Intervju ministra Ahmetovića za Federalnu novinsku agenciju (FENA)\nNAJVEĆA SIGURNOSNA PRIJETNJA ORGANIZIRANI KRIMINAL\nSARAJEVO, 23. decembar (FENA) - Ministar sigurnosti BiH Sadik Ahmetović je u intervjuu Agenciji FENA ocijenio da je najveća sigurnosna prijetnja za našu zemlju organizirani kriminal.\nKako ocjenjujete sigurnosnu situaciju u BiH u 2011. godini?\nAHMETOVIĆ: Ministarstvo sigurnosti BiH je dobilo od svih policijskih agencija koje dostavljaju informaciju da je stanje u BiH zadovoljavajuće. Isto tako tvrdim, kao ministar, da stanje u BiH jeste zadovoljavajuće.\nMožemo biti zadovoljni, s obzirom na to kakvo teško političko stanje imamo u BiH, najteže od Dejtona do danas.\nKad tome dodamo da imamo 'tehničko' Vijeće ministara, da nemamo budžet za 2011. i nimalo prostora za rad policijskih i drugih agencija u BiH, da zadnje dvije godine nije povećan budžet nijedne pravosudne institucije u BiH koja je direktno vezana za procesuiranje najtežih oblika kriminala u BiH, nedostatak tužilaca i sudija i istražitelja i svega onoga što bi ukupno moglo poboljšati stanje u našoj zemlji kad je u pitanju sigurnost…\nS obzirom na sve navedeno, moramo se složiti s ocjenom da je sigurnosna situacija zadovoljavajuća.\nKoje su najveće sigurnosne prijetnje i izazovi za našu zemlju?\nAHMETOVIĆ: Najveća sigurnosna prijetnja je definitivno organizirani kriminal. To je regionalni problem s kojim se susreću sve zemlje zapadnog Balkana i problem koji moramo rješavati na regionalnom nivou.\nParalelno s tim, možemo reći da ide i prijetnja od terorizma, koja je globalni problem za koji nijedna zemlja ne može reći da će je zaobići, pa tako i BiH. Svakodnevno radimo na tome da se teroristički akti u BiH ne dogode.\nTreći izazov je korupcija, a koja je sigurno uzela maha u BiH. Nadam se da će formiranjem Agencije za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije doći do poboljšanja kad je riječ o borbi protiv ove vrste kaznenih djela. Ova agencija će imati puno problema, s obzirom na njen zakonodavni okvir. Zakonodavac joj nije dao dovoljno prostora, nije bilo dovoljno političke volje da se napravi snažnija agencija koja bi trebala imati i operativnu nadležnost da se može bolje suprotstaviti korupciji u BiH.\nPostavljena je kao kooridinirajuća institucija i mislim da će to biti njen nedostatak. Ali, uvjeren sam da je to prvi korak i da ćemo uvidjeti da moramo mijenjati ili dograđivati zakonodavni okvir kada je u pitanju korupcija i postavljati to 'na bolje noge'.\nŠta bi trebalo poduzeti da bi se nadležne institucije i agencije efikasnije suprotstavile svim sigurnosnim prijetnjama u BiH?\nAHMETOVIĆ: Tu nema dileme - reformu policije u BiH. Imamo rasparčan policijski i sigurnosni sistem u našoj zemlji, što sigurno otežava ukupnu borbu po ova tri sigurnosna izazova i sve ono što jeste zadatak policijskih i drugih agencija za provođenje zakona u BiH.\nPredlagao sam da bar za krivična djela terorizma, ratnog zločina i organiziranog kriminala Državna agencija za koordinaciju policijskih tijela koordinira sve policijske agencije. To bi bio jedan od konkretnih načina.\nParalelno s tim, moramo usvojiti zakonske akte koje je Ministarstvo sigurnosti uputilo u parlamentarnu proceduru koji nisu dobili podršku.\nTo su izmjene i dopune Zakona o pranju novca i finansiranja terorizma, Zakon o oružju, Zakon o suzbijanju nereda na sportskim terenima... I naravno izmjene i dopune Zakona o koordinaciji policijskih tijela.\nKakva je osposobljenost policijskih agencija u BiH i kakva je njihova međusobna suradnja. Šta bi trebalo uraditi da se ona unaprijedi?\nAHMETOVIĆ: Osposobljenost policijskih agencija direktno zavisi od novca. Ako nemamo usvojen budžet mi ne možemo pratiti svjetske trendove u borbi protiv kriminala, jer svaki dan imamo nove metode, nova materijalno-tehnička sredstva…\nSvaki dan imamo više razloga da policijski službenici idu na različite vrste specijalizacija, seminara da bi se bolje suprotstavili svim ovim sigurnosnim izazovima.\nAko nemamo usvojen budžet, ako imamo odluku o privremenom finansiranju, onda je to sigurno veliki nedostatak da možemo ići korak ispred organiziranih kriminalnih grupa u našoj zemlji.\nSaradnja između agencija je na dobrovoljnoj osnovi, ona nije uokvirena u zakon. S obizrom na to da nemamo zakon koji definira suradnju između policijskih agencija u BiH, moram reći da je dobra.\nKrajem oktobra desio se teroristički napad na Ambasadu SAD-a u Sarajevu. Ministarstvo je nedavno dostavilo informaciju nadležnoj parlamentarnoj komisiji pod oznakom "vrlo povjerljivo". Kritizirani ste da se dugo čekalo na tu informaciju. Šta je razlog?\nAHMETOVIĆ: Razlog je sistem u BiH. Niko nema obavezu, po zakonu, informirati ministra. Ministar mora tražiti pismeno informaciju od policijskih agencija.\nOva informacija je, kada je stigao i posljednji izvještaj od agencija za provođenje zakona, u kabinetu ministra bila samo sedam dana i nakon što su objedinjeni svi dobijeni podaci, poslana nadležnoj parlamentarnoj komisiji.\nPoduzeli smo sve mjere da ovaj slučaj bude apsolutno riješen. Po informacijama koje imam, i ono što danas radi Tužiteljstvo BiH, ovaj proces ide veoma dobro i uvjeren sam da će sve biti riješeno.\nViše od godinu dana nemamo novi saziv Vijeća ministara BiH i 2011. zavšavamo bez usvojenog budžeta institucija BiH?\nAHMETOVIĆ: To je jedna od velikih ili rekao bih jedan od veoma važnih segmenata za ukupno stanje u društvu. Sigurno se ono u dobroj mjeri odražava na sigurnost u našoj zemlji.\nPrije godinu dana BiH je dobila liberalizaciju viznog režima. Da li građani BiH zloupotrebljavaju bezvizni režim i prijeti li nam njegovo ukidanje?\nAHMETOVIĆ: Imajući u vidu broj azilanata iz zemalja regiona i vrlo mali broj građana iz BiH koji su zloupotrijebili bezvizni režim, možemo biti zadovoljni i reći da su građani naše zemlje poštovali pravila bezviznog režima. Bilo je i onih koji to nisu i prema takvima će sigurno biti poduzete sankcije kako od zemlja u kojima su zatražili azil, tako i od BiH.\nNe vidim prostora da se ukine bezvizni režim za građane BiH, jedino ako to bude jedna od metoda političkih pritisaka na BiH.\nU toku je procedura vezana za izbor direktora SIPA-e. Da li ste dobili prijedlog kandidata za ovu funkciju od Nezavisnog obora?\nAHMETOVIĆ: Dobio sam izvještaj Nezavisnog odbora i moram priznati da sam odmah uočio neke nelogičnosti. Prvo je što osobe koje su po 20 ili više godina u policiji, obavljaju veoma važne dužnosti i za svoj rad su imali pozitivne ocjene, sada nisu čak dobili dovoljno visoke ocjene da pređu prag i nađu se na listi uspješnih kandidata.\nPosebno je to nelogično imajući u vidu da je jedan od kandidata na ranijem testiranju za drugu poziciju, pred istim Odborom osvojio duplo više bodova.\nSada bismo se zbog ovako loših ocjena opravdano mogli zapitati da li su te osobe sposobne da obavljaju sadašnji visoke dužnosti i da li ih treba odmah smijeniti? Neke od njih poznajem i znam da su sposobni, što mi govori da je problem u nečemu drugom.\nDruga stvar koja je važna, jeste što je Ministarstvu, odnosno Vijeću ministara upućeno ime samo jednog kandidata, što je po meni veoma loša praksa. Time je Vijeće ministara uskraćeno za osnovni princip demokratije, a to je da može da bira između više ponuđenih kandidata.\nOvim je potvrđena moja ranija teza da su nezavisni odbori postali mjesto za eliminaciju konkurencije i politički nepodobnih kandidata, a ne za izbor najboljeg kandidata.\nŠta će biti prioriteti rada Ministarstva sigurnosti u 2012. godini?\nAHMETOVIĆ: Prioriteti su ovo što sam već rekao - zakonski okvir koji će bolje definirati koordinaciju policija u BiH.\nPokušat ćemo donijeti zakon o sigurnosti u BiH, koji će sigurno doprinijeti boljoj sigurnosti u našoj zemlji. Ponovno ćemo uputiti u proceduru sve zakonske akte koje je Parlamentarna skupština BiH odbila.\nKad su u pitanju sigurnosni izazovi, posvetit ćemo još snažniju pažnju ovim trima sigurnosnim izazovima koje sam naveo, da to svedemo u okvire koji će omogućiti građanima da se osjećaju sigurnije i zaštićenije.\nNeizostavna je regionalna saradnja koju treba podizati na veći nivo s obzirom na to da prostor Balkana ima gotovo identične probleme kad je u pitanju sigurnost i bez regionalne suradnje nema napretka.\nŠto se tiče dosadašnje regionalne saradnje, u posljednje dvije godine smo napravili velike pomake, potpisali smo niz sporazuma o policijskoj suradnji sa zemljama u regionu. I rekao bih da policijska saradnje ide ispred političke.


Registracija - Realestate Immobilien\nISKORISTITE PRILIKU I OBJAVITE JOŠ DANAS SVOJ OGLAS!\nPonuda stanova, kuća, zemljišta, poslovnih prostora...\n* Vrsta korisnika:\nFizičko lice\t Agencija\n* Naziv agencije:\nProfilna slika / Logo:\nIZABERITE DRŽAVU Avganistan Albanija Alžir Andora Angola Angola Antigva i Barbuda Argentina Armenija Aruba Australija Austrija Azerbejdžan Bahami Bahrein Bangladeš Barbados Bjelorusija Belgija Beliz Benin Bermuda Butan Bolivija Bonaire Bosna i Hercegovina Bocvana Brazil British Indian Ocean Territory Brunej Bugarska Burkina Faso Burundi Kambodža Kamerun Kanada Kanarski otoci Zelenortska Ostrva Kajmanski Otoci Centralna Afrička Republika Čad Kanalski otoci Čile Kina Božićni otok Kokosova ostrva Kolumbija Komori Kongo Kukova Ostrva Kostarika Obala Bjelokosti Hrvatska Kuba Curacao Kipar Češka Danska Džibuti Dominika Dominikanska Republika Istočni Timor Ekvador Egipat El Salvador Ekvatorijalna Gvineja Eritreja Estonija Etiopija Falklandski otoci Farski Otoci Fidži Finska Francuska Francuska Gvajana Francuska Polinezija Francuske južne i Antarktske Zemlje Gabon Gambija Gruzija Njemačka Gana Gibraltar Grčka Grenland Grenada Gvadalupa Guam Gvatemala Gvineja Gvajana Haiti Havaji Honduras Hongkong Mađarska Island Indija Indonezija Iran Irak Irska Otok Man Izrael Italija Jamajka Japan Jordan Kazahstan Kenija Kiribati Sjeverna Koreja Južna Koreja Kuvajt Kirgistan Laos Letonija Liban Lesoto Liberija Libija Lihtenštajn Litvanija Luksemburg Makao Makedonija Madagaskar Malezija Malavi Maldivi Mali Malta Maršalovi Otoci Antilski otoci Mauritanija Mauricijus Mayot otok Meksiko Midway Otoci Moldavija Monako Mongolija Montserat Maroko Mozambik Mianmar Namibija Nauru Nepal Nizozemski Antili Holandija Nevis Nova Kaledonija Novi Zeland Nicaragua Niger Nigerija Niue Ostrvo Norfolk Norveška Oman Pakistan Palau Palestina Panama Papa Nova Gvineja Paraguay Peru Filipini Otok Pitcairn Poljska Portugal Portoriko Katar Crna Gora Reunion Rumunija Rusija Ruanda Sveti Bartolomej Sveti Eustahije Sveta Helena Sveta Lucija Sveti Martin Sveti Petar i Mikelon Sveti Vincent i Grenadini Saipan Samoa San Marino Sveti Toma i Princip Saudijska Arabija Senegal Srbija Sejšeli Sijera Leone Singapur Slovačka Slovenija Salomonovi Otoci Somalija Južna Afrika Španija Šri Lanka Sudan Surinam Svazi Švedska Švajcarska Sirija Tahiti Tajvan Tadžikistan Tanzanija Tajland Togo Tonga Trinidad i Tobago Tunis Turska Turkmenistan Otoci Turks i Caicos Tuvalu Uganda Ukrajina Ujedinjeni Arapski Emirati Ujedinjeno Kraljevstvo Sjedinjene Američke Države Urugvaj Uzbekistan Vanuatu Vatikan Venezuela Vijetnam Britanski Djevičanski otoci Američki Djevičanski otoci Otok Wake Wallis i Futuna Jemen Zair Zambia Zimbabve\nDa bi ste objavili oglas, potrebno je da se registrujete. Unesite potrebne podatke i postanite korisnik portala sa najvećom bazom nekretnina na svijetu. Jednostavno je...\nNakon registracije imate mogućnost postavljanja neograničenog broja oglasa, naravno, potpuno besplatno.\nPrilikom registracije potvrđujete da ste pročitali uvjete korištenja i da u potpunosti prihvaćate. Nakon što ispunite sva potrebna polja i pošaljete ovaj obrazac, na unesenu email adresu dobit ćete email poruku sa linkom za aktivaciju Vašeg korisničkog računa.\nNapomena: Ukoliko u nekoliko minuta ne dobijete email poruku sa linkom za aktivaciju korisničkog profila, provjerite da li je poruka završila u mapi neželjenih (Spam ili Junk) poruka.\nUslijed bilo kakvih problema ili poteškoća slobodno nas kontaktirajte putem naše kontakt forme.\nSavjeti za iznajmljivanje\nPodijeli na Google+!\nPodijeli na Pinterest!


Muslimani su partizane 1941. doživljavali kao ‘srpsku vojsku’ | Drugi svjetski rat | Al Jazeera\nMuslimani su partizane 1941. doživljavali kao ‘srpsku vojsku’\nHoare je autor knjige "Muslimani u Drugom svjetskom ratu" (Ustupljeno Al Jazeeri)\n08:20 AM (GMT)\nKnjiga britanskog historičara Marka Attile Hoarea „Bosanski muslimani u Drugom svjetskom ratu“ historijsko je štivo koje na dokumentaran način donosi priču o položaju muslimanskog stanovništva BiH tokom Drugog svjetskog rata i načina na koji su njihove elite nastojale sačuvati etnos od potpunog uništenja.\nMuslimani su, kako to vidi Hoare, bili žrtve NDH-ove politike a zatim i osvetničkog nasilja koje je nad njima vršio četnički pokret. U takvim okolnostima intelektualne i vjerske elite tražile su načina da se suprotstave prijetnji uništenja i u tim nastojanjima tražili su saveznike.\nS druge strane, kako to pojašnjava Hoare, partizanski pokret bio bi potpuno neuspješan da se interesi NOP-a i nisu podudarili sa „muslimanskim interesima“ i tek će privlačenjem širih muslimanskih masa u svoje okrilje partizanski pokret ojačati dovoljno da ta snaga prevagne i izdejstvuje ratnu pobjedu.\nIzdavač knjige je Vrijeme iz Zenice.\nDa li bi borba partizana i NOP-a bila uspješna da nije bilo podrške muslimanskih masa i muslimanske elite pokretu?\n– Bez podrške Muslimana NOP bi izgledao sasvim drugačije i ne bi napravio uspjeh koji je ostvario. Više od polovine gradskog stanovništva u BiH početkom rata bili su Muslimani tako da je samo uz podršku Muslimana NOP bio u stanju stvoriti bazu u bosanskim gradovima. Bez toga partizani bi poput četnika ostali samo „šumska vojska“. Za partizane bi bili izuzetno teško osvojiti gradove bez podrške muslimanske populacije; bili bi zapravo u poziciji u kojoj je bila srpska vojska u ratu iz 199o-tih koji su se suočili sa neprijateljskim stavom Muslimana i Hrvata i završavajući u ratu u kojem su uništavali gardove poput Vukovara i Sarajeva i osvajajući (Vukovar) uz mnogo teškoća.\nPartizani su zauzeli Bihać 1942. godine uz pomoć ilegalnog pokreta otpora koji se zasnivao na saradnji građana Muslimana u gradskom garnizonu. U Bihaću je održano prvo zasjedanje AVNOJ-a što je bio jedan od ključnih događaja u stvaranju nove Jugoslavije. Onda, masovno pristupanje muslimanske populacije u NOP u drugoj polovini 1943. godine preobrazilo je BiH u solidnu bazu za održavanje drugog zasjedanja AVNOJ-a i predstavljalo je odskočnu dasku za širenje revolucije u Srbiju, gdje je taj proces stagnirao od 1941. godine. Masovno pristupanje Muslimana u NOP bilo bi nemoguće bez učešća pripadnika muslimanske elite poput Sulejmana Filipovića, Muhameda Sudžuke, Hamdije Ćemerlića, Zaima Šarca i drugih.\nNa koji način su se tri vojne grupe – ustaše, muslimanski autonomaši i Narodnooslobodilački pokret – borile za naklonost Muslimana?\n– Ustaše su bile hendikepirane još od proklamacija u kojima su tvrdili da su Muslimani zapravo Hrvati prisilno nastojeći da izbrišu granicu između BiH i Hrvatske i na taj način su otuđili većinsku muslimansku populaciju osim jedne manjinske grupe Muslimana koji su sami sebe identificirali kao Hrvate. Njihovo sve izraženije nasilno ponašanje usmjereno prema Muslimanima i posebice njihov genocidni odnos prema Srbima, što je isprovociralo srpsku odmazdu nad muslimanskom populacijom i Hrvatima, otuđili su većinu Muslimana od NDH, naročito onda kada je NDH izgubila moć da zaštiti muslimansku populaciju od tog osvetničkog nasilja.\nS druge strane, bosanski autonomaši i NOP su u nekim razinama, podržavali muslimansku ili bosansku autonomiju i samoupravljanje. Podrška NOP-a bosanskom samoupravljanju, što je na koncu dobilo konačni oblik u jednakosti BiH sa drugim jugoslovenskim republikama, bila je ona ključna stvar u pridobijanjupodrške muslimanskih masa. To je značilo da su mnogi članovi i oficiri Muslimanske milicije koji su bili muslimanski autonomaški orijentirani prešli u NOP što je bilo od ključnog značaja za uspjeh pokreta. Muslimani su se borili za svoju autonomiju i za BiH, kako su oni to vidjeli, u autonomaškim formacijama, a onda su to isto nastavili činiti kao dio NOP-a\nZašto su veliki dijelovi muslimanskog stanovništva podržali NOP?\n– Muslimani su podržavali NOP zato što je NDH bila brutalni režim koji je negirao njihov identitet, progonio ih i ubijao, i tjerao njihove komšije Srbe u pobunu u kojoj su se svetili Muslimanima. Muslimani su podržavali NOP zato što snage NDH nisu uspjele da ih odbrane od Četnika, dok su Italijani aktivno kolaborirali i sarađivali sa četnicima. Nakon italijanske kapitulacije u septembru 1943. Nijemci su se sve više okretali savezu sa četnicima otuđujući još više muslimansku populaciju, a osim toga bile su i raširene glasine da Hitler planira da Bosnu preda Nedićevoj Srbiji, što je dodatno motiviralo Muslimane istočne Bosne da se priključe partizanima.\nMuslimani su podržavali NOP i zbog toga što je pokret od samog početka vodio specifičnu bosanskoherecegovačku nacionalno – loslobađajuću borbu; bosanska partizanska vojska inicijalno je samu sebe nazivala „Narodna oslobodilačka vojska Bosne i Hercegovine“. Partizani su od samog početka podržavali bosansko samoupravljanje i nova Jugoslavija, koja je proglašena na drugom zasjedanju AVNOJ-a 1943. eksplicitno je prepoznala BiH jednaku sa drugim jugoslovenskim republikama.\nJesu li komunisti u svojoj agitaciji usmjerenoj prema Muslimanima podržavali ideju autonomne Bosne?\n– Da, od samog početka svoje agitacije NOP je ekplicitno podržavao bosanskohercegovačko nacionalno oslobođenje; odnosno, NOP i komunisti su u BiH eksplicitno se obraćali bosanskoj populaciji na bosansko – patriotskoj bazi. Tačan budući status BiH nije od samog početka bio definisan, ali u novembru 1943. u predvečerje prvog zasjedanja ZAVNOBiH-a, jugoslovensko komunističko rukovodstvo odlučilo je da će BiH biti republika i da će imati isti status kao i ostale republike u Jugoslaviji. Bosanska država formalno je osnovana na drugom zasjedanju ZAVNOBiH-a u julu 1944. Ova podrška bosanskom samouprtavljanju i mogućoj državnosti bilo je od ključnog značaja za pridobijanje muslimanskih masa.\nDa li su muslimanske elite pokušale naći načina da se suprotstave zločinačkoj politici NDH?\n– Da, veliki dio muslimanskih elita bio je protiv zločinačke politike ustaškog režima, čak i među onim dijelom koji nikada nije pristao biti u savezništvu sa NOP-om, kao što su Uzeir – aga Hadžihasanović i Mehmed Handžić. Prva velika manifestacija ovog protivljenja bile su glasovite muslimanske rezolucije iz 1941. Ovo protivljenje bilo je motivisano kombinacijom moralnosti, zato što su ustaše ubijale i proganjale Srbe i ostale narode u BiH; iz potrebe za samoodržanjem, jer su ustaše provocirale srpsku pobunu o kojoj su meta osvetničkih napada bili Muslimani tada suočeni sa uništenjem (zapravo ustaše su namjerno pokušavale okrenuti Muslimane i Srbe jedne protiv drugih); i zbog patriotizma, jer su ustaše nastojale asimilirati Muslimane i BiH.\nKo je bio Sulejman Filipović?\nKoja je uloga Sulejmana Filipovića u pridruživanju Muslimana NOP-u?\n– Pukovnik Sulejman Filipović iz Domobrana bio je ugledni muslimanski zagovornik NOP-a, koji je kao komadant 8. domobranske regimente na koncu prebjegao u partizane zajedno sa 70 oficira početkom oktobra 1943. u akciji koja je omogućila partizanima da oslobode Tuzlu. Ova politička i vojna pobjeda bila je ključni momenat masovnom pristupanju Muslimana u NOP. Iako je Filipović u jednom trenutku pregovarao o svom prebjegu i prirodi njihove saradnje poslije samog čina postao je veoma lojalan u podržavanju vodstva NOP-a i nije se, za razliku od mnogih drugih, sukobio s njima zbog komunističke politike.\nObnašao je niz vroma visokih dužnosti u NOP-u sve do kraja rata postajući i ministar šumarstva u vladti Tito-Šubašić koja je imenovana u martu 1945. Njegovo ime i reputacija pomogli su NOP-u da privuče i regrutuje veliki broj Muslimana tako da je Titu bilo od velike važnosti Filipovićeva prisutnost na najvišim mjestima u NOP-u.\nS druge straneFilipović je odigrao značajnu ulogu u diskusijama o nacrtu deklaracije drugog zasjedanja AVNOJ-a u novembru 1943 kada je intervenisao i sugerisao da se nacionalna ravnopravnost u AVNOJ-u ne odnosi samo na jednakos pet priznatih jugoslovenskih nacija (Srbi, Hrvati, Slovenci, Makedonci, I Crnogorci) nego da to bude šest jugoslovenskih republika (Srbija, Hrvatska, Slovenija, makedonija, Crna Gora i Bosna i Hercegovina). Na taj način Filipović je osigurao de facto priznavanje Muslimana u novoj državi.\nOvaj otpor muslimanskih elita NDH-a dobio je oblik u Nacionalnom spašavanju koje je promoviralo autonomaške muslimanske vojne snage i koje su nastojale pacifizirati relacije između Srba, Muslimana i Hrvata. S druge strane, važno je podsjetiti da suprotstavljanje NDH nije nužno značilo da biti anti-fašistički i anti-nacistički nastrojen; drugi članovi muslimanskih elita kolaborirali su sa Nijemcima, Italijanima, i četnicimaprotiv ustaša. Otuda, zloglasni muslimanski memorandum upućen Hitleru u novembru 1942. koji je slavio nacistički genocid nad Jevrejima.\nKoji je bio motiv muslimanskih mladića da se priključuju „Crnoj legiji“ Jure Francetića?\n– Crna legija inicijalno je bila mala jedinica osnovana u aprilu 1943. godine i u njoj je sam jedan pripadnik bio musliman. Ali progon i ubijanje muslimana istočne Bosne od strane srpskih pobunjenika dovelo je do priliva muslimanskih izbjeglica koji su onda pristupili Crnoj legiji. U tom periodu pobunjenici još uvijek nisu bili diferencirani na partizane i četnike; četnički lideri promovisali su ubijanje i progon muslimana, dok su partizani u to vrijeme bili sastavljeni isključivo od Srba na mnogim nivoima i ponašali su se identično kao i četnici. Stoga, boreći se protiv njih, muslimanski mladići koji su bili pripadnici Crne legije sebe su doživljavali kao borce koji se bore za preživljavanje i za odbranu svojih domova. Zbog toga je njihov moral bio izuzetno visok i bili su efektivni u borbi i pobjeđivanju i partizana i četnika u proljeće 1942.\nKoliku je važnost Tito pridavao Muslimanima u partizanima?\n– Tito je smatrao da je od ključne važnosti prisustvo Muslimana u partizanima. Prvi put ih spominje u NOP-ovom propagandnom obraćanju i pozivu jugoslavenskim narodima 01. novembra 1941. Odlučio je da jedan od tri predsjednika AVNOJ-a u novembru 1942. bude Nurija Pozderac bivši poslanik JMO-a. On je bio od ključne važnosti za partizansko agitovanje među muslimanskom populacijom bihaćke regije. Druga dva predsjednika AVNOJ-a bili su Ivan Ribar, Hrvat iz Hrvatske, i Pavle Savić, Srbin iz Srbije.\nKasnije, jedan drugi lider JMO-a, Ismet Bektašević, bivši član skupštine, imenovan je u Prezidium ZAVNOBiH-a iako je bio politički nepouzdan i kasnije će počiniti ratni zločin. U septembru 1943. osnovana je muslimanska brigada koja je kasnije postala 16. muslimanska brigada. Prvog maja 1944. Centralni komitet KPJ praktično je smatrao Muslimane kao jednu od šest ravnopravnih jugoslovenskih nacija i obećao im je „slobodnu Bosnu i Hercegovinu“, iako formalno nisu bili priznati kao nacija. 22. maja 1945 „Generalno Vijeće Muslimana Bosne i Hercegovine“ osnovano je kao reprezentativno tijelo svih Muslimana. Sve ove činjenice potvrđuju tezu da su partizanski lideri s mnogo važnosti posmatrali Muslimane i uvažavali potrebu da se prepozna njihov specifični identitet.\nZašto je NOP u svoje redove lakše mobilizirao gradsko muslimansko stanovništvo od seoskog?\n– Ne bih to rekao na taj način. Komunisti su bili urbani pokret, tako da je njihova prvobitna prisutnost bila u gradovima u kojima je 1941 godine više od polovine populacije bili Muslimani. Tamo su uživali u porodičnim i drugim ličnim vezama i bili su povezani sa širokim dijapazonom ljudi i zbog toga su bili u stanju kooptirati veliki broj ljudi u NOP. Ali, s druge strane, imali su jake lične veze i sa muslimanskom populacijom koja je živjela na selu. Pošto su srpske elite bile desetkovane od strane ustaša partizani su se brzo nametnuli pobunjenicima kao lideri u njihovoj borbi protiv ustaškog režima tako da su partizani na selima veoma brzo postali pretežno vojska sastavljena od srpskog stanovništva. Nije bilo mogućnosti da se mobiliziraju muslimani na selu na isti taj način jer su partizani prvobitno bili isključivo srpska vojska, a osim toga muslimanske elite nisu bile uništene kao što se to desilo sa srpskim elitama.\nTo je u praksi značilo da su partizani nužno morali raditi sa pripadnicima lokalnih muslimanskih elita kakvi su bili komadanti Muslimanske milicije i to sve kako bi privukli muslimanske mase i iz gradova i sa sela NOP-u. Taj proces nije bio spontan kao u slučaju Srba i zahtijevao je više strpljenja, političke agitacije i aktivizma; stoga masovni priliv Muslimana u partizane došao je kasnije u drugoj polovini 1943.\nZašto do početka 1943. nema masovnog pristupanja muslimana NOP-u?\n– Masovni srpski ustanak protiv NDH uslijedio je veoma brzo kao reakcija na ustaški genocid i komunisti su brzo uspjeli da se nametnu kao vođe tog pokreta. To je značilo da su partizani u BiH na samom početku rata dominantno bili srpska vojska na nivou običnih vojnika, i doživljavani su tako od strane običnih muslimana. U početku partizani se nisu razlikovali od četnika; partizani su bili njihovi saveznici i sami su bili uključeni u zvjerstva koja su činjena nad Muslimanima civilima. Svi su ti faktori otuđili muslimane od pokreta. S druge strane, kako su četnici postajali nosioci ideje Velike Srbije, ekstremistički genocidan i kolaboratorski pokret koji je napadao i ubijao komuniste ovi su uvidjeli opasnost od jačanja četničkog pokreta.\nUloga Avde Hume\nKoja je uloga Avde Hume u NOP-u i pridruživanju muslimana NOP-u?\n– Avdo Humo bio je najviši muslimanski član KPJ i jedan od najvažnijih bosanskih komunista uopšte; služio je kao organizacioni sekretar regionalnog komiteta KPJ za Bosnu i Hercegovinu u 1943. dok je Rodoljub Čolaković obnašao dužnost političkog sekretara i njih dvojica su se razilazila u mišljenju koji ima višu funkciju, što je nagnalo Tita da ih smijeni i na njihovo mjesto imenuje Đuru Pucara Starog kao partijskog sekretara.\nIpak, Humo i Čolaković su igrali ključnu ulogu u osiguravanju da se BiH uspostavi kao republika ravnopravna sa ostalih pet jugoslovenskih republika. U novembru 1943. u sumrak prve sesije ZAVNOBiH-a reagovali su na prijedlog da BiH dobije niži status autonomne pokrajine, što je bio prijedlog nekoliko članova centralnog komiteta. Taj prijedlog podržali su članovi Centralnog komiteta iz Srbije i Crne Gore: Moše Pijade, Sreten Žujović – Crni i Milovan Đilas. U diskusiji koja je uslijedila Čolaković i Humo insistirali su da Bosna i Hercegovina dobije status punopravne republike. Tito je stao na njihovu stranu i podržao njihov prijedlog.\nNakon toga poduzeli su daljnje korake da razviju partizanski pokret u BiH kao multinacionalnu armiju sastavljenu od Srba, Hrvata i Muslimana, što je značilo suzbijanje anti-muslimanskog šovinizma kažanjavajući vojnike koji su napadali muslimanske i hrvatske civile i njegovali su politiku bratstva i jednakosti između Srba i Muslimana. Pošto su Muslimani, za razliku od Srba, još uvijek imali svoje političke elite na početku rata i pošto su četnici vodili genocid sličan onome koji su činile ustaše komunisti nisu jednostavno mogli da se nametnu kao lideri Muslimanima i njihovom pokretu kao što su to učinili srpskim pobunjenicima 1941. Bilo je potrebno više pažljivog političkog rada da se osvoji muslimanski pokret uključujući u saradnju članove, lokalnih muslimanskih elita i usvajajući ideju slobodne Bosne i Hercegovine.\nŠta su bile Muslimanske milicije i koji su razlozi njihovog osnivanja?\n– Ubrzo nakon uspostavljanja NDH u aprilu 1941. godine osnovane su i goleme vojne snage posebno Domobrani novačenjem običnih Muslimana i Hrvata, ali nakon što je počeo ustaški genocid te su snage bile nedovoljne u zaštiti Muslimana civila od osvetničkih masakara koje su činili srpski pobunjenici. Veliki broj muslimana prebjegao je iz Domobrana kako bi formirali svoju zasebnu Muslimansku miliciju i to s ciljem da brane svoja sela od pobunjenika. Članovi muslimanskih elita prisvojili su ovaj pokret koji je najorganiozovaniji oblik dobio u komandovanju majora Muhameda Hadžiefendića koji je djelovao u širem području sjeverno – istočne Bosne i gdje ih je ustaški režim tolerirao. Hadžiefendić je bio muslimanski autonomaš i njegova je milicija ometala, vjerovatno namjerno, NDH opstruirajući njeno uspostavljanje kao države. Muslimanskim prvacima je uspjelo da prošire milicije i na druge dijelove zemlje i da ih koriste kako bi odvojili BiH od NDH. Ali, tokom 1943. veliki dio pripadnika tih milicija prešao je u partizane, koji su ubili Hadžiefendića. Oni koji su nastavili da se bore protiv partizana naknadno su se konstituisali kao „zeleni kadar“ koji je djelovao pod komandom Nešada Topića. To je bio muslimanski autonomaški kontrapunkt četnicima.\nMuslimanski memorandum Hitleru. Šta je značio, zašto su se muslimanske elite obratile Hitleru, iz kojih pobuda to čine i sa kakvim zahtjevima?\n– Muslimanski Memorandum Hitleru bio je pokušaj jednog dijela muslimanske elite, posebice Uzeir – age Hadžihasanovića, Mustafe Softića, Suljage Salihagića i vejrovatno Muhameda Pandže da izdejstvuju odvajanje Bosne i Hercegovine iz NDH i to direktnim obraćanjem Hitleru i to na način da zemlja bude organizovana kao „Župa Bosna“ pod direktnom kontrolom Njemačke. Ovo je trabalo podrazumijevati povlačenje muslimana iz službe u NDH oružanim snagama i njihovo organizovanje u Bosansku gardu, aboliciju ustaškog režima u BiH i njegova zamjena novom vlašću. Trebala se kreirati nova muslimanska većina ustupanjem graničnih bosanskih područja susjedima i razmjena stanovništva. Memorandum Hitleru imao je ekstremno ulizivački karakter i u njemu se tvrdilo da su Bosanski Muslimani gotički narod. Memorandum je imao ekstremno antisemitski karakter izražavajući divljenje načinu na koji su nacisti rješavali jevrejsko pitanje uz optužbu da su ustaše projevrejski nastrojene. Ipak, taj je Memorandum jedan od načina da se izrazi muslimanski autonomizam, i ljudi koji su stojali iza njega ostali su u kontaktima sa drugim autonomašima koji su zagovarali neke druge strategije.\nSalihagić je bio u bliskom kontaktu sa muslimanskim četničkim liderom Ismetom Popovcem. Hadžihasanović se susreo sa Avdom Humom odmah na početku rata i izrazio navodno svoje simpatije prema partizanskom programu bratstva i jedinstva i partizanskoj podršci muslimanskim pravima i izrazio je želju da dođe do stanovite saradnje i koegzistencije između partizana i Muslimanske milicije, ali se suprotstavio aktualnoj vojnoj saradnji iz straha da bi muslimani izgubili svojh identitet u NOP-u.\nKoji su razlozi naveli njemačke vlasti da formiraju 13. SS tzv. Handžar diviziju i na koji način je jedinica djelovala?\n– Handžar divizija bila je projekat Heinricha Himmlera koji se nadao da bi islamski svijet mogao da se mobiliše u borbi protiv Britanskog carstva i koji je smatrao da je NDH „smiješna država“. Stoga, bivši veliki muftija Jerusalema Amin al-Husseini, ogorčeni neprijatelj Velike Britanije i Jevreja, bio je zadužen da pomogne regrutaciju bosanskih Muslimana za tu diviziju. Projekat su podržali dijelovi muslimanskih elita koji su se nadali da bi se divizija mogla koristiti u ostvarivanju njihovih autonomaških ciljeva. Ali projekat im se osvetio. Popunjavanje divizije odvilo se na račun postojećih jedinica NDH snaga i to je ozbiljno narušilo moral Domobrana i ustaša. Odsustvo divizije iz BiH, dok je bila na obuci, značilo je da nije bilo ljudi da brane svoja sela od napada četnika što je još više udaljilo Muslimane od Nijemaca. Loš tretman muslimanskih vojnika od strane Nijemaca katalizirao je čuvenu pobunu u Villefranche-de-Rouergue. Na kraju je sigurno nekoliko stotina članova divizije prebjeglo u NOP; neki od njih su postali posvećeni i dobri partizanski vojnici.\nDa li su muslimani simpatizirali Nijemce zbog straha od četničkih pokolja?\n– Članovi muslimanskih autonomističkih elita usvojili su cijeli niz različitih strategija u svom suprotstavljanju ustaškom režimu i u odnosu na odmazde srpskih pobunjenika što je izraslo u otvoreni četnički genocid. Neki od njih, koje je predvodio Ismet Popovac, Mustafa Pašić i Fehim Musakadićpridružili su se četnicima kako bi se suprotstavili ustašama i da bi zaštitili Muslimane Hercegovine od četničkih odmazdi i osnovali su muslimanski četnički pokret. Druga jedna frakcija čini se obratila se direktno Hitleru a protiv NDH. Iako su različiti dijelovi muslimanskih elita usvojili različite strategije djelovanja u suštini sve su dijelile zajdnički cilj očuvanja Muslimana i njihovog identiteta.\nMuslimanske rezolucije iz 1941. godine bile su upućene Nijemcima i ustaškim vlastima. Nijemci su na rezolucije gledali kao na potencijalnu silu koja može obuzdati ustaše i zaštiti muslimane od četnika. Četnički pokolji nad muslimanima natjerali su mnoge muslimane da na Nijemce gledaju kao na zaštitnike od ideje Velike Srbije. Pošto su četnici u to vrijeme posmatrani kao dio savezničkih snaga a i Italijani su pružali otvoreno pomoć četnicima među muslimanima je bilo rasprostranjeno mišljenje da će slom Nijemaca značiti i njihovo uništenje.\nKoji su razlozi naveli Tita da formira muslimanski bataljon u Teočaku, a kasnije i muslimansku brigadu?\n– Formacija sastavljena od muslimana partizana u sjeveroistočnoj Bosni osnovana je po naređenju NOP-a kao magnet koji bi trebao privući muslimane koji su bili članovi muslimanskih legija i još više muslimansko stanovništvo cijele regije. Ta je odluka imala politički cilj a demonstrira muslimansku individualnost u borbi. Mogla je lakše egzistirati u dijelovima zemlje koje su nastanjivali muslimani, jednostavnije nego obična partizanskajedinica što je opet bilo nemoguće za jednu četničku jedinicu.\nNe samo da je bila u stanju obezbijediti materijalnu podršku i regrute u populaciji običnih muslimana nego je i privlačila prebjege iz redova različitih muslimanskih milicija. Te su jedinice bile vrh udarnog koplja tokom oslobađanja Sarajeva 1945. 16 muslimanska brigade bila je izvanredna vojna jedinica. Ali čak su i manje elitne jedinice pridonosile pobjedama NOP-a. To je bio slučaj u Tuzli u kojoj je relativno slabija vojna jedinica koja je prvashodno služila u političke svrhe vodila borbe; regrutovala je članove muslimanskih kvislinških i kolaboracionističkih snaga i bila je bila je veoma uspješna u prihvatu prebjega iz Handžar divizije.\nU Kulen Vakufu ustanici 1941. godine pobili 2.000 muslimana i Hrvata\nHistoričar Max Bergolz objašnjava zašto je osvetničko nasilje ustanika kuluminiralo početkom septembra 1941. godine.\nNijaz Alispahić: Vremena nikada nisu bila pogodnija za dramske pisce


Zagrljaji posle bure – Mikser Festival\nHome/News /Zagrljaji posle bure\nMikser 11 maja 2021\tNews/Mikser Festival/Mikser Talks 10\nDvanaesto izdanje Mikser Festivala pod sloganom Zagrljaj će drugi put zaredom biti održan u idiličnom okruženju Zornića kuće, od 26-28. maja 2021.\nCentralni program Mikser festivala biće Think Tank međunarodna konferencija koja će umrežiti prominentne eksperte, aktiviste, predstavnike državne uprave, medije, korporacije i predstavnike međunarodnih organizacija na zajedničkom zadatku – kako osmisliti i ubrzati globalni oporavak nakon pandemije i koje su reperkusije procesa u zemlji i regionu? Da li nam je pandemija pomogla da razumemo koncept solidarnog i održivog razvoja? Da li nam je pomogla u razumevanju značaja ekoloških tema? Da li smo dovoljno svesni uticaja klimatskih promena i angažovani kao društvo, organizacije i pojedinici u borbi za čistiju životnu sredinu? U kojoj meri je kreativnost potrebna upravo u kriznim situacijama i koja je budućnost kulturnog sistema? Mikser razgovori će se odvijati u Inštalaciji – u sali od 350 m2 u Zornića kući. U odnosu na dozvoljeni broj prisutnih na javnim skupovima krajem maja 2021, biće određen i broj prisutnih gledalaca u sali. Konferencija će biti prenošena u live stream prenosu preko Mikserovih kanala komunikacije, kao i kanala komunikacije Mikserovih medijskih partnera.\nProgramske celine Mikser Festivala 2021.su: Mikser Razgovori, Art Zona, Mikser Muzika, Mikser Dizajn, Mikser Media Hub, Mikser Radionice, Mikser Dizajn Kamp\nKažu da su uteha, toplina i ljubav vezani za dodir. Ljudska bića su stvorena da budu u fizičkoj interakciji sa sebi bliskim bićima. Socijalna distanca, tokom najsurovijeg perioda u novijoj globalnoj istoriji, nije podrazumevala samo fizičku distancu. Ona je, u velikoj meri, odredila i emotivni disbalans i smanjeni društveni, kreativni i poslovni kapacitet pojedinaca. Dvanaesti Mikser festival, koji će se krajem maja održati u Zornića kući nadomak Beograda, biće festival nade i optimizma, sa snažnom željom da sve propuštene zagrljaje pretvori u novu, pozitivnu energiju. Uz pomoć više od 100 stručnjaka, aktivista, dizajnera i umetnika, na prošlo – godišnjem festivalu smo mapirali društvene, ekološke i legislativne preduslove za kreiranje održive budućnosti nakon pandemije, pokrenuli nove inicijative i partnerstva. Vreme je da predstavimo rezultate dosadašnjih napora i zajedno napravimo akcioni plan za naredne korake. Sedamdeset dva sata neprekidnog dijaloga između umreženih aktera iz gotovo svih oblasti društvenog delovanja definisaće naredni Mikser festival kao poziv za opštu mobilizaciju svih progresivnih snaga. Teme su poznate: kvalitetniji vazduh, čistija voda, zdravija zemlja, cirkularna ekonomija, una – pređena legislativa, društvena solidarnost, održivi dizajn, osnažena kultura.


(23.12.2019 14:34)serjoza Piše:\nŠta znam, ja bih voleo da grešim, ali evo već skoro dve nedelje kako je gotov štrajk, i ništa se ne menja. I pre ovog štrajka, sam video kako pošta polako klizi u rasulo, nema materijala, nema radnika, a obim posla se stalno povećava. Sem toga, vidim da se i manje kupuje, neće ljudi da čekaju pakete po 10 dana.\nPočinjem da mislim, da bi stvarno trebali da prodaju tu firmu, nekom ko zna da je vodi.


DA LI SE OVO KRIJE OD NAS: Balkanu tek prijeti katastrofa, REKORDNE KIŠE i olujni vjetri tek počeli – Portal za sve nacije i sve generacije\nHome / Vijesti / Regija / DA LI SE OVO KRIJE OD NAS: Balkanu tek prijeti katastrofa, REKORDNE KIŠE i olujni vjetri tek počeli\nadmin Septembar 13, 2017\tRegija, Vijesti Leave a comment 149 Views\nZbog čega su sve češće ekstremne vremenske prilike?\nVeliko nevrijeme pogodilo je SAD, mnogo se pisalo o uraganu “Irma”, ali vremenski ekstremi sve češće pogađaju i naše krajeve. Nevremena je juče bilo širom regije, kako je otpuhana prikolica s kamionskog mosta u Dubrovniku možete pogledati na OVOM LINKU, a jak vjetar je izazvao dosta problema i u Bosni i Hercegovini. Olujnog vremena bilo je i u Srbiji…\nNa pitanje da li je ovo naznaka klimatskih promjena ili nešto “normalno”, glavni meteorolog HRT-a Zoran Vakula izjavio je:\n– Ne možemo tvrditi da su ovakvi lokalni događaji i kod nas i u svijetu direktna posljedica klimatskih promjena. Uostalom, i ovakve ciklone kod nas i uragani u svijetu događali su se i prije. No, ono što je zanimljivo – premda bismo nakon stotinjak godina svakodnevnih mjerenja mogli zaključiti kako smo već doživjeli sve što smo mogli, mi gotovo svaku sezonu, pa čak i svaki mjesec imamo neki novi ekstrem, novi rekord.\nFoto: Zadar je u ponedjeljak bio mjesto gdje je palo najviše kiše na svijetu?!\nI led na sjevernoj obali Rusije, 2016. godine je smanjen, pa je more znatno toplije. Manje morskog leda znači i da je površina Zemlje tamnija, pa tako apsorbira više sunčeve energije.\nNEOBIČNA SITUACIJA. S druge strane, profesor Jennifer Francis, s američkog Univerziteta Rutgers, ipak, skeptična je po pitanju predviđanja profesora Wadhamsa. Ona smatra da bi se to moglo desiti između 2030. ili 2050. godine. No, priznaje da se stručnjaci suočavaju s veoma neobičnom situacijom na Arktiku i dodaje da su količine leda bile rekordno niske u prvih pet mjeseci 2016. godine, te da to veoma zabrinjava.\nPrevious VATRENA KIŠA: Rusi objavili koliko su položaja ID uništili za jedan dan, da li je ovo realno (VIDEO/MAPA)\nNext Dirljivo, do suza… PISMO EMIRA TICE, OCA IZ TRAVNIKA, KĆERKI PRED NJENO VJENČANJE\nBivši komandant Vojske Republike Srpske Ratko Mladić juče je, pred Mehanizmom u Hagu, rekao da ...\nŠOKANTNO! Viki pozlilo zbog uvreda, dolazila hitna pomoć! Muž Taške vikao: Više nećeš sjediti u Grandovom žiriju!\nPucnjava u Londonu: Povrijeđeno više osoba


Специјалци РОСУ тукли српске младиће због заставе: Парастос на Газиместану није могао да прође без инцидента | Новости\n28. 06. 2020. у 17:35\nПрипадици косовске специјалне полиције применили су силу и ухапсили два српска младића, Стефана Трајковића (20) и Војислава Симића(20) из Косова Поља, а повод је српска застава коју је носио Војислав\nФото КиМ радио\nУпркос очекивањима да ће овај Видовдан протећи у миру јер је посећеност верника била знатно мања од протеклих година, после парастоса на Газиместану догодио се инцидент када су припадици косовске специјалне полиције применили силу и ухапсили два српска младића, Стефана Трајковића (20) и Војислава Симића(20) из Косова Поља.\nПа докле овако браћо и сестре?Бију нам децу из чиста мира а ми овде седимо по кафићима? Шта нам се то дешава као нацији?\n"ROSU" je strašna jedinica za intervencije nad decom. Ovo u svetu nema ko da osudi, nad srbima je dozvoljeno iživljavanje. SRAMOTA KAKO ZA EU TAKO I ZA CEO SVET.\nNajgore po zlikovce je kada njihovi mucenici trpe, trpe I trpe. Jer kada dodje dozvola I od Boga da Im se mucenici suprotstave, onda Im nema spasa\nPa dobro mislim nije dobro. Ali hajde jednog momenta ce amerikanci dici ruke ili ce otici sa kosova i metohije. Albanci ne shvataju da mi ostajemo ovde...Ma dobro nista jos nije zavrseno tek ce da bude.\noriginalni Kosovski zavet (bez izmena Vuka Karadjica) : Ko je Srbin i Srpskoga roda I OD SRPSKE KRVI I KOLENA A ne dosao u boj na Kosovo ne imao od poroda ni miskoga ni devojackoga od ruke mu nista ne rodilo rujno vino ni psenica bela rdjom kapo dok mu je kolena Znaci mi smo ga osvetili i ponovo cemo ali ovi sto su otpali od Srpske krvi i Kolena ,sanse nemaju...(vatikan je izbacio taj drugi stih preko kradljivca Srpskih knjiga Vuka...culi ste za njegovu porodicu). Dugo ali vredno !\nHocel biti rata?\nPamtimo sve..samo da znate...pa jednog dana... ..srpska se truba s'kosova čuje, ..srbina svakog da obraduje... Živela Srbija\nVratili smo već jednom Kosovo posle 500 godina, vratićemo ga opet, za 10, 20, 50, 100 godina...ali tog puta treba da obavimo posao do kraja. Nema suživota sa arnautskim poluljudima. Sve ih vratiti zauvek preko Prokletija i minirati granicu kilometrima.\nSrbija nema vise specijalne snage.Sve sto je valjalo penzionisali su ili su sami otisli.Tako je to kad nemas SB UN 1244 i 1000 vojnika i policajaca na svojoj zemlji.Nasi ce to najostrije osuditi,ali se srpska cizma mora vratiti da bi bilo slobode za preostale srbe.Nazalost nasa drzava ne cini nista vec 21.god.da se to ostvari.Dotle scipetari dole rade srbima sta hoce.\nAlbanci Koji su privremeno na Srpskoj zemlji nisu narod vec rulja,horda...\nTuku nas narod u Crnoj Gori,na Kosovu...Srbija mora da pokaze zube.\nBiju li i kad šiptari nose albansku zastavu?\nSamo ste se koncentrisali kad nas tuku specijalci ROSU kao da nas drugi ne tuku kao da svi ostali nisu ni Srbi.\nOvi sto setaju po Beogradu ajde idite setajte u Pristini i nosite transparente ispred Rosu. Lako je biti junak u centru Beograda\nА она стока код Прешева носа црне очерупане птичурине и нико ништа. Умјесто да их се набије да памте до краја живота.\nPa i Albanska zastava nesem da se nosi na Presevsko Dolini, sta se cudite!\nVidite Šiptari koriste bilo koju priliku da tuku Srbe u Srbiji ,trebaju Srbi mobilne grupe za obranu .Isto i u C.G .,inače slijedi ponovno prebijanje ,gušenje ,udaranje Srba ? ,bez kazne !\nПамтимо сваки ударац, пљачку, убиство...\nA gde su se naši mudraci sakrili?\nскупо плаћају независност, коју заправо и немају, зато су и бесни.\nNaj pmitivni narod u Evropi. Odmah posle puno njih ne civilirovanih koji su stigli.. A na balkanu jedino rom posle njih. Vidi se da proviciraju za reakciju.. A to jedino šta su svetski velemajstori...\nŠta očekujete od terorista ?\nSta smo docekali za Vidovdan, da ne smes Srpku zastavu da imas na Gazimestanu i da te Albanci ponize i maltretiraju, bas tuzno!!\nsramota, nasi političari samo pričaju priče za malu decu i ne štite neduzan narod dok se albanske zastave vijore u Bujanovcu i Presevu a da pored njih nema Srpske zastave. Da ne govorimo o albanskim političarima koji se šetaju i organizuju albancku nac.manjinu dok nasima zabranjen ulazak na Kosovo i Metohiju. Albaniji nikada niko nije ulozio makar protest jer su sa njene teritorije vrseni direktnj oruzani napadi. Sramota


By S. VujanovićPosted on Jun 13, 2016 Jun 13, 2016\nSerum je prvi put lansiran 1982. godine, a da je riječ o kultnom beauty proizvodu dovoljno govori činjenica da se u svijetu svakih 8 sekundi proda jedna bočica ovog seruma.\nSINHRONIZOVANI OPORAVAK Ono što krasi novu, poboljšanu verziju Estée Lauder Advanced Night Repair seruma, pored sitnih vizuelnih izmjena, jeste revolucionarna ChronoluxCB™ tehnologija – ekskluzivna repair tehnologija koja spaja moć sinhronizacije i moć purifikacije (samočišćenja) u istoj formuli i na taj način pruža maksimalan efekat prirodnog procesa obnavljanja ćelija kože u toku noći i štiti tokom dana!\nPOJAČANI OPORAVAK Nove napredne tehnologije dramatično smanjuju vidljive znakove starenja – udubljenja, bora, ožiljaka, a zahvaljujući hijalurnoskoj kiselini i velikom broju antioksidanata, dubinski hidratizira kožu, a ujedno štiti od svakodnevnih negativnih vanjskih uticaja poput UV zračenja i zagađenog vazduha.\nPREVENCIJA I HIDRATACIJA Serum neutrališe do 90% slobodnih radikala iz okoline, prije nego što oštete kožu i njen DNK. Pomaže u zadržavaju vlate i stvara optimalne uslove za oporavak!\nNAČIN UPOTREBE Proizvod se nanosi pumpicom (pipetom) isključivo naveče nakon čišćenja lica i prije nanošenja kreme. Četri do pet kapljica ovog proizvoda je i više nego dovoljno da nahrani cijelo lice, pa vam bočica od 50 ml sigurno može potrajati i do 6 mjeseci.\nINFO PLUS: Za sve tipove kože. Ne izaziva bubuljice. Dermatološki testirano. Bez mirisa!\nKAKO DO POKLONA: Lajkujte i podijelite ovu objavu, a jednu sretnu dobitnicu odabraćemo u srijedu, metodom slučajnog izbora. Sretno svima!\nTEKST: S.V. FOTO: PR\nPrethodni članak: Pet super načina na koje možete nositi ajlajner\nSledeći članak: Da li vas zaista voli?


BARSELONA NIŠTA NIJE NAUČILA: Ponovo su napravili OGROMNU grešku! | Mondo Portal\nBARSELONA NIŠTA NIJE NAUČILA: Ponovo su napravili OGROMNU grešku! 0 Podeli Podeli na facebook Podeli na twitter Podeli na viber Pošalji na mail\n31.01.2021. / 19:36 19:47\nAutor Mladen Šolak 31.01.2021. / 19:36 19:47\nKada je u sepembru Urugvajac Luis Suarez (34) pokušavao da izbori svoj odlazak iz Barselone, bilo je glasova sa Nou Kampa da mu neće dozvoliti da pređe u Atletiko, jer su se već jednom "opekli".\nLuis Suarez igra sjajno, u nedelju je sa dva gola učestvovao u pobedi protiv Kadiza u gostima (4:2), a Atletiko je trenutno ubedljivo prvi na tabeli, sa 10 bodova više od drugoplasiranog Reala i to uz odigranu utakmicu manje.\nPovrh toga, Suarez je sa 14 pogodaka u 16 utakmica najbolji strelac Primere i jedan od najzaslužnijih za to što trener Dijego "Čolo" Simeone (50) ide ka svojoj drugoj tituli Primere.\nDanas su protiv Kadiza naših Ivana Šaponjića i Filipa Malbašića (obojica igrali za domaćina) strelci za Atletiko bili i Saul i Koke, dok je dva pogotka za domaće postigao veteran Alvaro Negredo.\nIpak, naravno da se posle utakmice najviše pričalo o Suarezu koji je spektakularno pogodio iz "slobodnjaka" i proveo sjajan dan na gostovanju, dok u Barseloni i mesecima posle njegovog odlaska prolaze kroz ogromne probleme zbog Lea Mesija.\nKo ima para da kupi?\nTREBALO JE DA PRODAJU LIONELA MESIJA: Legenda Barselone kritikuje klub i poredi kapitena sa Kristijanom Ronaldom!\nNOVI BARSIN DRES JE ČISTO SAVRŠENSTVO! Unikat napravljen specijalno za "el klasiko", navijači oduševljeni (FOTO)\nPRIZNAO JE - PSŽ NAGOVARA MESIJA DA DOĐE: Argentinac zagolicao maštu Parižana i uplašio Barselonu!\nSUAREZ SE RUGA BARSELONI I VODI ATLETIKO KA TITULI: Uradio je što niko još od Kristijana Ronalda nije uspeo!


OVO SU NAČINI NA KOJE VAŠA krvna grupa podnosi stres – Ljepota&Zdravlje Hrvatska\nOVO SU NAČINI NA KOJE VAŠA krvna grupa podnosi stres\nBy Ljepotaizdravlje.hrPosted on Mar 10, 2018 Mar 10, 2018\nKrvnu grupu važno je znati zato što nam ona može reći kojim smo bolestima skloni, ali i kako se nosimo sa stresom te kako se najbolje riješiti stresa s obzirom na krvnu grupu.\nKako ćete se nositi sa stresom ovisi i o tome koja ste krvna grupa. Naime, znanstveno je dokazano da osobe s krvnom grupom A najgore podnose stres. To je zato što imaju višu razinu kortizola u krvi, hormona odgovornog za osjećaj stresa, što znači da su podložnije stresu od osoba drugih krvnih grupa.\nFizička aktivnost odličan je način za tjeranje stresa, a stresu podložnim ljudima s krvnom grupom A preporučuju se umirujuće fizičke aktivnosti poput tai chija i joge, koje snižavaju razinu kortizola.\nOsobe s krvnom grupom 0, pokazala su istraživanja, najbolje podnose stresne situacije, ali isto tako im treba pomoć da iz tijela izbace hormon kortizol. U tome će im najbolje pomoći energična tjelovježba, koja će ekspresno ukloniti osjećaj stresa.\nOsobama s krvnom grupom B najviše odgovaraju joga i drugi blaži oblici tjelovježbe, dok pojedinci s krvnom grupom AB najbolje funkcioniraju kada je njihova dnevna rutina uravnotežena, bez prevelikih oscilacija osjećaja stresa.\nPrethodni članak: IZNENAĐUJUĆI NAČIN kojim možete poboljšati svoje pamćenje\nSledeći članak: OVO VAŠU DJECU čini jako nesretnima


Zimska idila na ulicama Moskve: Snijeg i selfiji veselih turista | Muski Portal\nUlice prekrivene snijegom i niske temperature ne sprečavaju građane Moskve, ali ni veliki broj turista da uživaju u ljepotama koje pruža ruski glavni grad, javlja Anadolu Agency (AA).\nVeliki nanosi snijega nalaze se na skoro svakom mjestu. Službe su na ulicama i intenzivno rade na njihovom čišćenju. “Ruska zima” nije spriječila vesele turiste da fotografišu prelijepe građevine ali ni da urade po neki selfi.\nZa razliku od nekih zapadnoevropskih glavnih gradova, snijeg u Moskvi gotovo nikad ne poremeti funkcionisanje javnog prevoza ili poteškoće građanima. U glavnom gradu Rusije temperatura zimi spušta se i iznad minus 30 stepeni Celzijuza.


REKOM ~ KOMRA ~ RECOMSeksualno nasilje nad muškarcima u ratu – paradoks ćutanja Seksualno nasilje nad muškarcima u ratu – paradoks ćutanja\nSeksualno nasilje nad muškarcima u ratu – paradoks ćutanja\nNa konferenciji „Put od stigme do pravde – seksualno nasilje u ratu“, koju je u susret Međunarodnom danu eliminacije seksualnog nasilja u ratu u utorak 15.6.2021. godine, organizovao Fond za humanitarno pravo (FHP), na panelu o reparacijama, govorila je i istraživačica sa Univerziteta u Antverpenu i Luvenu, Heleen Touquet, koja se bavi seksualnim nasiljem nad muškarcima u ratu.\nMuškarci se, kako pokazuje njeno višegodišnje istraživanje ove teme, teško odlučuju da progovore o tome da su bili žrtve seksualnog nasilja, jer bi svedočenje o preživljenom zlostavljanju za muškarca značilo da će njegov tradicionalni autoritet koje patrijarhalno društvo diktira biti ugrožen. Priroda seksualnog nasilja nad muškarcima i ženama, međutim, ista je, jer je njegov cilj uvek da ponizi žrtvu.\nŽrtve seksualnog nasilja, muškarci kao i žene, imaju ozbiljne posledice po fizičko i psihičko zdravlje. Seksualno nasilje je transgeneracijska trauma, pa se stid i osećaj inferiornosti prenose i na mlađe članove porodice.\nMada svedočenja o seksualnom nasilju nad muškarcima pred sudom postoje, seksualno nasilje nad muškarcima često se na sudu ne definiše kao silovanje, već kao nehumano postupanje.\nSve to otežava mogućnost reparacija za muškarce koji su preživeli seksualno nasilje. U Bosni i Hercegovini, kao i u Hrvatskoj, muškarci i žene žrtve seksualnog nasilja imaju jednako pravo na socijalnu zaštitu, ali još uvek nema pokrenutih sudskih postupaka.\nTouquet ćutanje o seksualnom nasilju nad muškarcima vidi kao svojevrsni paradoks, s obzirom na to da su slučajevi silovanja i drugih vidova seksualnog nasilja nad muškarcima zabeleženi i da su same žrtve govorile o svojim iskustvima. Radi se o sistemskom problemu, koji proizilazi iz nesposobnosti da se muškarci vide kao žrtve koje mogu biti jednako ranjive i nemoćne kao i žene. Kako se ranjivost muških žrtava i dalje ignoriše, seksualno nasilje nad njima se često povezuje sa homoseksualnošću, zbog čega oni dodatno trpe osudu homofobnog, patrijarhalnog društva.\nPut do toga da naša društva prihvate i obznane seksualno nasilje nad muškarcima u ratu vidi u empatiji sa žrtvama i ukidanju hijerarhije viktimizacije koja, u skladu sa binarnim podelama, kao „prave“ žrtve vidi samo pripadnike društvenih grupa koje se tradicionalno doživljavaju kao ranjive.


Inijestina decenija... - Sportske.net\nProšlo je tačno deset godina otkako je Andres Inijesta debitovao za prvi tim Barselone. Iako je bio u senci Lea Mesija, Inijesta je, uz Ćavija, možda i najzaslužniji za fantastične uspehe katalonskog kluba.\nSkromni dečak iz Fuentealbilje kročio je na teren u plavo-crvenom dresu na meču Lige šampiona protiv Briža u pobedi svog tima (0:1).\nUplašeni momak je pre tačno deset godina istrčao na teren zajedno sa Pujolom, Fernandom Navaroa, Gabrijem, Đerardom, Roćembakom, Danijem, Đovanijem, Rikelmeom, Danijem Tortolerom i Enkeom, a sve do danas beleži magične partije u dresu Barselone, sa kojom je imao mnogo uspeha.\nAndres Inijesta, fudbalski arhitekta, sa Barsom je osvojio tri Lige šampiona, dva Mundijalita, pet šampionata Španije, dva Superkupa Evropa, dva Kupa Kralja i pet Superkupa Španije.\nIako mnogi tvrdi da je Leo Mesi najzaslužniji za uspehe Barselone, ima i onih koji zasluge pripisuju upravo Andresu Inijesti, koji je zajedno sa Ćavijem pokretač igre katalonskog tima.\nSavršena kontrola lopte, osećaj za igru, hitrost, precizan šut i naravno ljudski kvaliteti, doneli su ovom "polukataloncu", kako sam sebe naziva, nagradu za najboljeg igrača Evrope.\nInijesta je i jedan od najvažnijih šrafova u Del Boskeovoj mašineriji sa kojom se dvaput popeo na krov Evrope i jednom na krov sveta.\nAndres je svakako jedan od igrača koji su obeležili 21. vek kada je u pitanju najvažnija sporedna stvar na svetu.


The Bite na Zidiću: Rokenrol ima svoje mesto na sceni! - Dan u Beogradu\nNaslovna » Izlasci » Muzika » Koncerti » The Bite na Zidiću: Rokenrol ima svoje mesto na sceni!\nThe Bite (foto: DuÅ¡an VuÄkoviÄ‡)\nThe Bite na Zidiću: Rokenrol ima svoje mesto na sceni!\nU subotu, 11. avgusta od 20.00, bend The Bite nastupiće na Zidiću Doma omladine Beograda, na Platou Milana Mladenovića.\nThe Bite je nastao pre deset godina, sa željom da u svojoj muzici spoji energiju panka, čvrste rokenrol rifove, pevljive refrene i osećajnost bluza.\nOd 2016. godine delimično su promenili postavu i osvežili zvuk, ali su ostali verni kvalitetnoj muzici i dosledni ideji da treba biti svoj u onome što radiš.\nU susret koncertu na Zidiću Milica Ševarlić iz Doma omladine popričala je sa Ljiljanom Zdravković i Bojanom Savićem o aktuelnostima u bendu i na domaćoj muzičkoj sceni.\nThe Bite – intervju\nLjilja: „Kada ste poslednji put uradili nešto prvi put?“ Uostalom, ako nam ne date šansu, nikad nećete saznati da li je naš bubnjar napravio kiflice posebno za tu priliku. Šalu na stranu, pouzdano znamo da ćete čuti puno dobrog i zdravog rokenrola i osetiti dobru energiju i na ovom koncertu. Nemojte nam verovati na reč, proverite sami!\nBojan: Mi smo bend koji postoji već dugi niz godina, i mislim da smo do sada izgradili svoj zvuk, i tačno znamo šta tu „ide“, a šta ne. Međutim, kada promeniš dve izuzetno važne pozicije u bendu, pevačicu i bubnjara, kao što smo mi uradili, i to istovremeno, onda ne možeš očekivati da će sve ostati isto. I nismo ni hteli da to bude isto. Ljilja i Nebojša su doneli svoje viđenje svirke, doneli su svoj „groove“, a mi smo ih usvojili, kao što su oni usvojili nas, i to nikada ne bi išlo da nismo na istoj „talasnoj dužini“.\nNedavno ste objavili singl „Go to Hell“, a najavljujete i novi. Kada možemo očekivati album grupe The Bite?\nŠta za vas predstavlja prilika da svirate na Zidiću i šta publika može da očekuje od vašeg nastupa?\nTagovidom omladine beograda intervju izlasci koncerti koncerti na zidiću leto u beogradu muzika plato milana mladenovića the bite za dž\nPrethodni Musicology: Nova sezona u tri države\nSledeći Sedam dana u Beogradu, 9-15. avgust 2018.


Mašinski fakultet - UNMO:BA - “OBNAVLJANJE IT UČIONICE ZA KOMPJUTEROM PODRŽANU PROIZVODNJU”\nHome / Projekti / “OBNAVLJANJE IT UČIONICE ZA KOMPJUTEROM PODRŽANU PROIZVODNJU”\n“OBNAVLJANJE IT UČIONICE ZA KOMPJUTEROM PODRŽANU PROIZVODNJU”\nprojekat "Obnavljanje IT učionice za kompjuterom podržanu proizvodnju”\nUNIVERZITETA „DŽEMAL BIJEDIĆ" MOSTAR\nMašinski fakultet Mostar je uspješno proveo projekat "Obnavljanje IT učionice za kompjuterom podržanu proizvodnju” koji je finansirala Češka razvojna agencija preko Ambasade Republike Češke. Projektom je nabavljena najsavremenija informatička oprema u vidu personalnih kompjutera i printera. Ova oprema je zamjenila devet godina staru opremu, koja nije mogla za dovoljiti potrebe savremenih softvera iz oblasti inžinjerstva.\nUčionica sa tako savremenom opremom sada daje neophodne preduslove za sticanje kompetencija savremenih inžinjera mašinstva koji se tu obrazuju, pogotovo na odsjeku Kompjuterski inžinjering, za koji redovno vlada veliki interes maturanata pri upisu na Fakultet.\nOsim odsjeka Kompjuterski inžinjering Mašinski fakultet u Mostaru nudi i odsjeke Dizajn proizvoda, Energetski i Saobraćajni.\nSvećano otvaranje IT učionice je upriličeno 11.06.2013.god. u prizemlju nove zgrade Mašinskog fakulteta u Univerzitetskom kampusu. IT učionicu je svečano otvorio ambasador Republike Češke u BiH Njegova Ekselencija Tomáš Szunyog.


Kopaonik - infoKOP - Većina hotela puna\nVećina hotela puna\nNekoliko hiljada gostiju boravi na Kopaoniku, gde su gotovo svi hoteli puni, a u nekima se traži i mesto više.\nDirektor Hotela "Putnik" Andrija Jeremijević izjavio je da su u tom hotelu sve sobe pune, a gosti iz cele Srbije, bivših jugoslovenskih republika, Rusije i Mađarske zovu i interesuju se za skijanje krajem ovog meseca i u aprilu.\n"Na stazama snega ima dovoljno, žičare rade, uslovi za skijanje su izvanredni, a i cene su povoljne", rekao je Jeremijević.\nNekoliko godina na Kopaoniku ima više snega u martu nego u januaru. Turistički radnici zbog toga razmišljaju da od Ministarstva prosvete zatraže da pomeri raspust, kako bi što više dece sa roditeljima moglo da uživa na snegu.\n23.03.2011 | 20:03\nKako to da su hoteli puni a na web-kamerama parkinzi zvrje prazni?\n23.03.2011 | 08:42\nMi smo od prosle subote na Kopu. Naroda jeste bilo dosta kad smo dosli. Snega na stazama je bilo ali je bio raskvasen, ali je moglo da se skija. Od nedelje je par dana za redom padalo po malo snega tako da je sad sve belo i imaga i po drvecu...pravi zimski ambijent. Staze su izvanredno pripremljene i svuda gde postoji instalacija za vestacko osnezavanje staze rede. Od vikenda se mnogo naroda razislo tako da guzvi nema nigde a na nekim stazama imate utisak da ste jedini koji skija. Danas (sreda 23) je osvanuo vedar dan koji obecava da pruzi onaj ultimatum u uzivanju na planini. Oni medju vama koji se premisljaju sta da rade mogu slobodno da se spakuji i dodju, sledecih par dana zaista obecavaju.\n18.03.2011 | 10:47\nSve u svemu - idite, super je skijanje.\n17.03.2011 | 14:38\nne znam koga ovi pokusavaju da lazu! sneg nije nikakav i mesta mozes da nadjes gde god hoces! Bilo je dobrog skijanja do pre sedam dana!\n17.03.2011 | 12:14\n17.03.2011 | 11:55\nPa bas su reki koji sijaju po kisi. Danas jak vetar magla a sada krece kisa. Ovo je uzasna nedelja. Sada rade 2zice? Stasno. Do utorka jos nekako bar je bilo vedro i radile staze\n16.03.2011 | 17:42\nPa ti gosti ne skijaju već samo dižu cenu smeštaja SKIJAŠIMA. U tome je problem i zato bih ja takve NESKIJAŠE proterao, pa bi i SKIJANJE u Srbiji bilo povoljnije!\n16.03.2011 | 17:40\nNemojte sumnjati, za prosli vikend nije bilo ni jednog slobodnog kreveta ali nijednog.\ngde su sakriveni ti toliki gosti? po web kamerama sa ovog sajta izgleda da je planina prazna.\n16.03.2011 | 11:27\nnaravno,mart uopste ne potcenjujem,u martu ume da bude i 140 cm snega,ali je ipak malo rizicniji od kraja februara,zbog mogucnosti visokih temperatura,medjutim definitivno ima vise snega od januara meseca gledajuci visegodisnji prosek.\n16.03.2011 | 11:03\nDa se ja pitam,gledajuci dvadesetogodisnji prosek,kraj februara je po meni ipak malo sigurniji sto se snega tice.Tacno je da je ove i prosle godine bilo vise snega u martu nego u februaru,ali to ne znaci da ce tako biti i narednih godina,januar je definitivno pomalo nesiguran sto se snega tice,osim ove godine kada je mozda i po prvi put bio sasvim nesiguran,ali po meni,i dalje je sasvim normalno da sredinom ili krajem januara bude 20 cm tvrdog,odnosno 50 cm svezeg mekog snega,bez obzira na to sto snega ove godine u januaru gotovo uopste nije bilo


Beloglavi supovi i u rezervatu 'Peštersko polje'\nIzvor: Radio Televizija Vojvodine, 25.Nov.2020, 18:17\nU Specijalnom rezervatu prirode "Peštersko polje" primećena su jata beloglavih supova nakon što je početkom ove godine počelo sa radom hranilište za nekrofagne vrste životinja.\nBrojnost supova u tom rezervatu kretala se od 30 do 180 jedinki, a primećeno je i da oko 50-ak jedinki >> Pročitaj celu vest na sajtu Radio Televizija Vojvodine << noći u šumi u blizini hranilišta i stenama neposredno ispod vrha Trojan.\nUpravljač zaštićenog područja - Turistička organizacija Sjenice vodi evidenciju o prisustvu vrsta i obezbeđivanju i iznošenju hrane.\nSrbijaDanas.com: PRIMEĆENA JATA BELOGLAVIH SUPOVA IZNAD PEŠTERSKOG POLJA: Ovo je razlog zašto Srbija treba da ima još hranilišta\nIzvor: B92, 26.Nov.2020, 09:07


Nejednakost nije problem - The New York Review of Books - Peščanik\nThe New York Review of Books30/04/2014\nU svojoj čuvenoj knjizi Kapital u 21. veku, Tomas Piketi napominje da je Napoleon opravdavao koncentraciju bogatstva i visoku nejednakost u Francuskoj jer je, po njegovom mišljenju, Francuska bila meritokratska država. Ako ste bili vredni i nadareni, mogli ste da napredujete – čak i u to vreme.\nTakve preterane tvrdnje o pokretljivosti dugo su bile argument povlašćenih sa vrha lestvice bogatstva. Američki san je, naravno, izgrađen na ovoj osnovnoj tvrdnji. Međutim, od početka godine, značajni uvidi Piketija i drugih ekonomista postali su deo mejnstrim debate, osporavajući stare pretpostavke o tome da je Amerika meritokratsko društvo. Rasvetljavanjem činjenica o neravnomernoj raspodeli prihoda, ovi uvidi nisu samo pokazali da je nejednakost sveopšta pojava. Pokazali su i da su šanse za ljude iz nižih prihodnih grupa da se popnu u višu kategoriju relativno male.\nEkonomski konzervativci su ranije često tvrdili da je nejednakost u redu dokle god je prihodna pokretljivost velika. Kakve ima veze ako nekoliko ljudi stekne ogromno bogatstvo, ako i svi ostali mogu to da urade. Ali ovih dana čak i istaknuti članovi Republikanske stranke, tradicionalnog bastiona američkih privilegija, odustali su od ovog argumenta.\nEkonomski podaci sakupljani od početka 2000-ih ubedljivo pokazuju da je američka društvena pokretljivost slaba i da je takva već pola veka – naime, znatno je niža od naših navodno stratifikovanih evropskih konkurenata, gde su društvene sigurnosne mreže mnogo čvršće i porezi mnogo viši. Među najimpresivnijim novim radovima je opsežna studija objavljena u januaru, koju su između ostalih vodili Radž Četi sa Harvarda i Emanuel Saez sa Berklija. Ona pokazuje da prihodna pokretljivost stoji na približno istom niskom nivou od 1970-ih.\nPrihodna pokretljivost se obično meri tako što se utvrdi da li deca roditelja iz jedne prihodne grupe – recimo, donjih 20 odsto – prelaze u narednu petinu, pa zatim dalje. Prema ovoj studiji, samo je 8,4 odsto dece rođene 1971. u porodicama iz najniže petine prešlo u najvišu petinu u zrelom dobu, i taj procenat je samo malo porastao, na 9 odsto, za one rođene 1986. Što je još gore, deca rođena u pretposlednjoj petini sada su u lošijem položaju. Takvo dete je 1971. imalo 17,7 odsto šanse da pređe u narednu petinu; za one rođene 1986. šanse su bile samo 13,8 odsto, što nije ni svako sedmo dete.\nOve cifre – koje mere ono što nazivamo tradicionalnom ili „relativnom“ prihodnom pokretljivošću – daju mračnu sliku o ekonomskim prilikama i često ih navode mnogi progresivci. Poslednjih nedelja mnogi komentatori kritikuju nejednaku raspodelu prihoda i bogatstva i pišu kako bi trebalo preduzeti korake za ograničavanje nejednakosti na vrhu i olakšavanje uspona uz lestvicu.\nAli za svakog siromašnog klinca koji se popne do gornje petine lestvice prihoda, pojednostavljeno rečeno, neko mora da ispadne iz gornje petine. A procenat onih koji su se popeli verovatno nikada nije bio veliki, čak ni u 19. veku. Dakle, još je važnija „apsolutna“ pokretljivost: do koje mere ekonomija može da proizvede rastuće nadnice za sve.\nAmerički san bi trebalo da je izgrađen na širenju mogućnosti za čitavo društvo, što može da se dogodi samo ako rastu prosečne realne zarade. Pored prihodne pokretljivosti, za činjenicu da zarađujete više od vaših roditelja jednako je, ako ne i više, važan porast zarada sa uračunatom inflacijom u čitavoj privredi. Drugim rečima, ako ste rođeni u donjoj petini i realne zarade rastu, verovatno ćete premašiti prihode vaših roditelja čak i ukoliko ostanete u istoj petini.\nTakvi realni prihodi uvećavali su se u Americi tokom čitavog 19. i 20. veka, ali su naročito brzo rasli tokom 20 ili 30 godina posle Drugog svetskog rata. Kako ističe Izabel Sohil iz Brukings instituta u jednom od najboljih radova o pokretljivosti prihoda pisanom u saradnji sa Pew fondacijom pre pet godina: Od 1947 do 1973, stopa rasta prihoda prosečne porodice bila je neobično brza, udvostručujući se tokom jedne generacije. Međutim, od 1973. rast je tokom jedne generacije bio mnogo manji, oko 20 odsto.\nOd Velike recesije, rast je još manji. Takva istorijska poređenja porodičnih primanja mogu da budu nezgodna. S jedne strane, porodice danas obično imaju manje dece od onih iz prethodne generacije, ali s druge strane, naglo uvećanje broja domaćinstava gde oba roditelja rade stvara dodatne troškove za brigu o deci. Slika o raspodeli porodičnih prihoda takođe je iskrivljena jer sve više dece rađaju samohrane majke, i takve porodice nemaju dva prihoda. Prema Izabel Sohil, ništa od toga ne menja „osnovni zaključak da je rast porodičnog prihoda usporen.“\nNew York Times je nedavno objavio proračune zasnovane na detaljnim podacima koje je prikupila Luksemburška studija dohodaka, koji pokazuju da su prihodi srednje klase u Americi sada niži nego u nekim drugim zemljama. A Sohil pokazuje da svaka treća radno sposobna osoba rođena 1968. zarađuje manje od svojih roditelja. Taj poslednji podatak naročito zabrinjava, i ovaj procenat se od Velike recesije verovatno povećao.\nSada znamo da ne možemo računati da će prihodna pokretljivost rešiti ove probleme. Budući da je došlo do rasta, iako skromnog u poređenju sa ranijim vremenima, dve trećine dece zarađuje više od svojih roditelja. Ali mnogima od njih nije mnogo bolje – otprilike polovina iz ove grupe ostaje u istoj prihodnoj grupi u kojoj su i rođeni. Dakle, porast nejednakosti prihoda takođe otežava prelazak iz jedne u drugu grupu: prečage na lestvici su sve više razmaknute.\nRazmislite o tome da sada znamo kako će 42 odsto onih rođenih u donjoj petini tamo i ostati, dok će drugih 42 odsto napredovati samo dva stupnja. Istovremeno, 39 odsto rođenih na vrhu ostaće na vrhu, dok će 23 odsto pasti, ali samo do naredne kategorije.\nMeđutim, pored svega toga, „problem nejednakosti“ nije dobar opis situacije. Nejednakost je tradicionalno značila da prihodi na vrhu rastu brže nego u narednoj kategoriji, koja opet raste brže od sledeće kategorije, i tako dalje. Sve kategorije mogu da rastu u nekoj meri. Ali, kao što je ekonomistima jasno već nekoliko godina, to više nije slučaj. Sada imamo stagnaciju prihoda za veliku većinu Amerikanaca i nekontrolisani rast prihoda na samom vrhu – posebno za gornju desetinu jednog procenta. Dakle, ne radi se toliko o „nejednakosti“ koliko o potpunom odsustvu rasta za veliki deo stanovništva. Država bi trebalo da se usredsredi na taj problem.\nAutori nove studije sa Harvarda i Berklija daju neke upute u kom pravcu treba krenuti. Oni otkrivaju kako se i relativna i apsolutna pokretljivost razlikuju prema gradovima. Na primer, na jugoistoku zemlje stopa pokretljivosti je niska dok je u planinskim i zapadnim državama visoka. U gradskim sredinama gde je privreda zdravija, poput San Franciska, Sijetla i Solt Lejk Sitija, siromašni nisu toliko izolovani, kvalitet obrazovanja je viši i ima manje samohranih majki. Ali ovi uslovi se ne mogu lako preneti u druga područja.\nGlavna pouka je da je neophodna kombinacija socijalne politike i politike rasta usmerena na omogućavanje viših prihoda za sve. U to bi mogao da spada viši minimalni dohodak, dečiji dodatak i obrazovni programi za mlade o problemima rane trudnoće.\nAli moralo bi da bude i ozbiljnih stimulativnih mera federalne vlade, uključujući i priznanje da je deficit sada dovoljno nizak i da je dodatna štednja nepotrebna. Konkretno, programi državne potrošnje trebalo bi da se usmere na održavanje pristojnog nivoa prihoda kroz osiguranje za slučaj nezaposlenosti, proširenje negativnog poreza i prostu pomoć u gotovini. Država bi takođe trebalo da pokrene temeljne projekte koji bi omogućili dugoročni ekonomski rast, uključujući inteligentno i agresivno proširenje transportne i internet infrastrukture.\nJednostavno se ne može pobeći od osnovne činjenice da kvalitet života Amerikanaca zavisi od bržeg privrednog rasta. Progresivci i konzervativci bi trebalo da se oko toga slažu. Ekonomski oporavak je dosad tekao sporo. Visoka zaduženost usled hipotekarne krize je deo objašnjenja, ali nema opravdanja za nedostatak odgovarajuće politike za ublažavanje posledica finansijskih i stambenih krahova. Pokušaji podsticanja prihodne pokretljivosti ne mogu da budu jedini odgovor.\nJeff Madrick, NYRBlog, 24.04.2014.


Najveća opasnost od krpelja i groznice Zapadnog Nila\nObeležen 7. april, Svetski dan zdravlja\nAkcenat ovogodišnjeg Svetskog dana zdravlja, 7. aprila, koji je obeležen i u našem gradu, je na vektorskim zaraznim bolestima, odnosno na lajmskoj bolesti i groznici Zapadnog Nila, kao bolestima koje najviše prete našem podneblju.\nVektorske bolesti imaju udeo od 17 odsto u ukupnom oboljevanju od zaraznih bolesti, kažu lekari subotičkog Zavoda za javno zdravlje.\n— Ovogodišnja kampanja obeležava se sa ciljem podizanja svesti o značaju vektorskih zaraznih bolesti i mogućim posledicama po zdravlje ljudi, kao i podizanje nivoa znanja o mogućnostima njihove prevencije — navela je dr Zorica V. Dragaš, lekar socijalne medicine subotičkog Zavoda za javno zdravlje na pres konferenciji upriličenoj povodom ovog datuma.\nGroznica Zapadnog Nila je takođe navedena kao posebno opasna za naše stanovništvo, s obzirom da se prenosi putovanjima, trgovinom i migracijom, a naš grad nalazi se na raskrsnici mnogih puteva.\n— Simptomi groznice Zapadnog Nila slični su onima koje imaju oboleli od gripa, povišena telesna temperatura, glavobolja, umor, bol u zglobovima, osip na koži i natečeni limfni čvorovi. Najbolje je da svaki pojedinac vodi računa o ličnoj higijeni, koja podrazumeva nošenje duge odeće, korišćenje sredstava protiv uboda krpelja ili komaraca, kao i samopregled kože po povratku iz prirode — istakla je dr Gordana Krtinić — epidemiolog u Zavodu za javno zdravlje.\nPodsetimo, u Severnobačkom okrugu, tokom cele godine, nadležna Veterinarska služba angažovana je na intervencijama skidanja krpelja kod pasa, čijih prijava građana je u poslednje vreme sve više.\nVakcina na ispitivanju\nPovodom sve glasnijih polemika u javnosti da su vakcine generalno, a posebno one obavezne koje se daju deci štetne, postavili smo pitanje nadležnima u vezi sa lečenjem lajmske bolesti, s obzirom da je na pres konferenciji rečeno da vakcina za tu bolest još ne postoji. Odgovor koji smo dobili od predstavnika subotičkog Zavoda za javno zdravlje je da vakcine nema, jer je ona kako je rečeno, još u fazi ispitivanja.


prešlicavanje: (Šta možeš da učiniš kada ti se neko razboli, u Srbiji)\nLetnje igralište 28 October 2016 at 20:10\nI tako se srce slomi. Hvala ti za sve što si rekao. Moj deda od 75 godina se već skoro godinu dana bori sa rakom. Kad mu baš bude loše, kad padne u nesvest, prestane da diše, moja tetka preduzme sve što treba i pozove hitnu, a ljudi iz hitne, kad stignu posle čitavog sata, stanu u ugao sobe i kažu: „Pa da, to je to, uradili ste sve što treba. Idemo sad mi.” A ona gleda za njima, pa u svog oca, i pita se zašto ih je uopšte zvala, kad su i onako u bolnici rekli da nema potrebe ni na preglede više da odlazi. I to je to. Prepušteni smo sami sebi i jedni drugima. I ne znam uopšte šta da kažem o tome koliko sam život nije važan, bez obzira na to da li je mlad ili star. Baš srce da ti se slomi.\nprešlicavanje 29 October 2016 at 22:22\nNisam mogao da prećutim, i nekako sam pokušao da racionalizujem neke stvari koje su lomile srce ovih nedelja...\nAko deda ima volju da se bori - sva podrška. Ukoliko se u nekom trenutku reši da se predaje, sva ljubav i razumevanje.\nTo je, valjda, sve što nam preostaje.\nCaraDara 28 October 2016 at 21:09\nNekim čudom sam tek danas slušala muziku sa tvog bloga i sad čitam ovaj tekst. Baš mi je žao. Isto je i kod nas, u Bosni. U pravu si kad kažeš da ne treba coktati i povinovati se. Ne znam šta drugo da ti kažem a htjela sam svašta.\nprešlicavanje 29 October 2016 at 22:24\nAko želiš, barem ovde možeš slobodno sve da kažeš, ovo je slobodna teritorija.\nBiće još muzike, ona mi je bila jedna od lekovitih stvari u poslednje vreme.\nbitnoinebitno 28 October 2016 at 21:11\nPonekad mogu da razumem da nemamo skupe lekove ,aparate, instrumente ali da nemamo dobar dan, izvolite, sacekajte, jeste li dobro? Nista to ne kosta,uci se u detinjstvu ali ne znam gde se to izgubilo a posebno prema pacijentima da ne govorim onim najtezim. Mogu i drzavi da oprostim da nema skener ali caj, wc, toplu vodu e to ne mogu. U jednom dz doktorka kaze da trudnice nemaju prednost jer to je stanje a ne bolest i nije hitno. Mozda ce cekajuci da zaradi neku pa ce sledeci put imati prednost. Sta se ovo desilo sa ljudima?\nprešlicavanje 29 October 2016 at 22:27\nI mi smo razumeli da nekih stvari nema, da lekova nema, ok, sve ćemo nabaviti, ali upravo to - taj nedostatak empatije u strašnom procentu i ta nezainteresovanost je bila obeshrabrujuća.\nJasno mi je da rade težak posao i jasno mi je da to nisu svi, ali je bilo previše.\nDesilo se... Ne znam, verovatno je nemoguće da se sve raspada već trideset godina a da ljudi ostanu isti, dobri. Bili smo bolji, to je sigurno, to sam video i osećao, tada.\nSnežana Maricic 28 October 2016 at 22:39\nUh, strašno. Časni izuzeci trpe mobing od svojih kolega, kao taj doktor koga ste pomenuli, sestre ga trpe još više.\nprešlicavanje 29 October 2016 at 22:28\nVerovatno je isto kao i u drugim profesijama: ako se neko ističe po tome kako pristupa onome što radi, onda "kvari prosek".\nStrašno, ali nije začuđujuće.\nyzse 29 October 2016 at 09:10\nMolim te primi moje saučešće. Nisam ga poznavala, ali se sećam onih pričica pre par godina kada ste se kućili i kako je pomagao (ako se dobro sećam).\nSituacija u zdravstvu jeste katastrofalna, ali nije uzrok čak ni siromaštvo, već loša selekcija kojoj je uzrok upravo uplitanje politike. I ovo je cena koju plaćamo par decenija kasnije.\nPre par godina bila sam jedina luda i bahata žena kojoj medicinske sestre i nazovi doktori nisu smeli da pisnu. Imali su rezon da ako se neko toliko busa u grudi biće da ima debelu zaleđinu. Sada... na moje zadovoljstvo... vidim da su i ostali korisnici zdravstva preuzeli taj stil. I neka su. Lep sam primer u amanet ostavila.\nIzigravaš Vučića i reakcija sa druge strane je kao da jesi on, ili već koji gromoviti ministar (a bilo ih je par komada u ovih par vlada).\nAko plaćam porez ovoj državi, onda službenici te države ima da me poštuju. I tu je tačka, nema dalje rasprave.\nI plus informacija, po zakonu imaš pravo da audio i video snimaš bilo kog državnog službenika, da to objaviš javno i da ga naravno prijaviš.\nNemaš pravo da snimaš pacijente ili slučajne prolaznike, tu mogu da te srede. Zato pažljvo snimaj.\nI ako ti pritrči obezbeđenje samo mu zalepi na čelo svoja zakonska prava i neka se puši. Veruj mi, radi besprekorno.\nprešlicavanje 29 October 2016 at 22:51\nJeste Brana bio majstor, za razne stvari, kada smo završili sa sređivanjem stana neko od drugara mu je u šali dao titulu "Veliki majstor Zemunskog reda"...\nZapravo, u svim segmentima ide ovako isto, samo je u zdravstvu verovatno najbolnije... (Da ne ode previše u digresiju: ja sam zapravo iznenađen da mi još uvek imamo struju i vodu u ovoj državi i da to još uvek funkcioniše, ali s obzirom na cenu koju plaćamo, valjda su barem tamo ostavili neke ljude koji znaju da prebace prekidač...)\nNisam znao ovo za snimanje... Zlu ne trebalo, za nauk... Iskreno, do sada mi nije trebalo, izgleda da sam imao žestoku sreću kada sam završio na urgentnom pre par meseci zbog srca, doktorka kardiolog potpuni zmaj...\nSanja Perić 29 October 2016 at 09:17\nDa, Nebojša. Na sve što si napisao sam imala jedno "da". Na žalost ne iz verovanja da je kod nas tako, već iz uverenja posle par tragičnih završetaka borbe sa kancerom u familiji.\nZato da ne bih ponavljala ono što si napisao, samo ću dodati iz ličnog iskustva još primer kako se manipuliše kada su trudnice u pitanju.\nMoja bliska prijateljica je trudnoću održavala u porodilištu "Dragiša MIšović", imala je uput da se tamo porodi, a kada je otišla jer je beba najavila da je vreme, rekli su joj "da nema mesta". Jasno je da je mito u porodilištima uzeo maha, pa ili su drugi (koji se tu nisu vodili) platili i zaista zauzeli sve krevete, ili nju nisu primili jer je išla regularno bez podmićivanja - kako god, na kraju se porodila u Zvezdari čijem timu doktora i babica svaka čast jer bila sam svedok da ne gledaju da li je neko Rom ili je vlasnik hotela.\nManipulacija u trudničkim vodama kreće sa pitanjem "kod koga se poradjaš" i tada se kreće u ludačku (besmislenu) trku za doktorom koji se plaća (nekada i 1000 evra) za nešto što na kraju uglavnom babica uradi, on nadgleda ili tek bude prisutan svo vreme trajanja porodjaja.\nManipulacija dalje ide kroz seriju analiza (ne nužnih) koje su tu da unesu strah i da bi bilo dobro da im se trudnica podvrgne, pa i trudnoća na kraju ispade privilegija samo onih koji imaju da plate (neke koštaju 35 hiljada dinara). Srećom, imala sam dobru privatnu lekarku koja mi je ulila dovoljno poverenja da me manipulacija strahom ne optereti, ali sam se naslušala i nagledala nezamislivih (do tada) scenarija. Na neki način, u Srbiji se jako puno umire poslednjih godina, a natalitet nam je ugrožen, što sliku neke dalje budućnosti boji u crno.\nPoverenje u bele mantile kao da je nestalo, oni koji su zakletvi odani najčešće završavaju tako što imaju po 40 pacijenata dnevno za državnu platu, što moraju da hendluju bes i nestrpljenje pacijenata, i sa njima iskreno saosećam jer zaslužuju i bolje uslove i više poverenja za ono što rade.\nprešlicavanje 29 October 2016 at 22:55\nUh... Nisam znao da si prošla kroz sve to. Iskreno divljenje i naklon...\nNe znam da li je poverenje zapravo nestalo... Da je nestalo, sistem bi drugačije morao da se organizuje... Ili im nije stalo da li ga ima ili nema, kad si već primorana ili primoran da ideš kod njih...\nNe znam, svašta mi je u glavi, neko vreme će biti potrebno da se sve ovo nekako slegne...\nMarjeta Pevec 29 October 2016 at 12:49\nMoje saučešće, Nebojša. Žao mi je što ste ti i tvoja porodica morali da prolazite kroz to. A sve si u pravu što si napisao, odučeni smo od ideje da se vredi uopšte boriti i stalno krivimo situaciju, uranijum, svet, ubeđeni da je lokus kontrole negde izvan nas. Lakše je nego da se zagledamo u sebe, preuzmemo odgovornost i preduzmemo nešto.\nprešlicavanje 29 October 2016 at 22:57\nUvek je lakše tako, zato nam i ide ovako... da ne citiram sad latinoamerikance...\nZnate postoje porodice, ciji bliznji ne mogu da stignu do palijativne nege, jer je popunjena pacijentima cije porodice kada ih ostave uopste nemaju nameru da ih povedu odatle. Cuo ja, moyda od tog istog lekara.\nI zamislite, oni saslusaju lekare cuju da li ima mogucnosti za operaciju, zracenje ili hemioterapiju ili im samo sleduje terpapija simptoma (morfin i sl).\nI zamislite oni odvoje tih mesec dana pred kraj, sami im donose caj,pomere ih u krevetu, povedu do toaleta ili zamene pelenu, pripreme supu...u kuci ili stanu...\nPrijatelji, rodbina,kolege ih pomognu kako mogu...Lekari im daju smernice.\nAli izgleda da je lakse napadati sistem, uvek kriviti nekog drugog, pisati ostre blogove,nego da ponegujemo bliznjeg, dajemo mu lekove za bolove, drzimo ga za ruku i budemo uz njega pred odlazak.\nprešlicavanje 29 October 2016 at 23:12\nŽao mi je što ste anonimni, no...\nPotrudiću se da objasnim neke detalje koji Vam izgleda nisu jasni. Moguće je da sam u nekim objašnjenjima bio neprecizan. Potrudiću se i da budem nežan, jer Vaš komentar sugeriše da ste imali slično iskustvo kao i mi...\nZnate, postoje i sistemi u kojima su odeljenja palijativne nege dovoljno opremljene tako da neko možda stvarno i poželi da ostane tamo, a ne da se vrati kući.\nZamislite, u zemlji ne tako dalekoj od Srbije našoj bliskoj rođaci je preminula majka. Žena koja je živela skromno, ali u uređenoj državi.\nNa dan kremacije, predstavnik pogrebnog preduzeća je prijateljicu pitao sledeće:\n"Da li želite da poslednje putovanje Vaše majke bude dužim putem pored mora, ili kraćim putem kroz planine. Nema razlike u ceni, vi samo recite šta bi ona više volela".\nI zamislite, postoje i sistemi u kojima možete biti na kvalitetnoj palijativnoj nezi i kada ste kod kuće. Ovde možda možete dobiti tu negu kad se prijavite NAKON što bolesnika puste kući, što ostavlja prostor da on neko vreme bude i bez nege.\nVerovatno postoje i porodice koje više vole da im bližnji ostanu u bolnici a ne da budu kod kuće, ali ukoliko smatrate da smo mi jedna od tih (jer to provejava kroz čitav vaš komentar) očigledno ne poznajete našu porodicu.\nI zamislite, postoje porodice koje su iskreno nesrećne zato što im je muž/otac preminuo u onom čudu od odeljenja, zagledan u neopran pod, zato što nije mogao da bude pušten kući, već je morao tamo da skonča.\nI zamislite, postoje supruge koje su se svađale, molile pa ponovo svađale da budu što duže u toj bolničkoj sobi i budu uz supruga što je moguće duže, a ne samo tokom propisanih sat vremena. I za to vreme rade ono što je posao sestara.\nI zamislite, postoji čak jedan lekar među svima njima koji je odista davao neke korisne informacije.\n"I zamislite", lekove za bolove smo sami kupovali.\nDakle, vaš zaključak da je "lakše napadati sistem nego da ponegujemo bližnjeg..." je jednostavno uvredljiv po sve nas i ja vas molim da si pronađete poslednja dva reda prve strofe Štulićeve pesme "E pa što" i pročitate ga sebi.\no cemu ovaj prica.. neka moli boga da mu se ne desi slicno sa nekim svojim\nSve je tacno sta si napisao NEBOJSA!!Svaka cast! Ja sam zbog greske lekara prezivel pakao i jos prezivljavam punih 4 godine....Zbog nesavesnog lecenja,kada su uvideli gresku otpustaju me iz bolnice sa gasnom gangrenom i ishemije sake!!!Predhodnih 5 dana sam pakao prosla i jedva prezivela,zato sam sa svojih 48 godina tezak invalid,koji se jos uvek bori sa lekarima.....Tesko je to ,a jos tuznije kad covek koji se leci zbog novca nemoze da se leci.Meni je invalidska penzija 13 hiljada a ja mesecno izdvajam za lekove 15 hiljada.....kako ni sama neznam.Kod nas je ili ces se leciti,ili umri....Kad si bolestan samo novac igra ulogu.....Isuvise dobro znam!!!!!\nprešlicavanje 1 November 2016 at 16:21\nŠta da kažem... Pišite o tome, vičite, dižite galamu, izgleda da samo na galamu reaguju. U nekoliko navrata sam se iznenadio koliko su zapravo krhki u tom stavu i kako se on menja kada osete da su pod pažnjom javnosti.\nAko nešto možemo da pomognemo u širenju vaše priče dalje, tu smo.\nAnonymous 29 October 2016 at 22:49\n...ceo text bih i ja mogla da potpisem nazalost :-( ...cak ni jedan od gore navedenih saveta- da roditelji treba redovno da idu na kontrole,ne znaci da ce biti od koristi...moj se otac lecio 12 godina i stalno isao kod lekara-stav lekara je bio da mu nije nista. Kada mu je na prolece ove godine dijagnostikovan rak pluca, analize su trajale taman toliko da je preminuo, a da nije ni zapoceta terapija. Neki dan slusam ministra zdravlja kako lupeta gluposti o tome da svuda u svetu analize traju dugo i pitam se, da li bi drugacije mislio kada bi ga neko najmiliji napustao, a da on bolno i bespomocno to posmatra....\nprešlicavanje 1 November 2016 at 16:27\nNaš prijatelj je nedavno prošao isto - zlo nije primećeno godinama, kada je primećeno - bilo je kasno...\nMinistra ne bih komentarisao... I ne umem, a da ostanem pristojan...\nDžoni 30 October 2016 at 02:18\nVoleo bih da (ti) mogu nešto reći i nešto olakšati.\nprešlicavanje 1 November 2016 at 16:23\nIsto sam iskustvo prezivela sa ocem. On je lezao na plucnom odeljenju klinickog centra, dok je primao hemioterapije. Posle prve je ostao nepokretan, posle druge izgubio vid, trecu nije docekao. Sve vreme imao jake bolove i bio na morfijumskim ampulama i flasterima, jer mu je rak pluca otkriven u cetvrtoj fazi, posle mesec dana cekanja rezultata. Sve to je trajalo nesto manje od tri meseca. A zapravo mnogo meseci ranije vec se nije dobro osecao i otisao je na sve moguce preglede i snimanja, da bi tek mnogo kasnije, gledajuci taj stari snimak pluca, lekari jasno videli tumor koji je tada jos uvek bio operativan, ali nije uocen na vreme jer doticni doktor tada nije poslao snimak radiologu (ciji je posao da cita snimke), vec je smatrao da je on sam dovoljno strucan da ofrlje pogleda snimak i kaze mom ocu da ima bronhitis, te mu prepise pogresnu terapiju. Da ne duzim sa pricom "sta bi bilo kad bi bilo"... Svi koji su prosli kroz slicno iskustvo znaju koliki je to stres za porodicu. Potpuna nemoc... I onda sve sto ti ustvari treba je neka vrsta razumevanja, ljudske topline, neznosti.. kad pogledas, tako malo. Pa svi mi znamo da, kad vec dotle dodje, niko nije carobnjak, ni doktori, ni te tamo sestre, niti iko ocekuje ikakav specijalni tretman, ali onaj tretman, na odeljenju sa najtezim bolesnicima, je kao kada zamisljate naci logor i kako je taj odnos prema logorasima mogao da izgleda. Trudila sam se da razumem te ljude, da ih opravdam poslom koji rade, da zamislim koliko bih ja otupela da svaki dan gledam ljude koji umiru....da li bih ih i dalje gledala kao ljude ili neku tamo statistiku. Moj otac je bio najtezi bolesnik u najvecoj sobi, bio je u bolovima, nepokretan i slep - nikad mu nije prinet posluzavnik na natkasnu pored kreveta vec uvek ostavljen na stolu na sred sobe. I pored svega, on se stalno salio i zasmejavao ostale bolesnike. Ali sala tamo nije dobrodosla, medju zaposlenima. Ako je jeo ili popio lek, za to hvala ostalim bolesnicima. A sta preostaje coveku u poslednjim trenucima zivota, ako ne neki osmeh, lepa rec, mrva ljubaznosti i humor.. Ne znam, najteze od svega su mi pali ti dani kad je morao tamo da lezi. Jer tamo bi i zdrav pozeleo da umre sto pre. Hvala Bogu, umro je kod svoje kuce, okruzen najmilijima. Ako se zbog ikoga osecao kao covek a ne bubasvaba, to su divni medicinski radnici iz kucne nege Doma zdravlja Zvezdara. Dakle, mozes biti covek, samo ako to i jesi. O osoblju Klinickog centra sve najgore!\nIzvinjavam se na konfuznosti... bas mi je potresna tema.\nprešlicavanje 1 November 2016 at 16:25\nIz nekog razloga je nestao komentar Vrapca, evo ga copy/paste:\nIz nekog razloga je komentar Vrapca na ovu temu nestao...\nZato ga copy/paste ovde:\n"Ja imam dobra, čak izuzetno dobra, iskustva upravo sa plučnog na kliničkom (mislim, ako tu ima išta dobro, majka mi je na istom preminula od kancera).\nNe kažem da Vam ne verujem, naprotiv, ali eto morao sam da napišem da postoje i drugačija iskustva.\nMislim da ne bi bilo fer prema tim ljudima koji su mi u tom izuzeteno teškom periodu veoma pomogli, da se ne oglasim i sa ovim drugačijim iskustvom."\n...u Srbiji se ne moze dostojanstveno ziveti, ali ni umreti :-(...neka nasi voljeni koji su nas napustili pocivaju u miru.\nPrvi put citam Vas blog / stranicu.\nRazumem svaku rec na zalost. Dve godine sam gledala kako mi neko blizak umire od raka. U pocetku su je slali kuci sa dijagnozom cir na zeludcu, ali posto smo mi bili dosadni i uporni, ponekad i glasni, resili su da je operisu. Doktor je izasao iz sale i samo rekao nije cir, rak je, dosli ste suvise kasno. Mozete i kuci da je vodite uskoro. Mislim da je muk koji je nastao medju clanovima porodice bilo nesto najstrasnije sto sam ikada dozivela. Negovali smo je kod kuce i sve sto smo culi i naculi smo probali. Jednog jutra je samo na kratko dosla sebi i zauvek zatvorila oci.\nNekoliko godina kasnije, moja majka pocinje da ima ozbilinih zdravstvenih problema. Naravno da niko ne zna sta joj je. I tada vec iz ocaja pokisavamo da nadjemo "vezu". Stize nekako do doktora u klinickom centru Srbije, koji je za tri dana uradio sve i dao ispravnu dijagnozu. MS. Njegov bes je bio strasan. Vikao je u neverici kako su neki ljudi uopste dosli do toga da budu lekari. Vikao je kako su imali sve nalaze ispred sebe. Vikao je sto je zbog njihove greske ona sada u strasnom stanju. Ona je sedela na krevetu i gledala u pod. A ja sam opet imala istu onu knedlu u grlu. Prosle su godine dok je nismo podigli na noge. Tada sam sebi rekla, zavrsila si ti sa lekarima.\nNa zalost imam zdravstvenih problema. I nekoliko godina je proslo dok nisam naisla na doktorku koja me je dovela u red.\nA zasto nekoliko godina? Dacu samo jedan primer, jedan od "uvazenih" doktora mi je kao terapiju prepisao tusiranje svaki dan.\nJa nisam smirena kao moja majka. I da, vicem kada treba i da, trazim svoja prava.\nI imam srece i imam doktorku koja voli svoj posao, ne zeli mito i nije korumpirana.\nJos jednom, moje iskreno saucesce...\nprešlicavanje 1 November 2016 at 16:32\nnajpre čestitke na hrabrosti i želji da se ne predajete...\nNe znam šta da kažem, zapravo, kada pogledam sve ove komentare i jezive priče, stvarno ostajem bez reči, nemam šta pametno da napišem, zato ćutim.\nŽelim vam svu sreću. I da budete glasni!\nMilja Lukic 2 November 2016 at 04:41\nMoje najiskrenije saučešće, Nebojša.\nNe znam šta bih rekla, a da ostanem iole pristojna. Rane su mi sveže.\nKad je Marku bilo loše u januaru - nije mogao da diše, oblivao ga je hladan znoj i "seklo" ga u stomaku - došao je u Urgentni (Kristina ga je bukvalno odvukla jer nije hteo da ide), urgentno su ga vratili kući jer je "mlad". Niko nije ni pomislio na srce, iako je rekao da mu je otac srčani bolesnik, da mu je baka po majci operisana od srca... Da li im se tu noć nije radilo ili veze nemaju sa životom... Da su ga makar pregledali kako treba, sve bi bilo drugačije.\nNajblaže što mogu - goveda u belim mantilima. Nema to veze ni sa siromaštvom, ni sa osiromašenim uranijumom, jednostavno - prema lekarima nemam nikakvo poštovanje.\nMogu da zamislim kroz šta ste prošli. Nedajbože nikom!\nprešlicavanje 3 November 2016 at 09:23\nhvala na od srca.\nČesto pomislim na Marka, šta bi rekao na neke stvari i kako bi ih raščlanio, u sastavne delove.