Laustsen - Livmoderhalskræft\nFredag d. 3-9-10\nHar endelig fået taget mig sammen til at få en tid hos lægen. Jeg har læææænge haft helt kuk i systemet, med meget voldsomme, langvarige, smertefulde og uregelmæssige mens. De sidste 5-6 måneder har jeg også haft kontaktblødning og pletbødning imellem mens. Har selv en idé om at det nok er begyndende overgangsalder der driller mig lidt.\nSkal til læge torsdag d. 9-9-10\nTirsdag d. 7-9-10\nJeg var ved at gøre mig klar til at køre på arbejde, da jeg pludselig fik en voldsom blodstyrtning. Ringede til lægen som bad mig komme med det samme.\nJeg blev undersøgt, og lægen sagde at min livmoder var lidt forstørret. Det kunne meget vel være en muskelknude, sådan en havde jeg nemlig også da jeg ventede tvillingerne for 10 år siden. Og at det var overgangsalderen der så småt var begyndt, var også meget tænkeligt.\nMuskelknuder er som sådan ganske harmløse, men kan lave lidt bøvl - Ofte hormonbehandler man for at stoppe eller formindske blødningen indtil overgangsalderen, hvor muskelknuderne som regel forsvinder eller formindskes af sig.\nMen hormoner er BANDLYST for mig, fordi jeg har lupus antistoffer i blodet, og har haft 3 blodpropper i benet.\nSå lægen turde ikke tage stilling til hvad der skulle gøres. Jeg fik en akuttid på Holbæk sygehus allerede i morgen.\nOnsdag d. 8-9-10\nI dag er det Tanja’s fødselsdag, hun bliver 19 år.\nJeg mødte på Holbæk sygehus kl. 11, og sad og ventede i ca. 15 min - jeg var lidt nervøs for hvad de ville gøre og hvad de ville finde ud af.\nJeg blev undersøgt og scannet og de kunne som min egen læge formodede se at der var en muskelknude.\nEn overlæge blev kaldt, hun scannede mig også og hun mente at jeg nok skulle have fjernet hele livmoderen, men ”bare for en sikkerheds skyld” ville hun gerne have lavet en undersøgelse mere og en udvidet celleprøve.\nHun lagde meget vægt på at jeg ikke skulle være nervøs, for de mistænkte ikke at der var noget ondartet, de troede at det kun var muskelknuden der var årsagen til mine problemer.\nJeg fik en tid mandag d. 13-9 til at få lavet en mikroskopisk kikkertundersøgelse og en udvidet celleprøve.\nSynes det er rart nok at de er grundige, for at være helt sikker på at der ikke er andet. Jeg tror også selv at det er den muskelknude der laver al ravagen.\nSå bare ud med det hele…. Jeg skal ikke bruge det mere.\nMandag d. 13-9-10\nHar været på Holbæk sygehus i dag, men fik ikke gjort noget. Lægen startede på at undersøge mig, men kunne ikke gennemføre undersøgelsen og tage prøver, pga. muskelknudens placering. Den sidder i livmoderhalsen og blokerer så meget at han ikke kan komme forbi den.\nFik en ny tid, d. 23-9-10 så skal jeg have gjort det i fuld narkose….. Arggg yderligere ventetid !\nFredag d. 24-9-10\nI går mødte jeg fastende på Holbæk sygehus kl. 12.15. Egon var med. Vi parkerede et sted hvor vi må holde i 3 timer. Vi spurgte om vi behøvede en parkeringsdispensation, men sygeplejersken sagde at om et par timer var jeg ude igen, så det var ikke nødvendigt.\nJeg vågnede efter narkosen ved 13.30 tiden tror jeg, og en sygeplejerske kiggede til mig hele tiden - jeg blødte lidt for meget. Jeg havde fået en blodfortyndende indsprøjtning pga. tidligere blodpropper og lupusantistofferne i blodet. Det var nok den var skyld i den øgede blødning. Jeg var ”stoppet ud” med gaze som allerede var blødt igennem.\nDe havde taget celleprøver fra livmoderen og en biopsi af knuden i livmoderhalsen. I øvrigt sagde de at der var flere muskelknuder i selve livmoderen.\nDa kl. var næsten 16, bad jeg om at måtte ringe til Egon, som jo gik og ventede og havde fået beskeden om at det kun tog et par timer. Han kom til opvågningen, og enden på det blev at de syntes jeg skulle blive til dagen efter. Jeg kom op på afdelingen og Egon kørte hjem.\nI formiddag fik jeg fjernet den gaze…. Underlig fornemmelse… sygeplejersken hev og hev og hev… 3 meter gaze !\nEgon kom derind og vi kørte hjem lige over middag, med besked om at jeg ville modtage en indkaldelse til om ca. 14 dage, for at få svar på prøverne.\nLørdag d. 25-9-10\nI dag fylder min mor 70 år. Jeg fik allerede indkaldelsen i dag. D. 15-10 !! Det er om 3 uger… det er fandme længe at vente på svar, når de havde sagt ca. 14 dage.\nTorsdag d. 30-9-10\nHavde regnet med at starte på arbejde igen i tirsdags, men nu er jeg blevet rigtig godt forkølet. Satser på at begynde på mandag. Har faktisk nu indstillet mig på at jeg skal vente 3 uger på svar. Glæder mig til at komme på arbejde på mandag og få en normal hverdag i 14 dage, inden jeg skal ind og have svar på prøverne.\nTænker mest positivt, tror bare det er de muskelknuder, men selvfølgelig sidder der en lille frygt i baghovedet, om der skulle være mere.\nSøndag d. 3-10-10\nI går holdt vi mors 70 års fødselsdag her, med 36 gæster - det gik rigtig godt. Jeg er glad for at vi havde så travlt med fødselsdag at vi ikke fik tømt postkasse.\nI dag blev postkassen tømt, og der var brev fra Holbæk sygehus. Der stod at de allerede nu havde fået svar på prøverne og jeg skulle derfor møde d. 4-10 kl. 9.15\nMin første tanke var : Yes !! Så skal jeg ikke vente helt til d. 15. Men så gik det op for mig at det allerede er I MORGEN !\nHvorfor er tiden fremskyndet SÅ meget ? Hvorfor er det på afdelingen og ikke i ambulatoriet som i første indkaldelse ?\nPrøver at sige til mig selv at de nok har fået et afbud, så det er derfor de indkalder mig før tid - men frygten fylder enormt i mig. Svinger konstant mellem håb og frygt.\nDet har været en meget meget lang og underlig dag.\nMandag d. 4-10-10\nI dag fik jeg dommen…….. Livmoderhalskræft.\nEgon, Tommy og Katja var med derinde. Vi blev hentet af både en læge og en sygeplejerske. Lægen kiggede på de andre og spurgte mig hvem de var, jeg fortalte at det var min mand og min søn og svigerdatter. Okay, så må I gerne alle sammen komme med sagde han. Allerede dér vidste jeg hvilken besked jeg ville få.\nVi kom ind i en lille dagligstue med et rundt bord. Lægen indledte samtalen. Han spurgte hvilke tanker jeg havde gjort mig om at han indkaldte mig før tid ? Jeg svarede at det bekymrede mig lidt. Hvad er det der bekymrer dig ? spurgte han. Jeg er bange for om der er noget der ikke skal være der, svarede jeg. Hvad præcis er du bange for at det er ? spurgte han. Ja, jeg er selvfølgelig bange for at det er…. kræft sagde jeg.\nDet var første gang jeg sagde ordet kræft i denne sammenhæng. Indtil nu har jeg sagt : ”Noget der ikke skal være der” ”Noget mere end muskelknuderne” ”Noget ondartet” men ikke ordet KRÆFT.\nLægen sagde : Ja, og det er det.\nLægen fortalte lidt om hvad han mente den næste tid ville bringe. Jeg stillede nogle få spørgsmål og lægen gik ud for at ringe til Rigshospitalet og få en tid. Sygeplejersken gik også ud, og lod os sidde alene, så vi kunne snakke lidt sammen os 4.\nMine tanker gik meget på børnene, især Tanja. Ellers var følelsen nok mest tomhed og kaos i en forvirring.\nOg helt automatisk dukkede min niece, Maria også op i mine tanker, hun fik konstateret livmoderhalskræft i Marts 07. Hun er kræftfri nu, men har fået stråleskader i blæren. Husker hvor hårdt det var da jeg fik beskeden, og tiden der fulgte, med behandlinger var så hårdt. Det var så uretfærdigt………\nOg nu også mig… Hvorfor skal livet være så uretfærdigt for os ????\nBåde lægen og sygeplejersken var utrolig behagelige, meget menneskelige og jeg følte at de havde medfølelse med os. Jeg følte ikke at det bare var en besked de gav mig, som de havde prøvet utallige gange før.\nJeg skal ind på Rigshospitalet på torsdag kl. 10.25. Jeg vil modtage en indkaldelse med posten.\nVi kørte over til mor, kunne ikke give hende beskeden i telefonen, det var hårdt at fortælle hende det.\nPludselig slog det mig, at det er d. 4. Oktober……… for præcis 24 år siden blev far ramt af en blodprop i hjernen…..\n. D. 4. Oktober bliver for eftertiden revet ud af min kalender….\nTommy skrev med Tanja om at hun ville komme hjem…… og hun reagerede som jeg ventede. Hun var helt knust. Åhh hvor er det bare hårdt at se sine børn sådan.\nEgon fortalte Simon og Tobias det, da de kom hjem fra skole. Simons første ord var : Jeg ved godt hvad kræft er. Johannes’ mor havde kræft - og hun er død. Tobias sagde ikke så meget, men at han er påvirket af det er tydeligt. Hvor er det bare svært, hvad og hvor meget man fortæller børn på 10 år.\nSelv føler jeg mig meget fattet. Tror ikke rigtig det er gået helt op for mig endnu. Jeg har ringet til en del og fortalt om det. Jeg har ringet til begge drengenes skole og fortalt det - synes det er vigtigt de ved det, så de kan tackle de reaktioner der uundgåeligt vil komme fra drengene.\nJeg tænker meget praktisk lige nu. Hvem skal passe drengene på torsdag ? Hvad tid skal vi af sted ? Hvordan kan jeg skåne mine børn mest muligt ? Tror det er en forsvarsmekanisme der træder ind….. Det kan jeg styre og have indflydelse på - det andet kan jeg INTET stille op med.\nOm aftenen havde vi bestyrelsesmøde i dart. Jeg besluttede at det ville jeg. De er en stor del af mit liv - og dem ville jeg også fortælle om det. Jeg indledte mødet med at fortælle dem at jeg havde fået konstateret livmoderhalskræft. Vi snakkede lidt frem og tilbage og derefter gik vi til dagsordenen. Dejligt at få tankerne ind på lidt andet.\nTorsdag d. 7-10-10\nDagene fra i mandags har sneglet sig af sted. Leif kom i aftes og har sovet her, vi skulle tidligt af sted, så han har sendt drengene i skole, og ville blive her og tage i mod dem, hvis vi ikke nåede hjem inden de kom fra skole. Dejligt med sådanne venner.\nI indkaldelsen stod der at jeg skulle have en samtale, have lavet en GU, scannes og evt. blodprøver. Men det var kun samtaler og blodprøver, fordi de andre ting havde jeg fået lavet på Holbæk, så det kunne de læse sig til i papirerne. Synes det var vildt skuffende at der ikke skete mere end samtaler.\nLægen fortalte om de forskellige muligheder der kunne være for behandling. Håbet er jo at det kan klares med en operation, men intet er sikkert endnu. Det kommer helt an på om det har bredt sig og hvor det sidder, om operation er nok, eller om jeg skal have stråler og kemo også, eller måske kun stråler og kemo.\nBagefter talte vi alene med sygeplejersken og fik en masse papirer, så var jeg nede og få taget blodprøver og til sidst talte jeg med en narkoselæge.\nJeg har fået 2 tider. En på onsdag til scanning og en næste tirsdag til en udvidet GU i fuld narkose. Derudover fik jeg en måske-tid til operation d. 27-10 hvis det ender med det.\nOg for at det hele ikke skulle være nok, kørte vi galt på vej hjem. Vejen var våd og glat, vi kørte under 50 km i timen på tilkørslen til motorvejen. Bilen skred ud med bagenden og styrede direkte med højre side ind mod autoværnet. Jeg så mig selv blive smadret ind i autoværnet, og børnenes liv og fremtid kørte som en lynhurtig film i hovedet på mig - utroligt så mange tanker der kan nå at gå gennem én på så få sekunder.\nJeg er så stolt af Egon, og taknemmelig for at han reagerede så hurtigt som han gjorde. Han styrede bilen væk fra vejen og de andre biler med den ene hånd, mens han med den anden arm fik fat rundt om mig, og forhindrede at jeg blev slynget ind i sideruden. Heldigvis ramte den ind i autoværnet med snuden først, så snurrede den en halv omgang og endte med bagenden ind imod autoværnet. Der skete ingenting med os, men bilen kommer ikke ud at køre igen.\nMandag d. 11-10-10\nI dag er det Egon fødselsdag. Har slet ikke fået købt nogen gave til ham - han siger at det skal jeg ikke tænke på… men har det alligevel skidt med det.\nFor FANDEN hvor er ventetid og uvished svært !!!\nJeg har svært ved at sove om natten, vågner mange gange og flere nætter har Egon og jeg talt og talt til langt ud på natten. Der er mange tanker……..\nOnsdag d. 13-10-10\nTanja har sovet her i nat og sørget for at sende drengene i skole.\nJeg har været meget nervøs for den scanning i dag. Frygtede at skulle ind i den lukkede scanner. Men heldigvis var det ikke så slemt som jeg havde frygtet.\nAfdelingen ligger 2 etager under joden, lidt skummelt synes jeg. Ingen vinduer, bare helt lukket. Og at møde alle de mennesker derinde uden hår på hovedet, synes jeg heller ikke er særlig rart.\nJeg fik en kanyle i armen og fik sprøjtet noget sporstof ind i kroppen, derefter skulle jeg ligge stille og slappe af i ½ time. Må have været meget træt for jeg faldt i søvn. Bagefter skulle jeg drikke knap en liter kontrastvæske på 10 minutter. Det smagte ikke særlig godt, men ned kom det da.\nInde ved scanneren fik jeg sprøjtet noget mere ind i armen, det var en underlig fornemmelse. Jeg blev varm i hele kroppen og det føltes som om jeg skulle tisse. Følelsen forsvandt kort tid efter.\nJeg skulle ligge helt stille på et smalt leje med armene op over hovedet, det var hårdt at ligge med armene sådan. Selve scanningen tog ca. 20 minutter. Mine arme sov da jeg kom ud, så jeg kunne næsten ikke få dem ned igen.\nUde i venteområdet står der et køleskab med sandwich m.m så jeg tog et par stykker inden vi kørte, jeg var vildt sulten. Jeg havde indtil da kun fået vand at drikke.\nDet er en lidt tom fornemmelse at have været til undersøgelse og bare køre hjem, uden at få noget som helst at vide om noget.\nTanja har skrevet et digt til mig på min Facebook profil…..\nNår man elsker er man trist,\nmen vær ej pessimist.\nDu ved du får en hånd,\nnår vi knytter familiens bånd.\nMen kære mor og bedste ven,\ndu skal nok blive helt rask igen.\nFredag d. 15-10-10\nHURRA for dartklubben ! Det var træningsaften i går, og det var rigtig dejligt at få tankerne lidt ind på noget andet. I det hele taget er det rart når der ”sker noget” så går tiden bedre og hurtigere.\nNoget af det værste er når nogen siger : Du skal nok klare det, du er stærk…… Gu er jeg ej ! Jeg føler mig som en skåret kinesisk vase der kan gå i tusind stykker, hvornår det skal være…\nEller når nogen siger : Selvfølgelig bliver du rask…….. Det er ikke en selvfølge ! Der er INGEN der ved det….. Jeg TROR på det, og HÅBER, men jeg VED det ikke.\nDet ”stritter” på mig når nogen siger SELVFØLGELIG.\nMandag d. 18-10-10\nSynes det har været en laaang weekend.\nI går kørte Egon, Susanne og Steen til lufthavnen, de skal til Barcelona i en uge, og imens har de tilbudt vi må låne deres bil… sådanne venner er GULD værd.\nHar det ad helvede til i dag. Det bliver godt at få vished i morgen, men samtidig er jeg skide bange for hvad jeg får at vide.\nJeg kan ikke tage mig sammen til noget som helst, og kan heller ikke holde ud bare ”sidde og sidde”.\nJeg kørte en tur til Kalundborg alene og forkælede mig selv med lidt nyt tøj.\nUdenfor Føtex stod nogle små hvide porcelæns hjerter med husløg og en lille rose i, og min far dukkede op i mine tanker.\nJeg gik tilbage og købte den, og kørte en tur på kirkegården.\nHar egentlig aldrig før sådan rigtig talt til ham, når jeg har været der, men det gjorde jeg i dag.\nJeg gik derfra med tårer i øjnene og en fornemmelse af han havde lyttet til mig.\nResten af dagen gik jeg sådan lidt ved siden af mig selv.\nJeg havde egentlig tænkt at drengene skulle med ind og aflevere mig på Rigshospitalet, men da tiden nærmede sig, kunne jeg bare mærke at det havde jeg ikke lyst til alligevel. Egon og jeg kørte ca. 19.30.\nVi blev modtaget af en rigtig sød sygeplejerske, som viste os lidt rundt. Vi fik en kop kaffe inden Egon skulle køre hjem igen. Synes det var rigtig svært at sige farvel til ham da han kørte.\nJeg havde Tanjas computer med, så jeg kunne komme på nettet. Det var dejligt at have lidt kontakt med omverdenen. Jeg skrev lidt med dem derhjemme og med min søster. Så lidt fjernsyn og gik i seng ca. 0.30, efter jeg lige havde ringet hjem og sagt godnat til Egon.\nTirsdag d. 19-10-10\nJeg blev vækket kl. 6 og fik to glas saftevand, så var jeg nede og ryge og derefter gik jeg i bad. Jeg var heldigvis træt, så jeg lå og døsede lidt. Jeg blev først hentet af en portør kl. 10.20.\nJeg lå på gangen nede ved leje 7, som undersøgelseslokalet hedder i ca. 20 minutter inden jeg kom ind.\nLægen Christian Ottosen, som jeg talte med da jeg var inde til første samtale, kom forbi og stoppede op og snakkede med mig. Synes det var helt utroligt at han kunne kende og huske mig - har kun set ham den ene gang. Han fortalte mig at scanningen ikke viste tegn på at kræften havde bredt sig.\nDet gav mig lidt mere håb, om at det så kunne klares med en operation.\nJeg kom tilbage på afdelingen ca. 11.45 og Egon var lige ankommet.\nJeg var hurtig frisk efter narkosen, og sulten….. Fik lidt at spise og derefter gik vi ned for at ryge. Nu var det bare at vente på at lægen kom med et svar på undersøgelsen.\nLægen og en sygeplejerske kom kl. 13.30.\nBeskeden var nedslående.\nDet kunne ikke opereres. Knuden er ca. 5 cm og går lidt ud i vævet i begge sider.\nDet skal behandles med kemo og stråler.\nDet var en hård besked at sluge, håbet om operation var bristet……\nLægen sagde en hel masse, som jeg slet ikke kan huske. Det var noget med at jeg lige nu skulle glæde mig over at det ikke har bredt sig til andre steder i kroppen. Ja, det glæder jeg mig da også rigtig meget over - men det var alligevel ikke dén besked jeg havde håbet på at få.\nKort efter kørte vi hjemad. I bilen jeg sendte jeg sms’er til en masse - og fik rigtig mange søde og forstående beskeder tilbage.\nHvor har jeg bare fundet ud af at jeg har en enorm omgangskreds, som alle har været der for mig og følger med.\nJeg var træt og havde lidt ondt efter undersøgelsen, jeg sov et par timer da vi kom hjem.\nTorsdag d. 21-10-10\nJeg fik et visitkort til en forløbskoordinator på Onkologisk klinik, som jeg kunne ringe til og få lidt at vide om hvornår jeg skal starte i behandling. Lægen på Gynækologisk sagde at jeg kunne prøve at ringe torsdag eller fredag. Jeg ringede derind i dag, men de kunne ikke sige noget før på tirsdag.\nEgentlig har det helt fint med at få lidt ”fred” inden jeg til at tage derind hver dag, men vi ville gerne vide bare nogenlunde hvornår jeg skal i gang, fordi Egon vil søge plejeorlov på kommunen.\nHan ringede til kommunen, men ham vi hører til var der ikke. Hende han talte med mente ikke at der var noget der talte imod at han kunne få orlov. Der bliver lagt vægt på at jeg i forvejen har en enorm træthed pga. min bindevævssygdom - og trætheden bliver jo helt sikkert ikke mindre af stråler og kemo. Derudover spiller Simon’s ADHD også ind, han kan ikke selv tage af sted om morgenen. Så for at vores hverdag kan fungere, er Egon nødt til at være hjemme og køre for mig.\nJacob Nielsen, som sagsbehandleren som vi hører til hedder, vil ringe til os, måske allerede i morgen. Dejligt hvis det bare går glat igennem, så er der da én ting mindre at tænke på.\nEgon var ved læge i går, han har ikke haft ondt i ryggen i ca. 14 dage - så han blev raskmeldt. Men nu er smerterne vendt tilbage med fornyet styrke. Det kom i nat da han vendte sig i sengen. Så hvis det ikke går over igen snart, kan han jo ikke starte på arbejde på mandag.\nSøndag d. 24-10-10\nEgons ryg har det ikke bedre, så han er nødt til at trække sin raskmelding tilbage.\nHan er så trist og nedtrykt at se på….. Åhh jeg synes det er hårdt at se ham sådan. Tror det har noget at gøre med at han indtil i tirsdags har været den stærke, hvor jeg har været helt nede.\nMan kan vel kun være stærk til en vis grænse !?\nSelvom det ikke var den besked jeg ønskede og håbede på, så har det alligevel givet mig en ro at få vished. Og min energi er vendt lidt tilbage. Måske er det derfor at han nu har ”muligheden” for at ryge lidt ned.\nJeg sover bedre om natten nu, hvorimod Egon ikke sover ret godt i øjeblikket.\nI går tog jeg en rask beslutning….. Lidt skørt måske - eller måske meget ;)\nVi havde takket nej til at komme til Kenneths svendegilde i går. Vi magtede det simpelthen ikke, og Kenneth var selvfølgelig ked af at vi ikke kom, men forstod os fuldt ud.\nMen jeg følte at jeg havde overskuddet til at køre den lange tur derover, så jeg foreslog Egon at vi kørte derover og overraskede Kenneth. Jeg kørte derover og Egon kørte hjem. Det var til at overskue, fordi vi kørte hjem samme aften/nat og ikke skulle være væk en hel weekend, med børn, oppakning osv.\nKenneth og Helle blev meget glade, og er også helt sikker på at Egon var glad for at vi gjorde det.\nHelles far har modermærkekræft, og er i gang med 3. forsøg på behandling. De to første forsøg har ikke virket. Han har det godt, bortset fra at han hurtigere bliver træt.\nVi har aldrig mødt dem før, men fik en lang snak med dem. Det var rigtig rigtig dejligt at tale med dem. Følelsen af virkelig at blive forstået… de vidste lige nøjagtig hvordan vi har det og hvad det er for tanker vi tumler med.\nDet var som om, at vi alle kun skulle sige en halv sætning, så vidste de andre hvad der ville blive sagt. Selvom det er to vidt forskellige kræftformer, så er tanker og følelser jo meget de samme.\nMandag d. 25-10-10\nEgon ringede i dag til min pensionskasse, for at høre hvor langt min ansøgning med forsikringssummen for kritisk sygdom var nået. De havde stadig ikke modtaget dokumentation fra Rigshospitalet. De modtog min ansøgning d. 13-10, d. 14-10 bad de om oplysninger fra Rigshospitalet og d. 15-10 fik jeg brev om at de havde modtaget min ansøgning og bedt om oplysninger fra Rigshospitalet.\nSå man må sige at det ikke er pensionskassen skyld at der ikke er sket noget endnu. Når de modtager oplysningerne fra Rigshospitalet, går der ca. 14 dage før jeg får pengene.\nMen når de endnu ikke har modtaget oplysninger, så når vi jo nok ikke at få pengene inden jeg skal starte i behandling. Det havde vi jo håber meget på, så vi kunne købe en anden bil.\nSå vi er nok nødt til at finde en løsning, så vi kan få en bil meget snart.\nHåber at jeg i morgen kan få besked om hvornår jeg skal starte i behandling.\nTirsdag d. 26-10-10\nJeg ringede til hende forløbskoordinatoren i dag, men det eneste hun kunne fortælle mig, var at jeg skal derind på fredag og på mandag. Fredag til samtale og mandag til stråleplanlægning, men ikke hvad det gik ud på. Og heller ikke hvornår jeg skal starte i behandling.\nSynes faktisk det er lidt at gøre grin med folk, at man får et visitkort til en forløbskoordinator, som vil kunne besvare spørgsmål, inden første samtale, når de ikke ved noget alligevel !\nNå, men håber jeg bliver klogere efter fredag.\nLørdag d. 30-10-10\nI går var jeg inde til samtale på Riget. Hvis ikke jeg havde frygtet forløbet før, så gør jeg i hvert fald nu. Det var skræmmende at få alle de bivirkninger der kan forekomme beskrevet.\nDe fortalte om en masse bivirkninger, som selvfølgelig ikke rammer alle, men nogle af dem er mere reglen end undtagelsen, og de lød absolut ikke gode.\nF.eks er øget træthed helt sikkert. Det er næsten ikke til at holde ud at tænke på at jeg bliver mere træt end jeg er nu. Strålerne påvirker næsten altid tarm– og blærefunktion i en eller anden grad. Slimhinderne bliver tørre og skeden kan vokse sammen, det skal forbygges ved hjælp at en stav, som jeg vil få udleveret…… lyder ikke særlig rart !!\nDet kommer tæt på nu……\nSkal starte behandling mandag d. 8-11. Jeg skal have stråler fra mandag til fredag og kemo om tirsdagen. Jeg skulle også have lavet et EKG og taget blodprøver, men der var kommet noget akut, så vi sad og ventede i 1 time og 20 minutter inden vi kom ind, så EKG og blodprøver er udsat til på torsdag.\nSygeplejersken som fremover vil blive ”min” sygeplejerske var rigtig sød, og kunne godt fornemme at jeg snart ikke kunne rumme mere for den dag, så hun stoppede og sagde at jeg ville få mere at vide på mandag. Og hun havde helt ret, jeg var fyldt op, og kunne ikke klare flere informationer.\nJeg fik indkaldelsesbrevene til mandag og torsdag og lidt andre papirer og derefter kørte vi hjem.\nJeg var langt nede og meget træt da vi kom hjem, og sov i 2½ time.\nHar bare SLET ikke lyst til at skal igennem det her !\nMin søster ringede til mig ved 20 tiden, og jeg fortalte hende at lige nu syntes jeg at det hele var rigtig rigtig svært…… Hun sagde at hun var meget\nked af at hun så var nødt til at fortælle mig endnu en dårlig nyhed………….\nMor havde i dag fået konstateret brystkræft.\nHvad sker der lige i vores familie…… ? Nu må det altså godt snart stoppe !!\nPludselig er jeg både patient og pårørende…….. !\nHun skal opereres på torsdag og have fjernet det ene bryst. Håber at de får det hele med på den måde, så hun slipper for efterbehandling.\nEn dejlig nyhed midt i al elendigheden er, at der i nat er gået 142.000,- ind på min konto fra min pensionskasse for kritisk sygdom.\nSelvom pengene ikke gør mig rask, er de alligevel dejlige at få, så vi kan forsøde tilværelsen en lille smule.\nTommy, Katja, Tanja og Steffen kom sidst på formiddagen, og jeg besluttede at forkæle os alle sammen lidt med mad fra Kineseren. Jeg inviterede min mor herud og vi havde en rigtig hyggelig aften.\nDet var SÅ hårdt at skulle fortælle børnene at mormor nu også havde fået kræft.\nHvor meget kan børn på 10 år rumme ?? Først deres mor og nu også deres mormor……..\nTanja blev også meget ked af det, kan næsten ikke bære at det hele er så svært for hende……\nMandag d. 1-11-10\nI dag har jeg været inde få lavet en MR scanning og en CT scanning.\nJeg skulle møde 9.15 og kom ind ved CT scanneren, fik lidt at vide om hvad der skulle ske og blev lagt tilrette på lejet, og var klar til at skulle scannes, da sygeplejersken pludselig kom i tanke om at…. Hov, jeg skulle da for resten lige drikke noget kontrast først og sidde i ½ time inden jeg skulle scannes.\nPå med tøjet igen og ud og sidde og drikke det der væmmelige stads… puha, det smager grimt !\nI mellemtiden fandt de så ud af at jeg kunne blive MRscannet først.\nScanneren larmede helt vildt…. Jeg havde hovedtelefoner på med høj musik i, men alligevel overdøvede scanneren musikken.\nBagefter blev jeg så CTscannet. Først fik jeg lavet nogle tusprikker 4 steder på kroppen, som bagefter blev tatoveret - så nu har jeg 4 små tatoveringsprikker som evigt minde om det her.\nPrikkerne skal være der så man kan indstille stråleapparatet præcis, så strålingen kommer samme sted hver gang. Derefter fik jeg sprøjtet noget kontrast ind i en åre i armen. Selve scanningen tog ikke ret lang tid.\nBagefter var vi til samtale med en læge og en sygeplejerske på Strålebehandling 12 - som bliver ”mit” rum.\nVi snakkede om tidspunkter, så vi selv kan sende drengene i skole om morgenen, og de fortalte igen om de bivirkninger der kan komme.\nVi har besluttet at jeg bliver derinde på patienthotellet fra mandag til onsdag, undtaget lige ved den første gang kemo. Vi tror det er den måde vi svigter drengene mindst. Jeg skal møde derinde kl. 7.30 og er først færdig ved 15-16 tiden om tirsdagen, og jeg er så bange for at jeg kun kommer hjem for at sove og så af sted igen næste dag. Når jeg bliver derinde kan Egon være der for dem om tirsdagen. Nogle tirsdage skal Egon spille kamp, og hvis jeg kommer med hjem, vil jeg stå med drengene alene, det er jeg bange for at jeg ikke kan klare.\nTror det er den rigtige beslutning, selvom jeg selvfølgelig helst ville med hjem hver dag.\nTirsdag d. 2-11-10\nEgon ringede til sagsbehandleren på kommunen i dag, fordi vi havde en aftale med ham om at han skulle komme på besøg mandag d. 8-11, men der skal jeg jo starte i behandling.\nHan var så grov og afvisende, han blev ved med at sige at der skulle være 37 timers plejebehov for at vi opfyldte betingelserne. Han spurgte om jeg havde behov for hjælp til at spise og drikke og få børstet tænder osv.\nHan var helt umulig at tale med…. Men vi kunne da godt prøve at sende en ansøgning, men han kunne jo ikke gå mod lovgivningen….\nOg at vi har et barn med ADHD havde intet med det her at gøre, sagde han.\nHan mente da sagtens at jeg selv kunne køre derind og hjem hver dag, sørge for at få drengene op og af sted hver morgen.\nVi bad om et andet møde i stedet for det planlagte, men det kunne absolut ikke lade sig gøre i denne uge. Vi kunne aftale en tid i næste uge - men for fanden, jeg skal jo på Riger hver dag fra på mandag !\nEgon ringede igen og bad om at tale med sagsbehandlerens overordnede, men hun sad i møde. Vi udfyldte ansøgningen og kørte op for at aflevere den og håbede på at hun så var færdig med sit møde…… og det var hun.\nHun var så sød og forstående, og undskyldte og kunne slet ikke forstå at den anden havde afvist os på den måde. Hun lovede at tale med ham, og gå videre med sagen. Det eneste jeg ikke kunne lide var at hun talte om aflastning til Simon eller hjælp udefra for at sende ham i skole om morgenen. Det vil vi under ingen omstændigheder være med til.\nKunne godt tænke mig at være en flue på væggen, når hun taler med ham.\nOnsdag d. 3-11-10\nDe ringede fra Rigshospitalet i dag, fordi ham sagsbehandleren havde kontaktet dem, for at forhøre sig ang. kørsel til behandling. Han mente at hvis jeg fik individuel kørsel, så kunne jeg godt selv klare at få drengene op og af sted og så tage af sted og komme hjem og tage mig af dem igen om eftermiddagen !!\nHan er da bare for meget…..\nTorsdag d. 4-11-10\nI dag har jeg været inde og få lavet EKG, taget blodprøver og få lavet en nyreundersøgelse.\nPå vej derind blev vi stoppet af politiet… øv surt. Egon fik et klip i kørekortet og en bøde på 1500,- for at køre for stærkt.\nJeg startede med at få taget en blodprøve og få sprøjtet noget radioaktivt stof ind i en blodåre i armen, derefter skulle jeg vente i 3 timer og 20 minutter og så have taget en blodprøve igen, for at se om nyrerne kan rense blodet som de skal.\nI ventetiden fik jeg lavet EKG og taget flere blodprøver. Vi fordrev tiden med at spise i ”Cafe Riget” og noget af tiden sad vi i hvilerummet.\nJeg måtte ikke ryge i de 3 timer og 20 minutter…… det var squ lang tid, når man bare sidder og venter.\nDa tiden var gået fik jeg igen taget en blodprøve, og så kunne vi køre hjem.\nSagsbehandleren fra kommunen ringede, tror squ han er lidt skizofren…. Det var i hvert fald en helt ”anden” person at tale med sagde Egon. Han er da godt vendt på en tallerken.\nHan sagde at Egon endelig ikke måtte gøre noget overilet og f.eks sige sit job op, og han kunne jo godt se at det var en hel familie der skulle fungere.\nSå nu tror jeg lidt på det igen. Vi vil høre fra dem snarest.\nMor er blevet opereret i dag. Hun skrev en sms til mig 14.30 at nu var det overstået og hun ville ringe senere. Hun ringede ved 18 tiden.\nDe havde inden sagt, at de mente at det hele kom væk ved operationen, og at det ikke havde bredt sig til lymferne. Men de har fjernet en lymfeknude i armhulen også, og hun skal have strålebehandling.\nSynes det hele er meget hårdt lige nu…..\nFredag d. 5-11-10\nDrengene fik lov at holde en fridag i dag. Vi har været nede og besøge min mor på sygehuset. Hun har det efter omstændighederne godt, men er selvfølgelig meget ked af at hun skal til at igennem 5 ugers strålebehandling. Hun kunne vælge mellem Rigshospitalet og Næstved, og har valgt Næstved, da det er meget tættere på.\nVi ved endnu ikke hvornår hun skal i gang.\nMandag d. 8-11-10\nSå kom dagen som jeg både har ventet og frygtet….. Det er på én måde godt at komme i gang - det skal jo overståes, men samtidig har jeg slet ikke lyst til at skulle i gang.\nStod op kl. 4.30. Jeg skulle møde til blodprøvetagning kl. 7.45. Men de havde ikke nogen bestilling på blodprøver på mig ! Helt over i ambulatoriet…. Hov de havde sørme da glemt at bestille dem…. Tilbage igen, og sad og ventede i ½ time. Lægesamtale kl. 9 færdig kl. 10. Vente igen, skulle have stråler kl. 11.35. Kl. 11.40 kom de og sagde at min stråleplan desværre ikke var færdig før kl. 15 ! Så kunne vi igen sidde og vente... i 3½ time.\nSikke en start !\nTil lægesamtalen spurgte lægen om vi vidste hvad præcist ham sagsbehandleren fra kommunen ville have at de skulle skrive eller ringe og fortælle ham, for de kunne ikke rigtig finde ud af hvad det var for nogle udtalelser han ville have, og han havde oven i købet talt med to forskellige derinde….. Uden at de helt forstod hvad han ville.\nVi kan heller ikke finde ud af hvad det er han vil have dem til at sige…..\nMen lægen tilbød at skrive til ham, at deres vurdering er at Egon skal have plejeorlov til at klare alle de praktiske ting omkring børn osv. fordi jeg vil være for træt og syg til at kunne klare noget af det.\nTirsdag d. 9-11-10\nIgen op kl. 4.30. Mødte på ambulatoriet kl. 7.30 til min første kemoterapi. Vi var 3 der skulle have næsten samme behandling. Vi sad i samme rum i hver sin lænestol med knapper på siden til at justere ryglænet.\nFik lagt drop, det drillede lidt, det lå ikke rigtigt, så hvis jeg rettede fingrene ud hold droppet op med at dryppe…..\nFørst blev der hængt 1 liter saltvand i dropstativet, da lidt af det var løbet ind, blev der sat ½ liter sukker vand op…. Av av.. Det gjorde ondt når det løb ind. Det var isende koldt og det spændte helt vildt i armen. Jeg fik en varmepude som armen blev pakket ind i, det hjalp lidt. Da det var løbet ind, blev saltvandet koblet til igen.\nI den tid skulle jeg tisse mindst 400 ml. før jeg måtte få kemoen.\nSå der var dømt tissekonkurrence… hvem nåede først de 400 ml ?\nSå fik jeg 1 liter kemo. Og igen skulle jeg så tisse 400 ml. fra kemoen blev sat til og frem…\nIgen vandt jeg…..\nSamlet vandt jeg suverænt….. med i alt over 1100 ml\nEfter kemoen fik jeg igen saltvand, 2 liter, og så var jeg endelig færdig kl. 14.30.\nDerefter var jeg nede og få stråler og bagefter tjekkede jeg ind på patienthotellet. Egon var kørt hjem ved middagstid.\nFørst på aftenen begyndte jeg at få kvalme. Kl. 19.30 gik jeg over i forhallen til sangaften med Georg Metz. Vi sang nogle sange fra højskolesangbogen og han talte lidt i mellem sangene. Det var meget hyggeligt og så gik tiden.\nDer sad en dame lige bag mig, med en sikkert, under normale omstændigheder, god parfume…… men føj hvor blev dårlig af den lugt.\nTorsdag d. 10-11-10\nEgon kom og hentede mig efter jeg havde fået stråler i går…. Åh hvor var der dejligt at komme hjem.\nI dag skulle jeg møde til stråler kl. 10.30\nPå vej derind ringede jeg til frisøren og fik en tid kl. 12.30, vil gerne klippes mens jeg endnu har overskuddet til det.\nKl. 9.50 ringede de fra strålehallen, og spurgte om jeg var på vej, ja vi var lige ankommet derind, så de bad mig komme derned, de ville gerne tale med mig. Jeg gik derned mens Egon ledte efter en P-plads….. Det er næsten umuligt at finde en plads på den tid af dagen.\nDe havde besluttet at ændre på min stråleplan. Der er 2 måder at give stråler på.\nIndtil nu havde jeg fået stråler i en jævn bue, hvor strålekanonen kørte fra den ene side til den anden og tilbage igen. Efter de første gange er der nogle fysikere der kigger på billederne af behandlingerne og beregner hvilken behandling der er bedst, og de havde så besluttet at min plan skulle ændres.\nFremover skal doseringen fordeles anderledes, således at strålekanonen starter i den ene side, giver stråler…… kører et stykke og giver stråler igen… i alt 5 stop.\nMen….. Planen var ikke færdig før kl. 13.\nVentetid igen….. Måtte ringe til frisøren og melde afbud - fik en ny tid i morgen.\nSagsbehandleren ringede til Egon i tirsdags og sagde at han ikke kunne få orlov, der var ingen mulighed for at vi kunne komme ind under §118. Han spurgte om Egon ville acceptere et mundligt afslag i telefonen, for så ville han bare skrive en notits i sagen om at vi var informeret. Nej, selvfølgelig ville han ikke det….. Han ville have det skriftligt og sagde at når afslaget kom, havde han i sinde at gå videre med det !\nOnsdag ringede han igen….. Nu havde de lige holdt visitationsmøde og Egon havde fået bevilget orlov……. For fanden hvor er han bare for meget den sagsbehandler - hvad fanden bilder han sig ind ?\nPå tirsdag skal han komme op på kommunen med en orlovsbevilling og en straffeattest.\nENDELIG lykkes det, det er squ ikke rimeligt at vi skulle kæmpe på den måde, og have de dyk hver gang den idiot ringer.\nMandag d. 15-11-10\nJeg har været meget træt og har haft kvalme siden i tirsdags, men i dag har jeg det faktisk meget godt.\nJeg er træt men har ikke kvalme hele tiden. Jeg fik kvalmestillende medicin direkte i droppet i tirsdags og to forskellige kvalmestilende piller som jeg skulle tage frem til fredag.\nDerudover har jeg nogle kvalmestillende piller jeg kan tage ved behov.\nEr begyndt at tage dem fast ½ time før jeg skal spise, de hjælper lidt, så jeg kan få lidt mad ned.\nOnsdag d. 17-11-10\nDa Egon kørte hjem i mandags sov jeg et par timer, og sov stort set hele aftenen, med det resultat at jeg ikke sov ret meget om natten.\nI går gik dagen jo med kemo. Åh hvor er den bare lang…. Igen havde de problemer med at få lagt drop, hun måtte stikke to gange inden det lykkes at få sat den i.\nDer gik kuk i tissekonkurrencen….. Susanne, som en af de andre hedder, kom til at tisse i mit bækken, så vi måtte starte forfra\nKl. 16 var jeg til foredrag på Rigshospitalets bibliotek med Jason Watt. Han fortalte om sin karriere som racerkører, ulykken og hans kamp for at vende tilbage til et liv som handicappet og hans comeback som racerkører. Det satte nogle tanker i gang, det var et rigtig godt foredrag. Jeg fik hans autograf til begge drengene.\nDe blev rigtig glade for dem da jeg kom hjem i dag… det er SÅ sejt synes de. De skal med i skole i morgen og vises frem.\nDer står til Simon og så hans autograf og et billede af ham og et ligeså til Tobias.\nSenere på aftenen begyndte jeg at få kvalme igen, og følte mig også lidt svimmel.\nSynes det var meget svært da jeg talte med Egon i telefonen for at sige godnat. På det tidspunkt synes jeg det var virkelig svært at være der alene, ville ønske han var ved mig.\nJeg gik i seng og sov lidt, men vågende og havde det rigtig skidt.\nSov ikke ret meget hele natten, havde høj feber og var svimmel, havde kvalme og frøs helt vildt. Havde det rigtig rigtig skidt og overvejede om jeg skulle ringe ned i receptionen eller over på afdelingen, men kunne ikke rigtig finde ud af noget som helst, lå med telefonen i hånden og tænkte at jeg skulle ringe et af stederne, men telefonnumrene stod på en seddel, som lå i min kuffert, og den kunne jeg slet ikke overskue at finde. Magtede heller ikke tanken om at jeg måske skulle flyttes fra patienthotellet og over på afdelingen midt om natten, så jeg holdt ud.\nI morges gik jeg ned i receptionen, hvor der altid sidder en sygeplejerske og fik målt min temperatur. Den var 38,9 - det er en ret høj morgentemperatur, og jeg er helt sikker på at den var meget højere om natten.\nFik at vide at temperaturen ikke må overstige 38,5 så skal jeg kontakte afdelingen…..\nKl. 8.30 gik jeg i strålehallen, havde det stadig skidt. De sendte mig bagefter op i ambulatoriet og tale med en læge. En urinprøve viste at jeg har noget infektion i blæren, det er det der giver mig feber. Så nu får jeg penicilin.\nDe spurgte om jeg havde mod på at tage hjem eller om jeg ville blive…. Jeg vil hjeeeem\nFredag d. 3-12-10\nJeg har ikke haft kræfter eller overskud til at få skrevet i dagbogen de sidste ca. 14 dage.\nAllerede onsdag aften d. 17-11 fik jeg det meget bedre, og hele torsdagen havde jeg det også fint. Men natten til fredag fik jeg igen høj feber, og havde det rigtig skidt.\nSimon og Tobias holdt fri fra skole for at komme med ind og se strålekanonen, for at afmystifisere det hele lidt for dem.\nEfter jeg havde fået stråler, gik jeg op i ambulatoriet, hvor de besluttede at jeg skulle indlægges. Det var lidt uheldigt at det lige var dén dag drengene var med derinde, at jeg var så dårlig. Egon og drengene kørte hjem, og jeg blev kørt op på Onkologisk afdeling.\nEgon kom igen om aftenen med nogle forskellige ting til mig. Vi så Vild med dans, dvs jeg sov nok det meste af tiden, havde det bare skidt.\nIgen om natten havde jeg 40 i feber og sov stort set ikke.\nDer lå en gammel, senil, syg og meget belastende dame i sengen overfor mig. Hun sov det meste af dagen og lå og råbte på mig hele natten… hjæææælp mig… vil du ikke godt hjælpe mig ? Det var jo synd for hende, men hold op hvor var det belastende. Jeg talte med sygepljerkserne om det og efter to nætter fik jeg lov at sove på en anden stue. Mandag blev hun flyttet til et andet sted.\nOm lørdagen kom Egon, drengnene, Karin, Kasper, Rita og Malthe på besøg, de var rigtig dejligt at se dem. Vi gik ned i forhallen og sad og hyggede lidt. Jeg havde det ikke godt, og det var meget trættende at gå så langt.\nKan ikke helt skille dagene ad, men tror det var om lørdagen jeg startede på at få antibiotika i drop 4 gange i døgnet. om dagen havde ikke så høj feber , men midt på aftenen steg den og resten af aftenen og natten havde jeg omkring 40 i feber.\nJeg fik lagt et drop fredag eftermiddag, da jeg blev indlagt, og allerede lørdag nat virkede det ikke mere, så jeg måtte have lagt et nyt. Sygeplersken stak flere gange uden held, og kaldte en læge. Hun stak også flere gange inden det lykkes at få lagt et nyt drop.\nOm mandagen besluttede de at lægge et permanent drop. Jeg var meget nervøs for at få det lagt, det lød ikke særligt rart, men på lang sigt kunne jeg jo godt se at det er nødvendigt, når de ikke kan stikke i mig.\nMandag aften var jeg nede i anæstesiafdelingen og få lagt droppet ind. Narkoselægen lagde først et almindeligt drop i albuebøjningen på venstre arm. Derefter førte han ståltråd ind i åren, hvorefter han førte en tynd slange ind ved hjælp af ståltråden, og ståltråden blev så hevet ud igen. Slangen er 50 cm lang og går fra armen og helt ind omkring hjertet.\nLægen gav sig meget god tid og fortalte og forklarede hele tiden hvad hen gjorde. Det gjorde faktisk mindre ondt, end at få lagt et almindeligt drop - når det lykkes !\nSå nu har jeg indbygget ”Tappehane”. ;)\nEfter nogle dage faldt feberen, men så stødte der andre ting til.\nOm tirsdagen fik jeg kemo, og sidst på dagen blev jeg rigtig syg, jeg frøs helt vildt, men havde ikke særlig meget feber.\nJeg fik taget blodprøver flere gange om dagen og de fandt ud af at jeg manglede Kalium, som jeg fik som piller, senere manglede jeg Magnesium og mit blodtryk faldt. Jeg fik en potion blod og fik Magsesium i drop i 9 timer.\nMens jeg fik det, var jeg træt træt træt, jeg faldt i søvn hele tiden - selv imens jeg talte med en sygeplejerske.\nJeg havde ondt i mine ben og arme, kunne ikke stå eller sidde, det gik nogenlunde når bare jeg var i bevægelse. De kunne ikke finde ud af hvad det kom af. Nogle dage efter kom der en fysioterapeut og viste mig nogle øvelser som jeg kunne lave. Det hjalp lidt, men det forsvandt ikke helt.\nHavde ellers håbet på at komme hjem om onsdagen, men fordi jeg blev så syg af kemoen kunne jeg ikke komme hjem. De sagde jeg kunne tage hjem og komme igen om aftenen, fordi vi var inviteret til 40 års fødselsdag hos en fra dartklubben, men jeg blev mere og mere dårlig, så det kunne jeg ikke alligevel.\nEfter nogle dage fik jeg en allergisk reaktion, jeg var rødspættet over det meste af kroppen, mest på arme og ben. De mente at det var antibiotikaen jeg ikke kunne tåle, så jeg begyndte på en anden slags. Jeg fik også antibiotika som piller.\nI det hele taget fik jeg rigtig mange piller - nogle dage var jeg oppe på ca. 30 piller.\nEgon var inde og besøge mig hver dag, nogle gange var drengene med og en dag havde han min mor med derind.\nTommy, Tanja og Steffen var også inde og besøge mig en af dagene.\nLørdagen efter, altså en uge og en dag efter jeg blev indlagt, var mine infektionstal så fine at jeg kunne blive fri af droppet og få antibiotika i pilleform i stedet. Vi ventede hele dagen på at få svaret på blodprøverne, først kl. 19 kunne vi køre hjemad.\nHerhjemme lå jeg på en madras i stuen og sov det meste af tiden indtil tirsdag, så begynte jeg at få det lidt bedre.\nJeg skulle ikke have kemo i denne uge fordi jeg blev så syg sidst, ved endu ikke om jeg skal have kemo på tirsdag, det kommer an på blodprøverne og hvordan jeg har det. Hvis jeg skal, bliver det en mindre dosis. Jeg er SÅ bange for at blive så syg igen.\nI går torsdag skulle jeg have taget blodprøver. På afdelingen hvor jeg var indlagt sagde de, at det skulle de gøre i ambulatoriet, fordi jeg har det permanente drop, så de bare kan trække dem derfra. Men på ambulatoriet sagde de at jeg bare skulle gå ned og få taget dem på normal vis. Jeg sagde til dem at det troede jeg ikke de kunne, fordi den eneste åre de plejer at kunne tage blodprøver fra, er den hvor droppet sidder…… jo jo, de finder bare en anden åre sagde de.\nVi sad og ventede ved blodprøvetagningen i 1½ time, kun for at blive stukket flere gange uden held. Til sidst opgav de og sendte mig op på afdelingen, hvor det tog max 10 minutter at trække dem fra droppet.\nSygeplejersken på afdelingen ville ringe ned i ambulatoriet og sige til dem at fremover skal de tage blodprøver på mig.\nJeg har fået forbrændinger pga strålerne, imellem yderste og inderste skamlæbe i den ene side….. Av av av, hvor det svider. De sidste dage har jeg smurt med zinksalve, uden resultat. I dag fik jeg noget binyrebarhormon salve som jeg skal smøre med 2 gange om dagen. Hold op hvor det sved og gjorde ondt, at smøre det på - håber det hurtigt hjælper.\nHar også fået diaré som jeg spiser Stoppiller for, og det svider når jeg tisser.\nAlt sammen helt normale bibirkninger, men bestemt ikke rare !\nAlt smager stærkt og jeg har ingen appetit, jeg har tabt ca. 6 kg.\nJeg er absolut ikke frisk men jeg har det meget bedre - og nu er det weekend !!\nSøndag d. 12-12-10\nSå gik der igen over en uge, hvor kræfterne og overskuddet ikke har været der, til at få skrevet.\nSidste lørdag fik jeg feber igen, havde omkring 38 det meste af dagen og aftenen. Jeg tissede hele tiden, og kun en lille smule ad gangen og det sved, så jeg mistænkte selv en blærebetændelse igen.\nFørst på natten ringede Egon ind og talte med dem på Riget, de sagde vi skulle ringe efter lægevagten. Lægevagten kom ved 2.30 tiden og testede en urinprøve, men der var ikke betændelse. Hun mente at det var bivirkninger fra strålerne.\nSøndag var jeg feberfri, men havde stadig ondt. Derudover har jeg fået et slemt udbrud af hærmorider…… det gør SÅ ondt.\nMandag morgen kom vi for sent af sted, fordi jeg rendte i pendulfart på toilettet i 1½ time, og to gange nåede jeg slet ikke derud inden det gik galt. Jeg var nødt til at tage en Stoppille, så vi kunne køre ind på Riget. Havde ellers slet ikke lyst til at det skulle blive mere fast, for så gør det endnu mere ondt at komme af med.\nHar det så skidt med at børnene skal se mig sådan.\nJeg fik taget blodprøver og var til lægesamtale. Fik testet urinen igen og der var infektion i blæren igen. Jeg fik en masse forskelligt medicin…. Penicilin, noget for svamp i munden, noget for, for lidt salt i blodet, stikpiller mod hærmorider og mere salve til at smøre forbrændingerne med.\nDe sagde til mig at jeg absolut ikke må tabe mig mere, jeg ligger lige på grænsen til at de vil give mig sondemad.\nJeg fik nolge smagsprøver af proteindrik med hjem, og en resept, så jeg kan købe nogle når jeg finder ud af om der er nogle af dem jeg kan lide.\nKan slet ikke holde ud at sidde, så ligger på min madras på gulvet det meste af tiden.\nOnsdag var jeg inde og få udvenlige stråler for sidste gang….. Dejligt ! De havde sat et lille flag op ved strålekanonen. Bagefter var jeg oppe og få skiftet plaster på min longline (Droppet der sidder i armen)\nKan ikke forstå hvorfor det skal være SÅ hårdt for mig, at jeg skal have alle de bivirkninger, og jeg skal have det så skidt hele tiden - sover utrolig meget og har bare ingen kræfter til noget som helst… ligger bare.\nNogle gange nager frygten helt vildt……. Kommer jeg igennem det her ?\nFik en tudetur en af dagene… bare græd og græd. Jeg vidste ikke hvorfor - kunne bare ikke stoppe igen.\nTorsdag aften kom Kenneth og Helle, de er taget hjem i dag. Fredag havde Tommy fødselsdag, mormor var her og spise og resten af aftenen havde jeg det faktisk ret godt, kunne holde til at sidde en del oppe. De andre spillede kort, så mor og jeg fik en rigtig god snak, det var rigtig hyggeligt.\nHåbede at resten af weekenden ville blive lige sådan, men allerede om natten fik jeg det skidt igen og har bare ligget det meste af weekenden.\nBliver så træt af at ligge - men kan heller ikke holde ud at sidde ret længe af gangen.\nJeg har fået flere steder med forbrændinger, og hærmoriderne er ikke blevet bedre, selvom jeg får stikpiller mod det.\nHver gang jeg har været på toilettet, må jeg ligge i min seng et stykke tid, inden jeg igen kan holde til at gå ind i stuen. I formiddag lå jeg på madrassen i stuen og pludselig kom det bare….. Kunne slet ikke mærke det inden…. Hvor er det altså bare ydmygende at skide i bukserne, og Egon må hjælpe mig med at få skiftet……. Han tager det hele i stiv arm - hvor er jeg heldig at have sådan en sød, god og dejlig mand.\nSpiser stadig ikke ret meget, men drikker nogle af de proteindrik.\nFredag talte jeg i telefon med en diatist fra Riget, som sagde at jeg skulle drikke 3 proteindrik om dagen og spise yougurt udover de almindelige måltider, hvor jeg ikke spiser ret meget.\nJeg har tabt 8½ kg nu.\nMandag d. 20-12-10\nSidste mandag aften havde vi julehygge i dartklubben, med gløgg og æbleskiver. Det gik meget godt med at sidde og være med, var kun inde og ligge en enkelt gang i løbet af aftenen.\nTirsdag skulle jeg indlægges og have indvendige stråler om onsdagen.\nEgon kørte hjem ved 14 tiden, efter vi havde talt med en sygeplejerske, en læge og en narkoselæge.\nOm aftenen inden jeg skulle i seng fik jeg et laument, fordi jeg hele onsdagen skulle ligge uden at måtte stå op….. Det gjorde vildt ondt pga. hærmoriderne.\nJeg blev hentet kl 10.20 onsdag formiddag og kørt ned til narkose. Jeg fik først en rygmarvsbedøvelse og derefter fik jeg narkose. Jeg fik lagt karteter og sat et ”rør” op i livmoderhalsen som jeg skulle have strålerne igennem.\nDa jeg vågnede af narkosen havde jeg ondt og påtalte det med samme - men det tog de sig ikke af. Jeg blev kørt ned til MR-scanneren, hvor jeg skulle scannes for at se om ”røret” lå som det skulle.\nJeg havde så stærke smerter at de måtte tilkalde en sygeplejerske fra afdelingen som kom og gav mig morfin. Rygmarvsbedøvelsen virkede ikke, den skulle ellers have holdt mig smertefri 5-6 timer.\nEfter morfinen havde virket lidt blev jeg scannet, og derefter kørt op på afdeligen hvor jeg skulle have de indvendige stråler.\nJeg kom i gang med strålerne kl 12.45.\nDet var 10 meget meget hårde timer.\nJeg skulle ligge stille på ryggen hele tiden, det gjorde ondt i ryggen og i underlivet og jeg kunne slet ikke slappe af. Havde håbet at jeg kunne sove eller bare døse lidt noget af tiden, men det kunne jeg slet ikke.Jeg fik alt det morfin og stesolid som jeg måtte få hele dagen.\nJeg fik stråler i 35 minutter og så var der pause i 25 minutter. I hver pause kom sygeplejerskerne ind til mig. Jeg kunne ikke følge med tiden, så jeg ringede efter dem flere gange mens jeg fik stråler og der må ingen komme ind i lokalet til mig. Jeg lånte et ur af en af sygeplejerskerne så jeg kunne følge med i hvornår jeg fik stråler og hvornår der var pause.\nPå et tidspunkt fik jeg lagt puder under knæene og et håndklæde i ryggen - men det hjalp ikke ret længe. Det var SÅ hårdt for ryggen.\nJeg måtte ikke få hverken noget at spise eller drikke, men fik nogle ”skumgummipinde” som jeg kunne væde læberne med og de sidste par timer fik jeg også isterninger.\nKl. 22.45 var jeg endelig færdig - jeg fik fjenet karteteret og ”røret” fra livmoderen… det gjorde sindsygt ondt, men var heldigvis huritgt overstået. Hold op hvor var det svært at rette sig ud efter at have ligget på ryggen så længe. Sad i en stol med varme i lænden et sykke tid inden jeg kunne bevæge mig lidt rundt igen.\nJeg havde ondt i ryggen i flere dagen efter.\nTorsdag kom Egon og hentede mig og vi kørte hjem ved middagstid, efter jeg var blevet undersøgt af en læge.\nResten af dagen og aftenen havde jeg det faktisk ret godt og sad en del oppe. Men fredag og lørdag havde jeg ondt og sov det meste af tiden.\nSøndag var Kim, Lene, Pia, Claus og mor her. De kom med gløgg og æbleskeiver, så vi ikke skulle tænke på noget af det. Jeg havde det heldigvis rigtig godt og kunne sidde meget oppe. Det var en rigtig hyggelig eftermiddag. Da de var kørt var jeg træt og sov et par timer.\nOm aftenen havde jeg det igen godt og kunne sidde en del oppe.\nI dag har jeg så sovet det meste af dagen, men har siddet oppe næsten hele aftenen.\nI morgen skal jeg igen indlægges. Jeg gruer for på onsdag hvor jeg skal igennem samme omgang som i sidste uge.\nDet skal bare overståes nu !\nSøndag d. 26-12-11\nI tirsdags blev jeg igen indlagt for at få indvendige stråler om onsdagen. Jeg var meget nervøs, men samtidig havde jeg det også sådan, at nu skal det bare overståes… det er sidste gang.. Så er det slut.\nDer var sat et lille flag ind på min stue, fordi det var min sidste indlæggelse og behandling.\nOnsdagen gik heldigvis meget nemmere end sidst. Rygmarvsbedøvelsen virkede som den skulle, og jeg havde fået en anden madras at ligge på. Den var rigtig god.\nPia og Maria kom og besøgte mig, Maria skulle til samtale derinde ang. behandling i trykkammer. De kom lige inden jeg startede strålebehandlingen.\nDe havde en lille bamse med til mig - som nu hænger i forruden af vores bil\nJeg fik stråler i 21 minutter og så var der pause i ca. 35 miutter. I pauserne kom Pia og Maria ind til mig. Det var rigtig hyggeligt med selskab, tiden føltes ikke nær så lang. Mens jeg fik stråler småsov jeg lidt.\nPia og Maria kørte hjem da jeg skulle have 5. gang stråler.\nSelvfølgelig er 10 timer lang tid, men de gik meget meget nemmere end sidste gang - så det var til at holde ud.\nEgon, Tommy og Steffen kom og hentede mig torsdag formiddag. Det var en skøn fornemmelse at sige farvel til personalet og vide at nu er jeg færdig med behandlingerne.\nOm aftenen kom Kenneth og Sus, jeg havde lidt ondt og var træt, men ellers okay.\nD. 24. var min hidtil bedste dag, jeg var kun lige inde og sove et par timer om eftermiddagen ellers sad jeg oppe hele dagen og aftenen. Det var en rigtig hyggelig juleaften og jeg er så taknemmelig for at jeg havde det så godt, at jeg kunne sidde oppe og være med.\nSå sov jeg til gengæld også hele 1. juledag.\nI dag har jeg det bedre igen. Vi har hygget og spillet Wii.\nLørdag d. 1-1-11\nD. 27. Og 28. Havde jeg det igen skidt og sov rigtig meget.\nD. 29. Havde vi besøg af Maria, Malene, Magnus og mor. De kom ved 11 tiden og kørte hjem ved 14.30 tiden. Det var rigtig hyggeligt, men jeg var meget træt da de var kørt.\nD. 31. havde jeg fødselsdagsgæster til morgenkaffe, det gik fint med at sidde oppe, men da gæsterne var kørt ved 12.30 tiden var jeg træt. Jeg sov indtil kl. 15 hvor Karin, Kasper og børnene kom.\nOm aftenen holdt vi nytår her, sammen med alle ungerne, Susanne, Steen, Ulla og Frank. Vi sad i dartrummet og spiste, og jeg var med i det omfang jeg kunne klare. Jeg var inde og sidde og ligge i sofaen nogle gange i løbet af aftenen.\nJeg havde godt nok aldrig troet at jeg skulle fejre en nytårsaften på vand og cola ;o)\nDa rådhusklokkerne lød, og vi ønskede hinanden godt nytår, var det anderledes end det plejer at være….. Alle ønskede et godt... og bedre år end det foregående.\nDejligt at fornemme at de alle sammen tænkte på mig i det øjeblik. Og jeg havde det også selv sådan at.. Ja, NU skal det bare gå fremad og det nye år bliver starten på noget godt.\nMandag d. 17-1-11\nSå er hverdagen startet igen, Egon er begyndt på arbejde i dag.\nTiden siden nytår har svinget meget. Det er stille og roligt gået fremad, jeg føler kræfterne er ved at vende tilbage, appetitten er blevet bedre, forbrændingerne er næsten helet og jeg sover heller ikke så meget mere.\nMen min mave driller en del, enten er det helt hårdt eller også er det så tyndt som vand. Jeg har forsøgt med laktulose og movicol, men kan ikke få det reguleret rigtigt. Har mange mavesmerter. Jeg har tabt godt 10 kg.\nJeg er kommet i kunstig overgangsalder og lider meget af hedeture… puha det er slemt.\nI tirsdags var jeg hos lægen hvor jeg fik Laxoberaldråber for at få gang i maven og så fik jeg nogle piller mod hedeure. Men der går 2-4 uger inden virkningen indtræder, håber de snart begynder at hjælpe.\nJeg har en frygtelig uro i mine ben om natten, flere nætter har jeg stort set ikke sovet.\nHumøret svinger selvfølgelig i takt med hvordan jeg har det. Det er så deprimerende, at bedst som man tror, at nu går det fremad, så kommer der nye problemer til… maven som ikke vil fungere, hedeturene, uroen i benene.\nMen alt i alt har det meget bedre, jeg har flere gode dage end dårlige nu.\nJeg er begyndt at gå nogle småture, det er dejligt at komme lidt ud.\nNår jeg tænker tilbage på hele forløbet, er tiden faktisk gået stærkt. Det har været MEGET hårdere end jeg havde forestillet mig. Tror det er meget godt at man ikke inden, ved HVOR hårdt det er.\nJeg har fået et hav af blomster fra nær og fjern igennem forløbet.\nAf en kollega fik jeg en lille hvid engel, den skulle være min skytsengel, en rigtig sød tanke…. Den fik straks plads ved siden af billedet af far, der synes jeg den passer så godt.\nMin veninde Susanne har været uvurderlig, hun har jævnligt kommet på besøg og hun har taget sig af drengene. De har været til julemansdsløb sammen med hende, de har været oppe og bage en dag og en anden dag lavede hun juledekorationer sammen med dem. Jeg er så taknemmelig over at hun har gjort disse ting, i en tid hvor vores overskud har været for lavt til at gøre noget for dem.\nOg Egon….. Kan SLET ikke beskrive hvor meget det har betydet for mig at han har været der HELE tiden. Han har været en ubeskrivelig støtte !\nD. 22 Marts skal jeg til kontrol….. Der er godt nok længe til.\nAntal besøg: 14667


Jess Thorup løftede pegefingeren: 'Det sker ikke igen' | BT Superligaen - www.bt.dk\n4. maj 2021 - 8:11\nJess Thorup løftede pegefingeren: 'Det sker ikke igen'\nDet var hans første kamp med mange fans i Parken som træner for FC København, og det blev en dramatisk en af slagsen for Jess Thorup.\nDerfor måtte han også lige få slukket musikanlægget, da han trådte ind i omklædningsrummet til en flok glade spillere, der godt nok var foran 3-0 i pausen, men endte med at kæmpe en 3-2-sejr hjem over AGF.\nVar det lettede spillere, du kom ned til?\n»Nej, de var sindssygt begejstrede. Jeg tror, at det var træneren, der lige løftede en pegefinger og sagde, at vi skulle glæde os over det, men det var også en advarsel om, at det ikke skal ske igen. Det skal vi gøre bedre. Og da det så var sagt, sagde jeg til dem, at de godt kunne tænde musikken igen og glæde sig over det,« siger Jess Thorup.\nHar I fået sat AGF af nu?\n»Jo, men prøv at høre her. Folk sagde til os, efter vi tabte i Midtjylland, at nu er løbet kørt, og I er færdige. 'Nu kan I begynde at kigge efter…'«\nDet sagde du også selv…\nJa, det sagde jeg. Der skulle vi til at forsvare fjerdepladsen, og Midtjylland var mester. Nu har vi vundet to i streg, og det hold, der kan sætte nogle ting sammen, rykker ind på de andre, fordi vi møder hinanden på kryds og tværs, og alle tager point fra hinanden. Vi skal holde snuden i sporet, og der er 12 mere at spille om. Vi kommer selv til at møde nogle af vores nærmeste konkurrenter - blandt andre Brøndby, så intet er afgjort endnu.«\nHvordan var din første kamp med tilskuere i Parken?\n»Jeg gik til stadion i dag gennem Fælledparken, og jeg kunne godt mærke, at jeg havde en speciel lille fornemmelse i maven af, at jeg skulle ind og møde fansene for første gang. Jeg synes, at det var en fed fornemmelse med den måde, de bakkede os op med stemning og musik og sang.«\nTog de godt imod dig?\n»Jeg ved ikke, om de tog godt imod mig. De tog godt imod holdet. Det var ligesom, når man ikke havde set sin kæreste eller kone i lang tid. Pludselig var vi der sammen, så vi skulle lige føle hinanden lidt an,« siger Thorup.\nFC København er med sejren i Parken nu fire point efter Brøndby på den andenplads, der giver adgang til at spille om en plads i Champions League.


Home Spotkursus i egen forening\nPraktiske oplysninger\tSøndag, 22. februar 2009 16:52\tsystemadministrator\tDet er ganske gratis, hvis din forening er fra Århus kommune og medlem af enten Århus Ungdommens Fællesråd, Idrætssamvirket Århus eller DGI Østjylland.I skal blot sørge for min. 12 deltagere, lokale og forplejning. Så sørger vi for veluddannede undervisere, med en bred foreningserfaring og kursushæfter til alle deltagere. Hvis du vil vide mere så kontakt en af partnerforeningerne HER\nForældre med i foreningen\tSøndag, 22. februar 2009 16:49\tsystemadministrator\tKurset har til formål at hjælpe foreninger med involvering af forældre. Dels ved at give et indblik i motivation til frivilligt arbejde, dels ved at give et billede af forskellige niveauer for involvering og dels ved at skitsere en proces for at få forældre med i foreningen.Kurset sigter bredt på involvering af forældre i alle typer af foreninger. Kurset er rettet mod foreningsledere, trænere, instruktører og andre frivillige i foreningslivet. Kursushæftet kan også bruges på et møde, hvor bestyrelsen har forældreinvolvering på dagsordenen.\nUnge med i foreningen\tSøndag, 22. februar 2009 16:48\tsystemadministrator\tKurset har til formål at hjælpe foreninger med at håndtere udfordringen at kombinere unge med foreninger og frivilligt arbejde. Dels ved at give et grundlag for at forstå de unge og deres relation til foreningslivet, dels ved at skitsere en proces for at få unge med til at tage initiativ og ansvar i foreningen.Kurset kræver deltagelse af såvel voksne som unge. Kursushæftet kan også bruges på et møde mellem bestyrelsen og de unge i foreningen.\nFlere med i foreningen\tSøndag, 22. februar 2009 16:46\tsystemadministrator\tKurset har til formål at hjælpe foreningerne med at sætte fokus på rekruttering af frivillige og giver nogle bud på, hvordan arbejdet med at skaffe flere frivillige kan gribes an. Kurset er rettet mod foreningsledere, trænere, instruktører og andre frivillige i foreningslivet. Kursushæftet kan også anvendes, når I selv sætter rekruttering på dagsordenen. Læs hæftet sammen og løs opgaverne undervejs.\nForsidenKurser 2013Spotkursus i egen foreningPartnereNyhedsarkiv\t<< Juli 2012 >>\n3031 Sport og Fritid // Idrætssamvirket // DGI Østjylland // ÅUF Copyright © 2013 Århus i Forening. Alle rettigheder reserveret.


Mayonnaise - GOURMETKONGEN\nNext: Osteiskage med daim og digestive\nPrevious: Velkommen til Gourmetkongen\nMayonnaise – er nu ikke så slem igen at røre! Men du kan sagtens smadre den så den skiller, selv om det burde være ret så svært, hvis man spørger eksperter.\n3 deciliter vindruekerneolie\nSalt, mere end man skulle tro\nMayonnaise handler meget om temperatur og tempo. Når det en yderst sjælden gang går galt, har det som regel med én eller begge dele at gøre. Sørg for at dine ingredienser har nogenlunde samme temperatur. Ikke en iskold æggeblomme til en olie, der har stuetemperatur. Så kan det skille.\nOlien: en smagsneutral olie er bedst. Vindruekerneolie, majsolie, jordnøddeolie og rapsolie er gode til mayonnaise. Døm selv.\nPisk alle ingredienser undtagen olien sammen i skålen helst med et piskeris. Tilsæt nu et par dråber olie, mens du pisker hele tiden. Så en teskefuld olie mere. Og en til. Olien skal gå i forbindelse med æggene, og det bør den gøre relativt hurtigt og synligt. Så kan man tilsætte olien i en tynd stråle – lidt ad gangen.\nNår mayonnaisen begynder at tykne, kan man tilsætte større og større mængder olie. Jo mere olie, jo tykkere mayo. Man kan efter sigende komme olie i mayoen, indtil at den når en fedtprocent på 85. Stop når du synes, den har en delikat konsistens.\nSæt smag på: Mayonnaise er en grundtilberedning, der kan tilsmages på uendelig mange måder: hvidløg, chili, wasabi, paprika, urter etc. Den kan også med fordel lettes med drænet yoghurt eller andre surmælksprodukter. Er den blevet for tyk, kan man endda give den en anelse vand – det skiller den ikke af meget om temperatur og tempo. Når det en yderst sjælden gang går galt, har det som regel med én eller begge dele at gøre. Sørg for at dine ingredienser har nogenlunde samme temperatur. Ikke en iskold æggeblomme til en olie, der har stuetemperatur. Så kan det skille.\nSæt smag på: Mayonnaise er en grundtilberedning, der kan tilsmages på uendelig mange måder: hvidløg, chili, wasabi, paprika, urter etc. Den kan også med fordel lettes med drænet yoghurt eller andre surmælksprodukter. Er den blevet for tyk, kan man endda give den en anelse vand – det skiller den ikke af.\nJeg lavede en baconmayo, hvor jeg stegte bacon og tilsatte fedtet for at give baconsmagen. Det var ikke helt nok, så jeg hakkede også lidt af det sprødestes bacon. Desværre skilte mayonnaisen da jeg dagen efter tig den ud af køleskabet til brug. Jeg har endnu ikke fundet den præcise årsag – men temperaturen har helt sikkert en rolle. Smagen fejlede der dig ikke noget med.\n27. januar 2013 Lasse Bo Wamsler Mayonnaise\n0 comments on “Mayonnaise”Add yours →


Forhudsamputation: Religionsfriheden stopper, hvor rettigheder bliver krænket - Etik.dk\nForhudsamputation: Religionsfriheden stopper, hvor rettigheder bliver krænket\nDer var en høj grad af disciplin i skolen i 1950?erne -- dette foto er fra en landsbyskole i Thyborøn i 1951 -- og eleverne blev undervist ved skolepulte med plads til blyanter, penne og blækhus. -- Foto: .\n7. februar 2013, kl. 0:01\nMED AFSTEMNING Forhudsomskæring er uoprettelig kønslemlæstelse. Det skriver overlæge, Morten Frisch i et et debatindlæg\nI aften genstarter Trykkefrihedsselskabet debatten om amputation af forsvarsløse smådrenges penisforhud.\nNormalt omtales denne følsomhedsnedsættende operation med det bagatelliserende og ret intetsigende ord omskæring, men da der ikke er tale om omskæring, men afskæring benytter jeg i det følgende det lægefaglige ord herfor, nemlig amputation, som mere præcist beskriver, hvad der sker med forhuden.\nOplægsholderne ved aftenens debat er overrabbiner Bent Lexner, kronikør Leo Milgrom, teolog Katrine Winkel Holm, økonom Torben Mark Pedersen og så mig selv. Når debatten dukker op igen allerede nu, kun få måneder efter sidste bølge, er det, fordi forhudsamputation efter en nutidig betragtning udgør en alvorlig krænkelse af drenges basale ret til kropslig integritet og beskyttelse mod overgreb.\nDer er ikke tale om et uskyldigt niv i tissemanden eller fjernelse af en lille flap hud. Men om amputation af en integreret del af intakte drenges og kommende mænds kønsorganer og seksualitet.Spørg din forhudsintakte lillebror, ven, mand eller nabo, hvis du er i tvivl.\nJeg ser frem til i aften at debattere med Bent Lexner, for overrabbineren trak sig desværre fra sommerens drengeomskæringsdebat, aftenen inden han skulle have mødt mig i DR Deadline. Der skulle han have stået på mål for de grovheder, han indtil da havde udtalt til medierne om mig og min omskæringsundersøgelse, som viser en betydelig overhyppighed af seksuelle problemer hos omskårne mænd og deres partnere.\nJeg glæder mig også til at høre Katrine Winkel Holm uddybe sin udtalelse (I Jyllands-Posten den 1. august 2012) om, at befolkningens og politikernes støt stigende opbakning til et stop for rituel forhudsamputation på umyndige drenge er et udtryk for en uigennemtænkt, men ellers ret forståelig aversion mod muslimer og deres religiøse skikke.\nSTORT TEMA: Omskæring\nJeg kender ikke ét eneste menneske, for hvem dette er begrundelsen. Tværtimod handler det om at sikre alle drengebørn samme basale rettigheder, så de selv på et tidspunkt kan vælge, når de er blevet store nok.\nNogle debattører har udlagt mit forsvar for pigers og drenges ret til kropslig og seksuel integritet som foragt for forældres religionsfrihed. Dette er noget vrøvl. Jeg nærer stor respekt for Grundlovens ord om religionsfrihed, men der er andre væsentlige hensyn, som jeg også lægger vægt på. Blandt andet børns selvfølgelige og konventionssikrede ret til beskyttelse mod krænkelser og overgreb, som udgør en reel risiko for deres helbred (FNs Børnekonvention, artikel 24, stk. 3).\nLÆS OGSÅ: Lægeforeningen vil ikke have forbud mod omskæring\nEfter min mening går grænsen for religionsfrihed lige dér, hvor andre menneskers rettigheder bliver krænket. Vore børn er ikke vores ejendom, som vi kan skalte og valte med efter forgodtbefindende. Deres rettigheder skal respekteres på lige fod med alle andre menneskers.\nRevselsesretten blev afskaffet i 1997. Som borgere i Danmark forventes vi at reagere kraftigt, når vi bliver vidne til grove korporlige overgreb på børn. En mand, som slår sin søn på gaden, skal vi om muligt få til at stoppe overgrebet. Hvis han ikke stopper, skal vi melde ham til politiet.\nEn anden mand kan derimod uhindret tage sin søn til lægen og uden sønnens accept bede lægen om at fiksere drengen og amputere det følsomste sted på hele hans lille drengekrop, uden at det efter gældende dansk retspraksis vil kunne føre til dom for vold eller grov legemsbeskadigelse.\nLovgivningen værner danske børn mod lussinger og blå mærker, mens hundredvis af drenge hvert år udsættes for uoprettelig kønslemlæstelse med afsæt i forældres religion eller traditioner eller omskæringsindustriens pinagtigt hullede medicinske begrundelser.\nDer bør kunne skaffes bred politisk konsensus om, at der ikke er tale om en behandlingskrævende abnormitet, når drenge fødes med forhud på penis. Forhuden har flere vigtige funktioner, herunder at beskytte drengens penishoved mod rifter og sår og at give ham selv og kommende partnere optimale muligheder for nydelsesfulde seksuelle oplevelser.\nLÆS OGSÅ: Omskæring bliver et menneskeretsspørgsmål\nSiden Jesu tid har jødiske autoriteter vidst, at omskæring nedsætter den seksuelle nydelse. Ikke som nogen uønsket bivirkning, men tværtimod som ét af de centrale og åbent udtalte formål med at lade drenge omskære. At der var tale om bevidst kønslemlæstelse, eller mutilering, lagde man slet ikke skjul på dengang.\nTiden er moden til at sikre alle danske børn, både piger og drenge, retten til at vokse op i tryg forvisning om, at ingen har fjernet noget fra deres krop. Undtagen, naturligvis, i de få tilfælde, hvor der foreligger en legitim helbredsmæssig grund til det, og hvor operationen foretages af en kirurgisk kompetent læge under sterile operationsforhold og med nødvendig, tilstrækkelig og tidssvarende smertelindring.\nRituel omskæring på raske børn opfylder naturligvis ikke dette helbredskriterium. Derfor bør vi i retsstaten Danmark gå forrest i bestræbelserne på at indføje børns allerede konventionssikrede rettigheder i vor lovgivning og sætte en nedre aldersgrænse for denne type operationer.\nDerved sikrer vi, at rituelle forhudsamputationer fremover kun foretages på personer, som efter moden overvejelse og i fravær af psykisk sygdom ønsker operationen foretaget. Aldersgrænsen bør efter min mening være 18 år.\nMorten Frisch, overlæge, dr.med., ph.d., Adj. professor i seksuel sundhedepidemiologi\nMorten Frisch, overlæge, dr.med., ph.d., Adj. professor i seksuel sundhedepidemiologi,


OSB Plader i Mariager – Bestil online i dag\nOSB Plader Mariager\nOSB Plader i Mariager? Vi har dannet os et overblik over mulighederne.\nHvis du lefter efter osb plader i Region Nordjylland, så er du kommet til det rette sted. Der er en række muligheder i 9550 Mariager, og generelt i Mariagerfjord Kommune.\nMariager OSB Plader\nEn række internet forhandlere udlover nu om dage mange forskellige leveringsmodeller. En af de mest almindelige er i vore dage at få leveret til et udleveringssted, hvor du selv kan hente pakken på et valgfrit tidspunkt. Fragtmetoden er jo ualmindeligt praktisk, og oftest desuden den mest letkøbte leveringsløsning.\nDu bør på samme måde beslutte dig for at få varerne sendt til din lejlighed eller hus eller til adressen hvor du arbejder. Den er beklageligvis en sjat mere pebret, men også i høj grad let gængelig. Den mest prisbevidste leveringsmodel af OSB Plader i Mariager er uden tvivl at hente pakken selv, som jo står og falder med at du fysisk befinder dig med kort afstand til OSB Plader i Mariager online virksomhedens tilholdssted.\nLeveringshastigheden er naturligvis ret væsentlig forudsat man står og skal bruge din pakke inden for kort tid, så herved er det selvfølgelig på sin plads at man ser den estimerede leveringstid ved det relevante produkt.\nAdskillige OSB Plader i Mariager shops på nettet giver løfte om dag-til-dag fragt på en række af deres varenumre, men vær obs på at det kræver at ordren placeres tidligere end et fastsat klokkeslæt, med det formål at de med sikkerhed kan nå at få OSB Plader i Mariager distribueret forud for at personalet får fri.\nNogle få e-butikker garanterer gratis fragt, men i mange tilfælde er det kun gældende hvis der bestilles for et fastsat beløb. Desuden skulle man foretrække den billigste leveringsmetode, der typisk – uden hensyn til om du er tæt på Kolding, Svendborg eller Sorø – vil blive at få fragtfirmaet til at levere din bestilling til en pakkeshop.\nDet er rigtig nemt for almindelige dødelige at finde information om priser på OSB Plader i Mariager på tværs af e-firmaer, og til tak har de fleste internet butikker fundet det uundgåeligt at presse udsalgspriserne på deres produkter – til drenge og piger, men også til mænd og kvinder – voldsomt, og endda nogle gange yde gebyrfri levering.\nTrods dette kan det immervæk blive nyttigt at granske flere forhandlere på nettet efter OSB Plader i Mariager udsalg inden du køber, sådan at man er skudsikker på at få den bedste pris.\nMan bør alligevel ikke overse, at i tilfælde af at en online virksomhed frembyder OSB Plader i Mariager til salg for en salgspris som kan virke himmelråbende fremragende, så burde det mange gange være et karakteristika der viser en svindel internet shop. Bestillinger med kort er i hvert fald omfattet af et lovbud, hvilket sikrer en overfor uoprigtige webbutikker.\nVi slår generelt et slag for bestillinger med kort eller betalinger med mobilen. Som alternativ burde du overveje en afdragsløsning som f.eks. ViaBill, for så vidt du agter at klare omkostningerne over flere uger.\nFør folk bestiller OSB Plader i Mariager på en butik på nettet kan man helt sikkert gennemlæse netshoppens forretningsbetingelser, det er dog for det meste ikke særlig interessant.\nEt andet forslag kunne være at granske hvorvidt webshoppen er medlem af e-mærket, grundet at det skulle være en sikkerhed for at internet butikken respekterer de opstillede regler, foruden at e-firmaet undertiden kontrolleres af jurister der er indført i reglerne. Desuden giver det dig mulighed for en hjælpende hånd, hvis du udsættes for udfordringer ved din bestilling.\nLigeledes er det godt at du er vaks omkring de mest basale betingelser i forbindelse med ordren, for eksempel den returpolitik på OSB Plader i Mariager online firmaet kører med. På grund af dette er det ydermere relevant, at man når som helst opbevarer ens købsbekræftelse, således man til enhver tid vil kunne bevidne købet, uden hensyn til om man er på indkøb til en voksen eller et barn.\nTrustpilot fremskaffer i højeste grad gode genveje til at beskue en række forhenværende brugeres meninger og af den grund er det godt, at du evaluerer online forretningens OSB Plader i Mariager kritik forinden du lægger din bestilling.\nFacebook resulterer i ydermere ultra udmærkede chancer for at få indsigt i online shoppens kundetilfredshed. Her ser vi en række internet butikker hvor du kan give en bedømmelse af ordreforløbet, hvilket også burde anvendes til afvejning af tilfredsheden hos kunderne.\nVores hjemmeside er annoncefinansieret. Vi arbejder tæt sammen med en del internet firmaer hvor vi introducerer butikkernes tilbud, og tager imod kommission forudsat en af de besøgende på vores website fuldfører en ordre.\nInformationer angående OSB Plader i Mariager og e-butikker vedligeholdes nu og da, men vi tager forbehold for modifikationer der måtte være iværksat efter seneste opdatering af sidens oplysninger.


OnePlus Skærmskift – Spar op til 90% | Telenor\nOnePlus Skærmskift – Får du hos Telenor\nDer er intet værre end at få sin OnePlus skærm smadret. Derfor får du altid Skærmskift med i dit abonnement, når du køber en ny OnePlus hos Telenor. Det betyder, at du med Skærmskift ikke behøver at bekymre dig om, at din skærm går i stykker. Du kan bare fortsætte med at surfe på Telenors netværk i verdensklasse.\nOnePlus skærm reparation: Sådan foregår det\nKøb din OnePlus hos Telenor\nSkærmskift på din nye OnePlus er automatisk inkluderet i dit abonnement.\nDu skal blot indlevere din OnePlus i én af vores butikker.\nDin OnePlus bliver sendt til reparation, og du får en lånetelefon til at nyde alt det, du elsker.\nDin OnePlus med ny skærm er klar til afhentning 4-5 hverdage efter indlevering.\nOnePlus Skærmskift bliver ikke nemmere\nHvis din OnePlus skærm går i stykker, behøver du ikke at gå rundt med en smadret skærm i en længere periode. Vi sender mobilen til reparation hos et certificeret værksted, og du får en lånetelefon imens, så du kan fortsætte med at fylde din hverdag med alt det, du elsker.\nKøb trygt OnePlus med Skærmskift\nNoget af det værste der kan ske, er at smadre sin nye OnePlus Skærm. Endnu værre er at bruge en formue på reparationen. Hvis du har købt en ny OnePlus hos Telenor, har du Skærmskift med i dit abonnement, og behøver derfor ikke at bekymre dig.\nHvis du står med en smadret OnePlus skærm lige nu, så ved vi godt, at det nok ikke er en ny telefon, du leder efter. Der kan dog godt være grund til at genoverveje det. Hvis telefonen er en ældre model, er det ikke sikkert, det kan betale sig at reparere den. Hvis du køber din næste OnePlus hos Telenor, får du Skærmskift med i dit abonnement, og du sikrer dig samtidig for fremtidige uheld.\nSe vores OnePlus udvalg her\nSkærmskift op til 90% billigere hos Telenor\nSkærmskiftet på din OnePlus kan nemt blive rigtigt dyrt. Det betyder, at du måske ikke får skærmen skiftet, og så bliver den kun værre over tid. Hos Telenor er Skærmskift inkluderet, og det er op til 90% billigere, end hvis du skulle have den repareret et andet sted. Vi har forhandlet den gode pris til dig.\nSkærmskift fra 149 kr.\nEfter reparationen dækker fabriksgarantien\nAltid et certificeret værksted med originale reservedele\nSkærmskift - OnePlus


Casa Ai Portici i Locarno til Bedste Pris-garanti | Agoda.com\nVia Soleggio 24, Tenero-Contra, Locarno, Schweiz, 6596 - Rigtig god placering - Se på kort\nMere om Casa Ai Portici\nCasa Ai Portici er indrettet til både ferie- og forretningsrejsende og ligger idéelt i Gordola; én af byens mest populære beliggenheder. Herfra har gæster glæde af nem adgang til alt, hvad denne livlige by kan tilbyde. Med sin praktiske beliggenhed tilbyder dette hotel nem adgang til byens vigtigste seværdigheder.\nCasa Ai Portici tilbyder fremragende service og et bredt udvalg af bekvemmeligheder og forpligter sig til at sikre sine gæster et så behageligt ophold som muligt. På hotellet kan man nyde et udvalg af førsteklasses faciliteter, som familieværelse, grillfaciliteter.\nHotellets bekvemmeligheder er særligt udvalgt for at sikre den højeste komfort. På nogle af værelserne kan gæsterne finde opvarmning, ventilator, satellit-/kabel-tv, dvd-/cd-afspiller, køleskab. Hotellet tilbyder mange unikke fritidsaktiviteter, som legeplads, have. Casa Ai Portici er et idéelt sted for rejsende der efterspørger charme, komfort og bekvemmelighed i Gordola.\nPlease note that the following mandatory cleaning fees are not included in the rates and are payable directly at the property: - Apartment (2 Adults): CHF 120 - Apartment (4 Adults): CHF 150 - Chalet (2 Adults): CHF 130 Bed linen and towels are included in the room rate.