne relevante at kende, men kan ikke stå alene. Det er vigtigt at vide, hvor stor en del, der allerede anvendes til energiformål og andre formål. Uden denne supplerende information kan beslutningstagerne få en forkert opfattelse af planlægningsmulighederne. For en stor del af de afdækkede energikilder vil det både være relevant for kommunen at afdække den nuværende anvendelse og analysere det fremtidige potentiale, samt hvilke faktorer der kan have indflydelse på dette. Gennemgangen af kortlægningsmetoder vil derfor indeholde metode til opgørelse af begge. Fra lokal ressource til el- og varmeforbrug I den foreslåede kortlægningsmetode angives, hvordan den kortlagte ressource kan omregnes til energipotentiale. Udnyttelsen af energipotentialet hænger sammen med valg af teknologi til konvertering fra primær energikilde til el eller varme. Jo højere virkningsgrad den brugte konverteringsteknologi har, jo større del af ressourcens energiindhold er det muligt at udnytte. For en oversigt over forskellige teknologiers virkningsgrader til elproduktion anbefales det at bruge Energistyrelsen og Energinet.dk s Teknologikatalog. 60 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n62 Energistyrelsen og Energinet.dk s teknologikatalog Teknologikataloget indeholder oplysninger om teknik, økonomi og miljø for en række energitekniske anlæg og anvendes blandt andet ved Energistyrelsens energifremskrivninger. Kataloget opdateres jævnligt og blev senest opdateret i juni En ny opdatering er på vej. Teknologikataloget udgives af Energistyrelsen og Energinet.dk. Den nyeste version kan findes på Energistyrelsens hjemmeside: Tilsvarende kataloger vedr. individuelle varmeproduktionsteknologier og transport af energi er under udarbejdelser. Samfundsøkonomiske potentialevurderinger Metoder til opgørelse af det samfundsøkonomiske potentiale er behandlet overordnet for de forskellige opgjorte energikilder. Der er ikke foretaget en egentlig analyse af de samfundsøkonomiske potentialer for lokale energikilder. Derimod er der for en stor del af de beskrevne energikilder taget højde for samfundsøkonomiske potentialer i den foreskrevne kortlægningsmetode i kraft af inddragelse af eksisterende anvendelse og kvalitative vurderinger af, hvilket omfang det vil være økonomisk at udnytte det tekniske potentiale. I hvilken grad det i praksis vil være attraktivt at udnytte det lokale biomassepotentiale til energiformål, vil bl.a. afhænge af prisen på biomasse sammenlignet med prisen på alternative anvendelser (fx biomasse til papirproduktion). Rapporten Opdatering af samfundsøkonomiske brændselspriser - biomasse 9 redegør for dynamikkerne i markedet for biomasse. For andre energikilder er den samfundsøkonomiske potentialevurdering bundet op på teknologien til anvendelse af energikilden, såsom solceller og solfangere. Teknologikataloget indeholder oplysninger om teknik, økonomi og miljø for en række energitekniske anlæg, og Energistyrelsens opgørelse over Forudsætninger for samfundsøkonomiske analyser 10 der blandt andet indeholder liste over brændselspriser og brændværdier. Med kendskab til den lokale ressource kan disse kilder anvendes til at vurdere teknologiernes samfundsøkonomiske potentiale. I det følgende skema er beskrevet, hvordan det samfundsøkonomiske potentiale behandles i den foreslåede kortlægningsmetode. 9 Udarbejdet for Energistyrelsen af Ea Energianalyse og Wazee (2011). DK/Info/TalOgKort/Fremskrivninger/beregningsforudsatninger/Documents/Priser%20- %20Biomasse% pdf 10 Energistyrelsen Samfundsøkonomiske beregningsforudsætninger kan hentes på Energistyrelsens hjemmeside 61 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n63 Energikilder Træ Halm Energiafgrøder Biogas Affald Vindmøller Solceller/ Solvarme Geotermi Overskudsvarme Samfundsøkonomisk vurdering Den foreslåede kortlægningsmetode tager højde for inddragelsen af den eksisterende anvendelse. For en stor del af energikilderne har de et primært anvendelsesformål, og her er det udelukkende restproduktet, der forventes udnyttet til energiformål. Tages højde for værdien af anden anvendelse, til strøelse mv. ved at der er fraregnet en del af halmmængden til dette formål. Tilsvarende forudsættes det, at der en del af den samlede halmmængde, som det ikke vil være økonomisk rentabelt at fjerne fra markerne. For de områder, der allerede er beplantede med energiafgrøder, foretages ingen egentlig samfundsøkonomisk vurdering af udnyttelsespotentialet. For det fremtidige potentiale er ny beplantning i konkurrence med produktion af fødevarer og foder. En samfundsøkonomisk vurdering er ikke inddraget. Ligesom for biomasse er der allerede delvist taget højde for det samfundsøkonomiske potentiale i den foreskrevne kortlægningsmetode, i og med at det antages, at der er forhold, der gør, at det ikke i praksis er muligt at udnytte hele ressourcen. Fx er der for husdyrgødning foreslået en udnyttelsesfaktor, der afspejler det samfundsøkonomiske potentiale i den samlede opgjorte mængde. Det samfundsøkonomiske potentiale for udnyttelsen af affald til energiformål ligger i prioriteringen af behandlingsform. Den samfundsøkonomiske prioritering er således afspejlet i den nuværende behandling. Potentialet for yderligere anvendelse af affald til energi afhænger af øvrige affaldsprioriteringer. Landmøller er blandt de VE teknologier, som har de laveste samfundsøkonomiske produktionsomkostninger. Det realiserbare potentiale begrænses af lokale faktorer (støj og visuelle forhold) samt af den lokale vindresurse. Det tekniske potentiale begrænses i bykommuner af tilgængeligt tagareal, mens det i landkommuner med adgang til større arealer er nærmest ubegrænset. Prisen på solceller er faldet meget gennem de senere år, men produktionsomkostningen er fortsat væsentligt højere end fx vindmøllers. Afhænger af temperatur og dybden, fjernvarmesystemets størrelse og den alternative varmeforsyning. Kræver en vurdering i den konkrete kommune/fjernvarmesystem. Afhænger af bl.a. virksomhedens afstand til et fjernvarmenet og den temperatur, varmen kan leveres ved. Der henvises til analyser, som har identificeret virksomheder, som med selskabsøkonomisk fordel kan levere overskudsvarme. Tabel 5: Samfundsøkonomisk vurdering af forskellige energikilder. 8.2 Biomasse og biogas Biomasse er en vigtig kilde til vedvarende energi både i Danmark og på verdensplan. Det forventes, at biomasse i fremtiden vil komme til at spille en stadig større rolle som samfundets leverandør af energi. En optimal udnyttelse af biomasseressourcerne nødvendiggør kendskab til kommunens biomasseressourcer. 62 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n64 Vejledningen beskriver et forholdsvist simpelt metodesæt til at estimere den eksisterende biomasseenergiressource (fordelt på fraktioner) og eksisterende anvendelse i kommunen ud fra kendskab til nøgleparametre som landbrugsareal fordelt på jordtyper og skovareal fordelt på skovtyper. Udover de kendte og allerede delvist udnyttede biomassekilder i halm, rapsolie, husdyrgødning og træ fra skovene er også givet et bud på metoder til opgørelse af potentialet for dyrkning af energiafgrøder og for udnyttelse af ekstensive græsarealer på lavbundsjord. Der foretages derfor en underkategorisering af biomassen i landbrugsafgrøder (herunder en yderligere opdeling i højproduktive energiafgrøder, raps og halm), træ (opdelt i træ fra skov, overskudstræ fra træindustri og træ fra hegn og haver) og energikilder til biogas (opdelt i ekstensive græsarealer på lavbundsjord, husdyrgødning og spildevandsslam). Der er i beregningsmetoderne fokus på at kortlægge, hvor stor den eksisterende ressource er, samt den nuværende anvendelse. For størstedelen af ressourcerne udnyttes de allerede i dag enten til energiformål eller andre formål. For både landbrugsafgrøder og træ er der fokus på restprodukter (halm og skovflis) fra produktionen og ikke det primære produkt (fødevareafgrøder eller træ til byggeri og møbler). Derfor er der heller ikke opgivet konkrete metoder til beregning af potentialet ved arealomlægning fra fødevareproduktion til produktion af energiafgrøder eller udnyttelse af fødevareprodukter til enten olie eller første generation biobrændstof. Det foreslås som udgangspunkt at lave en overordnet arealkortlægning delt op på landbrugsareal med halmoutput, areal med energiafgrøder, skovareal (nåle og løvtræer) og lavbundsareal der kan bruges til biogasproduktion. Dette giver et godt udgangspunktet for kortlægning af biomasseressourcerne. I forbindelse med kommunalreformen og den tilknyttede revision af planloven overtog kommunerne ansvaret for planlægningen af det åbne land. Kommende kommuneplaner indeholder derfor de nødvendige data til kortlægning af arealet. Landbrugsafgrøder halm og raps Det er ikke hele halmmængden, der kan anvendes til energiformål, ligesom en stor del af halmen allerede udnyttes i dag. Det fremtidige halmoverskud, der kan anvendes til energi, afhænger hovedsageligt af mængden af halm der anvendes til andre formål, eller om en større andel af halmen bjerges. 63 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n65 Ved kortlægning af, hvor stort output til energiformål der kan forventes at hentes på de enkelte marker, er der forskellige forudsætninger, der har betydning, såsom hvorvidt der er tale om økologiske afgrøder, og om der anvendes stråforkorter. Ligeledes er det forskelligt hvor meget halm, der anvendes til dyrebrug, hvilket blandt andet hænger sammen med staldtype etc. De usikkerheder, der ligger i den oprindelige kortlægning, vurderes dog at være større end betydningen af disse forhold, hvorfor det ikke anbefales at kommunen tager højde for dette. Eksisterende data på området er generelt behæftet med en vis usikkerhed, hvis det overføres til det kommunale plan. Mere detaljerede opgørelser vurderes at være for ressourcekrævende for den enkelte kommune at håndtere. Er kommunen interesseret i en mere detaljeret kortlægning end den foreslåede kunne en løsning være at gå sammen med andre kommuner i regionen og lave en regional kortlægning. Landbrugsafgrøder energiafgrøder En del af de arealer der i dag udnyttes til produktion af fødevarer eller foder kan potentielt udnyttes til produktion af energi i stedet. Dette sker allerede i dag i nogen grad for nogle typer afgrøder. Især rapsolie udnyttes i dag allerede til energiformål. I fremtiden vil andre frøsorter ligeledes kunne anvendes til blandt andet produktion af første generation biobrændstof eller biomasse. Kortlægningen af dette potentiale har til formål at give kommunerne en ide om den energiressource der ligger i den nuværende fødevareproduktion. Her ligger der dog en vigtig diskussion af vægtningen mellem fødevare og energi og betydningen af at ændre på fordelingen, som skal overvejes før der ændres markant på den nuværende fordeling. Derudover er der flere andre arealer, der potentielt kunne udnyttes til energiformål. Det drejer sig om områder, der klassificeres som energiskov, herunder lavskov, pil (lavskov), poppel og el (lavskov) samt områder med elefantgræs og rørgræs. Det anbefales derfor, at kommunen kortlægger disse arealer. Træ - fra skovene Danmark har et skovareal på omkring km 2. Den årlige hugst fra skovene er i størrelsesordenen 2,5 millioner m 3. Gennem de seneste år er skovarealet øget med ca ha årligt. Danmark er dog stadig et relativt skovfattigt land (National handlingsplan for vedvarende energi i Danmark, juni 2010). Ifølge Danmarks nationale skovprogram fra 2002 er det målet, at skovarealet skal forøges således, at skovlandskaber udgør % af landets areal i løbet af en trægeneration, som er år. For at nå dette mål skal der identificeres og udlægges flere skovrejsningsområder på optimale lokaliteter primært i forhold til grundvandsbeskyttelse og bynærhed, således at skovrejsningsaktiviteten fortrinsvis kommer til at ske inden for skovrejsningsområderne. Her- 64 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\n66 under er der krav til kommunerne om, at kommuneplanerne skal indeholde retningslinjer for beliggenhed af skovrejsningsområder svarende til % af det ubebyggede areal på landsplan ( Oversigt over statslige interesser i kommuneplanlægningen, 2013 ). Nedenstående figur viser den samlede hugst fra skovene i en otteårs periode. Figur 16 Hugst i skovene omregnet til m 3 fastmasse ækvivalent med tørstofindhold i nåletræstømmer (kilde: Energiforsyningssikkerhed i Danmark, Bilagsrapport, bilag 7, Klima- og Energiministeriet, februar 2010) En stor del af hugsten fra skovene anvendes til andre formål end energiformål, og det er primært restprodukter fra øvrig produktion der anvendes til energiformål. En samlet vurdering af træanvendelsen til energiformål fra danske skove er at denne udgør omkring 50 GJ/ha eller omkring 25 PJ/år. Opgørelsen af skovressourcen er vanskelig af flere grunde. Tilgængelig skovstatistik inddrager ikke godt nok mindre skove, og meget af brændehugsten foregår af uofficielle kanaler (National handlingsplan for vedvarende energi i Danmark, juni 2010). Forskelle i udbytte hænger primært sammen med skovens størrelse, og der er derfor visse usikkerheder forbundet med den foreskrevne metode, i og med at der ikke tages højde for variationer i den enkelte skovs areal. I forhold til potentialet for yderligere udbytte fra skovene er eksisterende vurderinger behæftet med stor usikkerhed. Jørgensen et. al., 2008 antager en 50% stigning i udnyttelsen af træ fra skovene til energiformål, mens andre vurderinger antager at potentialet allerede udnyttes i dag. En realistisk vurdering af potentialet for større udnyttelse vil derfor kræve dybere kendskab til lokale forhold, hvorfor der i denne vejledning udelukkende beskrives en metode til at kortlægge den nuværende anvendelse. Træ fra hegn og have I forhold til træressourcer fra hegn og haver antages det overordnet, at der udnyttes ligeså meget træ fra hegn og haver, som fra skovene. Denne forde- 65 Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst til brug for kommunal strategisk energiplanlægning\nMetodebeskrivelse Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst Strategisk i kommunerne Opdateret oktober 2016 Udarbejdet for Energistyrelsen af: NIRAS Sortemosevej 19 DK 3450 Allerød T: 4810 4200 Web:\nKORTLÆGNING & NØGLETAL Vejledning i kortlægningsmetoder og datafangst STRATEGISK ENERGIPLANLÆGNING I KOMMUNERNE April 2012 Udarbejdet for Energistyrelsen af: NIRAS Sortemosevej 2 DK-3450 Allerød T: 4810