Bečejski mozaik medijskim projektom „Kako do interkulturalnosti? – Manjine osim što igraju i pevaju rade i nešto drugo“ želi da ublaži tu predrasudu i da doprinese razvoju interkulturalnosti i boljeg razumevanja između različitih nacionalnih zajednica. Važan segment priče o kulturi trebalo bi da bude stremljenje ka interkulturalnosti.\nTakvi pokušaji su postojali i manje-više još postoje u Bečeju, međutim, koliko god svi mi pričali o potrebi da se različite kulture prožimaju, za sada sve je to još na nivou eksperimenta i „incidenta“. A mogućnosti postoje, naročito u Bečeju, gde dve nacije, srpska i mađarska, čine većinsku populaciju. Na tom polju se pre svega mogu „iskoristiti“ mladi ljudi koji se bave takozvanom visokom kulturom – tu spada sve što nije folklor – koji u Bečeju, recimo, snimaju filmove, bave se književnošću, publicistikom, naučnim radom itd. Naime, ima u ovom gradu mladih ljudi mađarske nacionalnosti koji se bave snimanjem filmova, koji se mogu smatrati angažovanim filmovima. Recimo, neki od njih su nedavno snimili film o nekadašnjem poznatom stanovniku Bečeja, o Karolju Tanu i o kući braće Tan (Karolj je bio hemičar, a Mor slikar), koja se nakon više od deset godina čekanja najzad adaptira i biće pretvorena u spomen kuću i u neku vrstu „kuće kulture“ – nadajmo se da ne samo mađarske. S druge strane, tu su mladi iz „Filadendron produkcije“ koji takođe snimaju filmove, takođe veoma angažovane, na srpskom jeziku. Ti ljudi bi, da živimo u sedamdesetim godinama, kada je prožimanje kultura, bez današnjeg modernog naziva, bila svakodnevna pojava makar u umetničkim krugovima, odavno sarađivali i zajednički bi stvarali najverovatnije dvojezične filmove i uticali bi jedni na druge.\nS druge strane tu je i Umetničko takmičenje srednjoškolaca, takmičenje srednjoškolaca mađarske nacionalnosti čiji je domaćin Bečej više desetina godina, i tu postoji mogućnost da na takmičenju učestvuju i đaci druge nacionalnosti koji bi stvarali svoja umetnička dela na mađarskom jeziku.\nŠto se interkulturalnog obrazovanja tiče, takvi pokušaji postoje/ postojali su u Gimnaziji.\nDeo dugogodišnjeg projekta „Multiplikacija – živeti tolerantno“ je i opština Bečej, u kojoj je jedan segment projekta bio uvođenje interkulturalnog obrazovanja u sistem formalnog obrazovanja. Program je započet u Gimnaziji 2007. godine i činilo se da će da zaživi, ali danas postoji samo u tragovima. Naime, grupa nastavnika iz Gimnazije je bila na obukama o izvođenju dvojezičnih časova. Potom su u okviru bilingvalnih radionica u Gimnaziji obrađene teme „Slavimo sve razlike“ (iz nemačkog jezika u okviru koje su se izučavali običaji naroda nemačkog govornog područja), „Božić i njegovi običaji“ (na časovima likovne kulture), „Tuđice u srpskom i mađarskom jeziku“ (na časovima maternjeg jezika) i „Učimo jedni od drugih“ (na časovima engleskog jezika). Na tim časovima su zajedno učestvovali učenici iz srpskog i mađarskog odeljenja. Projekat u kom je učestvovalo 32 nastavnika Gimnazije, trajao je pola godine. Evaluacija programa pokazala je dobre rezultate. Pokazalo se da je nivo znanja đaka podignut na viši nivo o interkulturalnom obrazovanju i o jeziku, kulturi, istoriji, običajima druge nacije, ali i svoje. Zajedničkim radom i slušanjem drugog jezika povećan je i stepen motivacije kod učenika za učenje drugog jezika, a i za druženje, podignut je stepen tolerancije i prijateljskih odnosa između učenika različitih nacionalnosti.\nNakon završetka programa njegov realizator, Društvo prijatelja dece, hteo je da i dalje drži bilingvalne časove, ali nije bilo novca.\nIpak, 2010. godine nekoliko profesora iz Gimnazije nastavilo je da se obučava o interkulturalnom obrazovanju. Oni stečena znanja i dalje koriste na svojim časovima.\nU Bečeju nedostaju mogućnosti izbora i nema dinamike\nO kvalitetu kulturnog života građana mađarske nacionalnosti u Bečeju u prethodnom tematskom dodatku Bečejskog mozaika (objavljen je u oktobru) govorili su Bečejke i odnedavno Bečejke Žofia Serda, menadžerka u pozorištu „Deže Kostolanji” u Subotici, novinarka, fotograf, Teodora Marton Balind, urednica novosadske gradske televizije i predsednica tamošnjeg Mađarskog kulturnog centra „Petefi Šandor“, Izabela Gužvanj, vokalna umetnica i profesorka pevanja poreklom iz Kupusine, koja već sedam godina živi u Bečeju, Ana Serda Kišimre, koja danas živi u Topoli, gde je u Mađarskom kulturnom centru „Zoltan Kodaj” organizatorka kulturnih dešavanja i vodi rad u sekcijama, a to radi i u bečejskom Mađarskom kulturnom društvu „Petefi Šandor“, dr Piroška Čaki Šereš, penzionisana univerzitetska profesorka, dobitnica priznanja „Vitez mađarske kulture“, članica otvorenog članstva Mađarske akademije nauka, kao i Bečejci Mate Nešić, student treće godine Umetničke akademije u Novom Sadu, Zoltan Čorba, novinar, koji danas radi u ambasadi Srbije u Budimpešti.\nNiko od pomenutih Bečejaca danas ne živi u Bečeju, a jedina koja je u ovom gradu, upravo je ona koja nije rođena Bečejka, Izabela Gužvanj. Ovaj podatak mnogo govori o kvalitetu kulturnog života Mađara, ali i ostalih građana u Bečeju.\nSvi ovi umetnici, naučni radnici, novinari se manje-više slažu sa tim da u Bečeju mnogo toga nedostaje što se tiče tzv. visoke kulture. Neki od njih su konstatovali veoma važne činjenice i ukazali su na to šta bismo trebali popravljati.\nŽofia Serda je, recimo, na pitanje zašto ne živi u Bečeju, već u Subotici odgovorila: „Bečej je sjajan grad, ja stvarno volim da se vraćam kući, gotovo da svaki drugi vikend provodim kod kuće, ali ne bih mogla ni da zamislim da u Bečeju provodim radne dane. Jako bi mi nedostajao kulturni život, da se uvek nešto dešava i stalna komunikacija – ne na internetu – sa ljudima koji su mi slični. Za mene je mali grad premali, a glavni grad prevelik, zato mi, na primer, odgovaraju Novi Sad ili Subotica“. Za nju je kultura – otvorenost.\nŽofia Serda je rekla i to što mnogi Bečejci misle: da joj u ovom gradu nedostaju bioskop, kafić-bioskop, literarne večeri, koncerti, moderni muzej (savremena umetnost, današnji umetnici, fotografije, skulpture, instalacije), kvalitetni programi za srednju generaciju itd.\nTeodora Marton Balind, koja takođe ne živi u Bečeju, rekla je da je uvek imala osećaj da joj u Bečeju nedostaju izazovi i mogućnosti izbora, te da u ovom gradu nema dinamike.\nPo mišljenju dr Piroške Čaki Šereš kulturu treba neprekidno i redovno razvijati: „Treba se baviti njome, čak i ako nisu zadovoljeni materijalni uslovi. Treba da znamo šta imamo, kakvim vrednostima raspolažemo, gde su nedostaci, treba postaviti redosled prioriteta za ispravljanje nedostataka. Ali šta je uopšte kultura? Nije dovoljno citirati odgovarajuću definiciju iz Rečnika pojmova. Teško je to objasniti, jer osećamo da je to nešto što se podrazumeva. Danas treba da uzmemo u obzir i ’evropejstvo’. U procesu globalizacije se pre ili kasnije moramo i time pozabaviti. Kako ćemo se odnositi prema evropskim vrednostima, da li će različitost doneti promenu u mađarsku kulturu? Ne jednom smo čuli pitanje: da li će se u eri globalizacije nacionalne kulture izgubiti na važnosti? Da li ćemo poštovati specifičnu nacionalnu kulturu, da li ćemo znati da je predajemo novim generacijama na potrebnom nivou, ili je ni mi sami više ne znamo ceniti?”.\nOna je govorila i o multi- i interkulturalnosti: „Sve to, uz toleranciju, može da ima za rezultat brušenje kultura i stvaranje interkulturalnih veza. Kulture nisu unifikovane, one su raznobojne, različite. Možda se baš zbog toga dopunjuju, pogotovo ako nađemo dodirne tačke, prelaze među njima. Zato treba da upoznamo kulturu i vrednosti drugih. Upoznati i ceniti različitost, ali ne na uštrb svoje kulture. Opšte je poznato i to da se kultura predaje s generacije na generaciju i da može da opstane samo ako svaka generacija nalazi odgovore na svoja pitanja. Zbog toga svaka generacija redefiniše tradicije u skladu sa svojim potrebama. Mogli bismo reći da je ona generacija sposobna za život koja je sposobna i voljna da uradi pomenuto redefinisanje. Starije generacije treba da se odnose s razumevanjem prema inicijativi mladih, ali treba ukazati na to gde ne treba i gde ne sme da se vrši promena ili modernizacija tradicije. Danas, kada kultura nema vrednost, mi treba da učinimo sve što možemo da vratimo tu vrednost”.\nIndikativno je da su sagovornici novinara Bečejskog mozaika u najvećem broju slučajeva izuzetno malo pažnje posvetili upravo interkulturalnosti koja, kako je rekla dr Piroška Čaki Šereš, može da ima za rezultat brušenje kultura i stvaranje interkulturalnih veza.\nO brušenju, o vezama i prožimanju malo razmišljaju i tzv. obični građani. Mogli bismo da se zapitamo zašto je to tako.\nIntervju s Ilonom Varnju, članicom Opštinskog veća zaduženoj za kulturu i obrazovanje\nTreba da donesemo strategiju naše opštine\nOpština Bečej nema, a nije ni imala strategiju (plan) razvoja kulture. Intelektualci su se bunili zbog toga, ali bez rezultata. Kulturne manifestacije se, dakle, „dešavaju” ad hoc, jedna institucija ne zna šta radi ona druga, a na planu kulture nema nikakvog planiranja.\nO ovome smo razgovarali sa Ilonom Varnju, članicom Opštinskog veća zaduženoj za kulturu i obrazovanje.\nIma li opština strategiju razvoja kulture? Pre nekoliko godina je više intelektualaca izrazilo stav da ima potrebe za njom.\n- Strategija se nekad zvala srednjoročnim planom, strategija je izraz koji je trenutno u modi. U Vojvodini, po slovu zakona, svaka opština mora da ima strategiju razvoja kulture. Pošto smo mi opština u kojoj treba uzeti u obzir i uputstva i predloge Nacionalnog saveta Mađara, očekivali smo i od prethodnog saziva NSM-a donošenje strategije razvoja kulture, ali je to kasnilo.\nAko bude lokalne strategije, da li će ona biti u skladu sa strategijom razvoja kulture NSM-a? Kako ocenjujete strategiju razvoja kulture NSM-a?\n- Strategija razvoja kulture NSM-a je gotova, samo što nije bila na javnoj raspravi, odnosno bila je predstavljena u Somboru, Zrenjaninu i još jednom gradu u Banatu, a na kraju je predstavljena u Kanjiži. Izostalo je, nažalost, Potisje, zatim Novi Sad i Bačka Topola. Na ovim skupovima nije bilo javne rasprave, već smo samo čuli predstavljanja dokumenata. Ne znam šta da dodam ovome. Pošto su Strategiju prihvatili, trudićemo se da joj se prilagodimo. Smatramo da su ideje sadržane u Strategiji većinom dobre. Meni se najviše sviđa to što će se dešavati popis javnih institucija, odnosno kulturnog nasleđa, jer smatram da bez negovanja prošlosti i njenog poznavanja ne možemo gledati u budućnost. Veoma je mnogo fraza u toj Strategiji i bilo bi dobro dati potpunu, objektivnu sliku. Druga stvar je to što pominju decentralizaciju, a u stvari NSM sprovodi centralizaciju, to jest to se može iščitati iz Strategije razvoja kulture. U svakom slučaju, potrebno je da donesemo strategiju naše opštine. Tu postoji kašnjenje, ali su za nju potrebne i zamisli institucija. Zapravo svake godine usvajamo strategiju razvoja kulture pojedinih institucija, unapred na godinu-dve dana. Skupština opštine usvaja ove planove za pojedine institucije, ali se nakon toga ne kontroliše šta se od svega toga ostvarilo. Tu bih pre svega pomenula strategiju Gradskog pozorišta u kojoj je vrlo lepo predviđeno da se mesečno igraju mađarske i srpske predstave, ali to, nažalost, nije ostvareno.\nPriča se i o poluprofesionalnom glumačkom ansamblu.\n- Mađarska koalicija je 2008. predvidela plan razvoja po kojem bi se u Bečeju stvorila poluprofesionalna mađarska pozorišna grupa. Tu je bilo i obećanja prema glumačkom bračnom paru koji živi u Mađarskoj, oni su i pokazali svoj talenat i stručnost, ali se to posle izjalovilo. Bilo bi dobro ispuniti to obećanje, jer postoji velika potreba za glumcima na mađarskom jeziku, i to je nekako izostalo iz tog programa Mađarske koalicije.\nKako u Bečeju funkcioniše „kulturna politika”? Postoji KMV, Majske igre i to je to? Ili postoji neki pravac?\n- U Bečeju se tzv. kulturna politika može definisati preko sledeće četiri institucije: Gradsko pozorište, s plesnom grupom Đido, Narodna biblioteka, Gradski muzej i Kulturno društvo „Petefi”. Tradicionalne manifestacije su Takmičenje srednjoškolaca u oblasti kulture (KMV), vojvođansko polufinale takmičenja Naš dragi maternji jezik (Édes anyanyelvünk), koje smo organizovali po petnaesti put, Majske igre koje su izgubile na težini, jer nisu ono što su bile, i priredbe koje su vezane za praznike i jubileje, jubileji Sečenjija, Bartoka i Lista, tj. manifestacije koje se u kulturnu politiku uključuju u onim godinama kada su te godišnjice. Kulturnu politiku čine i sprovode te institucije, po svom nahođenju. Istakla bih aktivnosti Kulturnog društva „Petefi” i Narodne biblioteke usmerene na zadovoljavanje potreba stanovništva koje govori mađarski jezik. Ne prođe nikad ni sedmica, a da u tim institucijama ne bude neko dešavanje.\nIzostao je Arhiv iz nabrajanja...\n- Bečejski arhiv je ispostava senćanskog i malo se maćehinski odnose prema obradi bečejskog materijala, premda saradnici, mislim, imaju stručna znanja. Tu treba da pomenem i činjenicu da u Bečeju jako nedostaje lokalni istoričar. Pored toga, treba napomenuti da u Gradskom muzeju, kojeg je Nacionalni savet Mađara proglasio za instituciju od posebnog značaja, radi samo jedan saradnik koji zna mađarski jezik. Ako bismo pored te osobe zaposlili i jednog lokalnog istoričara i muzejskog pedagoga, a tu je jako lep primer muzeja u Bačkoj Topoli, gde radi i muzejski pedagog, onda bi sasvim sigurno bila obrađena i prošlost Bečeja. Zato bi bio potreban i lokalni istoričar koji bi se stvarno bavio pisanjem, izdavanjem radova i istraživanjem.\nPublika nije zainteresovana za sva dešavanja.\n- Imamo problema sa organizovanim privlačenjem publike, to tek treba da se desi. Publike nema u velikom broju na jako važnim događajima poput predavanja Ferenca Gerebena na temu čitanja, gostovanja umetnika iz Čongrada, predavanja Ferenca Maka na kojima se može čuti i ponešto o lokalnoj istoriji, koncerta rođene Bečejke, Vere Vitkai-Kovač, celodnevne manifestacije povodom jubileja Karolja Tana, otkrivanja spomen table Imrea Borija, celodnevne svečanosti u znak sećanja na sinagogu i na jevrejsku školu, proslave u vezi kantora Mezeija ili pak dvodnevne manifestacije Mađarskog zdravstvenog društva u Bečeju i bečejsku manifestaciju Međunarodne konferencije o istoriji sporta. Puno je ljudi na plesnim priredbama na kojima nastupaju bečejska deca. Treba i to videti! Nadam se da će i Kulturno društvo „Petefi” biti voljan da organizuje još više predavanja edukativnog karaktera ili da privlači publiku ili da organizuje akreditovane kurseve poput onih što su upravo u toku, ili to što mali glumci sarađuju sa čongradskim... Ima bezbroj manifestacija, dešavanja na koje naši građani različitih interesovanja mogu da odu, a i odlaze. Možda bi trebalo u većem broju... Ovo začaurivanje nije samo bečejski problem. Nedostaje život u zajednici, ljudi nemaju želju za tim ili ih ne umemo pokrenuti. To je ogroman nedostatak. A ni reklamiranje ovih dešavanja nije na potrebnom nivou.\nZašto su u Gradskom pozorištu srpski, a u Kulturnom društvu „Petefi” mađarski događaji? Da li je to tako dobro?\n- To su te dve institucije postavile na taj način. Gradsko pozorište jeste otvoreno za raznovrsna dešavanja, tamo se zbiva Umetničko takmičenje srednjoškolaca (KMV) i Festival školskih pozorišta, a ima i izložbi na kojima se mogu videti i dela mađarskih autora. I tu treba da se istakne i pohvali rad Gabriele Sel. Kada bi svi u Pozorištu radili poput nje, problema ne bi bilo. „Petefi” obuhvata bečejske Mađare ali se ni „Petefi” nije ogradio, evo, na primer, svake godine organizuje dvojezični program za Dan tolerancije.\nMožemo li govoriti o multikulturalnosti ili interkulturalnosti?\n- Multikulturalnost ne znači da stalno treba da organizujemo dvojezične programe, nego da se po mogućstvu trudimo da jedni druge upoznamo i poštujemo kulturu drugih. Može se i u sklopu predstave/ predavanja na srpskom jeziku predstaviti poneki segment mađarske kulture, i obrnuto. Interkulturalizam je potreban ukoliko je u službi kulture. Ali je meni jako čudan, a ne znam koliko je ovom ovde mesto, način na koji se maturanti svakog juna opraštaju od škole, kada ovamo dovedu duvače iz Guče. To nikad nije bila kulturna tradicija ove zajednice, dakle to nije poštovanje sopstvene kulture, nego uvozimo nešto što nije karakteristično za nas. Nije bilo karakteristično ni za ovdašnju srpsku, ni za mađarsku zajednicu. Trebalo bi obratiti pažnju na to, ali izgleda da je to zadovoljavanje petparačke literature, oskudne literature i oskudne kulture.\nStrategija razvoja kulture Nacionalnog saveta Mađara 2012-2018.\nDve bečejske kulturne institucije od posebnog značaja\nNacionalni savet Mađara (NSM) se u svom dokumentu pod nazivom Strategija razvoja kulture Mađara u Vojvodini 2012-2018. ne bavi baš mnogo interkulturalnošću. U uvodu Strategije se može pročitati tek ovo: „Pri izradi strategije treba da se uzmu dva faktora koja deluju zajednički i jednovremeno: kultura vojvođanskih Mađara je istovremeno deo univerzalne mađarske, nacionalne kulture i istovremeno je i kultura suživota – u neprekidnom je kontaktu, treba da bude u neprekidnom kontaktu sa većinskom kulturom. Strategija razvoja kulture Mađara u Vojvodini ima nameru da ostvari organsku pripadnost univerzalnoj mađarskoj kulturi na svim poljima života – uključujući i versku kulturu – a pri tome uzima u obzir i prelaznost između kultura, međusobne uticaje i činjenicu koja iz njih potiče, a to je da i kultura zajednice ima inicijativu, da zrači, i da u tom smislu i kao subkultura ima povratni uticaj na većinsku kulturu, da postoji preslušavanje između njih, a istovremeno, po brojnim kriterijumima – kadrovi, normativna budžetska podrška amaterskim aktivnostima, podrška projektima – u nepovoljnijem je položaju.\nUzimajući u obzir ovu dvostruku određenost, Strategija razvoja kulture Mađara u Vojvodini treba naglašeno da uzme u obzir brisanje paralelizma u smislu izgradnje institucija i definisanja aktivnosti, sudaranje i mešanje aktivnosti. Istovremeno, potrebno je prebroditi i minimizovati nedostatke koji utiču na kulturne aktivnosti nacionalne zajednice, i to odlučnim političkim, stručnim i stručno-političkim ostvarivanjem interesa: kultura Mađara u Vojvodini je organski deo kulturnog prostora Srbije, od malih sredina do pokrajinskog nivoa. Ovaj kulturni suživot treba da se ostvari i u srazmernosti državne – od lokalnih samouprava, do pokrajine i republike – materijalne pomoći.”\nBečejske konotacije Strategije\nU Strategiji su se među ustanova od posebnog značaja našle i dve bečejske: Gradski muzej i Narodna biblioteka – mađarski fond knjiga 39.779 (41,24%).\nU slučaju Narodne biblioteke, NSM ima želju da koristi suosnivačka prava (osnivač biblioteke je lokalna samouprava).\nNSM ima pravo na to, jer se, kaže se u Strategiji, Zakon o nacionalnim savetima u delu o upravljanju institucijama kulture govori o tome da „u ustanovama kulture čiji je osnivač republika, autonomna pokrajina ili jedinica lokalne samouprave, za koje nacionalni savet utvrdi da su od posebnog značaja za očuvanje identiteta nacionalne manjine, nacionalni savet: 1) imenuje jednog člana upravnog odbora ustanove; 2) daje mišljenje o predloženim članovima upravnog odbora ustanove; 3) daje mišljenje u postupku izbora direktora ustanove”.\nU Strategiji se nadalje govori o tome da je jedan od osnovnih stubova dugoročne kulturne izgradnje mađarske zajednice u Vojvodini potpuni popis kulturnog nasleđa, njegovo efikasno čuvanje i uzimanje u posed od strane zajednice. Deo ovog procesa je definisanje onih kulturnih institucija koje su nezaobilazne u pogledu čuvanja kulturnog nasleđa.\nDirektno i indirektno učešće u upravljanju ovih institucija, praćenju njihovog rada i razvijanju omogućava proces čiji je rezultat uzimanje u posed nasleđa, predavanje znanja o nasleđu i njegovo predstavljanje sa mađarskom zajednicom u Vojvodini, kao i ostalih mađarskih zajednica, kao i sa drugim nacionalnim zajednicama koje žive s nama i naravno s većinom – stoji u Strategiji.\nMađarska zajednica u Vojvodini koja je organski deo, kreator i stvaralac nasleđa vojvođanskog kulturnog prostora, u cilju čuvanja i razvoja svog identiteta može da donese odluku ne samo o posebnom značaju, već i na direktnije načine može da uzme učešće u životu kulturnih institucija koje su od posebnog značaja za nju, u njihovom razvoju, u pomoći pravcima delovanja, i to preuzimanjem (su)osnivačkih prava – piše u Strategiji.\nNSM je na svojoj sednici 16. maja 2011. doneo odluku o inicijativi za preuzimanje delimičnih (50%) osnivačkih prava u 13 kulturnih institucija. U svakom od tih slučajeva je osnov za inicijativu mogao biti i jeste bio to što je institucija od posebnog značaja, ali je u slučaju pojedinih institucija odluku učvršćivala i činjenica da je osnovna delatnost institucije održavanje i razvoj kulture mađarske nacionalne zajednice.\nKriterijum na osnovu kog je odluka doneta je u slučaju biblioteka bio to da je fond knjiga natpolovičnom većinom na mađarskom jeziku i/ili da je aktivnost biblioteke u najvećoj ili velikoj meri vezana za razvoj i predstavljanje vrednosti mađarske kulture.\nU slučaju muzeja je kriterijum bio da se više od 60% njegovog fonda može povezati s mađarskom zajednicom. U slučaju dve institucije je kriterijum bio vršenje javnih kulturnih i obrazovno-kulturnih aktivnosti, aktivnosti na mađarskom jeziku i u mađarskom duhu.\nU Zakonu o nacionalnim savetima, u delu koji se odnosi na osnivačka prava u kulturi, u članu 16. stoji da „nacionalni savet može, u skladu sa zakonom, osnivati ustanove kulture radi očuvanja, unapređenja i razvoja kulturne posebnosti i očuvanja nacionalnog identiteta nacionalne manjine i vršiti prava i obaveze osnivača. Ustanove iz stava 1. ovog člana nacionalni savet osniva samostalno ili zajedno sa Republikom, autonomnom pokrajinom, jedinicom lokalne samouprave ili drugim pravnim licem, u skladu sa zakonom. Republika, autonomna pokrajina i jedinica lokalne samouprave kao osnivači ustanova iz stava 1. ovog člana mogu u celini ili delimično preneti osnivačka prava na nacionalni savet” – stoji dalje u kulturnoj strategiji NSM-a.\nNakon odluke nacionalnog saveta, osnivač utvrđuje prenos osnivačkih prava sopstvenom odlukom (u slučaju posebnog značaja treba da je potvrdi u statutu institucije u roku od 30 dana nakon preuzimanja obaveštenja), a zatim zaključuje ugovor sa nacionalnim savetom o prenošenju osnivačkih prava u celosti ili delimično. Ugovor sadrži međusobna prava i obaveze strana potpisnica.\nStrategija razvoja kulture je u spomenike kulture od posebnog značaja uvrstila bečejsku prevodnicu, „Šlajz” na Velikom bačkom kanalu, značajnim lokalitetom je proglasila Pogaču, na spisku spomenika kulture je i crkva Sv. Antuna Padovanskog i rodna kuća braće Tan.\nŠto se kulture tiče, u Strategiji se pominje Mađarsko kulturno društvo „Petefi Šandor” iz Bečeja, a među manifestacijama od posebnog značaja je i Umetničko takmičenje srednjoškolaca (KMV), kao i manifestacija MKD „Petefi Šandor” pod nazivom Svetski dan plesne umetnosti itd.\nU Strategiji se, naravno nalaze, i strategijski ciljevi, vrednosni principi i prioriteti koje je odredio NSM. Strategija se može pronaći na veb-stranici NSM-a, i sastoji se iz 8 delova: Uvod; Kultura Mađara u Vojvodini – nacionalni identitet zajednice i manjinski identitet; Situacija-tendencije; Strategijski ciljevi, vrednosni principi i prioriteti; (Nove) institucije i programi za ostvarivanje strategijskih ciljeva i prioriteta; Teritorijalna podela strategijskih ciljeva; Strategijski ciljevi podeljeni po institucijama; Kulturna mreža – pravac delovanja i ciljevi.\nOdgovorna urednica Strategije razvoja kulture Mađara u Vojvodini je Ildiko Lovaš, savetnica za kulturu NSM-a. Osnovu strategije čini s jedne strane istraživanje sociologa Jenea Barlaija koje je naručio NSM i koje obuhvata više od 140.000 jedinica i bavi se kako amaterskim, tako i profesionalnim institucijama kulture i aktivnostima, a s druge strane delimične strategije čiji su autori stručnjaci iz kulturnog života Mađara u Vojvodini. Autori Strategije, od otprilike 270 strana, su: Valeria Agošton Pribila, Jene Barlai, Valeria Devavari Besedeš, Ištvan Fodor, Jene Hajnal, Ištvan Hulo, Ildiko Lovaš, Gabriela Lovas Kajdoči, Đula Mirnič, Edvard Molnar, Ferenc Nemet, Olga Ninkov K., Agneš Ozer, Arpad Pap, Eva Narai Penovac, Judit Rafai, Peter Ric, Zoltan Šifliš, Balaž Sič, Andraš Urban i Laslo Vanger.\nVažno je da se analizira i predstavi stanje u kulturi\nBečejski mozaik je objavio već nekoliko dodataka u kojima se bavio mađarskom kulturom u Bečeju. U poslednjem dodatku, objavljenom u oktobru 2011, bavili smo se pitanjem da li manjine stvarno igraju i pevaju, ili se bave i nečim drugim. Nakon objavljivanja tog dodatka razgovarali smo sa 80 građana mađarske nacionalnosti o tome da li štampa treba da se bavi ovakvim i sličnim temama? Zanimalo nas je pre svega kako čitaoci reaguju na tematske dodatke poput pominjanih i da li smatraju potrebnim da se bavimo lokalnim (bečejskim) mađarskim kulturnim životom.\nVećina učesnika ankete, 56 odsto, čitala je naše kulturne dodatke, ili bar poneke od njih, 18% ih nije čitalo, a 26% se nije izjasnilo, već je reklo svoje uopšteno mišljenje o tekstovima s kulturnom tematikom. 99 odsto ispitanika je potvrdno odgovorilo na pitanje da li štampa treba da se bavi lokalnim (bečejskim) mađarskim kulturnim životom, a samo jedan odsto je odgovorio da umesto toga treba da se fokusiramo na organizaciju kulturnog života.\nZbog ograničenog prostora ćemo objaviti samo četrdesetak odgovora.\nKornel Horak: Nekad nabasam na veoma interesantne stvari u dodacima. Po meni je dobro što postoje!\nMargarita Berček: Pročitala sam sve dodatke i čim sam mogla, skinula ih i sa interneta. Da, smatram da su ovakve teme važne, sviđa mi se što se u Mozaiku sve teme obrađuju iz više aspekata, a ne izricanjem subjektivnog mišljenja. Kultura u Bečeju je uopšteno rečeno malo (ili izrazito) u zapećku. Treba, da!\nArnold Rokuš: Čitao sam dodatak i smatram ga savršenim. Mislim da je svaki napor u cilju održanja naših nacionalnih vrednosti izuzetno bitan, pa je tako važno i da se analizira i predstavlja stanje kulture. Naša zemlja „ne postoji” od doba (kralja) Maćaša, nestala je i mađarska nacija, pre bi se moglo govoriti o mađarskom narodu. Međutim, kulturu još imamo i to je ono što otkriva ko smo mi zapravo, to je ono što nam ne mogu oduzeti. Opstanku naše kulture u određenoj meri doprinosi i ovaj dodatak, pa u svakom slučaju smatram izuzetno bitnim da se temeljitije bavite lokalnom kulturom, ili da se bavi bilo ko u bilo kojoj formi.\nZoltan Čapo: Po meni se mora time baviti! Treba da negujemo mađarski nacionalni identitet, mada neću da ulazim u to koliko to zanima poneke.\nIzabela Kančar: Da vam pravo kažem, do sada nisam baš ni čitala Bečejski mozaik. Naravno da smatram da su takvi dodaci potrebni i po meni se treba baviti lokalnom mađarskom kulturom i njenim položajem.\nČila Mešter-Kuti: Da, čitam dodatke Mozaika. Mada sam u poslednje vreme posustala, nisam ih baš zagledala! Mene zanima, prepričavam ih onima koji ne čitaju. Svima govorim da ako već ne kupuju Mozaik, da ga bar čitaju na internetu, brz je i mnogo toga se iz njega može saznati. Mislim da treba da se bavimo mađarskom kulturom! Volim da pratim školske priredbe i akcije, a i druga kulturna dešavanja.\nMelita Forgač: Potrebno je baviti se kulturnim životom. Nisam baš u toku u pogledu bečejskog... Ne kupujemo Bečejski mozaik ili ga kupujemo retko, ali bih rado skoknula čak i do pozorišta, ako bi bilo reči o tome.\nErika Kiš: Nažalost, ne čitam Mozaik, ali se vi bavite tom temom.\nSabina Šaš: Ja još nisam čitala o tome, ali mislim da se treba baviti time. Bečejci moraju da poznaju lokalne kulture da bi posle mogli da ih neguju i predaju dalje. A bilo bi važno i za one koje ova tema podrobnije interesuje da u novinama od drugih sazna odgovore na davno postavljena pitanja.\nMarija Dorogi: Naravno da treba. I bila bih srećna kad bi se bilo u biblioteci, bilo u kulturnom centru organizovalo više predstava itd.\nAndraš Serda: Ne čitam štampane medije! A inače bi ove stvari mogle da budu jako dobri dokumenti jednog vremena, ako bi realno, a ne filtrirano dokumentovali kulturni ukus naše publike.\nTinde Friš: Naravno da je to potrebno. Smatram bitnim da se ljudi informišu i ovakvim dodacima. Ja najčešće pročitam i takve tekstove, jer je po meni važno da se bavimo našom kulturom, da je negujemo.\nIldiko Galfi: Naravno da se treba baviti položajem lokalne mađarske kulture!\nAgi Čonka: Ne čitam bečejski list, ali se kulturom svakako treba baviti, jer je bez nje tako siromašna duša.\nEdina Harangozo: Pošto sam retko u Bečeju, i Bečejski mozaik retko čitam. Po meni jeste bitno predstavljanje kulturnih dešavanja i svakako treba da se bavimo njenim položajem. Smatram da je važno da do ljudi dopre ono što se dešava. Kultura je i kohezivni faktor i što više ljudi privučemo, tim bolje. Stoga smatram dobrom idejom objavljivanje ovakvih dodataka.\nDijana Peter: Da, smatram da su bitni dodaci s ovom temom.\nČaba Andruško: Naravno da se treba baviti tim stvarima. Ali mislim da bi bilo potrebno proširenje da jezgro kulturnog života ne čine samo već poznati sadržaji. Ali tome se ne možemo nadati sve dok samo nekoliko ljudi odlučuje po tom pitanju, ne pitajući za čim bi bilo potrebe. To je generacijski zavisno, ali se može rešiti.\nKristina Erdeg: Iskreno, ne čitam baš puno novine. Vesti za koje sam zainteresovana, pogledam na televiziji ili pronalazim na internetu. Pošto i nisam baš čitala te dodatke i ne znam da odgovorim na pitanje kako ih ocenjujem i da li ih smatram potrebnim. Ali svakako smatram važnim da se bavite/ bavimo lokalnom mađarskom kulturom!\nGabriela Šinkovič: Po meni je potrebno i dobro je ako i pišu o tome!\nEdit Bartuc: Naravno da se treba time baviti, samo napred! Čitam Bečejski mozaik i imam jedno pitanje: Zašto nema mađarskih tekstova na veb-stranici? Ili ja nisam videla dobro? (Ima ih; primedba novinara)\nGabriela Potrebić Težer: Čitala sam, čitam, jer smo pretplatnici! Baš su me iznenadile neke informacije u poslednjem broju. Konkretno: nisam ni znala za postojanje pojedinih omladinskih udruženja, organizacija, i čime se bave. Veoma je pohvalno što se sve to pojavilo ovako sažeto. Manje sam zainteresovana za izdanja s političkom tematikom, ali sigurno i takva izdanja imaju svoju publiku.\nAndrea Karoji: Činjenica je da nisam čitala sve dodatke, ali smatram važnim to da se kulturom uopšte i bavimo, jer se, nažalost, ovoj temi danas posvećuje sve manje pažnje i sve manje se smatra/ smatramo potrebnim da uopšte govorimo o njoj. U svakom slučaju, ja podržavam sve što je vezano za ovu temu.\nArpad Sič: Pomenuta izdanja čitao nisam, ali se po meni treba baviti bečejskom mađarskom kulturom!\nAtila Kovač: Položajem kulture (bi) se naravno treba(lo) baviti, nekako bi trebalo dati do znanja ljudima kad se, gde i šta dešava, bolje da se to javno kaže, nego da bude: da li si čuo i ko je šta rekao? Činjenica je da, nažalost, ne čitam Mozaik... Znam za jako malo bečejskih dešavanja, informišem se putem Radija Novi Sad ili eventualno iz mesečnog dodatka lista „7 Nap”, ali to nije to. Ne mislim samo na folklor, ima i drugih sekcija.\nEržebet Šofro: Pa, naravno da treba! Već odavno je trebalo! Ako se već i tako mala sela kao što je Torda bave ovakvim stvarima, a njihov list čitaju čak i Mađari u Australiji... Mislim da bismo mi, slikari amateri, mogli da budemo jedna tema. Bili smo aktivni tokom cele godine, svakog vikenda smo išli na dane slikanja. Zvali su nas i na mnoge interesantne proslave, imali smo i izložbe. U mnogim etno kućama smo slikali stare stvari i ravničarske pejzaže, predmete itd. Pojedina dešavanja bi trebala da se ilustruju boljim radovima.\nHajnalka Deisinger Ferenc: Nažalost, list čitam uglavnom kada sadrži ono što me se direktno tiče (npr. tekstovi o mojim učenicima), pa su mi tako nepoznati i pomenuti dodaci. Smatram važnim da se u malom gradu, kao što je i Bečej, održavaju manifestacije koje će od stanovništva napraviti zajednicu i da listovi pišu o tim manifestacijama. Drugo je pitanje, na koji bi način trebalo razvejati ravnodušnost koja je tako karakteristična za širu populaciju, a ispoljava se i u odnosu na kulturu... Jedna zajednica može da živi „kulturni život” samo ako postoji izbalansirano na nivou iznad egzistencijalnog minimuma.\nFerenc Feher: Da. Treba se time baviti, o svakom takvom dešavanju treba pisati i treba ga ocenjivati!\nVilmoš Karačonji: Kulturom se svako treba baviti. Nisam baš puno čitao o ovoj temi, ali kao da se sećam nečega. Jer novine jedva i da kupujem. Bar vidimo ko su oni koji prave kulturni život u Bečeju.\nBoglarka Kobrehel Andruško: Smatram da u Bečeju baš nedostaje kulture, bez obzira na to da li je ona mađarska ili srpska. Dobro bi bilo da se malo organizuje i nešto što nisu manifestacije s nacionalnim predznakom, na primer projekcije filmova (pošto bioskopa nema), zatim muzička dešavanja, pozorišne manifestacije. Mogla bi biti raznovrsna predavanja s učešćem pravih stručnjaka, a ne da se pojavljuju lokalne sveznalice, koji su šamani i travari u jednom. Evo, sećam se kada je predavanje držao dr Endre Ceicel. Bilo bi stvarno dobro ako bi se, na primer, mesečno izdavala sveščica koja bi sadržavala najave lokalnih dešavanja.\nAtila Tripolski: Iskreno, nisam čitao dodatak, jer ne čitam novine, kao ni većina mladih. Mislim da se treba time baviti, ali bi po meni bilo bolje da se izradi opšta veb-stranica, koja bi skupila bečejska dešavanja, jer ja dnevno 4-5 sati visim na internetu, i tamo nalazim ono što me zanima. Bečej nema veb-portal na mađarskom jeziku, i to mi veoma nedostaje, jer kad hoću da saznam šta se dešava, moram da pogledam 4-5 veb-stranica. Ali ne govorim samo o dešavanjima, nego i o događajima vezanim za kulturu, ali u svakom slučaju kažem da treba toga da bude i u novinama.\nLenke Dostan: Bečejski mozaik ne čitam godinama, to jest ne čitam nijedan lokalni list. Ono što me zanima od tekstova u Mozaiku, pročitam na internetu. Samim tim, nisam ni znala da su objavljeni dodaci ovakvog karaktera. Inače, smatram da se novinari i mi, čitaoci, bavimo ovakvim temama. Ali nemojte da tema bude isključivo mađarska kultura u Bečeju, nego i petrovoselska (pošto gradištanska ne postoji). Pošto dodatke nisam čitala, ne znam da li ste se bavili petrovoselskom. Mene bi konkretno zanimala bačkogradištanska, kada bi je bilo.\nAna Zedi: Nisam ih čitala, ali tvrdim da se treba baviti time, jer mi, koji živimo kao manjina nemamo onoliko mogućnosti za kulturnim uzdizanjem na mađarskom jeziku, koliko ih imaju oni koji žive u matičnoj državi.\nŽombor Česak: Ponekad pročitam nekoliko tekstova od onih koji su na netu, one na koje naletim. Naravno da se treba baviti time, jer Bečej ima čime da se ponosi, a i odgovorne osobe (i) na kulturnom nivou.\nBalaž Česak: Smatram da bi se time stalno trebalo baviti, govoriti o tome, reklamirati, naglašavati da i među decom i među roditeljima bude popularno ono što činimo u „Petefiju”. Od kulturnog viška glava ne boli, kao ni od sportskog.\nBalaž Serda: Istina je to da ih nisam čitao, pa zato i ne mogu da imam neko mišljenje o njima, barem ne na konkretnom nivou. Mislim da se kulturom treba baviti, mada ne treba svi direktno da se bave njome. Ona treba da dospe do svakoga i za obavljanje tog zadatka su najbolji mediji, npr. neke novine. Ako će na taj način kultura i svest o njenom položaju dospeti do, recimo, samo svakog trećeg čoveka, i ako se on zainteresuje barem toliko da i dalje ima želju da bude informisan, onda se to već može nazvati uspehom. Zato mislim da su ovakvi dodaci potrebni.\nPiroška Tot Kaša: Videla sam samo jedan dodatak. Mislim da su dodaci potrebni radi opšte informisanosti.\nSilvija Batori: Činjenica je da Bečejski mozaik čitam jako retko (godišnje 4-5 puta), ali se onda zadržim na kulturi, pre svega zato što u poslednje vreme, nažalost, ne mogu aktivno da doprinosim i da se bavim razvojem mađarske kulture u Bečeju! Potrebno je baviti se ovom temom, mnogo jače i „glasnije”, ako može. Nažalost, ljudi ni dan-danas ne dobijaju na vreme informacije o mnogim događajima.\nTibor Čizmar: Naravno da smatram potrebnim ovakve dodatke. Nažalost, nisam čitao dosadašnje. Važno je baviti se ovdašnjom mađarskom kulturom, ne sme se dozvoliti da kultura naših predaka padne u zaborav.\nLivia Židai: Da. Veoma se treba time baviti. Jer put kojim smo krenuli je jako loš put, i ovaj put kraja nema.\nLea Peter: Po meni je važno da se ljudi bave kulturom, da se obaveštavaju o kulturnom životu i da učestvuju u njemu, jer osim što je to bitno sa aspekta kulture, kulturni život spaja ljude unutar neke zajednice.\nEva Rab Virag: Nisam ih čitala, ali mislim da je u opštini Bečej kulturni život tolikog obima i na tom nivou da ima smisla baviti se time i da se time i treba baviti. Ponavljam, ne mislim ja samo na Bečej, već i na Bačko Petrovo Selo. Barem jednom mesečno. Tema bi bilo sigurno.\nBeata Gilvazi: Bečejskom kulturom se svakako treba baviti. Ja ne mogu da zauzmem stav tamo gde treba da se govori o razlikama: Mađar, Srbin, katolik, pravoslavac... sve to još više razdvaja čovečanstvo. Pošto retko čitam novine, sad ne mogu da dam relevantan sud o dodatku. Preselila sam se u Sentu i tu vidim nešto drugo na planu kulture. U Bečeju okruženje nije homogeno, a intenzivno je upropašćavanje na planu ekonomije. Teško je izgraditi jedinstveni kulturni prostor, a ja ne volim razdvajanja, ako nemamo zajedničke tačke s drugom stranom. Evo, na primer, smatram Gradski hor, čiji sam član, važnim kulturnim okruženjem sa aspekta multikulturalizma i interkulturalizma. Ako u heterogenom okruženju postoji talas koji je više interkulturalan, nego multikulturalan, onda možemo da govorimo o miroljubivoj saradnji. Trenutno imam osećaj da je društvance malo podeljeno. Dakle, treba se baviti mađarskom kulturom, ali po meni isključivo tako da ona s vremena na vreme pokaže i tačke kreativnog susretanja sa sasvim drugačijim ovde postojećim kulturama. U svim ljudima, bez obzira na versku i nacionalnu pripadnost, ima zajedničkih tačaka koje ih spajaju i zahvaljujući kojima možemo međusobno da se pomažemo u jednom svetu čiji su temelji sve rovitiji. Trebalo bi da ponovo oživimo i negujemo večne vrednosti, nezavisne od svega, i da neprestano učimo jedni od drugih. To je ono što je za mene razvoj kulture, zbog čega ima smisla baviti se ovom stvari.\nNije neophodno, ali vredi obratiti pažnju na knjigu „Druga obala – ogledi o zlu kulture i kulturi iskupljenja“ Slobodana Beljanskog. Slede citati o kojima bi trebalo veoma temeljito razmišljati.\n„Jedni su kulturom nazivali sticanje sposobnosti da se potčine ili unište pogrešne prirodne sklonosti, ponete iz doba pre buđenja uma. Drugi su smatrali da se kultura može jednostavno opisati kao ono što život čini vrednim življenja. Treći su kulturi pripisivali neposrednu i instinktivnu vezu sa suštinama, vezu koju razum nije u stanju da izrazi tako dobro kao što to čine osećanja, volja i podsvest. Katkada je ovakav pristup podrazumevao i mističnu nadgradnju u procesu interiorizacije spoljašnjih zabrana i prinudnih odricanja proisteklih iz represivne civilizacije, procesu koji nam donosi slobodu tek kada naše odricanje postane dobrovoljno.“\n„U ime kulture, i u okviru nje, činilo se i čini zlo. O tome pišu teoretičari koji korene zla nalaze, između ostalog, i u kulturi, ili se bave nekom od izdvojenih oblasti društvene akcije, kao što je ’politička kultura mržnje’. S pravom se ukazuje da je u poslednjih deset godina kod nas u ime kulture učinjeno više zla nego dobrih stvari i da se pozivanje na kulturu pokazalo daleko efikasnijim u opravdavanju mržnje i rata, nego u postizanju tolerancije i mira.“\n„Pri tom, vrednovanje neke kulture kao ’dobre’ ili ’loše’ ne potiče samo od naknadnih prosuditelja ili pripadnika drugih kultura, nego i od onih aktivnih sudionika koji, uprkos prinudi kulture koja pokušava da ih genetski predodredi i apsorbuje, nisu izgubili sposobnost da iz nje iskorače, da joj se suprotstave i podvrgnu je kritici.“\n„Gadamer je kulturni identitet Evrope prepoznao u višejezičnosti, kao spoljašnjoj pretpostavci za uvažavanje drugih, i u razlikovanju filozofije, religije, nauke i umetnosti, kao unutrašnjoj komponenti koja je formirala grčko-hrišćansko kulturno jedinstvo Zapada, sa docnijim razdvajanjem po liniji verskog raskola na Istočno i Zapadno carstvo, ali i sa ekumenskim pokretom kao svojevrsnim obeležjem kulturnog jedinstva i potencijalom za prevazilaženje ovog razdvajanja.“\n(Slobodan Beljanski: Druga obala – Ogledi o zlu kulture i kulturi iskupljenja, Peščanik, 2011)


Republika / Komentari / (VIDEO) VUČIĆ POSLE SEDNICE KRIZNIH ŠTABOVA: Očekujemo porast broja zaraženih i broja preminulih\n03:12Objavljena je lista najsigurnijih destinacija za odmor u Evropi, evo koji gradovi se na njoj nalaze! 02:11NAJVEĆI TREND OVE GODINE! Osećajte se kao princeza: Frizura gotova za minut, pogodna za svaku priliku! 01:49HOROSKOP ZA NEDELJU 7. 6. - Bikove čeka novčani dobitak, Ribe obmanjuje partner 01:49Ova 3 horoskopska znaka traže isključivo inteligentne partnere! 01:18Uradite ove 3 stvari na prvom sastanku i odlepiće za vama! 00:47Otkrivamo tajne PIRINAČ DIJETE: Skinite 7 kilograma za dve nedelje! 00:33Portparol predsednika Kazahstana zaražen koronom 00:31(UŽIVO) KORONAVIRUS U SVETU: Zaraženo više od 6,8 miliona, umrlo 400.150! U SAD-u apokalipsa, Brazil postaje novo žarište 00:16Najskuplji automobil ikada prodat na onlajn aukciji! 00:08El Sisi izneo mirovnu inicijativu za Libiju\n(VIDEO) VUČIĆ POSLE SEDNICE KRIZNIH ŠTABOVA: Očekujemo porast broja zaraženih i broja preminulih\nčetvrtak, 2. 4. 2020.| 19:19 >> 20:22\nPredsednik Srbije Aleksandar Vučić poručio je na konferenciji za novinare u Palati Srbije povodom situacije sa koronavirusom da se u narednih 72 sata očekuje povećanje broja zaraženih, ali i broja preminulih.\nMilan342. april 2020. u 20:21\nI ako se broj zaraženih povećava Srbija je veoma ozbiljno svhatila problem koji se našao pred čitavim svetom rekao bih, mislim da ce preduzete mere doneti rezultate.Na nama je da ostanemo u kućama i čuvamo se.\nZoi2. april 2020. u 20:33\nLjudi, ostanite kod kuce!\nJovicaBabic842. april 2020. u 22:22\nPoslusajte sta Vam vas predsednik kaze, ostanite kod kuce.\nJovicaBabic842. april 2020. u 22:23\nNajvaznije je da se ostane kuci.\nHedona2. april 2020. u 23:42\nNadam se da će ovo suzbiti u Srbiji i da ne bi trebalo da bude toliko zaraženih. Nadam se da će se građani pridržavati svih mera.\nSladja3. april 2020. u 00:27\nCilj je samo jedan i isti za sve nas, zaustavljanje i pobeda nad ovim viruso, zato dajmo svi svoj doprinos u ovoj borbi, postujmo sve mere i ostanimo u svojim kucama !!!\nmimi3. april 2020. u 00:53\nmislim da povrh svega da se dobro drzimo\nPetar Peric3. april 2020. u 01:48\nUkoliko sve ove mere ne daju rezultata čekaju nas krajnje mere a to je policijski čas u trajanju od 24 sata biće krajnja mera Vlade Srbije i predsednika Vučića ukoliko se proceni da je to krajnja opcija da se na taj način izborimo sa virusom COVID-19. Da nam se to ne bi desilo bolje je sami da se maksimalno disciplinujemo i ostanemo kod kuće.\npljuckavac3. april 2020. u 06:55\nMoramo biti odgovorni i pridrzavati se svih mera predostroznosti\nNE PROPUSTITE! Za 5 minuta počinje Hit tvit u kome će predsednik objaviti tačan datum kraja vanrednog stanja\nVUČIĆ: U sredu, na Đurđevdan, ukidamo vanredno stanje, od četvrtka nema policijskog časa\n(VIDEO) Pogledajte predloge u emisiji Hit tvit: A evo za koji predlog je glasao predsednik Vučić, a za koji doktor Kon\nDa li će predsednik večeras objaviti kad je kraj vanrednog stanja: Vučić i dr Predrag Kon gosti Hit tvita!


Situacija sa hapšenjem novinara RT u Vašingtonu izaziva zabrinutost - Sputnjik Srbija\n01:08 07 Maj 2021\n10:05 27.01.2017 (osveženo 10:17 27.01.2017) Preuzmite kraći link\nSituacija sa hapšenjem novinara RT Aleksandra Rubinštejna u Vašingtonu na dan inauguracije Donalda Trampa 20. januara izaziva ozbiljnu zabrinutost, izjavila je na brifingu zvanična predstavnica MIP-a Rusije Marija Zaharova.\n„Želela bih da naglasim da je novinar vršio svoje profesionalne obaveze. Veoma je važno to što je kod sebe imao novinarsku legitimaciju“, smatra Zaharova.\nOna je naglasila da su u zaštitu ruskog novinara stali predstavnici medija specijalizovanih međunarodnih instituta, komiteta zaštita novinara, „Reporteri bez granica“, Nacionalni savez novinara Velike Britanije, predstavnik OEBS-a za pitanja slobode medija.\n„Čini mi se da je to flagrantni slučaj“, dodala je ona.\nPredstavnica MIP-a je izrazila nadu da će incident biti istražen, a optužbe ukinute.\nNovinar RT Aleksandar Rubinštejn je uhapšen 20. januara tokom praćenja protesta u Vašingtonu. Protiv njega je 24. januara pokrenuta optužnica za učešće u masovnim protestima.


/Blog/galerija/7 Best Nootropics (Smart Drugs) na tržištu Bromantana\nPostavljeno 09 / 15 / 2018 by Dr. Patrick Young napisao galerija.\nSve o prahu Bromantana\n1.Hemijska svojstva Bromantana\n2.Bromantane Opći opis\n3. Koristite prah Bromantana\n4.Bromantan u prahu Mehanizam djelovanja\n5. Doziranje bromantanskog praha\nBromantan prah je stimulant sa anksiolitičkim svojstvima razvijenim u Rusiji u kasnim 80-ima koji djeluju uglavnom inhibiranjem ponovnog uzimanja dopamina i serotonina u mozgu, iako ima i holinergički efekat u visokim dozama. Rezultati studija sugerišu da je kombinacija psihostimulantnog i anksiolitičkog efekta efikasna za lečenje asteničnih manifestacija. Povećava performanse mišića i koristi se kao psihostimulant i imuni stimulant.\nU prošlosti je korištena za doping, a na Olimpijadi u Atlanti u 1996-u, nekoliko ljudi je pokazalo pozitivan odgovor na testu. Nakon toga, zabranjeno je da se koristi kao stimulant i maskirni agent, a opisano je kao stimulant na spisku zabranjenih supstanci iz svetske antidoping regulacije. Studije lekova ove klasifikacije su široko izvedene, a mnogi derivati su poznati, ali istraživanje bromantana je najnaprednije. Nastavljeni su i ljudski testovi, kao što je poboljšanje tolerancije u ekstremnim uslovima.\nStudije su pokazale da je kombinacija efekata stimulansa bromantana i anksiolitičkih lekova efikasnija u lečenju astenije u odnosu na placebo\n1. Hemijske osobine Bromantan\nCAS br .:87913-26-6\nBromantan je zaštitni znak Ladastena, poznat iu Rusiji kao adamantil bromid fenilamin.\nPrimena: oralno (tablete)\nBiološka dostupnost: 42%\nBiološki poluživot: 11.21 sati (kod ljudi)\n7 sati (kod pacova)\n2.Bromantane Opšti opis\nBromantan je jednostavno nootrop, doziranje 50-100mg za stimulaciju svetlosti, pozitivno raspoloženje, lagana jasna glava, bolji fokus, u većem (150-250mg +, u zavisnosti od toga kakvo iskustvo imamo s stimovima) postoji laka manija, nema fizičke stimulacije.\nBromantan je stimulant koji pomaže u poboljšanju atletskih performansi. 26th Olimpijske igre u 1996u u Atlanti, SAD, s obzirom na međunarodne skandale dopinga, IOC je detaljno pripremio pred Olimpijskim igrama, uključujući specijalizaciju stručnjaka za testiranje droga iz Sjedinjenih Država i Njemačke i kupovinom vrhunskih objekata za testiranje.\nUpotreba ovog lijeka je uobičajena; Pored toga, on nije uključen u spisak zabranjenih MOK-a. Kolesov je takođe insistirao da su prije dvije godine pisali Medikamentnom odboru MOK-a da se pitaju da li je Bromantan zabranjen lek, ali na njega nije odgovoreno, pa se smatra bezbednim.\nZvaničnici Medicinskog komiteta Međunarodnog olimpijskog komiteta odbacili su incident i smatrali da je lek mešavina steroida i nekoliko drugih stimulansa i maskirnih sredstava, a na listi zabranjenih droga MOK-a postoji dodatna odredba sve dok lekovi koji poboljšavaju sportiste učinak se može smatrati nezakonitim drogama. Obe strane imaju svoje mišljenje.\n3.Koristite prah Bromantana\nOvi lekovi imaju širok spektar bioloških efekata, naročito stimulirajuće i anksiolitičke osobine, glavni farmakološki efekat je stimulativni efekat na centralni nervni sistem, koji se manifestuje u povećanju fizičkih i mentalnih performansi, usporavajući razvoj zamora i ubrzavajući oporavak nakon intenzivan fizički i mentalni stres.\nFarmakološka regulacija umora može se izvesti:\n• psihomotorni stimulansi (iscrpljuju uglavnom rezervi energije);\n• jedinjenja koja proizvode energiju (maksimalni efekat se primećuje u trenutku administracije);\n• regulatori metabolizma (supstanci koje selektivno regulišu ili blokiraju metaboličke puteve).\nActoprotektori se upućuju na metaboličke droge ne-opadajućeg tipa akcije, koji mogu, u većoj ili manjoj meri, imati antihipoksičnu aktivnost. Lekovi se razlikuju od antihipoksanata jer oni prvenstveno stimulišu sintezu proteina i povećavaju njihovu efikasnost. Pored toga, oni imaju antihipoksični efekat u hipoksičnim uslovima, koji se razvijaju usled smanjene sposobnosti mitohondrijuma da oksidiraju supstrate uz povećani fizički napor, a ne u hipoksičnim uslovima druge etiologije.\n5.Doziranje bromantanskog praha\nKada se ordiniše oralno, lek se brzo, ali nije potpuno apsorbovan iz gastrointestinalnog trakta u krv (biodostupnost je 42%), brzo i u velikoj količini raspoređena u organima i tkivima, ali se polako uklanja iz tela. Uloženo u masno tkivo. Stopa apsorpcije bromantana iz gastrointestinalnog trakta kod žena je mnogo veća, odnosno poluživot je kraći od muškaraca. Vreme da se maksimalna koncentracija bromantana u krvi dostigne u ženama u prosjeku je 2.75 sati, a kod muškaraca - 4 sati. Lek se metaboliše u jetri, a njegova eliminacija se odvija pretežno ekstrararnim putem.\nDerivat amino-adamantana - bromantan, koji kombinuje stimulativne i anksiolitičke efekte, povećava fizičke i mentalne performanse, usporava razvoj umornih procesa, ubrzava oporavak u normalnim i komplikovanim uslovima hipoksije i hipertermije, poboljšava mjeničke procese, obuku; poboljšava koordinaciju pokreta, podiže telesnu temperaturu, ima neuropsihoaktiviruiruuschim akciju (tako da se ponekad naziva psihomotornim stimulansima), pokazuje antagonizam u odnosu na sedativni efekat trankvilizera, pozitivan inotropni efekat bez uticaja na hronotropnu funkciju srca i sistemski krvni pritisak, ima imunomodulacijsku aktivnost.\nUspostavljen je pozitivan efekat bromantana na parametre psihofiziološkog stanja - volumen i stabilnost pažnje, složena senzimotorna reakcija, parametri uspjeha operatera. Mehanizam djelovanja bromantana zasniva se na sposobnosti povećanja aktivnosti subkortičkih centara centralnog nervnog sistema (jezgra hipotalamusa, retikularnih jezgara gume, hipokampusa). Droga nema izražen efekat na noradrenergičke medijatore, ali realizuje aktivirajuća svojstva kroz dopaminergični sistem. Predloženo je prisustvo centralnih efekata blokiranja serotonina. Određenu ulogu u realizaciji farmakološkog dejstva bromantana igraju njegovi antiradikalni i membranski zaštitni znaci. Zaštitni efekat bromantana je poboljšan kada se koristi zajedno sa bemitilom.\nDroga nema izražen efekat na noradrenergičke medijatore, ali realizuje aktivirajuća svojstva kroz dopaminergični sistem. Predloženo je prisustvo centralnih efekata blokiranja serotonina. Određenu ulogu u realizaciji farmakološkog dejstva bromantana igraju njegovi antiradikalni i membranski zaštitni znaci. Zaštitni efekat bromantana je poboljšan kada se koristi zajedno sa bemitilom. Droga nema izražen efekat na noradrenergičke medijatore, ali realizuje aktivirajuća svojstva kroz dopaminergični sistem. Predloženo je prisustvo centralnih efekata blokiranja serotonina. Određenu ulogu u realizaciji farmakološkog dejstva bromantana igraju njegovi antiradikalni i membranski zaštitni znaci. Zaštitni efekat bromantan prah povećava se kada se koristi zajedno sa bemitilom\n8 postavlja pitanja o sebi pre nego što uzmete Cetilistat prah\t7 Best Nootropics (Smart Drugs) na tržištu Noopept-a


VREBA ZARAZA U BOLNICAMA | MEDIJA CENTAR BOR - Borski Info - centar - Gradjanska čitaonica Evropa\nVREBA ZARAZA U BOLNICAMA\n8. novembra 2011. tehnicki urednik\tOstavite komentar\nPrema istraživanju Ministarstva zdravlja, na samom dnu liste među 230 rangiranih zdravstvenih ustanova nalaze se opšte bolnice „Požarevac“, „Loznica“ i „Sombor“ i Dom zdravlja „Užice“, DZ „Voždovac“, DZ „Novi Pazar“.\nDom zdravlja u Majdanpeku\nMinistar zdravlja Zoran Stanković nedavno je javno pohvalio zdravstvene ustanove u Srbiji koje su, prema Izveštaju nadležnog ministarstva, pokazale visok nivo kvaliteta. Istraživanje je vršeno u svim zdravstvenim ustanovama u Srbiji, a rezultati su objavljeni u nekoliko kategorija: opšte bolnice, domovi zdravlja i apoteke. Iako je ministar tom prilikom javno objavio samo po tri prvoplasirane ustanove u svakoj od kategorija, „Pravda“ je uspela da dođe do kompletnog spiska. Prema tom dokumentu, na dnu liste domova zdravlja u gradovima sa više od 50.000 stanovnika, po kvalitetu je ubedljivo najgori Dom zdravlja „Užice“, a slede DZ „Voždovac“ i DZ „Novi Pazar“. U gradovima sa više od 50.000 stanovnika najlošije stoje domovi zdravlja u Bajinoj Bašti, Lebanu i Majdanpeku.\nMeđu opštim bolnicama najmanje poena su osvojile bolnice u Požarevcu, Loznici i Somboru u kategoriji gradova sa više od 100.000 građana i opšte bolnice „Vršac“, „Vrbas“, „Petrovac“ i „Smederevska Palanka“ među gradovima sa manje od 100.000 stanovnika.\n– Za ocenu kvaliteta i rangiranje zdravstvenih ustanova koristili smo četiri grupe pokazatelja: kvalitet rada zdravstvene ustanove, zadovoljstvo korisnika pruženim uslugama, profesionalno zadovoljstvo zaposlenih u zdravstvenoj ustanovi i pokazatelje koji se odnose na edukaciju i stručno usavršavanje zaposlenih – objašnjava dr Anđelija Nešković, zamenica predsednika Republičke stručne komisije za stalno unapređenje kvaliteta zdravstvene zaštite i bezbednosti pacijenata koji su vršili istraživanje.\n– Za nas je najvažnija činjenica da većina naših ustanova ima ujednačen kvalitet. Od 230 rangiranih ustanova samo četiri su bile u grupi sa jednom zvezdicom – kaže dr Nešković i dodaje da su najčešći problem zdravstvenih ustanova u Srbiji bolničke infekcije.\n– Rezultati su pokazali da je prevalencija bolničkih infekcija oko pet odsto. Ostali neželjeni događaji, kao što su komplikacije anestezije, ponovljene operacije u istoj regiji ili pojava dekubitalnih rana, registruju se ređe – kaže dr Nešović i ističe da je cilj njene komisije dalje smanjenje učestalosti bolničkih infekcija.\nPrethodni članakOBAVEŠTENJE O ISPORUCI TOPLOTNE ENERGIJESledeći članakPOKRALI KROV SA CRKVE


Švedska vlada je od početka odbila da uvede oštre restriktivne mere. U zemlji nije bilo zabrane izlaska ljudi na ulicu, rada u javnim institucijama i odlaska u inostranstvo. To je dovelo do povećanja broja obolelih u poređenju s drugim zemljama regije, međutim, vlasti su svoje postupke obrazložile željom da održi konkurentnost ekonomije.


Bećirović: Milorade, ili poštuj Dejtonski Ustav ili se vraća Ustav RBIH – Jedinstvena Bosna i Hercegovina\nBećirović: Milorade, ili poštuj Dejtonski Ustav ili se vraća Ustav RBIH\nObjavljeno\t 11. Avgusta 2021. od strane\thaler / Nema komentara na Bećirović: Milorade, ili poštuj Dejtonski Ustav ili se vraća Ustav RBIH\nDelegat u Domu naroda BiH Denis Bećirović osvrnuo se na najnovije istupe Milorada Dodika o separatizmu.\nBećirovićev osvrt prenosimo u nastavku:\n“- Milorade, Ti i Tvoji mentori morate znati da je Ustav BiH, kao Aneks IV Općeg okvirnog sporazuma za mir u Bosni i Hercegovini, ustavni akt kojim se amandmanski promijenio Ustav Republike Bosne i Hercegovine. Dakle, ljude u bh. entitetu RS ne trebaš dezinformirati, već im trebaš otvoreno reći istinu da realno postoje samo dvije legalne opcije:\n1. Poštovati i dosljedno provoditi Dejtonski mirovni sporazum i Ustav BiH kao njegov integralni dio.\n2. U slučaju rušenja Dejtonskog mirovnog sporazuma vraćanje na legalni Ustav međunarodno priznate države Republike Bosne i Hercegovine.\nTreće opcije nema. To nije nikakva proizvoljna tvrdnja već ustavna činjenica.\nBolje je umjesto iluzija da naučiš šta su ustavne, pravne, sudske, političke i historijske činjenice. Ustavna obaveza najvišeg ranga je poštivanje suvereniteta, teritorijalnog integriteta i političke nezavisnosti Bosne i Hercegovine u skladu sa međunarodnim pravom što znači odbijanje bilo kakvih separatističkih tendencija (ili njihovog nastavka). Prema članu I/1, prva rečenica Ustava BiH, Bosna i Hercegovina sa aspekta međunarodnog prava nije nova tvorevina i novonastali pravni subjekt, već je DRŽAVA sljednica međunarodnopravnog subjekta Republike Bosne i Hercegovine.\nNeka vječno živi nedjeljiva i demokratska država Bosna i Hercegovina ravnopravnih građana i naroda!”\nVučićev ‘Slobin gambit’: ‘Dodik će biti žrtvovan kao Karadžić i Mladić’\nSAD i OHR opredijeljeni su za demokratsku BiH


ДАЧИЋ ИЗНЕНАДИО СВЕ! Напао ЕУ, САД и Велику Британију!\nDAČIĆ IZNENADIO SVE! Napao EU, SAD i Veliku Britaniju!\nPrvi potpredsednik Vlade Srbije i ministar spoljnih poslova Ivica Dačić ocenio je danas da je izjava Edija Rame o ujedinjenju Albanije i Kosova, to još jedna potvrda da je stvaranje Velike Albanije zajednička platforma svih Albanaca, što predstavlja najveću pretnju za mir i stabilnost Balkana i Evrope.\nOn je tim povodom upizao međunarodnu zajednicu, šta bi bilo da je Vučić rekao da je moguće ujedinjenje Srbije i Republike Srpske ako ne uđemo u EU?\n– Siguran sam da bi se svi oglasili i optužili Srbiju da ugrožava mir. Pitam zato EU, SAD, Veliku Britaniju i ostale, dokle će da ćute kada neko ugrožava Srbiju? Ili je ćutanje znak odobravanja? – navodi se u izjavi šefa srpske diplomatije Ivice Dačića.\nDačić je stara srbenda...može da priča ko šta oće.\nAl` im je zapretio. Sledeći put će da ih opali licem posred pesnice.\n@Momo Mudar je Dačo - jer jede lukac.


Simonović poziva na ozbiljnost protiv Širokog - Sportske.net\nSimonović poziva na ozbiljnost protiv Širokog\nZvezda dočekuje Široki u nedelju u okviru ABA lige, navijači očekuju nastavak pobedničke serije, a Marko Simonović uveren da pobeda neće izostati ako ceo tim priži maksimum.\n"Sigurno da smo favoriti, ali neće biti lako, jer Široki uvek ide punom snagom i ulazi u meč sa mnogo energije. Igraju dobro, imaju trenera koji ih dugo vodi, tako da nema nikakvog opuštanja sa naše strane. Činjenica je da smo u seriji od devet pobeda, ali to nikako ne sme da nas zavara. Dakle, maksimalna ozbiljnost se podrazumeva" kaže krilo crveno-belih.\n"Godinama unazad, Široki je srpskim klubovima bio težak protivnik. Ove sezone, imaju mladu, poletnu ekipu, koja ima dosta dobrih šutera. Predvodi ih odlični centar Darko Planinić, koji je trenutno jedan od najboljih igrača regionalne lige. Ipak, ako u duel sa predstavnikom Bosne i Hercegovine uđemo ozbiljno i predano, onako kako znamo, siguran sam da pobeda neće doći u pitanje" rekao je Simonović.\nPosle neverovatne serije od devet pobeda, u ABA ligi i Evrokupu, košarkaši Crvene zvezde zavređuju veliku pažnju ljubitelja igre pod obručima.\n"Nadam se da će i u nedelju uz nas biti veliki broj navijača Zvezde. Voleo bih da dvorana „Pionir” ponovo bude puna, iako ime protivnika nije toliko atraktivno. Smatram da smo zaslužili podršku navijača, što smo ove sezone više puta potvrdili dobrim igrama" poručuje krilni košarkaš Crvene zvezde Diva Marko Simonović.


Klinika za plućne bolesti seli u Centralni medicinski blok UKC na Paprikovcu - Istinito.com - Ne budi ovca!\nPočetna > BIH > Društvo > Klinika za plućne bolesti seli u Centralni medicinski blok UKC na Paprikovcu\n22. Decembra 2017. Istinito8771 komentar na Klinika za plućne bolesti seli u Centralni medicinski blok UKC na Paprikovcu\nU subotu 23. decembra, u rekonstruisanu i potpuno opremljenu etažu na IV spratu Centralnog medicinskog bloka na Paprikovcu preseliće se Klinika za plućne bolesti Univerzitskog kliničkog centra Republike Srpske, što je prvi put da jedna klinika sa „donje lokacije“ u centru Banjaluke seli na Paprikovac, saopšteno je iz UKC RS.\n– To je najveći korak u pravcu ostvarenja sna naših radnika i stanovnika Srpske da se konačno UKC RS smjesti pod jedan krov, da se odvoje hospitalizovani od ambulantnih pacijenata, te da bolesnima pružimo ono što najbolje znamo, zašto postojimo, vrhunsku medicinsku uslugu, podršku i razumijevanje, navodi se u saopštenju.\nIz UKC RS obavještavaju građane da Prijemna ambulanta Klinike za plućne bolesti počinje sa radom na novoj lokaciji na Paprikovcu već u subotu, 23. decembra 2017. godine u 7.00 časova. Nalazi se u prizemlju Poliklinike (Južno krilo-Paprikovac) u petom hodniku u sobi broj 59, odmah pored Prijemne internističke ambulante. Hospitalni dio Klinike za plućne bolesti se nalazi na IV spratu Centralnog medicinskog bloka, krilima A i B. Onkološko-pulmološki konzilijumi će se i dalje održavati dva puta sedmično, takođe u Poliklinici (Južno krilo) u prizemlju, prvom hodniku, gdje se održavaju i drugi konzilijumi UKC RS.\nPacijentima Klinike za plućne bolesti, koja ima 1511.28 m2 rekonstruisanog prostora, će na raspolaganju biti savremeno opremljene prostorije ukupnog kapaciteta 60 kreveta. Svi pacijenti će ležati u dvokrevetnoj ili jednokrevetnoj sobi, što je potpuno drugačije u odnosu na sadašnje stanje gdje u nekim klinikama imamo i po desetak pacijenata u jednoj sobi. Kreveti su automatizovani i pacijent će moći da, pomoću prekidača, podesi krevet i zauzme najudobniji položaj. Svaka soba ima vlastiti toalet, tuš a omogućena je i stalna komunikacija pacijenta sa medicinskim sestrama/tehničarima, preko uređaja za poziv, koji se nalazi u sobi. Pacijent treba samo da pritisne dugme, a zvučni i svjetlosni signal o pozivu će se emitovati na pultu medicinskih sestara/tehničara, koji se isključuje u trenutku kada sestra/tehničar priđe pacijentu. Administrativni radnici upućivaće pacijente i posjetioce, tako da će se smanjiti lutanja od sobe do sobe i istovremeno obezbijediti veća bezbjednost i privatnost pacijentima.\nU centralnom dijelu nalaze se prostorije za osoblje, toaleti za osoblje i toaleti za pacijente, kupatila za osobe sa poteškoćama u kretanju, ordinacije, višenamjenska prostorija, administracija, dnevni boravci pacijenata, kancelarije načelnika odjela i glavnih sestara, boravci osoblja, kuhinje… te vertikalne i horizontalne komunikacije, odnosno hodnici, stepenište i liftovi. U Klinici za plućne bolesti u prosjeku se dnevno pregleda 45 bolesnika, odnosno godišnje oko 14.000 bolesnika od kojih se oko 3.500 hospitalizuje. U Klinici se liječe i najteži bolesnici koji zahtijevaju kontinuirani nadzor, njegu i liječenje koje pružamo 24 časa 365 dana u godini. Na onkološko-pulmološkom konzilijumu koji se održava dva puta sedmično se razmatra oko 1500 kompleksnih slučajeva godišnje, a mjesečno se aplicira oko 180 hemoterapija. Ljekari Klinike, njih 10 od kojih su 3 profesora, jedan magistar medicinskih nauka, 2 primarijusa i 3 ljekara supspecijalista godišnje obave oko 1550 konzilijarnih pregleda.\nNa godišnjem nivou se uradi oko 1.000 bronhoskopija, 160 transtorakalnih punkcija, 500 pleuralnih punkcija i oko 1.200 citoloških analiza. Od marta 2017. godine uvedena je EBUS dijagnostika (endobronhijalni ultrazvuk). U alergološkoj ambulanti koja postoji od novembra 2016. godine pregleda se oko 17 bolesnika mjesečno. U kabinetu za funkcionalnu dijagnostiku u prosjeku se godišnje obavi 7.900 spirometrija, 4.200 EKG-a, 1.000 bodipletizmografija, 6.500 gasnih analiza, 370 bronhodilatatornih ispitivanja, 420 difuzija i 650 ultrazvučnih pregleda te 3.500 dijaskopija.\nIz UKC RS napominju da će se tokom preseljenja jedan dio liftova koristiti za potrebe preseljenja i apeluju na širu javnost da se pacijenti i posjetioci prilikom dolaska u Univerzitetski klinički centar RS obrate osoblju koje će ih adekvatno uputiti i informisati.\n– Služba za informisanje UKC RS će redovno izvještavati javnost o svim dešavanjima, a naši pacijenti mogu i da kontaktiraju naš Info centar na broj 051/343-000 svakim radnim danom od 7.00 do 15.00 časova za više informacija. Do tada molimo za razumijevanje i strpljenje, te apelujemo na građane koji dolaze u posjetu svojim najbližim da poštuju vrijeme predviđeno za posjetu – radnim danima od 16.00-17.00 a u danima vikenda od 10.00-12.00 časova, dodaje se u saoptenju.\nVrijednost bitkoina ispod 13.000 dolara\n1 thought on “Klinika za plućne bolesti seli u Centralni medicinski blok UKC na Paprikovcu”\nJovana Losic kaže:\n3. Jula 2019. u 16:16\nDobar dan.Javljam se iz Srbije.Htela sam da pitam da li se na Klinici za plucne bolesti moze obaviti EBUS BRONHOSKOPOJA za drzavljane Srbije posto ovde nema trenutno gde da se napravi.Hvala unapred,jako mi je bitno!


2009 novembar 05 « Vesti sa Estrade\nArchive for 5. novembra 2009.\nPosted by folkoteka na 5. novembra 2009.\nBrisel — U Savetu ministara EU usaglašen je stav da se ukidanje viza EU za državljne Srbije, Crne Gore i Makedonije stavi na snagu već 19. decembra ove godine.\nDa će građani Srbije uskoro putovati bez viza nagovestio je i ministar spoljnih poslova Srbije Vuk Jeremić, koji je u Briselu izjavio da nema gotovo nikakve sumnje da će građani Srbije u 2010. godini, „a možda i ranije“, moći da putuju u zemlje Evropske unije bez viza.\n„Kada je reč o tom 19. decembru, to je važno pitanje. Budući da se približava Božić i da je, u vreme praznika, važno pokazati dobru volju, nadam se da će biti pokazana dobra volja po tom pitanju”, očekuje Ren.\n“Ostavljam, dakle, odluku Savetu ministara ali mislim da treba pokazati što više dobre volje u vreme Božića“, poručio je on.\nIzvestilac Evropskog parlamenta za viznu liberalizaciju Tanja Fajon izjavila je da je „realno očekivati“ da Srbija, Makedonija i Crna Gora budu stavljene na belu šengensku listu već 19. decembra.\n„Mislim da je realno da vize budu ukinute 19. decembra, što me veoma raduje. To bi bila sjajna vest za građane Srbije, Makedonije i Crne Gore“, rekla je Fajonova agenciji Tanjug, dodajući da su zemlje članice EU, prema informacijama kojim ona raspolaže, prihvatile tu inicijativu Slovenije.\n„Taj datum, 19. decembar, mi želimo da stavimo u zajedničku deklaraciju Evropskog parlamenta i Evropskog saveta. O tome će se u Evropskom parlamentu raspravljati u četvrtak (12. novembra), a potom će, istog dana, biti stavljeno na glasanje kao prilog izveštaju o viznoj liberalizaciji“, rekla je ona.\nUhapšen državljanin Nemačke\nZrenjanin — Okružni sud u Zrenjaninu odredio je ekstradicioni pritvor Turku Hajno Hajnrihu, državljaninu Nemačke,zbog sumnje da je u Španiji izvršio krivično delo prevare.\nOn je uhapšen na graničnom prelazu kod Srpske Crnje, na osnovu poternice Interpola i zahteva suda iz Alikantea (Španija), pod sumnjom da je sa zajedničkog računa poslovnih partnera na svoj račun prebacio 3.500 evra.\nGrupa Impulsi 2009 – album: Ljubav je snaga – Vecernji list\n1. Ljubav je snaga\n2. Ko mi je kriv\n4. Zemljo moja / CroUnitas\n5. Sveta zemlja\n6. Knjiga bez stranica\n8. Hollywood-ske zvijezdice\n9. Zelim da te ljubim\n10. Za nju\n11. Ne placi\n12. Moja najdraza\n13. Struktura stanovnistva\n14. Moja molitva\n15. Dajem ti sve\nOmot je u rubrici CD OMOTI na http://www.FolkoTeka.com\nAmerička pevačica Rijana govorila je za medije prvi put posle deset meseci od kada ju je pretukao bivši momak Kris Braun o tome kako se osećala „poniženom“ kad se pojavila njena fotografija sa kontuzijama lica.\n„Bilo je ponižavajuće. To nije fotografija koju biste bilo kome pokazali. Imala sam osećaj da sam zloupotrebljena. Imala sam utisak da sam predmet podsmevanja na internetu“, rekla je pevačica poreklom sa Barbadosa, a prenose agencije.\nU intervjuu voditelju CNN-a Lariju Kingu, Maraja Keri (40) je rekla da je i sama doživela bolne trenutke u jednoj prethodnoj ljubavnoj vezi, preneo je „Pipl“. „Emotivno, psihički, kao i na druge načine… To je veoma zastrašujuće“, navela je pevačica koja se prošle godine udala za glumca Nika Kenona. „Znate, mislim da se nadjete u situaciji u kojoj potom ostanete blokirani. Ako je vaša priča slična jednoj od onih u kojima sam ja bila (…), veoma je teško da iz toga isplivate. Kod mene ta veza nije bila samo brak već i poslovna veza u kojoj je druga osoba kontrolisala moj život.“\nBojan Marović se otrovao na Kosovu\nPopularni crnogorski pevač u nedelju se po povratku s nastupa u Makedoniji u Peći otrovao sendvičem\nDok se vraćao iz Makedonije, gde je imao izuzetno uspešne nastupe u Bitolju i Skoplju, Bojan Marović se otrovao sendvičem koji je kupio u Peći. Pevač je već posle nekoliko kilometara dobio stomačne tegobe, a kako je sam vozio na nastup, imao je velike probleme da stigne do Podgorice. Podgorički lekari kontatovali su da je uzrok trovanja upravo sendvič koji je Marović pojeo u Peći, a Bojan se posle nekoliko dana potpuno oporavio od trovanja.\n– Sada sam dobro, ali sam se tri dana rastavljao s dušom – rekao je pevač za Story.rs i dodao da nastavlja s turnejom i da će uskoro nastupiti u Lazarevcu i Valjevu.\nDVA NEPOZNATA MUŠKARCA I ŽENA NAĐENI MRTVI U BEOGRADU\nTri misteriozne smrti\nBEOGRAD – Tri leša pronađena su u protekla 24 sata na različitim lokacijama u Beogradu. Na parkingu u Kirovljevoj ulici na Banovom brdu preksinoć oko 23 časa u „golfu“ je pronađen leš zasada neidentifikovanog muškarca, starosti oko 40 godina. Kako se pretpostavlja, u pitanju je čovek čiji je nestanak prijavljen prethodnog dana. Detalji policijske istrage nisu saopšteni, tako da zasada nije poznato da li je nesrećni čovek umro prirodnom smrću ili je pak ubijen.\nBeživotno telo nepoznate žene stare oko 65 godina godina pronađeno je juče ujutro oko 6.40 sati nedaleko od splava na Keju oslobođenja bb pored Dunava. Telo je pronašao slučajni šetač, koji je odmah pozvao policiju i Hitnu pomoć. Po dolasku na Kej, lekari su nakon pregleda mogli samo da konstatuju smrt.\n– Kada sam se kretao šetalištem, na travnjaku sam video ženu kako leži. Odmah sam joj se približio, kako bih video da li joj treba moja pomoć. Dva puta sam je jako gurnuo, i pošto nije davale znake života, uplašio sam se i pozvao policiju – ispričao je očevidac Borivoje Andrijević.\nPrema nezvaničnim informacijama, policija je pored tela pronašla torbicu u kojoj su bili lekovi, pa se pretpostavlja da je nesrećna žena preminula od posledica srčanog udara.\nBranislav M. (31), čiji je nestanak prijavljen policiji pre dva dana, pronađen je mrtav juče oko 13 časova u žbunju u Ustaničkoj ulici kod broja 205. Pored njegovog tela nađeni su špric, pribor za drogiranje i limuntus, pa se pretpostavlja da je smrt usledila zbog upotrebe prevelike količine narkotika.\nKako nezvanično saznajemo, leš je pronašao prijatelj preminulog, koji je potom telefonom javio njegovoj majci. Prestravljena žena obavestila je policiju, koja je ubrzo stigla na mesto događaja i obavila uviđaj. Na lešu su, kako smo saznali, bili vidljivi ostaci snega, pa se pretpostavlja da je na tom mestu bio najmanje jedan dan.\nPrema rečima žitelja ovog kraja, mesto na kome je pronađen leš poznato je stecište narkomana koji se tu često okupljaju.\nSMS Samir Mujagic 2009 – Dva svijeta – PROMO NOVO\nMirko Ilic 2009 – 105 pa opet – PROMO\nStajerski Brendi 2009 – Disko kolo pleseva – PROMO\nKad se žene okupe oko ognjišta, u ovom slučaju „smederevca“ i kad opletu po nekoj, tu trava ne raste!\nGlavna ženska tema na Farmi je ponašanje najmlađe farmerke Sandre, koja se „seli“ iz naručja u naručje, a opšta ocena je da se ponela veoma ružno prema Topalku.\nSandra je od ulaska na Farmu postala vrlo bliska i prisna sa Zvezdom Granda, razmenjivali su nežne reči i dopisivali se na svesci, potom se „uživela“ u ulogu mlade i videlo se da joj se „dojmio“ Nigor, a onda je imanje u Barajevo došao Marko Đurovski.\nMaja Nikolić je tokom jedne jutarnje kafice rekla da „od svih muškaraca Topalko ima najčistiju dušu“, a Bebi Dol se nadovezala, nazivajući Sandru „tipičnom udavačom“.\n„U roku od 15 minuta ona se okrenula ka Malom (Marku), a Topalku je povređen, ne ego, nego mu je duša povređena. On u njoj nije video neku gerlu za zabavu, nego je, kao čovek prirode, video u njoj nešto lepo. Oseća se izdanim“, primetila je Bebica.\nOcena žena je da Sandra „nema formiranu ličnost“ i da je išla od jednog do drugog frajera, ali su istakle i da se ona ponela vrlo ružno.\nMaja Nikolić je za njega rekla da je „lep k’o lutka“, ali da ona voli zrele muškarce od 45 pa naviše. „Bićeš pravi frajer kad budeš imao…


Radio Sumadinac > Forum > DOWNLOAD FORUM > Muzika > Muzika u 320kbps-Wav-Flac > Dunja Ilic - albumi\n24.08.2012 13:17 #1\n4 Minuta 35 Sekunde\n2010 - Dunja Ilic - Misterija (320 + omot)\n03. Ustaj bre i bori se\n04. Domino dama\n05. Zla heroina\n06. Ceo vek sam starija\n07. Luksuzni apartman\n08. Seks, smrt, pare, moc i slava\n10. Jedino sto pamtim i postujem\nmisha1234 (13.03.2019) , mario11 (17.12.2018) , Tigric (29.08.2017) , coa90 (11.11.2012)\n24.08.2012 13:19 #2\nOdg: Dunja Ilic - albumi\n2011 - Dunja Ilic - Zivim na ivici (320kbps)\n01. - Zivim na ivici\n02. - Euforija\n03. - Srce mekse od kasmira\n04. - U dahu\n05. - Navikla na poraze\n06. - Zla, luda kucka\n07. - Ne stize me kajanje\n08. - Pogledaj jos jednom\n09. - Nisam na vreme priznala\n10. - Nisam laka, maco!\n11. - Sefica podzemlja\n12. - Nekad ljubav nije dovoljna\nmaja11 (14.05.2019) , misha1234 (13.03.2019) , mario11 (17.12.2018) , Tigric (29.08.2017) , ghostrid (14.06.2017) , erve (20.08.2014) , kolosrece (29.11.2012) , coa90 (11.11.2012)\n14.05.2019 06:14 #3\nDunja Ilic - Gladna tvoje ljubavi 2013\nDunja Ilic - 2013 - Da ja bih probala.mp3\nDunja Ilic - 2013 - Dodji i vrati vreme.mp3\nDunja Ilic - 2013 - Doktore.mp3\nDunja Ilic - 2013 - Gladna tvoje ljubavi.mp3\nDunja Ilic - 2013 - Kosmar.mp3\nDunja Ilic - 2013 - Poslednje emocije.mp3\nDunja Ilic - 2013 - Valja se.mp3\nDunja Ilic - 2013 - Vristacu.mp3\nDunja Ilic - 2013 - Ziveli.mp3\nMiroslav Ilic - albumi i singlovi\nZadnji Post: 08.05.2016, 11:26


eKapija | Zbog obaveznih merača toplotne energije u novim stanovima poskupeće i cena kvadrata\nIzvor: Mondo | Nedelja, 18.04.2021.| 16:00\nSve ovo doneto je jer u Srbiji 30% energije "izlazi kroz prozor", čime se nanosi šteta i potrošačima i državi. Zakon ima cilj da približi evropske standarde na srpske prilike i da pokuša da spreči rasipanje energije.\n- Građevinski materijal je poskupeo, i sada uz novi trošak, izgradnja stanova će biti skuplja. Zbog toga sigurno možemo da očekujemo da će cena kvarata u Srbiji ponovo porasti, kako bi se sve ovo pokrilo. Kupcu se svakako isplati da ima merače, ali nama je ugradnja veliki trošak, a ako to ne ispunimo, kazne su velike - kaže Dragan Milićević iz Beograda.\n- Prema propisu koji čeka na usvajanje, država će napraviti i spisak zgrada koje zahtevaju takozvanu energetsku sanaciju i koje će, prema određenom planu, biti rekonstruisane. Izuzetak su one zgrade čije "energetsko saniranje" zbog njihovog životnog veka nije tehnički izvodljivo, jer je moguće zaštićeno kulturno dobro ili nije isplativo. U slučaju kada se detaljno energetski sanira stara zgrada investitor će je ovim uređajima opremati ukoliko je to tehnički izvodljivo i troškovno isplativo odnosno ako su ukupna predračunska izdvajanja ovih radova veća od 25% vrednosti zgrade, isključujući vrednost zemljišta na kojom se nalazi - kažu u Ministarstvu.\nMerači u proseku 300 EUR po stanu\nTroškove ugradnje opreme, koja po radijatoru iznosi oko 60 EUR, takođe plaćaju sami vlasnici stanova. To znači da će stanari koji žive u stanu od 60 m2 morati da spreme oko 300 EUR ukoliko žele da grejanje plaćaju po utrošku.\nGrejanje ponekad i upola jefitnije\n- Mnogi razmišljaju o ugradnji merača kako bi trošak dugoročno bio manji, ponekad čak i upola. Ali onda vide da je to velika trenutna investicija. Budući da nije obavezna i da nema popusta ili subvencija, mnogi svake godine odlažu. Bilo bi drugačije kada bi se pokrenuo projekat gde bi se troškovi građana smanjili ili podelili, kako bismo zaista mislili i na ekologiju i na ekonomiju. Ipak, ima i onih koji se odluče, pa uštete u proseku između 30% i 40% od redovne cene grejanja - tvrde iz preduzeća.\nKo nema izolaciju bolje da ne ugrađuje merač?\n- Zgrade izgrađene pre 50, 60 godina nisu energetski efikasne. Zato se takvim zgradama sa lošom izolacijom ne isplati da prelaze na grejanje po utrošku - kažu iz preduzeća za MONDO.\nmerač toplotne energije na radijatoru\nmerač toplotne energije na bojleru\nuređaji za merenje količine toplotne energije\naparat za regulaciju toplotne energije


Kako vaspitati dete od 9 do 10 godina – Vaspitanje dece? - Online Psiholog\nZa razliku od nekih prethodnih tekstova koji su se bavili ranijim fazama odrastanja deteta i vaspitavanja u kontekstu njih, ovaj tekst će imati nešto opštiji plan. On se odnosi na decu od 9 do 10 godine, međutim u ovu priču možemo slobodno uključiti i odrasle dobi dece posle 10 godine, do rane adolescencije. Dakle tekst će biti više opšti nego u potpunosti direktni na ove dve starosne dobi, iz čistog razloga jer ni sva deca u ovim godinama nisu ista. Počev od pola, pa do toga da je svako dete zapravo priča za sebe.\nRoditelji imaju odgovornost ne samo da obezbede svoju decu, već i da ih nauče praktičnim i psihološkim veštinama koje će im trebati kada da odrasli koji dobro funkcionišu. U tom cilju roditelji postavljaju svoja očekivanja i pokušavaju da modeliraju odgovarajuće ponašanje. Često nagrađuju poslušnost i poštovanje, a mogu koristiti disciplinu da isprave dete koje se ponaša na neprikladan ili nebezbedan način. Disciplina, kazna i nagrada su deo roditeljskog alata koji se koristi kada i kako situacija to zahteva.\nRoditelji su odgovorni da čuvaju svoju decu i da ih usmeravaju ka bezbednom i odgovarajućem ponašanju. Za postizanje tih ciljeva potrebno je uspostavljanje sigurne veze i uvođenje discipline koja odgovara uzrastu. Generalno, kada ljudi razmišljaju o disciplini u porodici, njihove misli se okreću kažnjavanju—tajm autima, prizemljenju, uskraćivanju određenih privilegija, itd. Ali disciplina je, kako istraživanja dosledno pokazuju, često efikasnija kada je pozitivna i fokusirana na podučavanje i dobijanje nagrada, a ne na izbegavanje kazne.\nKoliko je važno da roditelji kontrolišu svoju decu?\nVećina veza u nekom trenutku doživljava sukob, ali kada su roditelj i dete zaključani u krug borbe za moć, niko ne pobeđuje. Efikasno roditeljstvo ne znači da kontrolišete dete, niti znači da pokušavate da promenite prirodu deteta kako bi se uklopilo u vaš svet sa unapred stvorenim predstavama o tome šta je „dobro dete.“ Umesto toga, efikasni roditelji postavljaju očekivanja i standarde ponašanja, a zatim odvajaju vreme da pomognu njihovoj deci da se susreću sa njima. Oni se takođe trude da slušaju i da na fundamentalnom nivou razumeju kako se potrebe njihovog deteta razlikuju od njihovih.\nŠta se dešava kada roditelji prečesto govore „ne“?\nKada je ponašanje deteta ili tinejdžera opasno za njih ili druge, roditelji treba da ih ubede da se promene. Međutim, reč „ne“, kada se stalno ponavlja, može da naškodi samopouzdanju mlade osobe. Ako deca i adolescenti stalno dobijaju negativne povratne informacije bez ikakvog pozitivnog potkrepljenja, mogu početi da internalizuju negativna uverenja o sebi i osećaju da nikada ne mogu učiniti ništa kako treba; kao rezultat toga, oni mogu prestati da pokušavaju, ili čak usvoje samopovređivanje. Roditelji i staratelji treba da shvate da njihove reči imaju veću težinu kod dece i tinejdžera nego što oni to mogu da shvate.\nDa li su tajm-aut metode efikasan oblik discipline?\nHajde da prvo objasnimo ovaj termin, jer i jeste i nije prisutan kod nas i u našem načinu vaspitanja dece. Tajm aut dođe kao vid kazne u smislu izolacije ali ne u bukvalnom smislu, nego oterate dete u sobu da se malo smiri. Tajm-auti zapravo mogu biti dobri za odrasle klince ali i za roditelje, mada možda neće koristiti deci, posebno u uzrastu kada još nisu razvili jake veštine regulacije emocija. Tajm-auti su nenasilni, ali su i dalje vid kazne. Dete u tajm-autu se obično oseća društveno izolovano i odbačeno i može doći do uverenja da je ljubav njihovih roditelja uslovljena određenim ponašanjem. Tajm-auti narušavaju poverenje između roditelja i deteta, učeći decu da moraju da sakriju teška osećanja ili će biti proterani iz prisustva svoje porodice. Zaustavljanje neželjenog ponašanja često nije vredno dugoročne cene za vezu roditelj-dete i detetovo samopoštovanje.\nŠta je efikasna alternativa tajm-autu?\nMnogi stručnjaci za roditeljstvo se slažu da je za tajm-aut potreban tajm aut. Umesto da pošalju dete u drugu sobu, oni predlažu da se fokusirate na disciplinu koja postavlja granice i preusmerava dete na zdravije odgovore u ovom trenutku. Na ovaj način deca mogu da nauče da govore kroz svoja intenzivna osećanja i na kraju bolje upravljaju njima. Ova vrsta discipline ima dodatnu prednost u tome što roditelj ili staratelj ostaje fizički blizu deteta, jačajući njihovu vezu umesto da je ugrožava.\nKako roditelji mogu da reaguju na kuknjavu deteta?\nRoditelji se često brzo naljutiti ili iznervirati zbog kukanja deteta, ali postoje bolji načini da se reaguje na dečje pekmezanje. Za početak, imajte na umu da se deca i tinejdžeri žale iz različitih razloga: da bi dobili pomoć ili resurse koji su im hitno potrebni, da bi dobili pozitivniju vezu, da bi izrazili neprijatna osećanja ili da bi bili nagrađeni neposrednom pažnjom roditelja. Ako roditelji mogu da identifikuju potrebu iza žalbi svog deteta, mogu da je odgovore brže i efikasnije. Veća je verovatnoća da će pozitivan odgovor pun ljubavi umiriti dete i obezbediti vezu nego što će ih ljutiti ili frustrirati.\nZašto se deca bune?\nPobuna je prirodan deo odrastanja dok dete uči da stvara sopstveni identitet nezavisno od roditelja i braće i sestara. Adolescenti koji više ne žele da budu tretirani kao deca mogu se pobuniti dok pokušavaju da shvate kako žele da se definišu. Kada se to dovede do ekstrema, pobuna u adolescenciji može dovesti do toga da mladi ljudi deluju protiv sopstvenog interesa, da se upuste u ponašanja koja su samodestruktivna ili samoporažavajuća, da preuzmu veće rizike, dopuštaju svojim impulsima da prevladaju njihovu dobru procenu, a ponekad i da štete njihovim zdravim navikama.\nRoditelji mogu pomoći mladim buntovnicima slušajući šta im je potrebno, omogućavajući im da iskuse prirodne posledice svojih grešaka i pružajući im stalno saosećanje i razumevanje.\nKako roditelji mogu da reaguju na dete koje se opire pravilima i posledicama?\nNije neuobičajeno da roditelji postave jasne granice i posledice za određene akcije deteta, a zatim da ih ne prate. Deca brzo vide ako je roditelj nedosledan i veća je verovatnoća da će rizikovati kada misle da postoji mogućnost da neće biti disciplinovani. Druge odrasle osobe u životu deteta, uključujući rođake i dadilje, takođe moraju da se pridržavaju pravila roditelja i da ih dosledno sprovode. Ako dete ne reaguje na pravila ili posledice, roditelji mogu da pokušaju da koriste sistem grafikona kako bi svoje dete organizovali i nagradili poželjno ponašanje. Oni takođe mogu dublje da pogledaju posledice koje su odabrali i pitaju da li su prikladni i da li je dovoljno jaka motivacija za njih.\nMože li jedan roditelj biti „dobar policajac“, a drugi „loš policajac“?\nDeci je potrebno stabilno, bezbedno okruženje sa pravilima i posledicama na koje mogu da računaju. Međutim, roditelji često zapadaju u obrazac u kojem je jedan ljubazniji i pažljiviji, a drugi strožiji disciplinski privrženik. Nedoslednost sa kojom dva roditelja pristupaju emocijama i ponašanju svog deteta može biti i zbunjujuća i uznemirujuća za dete. Zdravija roditeljska dinamika može se razviti kada roditelji ostanu na istoj strani u zajedničkim vrednostima i uspevaju da se nose sa disciplinom i nagradama za dobro ili loše ponašanje deteta.\nIako može izgledati kontraproduktivno, redovno nagrađivanje deteta za dobro ponašanje, bilo da to znači materijalnim poklonom ili verbalnom pohvalom, ima tendenciju da se vrati. Pohvale i nagrade mogu da nateraju dete da se oseća kao da je ljubav njihovih roditelja uslovna—mogu da postanu opsednuti dostignućima i da izbegnu bilo koju aktivnost u kojoj moraju da radi više i da rizikuju neuspeh. Kao rezultat toga, propuštaju prilike da rastu i isprobaju nove stvari.\nPohvale i nagrade su od najveće pomoći kada se daju u malim dozama ili za poseban naglasak. Roditelji će naći pozitivno ohrabrenje i disciplinu kao efikasniji način da nateraju svoje dete da se dobro ponaša. Kao odgovor, deca će razviti način razmišljanja o rastu i veće poverenje u sopstvene veštine, što će im koristiti samo kada sazrevaju u odrasle.\nKoliko roditelji treba da hvale svoju decu?\nPozitivno ohrabrenje motiviše decu i tinejdžere da ponavljaju korisna ponašanja bolje od kritike i, kao rezultat, trebalo bi da se koriste češće. Ali pohvala može biti nezgodna. Svaki roditelj treba da zna da, iako je pohvala dobra u ovom trenutku, ona može dugoročno da sabotira decu kada donosi sud o ukupnim sposobnostima deteta (npr. „Ti si genije!“). Deca se mogu toliko plašiti da će izgubiti odobrenje svojih roditelja da prestanu da pokušavaju nove stvari i izgube poverenje u sebe. Bolji pristup pohvalama je uočavanje truda, a ne fokusiranje na dostignuća („Zaista si naporno radio na učenju tih brojeva, a danas možeš računati više nego što si mogao prošle nedelje!“); ovo takođe olakšava način razmišljanja o rastu koji je od koristi deci dok odrastaju.\nKoji je argument za hvaljenje dece?\nPohvala je uobičajen oblik priznanja i ohrabrenja u mnogim različitim vrstama odnosa, ne samo u odnosima roditelja i deteta. Prirodno je da želite da drugi imaju dobro mišljenje o vama, a pohvale ispunjavaju tu osnovnu ljudsku potrebu. Mnogi stručnjaci veruju da roditelji treba da pohvale svoju decu kako bi ojačali porodične veze, promovisali prosocijalne vrednosti i pružili emocionalnu podršku koja nam je svima potrebna.\nDa li roditelji treba da brinu da su nagrade način podmićivanja dece?\nZa roditelje koji brinu o etici nagrada, budite sigurni da ne podmićujete svoju decu. Mito je podsticaj za nekoga da se upusti u loše ponašanje, dok se nagrada često koristi za motivisanje prosocijalnih akcija za dobrobit svih. Roditelji čak mogu biti otvoreni prema svojoj deci da ponekad mogu odlučiti da s vremena na vreme nagrade dobro ponašanje ili naporan rad, ali njihova deca ne bi trebalo da očekuju podsticaj svaki put. Na taj način su svi na istoj strani, a nagrade se mogu iskoristiti za proslavu posebnog uspeha ili prekretnice.\nKoji je argument protiv nagrada?\nStručnjaci za roditeljstvo preporučuju motivisanje dece bez nagrada iz više razloga: Deca koja su nagrađena za dobro ponašanje razvijaju transakcijski stav tako da očekuju podsticaj u zamenu za ponašanje koje bi ionako trebalo da imaju (kao što je deljenje igračaka sa drugima ili razgovor sa ljudima sa poštovanjem). Kao rezultat toga, roditelji mogu imati više sreće u podizanju zdrave i dobro prilagođene dece tako što daju prioritet unutrašnjim motivima u odnosu na nagrade.\nKao i drugi oblici telesnog kažnjavanja, batinanje je povezano sa širokim spektrom negativnih razvojnih ishoda za decu. Ono se generalno definiše kao udaranje deteta otvorenom rukom. Roditelji mogu da pribegnu batinanju kada se osećaju preopterećeno i kada im je potrebno brzo rešenje u ovom trenutku, ali batinanje sa dugoročnog aspekta malo doprinosi rešavanju problematičnog ponašanja i služi samo da proširi emocionalni jaz između roditelja i deteta. Uopšteno govoreći, roditelji imaju koristi od pozitivnijih disciplinskih strategija koje povećavaju samopouzdanje i samopoštovanje njihovog deteta umesto da ih sramote i ponižavaju fizičkim kaznama.\nDa li je udaranje razumna kazna za dete koje neće reagovati na druge metode?\nU decembru 2018. godine, Američka akademija za pedijatriju (AAP) preporučila je roditeljima da ne udaraju svoju decu. Slično drugim oblicima telesnog kažnjavanja, nauka o ovoj metodi pokazuje da ne samo da je udaranje neefikasno u promeni ponašanja dece, već se često obara, povećavajući negativna ponašanja poput fizičke agresije. Druge metode su efikasnije u modifikaciji ponašanja deteta bez nanošenja dugotrajne štete.\nKakav efekat udaranje dece ima na decu?\nFizičko kažnjavanje narušava odnos između roditelja i deteta. Ono što se zaista dešava kada roditelji batinaju decu jeste da oni pogrešno modeliraju detetu da odrasli mogu koristiti fizičku agresiju da reše svoje probleme. Deca koja su udarena mogu da trpe dugoročne posledice, uključujući probleme sa mentalnim zdravljem, niže samopoštovanje, kognitivnu disfunkciju, antisocijalno ponašanje i anksioznost. Takođe je veća verovatnoća da će koristiti batine i druge fizičke kazne za podizanje sopstvene dece, povećavajući rizik od zlostavljanja.\nKakav efekat udaranje dece ima na roditelje?\nFizičko kažnjavanje, koje se definiše kao udaranje otvorenom rukom po zadnjici, ne preporučuje se kao oblik kazne za decu. Roditelji koji udaraju svoju decu često su u nedoumici kako da nateraju svoje dete da se ponaša drugačije, ali istraživanja jasno pokazuju da batinanje ne postiže željeni rezultat i samo šteti mentalnom zdravlju deteta. Ono što se zaista dešava kada roditelji udare svoju decu je da se izlažu većem riziku da izgube kontrolu i fizički povrede svoje dete. To naravno niko ne može da opravda, niti bi trebao.


DRSKA PLJAČKA NA ODJELU PSIHIJATRIJE: Lopovi upali, večerali, popili kavu i odnijeli hrpu metadona – Net.hr\nDRSKA PLJAČKA NA ODJELU PSIHIJATRIJE: Lopovi upali, večerali, popili kavu i odnijeli hrpu metadona\nFoto: Thinkstock Autor: Danas.hr 15:43 25.03.2017\nU noći s četvrtka na petak drski su lopovi upali u Kliniku za psihijatriju u Novom Sadu i otamo odnijeli 59 boca metadona čija je vrijednost veća od milijun i pol eura.\nPljačkaši su po svemu sudeći imali pomoć nekoga iz same klinike ili iz policije, jer bolnica ima jako osiguranje i teško je ući u nju, piše beogradski B92.\nMetadon na ulici, ovisnici u bolnici\nNejasno je, kaže neimenovani izvor iz Klinike, kako bi netko mogao nesmetano iznijeti toliku količinu metadona. Drski su pljačkaši proveli na psihijatriji nekoliko sati u vremenu od ponoći do šest ujutro, a tamo su čak večerali i skuhali si kavu prije nego što su otišli s metadonom vrijednim 200 milijuna srpskih dinara koji “na ulici” vrijedi dvostruko više.\nA da je ukradeni metadon (derivat morfija koji najčešće uzimaju heroinski ovisnici u apstinencijskim krizama, nap.a.) odmah stigao “na odredište” i preplavio novsadske ulice i noćne klubove, upućuje podatak da je u međuvremenu u bolnicu primljeno čak petero ovisnika koji su uzeli prevelike količine metadona. Tamošnja policija intenzivno istražuje ovaj slučaj.\nUŽAS NA NAŠIM ULICAMA: Ovo je pet najopasnijih umjetnih droga\nlopovi Novi Sad pljačka psihijatrija


četvrtak, 28 april 2011 19:30\nRoditelji malog Filipinca, koji je godinama živeo sa Lepom Brenom, pobegli iz Srbije!\nPre godinu i po dana procurila je vest da Lepa Brena odgaja malog Filipinca Džonija, sina njene kuvarice i baštovana. I dok su meidji spekulisali da li je ona na kraju usvojila simpatičnog dečaka, porodica Azijata otišla je od Živojinovića! Kako piše "Alo", posluga je otišla iz pevačicine kuće i prekinula svaki kontakt s njom, i to iz razloga što je Brena zatražila da usvoji dečaka. Nisu želeli da se odreknu deteta, pa su se spakovali i pobegli u Grčku.\nInače, Brena je svojevremeno pričala o tome kako joj je mali dečak drag i koliko ga je zavolela:\n- Nisam razmišljala o usvajanju jer Džon ima roditelje, koji često s mojom porodicom idu na kraća putovanja. Nakon objavljivanja priče o meni i malom, bila sam pomalo zatečena pompom koja je stvorena jer Džonija u poslednjih godinu i po dana vodim na mnoga javna dešavanja, a tek sada se digla prašina zbog našeg bliskog odnosa.\nPa ne znam bas za Brenu,ali sramota je koliko nase pevaljke glume humane osobe.Odjednom sve nesto usvajaju decu!Uzas koliko sve rade nesto zato sto je to moderno, a ne zato sto to stvarno zele.Ne verujem da je to i sa Brenom slucaj, pre mislim da ove druge nju kopiraju. Brena je zena u zrelim godinama,ima porodicu i odavno vec stabilan zivot.Bogata je,ostvarena i sasvim je moguce da je to dete iskreno zavolela jer ima uslova da ga zadrzi. Nije mi jasna samo Ana Nikolic koja juri sponzore ceo zivot i zivi ko zna kako a hoce da usvoji dete!Sta bi mu pruzila? Pa i Seka Aleksic.Sta glumi?\nBolje bi bilo našim zvezdama ako hoće već da usvajaju decu da to čine sa mnogim napuštenim mališanima iz Srbije, a ne da kopiraju anđelinu i madonu i usvajaju decu iz afrike i azije,samo da bi ličili na njih.\nсилвана којој краду име said:\nZarad medijske promocije napraviste to sto ste napravili,SRAM VAS BILO!\nŽao mi je deteta.Nadam se da bar nećete objavljivati snimke-slike tog deteta, zarad dokazivanja da ste bili "korektni" prema njima.To bi bio DNO DNA, što se od vas može i očekivati.\nzvezda za sva vremena\nA tebi je Saide kanda malo krivo zbog Brene i Bobe?Možda da se udala za nekog Muju i da živi u Pazaru ne bi je zvao profuknjačom.Pričaj ti šta hoćeš,ali Breni kapa dole za sve što je postigla u karijeri.\nPametno, bezi od te profuknjace. Usvojila bi samo da bi ubrala koji poen kod vlati, i kao nekad sa "humanitarnim" koncertima, umanjila porez. Gde ce ona najskrtije zena estrade da bude sirokogruda, sem u nogama za takodje skrticu i kvarnajka mutavog Bobana.


DANAS SE ZAVRŠAVA OTVORENO PRVENSTVO CRNE GORE U JEDRENJU - Radio Kotor\nDANAS SE ZAVRŠAVA OTVORENO PRVENSTVO CRNE GORE U JEDRENJU\nOtvoreno prvenstvo Crne Gore u jedrenju 2020. Je u toku I trajaće do danas. Prvenstvo se održava u Luštici Bay, gdje se u akvatorijumu zaliva Tršte u klasama Optimist i Laser bori se 55 jedriličara iz četiri crnogorska kluba, JK “Lahor” Kotor, JK “Jugole Grakalić” Herceg Novi, JK “Jovo Dabović” Baošići i JK “Delfin” Tivat.\nDrugog takmičarskog dana (juče) jedriličari su odjedrili tri regate, kao i prvog dana, po maestralu jačine do 10 do 14 čvorova. U klasi Optimist, Pavle Musić iz tivatskog Delfina drži prvo mjesto ispred klupskog druga Viktora Lesjaka, dok je na trećoj poziciji Romina Racković iz kotorskog Lahora.\nU konkurenciji djevojčica, Romina Racković je prvom mjestu, na drugom je Katja Ivanova, a na trećem Nina Strahinja, sve tri iz kotorskog Lahora.\nNikola Golubović jedriličar Delfina iz Tivta sigurno drži prvo mjesto. Tokom dva dana takmičenja i šest regata, osvojio je isto toliko prvih mjesta. Drugi je Robert Moris iz ekipe Jugole Grakalić iz Herceg Novog, a treći Miloš Vujović iz Lahora.\nStefan Anđelić iz Delfina vodi u klasi Laser Radial, sa istim brojem bodova kao i njegov klupski drug Danilo Jončić, pa nas poslednjeg dana takmičenja očekuje velika borba za titulu šampiona države u ovoj klasi. Na trećem mjestu je Ivan Pušić iz Jugole Grakalića.\nJedriličarima predstoji još jedan dan takmičenja. Dodijela nagrada biće upriličena danas u 17 časova u Amfiteatru na Promenadi Luštica bay marine.\nPrvenstvo su organizovali Jedriličarski klub Delfin i Crnogorski jedriličarski savez uz podršku Ministarstva sporta i mladih Crne Gore i kompanije Luštice Bay.


Kamings je prešao više od 420 kilometara od Londona do Durhama, gde se smestio sa članovima svoje porodice, svega nekoliko dana nakon što je Džonson stavio Britaniju pod karantin i zabranio porodične posete, preneo je CNN.\nProtest na prozoru kuće u Berkširu: "Dominik Kamings mora da ode"\nKamingsa je istraživala policija nakon kršenja vladinih restriktivnih mera. Policija je potvrdila da su Kamingsovi bili na imanju u tom području i razgovarali sa jednim čovekom oko pravila karantina 31. marta.\n“Miror” otkriva da su svedoci videli Kamingsa u roditeljskoj kući u Durhamu u vreme kad su iz Dauning strita rekli da je u samoizolaciji u Londonu jer ima simptome infekcije korona virusom. Kamings je počeo da oseća simptome krajem marta, nakon čega se izolovao sa ženom i sinom na 14 dana.\n-Ako je to tačno, izgleda da je glavni savetnik premijera prekršio pravila o karantinu. Vladina upustva su bila veoma jasna: ostanite u kućama i ne idite na nepotrebna putovanja. Britanci ne očekuju da za njih važi jedno pravilo a za Dominika Kamingsa drugo. Broj 10 (Dauning strit) treba da obezbedi veoma brzo objašnjenje njegovog ponašanja – rekao je portparol laburista.\nLideri Škotske nacionalne partije i Liberalno-demokratske poručili su da Kamings, koji se priključio britanskoj vladi prošle godine, treba da da otkaz ili bude otpušten.\nNepoznati detalji o borbi Borisa Džonsona protiv korone: "Vlada je priredila EMOTIVNI CIRKUS I SKRIVALA ISTINU"\nDejvid Lidington, zamenik bivše premijerke Tereze Mej, ukazao je da je ovo ozbiljno pitanje kojim će Dauning strit morati da se pozabavi, “posebno zato što će ova priča uticati na spremnost javnosti da slede vladine smernice”.\n-Britanski premijer moraće da objasni tvrdnje da je njegov savetnik prekršio mere karantina - izjavio je za BBC Dejv Penman, predsednik Sindikata državnih službenika, preneo je Tanjug.\nPenman je ukazao da kada Kamings nešto učini, on to čini u ime premijera.\n"Kad Kamings nešto uradi, on to radi u ime premijera"\n-Ne znam da li je on prekršio pravila ili ne, ali sigurno ne izgleda dobro. Jasno je da je ovo pitanje od javnog interesa. Ukoliko jedno pravilo važi za one koji su na vrhu vlasti a drugo za ostale građane, onda premijer ima odgovornost, kao i ustavnu obavezu, da objasni svoje postupke – istakao je Penman.\nPrema britanskim merama, ljudima nije dozvoljeno da posećuju druga domaćinstva, uključujući drugu adresu stanovanja ili porodične kuće, i treba da izbegavaju nepotrebna putovanja.\n“Ne treba da posećujete članove porodice koji ne žive u vašem domu. Treba da ih kontaktirate putem telefona i video poziva”, navode uputstva.\nU Britaniji OBAVEZAN dvonedeljni karantin za sve koji dolaze\nTakođe, prema pravilima, ukoliko osoba ispolji simptome zaraze korona virusom, ne sme da izlazi iz kuće najmanje nedelju dana.\nCNN podseća da je Kamingsova žena Meri Vejkfild 25. aprila pisala u magazinu “Spektejtor” o iskustvu nje i njenog muža sa Kovidom-19, ali nije pomenula da su putovali van Londona.\n“Moj muž je zaista potrčao kući da se brine o meni. Nakon nesigurnosti oko samog virusa, izašli smo iz karantina u skoro komičnu nesigurnost karantina u Londonu”, navela je ona u kolumni.\nDominik Kamings sa suprugom Meri u decembru 2019.\nKamings je ispoljio simptome infekcije nedugo nakon što je Džonson objavio da je testiran pozitivno na korona virus. Britanski premijer je kasnije proveo određeno vreme na intenzivnoj nezi. On je takođe više puta urgirao na ljude da ne izlaze iz svojih kuća.\nNil Ferguson, glavni epidemiolog Britanije koji savetuje vladu tokom zdravstvene krize, bio je primoran da podnese ostavku početkom maja, nakon što je otkriveno da je i on prekršio pravila karantina.\nGlavna zdravstvena zvaničnica Škotske Ketrin Kaldervud takođe je sišla sa funkcije prošlog meseca nakon što su lokalne novine objavile sliku na kojoj je ona pored druge porodične kuće, u drugom delu zemlje van Edinburga.\nIz kancelarije britanskog premijera porekli su da je Kamings prekršio pravila karantina.\n-Ni u jednom trenutku ni on ni njegova porodica nisu razgovarali sa policijom o tom slučaju, kako mediji prenose. Njegovi potezi su bili u skladu sa pravilima za korona virus. Gospodin Kamings veruje da se ponašao razumno i legalno – rekao je portparol.\nOn je dodao da je Kamings otišao do kuće koja je blizu ali odvojena od roditeljskog doma na severu Engleske, u slučaju da im bude potrebna pomoć.\n-S obzirom da mu je žena bila potencijalno zaražena korona virusom i velikom verovatnoćom da će se i sam zaraziti, bilo je nužno da Kamings obezbedi brigu za svoje dete. Njegova sestra i nećake su se prijavile da pomognu pa je otišao u kuću koja je blizu, ali odvojena od njegove šire porodice u slučaju da mu zatreba pomoć. Njegova sestra je išla u kupovinu za porodicu i sve ostavljala vani – naveo je portparol.