Capa > ASSISTÊNCIA À SAÚDE DA CRIANÇA NA ATENÇÃO PRIMÁRIA À SAÚDE: LIMITES PARA HUMANIZAÇÃO > Comentários do leitor > Hold Et ONLINE LÅN Billigt Og Hurtigt ▷ Opnå...\nHold Et ONLINE LÅN Billigt Og Hurtigt ▷ Opnå Hurtig Udbetaling (2018) ✓\npor Octavio Fishbourne (2018-10-19)\nJa det bliver det de forskellige låneudbydere stiller forskellige krav lagt i ansøgerne fælles for mennesker alle er dog for at du som min vil være 18 år. Det findes nemt at ansøge hos Leasy Minilån, og folk underskriver med NemID. Du bestemmer fornuftigvis selv, hvor meget, man ønsker at låne.\nHos flertallet af firmaerne danner du godkendt direkte på skærmen med det ens og pengene bliver udbetalt til dig indenfor 45 minutter hos de ilsomste lån her dfsdf. Der er rig lejlighed for, at finde bedst netop den udbyder, hvad passer til dit lånebehov.\nAndre lån kan sikkert tilbyde dig et lån, så du skal kikke i oversigten og drage frem disse. Det findes op til dig i den hensigt at bestemme over sig i egen person og sin økonomi. Signifikant i den forstand, i den hensigt at når du låner knapper i banken, har banken undersøgt om de mener, at du med dine økonomi kan klare i den hensigt at tilbagebetale lånet.\nDet er lynhurtigt og nemt at søge og få online lån, og derfor er førnævnte vigtigt, at du indehar styr på din økonomi. Når folk angiver din ønskede lånesum af kvik lån, modtager du vist de udbydere, som er målrettet i overensstemmelse med dit ønske om lån.\nDersom du vil finde førnævnte billigste lån 50000 kr. Ovenstående er ofte helt uforpligtende at ansøge og nogen endelige godkendelse foregår over underskrift eller digital signatur med SMS eller NemID. Den månedlige tilgift: Den månedlige ydelse plus løbetiden hænger ofte i fællesskab, og her kan hvad være stor forskel, dersom du vælger at afskrive lånet over 30 dage eller 5 år. Alle låneudbyderne har som lovkrav at de skal forevise alle relevante oplysninger rundt om krav og betingelser alt for lånet på starten af og til siden.\nEn af de primære grunde til, at RKI eksisterer er for for at sørge for, at låneselskaber bliver informeret omkring enkeltpersoner, som ikke betaler deres gæld. Det bliver krav som, at folk skal være over 18 år, være dansk borger og ikke stå nævnt i RKI-registret. Du får nemmest enkelt lån uden sammenligner priser i de forskellige lånefirmaer på nettet.\nSpar op i stedet for at låne multiplicere alt andet lige skal det altid være smartere at spare op i de ting, du lyster dig. Hvis man skal låne et mindre beløb, så kan det nemt gøres over internettet. Mest har man flere regioner at vælge imellem, hvis man er over 25 år. Når man låner penge, er det betydningsfuldt, at man er ærlig omkring sin økonomi overfor låneudbyderne.\nDet findes de fleste som på et eller andet tidspunkt oplever problemer med deres økonomi. Der findes ingen grænser for dine muligheder, og det findes der heller ikke heromkring dfsdf, når det handler om lån. Du kan se at miste dit gøre kariere, hvilket vil betyde, i den hensigt at dit budget ikke indeholder.\n, skal du bruge Tjek-Lån. De låneudbydere og virksomheder reklamerer ofte for, at man sagtens kan låne knapper hos dem til uagtet for din rki registrering - hvorefter de succederende viser sig at førnævnte slet ikke er eventuelt.\nSms lån startede som et lån alternative tog via en tekstbesked, hvilket det ikke bliver længere. Den samlede vurdering kommer af en vurdering af, hvorvidt du findes kreditværdig, og om folk er troværdig i anknytning til, at låneudbyderen vil have sine penge bagud på et aftalt tidspunkt.\nHer indehaver virksomhed mulighed for for at bruge for at søge informationer om privatpersoner, plus herigennem bruge registret tilsvarende en form for forbyggende indsats og sikkerhedsnet i modsætning til dårligere betalere.\nNår du låner hos Moment lån så undeskriver du som skrevet engang med NemID. OBS: Finanstilsynet fører tilsyn delagtig samtlige finansieringsselskaber i D, for at sikre i den hensigt at de overholder den finansielle lovgivning. Alt i verdensrum er der intet farligt over et online snart lån - så længe man følger kontrakten samt overholder de vilkår, alternative accepterer.\nAfdragsfrihed - implicerer, at man kun punge ud renter og dermed udskyder at betale ned på lånet. Du skal genfremkalde at det bliver temmelig dyrt, hvis du aldeles ikke overholder dine betalingsforpligtelser. Det kan derfor bestå i meget svært som forbruger selv at udregne prisniveauet på et lån. Hvis du låner penge, findes der mange ting, folk skal være opmærksom på.\nOpfylder du kravene og lyster at ansøge om enkelt privatlån, kan du billigt anvende vores formular øverst på siden og erhverve op til 3 skræddersyede lånetilbud - helt uforpligtende og uden binding. Lån penge gratis evner også være et snart lån.\nNår du indehar optaget et sådant lån, så behøver du langtfra at gøre rede fortil, hvad du skal benytte sig af disse penge på. Ja lavere ÅOP et lån har, desto billigere håber det være rent omkostningsmæssigt. Det bliver netop lidt mere følsomt, hvis du inddrager en nær ven eller et efterkommer i dine personlige økonomiske anliggender.\nFinanstilsynet - Heromkring kan du henvende dig hvis der er uoverensstemmelser mellem opgivne og aktuelle priser på lån og lignende der falder ind under Finansstyrelsen virke. I modsætning i andre lånetyper afhænger prisniveauet på dit samlelån bort størrelsen på dine eksisterende lån. Når det bliver sagt, så kan hvad være flere grunde i, at man havner lagt i RKI, også selvom ensartet økonomi egentlig er hit.


Rikke Møller Pedersen har særligt ønske: 'Jeg kunne ikke forestille mig noget bedre' | BT Svømning - www.bt.dk\n24. apr. 2019 - 15.38\nRikke Møller Pedersen har særligt ønske: 'Jeg kunne ikke forestille mig noget bedre'\nRikke Møller Pedersen. Foto: HENNING BAGGER\nRikke Møller Pedersen ser frem til at skabe bindeled mellem sportens verden og befolkningen.\n»Jeg kunne næsten ikke tænke mig noget bedre end at få lov at kommunikere direkte til befolkningen.«\nOrdene kommer fra den tidligere topsvømmer Rikke Møller Pedersen, der onsdag blev præsenteret som ny vært på TV2 Sport med begyndelse 1. juni.\n»Jeg har jo selv været længe i sporten. Derfor har jeg også set, hvordan op- og nedturene bliver skildret i medierne og videre ud til folk,« fortæller Rikke Møller Pedersen til B.T. og fortsætter:\nRikke Møller Pedersen indstillede sin svømmekarriere i begyndelsen i 2019. Foto: Mads Claus Rasmussen\n»Og det er det, sport kan. Sport er følelser og engagement, hvilket jeg håber, folk kommer til at opleve endnu mere af,« siger Rikke Møller Pedersen og tilføjer:\n»Jeg kan i hvert fald sige, at jeg har et stort engagement. Forhåbentlig bliver jeg god til det her, men jeg ved også, at man ikke bare bliver god på en dag.«\nJobtilbudet kom ind ad brevsprækken til Rikke Møller Pedersen for et par måneder siden, og Rikke Møller Pedersen erkender da også, at hun måtte tygge på tilbuddet.\n»Jeg var selvfølgelig vildt glad og overrasket. Men jeg ville også gerne føle, at jeg kunne bidrage med noget og samtidig føle, jeg kunne blive god til det. For jeg er en person, der går 100 procent ind i tingene. Men det føler jeg heldigvis nu.«\nRikke Møller var med til at vinde OL-bronze i holdmedley i 2016. Foto: Ólafur Steinar Gestsson\nDet er første gang, Rikke Møller Pedersen kommer til at beskæftige sig med mediebranchen. I hvert fald på medieholdet, om man vil. Men det er ikke noget, Rikke Møller Pedersen ser noget problem ved.\n»Det handler om at få fortalt en historie. En historie, der er spiselig. Det handler om at få skabt en interesse, som i sidste ende er til gode for sporten. Og det er der, jeg ser en kæmpe opgave og et stort ansvar at få gjort det rigtigt, så befolkningen kan kigge på atleterne med spændte og engagerede øjne.«\nTil gengæld mangler Rikke Møller Pedersen ikke noget, når det kommer til sit svømme-cv. Hele 27 internationale medaljer har hun vundet i sin karriere, hvor hun både har været ved EM, VM og OL. Hun har desuden verdensrekorden på 200 meter bryst.\nDen blev sat ved VM i 2013, og der er ikke nogen, der har formået at slå den siden.\nRikke Møller Pedersen scorer kæmpe job: Skal være vært på TV 2\nSvømmestjernen Rikke Møller stopper karrieren


"DALLE VALLE" KOM MED JULEN (Fra JUST RETRO)\n"DALLE VALLE" KOM MED JULEN\nNår det kom, kataloget fra Daells Varehus i hovedstaden, var det en fest. Man kunne sagtens slås med øvrige familiemedlemmer om at komme til at se det tykke hæfte først - og efter siderne med tøj til hele familien kom julepynten.\nDe herligste nisser, formfuldendte engle og hyggelige gør-det-selv-projekter.\nOg så var der julens tekstiler, som tidens husmødre med behændig snilde kunne gøre den fineste juledug, pudebetræk eller patchwork af. Som det på billedet, der blev vist i et af julekatalogerne i 70'erne.\nAlene de husmoderlige planer i tidens typehuse var et varsel om de herlige tider, der lå forude. Selv om der kunne være uendeligt lange uger til jul.\nMan kan kun ærgre sig over, at katalogerne ikke blev bevaret. Det kan måske skyldes, at sider blev revet ud som bilag til ønskesedler eller det forekom for utidssvarende at gemme dem. Uanset hvordan det var, er det ærgerligt, at det ikke er sket.\nSidste år så jeg en papkasse med det hedengangne varehuslogo på - og jeg nåede slet ikke at tænke over det, før en anden greb den og klaskede et tre-cifret beløb i genbrugsbutikkens disk for de mange minder, den rummede.\nOg det stemningsmættede jule-stof fra Daells Varehus? Det måler 40 cm. i bredden, 250 cm. i længden - og kan købes for 175 kr.\nI løbet af få dage kommer der lidt mere julepynt til alle dem, der - heller ikke - er i god tid i år. Og nogle gode bud på julegaver, som ikke ligner det, man kan få i mere nutidige kataloger!


TID TIL AT GØRE OP MED EKSTREM ULIGHED RESUMÉ - PDF\nTID TIL AT GØRE OP MED EKSTREM ULIGHED RESUMÉ\nDownload "TID TIL AT GØRE OP MED EKSTREM ULIGHED RESUMÉ"\n1 Even it up TID TIL AT GØRE OP MED EKSTREM ULIGHED\n3 STØTTEERKLÆRINGER KOFI ANNAN Formand for Africa Progress Panel, tidligere FN generalsekretær og nobelpristager Den voksende kløft mellem rige og fattige kan bevæge sig begge veje. Den kan enten gro fast til fare for vores indsats for at bekæmpe fattigdom. Eller den kan mindskes ved, at vi skaber forandring nu og her. Denne prisværdige rapport fra Oxfam udforsker problemerne forårsaget af ekstrem ulighed samt de valg, regeringer kan træffe for at skabe en mere retfærdig verden med lige muligheder for os alle. Rapporten opfordrer til handling for det fælles bedste. Vi må følge denne opfordring. PROFESSOR JOSEPH STIGLITZ Columbia University, USA, nobelpristager i økonomi De ekstreme uligheder i indkomster og formuer, vi oplever i store dele af verden, skader vores økonomier og samfund, og underminerer vores politiske liv. Selv om vi alle bør bekymre os om det, er det jo de fattigste, det går mest ud over. De er ramt af voldsom ulighed ikke alene i det, de opnår, men også i de muligheder, de får i livet. Oxfams rapport rammer plet ved at påpege, at enhver seriøs indsats for at udrydde fattigdom bør gå i kødet på de politiske beslutninger, der skaber og opretholder uligheden. NAWAL EL SAADAWI Egyptisk forfatter og aktivist Oxfams rapport fremhæver en ny udfordring for den patriarkalske kapitalisme og det såkaldt frie marked. Vi har brug for at kæmpe sammen globalt såvel som lokalt for at skabe en ny verden baseret på reel lighed mellem mennesker uanset køn, social klasse, religion, race, nationalitet og identitet. ANDREW HALDANE Cheføkonom, Bank of England (Storbritanniens centralbank) Oxfam fortalte os i januar 2014, at verdens 85 rigeste personer har samme rigdom som den fattigste halvdel af verdens befolkning. Det ramte en nerve i mange menneskers moralbegreb. Denne udførlige rapport går nu bagom statistikken for at se nærmere på den fundamentale sammenhæng mellem ulighed og varig fattigdom. Den fremlægger også nogle løsninger. Ved at fokusere på problemet med ulighed varetager Oxfam ikke alene de fattigste menneskers men vores alles fælles interesse. Der er nemlig stadig større tegn på, at ekstrem ulighed medfører vedvarende og alvorlig skade på det finansielle system og den økonomiske vækst. Det udgør en hæmsko for udviklingen af den menneskelige, sociale og fysiske kapital, der skal til for at hæve levestandarder og øge velvære. Det er begyndt at gå op for beslutningstagere og politikere. Det er bydende nødvendigt moralsk, økonomisk og socialt at tage politiske forholdsregler mod voksende ulighed. Oxfams rapport udstikker den rigtige retning.\n4 JEFFREY SACHS Direktør for Earth Institute, Columbia University, USA Oxfam har gjort det igen: En stærk opfordring til at gribe ind imod den voksende tendens til ulighed overalt i verden. Og rapporten kommer på rette tidspunkt, netop som verdens regeringer står overfor at vedtage FN s nye bæredygtige udviklingsmål i Bæredygtig udvikling vil sige økonomisk velstand, der kommer alle til gode uden at ødelægge miljøet. For meget af den nuværende vækst er dog hverken inkluderende eller bæredygtig. De rige bliver rigere, mens de fattige og planeten betaler prisen. Oxfam anskueliggør, hvordan vi kan og bør ændre kurs. Der kræves en mere retfærdig beskatning, afskaffelse af skattely og gemmesteder til formuer, lige adgang for rige og fattige til livsvigtige serviceydelser som bl.a. sundhed og uddannelse samt et opgør med det misbrug af penge og magt, hvor de rige manipulerer vores politiske liv for at berige sig selv yderligere. Oxfam udstikker en klar kurs. Vi bør alle bakke op om inkluderende og bæredygtig vækst som grundprincip for FN s bæredygtige udviklingsmål næste år. ROSA PAVANELLI Generalsekretær, Public Services International De svar, Oxfam kommer med, er enkle, intelligente og aldeles opnåelige. Kun manglende politisk vilje forhindrer dem i at blive udført og skabe reel forandring. Det er vores opgave at råbe op, insistere på, at der skal gøres noget ved problemerne, uophørligt udstille uretfærdigheden og kræve løsninger. Det er tid til handling. KATE PICKETT OG RICHARD WILKINSON Forfattere af bogen The Spirit Level: Why Equality is Better for Everyone Denne rapport er første skridt for at ændre en politik, der har beriget de få på bekostning af de mange. Den er essentiel læsning for alle regeringer, planlæggere og andre, der har fået nok af at ofre almenvellet til den ene procent af de allerrigeste. JAY NAIDOO Formand for bestyrelsen og partnerskabsrådet i Global Alliance for Improved Nutrition Alle med interesse for vores fælles fremtid bør læse denne rapport. Voksende ulighed er blevet den største trussel mod verdensfreden og mod hele menneskehedens overlevelse. Koncentrationen af rigdom på ganske få hænder har forværret økologiske såvel som økonomiske kriser, hvilket har medført en optrapning af volden i hver en afkrog af vores planet i brand. HA-JOON CHANG Økonom ved University of Cambridge Oxfams rapport EVEN IT UP er den hidtil bedste opsummering af, hvorfor et opgør med ulighed er afgørende for den globale udvikling. Kløften mellem rige og fattige er både forkastelig i sig selv og spild af menneskelige og økonomiske ressourcer. Jeg opfordrer alle til at læse den og tilslutte sig den verdensomspændende kampagne for en mere retfærdig verden.\n5 TID TIL AT GØRE OP MED EKSTREM ULIGHED\n6 TAK TIL Den engelske udgave blev skrevet og koordineret af Emma Seery og Ana Caistor Arendar med kapitler og bidrag fra Ceri Averill, Nick Galasso, Caroline Green, Duncan Green, Max Lawson, Catherine Olier, Susana Ruiz og Rachel Wilshaw. Den danske udgave blev bearbejdet og redigeret af Lars Koch (ansv) Stine Bang og Corbin Entz. Mange kollegaer har leveret skriftlige inputs og anden støtte i løbet af udarbejdelsen. Det gælder især Gregory Adams, Ed Cairns, Rosa Maria Cañete, Teresa Cavero, Katharina Down, Sarah Dransfield, Kate Geary, Jessica Hamer, Deborah Hardoon, Mohga Kamal-Yanni, Didier Jacobs, Roberto Machado, Katie Malouf, Araddhya Mehtta, Pooven Moodley, Jessica Moore, Robbie Silverman, Katherine Trebeck, Daria Ukhova, Katy Wright og Andrew Yarrow. Oxfam takker følgende personer, der læste kladden og bidrog med værdifulde kommentarer og anden hjælp: Andrew Berg (IMF), Laurence Chandy (Brookings Institution), Professor Diane Elson, Chris Giles (Financial Times), Professor Kathleen Lahey, Professor Kate Pickett, Michael Sandel (forfatter af What Money Can t Buy: The Moral Limits of Market, Harvard), Olivier de Schutter (honorær rådgiver for Oxfam), Mark Thomas (PA Consulting Services) og Kevin Watkins (Overseas Development Institute). Jonathan Mazliah stod for produktionsledelsen. Teksten blev redigeret af Mark Fried og Jane Garton. Oversat fra engelsk for IBIS af Rasmus Sønderriis. Grafikken blev designet af Soapbox versioneret til den danske udgave af Lotte Ærsøe/IBIS. IBIS er partner med Oxfam i Even It Up kampagnen. Dette er et dansk resumé af den engelske rapport, der kan findes i sin fulde længe på engelsk på ibis.dk. Forside: En mand skubber sin cykel fyldt med meloner forbi et reklameskilt for Oman Airs førsteklasses service (2013). Foto: Panos/GMB AKASH\n7 FORORD FORORD De sidste årtier har bragt utrolige fremskridt for mennesker overalt i Afrika og i hele verden. Fremgangen trues imidlertid af hastigt stigende ulighed. Denne rapport fra Oxfam er et skarpt og tiltrængt portræt af den voksende ulighed, der kendetegner store dele af Afrika og verden i dag. Syv ud af ti mennesker lever i lande, hvor uligheden øges hastigt, så samfundets top styrter frem, mens resten sakker bagud. Vores samtid kræver, vi gør noget ved kløften mellem de rigeste og de fattigste og ved den måde, hvorpå den forstærker andre rodfæstede uligheder mellem mænd og kvinder og mellem racer og gør livet utåleligt for dem på bunden. For mange nyfødte børns fremtidsudsigter formørkes i dag af deres forældres lave indkomst, deres køn og deres race. Den gode nyhed er, at voksende ulighed ikke er uundgåelig. Udviklingen kan vendes. Denne rapport indeholder talrige eksempler på inspirerende succeser. Jeg håber, at mange mennesker regeringsfolk, erhvervsledere, civilsamfundsledere, bilaterale og multilaterale organisationer vil læse rapporten igennem, reflektere over dens anbefalinger og gribe til vedholdende handling for at imødegå eksplosionen i ulighed. GRAÇA MACHEL Grundlægger af Graça Machel Trust 1\n8 FORORD FORORD Jeg har kæmpet mod ulighed hele mit liv. Jeg voksede op i Uganda, og selvom min familie ikke havde meget, var vi blandt de bedre stillede i vores landsby. Min bedste ven og jeg gik sammen i skole hver dag. Jeg havde et par sko, hun gik barfodet. Dengang forstod jeg ikke hvorfor, og det gør jeg stadig ikke. Ulighed skal bekæmpes hele vejen. Mange af de fattigste lande har gjort store fremskridt i kampen mod fattigdom. Det har jeg set med egne øjne ved at besøge nogle af de steder i verden, hvor livet er hårdest. Fremgangen trues imidlertid af stigende ulighed. Penge, magt og muligheder koncentreres hos de få på bekostning af de mange. Selv i de fattigste lande vil børn født ind i rige familier gå i de bedste skoler og få den bedste lægehjælp, hvis de bliver syge. Samtidig vil fattige familier opleve at miste børn til sygdomme, der let kunne være blevet helbredt, hvis de havde haft råd til behandlingen. Realiteten er, at de rigeste overalt i verden er i stand til at leve længere, lykkeligere og sundere liv, og kan bruge deres rigdom til at sikre, at deres børn gør det samme. 2\n9 FORORD Fortsat ulighed mellem mænd og kvinder forværrer kun disse skævheder. Overalt hvor jeg rejser med Oxfam, og hver gang jeg vender hjem til Uganda, får jeg syn for sagen. Halvdelen af kvinderne i Afrika syd for Sahara føder alene under sundhedsfarlige forhold. Ingen af disse kvinder er velhavende. Kvinders lave sociale status betyder, at lægehjælp til mødre kommer i anden række, når der lægges budgetter, så offentlige hospitaler og klinikker mangler ressourcer og personale. Samtidig føder hustruer, søstre og døtre fra de rigeste og mest magtfulde familier i disse lande på private hospitaler, hvor de betjenes af veluddannede læger og jordmødre. Det kan ikke blive ved. Men vores chancer for at trænge igennem og få indflydelse på, hvordan vores samfund styres, bliver undergravet, når rigdommen koncentreres på få hænder. De rigeste kan udnytte deres økonomiske formåen og medfølgende magt til at påvirke lovgivning og politiske beslutninger til deres fordel, hvorved deres position styrkes yderligere. I fattige såvel som rige lande giver penge magt og privilegier på bekostning af flertallets rettigheder. Det brede befolkning er blevet ladt i stikken for længe. Det har allerede ført til folkelige protester og harme i hele verden. Der er harme over, at valgte regeringer varetager magtelitens interesser, og forsømmer deres ansvar for en anstændig fremtid for alle. Der er harme over, at banker og bankfolk, hvis letsindighed førte til finanskrisen, blev reddet, mens de fattigste i samfundet stod tilbage med regningen. Der er harme over, at multinationale selskaber kan fuske med skatten og slippe af sted med at betale sultelønninger. Mange vil spørge sig selv, om der er noget, vi kan gøre ved det. Svaret er klart ja. Ulighed er ikke uundgåelig. Den udspringer af politiske beslutninger. Denne rapport udforsker de politiske valg og handlinger, der kan vende udviklingen. Det gælder et gratis offentligt sundhedsvæsen og uddannelsessystem, der hjælper alle, og samtidig sikrer, at ingen lades i stikken. Det gælder anstændige lønninger, så ingen skal gå på arbejde for at være fattig. Det gælder progressiv beskatning, så de rige betaler deres del. Og det gælder skabelsen af frirum, hvor folk kan blive hørt og udøve indflydelse på de samfund, de lever i. Oxfam er solidarisk med folk overalt, der kræver en mere retfærdig verden og et opgør med ekstrem ulighed. WINNIE BYANYIMA Adm. Direktør, Oxfam 3\n10 INTRODUKTION Nthabiseng blev født ind i en fattig sort familie i Limpopo på landet i Sydafrika. Samme dag blev Pieter født i nærheden i en rig forstad til Cape Town. Nthabisengs mor har aldrig rigtigt gået i skole, og hendes far er arbejdsløs, mens Pieters forældre begge gik på Stellenbosch University og har vellønnede jobs. Det betyder, at Nthabisengs og Pieters livsmuligheder er vidt forskellige. Nthabiseng har næsten halvanden gange større risiko end Pieter for at dø i sit første leveår. 1 Pieter kan forvente at leve 15 år længere end Nthabiseng 2. Pieter og hans ligestillede vil i gennemsnit gå 12 år i skole, og Pieter vil højest sandsynligt gå videre til universitetet, mens Nthabiseng vil være heldig, hvis hun får et enkelt års skolegang 3. Basale fornødenheder som rene toiletter, drikkevand og ordentlig sundhedspleje 4 vil være uden for hendes rækkevidde. Hvis Nthabiseng får børn, er der grund til at forvente, de vil vokse op lige så fattige 5. Nthabiseng og Pieter vælger ikke selv, hvor de bliver født, hvilket køn de har, eller hvilken indtægt og uddannelse, deres forældre har. Regeringer kan til gengæld vælge at gribe ind for at udligne forskellene i folks livsmuligheder. Undlader de at gøre det, vil uretfærdigheden derimod gå igen overalt i verdens lande. Dette tankeeksperiment stammer fra Verdensbankens World Development Report Oxfam har opdateret det ud fra seneste data om livsperspektiver i Sydafrika 6. Kløften mellem rig og fattig vokser hastigt fra Ghana til Tyskland, fra Sydafrika til Spanien. Den økonomiske ulighed * har nået ekstreme højder. I Sydafrika er uligheden i dag større end ved afslutningen på Apartheid 7. Ingen undslipper konsekvenserne. Ekstrem ulighed korrumperer politik, hindrer økonomisk vækst og hæmmer social mobilitet. Det afføder kriminalitet og endda voldelige konflikter. Det spilder talent og potentiale. Det underminerer samfundets fundament. Den voldsomme stigning i økonomisk ulighed står ikke mindst i vejen for udryddelsen af fattigdom i verden. I dag lever hundrede millioner af mennesker uden adgang til rent drikkevand og uden mad nok til at brødføde deres familier. Mange slider sig selv op blot for at have til dagen og vejen. Vi kan kun forbedre flertallets levevilkår, hvis vi tager kampen op mod elitens ekstreme koncentration af magt og rigdom. Oxfam og IBIS erfaringer gennem årtier i verdens fattigste samfund har lært os, * Ulighed har mange forskellige dimensioner, herunder race, køn, geografi og økonomi, der næsten altid hænger sammen. Denne rapport beskæftiger sig primært med den koncentration af økonomiske ressourcer og rigdomme, der kan påvirke politiske, sociale og kulturelle processer til skade for de mest sårbare. Således anvendes termen ulighed i rapporten om ekstrem økonomisk ulighed (i formue og indkomst). Det nævnes udtrykkeligt, når der skelnes mellem forskellige dimensioner af ulighed. 4\n11 at fattigdom og ulighed hverken er uundgåelig eller tilfældig, men et resultat af bevidste politiske valg. Ulighed kan vendes. Verden har brug for fælles handling for at skabe et mere retfærdigt økonomisk og politisk system, der værdsætter alle. De regler og systemer, der har fået uligheden til at eksplodere i dag, skal ændres. Der er akut behov for at udjævne forskelle i muligheder ved at gennemføre en politik, der omfordeler penge og magt fra den velstående elite til flertallet. Med brug af den seneste forskning og konkrete eksempler viser denne rapport, at problemet med ekstrem økonomisk ulighed er alvorligt, og udsætter mennesker overalt for en række farer. Der stilles skarpt på to stærke faktorer bag den hastige stigning i ulighed i så mange lande: Markedsfundamentalisme og elitens politiske dominans. Derefter peger rapporten på nogle konkrete skridt, der kan tages for at imødegå truslen, og fremlægger bevis for, at forandring kan lade sig gøre. Økonomisk ulighed er eksploderet i hele verden i de seneste 30 år, og udgør nu en af de største økonomiske, sociale og politiske udfordringer i vor tid. Oldgammel ulighed baseret på køn, kaste, race og religion der er uretfærdig nok i sig selv uddybes af den voksende kløft mellem rige og fattige. Oxfams verdensomspændende kampagne Even It Up stemmer i kor med en bred folkestemning, der omfatter milliardærer, religiøse ledere, chefer for institutioner som Den Internationale Valutafond (IMF) og Verdensbanken, såvel som fagforeninger, sociale bevægelser, kvindeorganisationer og millioner af almindelige mennesker fra alle verdenshjørner. Sammen kræver vi, at verdens ledere griber ind imod ekstrem ulighed, før det er for sent. DEN VOKSENDE KLØFT MELLEM RIG OG FATTIG Leonard Kufekeeta, 39, sælger koste i Johannesborg, Sydafrika (2014). Foto: Zed Nelson Udviklingen inden for indkomster og formuer taler deres klare sprog: Kløften mellem rige og fattige har nået nye højder, og vokser fortsat, mens magten i stadig højere grad tilhører eliten. 5\n12 Mellem 1980 og 2002 steg uligheden mellem lande hastigt til et meget højt niveau 8. Den er siden faldet en smule på grund af væksten i udviklingslande, især i Kina. Det er imidlertid uligheden i de enkelte lande, der opleves på nært hold, når fattige kæmper for at overleve, mens deres naboer bliver rigere, hvilket forekommer i stigende grad i de fleste lande. Syv ud af ti mennesker bor i lande, hvor kløften mellem rig og fattig er større, end den var for 30 år siden 9. Rundt om i verdens lande tegner et velhavende mindretal sig for en stadigt stigende andel af den nationale indkomst 10. På verdensplan er uligheden i individuel rigdom endnu mere ekstrem. I starten af 2014 regnede Oxfam ud, at Jordens 85 rigeste personer ejede lige så meget som den fattigste halvdel af menneskeheden 12. Mellem marts 2013 og marts 2014 blev disse 85 personer 668 mio. dollars rigere hver dag 13. Hvis Bill Gates indløste hele sin formue og spenderede en million dollars hver eneste dag, ville det tage ham 218 år at bruge det hele 14. I virkeligheden ville han dog aldrig løbe tør for penge, idet selv et beskedent afkast på lidt under to procent ville give ham 4,2 mio. dollars om dagen bare i rente. Antallet af dollar-milliardærer er mere end fordoblet siden finanskrisen, og er i dag Og ekstrem velstand er ikke bare noget, der hører de rige lande til. Verdens rigeste mand er Mexicos Carlos Slim, der slog Bill Gates af pinden på førstepladsen i juli Der lever i dag 16 dollar-milliardærer i Afrika syd for Sahara sammen med 358 millioner mennesker i ekstrem fattigdom 16. Absurd store formuer eksisterer side om side med desperat pengemangel rundt om i verden. Der har været klassekamp de sidste 20 år, og min klasse har vundet. WARREN BUFFET DEN FJERDERIGESTE PERSON I VERDEN De potentielle fordele ved at bremse blot en lille smule op for voldsomme formueforøgelser er sigende. Oxfam har regnet ud, at en skat på blot 1,5% af verdens milliardærers formuer, hvis den var blevet indført lige efter finanskrisen, havde kunnet redde 23 millioner liv i de 49 fattigste lande ved at lade folk investere i sundhed 17. Antallet af milliardærer og deres samlede formue er steget så kraftigt, at en skat på 1,5% i 2014 ville kunne skaffe de manglende ressourcer hvert år til at få alle børn i skole og udover at tilbyde sundhedstjenester i de fattigste lande 18. En Milliardærskat på 1.5% siden Finanskrisen kunne HAve Reddet 23 millioner liv skat 6\n13 En vis ulighed er nødvendig for at belønne talenter, kvalifikationer, vilje til fornyelse, iværksættelse og erhvervssatsninger. Men vor tids ekstremer af økonomisk ulighed underminerer vækst og fremgang, og afholder fra investering i hundrede millioner af menneskers potentialer. EKSTREM ULIGHED SKADER OS ALLE Ekstrem ulighed: En hindring for fattigdomsbekæmpelse Den hurtige stigning i ekstrem økonomisk ulighed er en betydelig hindring for kampen mod fattigdom. Ny forskning fra Oxfam viser, at millioner flere kunne løftes ud af fattigdom i Kenya, Indonesien og Indien, hvis indkomstuligheden blev reduceret 19. Hvis Indien forhindrer uligheden i at stige, kan det gøre en ende på ekstrem fattigdom for 90 millioner mennesker i Hvis Indien går videre og mindsker uligheden med 36%, kunne det stort set udrydde ekstrem fattigdom 20. The Brookings Institution har også opstillet scenarier, der viser, hvordan ulighed forpurrer fattigdomsbekæmpelse på globalt plan. I et scenarie, hvor uligheden reduceres, løftes yderligere 463 millioner ud af fattigdom sammenlignet med et scenarie, hvor uligheden stiger 21. Store indkomstforskelle hæmmer fattigdomsbekæmpelse og bred økonomisk vækst. KOFI ANAN AFRICA PROGRESS PANEL, Livsvilkårene for et lands indbyggere afhænger i høj grad af indkomstfordelingen. Således har Bangladesh og Nigeria nogenlunde samme gennemsnitsindkomst. Nigeria er kun en anelse rigere, men langt mere ulige. Det medfører, at et barn født i Nigeria har tre gange større risiko for at dø, inden det fylder 5 år, end et barn født i Bangladesh 23. Ledere i hele verden debatterer i dag nye globale mål for at afskaffe ekstrem fattigdom senest i Men hvis de ikke også opstiller et mål om at begrænse økonomisk ulighed, vil det ikke lykkes dem, og utallige liv vil gå tabt. Ekstrem ulighed underminerer bred økonomisk vækst Der hersker en udbredt forestilling om, at bekæmpelse af ulighed skader økonomisk vækst. Tværtimod peger nye stærke beviser på, at ekstrem ulighed er dårlig for vækst 24. I lande med ekstrem økonomisk ulighed mister væksten hurtigere pusten, og fremtidig vækst undermineres 25. IMF-økonomer har for nylig dokumenteret, hvordan økonomisk ulighed var med til at skabe den globale finanskrise 26. Vækstargumentet imod at gøre noget ved økonomisk ulighed holder tydeligvis ikke længere vand. Vækstens evne til at reducere fattigdom har tendens til at blive mindre, desto større den oprindelige ulighed er og desto større stigningen i ulighed er i løbet af vækstprocessen F. FERREIRA OG M. RAVAILLION AFRICA PROGRESS PANEL, Ekstrem ulighed mindsker ligeledes vækstens fattigdomsreducerende effekt 27. I mange lande betyder økonomisk vækst i forvejen kun, at de rigeste i samfundet får gevinst på alle hylder. I Zambia lå BNP-vækstraten per indbygger i gennemsnit på 3% om året i Dermed røg Zambia op på Verdensbankens liste over lavere mellemindkostlande. Men på trods af væksten steg andelen af zambiere, der lever under fattigdomsgrænsen på 1,25 dollars om dagen, fra 65% i 2003 til 74% i Forskning fra Oxfam 29 og Verdensbanken 30 tyder på, det er ulighed, der forklarer, hvordan samme vækstrate kan medføre forskellige grader af fattigdomsreducering. 7\n14 Økonomisk ulighed skader ligestilling mellem kvinder og mænd En af de mest udbredte og ældste former for ulighed er den mellem mænd og kvinder. Økonomisk ulighed er stærkt forbundet med manglende ligestilling mellem kønnene. Mænd er overrepræsenterede på listen over topindkomster, og mænd besidder flere magtpositioner som ministre og erhvervsledere. Kun 23 topchefer i Fortune 500 selskaber er kvinder, og kun tre af verdens 30 rigeste personer er kvinder. Til gengæld udgør kvinder hovedparten af arbejdere med de laveste lønninger og de mest ustabile jobs. I Bangladesh tegner kvinder sig således for næsten 85% af arbejdsstyrken i beklædningsindustrien. Omend sådanne stillinger ofte foretrækkes af kvinderne frem for subsistenslandbrug, giver de minimal jobsikkerhed og et farligt arbejdsmiljø. Kvinder udgjorde hovedparten af dem, der blev dræbt, da Rana Plaza tøjfabrikken styrtede sammen i april Undersøgelser viser, at i mere økonomisk ulige samfund gennemfører færre kvinder en højere uddannelse, færre kvinder sidder i den lovgivende forsamling, og lønforskellen mellem kvinder og mænd er større 32. Derfor er den nylige voldsomme stigning i ulighed i de fleste lande et alvorligt tilbageskridt for indsatsen for ligestilling. Økonomisk ulighed betyder ulige adgang til sundhed, uddannelse og muligheder < Kun 23 af topchefer i Fortune 500 selskaber er kvinder. > Køn, kaste, race, religion, etnicitet og en række andre identiteter, der tilskrives mennesker fra fødslen, spiller også en betydelig rolle i skellet mellem rige og fattige. I Mexico er mødredødeligheden blandt indianske kvinder seks gange højere end det nationale gennemsnit, og ligger dermed på niveau med mange afrikanske lande 33. I Australien er aboriginere og øboere i Torresstrædet mere udsatte for fattigdom, arbejdsløshed, kronisk sygdom og handicap. De har også større risiko end andre australiere for at dø unge eller komme i fængsel. Økonomisk ulighed medfører ligeledes store forskelle i livsmuligheder. De fattigste har alle odds imod sig, hvad angår uddannelse og forventet levealder. De seneste nationale undersøgelser af demografi og sundhed viser 34, hvordan fattigdom i samspil med økonomisk og anden ulighed med et jerngreb trækker de fattigste og mest marginaliserede mennesker ned og fastholder dem på bunden af samfundet. De 20% fattigste etiopiere har tre gange mindre sandsynlighed for at komme i skole end de 20% rigeste. Når dertil lægges ulighed mellem mænd og kvinder og mellem landboere og byboere, uddybes kløften mellem rige og fattige yderligere. De fattigste kvinder på landet har seks gange større sandsynlighed end de rigeste mænd i byerne for aldrig at have gået i skole 35. Uden en bevidst indsats for at rette op på denne uretfærdighed vil det samme gælde fattige kvinders døtre og døtres døtre. 8\n15 Dømt til fattigdom i generationer Mine forældre fik ingen uddannelse. Min mor gik ikke i skole. Min far gik i en statslig grundskole op til 5.klasse og forstod, hvor vigtig uddannelse er. Han opmuntrede mig til at arbejde ekstra hårdt i skolen. Både i min familie og i min klan var jeg den første, der kom på gymnasiet. Siden kom jeg på universitetet og studerede til lærer, før jeg blev efteruddannet inden for NGO-sektoren og fik mulighed for at læse udviklingsstudier i udlandet. Jeg har forstået, at næsten 75% af dem, der i dag optages på universitetet, kommer fra privatskoler. Universitetet er uden for almindelige malawieres rækkevidde. Det er umuligt at vide, men jeg er bange for, at hvis jeg blev født i dag under samme vilkår, ville jeg være blevet i landsbyen som fattig bonde. John Makina, Landedirektør for Oxfam i Malawi Mange føler, at en vis ulighed er acceptabel, så længe dem, der arbejder og studerer flittigt, kan få succes og blive rigere. Denne idé ligger dybt i den folkelige kultur, og bekræftes overalt i verden af en stribe Hollywood-film, der udsbreder myten om den amerikanske drøm om at arbejde sig op fra trange kår og blive rig. Virkeligheden i lande med ekstrem ulighed er imidlertid, at de riges såvel som de fattiges børn i det store hele kommer til at overtage deres forældres position i det økonomiske hierarki uanset deres potentiale eller hvor hårdt de arbejder. Hvis amerikanere vil udleve den amerikanske drøm, bør de rejse til Danmark. RICHARD WILKINSON MEDFORFATTER AF BOGEN THE SPIRIT LEVEL 36 Forskere har påvist, at i de 21 lande, der er data fra, er ekstrem ulighed stærkt forbundet med lav social mobilitet 37. Hvis man i et stærkt ulige samfund er født fattig, vil man formentlig dø fattig, og ens børn og børnebørn vil også blive fattige. I Pakistan vil f.eks. en dreng født på landet med en far fra den fattigste femtedel af befolkningen kun have 1,9% chance for nogensinde selv at tilhøre den rigeste femtedel 38. I USA vil næsten halvdelen af alle børn af forældre med lav indkomst selv få en lav indkomst som voksne 39. Overalt i verden er ulighed en hån mod milliarder af fattige menneskers ambitioner og håb. Uden politisk indgriben til fordel for almenvellet vil den sociale arv af privilegier eller afsavn gå videre i generationer. Ulighed truer samfundet For tredje år i træk har World Economic Forums Global Risks undersøgelse konkluderet, at voldsomme indkomstforskelle er blandt de allerstørste farer for verden i det kommende årti 40. Et stadig større bevismateriale påviser endvidere, at økonomisk ulighed er forbundet med en række sociale og sundhedsmæssige problemer, herunder sindslidelser og voldelige forbrydelser 41. Det gælder både i rige og i fattige lande, og det har negative konsekvenser for de rigeste såvel som de fattigste 42. Ulighed skader alle. 9\n16 En kvinde går forbi to svært bevæbnede politimænd på vagt uden for et stormagasin i Manhattan, USA(2008). Foto: Pano/Martin Roemers Mordraten er næsten fire gange højere i lande med ekstrem økonomisk ulighed end i lande, hvor goderne er mere ligeligt fordelt 43. Latinamerika den mest ulige og usikre region i verden 44 illustrerer denne tendens klart 45. Her findes 41 af verdens 50 farligste storbyer 46, og mellem 2000 og 2010 blev der begået en million mord 47. Lande med stor ulighed er farlige at bo i. Mange af landene med størst ulighed er også ramt af konflikter eller anden ustabilitet. Udover en række politiske faktorer var spændingerne under overfladen i det syriske samfund op til 2011 i et vist omfang drevet af stigende ulighed, idet lavere subsidier på basale varer samt personalenedskæringer i den offentlige sektor påvirkede nogle grupper mere end andre 48. Selvom ingen har glæde af at leve i et ulige samfund, er det de fattigste, der lider mest. De beskyttes kun i ringe grad af politiet og retsvæsenet, bor ofte i sårbare omgivelser og har ikke råd til private sikkerhedsforanstaltninger. Når ulykken er ude, bliver mennesker uden rigdom og magt hårdest ramt, og har sværest ved at komme på fode igen. Lighedsinstinktet Psykologiske tests har bevist, at mennesker instinktivt føler, der er noget galt med stor ulighed. Intet samfund kan bære så stor en stigning i uligheden. Faktisk er det aldrig før sket i historien, at rigdom blev akkumuleret i en sådan grad, uden at treforkene kom frem. NICK HANAUER AMERIKANSK MILLIARDÆR OG IVÆRKSÆTTER 49 Eksperimenterende forskning har påvist, hvor meget retfærdighed betyder for de fleste individer i modsætning til den fremherskende tese om, at mennesket per instinkt fokuserer på egne interesser 50. En undersøgelse i 2013 i seks lande (Spanien, Brasilien, Indien, Sydafrika, Storbritannien og USA) viste, at befolkningsflertallet anser skellet mellem de rigeste og resten af samfundet for at være for stort. I USA foretrak 92% af de adspurgte en mere ligelig indkomstfordeling på linje med Sveriges frem for den, der gælder i USA 51. Overalt i verden forekommer et bemærkelsesværdigt sammenfald mellem religion, litteratur, folkevisdom og filosofi omkring det synspunkt, at det ekstreme skel mellem rige og fattige i sig selv er uretfærdigt og amoralsk. Denne bekymring går igen på tværs af kulturer og samfund, hvilket peger på en fundamental menneskelig præference for retfærdighed og lighed. At være rig og hædret i et uretfærdigt samfund er en skændsel. MAHATMA GANDHI 10\n17 Hvorfor er uligheden steget eksplosivt? Mange tror, at ulighed er mere eller mindre uundgåelig eller en nødvendig konsekvens af globalisering og teknologisk fremgang. Men erfaringer fra forskellige lande gennem tiderne har vist, at ulighed i virkeligheden udspringer af bevidste politiske og økonomiske valg. Der er to stærke økonomiske og politiske kilder til ulighed, der langt hen ad vejen kan forklare de ekstremer, vi ser i dag: Markedsfundamentalisme og den økonomiske elites magtposition. Markedsfundamentalisme: Vor tids opskrift på ulighed I løbet af de sidste tre hundrede år har markedsøkonomien bragt velstand og et værdigt liv for hundrede millioner af mennesker i Europa, Nordamerika og Østasien. Men som økonomen Thomas Piketty påviser i Kapitalen i det 21. århundrede, har markedsøkonomi uden regeringsindgreb tendens til at koncentrere velstanden hos et lille mindretal og få uligheden til at stige 52. Ikke desto mindre har økonomisk tænkning i nyere tid været præget af en markedsfundamentalistisk tilgang, der fastholder, at vedvarende økonomisk vækst kun kan skabes ved at mindske regeringens indblanding og overlade markedet til sig selv. Det underminerer imidlertid den regulering og beskatning, der er nødvendig for at få styr på uligheden. Vi kan lære meget af den nyere historie. I 1980 erne og 1990 erne medførte gældskrisen i Latinamerika, Afrika, Asien og den tidligere Østblok, at lande blev udsat for et sandt bombardement af deregulering, nedskæringer, privatisering, liberalisering af finansmarked og handel, gavmilde skattelettelser til store virksomheder og rige individer, samt et kapløb mod bunden for at svække arbejdstagerrettigheder. Resultatet var større ulighed. I 2000 havde uligheden i Latinamerika nået sit højeste niveau nogensinde, idet de fleste latinamerikanske lande havde oplevet en stigning i uligheden over de foregående to årtier 54. Det anslås, at over halvdelen af denne periodes stigning i fattigdommen skyldtes omfordeling af velstand til fordel for de rigeste 55. I Rusland blev indkomstuligheden næsten fordoblet i de 20 år efter 1991, hvor økonomiske reformer fokuserede på liberalisering og deregulering Kvinder rammes hårdest af markedsfundamentalistisk politik. De taber mest, når arbejdsrettigheder udvandes f.eks. ved bortfald af betalt barselsorlov og ret til ferie eller når offentlige tjenesteydelser forringes og øger kvinders ulønnede pasningsbyrde. Og eftersom kvinder og børn har relativt størst gavn af offentlig service som sundhedsvæsen og gratis uddannelse, rammes de hårdest, når der skæres ned. Selvom markedsfundamentalismen var blandt hovedårsagerne til den seneste globale økonomiske krise, tegner den fortsat det fremherskende ideologiske verdensbillede og øger stadig uligheden. Den var inspirationskilden for de betingelser, der blev pålagt gældsplagede europæiske lande, nemlig deregulering, privatisering, nedskæringer på velfærdsydelser til de fattigste og skattelettelser til de rigeste. Uligheden kan ikke kureres, så længe landene tvinges til at sluge en sådan medicin. En af skavankerne ved markedsfundamentalismen er, at den negligerer indkomstfordelingen og opfattelsen af, hvad der udgør et godt eller retfærdigt samfund. JOSEPH STIGLITZ 53 Ligesom enhver revolution fortærer sine egne børn, kan ukontrolleret markedsfundamentalisme fortære den sociale kapital, der er afgørende for kapitalismens egen dynamik på længere sigt. MARK CARNEY DIREKTØR, BANK OF ENGLAND (STORBRITANNIENS CENTRALBANK) 57 11\n18 Elitens magtdominans øger uligheden Den økonomiske og politiske elites dominans har i lang tid forstærket uligheden. Penge kan købe politisk indflydelse, som de rigeste og mest magtfulde bruger til at befæste deres privilegier. Lighed for loven kan også være til salg legalt eller illegalt idet sagsomkostninger og adgang til de bedste advokater sikrer straffrihed til dem, der har magt. Det kommer også til udtryk i vore dages skæve skattepolitik og svage reguleringer, der fravrister landene indtægter af vital betydning for offentlig service, fremmer korruption og svækker regeringernes evne til at bekæmpe fattigdom og ulighed 58. Eliten i både fattige og rige lande udnytter deres større politiske indflydelse til at begunstige sig selv i form af skattefritagelse, favorable kontrakter, jordrettigheder og statsstøtte, mens de blokerer for politiske tiltag til styrkelse af flertallets rettigheder. I Pakistan ejer parlamentarikerne i gennemsnit dollars, men få af dem betaler skat 59. Det underminerer investeringer i sektorer som uddannelse, sundhedsvæsen og mindre landbrugsvirksomhed, der kan spille en afgørende rolle i reduceringen af ulighed og fattigdom. Store virksomheders massive lobbyvirksomhed for at bøje reglerne til deres fordel har øget koncentrationen af penge og magt. Finansielle institutioner bruger over 120 millioner euro om året på en hær af lobbyister, der skal påvirke EU-politikken i deres retning 60. Vi kan have demokrati her i landet, eller vi kan have stor rigdom koncentreret på få hænder. Men vi kan ikke have begge dele. LOUIS D. BRANDEIS TIDLIGERE HØJESTERETSDOMMER USA Mange af de rigeste mennesker har skabt deres formue med eksklusive regeringskoncessioner og privatiseringer affødt af markedsfundamentalisme. Privatisering i Rusland og Ukraine efter kommunismens fald gjorde politiske insidere til milliardærer fra den ene dag til den anden. Carlos Slim skabte sine mange milliarder ved at sikre sig monopolrettigheder over Mexicos telekommunikation, da den blev privatiseret i 1990erne 61. Markedsfundamentalisme og elitens politiske dominans har forværret økonomisk ulighed og undermineret regler, der giver de fattigste, de mest marginaliserede samt kvinder og børn en fair chance. HVORDAN GØRES DER OP MED EKSTREM ULIGHED? Den fortsatte stigning i økonomisk ulighed i hele verden er ikke uundgåelig. Den udspringer af bevidste politiske valg. Regeringer kan starte med at reducere ulighed ved at afvise markedsfundamentalisme, modsætte sig magtfulde eliters særinteresser, ændre de regler og systemer, der har medført eksplosionen i ulighed og skabe mere lige vilkår gennem politiske tiltag til omfordeling af penge og magt. Uden bevidst politisk indgriben har stor ulighed tendens til at være selvforstærkende. Det fører til udviklingen af politiske og økonomiske institutioner, der arbejder for at opretholde elitens politiske, økonomiske og sociale privilegier. DE FORENEDE NATIONERS FORSKNINGSINSTITUT FOR SOCIAL UDVIKLING 62 12\n19 Vejen til mindre ulighed i verden Teen høstes i Mulanje i det sydlige Malawi (2009) Foto: Abbie Trayler-Smith Maria bor i Malawi og arbejder som teplukker. Hendes løn ligger under grænsen for ekstrem fattigdom på 1,25 dollars om dagen per husstand, og hun kæmper for at brødføde sine to børn, der er kronisk underernærede. Men tingene er begyndt at ændre sig. I januar 2014 hævede Malawis regering mindstelønnen med ca. 24 %. En koalition ledet af Ethical Tea Partnership og Oxfam søger nye veje for at gøre anstændige arbejdsforhold bæredygtige på længere sigt 63. Den forkerte vej: Mere af det samme Indkomst fra arbejde afgør de fleste menneskers økonomiske status og fremtidige muligheder 64. Men hovedparten af verdens fattigste kan ikke undslippe fattigdommen, uanset hvor hårdt de arbejder. Alt for mange må finde sig i uværdige sultelønninger. Samtidig nyder de rigeste godt af høje og hastigt stigende lønninger og bonusser samt et betydelig afkast på deres akkumulerede rigdom og kapital. Det er opskriften på accelererende ulighed. Arbejdsindkomst har siden 1990 udgjort en faldende andel af BNP. Tendensen er global, og gælder uanset landenes udviklingsniveau. Almindelige arbejdere får en stadigt mindre del af kagen, mens dem på toppen får mere og mere\n20 FIGUR 1: Del af løndindkomst af BNP for verden og landegrupper Procent Verden G20 mellem- og lavere mellemindkomstlande G20 højindkomstlande Landegrupper udenfor G20 Storbritanniens top-100 erhvervsledere tjente i gange så meget som deres gennemsnitlige medarbejder 67, men kun 15 af disse virksomheder har forpligtet sig til at betale deres ansatte en løn, de kan leve af 68. I Sydafrika skal en platinminearbejder arbejde i 93 år for at tjene den gennemsnitlige administrerende direktørs årsbonus 69. Det Internationale Sammenslutning af Fagforeninger ITUC anslår, at 40% af alle arbejdere hænger fast i den uformelle sektor, hvor der ikke er nogen mindsteløn, og hvor arbejdstagerrettigheder ignoreres 70. Oxfam-forskere har konstateret ekstremt lave lønninger og usikre jobs i mellemindkomstlande som Vietnam, Kenya og Indien samt lønninger under fattigdomsgrænsen i Malawi. Ikke desto mindre ligger denne praksis inden for landenes love 71. Lønninger, man kan leve af, er en drøm for det store flertal af arbejdere i udviklingslande. Kvinder tjener endnu mindre end mænd. Med det nuværende tempo i udligning af lønforskelle mellem kønnene vil det tage 75 år at realisere princippet om lige løn for lige arbejde 72. Fagforeninger forbedrer arbejdernes chancer for at få en retfærdig løn. Overenskomstforhandlinger hæver typisk medlemmernes lønninger med 20%, og styrker generelt lønmodtagernes position på arbejdsmarkedet 73. Mange udviklingslande har dog aldrig haft stærke fagforeninger, og i nogle lande slås hårdt ned på arbejdernes ret til at organisere sig. Den rigtige vej: Der er et alternativ Nogle lande går imod tendensen ved at forbedre lønninger, arbejdsforhold og arbejdstagerrettigheder. I Brasilien steg mindstelønnen næsten 50% i realværdi mellem 1995 og 2011, hvilket samtidig bidrog til at mindske fattigdom og ulighed 74. Lande som Ecuador 75 og Kina 76 har ligeledes bevidst hævet lønningerne. Fremsynede selskaber og kooperativer sætter også ind for at begrænse chefernes lønninger. Brasiliens SEMCO SA beskæftiger således over\n21 medarbejdere i en række industrier, og ingen ansat tjener over ti gange mere end en anden 77. Tysklands Erhvervsledelseskommission foreslog at lægge låg på cheflønninger i alle tyske børsnoterede selskaber, og indrømmede, at udspillet var en reaktion på folkelig harme over umådeholden betaling af erhvervsledere. Beskatning og investering for at rette op på uligheden Bernarda Paniagua Santana bag disken i hendes forretning i Villa Eloisa de las Cañitas, Den Dominikanske Republik (2014). Foto: Pablo Tosco/Oxfam Bernarda Paniagua bor i Villa Eloisa de las Cañitas. Det er blandt de områder i Den Dominikanske Republik, der har mest fattigdom og ringest offentlig service. Hun lever af at sælge ost. Victor Rojas bor i et af landets rigeste områder, og er direktør for en anset virksomhed. Alligevel betaler Bernarda en større procentdel af sin indkomst i direkte skatter end Victor. Forældre i Victors nabolag kan købe den bedste uddannelse til deres børn, så de kan se frem til gode stillinger og en fremtid med velstand. Udsigterne for Bernardas børn er mindre lovende. Hendes ældste datter, Karynely, kan ikke fortsætte sine studier eller finde et godt job, fordi hun mangler de nødvendige IT-færdigheder. På hendes skole var der ingen computere. Skattesystemet er et af de vigtigste redskaber, en regering har for at gøre noget ved ulighed. Data fra 40 lande viser potentialet for omfordeling via beskatning og offentlige investeringer i reducering af markedsdrevet indkomstmulighed 78. Den forkerte vej: Den store skattefiasko I udviklingslande, hvor offentlige udgifter og omfordeling er særligt afgørende, er skattesystemerne desværre tilbøjelige til at være de mest regressive 79 og dårligste til at udnytte beskatningsgrundlaget. Oxfam vurderer, at hvis lav- og mellemindkomstlande uden at medregne Kina gik blot halvdelen af vejen i udbedringen af deres skattesystemer, kunne de inddrive yderligere knapt en billion (altså tusind milliarder) dollars 80. Skattesystemerne formår imidlertid ikke Ingen politikere taler vores sag. Det her handler ikke længere kun om, hvad det koster at køre i bus. Vi betaler høje skatter, og vi er et rigt land, men vi kan ikke se det på vores skoler, hospitaler og veje. JAMAIME SCHMITT BRASILIANSK DEMONSTRANT 81 15\n22 at håndtere fattigdom og ulighed på grund af store selskabers og rige individers uforholdsmæssige indflydelse samt bevidst mangel på global koordinering og gennemsigtighed i skatteforhold. En stor del af problemet er, at landene konkurrerer om at tilbyde de laveste selskabsskatter. Multilaterale agenturer og finansielle institutioner har opfordret udviklingslande til at tilbyde skatteincitamenter periodevis eller permanent skattefritagelse samt frihandelszoner for at tiltrække udenlandske investeringer. Sådanne incitamenter har taget overhånd, og underminerer beskatningsgrundlaget i nogle af de fattigste lande. I godkendte Rwandas regering således skattefritagelse for beløb, der hvis de var blevet indkrævet kunne have fordoblet budgettet for sundhed og uddannelse 82. Velmenende regeringer overalt i verden lammes ofte af manipulering med internationale skatteregler og mangel på koordinering. Ingen regering kan på egen hånd forhindre gigantselskaber i at udnytte fraværet af et globalt beskatningssamarbejde. Disse firmaer kan ansætte en hær af regnskabsspecialister for at minimere deres skat og dermed konkurrere på ulige vilkår med små virksomheder. Multinationale selskaber som Apple 83 og Starbucks 84 er blevet afsløret i skattetænkning til milliarder af dollars, hvilket har fået offentligheden på banen mere end nogensinde med krav om reformer. De rigeste enkeltpersoner kan udnytte samme smuthuller og gemmesteder. Oxfam vurderede i 2013, at verden gik glip af 156 milliarder dollars i skatteindtægter, fordi velhavende individer gemte deres formuer i udenlandske skattely 85. Warren Buffet er kendt for at kommentere det uretfærdige ved et system, der tillader ham at betale mindre i skat end hans sekretær. Almindelige mennesker i rige såvel som fattige lande taber på skatteunddragelse. Alligevel er skattely bevidst skruet sammen for at fremme denne praksis med tilbud om diskretion, lav skat og nul krav om reel forretningsdrift for at registrere en virksomhed eller oprette en bankkonto. Et klart eksempel på denne åbenlyse skatteunddragelse er Ugland House på Caymanøerne. Som hjemsted for virksomheder kaldte præsident Obama det for - enten verdens største bygning eller historiens største skattefidus 86. Skattely tillader mange svindelnumre, der rammer udviklingslande, såsom fejlagtig prisfastsættelse af transaktioner, der giver Bangladesh et årligt tab på 310 millioner dollars i selskabsskat. Det er nok til at betale næsten 20% af grundskolebudgettet i et land, der kun har én lærer for hver 75 grundskoleelever 87. Den rigtige vej: Håb om en mere retfærdig fremtid Nogle lande vælger den rigtige vej med en skattepolitik, der bekæmper ulighed. Efter at have valgt en ny præsident i 2012 indførte Senegal en ny skattelov for at inddrive penge fra rige individer og virksomheder til betaling af offentlig service 88. Hvordan folk beskattes, hvem beskattes og hvad der beskattes siger mere om et samfund end noget andet. CHARLES ADAMS 92 Den internationale konsensus rykker sig også. OECD har igangsat projektet Base Erosion og Profit Shifting (BEPS) 89 for at imødegå udhulingen af beskatningsgrundlaget og selskabernes skattetænkning. Trods begrænsningerne i denne proces, viser den kendsgerning, at G8, G20 og OECD satte emnet på dagsordenen, at man er enig om, skattesystemet trænger til 16\n23 radikale reformer. IMF har reflekteret over, hvordan multinationale selskaber beskattes, og i en nylig rapport indser IMF behovet for at flytte en større del af beskatningsgrundlaget til udviklingslandene 90. Man overvejer også en verdensomspændende enhedsbeskatning som alternativ for at sikre, at virksomheder betaler skat, hvor de driver erhverv 91. Processer i OECD, G20, USA og EU bevæger sig i retning af større gennemsigtighed og automatisk udveksling af skatteinformationer mellem lande. Det vil være med til at bekæmpe det hemmelighedskræmmeri, der gør det muligt at slippe i skat. 10 EU-lande er desuden blevet enige om at samarbejde om en finansiel transaktionsskat, som kan indbringe op til 37 milliarder euro om året 93. Formueskat diskuteres i nogle lande, og debatten om en global formueskat har fået nyt liv med Thomas Pikettys anbefalinger i bogen Kapitalen i det 21. århundrede, som fik stor offentlig og politisk opmærksomhed. Oxfam har beregnet, at en skat på 1,5% af verdens milliardærers formue i dag kunne indbringe 74 milliarder dollars. Det ville være nok til at dække, hvad der hvert år mangler for at få alle børn i skole og levere sundhedstjenester i de 49 fattigste lande. 94 Ikke desto mindre er der magtfulde interesser, der modsætter sig reformer. Der er en fare for, man ikke får udbedret svaghederne i global skattestyring, så de rigeste virksomheder og individer frit kan fortsætte med at udnytte smuthuller og undgå at betale deres del. Sundhed og uddannelse: Stærke våben i kampen mod ulighed Hamida Cyimana på 6 år regner på tavlen, Kigali, Rwanda (2012). Foto: Simon Rawles/Oxfam Babena Bawa var en bonde fra Wa East distriktet i Ghana, et område uden hospitaler og uddannede læger og med blot én sygeplejerske for hver beboere. I maj 2014 døde Babena af et slangebid, fordi lokale sundhedscentre ikke havde den modgift på lager, som kunne have reddet hans liv. Samtidig kunne den ghanesiske præsidentkandidat, Nana Akufo-Addo, sidste år flyve til London for at få specialistbehandling for hjerteproblemer. 17\n24 Når der skaffes klinikker og klasseværelser, læger og medicin, mindskes forskellene i livsmuligheder, mens folk får redskaber til at udfordre de regler, der opretholder økonomisk ulighed. Gratis offentligt sundhedsvæsen og uddannelse er ikke kun en menneskeret, men retter også op på de værste effekter af vore dages skæve fordeling af indkomst og formue. I perioden var OECD-landenes indkomstulighed gennemsnitligt 20% lavere takket være den indirekte indkomst, borgerne modtager i form af offentlig service 95. I fem Latinamerikanske lande (Argentina, Bolivia, Brasilien, Mexico og Uruguay) har indirekte indkomst alene fra sundhedsvæsen og uddannelse mindsket uligheden et sted mellem 10 og 20% 96. Uddannelse har spillet en væsentlig rolle i reducering af uligheden i Brasilien 97, og har bidraget til at fastholde en lav indkomstulighed i Sydkorea 98. Den forkerte vej: Brugerbetaling, privatisering og medicin for de få Uligheden øges, når regeringer plejer særinteresser og tager dårlige politiske beslutninger især brugerbetaling for sundhedsydelser og uddannelse samt privatisering af offentlig service. Desværre må mange lande døje med sådanne politiske tiltag, der går den forkerte vej. Når offentlig service koster penge for brugerne, mister millioner af almindelige kvinder og mænd deres adgang til lægehjælp og uddannelse. Brugerbetaling blev anbefalet af Verdensbanken i mange år. Det var en fejl, som Verdensbankens præsident nu siger, var drevet af ideologi. Men brugerbetaling eksisterer fortsat på trods af skadevirkningerne. Hvert år skubbes 100 millioner mennesker ud i fattigdom, fordi de selv skal til lommerne for at gå til lægen 99. I Ghana koster det de fattigste familier 40% af deres husstandsindkomst at sende et enkelt barn til den billigste privatskolekæde, Omega Schools 100. Det går hårdest ud over kvinder og piger, når der indføres brugerbetaling for offentlig service. Betydelige beløb, der kunne have været investeret i serviceydelser til begrænsning af ulighed, anvendes i stedet til skattelettelser og offentligeprivate partnerskaber. I Indien har talrige privathospitaler fået skattelettelser til gengæld for gratis behandling af fattige patienter, men de har ikke overholdt deres del af aftalen 101. Lesothos Queen Mamohato Memorial Hospital i hovedstaden Maseru drives som et offentligt-privat partnerskab, der i øjeblikket koster halvdelen af det samlede offentlige sundhedsbudget, og forventes at blive endnu dyrere fremover. Det efterlader færre penge til landområdernes sundhedsvæsen, der benyttes af de fattigste mennesker, og forøger afstanden mellem rig og fattig yderligere 102. Jeg skulle opereres for grå stær. De fortalte mig, det kostede egyptiske pund. Jeg havde kun 7, så jeg besluttede mig for at blive blind. 60-ÅRIG KVINDE I FJERNTLIGGENDE LANDSBY I EGYPTEN Selvom det beviseligt forværrer uligheden, presser regeringer i rige lande og donoragenturer som Storbritannien, USA og Verdensbanken på for at udvide den private sektors involvering i offentlig service 103. Den private sektor er for dyr og uinteressant for de fattigste mennesker. Desuden kan den underminere velhavende personers opbakning til offentlig service ved at skabe et todelt system, hvor de foretrækker private løsninger, og derfor bliver uvillige til at betale for offentlig service via skatten. I tre asiatiske lande, der har opnået eller er tæt på at opnå sygesikring til alle Sri Lanka, Malaysia og Hong Kong bruger de fattigste mennesker stort set ikke private sundhedstjenester 104. Private løsninger begunstiger de rigeste frem for dem, der har størst behov, og øger dermed den økonomiske ulighed. 18


Hr. og fru »Rambo« benådes: Anklagen var et forsøg på »magtmisbrug«\nDa Black Lives Matter-demonstranterne marcherede forbi Patricia og Mark McCloskeys palæ i Missouri, tøvede parret ikke. De hentede deres våben og stod klar til at forsvare deres ejendom. Nu er parret blevet benådet for deres forseelser.\nEt amerikansk advokatpar fra delstaten Missouri blev kendt i hele USA, da de sidste sommer pegede deres våben mod en række demonstranter foran deres hjem. Episoden fandt sted i kølvandet på de mange protester over George Floyds død. Fold sammen\nFoto: Lawrence Bryant/Reuters/Ritzau Scanpix\nOnsdag d. 04. august 2021, kl. 07.45\nDe blev hurtigt kendt som hr. og fru »Rambo«, da de under en demonstration for Black Lives Matter i juni 2020 stillede sig op foran deres palæ. Udstyret med håndvåben var de klar til at »forsvare sig mod pøblen«.\nSiden episoden er Patricia og Mark McCloskey fra delstaten Missouri rykket ind i varmen i Det Republikanske Parti, hvor Donald Trump i efteråret inviterede parret til partiets kongres kort inden præsidentvalget.\nDog kunne ægteparret ikke slippe for at blive tiltalt for at have rettet deres våben mod demonstranterne, der passerede deres hjem. De blev også beskyldt for manipulation af beviser. Men nu har den republikanske guvernør i Missouri, Mike Parson, valgt at benåde parret.\nDet sker en lille måned efter at parret, der arbejder som advokater med personskader som ekspertise, har erklæret sig skyldig i flere forseelser.\nDonald Trump har tidligere udtalt, at anklagerne mod Patricia og Mark McCloskey var et forsøg på »magtmisbrug« fra domstolen i Missouris side.\nAllerede da McCloskey-parret blev anklaget i efteråret 2020, lovede Mike Parson, at han ville benåde dem, hvis de blev fundet skyldige. I stedet er parret idømt en mindre pengebøde.\nMcCloskey-parret forklarede, at de følte sig bange, mens demonstranter selv sagde, at de blot fredeligt gik forbi parrets hus.\nEpisoden fandt sted i kølvandet på politidrabet på George Floyd, der affødte en bølge af protester, og fik hurtig stor medieopmærksomhed. Videooptagelser fra hændelsen lagde internettet ned, og det hvide og velhavende ægtepar, som bevæbnet med skarpladte våben og i bare tæer og afslappet påklædning konfronterede demonstranterne, fik hurtigt nye satiriske navne som »Rambo fra forstæderne« og »Ken og Karen«.\n64-årige Mark McCloskey annoncerede tidligere på året, at han agter at stille op til Senatet ved midtvejsvalget i 2022.


Det føles så mærkeligt? Hvad var det for en følelse, den sad helt inde under huden, kriblede rundt i hele kroppen, og gav en masse energi. Jeg følte mig lykkelig, ikke at jeg ved hvordan det føles at være lykkelig, men jeg havde det bedste følelse i kroppen. Følelsen af at kunne hvile i sig selv, føle sig som noget specielt? Bare fordi denne ene dreng kunne lide en, og behandlede en godt. Jeg havde ikke troede på denne følelse, altid tænkt det var noget pjat, men nu, ja nu kendte jeg følelsen, og den var virkelig fantastisk. Det var ligesom om der løb små glade, energiske bakterier rundt i mit blod, og gav effekten til mig.\nHver gang jeg snakkede med ham, så fik jeg hjerte banken og hedeture, alle de gange vi kyssede, hver eneste sms og nu, er det hele slut? Fordi denne pige kom imellem os, jeg føler mig knust, det føles som om vi mit hjerte ikke vil fungere længere, alt det glæde du gav mig, gik væk så hurtigt. Mon jeg finder den igen? Det hele forsvandt så hurtigt.\nJeg føler mig tom indeni, der er ligesom noget der mangler?\nJeg kunne græde flere timer, men hvad ville det nytte? Det ville jeg nok ikke få det bedre af, måske skulle jeg råbe så højt jeg kunne? Få alt det hele ud af kroppen, også ville det hele måske være lettere, I don't know. Jeg ved ihvertfald at alting er anderledes nu. Kunne vi ikke bare prøve igen? Vi har haft noget godt sammen, det kan vi da sagtens få igen? Bare glemme alt det her var sket. Så vi begge kunne blive lykkelige igen?\nNej det kan vi nok ikke. Jeg må vel ligesom bare indse det er forbi, men det ligesom om mit hjerte ikke vil respektere vi ikke skal være sammen, jeg havde så stærke følelser for dig, de forsvinder ikke med det samme, bare fordi du måske mistede dine følelser.\nJeg vågnede med et spjæt, kiggede mig omkring, du lagde stadig i sengen, mon det hele bare var en drøm?\nBesvarelsen Knust er publiceret 20/05-2015 23:39 af Nikitaolsen1 under skriveøvelsen Stærke følelser.\nVersion 1 - 20/05-2015 23:39\nBesvarelsen er på 351 ord og lix-tallet er 28.\n#1 Valner Skjærbæk\nEgentlig bryder jeg mig ikke meget om, at man skriver i overvejende talesprog, men det gør faktisk ikke noget her, da det giver en dagbogsagtig-oplevelse, som jeg synes passer fint til indholdet. Jeg ved ikke helt, om jeg synes slutningen gør noget godt for fortællingen, - den bryder jo dagbogsoplevelsen - men den gør selvføgelig historien til det, den er.\nÉn rettelse: Det skal være lå og ikke lagde :)