Šumski putevi predstavljaju uslov za racionalno, ekonomično i integralno gazdovanje šumama. Oni služe za transport drvnih sortimenta i ostalih proizvoda šume, kao i za izvođenje bioloških mera i mera zaštite u šumi protiv požara. Osim za potrebe šumarstva koriste se i za odvijanje javnog saobraćaja, tj. za zadovoljavanje potreba celokupne privrede i stanovništva u ruralnim područjima. Njihova izgradnja utiče privredni i kulturni razvoj naselja u brdsko-planinskim regionima, što omogućava njihov ruralni razvoj.\nŠumski putevi su osnovna sredstva Preduzeća i ulaganje u njihovu izgradnju ima karakter investicija. Dugoročni strateški cilj Preduzeća u oblasti investiranja u šumske puteve kroz delatnost njihove izgradnje je dostizanje optimalne otvorenosti šuma u svim delovima Preduzeća, uz pravilno i ekonomično raspoređivanje putnih pravaca u prostoru, u smislu upotrebljivosti šumskih puteva za obavljanje poslova gazdovanja šumama.\nPrioriteti Preduzeća u ovoj oblasti su:\nizrada jedinstvenog katastra (evidencije) šumskih puteva – pregled položaja šumskih puteva u prostoru, odnosno, otvorenost kompleksa državnih šuma i šumskih zemljišta i njihova povezanost sa mrežom javnih puteva;\npovećanje investicionih ulaganja u šumske puteve, koje je u skladu sa planiranim obimom povećanja poslova gazdovanja šumama na godišnjem nivou;\npovećanje ulaganja u održavanje šumskih puteva – održavanje i sanaciju uobičajenih godišnjih oštećenja usled dejstva atmosferilija i intenzivnog saobraćaja.\nZa obavljanje poslova privlačenja drveta u okviru tehnološkog procesa korišćenja šuma neophodne su šumske vlake. Izgradnja šumskih vlaka u smislu gradnje novih i održavanja postojećih šumskih vlaka predstavlja direktan trošak proizvodnje Preduzeća.


Dilema buducih aplikativnih programera, VB ili C#\nJedan kolega je pitao da li da uči Visual Basic ili C#:\n"Odavno sam razmišljao da postavim jedno stručno ali i savetodavno pitanje (vezano za programiranje)."\n"Da li je bolje učiti VB 2008 ili C# 2008 za programiranje aplikacija koje koriste baze podataka? Iz Microsoftove dokumentacije, koliko sam ja razumeo, piše da VB 2008 može sve da radi kao i C# 2008. Istina ranije verzije VB nisu bile tako moćne kao C#, a posebno one starije od 2003. godine."\n"Puno hvala i pozdrav."\nDilema da li da se uči VB 2008 ili C# 2008 je veoma česta.\nPoznati best selling autor knjiga za programiranje i stručnjak, Dan Appleman, je o tome čak napisao i knjigu, "Visual Basic.NET ili C#... šta izabrati?"\nUkratko, ovo je odgovor:\nOba jezika su tehnički odlična i po mogućnostima veoma, veoma bliska.\nAko bismo gledali samo po tome, onda bi se pravilan izbor zasnivao na ličnoj želji za učenjem jednog, odnosno drugog jezika. Odnosno, bilo bi svejedno.\nIpak, postoji i element "percepcije" da je C# programiranje jednostavno bolji i da su C# programeri stručniji. To važi i za klijente, i za razvojne timove i njihove menadžere. Ova percepcija se ne zasniva na činjenici, ali bez obzira postoji i jaka je. C# programer će zato imati bolji izbor poslova i veću platu nego VB programer istog ili čak višeg nivoa stručnosti.\nNije fer, ali je tako.\nZato, između ova dva jezika, moj predlog je C#. Kurs C# možete pohađati na ITAcademy i steći veoma korisna znanja i veštine jednog od najzastupljenijeg programskog jezika u IT svetu.\nObozavam C#, mada znam da ne znam dosta stvari, ima previse alata i opcija za rad!\nPoceo sam da ucim VB 2008 i ne ide mi bas nesto :(\nOva tema je veoma aktuelna od kako postoje ova dva prog.jezika. Na LinkedIn, u jednoj od grupa koja se bavi, naravno, programiranjem, postaveljno je isto pitanje. Jedan komentar mi se veoma svideo... jedan korisnika grupe napisao je, za VB, ono sto mi kazemo za nas jezik ;) :) "citaj kako je napisano, napisi kako izgovaras", naravno u prog.jeziku... hm... Ne znam, oduvek sam koristio VB, zatim VB.NET... ne kazem da nisam pokusao c#, ali mi je malo konfuzan i veoma nepregledan prog.kod.... Naravno, ovo je moje licno misljenje... Autor ovog clanka je apsolutno u pravu kada je napisao "Ova percepcija se ne zasniva na činjenici, ali bez obzira postoji i jaka je." Sta vise, svojevremeno sam procitao na nekom forumu da programeri VB mnogo brze izvrsavaju svoje zadatke od c# konkurencije... ali, svi se nesto baziraju na c# i tako je kako je. Pozdrav svima.


AP: U BiH uhapšna osoba u vezi sa istragom u blizini Vučićeve kuće\nPripadnici policije Republike Srpske ilustracija\nPolicija Republike Srpske saopštila je da su uhapsili čovjeka osumnjičenog za povezanost sa oružjem nedavno pronađenim u blizini porodične kuće roditelja premijera Srbije Aleksandra Vućića u Jajincima, objavio je Associated press.\nPolicija je u ponedjeljak rekla da su osumnjičenog uhapsili u Banjaluci, na zahtjev policije Srbije. On je osumnjičen za posjedovanje i prodaju ilegalnog oružja i eksploziva.\nOsumnjičeni je predat tužilašatvu BIH na dalji postpak za izručenje.\nPolicija Srbije je prošlog mjeseca pronašla veliku količinu oružja u blizini porodične kuće premjera Vučića u blizini Beograda.\nKako je navela policiija, u gepeku automobila u obližnjoj šumi pronađena je protivtenkovska raketa, ručne granate i snajper sa municijom.\nVlasti Srbije, kako navodi AP, započele su istragu da bi uvrdile da li je oružje povezano sa mogućim planom napada na Vučića.


Zašto volim Srbiju? | Alex Schuster Blog\nPočetak > Društvo, Moja razmišljanja\t> Zašto volim Srbiju?\n20. septembra 2012. Postavite komentar Go to comments\nKomentari (7)\tTrackbacks (1)\tPostavite komentar Povratna veza\n20. septembra 2012. u 11:36\nJako lepo napisano. Kad bolje razmisljim, mozda je i moja ljubav iz slicnih pobuda :OK:.\n20. septembra 2012. u 12:10\nTanja, tema je mogla biti obrađena i opširnije, ali i ovako mislim da sam „uboo“ srž mog razmišljanja 🙂\nZamislimo, da smo se rodili bilo gde drugde na svetu, jer to nismo mogli da biramo. Taba bi to drugo „bilo gde na svetu“ bila naša domovina; možda ne bi ni znali za Srbiju, i verovatno bi smo to mesto voleli isto tako. 😉\n20. septembra 2012. u 14:54\nMislim da si napisao taman koliko treba i kako treba :OK: :D.\n20. septembra 2012. u 16:34\nHvala ti Tanja – u pravu si 😀\n21. septembra 2012. u 23:05\nOdusevila sam se tekstom, da sam ga naglas citala da svi u kuci cuju 🙂\n22. septembra 2012. u 09:34\ntetka Saveta, ovo je velika čast za mene… 🙂\n… i velika odgovornost u isto vreme 😀\nHvala ti na poseti i komentaru 😉\n22. septembra 2012. u 13:15\n20. septembra 2012. u 12:29\nZašto volim Srbiju? | www.blogovnik.com\nKad se odbrambeni tim – sruši… Moj dečak i setne pesme


Neven Ciganović otišao na operaciju nosa, a završio na operaciji penisa — Tabloid.hr\nNeven Ciganović otišao na operaciju nosa, a završio na operaciji penisa\nNeven Ciganović uputio se na operaciju nosa u Iran gdje se snima i dokumentarni film o njegovom životu, a zbog koplikacija završio na operaciji penisa.\nNeven Ciganović bio je u Iranu na operaciji nosa, a britanski Chanel 4 snimio je konzultacije s liječnikom. Radi se o dokumentarnom filmu koji će popratiti život Ciganovića.\n"U showu neću raditi nikakve plastične operacije, ali definitivno hoću zahvate pomlađivanja. Moram osvjetlati hrvatski obraz", rekao je Ciganović za 24 sata.\nUslijed spomenute operacije nosa u Iranu, došlo je do komplikacije te nakon što su medicinski djelatnici uspavali modnog stilista, za vrijeme operacije dijagnosticirali su mu prijapizam.\nRadi se o iznenadnoj, neželjenoj i bolnoj erekciji koja nije popraćena seksualnom željom. Nakon dramatične dijagnoze i bolova koje je trpio nekoliko dana Ciganović se oporavlja se u beogradskoj bolnici jer tamošnji liječnici s tim problemom imaju više iskustva.\nCigi je posljedice prijapizma pokušavao riješiti u zagrebačkoj bolnici Rebro gdje su ga liječnici dva puta operirali. Međutim, modni stilist morao je i na treću operaciju u Beograd. Neven tvrdi kako srpski liječnici imaju više iskustva i znanja za rješavanje njegova zdravstvenog problema.\nCiganović leži u beogradskoj bolnici od petka. Rekao je kako ne dobiva analgetike te da zbog toga trpi velike bolove. U Iran je otputovao riješiti devijaciju septuma s kojom se mučio protekle 22 godine, od kad je prvi put bio na estetskoj korekciji nosa, piše 24 sata.


Jahorina mora da živi cijele godine | Alpha ski-camp Jahorina\nBANJALUKA – Vlada Republike Srpske od nove uprave Olimpijskog centra “Jahorina” očekuje da predloži nove pravce razvoja, koji podrazumijevaju da Jahorina živi cijele godine, rekla je ministar trgovine i turizma Maida Ibrišagić – Hrstić.\n“OC `Jahorina` je prošlu zimsku sezonu imao znatno manje prihoda nego godinu ranije, a glavni razlog je nedostatak snijega”, rekla je Hrstićeva za “Euro Blic”.\n0049 1791 136 540 Nemačka\n0049 1743 354 177 Nemačka


Republika / Zakon o slobodi veroispovesti bi mogao da bude osporen\nZakon o slobodi veroispovesti bi mogao da bude osporen\nčetvrtak, 2. 1. 2020.| 18:07\nNovousvojeni crnogorski Zakon o slobodi veroispovesti, koji je uzburkao javnost i u Crnoj Gori i u regionu, jer preti oduzimanjem imovine crkvenih nepokretnosti od SPC u korist crnogorske države, mogao bi da bude osporen pred Ustavnim sudom Crne Gore, ali i pred Evropskim sudom za ljudska prava, smatraju pravni stručnjaci.\nyoutube.com/Ostrog TV Studio\nBudući da pravo na imovinu garantuje Konvencija Saveta Evrope o ljudskim pravima, to znači da bi SPC, ukoliko pred Ustavnim sudom Crne Gore ne bi dobije zadovoljenje prava na imovinu, mogla da se obrati Evropskom sudu za ljudska prava u Strazburu.\nLinta: Produblju se podele u Crnoj Gori\nProfesor Pravnog fakulteta u Beogradu Bojan Milisavljević ističe da Crna Gora pokuava da proglasi svojom kulturnom baštinom nešto što je vekovima bila zajednička verska baština pravoslavne crkve, te da očekuje da se ograničavanje prava SPC na imovinu nađe najpre pod lupom sudskih organa u Grnoj Gori, a potom pred Evropskim sudom.\nOn je napomenuo da Evropski sud ima veoma bogatu praksu koja se tiče povrede prava na imovinu, kao i da je "posebno osetljiv na svako njeno ograničavanje".\n- U tom smislu bi položaj verske zajednice pred ovim sudom bio prilično povoljan i mogla bi se očekivati jasna i brza odluka - rekao je ranije Milisavljević.\nZakon je izazvao proteste u širom Crne Gore\nNjegovo mišljenje deli i advokat Dušan Ignjatović, koji upravo ukazuje na jednu konkretnu odluku Evropskog suda u slučaju u kojem je osam grčkih manastira podnelo predstavku protiv države Grčke zbog povrede, pre svega, prava na imovinu (Holy Monasteries v. Greece).\nU tom slučaju, sud je zaključio da je došlo do mešanja u pravo na imovinu podnosilaca predstavke.\n- Sličnosti u postupanju grčkog i crnogorskog zakonodavca nesumnjivo ima. I predmet Svetih manastira i situacija sa imovinom SPC u Crnoj Gori odlikuje kompleksno činjenično stanje koje se odnosilo na rešenje pitanja vlasništva nad manastirima i crkvama. Imovina je u oba slučaja stvorena u daljoj prošlosti, a svakako mnogo pre donošenja zakona koji pretenduju da reše pitanje svojine nad tom imovinom - naveo je Ignjatović.\nIgnjatović je dalje ukazao da i grčki i crnogorski zakon propisuju da će, ukoliko crkve ne dokažu da su stekle pravo svojine na imovini u skladu sa načinima predviđenim zakonima, usvojenim nekoliko desetina ili stotina godina nakon sticanja imovine, kao vlasnik te imovine biti upisana država.\nZakonskim rešenjem predviđeno je da crkva dokazue pravo na stečenu imovinu\nU obe situacije se faktički, kako navodi, uspostavlja pretpostavka da imovina pripada državi, dok je na crkvama da pokušaju da je ospore.\nU odnosu na kriterijume koje primenjuje Evropski sud za ljudska prava Ignjatović pretpostavlja da će, ukoliko crnogosrski Zakon stigne do njega na preispitivanje, Evropski sud stati na stanovište da je došlo do mešanja države u pravo na imovinu aplikanta, i da je postojao domaći zakon po kome je mešanje sprovedeno, smatra advokat.\nTaj sud bi dalje mogao da razmatra da li je mešanja bilo u skladu sa domaćim zakonom, da li je ono bilo opravdano javnim interesom, a potom i da li je mešanje proporcionalno cilju koji se želi postići.\n(FOTO) Horor u Tivtu: Nastradalo dete u požaru!\nEpiskop Irinej: Nekršteni Milo napraviće haos u Crnoj Gori\n"Milo satanisto...", stiže ruska podrška pravoslavnoj braći u Crnoj Gori\nSvet Region Crna Gora Zakon o slobodi veroispovesti Dušan Ignjatović Bojan Milisavljević Sud Strazbur\nRAT PREKO PENKALA: Rusi proterali 10 američkih diplomata, dobili rok do kada moraju da se isele\n(VIDEO) PREŠLI STE SVE GRANICE SA ORGANIZOVANJEM DRŽAVNIH UDARA I POLITIČKIH UBISTAVA! Od ove Putinove poruke zadrhtali su neprijatelji Rusije\nMILOVA PODLA OSVETA! Vratio Skupštini ZAKON O SLOBODI VEROISPOVESTI! Ovo će uneti OZBILJNE NEMIRE\nPOLICIJA SPROVODI KAVČANE! Podgorica blokirana: Kašćelan OSTAJE U PRITVORU!\nTEKTONSKE PROMENE TRESU NEMAČKU! Posle Merkelove na čelo zemlje će ipak PONOVO ŽENA i to ne iz njene stranke\n- sreda, 21. 4. 2021. u 23:17 0\nSlovenačka vlada odlučila da ublaži ograničenja za ugostiteljske objekte pa će hotelima biti dozvoljeno da se otvore u ponedeljak, a...\nGUJON U POSETI DRVARU: Srbi u Federaciji BiH nisu sami\n- sreda, 21. 4. 2021. u 22:57 0\nSrbi u Federaciji BiH nisu sami dok je solidarnosti Srbije i brige o njima, poručio je v.d. direktora Uprave za saradnju sa dijasporom i...\nSAD VRŠE PRITISAK NA PREDSEDNIKA BELORUSIJE: Dok ne vidimo promene u ponašanju Lukašenkovog režima, ništa se neće vratiti u normalu\n- sreda, 21. 4. 2021. u 22:40 0\nVašingtonu je potreban ambasador u Minsku, ali dok se ne promeni politika beloruskog predsednika Aleksandra Lukašenka, stvari se neće...\nZAHAROVA POSLALA JASNU PORUKU ČEŠKOJ: Takav ton sa Rusijom je NEDOPUSTIV, ultimatume ostavite za NATO\n- sreda, 21. 4. 2021. u 20:48 0\nUltimatume ostavite za diskusije u NATO, s nama je takav ton nedopustiv, rekla je portparol ruskog Ministarstva spoljnih poslova Marija...\nPredsednik Republike Turske Redžep Tajip Erdogan rekao je danas da njegova zemlja teži miru, blagostanju, stabilnosti i razvoju celog...\nZNAČAJNI PROJEKTI ZA REPUBLIKU SRPSKU: Dodik otkrio o čemu će sutra razgovarati sa državnim vrhom Srbije\nDržavni vrh Srbije boraviće sutra u Banjaluci, a srpski član i predsedavajući Predsedništva BiH...\n(VIDEO) UBIJEN LOKALNI POLITIČAR U ALBANIJI: Pucnjava zbog kupovine glasova, ima ranjenih\nJedna osoba je ubijena, a dve su ranjene u pucnjavi u Elbasanu, koju albanski mediji povezuju sa...


Vojni vještak obrane o Srebrenici kao teoriji zavjere\nNa haškom suđenju (ICTY) zapovjedniku Glavnog štaba Vojske Republike Srpske (VRS) Ratku Mladiću višetjedni iskaz je dovršio umirovljeni general Vojske Srbije i profesor na Vojnoj akademiji u Beogradu Mitar Kovač, koji je kao vojni vještak obrane u glavnom ispitivanju pokušao skinuti zapovjednu odgovornost s optuženog za ratne zločine njegovih potčinjenih (1992-1995).\nTijekom unakrsnog ispitivanja Kovač je suočen od strane tužiteljstva s Direktivom 7, koja je provođena prema Zaštićenoj zoni Srebrenica od strane VRS-a prije nego je u njoj počinjen genocid (ubojstvom oko 8.000 bošnjačkih dječaka i muškaraca i progonom ostalih) u srpnju 1995. godine – nakon čega je ustvrdio kako je to djelo plaćenih ubojica kako bi se odgovornost prebacila na srpske snage.\n„Taj zločin nije planiralo visoko političko i vojno rukovodstvo RS, već je on smišljen za medijsko djelovanje i pripremu za djelovanje Hrvatske vojske uz logističku potporu NATO-a – izvršen je zločin u Krajini u Hrvatskoj, kao i jugozapadnom dijelu BiH kada je ubijeno oko 1.200 vojnika i civila i na tisuće prognano“, ustvrdio je Kovač objašnjavajući pokolj u Srebrenici kao propagandu potrebnu za opravdanje idućih akcija protiv srpskih snaga.\n„Tko je to osmislio, kada govorite o zločinu u Srebrenici – tko je to osmislio ako ne vodstvo Republike Srpske i VRS-a?“, želio je jasan odgovor tužitelj Peter McCloskey.\n„Date brojke su povijesne činjenice i fakta i zato se nisam bavio njihovim objašnjenjem. Prepoznao sam tri jasna subjekta – međunarodna zajednica, vodstvo vojno i političko muslimana u Sarajevu i vodstvo političkih Srba. Svi ti subjekti su imali utjecaj na moje stavove o Srebrenici. Mislim da je ovaj zločin na kraju rata trebao najmanje političkom vodstvu Srba“, odbijao je jasno odgovorati Kovač o njegovoj teoriji o tome – tko je osmislio ubojstvo velikih razmjera i progon ostalih.\nSvjedok prebacivao odgovornost za Srebrenicu na Aliju Izetbegovića i strane plaćenike\nNe samo tužitelj McCloskey, već i tročlano sudsko vijeće trudilo se izvuči iz Kovača njegovu teoriju zavjere o Srebrenici, odnosno odgovor na pitanje – tko je organizirao pokolj.\nPri tom je vještak obrane spomenuo – tadašnjeg Billa Clintona i predsjednika BiH Aliju Izetbegovića.\n„Oni nisu odgovorni za zločine, već za ono što su uradili u vezi Srebrenice“, dodao je ipak.\n„Znači te osobe nisu planirale zločin?“, želio je dodatno razjasniti predsjedavajući sudac Alphons Orie.\n„Mislim da na tom najvišem nivou nitko nije planirao zločin“, negirao je pri tom svjedok i optužbe tužiteljstva o odgovornosti vojno-političkog vodstva RS, ali i svoju teoriju zavjere o vanjskom utjecaju političkih lidera na masovno ubojstvo zarobljenika.\nIpak nastavio je plasirati tezu teorije zavjere o Srebrenici - kako su masovna ubojstva počinili „strani plaćenici“ istrenirani od francuske tajne službe – kako bi se zločin pripisao srpskoj strani.\n„Mislio sam i na Škorpione, tako nikad ne bi srpski vojnik postupio. I snimati počinjenje zločina – to samo mogu raditi plaćenici za velike novce“, izjavio je Kovač oslanjajući se u svojim zaključcima samo na svoju logiku.\nPodsjetimo, jedinicu Škorpioni osnovao je MUP Srbije kako bi ratovala u Hrvatskoj 1991. godine, nakon 1992. godine djelovala je u ratu u BiH do 1995. godine, a 1999. godine i na Kosovu. Međunarodnu pažnju je dobila nakon objavljivanja video-isječka u kojem njezini pripadnici ubijaju šestoricu dječaka iz Srebrenice i to snimaju.\nVIDEO LINK: Zloglasna snimka Škorpiona – upozorenje zbog brutalnosti\nOdgovornost za Srebrenicu potom prebacivao i na Mladićeve potčinjene\nNakon što je suočen s Direktivom 7, kojom VRS planira stvaranje nepodnošljivih uvjeta za stanovništvo Zaštićenih zona Žepe i Srebrenice, Kovač je pokušao objasniti kako je ona samo krivo formulirana te kako se ne odnosi na civile.\n„Moramo ostvariti konačni cilj – da Podrinje bude cijelo srpsko, moramo osvojiti Srebrenicu i Žepu, protjerivanje muslimana iz enklave Srebrenica, ne smije biti povlačenja već se mora ići naprijed. Neprijatelju zagorčavati život da bi što prije organizirano napustio enklavu shvaćajući da mu u njoj nema opstanka“, citirao je tužitelj Tieger zabilješke oficira VRS-a o Direktivi i ukazivao svjedoku na činjenice iz kojih se mogu izvući drugačiji zaključci od njegovih.\nKovač je također prebacivao odgovornost za transportiranje tisuća Srebreničana u škole u Bratuncu i ostale zatočeničke centre prije stratišta – na Mladićeve potčinjene sigurnosne oficire – Ljubišu Bearu i Vujadina Popovića koji su inače već pravomoćno osuđeni za genocid u Srebrenici.\n„Mislim da su oni donijeli odluku o transportu u tu zonu i na ta mjesta – mislim da je ta odluka bila potpuno nerazumna“, ustvrdio je Kovač kao svjedok obrane.\nKao objašnjenje sucu – zašto general Mladić nije zbog toga kaznio Bearu i Popovića, Kovač je ponudio objašnjenje – kako optuženi nije odmah saznao za zločin te da je za mjesec dana od njega već bio zaokupljen drugim ratnim događajima.\n„Priprema za izvršenje tog važnog zadatka – protjerivanje muslimana iz enklave Srebrenica. To je cilj tog zadatka, zar ne?“, upitao je pri tom sudac Bakone Moloto, kao i je li potčinjeni (oficir) to mogao dodati sam, bez da je to bio i cilj vojnog starješine.\n„Mislim da je to uzeto iz konteksta, mislim da u to vrijeme nije bilo službene politike protjerivanja muslimana bilo gdje pa ni u Srebrenici“, nastavio je negirati je Kovač, a sudac Moloto konstatirao – da svjedok obrane ne odgovara na njegovo pitanje.\nSuđenje generalu Mladiću za dvostruki genocid, progone, teror nad Sarajlijama i uzimanje međunarodnih promatrača za taoce – nastavit će se idući tjedan iskazom novog svjedoka obrane.\nProfesor Vojne akademije osporavao napade VRS-a na civile


U SRBIJI I SRPSKOJ: Obeležava se Dan srpskog jedinstva, slobode i nacionalne zastave! - Preokret\nU SRBIJI I SRPSKOJ: Obeležava se Dan srpskog jedinstva, slobode i nacionalne zastave!\nSrbija i Republika Srpska obeležavaju zajednički praznik – Dan srpskog jedinstva, slobode i nacionalne zastave. Datum 15. septembar je izabran jer je tog dana, 1918. godine, probijen Solunski front. Praznik se slavi od prošle godine.\nDan srpskog jedinstva, slobode i nacionalne zastave biće obeležen širom Srbije i Republike Srpske, a građani su pozvani da na svojim domovima istaknu zastavu.\nDatum 15. septembar izabran je jer je na taj dan, pre 103 godine, probijen Solunski front u Prvom svetskom ratu.\nŠirom Srbije, Republike Srpske, srpskim sredinama na Kosovu i Metohiji, ulice su okićene zastavama. U Beogradu će istaknute građevine biti osvetljene bojama zastave – Most na Adi, Brankov most, palata Albanija.\nZvaničan početak svečanosti biće obeležen počasnom artiljerijskom paljbom sa Kalemegdana u 17.30.\nPlan je da ulicama Beograda prođe više kolona. Jedna će krenuti iz parka Vojvode Vuka, a druga od spomenika Njegošu na Platou ispred Filozofskog fakulteta. Te dve kolone objediniće se kod spomenika Knezu Mihailu na Trgu republike, a zatim nastaviti ka Slaviji.\nNa trgu Slavija kolona iz centra grada susrešće se sa još jednom, trećom kolonom, koja kreće od spomenika Karađorđu u parku ispred Hrama Svetog Save.\nOdatle, sa trga Slavija, zajedno će se uputiti ka spomeniku Stefanu Nemanji na Savskom trgu.\nNa ceremoniji na Savskom trgu će se, pored predsednika Srbije Aleksandra Vučića, obratiti patrijarh Porfirije i srpski član Predsedništva BiH Milorad Dodik.\nPrikaz naoružanja na Ušću\nU sklopu obeležavanja Dana nacionalnog jedinstva, Ministarstvo odbrane i Vojska Srbije će na Ušću organizovati prikaz naoružanja i vojne opreme.\nPosetioci će moći da vide više od 130 borbenih i neborbenih sistema, kao i brojno naoružanje i vojnu opremu.\nTakođe, biće prikazana i tematska postavka Vojnog muzeja povodom proboja Solunskog fronta, kao i naoružanje i uniforme iz balkanskih i Prvog svetskog rata.\nSrpska usvaja Zakon o zaštiti ćiriličnog pisma\nParlament Srpske danas će na posebnoj sednici usvojiti i Zakon o zaštiti ćiriličnog pisma. Tekst zakona gotovo je identičan onom Skupštine Srbije.\nOdluka o proslavi zajedničkog praznika doneta je u avgustu prošle godine na sastanku predsednika Srbije Aleksandra Vučića sa srpskim članom Predsedništva BiH Miloradom Dodikom i predstavnicima Srpske.


Nepristrasni Solskjer: Pogba je najsvestraniji vezista na svetu | Mondo Portal\nSolskjer o Pol Pogba najsvestraniji vezista na svetu Mancester junajted Premijer liga\n22. oktobar, 16:22\nNepristrasni Solskjer: Pogba je najsvestraniji vezista na svetu 1 Podeli Podeli na facebook Podeli na twitter Podeli na viber Pošalji na mail\n25.12.2019. / 13:14\nIzvor mondo.ba 25.12.2019. / 13:14\nMenadžer Mančester junajteda je ponovo na sav glas hvalio prvu zvezdu svog tima.\nOle Gunar Solskjer, menadžer Mančester junajteda, izjavio je da je Pol Pogba najsvestraniji vezni igrač sveta, prenela je agencija "Anadolija".\nPogba se proteklog vikenda vratio na teren nakon što se oporavio od povrede članka, koju je zaradio još u septembru. Ušao je u igru u porazu (0:2) Junajteda na gostovanju Votfordu, ali je uspeo da pokaže da mnogo znači timu sa "Old Traforda".\nFOTO: Šokantna Božićna čestitka Zlatana Ibrahimovića\nDekolte na izvolte: Mia u izazovnoj haljini promovisala novi album\nZato se očekuje da će u duelu protiv Njukasla u četvrtak uveče biti u startnoj postavi.\n"Videćemo još kako reaguje, kako se oseća. Stvarno je dobro igrao kada je ušao, to je veliki plus za nas. One može da igra bilo gde na sredini terena, na svakoj poziciji u veznom redu", rekao je Solskjer o Pogbi i potom nastavio da obrazlaže.\n"On je vezni fudbaler koji pokriva sav prostor između dva šesnaesterca. Može da se uvuče duboko, može da igra na duge pasove, može da ode visoko do gola da kombinuje, kao protiv Votforda. Sve zavisi od utakmice. Divno je imati Pogbu, jer je najsvestraniji vezista na svetu, može da obavi svaku ulogu. Sjajno je imati ga ponovo u timu", rekao je menadžer Junajteda za britanske medije.\nMančester junajted zauzima tek osmo mesto na tabeli sa svega 25 bodova, što je najmanji broj bodova koji su imali na katolički Božić od 1992. godine. Solskjer je priznao da njegov tim nije tamo gde želi da bude, ali je uveren da će napredovati na sličan način kao ljuti rival Liverpul, koji dominira ove sezone u Engleskoj.\n"Želimo da budemo tim koji može da dominira timovima i 'razbija' protivnike. Liverpulu je trebalo nekoliko godina da dođe na nivo na kojem je sada i moramo da nastavimo dalje, jer to je ono gde želimo da stignemo. Trenutno smo dobri u kontranapadima. Da, imamo tempo i brze igrače. To bi uvek i trebalo da imamo, jer je to u našoj tradiciji", zaključio je norveški trener.\n"Crveni đavoli" uoči 19. kola Premijer lige za liderom Liverpulom zaostaje čak 24 boda iako imaju utakmicu više.\nIpak, Junajted je jedini koji može da se pohvali da je ove sezone ostao neporažen u duelu sa “redsima“, s obzirom na to da je na "Old Trafordu" u velikom derbiju bilo 1:1.\nole gunar solskjer mančester junajted premijer liga pol pogba\n25.12.2019. / 19:43\nOvaj treba da ide na posmatranje u bolnicu .\nUpravo gledate NOVAK SE NA TRENINGU RADUJE KAO NA MEČU: Odjekuje "balon" na Dorćolu, Ivanišević ga bodri 0 Ostalo Pre 3 h Novak je u Beogradu, gde vredno trenira za nastavak takmičenja


Perge - nezaobilazna lokacija na historijskoj mapi Antalije | Ekskluziva.ba\n26.07.2021 / prije 5 mjeseci\nPerge - nezaobilazna lokacija na historijskoj mapi Antalije\nDa Antalija obiluje prirodnim ljepotama, uvjerio se svako ko je ikada posjetio ovaj mediteranski dio Turske, ali nažalost, njena duga historija, kao i antička nalazišta, često prođu nezapaženo, a možda su i najzanimljivija atrakcija ove turske pokrajine.\nSvakako nezaobilazna lokacija na historijskoj mapi Antalije je antički grad Perge, smješten 15 kilometara od milionskog grada Antalija. Po historijskom značaju, broju iskopina, ali i ljepoti, Perge ne zaostaje za akropolama u Grčkoj.\nIako za ljubitelje istorije, među koje i sama spadam, nikada nije naporno šetati historijskim nalazištima, upijati atmosferu antičkih gradova te sa strahopoštovanjem posmatrati djela ruku koje su prije nekoliko hiljada godina gradile impozantne objekte, koji i danas odolijevaju zubu vremena, predah od visokih temperatura i dugog istraživanja nalazišta svakako je preporučljiv. A šta je bolji predah ako ne vrijeme provedeno na rijeci?


Direktorica kompanije “MI99” iz Gradačca Indira Omeragić: ‘Žene predvode inovacije u mliječnoj industriji’ – Gradačački glas\nDirektorica kompanije “MI99” iz Gradačca Indira Omeragić: ‘Žene predvode inovacije u mliječnoj industriji’\n28/10/2019 Gradacacki Glas\t0 Comments\nDirektorica kompanije “MI99” iz Gradačca Indira Omeragić već je prepoznatljivo ime među ženama-menadžericama u Bosni i Hercegovini. Kao jedna od najmlađih direktorica u BiH, smatra da svojim primjerom može pokazati da žene imaju znanje i sposobnost da rukovode velikim proizvodnim lancima te da je vrijeme da u biznisu dobiju mjesto koje zaslužuju.\nNjeni počeci nisu bili jednostavni, ali je upravo njena spremnost na inovacije donijela značajne promjene u kompaniji kojom rukovodi. “Kada sam preuzela funkciju direktorice, imam osjećaj da sam u startu imala priliku da neke od svojih ideja proširim dalje, što je onda rezultiralo sa većim brojem novih proizvoda i proširenjem naše ponude.\nDanas je “MI99” mjesto gdje se uspješno organizuju treninzi malih i velikih proizvođača mlijeka, te smo kompanija u kojoj se prenosi znanje, radnici svakog dana uče i saznaju nešto novo i svi težimo praćenju novih standarda i trendova u mliječnoj industriji.\nZajedno saznajemo, radimo na razvoju našeg brenda i postajemo prepoznatljivi u cijeloj regiji.”, poručuje Omeragić. Direktorica kompanije “MI99” ističe da je ponosna što je ta kompanija, zajedno sa drugim iz sektora, učinila Gradačac jednim od središta mljekarske industrije u Bosni i Hercegovini. Kada je tržište Evropske unije otvoreno za mlijeko, kompanija “MI99” krenula je u nadmetanje na najbližim tržištima, a zatim je otišla i dalje. Dodaje da je kompanija “MI99” utemeljena na tradiciji i istovremenoj spremnosti da unosi nove tehnologije. Danas žene predvode inovacije u mliječnoj industriji, a veliku podršku u tom smjeru je dao Sweden/USAID FARMA II projekat koji ohrabruje učešće žena u edukacijskim programima koji im omogućavaju preuzimanje rukovodećih pozicija u kompanijama te razvoj vlastitog biznisa. “Naša kompanija danas zapošljava 95 radnika s više od 1.500 kooperanata. Naši rezultati su jasna poruku da je ovoj industriji nužno ulaganje u inovaciju i tehnologiju kako bi se dostigli i zadržali standardi kvalitete na razini one koja je postavljena za tržište Europske unije. Konačno, izuzetno važno je da zajedno, pravimo iskorake, koji će Bosancima i Hercegovcima donijeti nova radna mjesta, te našoj zemlji priliku da se nastavi put ekonomskog razvoja.”, zaključila je Omeragić, saopćeno je iz Sweden/USAID FARMA II projekta.\n← Velika promjena vremena na Balkanu: Prodor arktičke fronte, BiH na “udaru”\n„AKTIVizam na djelu!“ →


SKANDALOZNA PRESUDA U ZAGREBU! 15 DANA ROBIJE JER JE VIKAO DA JE TUĐMAN ZLOČINAC: Policija zastrašuje građane! Samo sam pitao Plenkovića kako ga nije sramota! (VIDEO) | Region | Kurir\nOTAC DEČAKA PRETUČENOG U KNINU: Došao je kući sav krvav i uplakan, šutirali 7\t442\nFoto: Printscreen Youtube, Printscreen N1\n13.02.2019. 10:37h 13.02.2019. 10:37h\nPrekršajni sud je proglasio Zorana Ercega krivim zbog uzvikivanja da je Franjo Tuđman ratni zločinac, tokom ceremonije otkrivanja spomenika Tuđmanu u Zagrebu.\nErceg je kažnjen s 15 dana zatvora i jednogodišnjom zabranom približavanja spomeniku. Tužilac je Zorana Ercega teretio za narušavanje javnog reda i mira.\nErceg je uslovno osuđen na 12 meseci, to znači da u idućih godinu dana ne sme ponoviti delo.\n"Sudija mi je dodelio veću kaznu nego što je policija tražila, tražili su 10 dana, dobio sam 15“, rekao je Erceg.\nDodaje i da "sudija uopštee nije pročitao obrazloženje takve presude, iako su u sudnici bili i novinari, aktivisti... Rekao je da će ga poslati poštom".\n"Ja sam zaista povikao da je Franjo Tuđman ratni zločinac, ali samo kada je u mojoj blizini bio gospodin Andrej Plenković i ja sam tada oslovio predsednika Vlade njegovim prezimenom i pitao sam ga zar ga nije sram otvarati spomenik ratnom zločincu Franji Tuđmanu."\n"Tek kasnije, kada me je gomila napala, udarala, a policija me na posebno grub način odvodila naišao je predsednik Sabora, poznatiji kao Njonjo pa sam tek tada njemu izjavio otprilike sličan sadržaj rekavši mu da i njega treba da bude sramota", stoji u Ercegovoj pisanoj izjavi koju je predao sudu na prvom ročištu.\nErceg je tada naveo i kako je uveren da "policija želi i dalje da zastrašuje građane i da im uputi otvorenu i politički opasnu poruku da ne smeju da radi ovo što je on uraio tj. da javno iznose svoja politička mišljenja."\nFoto: Printscreen/ Youtube i Printscreen/ N1\nZoran ErcegspomenikFranjo TuđmanZagrebpresuda\nOTAC DEČAKA PRETUČENOG U KNINU: Došao je kući sav krvav i uplakan, šutirali su ga dok je ležao na zemlji! Rekao je da se zaključamo jer će nas sve pobiti! 7\t442


Uredno vodosnabdevanje ili napuštanje položaja!?\nOŠTRO OD SAMOG STARTA\nPrvi ovogodišnji sastanak predsednika opštine sa direktorimma javnih ustanova i preduzeća održan je u ponedeljak, 6. januara.\nKako stoji na zvaničnom sajtu opštine Svrljig zaključeno je da se lane radilo domaćinski i da su svi obavili uglavnom sve dogovorene zadatke i poslovnu godinu završili uspešno, bez gubitaka.\nPredsednik opštine Svrljig Milija Miletić naglasio je da je rekonstrukcija vodovodne mreže i uredno vodosnabdevanje Svrljiga i svih sela, prioritet svih prioriteta u ovoj godini.\nIli će vodosnabdevanje biti uredno ili će rukovodioci preduzeća za to zaduženih morati da napuste svoje položaje a i ja sa njima, istakao je predsednik Miletić govoreći o zadacima javnih ustanova i preduzeća u 2014. godini.\nBolja javna rasveta, pojačanje voznog parka medicinarima, nastavak gradnje sportske hale i radnih zona!\nMiletić je pored vodosnabdevanja i uređenja kanalizacije, kao prioritetne zadatke direktorima odredi uređenje javne rasvete, sređivanje ambulanti po selima i pojačanje voznog parka medicinskim radnicima za teren, nastavak gradnje sportske hale i radnih zona.\nInicijativa za saniranje sportske sale u Izvoru\nU određivanju zadataka za tekuću godinu bilo je reči o neskorišćenom prostoru sporske sale u selu Izvor. Predloženo je da se oformi komisija koja bi pokrenula inicijativu njenog saniranja i dovođenja u prvobitno stanje i namenu, posle korišćenja u svrhu kolektivnog centra za raseljena lica. Smatra se da sala ove seoske škole, kakve nema na celom području svrljiške opštine ,može da bude potencijalnia mogućnost razvoja sporta i turizma.\nI ovom prilikom predsednik Miletić je zahtevao strogo poštovanje radne discipline u svim ustanovama i preduzećima, korektan odnos sa strankama i efikasno obavljanje posla u interesu žitelja Svrljiga i okolnih sela.\nStroži kriterijum zbog izostajanja sa sastanaka direktora i predsednika?\nDirektorima ustanova koji su izostali sa ovog sastanka poručeno je da im je prisustvo radna obaveza i da se nedolazak ne sme ponoviti.\nDirektori, Milija, milija miletic, Opstina, Sastanak direktora i predsednika, sastanak sa direktorima\nPrevPrethodnaBadnje veče u Svrljigu\nSledećaБорба за малог ФилипаNext\nJel vas nije sramota svaku godinu da lazete ljude?\n07/01/2014 at 12:24\nZesce si opicen kad i na ovaj sveti dan prastanja i ljubavi, zivota uopste, iz tebe kulja mrznja…\nOprosti pojedincima, ne znaju sta rade…\n09/01/2014 at 13:51\nTi gore wtf ja nisam nista kazao ruzno veca je njihova sramota da lazu na bozic a ti ih podrzavas ko zna kolko\nAe izlazi ti dali pare ili pomogla stranka da ih podrzavas ovde!\n09/01/2014 at 16:07\n„kazao“ si dovoljno, a i jos nekoliko njih pametnih kao ti su „kazali“ dovoljno…\n09/01/2014 at 18:05\nZbog takvih kulturnih i sposobnih za kradju je propala ova jadna drzava!!! Jel ti cerku ili sina zaposlila stranka? Pozdrav nemoj da lazete ako cete da odgovorite 🙂\n11/01/2014 at 09:00\n07/01/2014 at 13:54\nSVE SAMI GLUMCI!\nOvu vest treba sacuvati do kraja godine, pa onda da se vidi sta je uradjeno, a ako nije naravno NAPOLJE!!\nVest me u svemu podseca na onu o solarnim panelima i solarnom selu, to vise niko nepominje… Znaci ostaje nam cela godina da vidimo rezultate.. pozzz\nVec deset godina resavaju vodosnabdevanje, pa ce i u 2014. da ga rese. 😀\n08/01/2014 at 19:48\nKad ce voda u Drajinac ?\n09/01/2014 at 09:36\nOdlicna inicijativa. Takodje, neka Predcednik ove godine samom sebi ukine beskorisna putovanja po Sloveniji i okolnim drzavama i na taj nacin smanji troskove (i nivo holesterola). Ako ima koga strucnog, neka posale autobusom, za eventualno privlacenje projektata…\nKomunjaro jedna do juce niste znali da se prekrstite ti ces sad da pricas ovde cuti si molim te!


"Poslednji car" – MMA mistik koji nas je začarao - Sportklub\n„Poslednji car“ – MMA mistik koji nas je začarao\nBlog ostalo Autor:Nikola Novaković7. nov. 202110:00 > 16:4712 komentara\nGuliver Image/AP Photo/Jeff Chiu\nRođen sam 1989. godine u Srbiji, što znači da sam na vrhuncu cunamija piraterije, a tačno pred poptunu eksploziju interneta, bio u ranom tinejdžerskom uzrastu – savršenom životnom dobu da vas nešto opčini.\nNa narezanim diskovima koje su deca u školi svakodnevno razmenjivala nalazilo se svašta – uglavnom igre, razni filmovi (khm, khm), „smešni“ klipovi („Kako ocenjujete higijenu u gradu?“)… Svoj put do mene našao je i jedan DVD na kojem su bile borbe kultne MMA promocije „Prajd“.\nGledao sam na televiziji snimke K-1 kik-boks mečeva organizovanih u Japanu, poneki MMA tu i tamo, naravno i boks na nacionalnoj televizij… Bio sam upoznat sa borilačkim svetom u nekoj blagoj meri. Međutim, ono što sam na spomenutom disku video ostavilo je u meni utisak koji i dalje tinja i zbog kojeg mi je boričaki sport još fascinantan.\nPriče o MMA:\n17. maj. 2021 31\nIskren da budem, ja tada, ranih dvehiljaditih, nisam ni znao da se taj sport zove „mešovite borilačke veštine“ (MMA). Većina dece ga je tada zvala „ultimet fajt“, po nespretnoj transkripciji imena UFC (Ultimate Fighting Championship). Sve u vezi sa borbama bilo je tako primamljivo.\nI tek sam posle saznao da je većina boraca koje sam gledao najverovatnije, ili sasvm sigurno, koristila steroide, da su izvori finansiranja Prajda bili kranje diskutabilni („Jakuze“ su prale novac preko te promocije), da su se organizatori često oslanjali na „freakshow“ borbe, kao i da je svakako bilo i nekih nameštenih duela…\nAli ljudi, nije bilo bitno kako se promocija zove, kako se finansira, da li se neko „đusuje“ – značajno je bilo ono što je moglo da se vidi. Borci kao što su Kazuši Sakuraba, Vanderlej Silva, Mirko Filipović, Šogun Rua i ostali velikani nudili su za mene do tada neviđeni spoj umeća i fizičkih sposobnosti u kontekstu borbe, a „labava“ MMA pravila su čitavo iskustvo podizala na još viši nivo.\nMeđutim, niko nije bio upečatljiviji od ruskog teškaša, hladnog kao led, koji je, uprkos tome što je izgledao kao vaš vodoinstalater, pobeđivao svakog zastrašujućeg protivnika.\nU pitanju je bio Fjodor Emelijanenko, po mnogima najveći MMA borac teške kategorije u istoriji ovog sporta, neupitno najveća zvezda „Nero Burning ROM“ doba, ali i vremena koje je usledilo.\nGuliver Images / AP Photo/Las Vega Review-Journal, John Locher\nTada smo ga svi zvali „Fedor“ jer su ga tako nazivali Japanci i Amerikanci, a tako se vala i pisalo na latinici. Niko nije imao vremena da shvati da se čovek zvao Fjodor – svi su bili koncentrisani na njegove partije u Prajdovom ringu.\nIspred sebe imao je najopasnije i fizički najimpozantnije borce svog vremena, ali je Emelijanenko uvek uspevao da veštinom dođe do pobede. Istovremeno se ophodio prema rivalu i publici na krajnje skroman i dostojanstven način, što je bila prijatna promena u to doba (a bila bi i danas). Ćutljiv i smiren, servirao je Emelijanenko kimure, poluge na ruci, tehničke nokaute i slamao protivnika za protivnikom, a ja sam bio zapanjen.\nI znate šta? Nisam bio ni izbliza jedini. Bio sam jedan od hiljada i hiljada klinaca, ali verovatno ne isključivo klinaca, koji su ostali zatečeni onim što su mogli da vide.\nEmelijanenko je aktivan i danas – u poznoj fazi karijere nije na nivou na kojem je bio početkom 21. veka, ali je i dalje ogromna zvezda borilačkog sporta.\nGuliver Image/AP Photo/Gregory Payan\nZašto je Fjodor i danas bitan?\nMečevi MMA organizacije Belator često ne odišu preteranim glamurom – tokom godina Skot Koker i njegovi saradnici sagradili su respektabilnu promociju, ali je utisak da je jaz između njih i UFC danas veći nego ikad.\nBelator kao da ide linijom manjeg otpora, pa ne pokušava da izgradi sopstvene zvezde, već u glavnim borbama najbitnijih priredbi uparuje poznata, ali potpuno „islužena“ imena.\nNi Emelijanenko nije bio pošteđen takve nesrećne prakse – njegov pretposlednji meč, održan u decembru 2019. godine u japanskoj Saitami, bio je… Jadan. Jasno je da Fjodor sa „kilometražom“ koju ima ne može da bude najbolja verzija sebe, ali je za gorak utisak najzaslužniji bio njegov protivnik Kvinton „Rempejdž“ Džekson.\nNekadašnji „nokaut umetnik“ bio je sasvim očigledno van forme, ali mnogo gore od toga – delovao je kao da ni najmanje ne želi da se bori. Emelijanenko je slavio tehničkim nokautom u prvoj rundi, ali je impresija posle borbe zapravo bila gora nego kada je Fjodora u meču pre toga nokautirao Rajan Bejder.\nBelator – mesto gde velika imena MMA istorije često dolaze da neslavno okončaju slavne borilačke karijere.\nMeđutim, 23. oktobra upriličen je „ivent“ koji je postigao potpuno drugi efekat. U pitanju je Belator 269, prvi ikada održan u Moskvi. Jasno je ko je bio protagonista – Emelijanenko se vraćao u pro kavez posle skoro dvogodišnje pauze. VTB arena bila je puna domaće publike, a protivnik Fjodoru bio je Amerikanac Tim Džonson.\nFjodor je pobedio nokautom u prvoj rundi posle elegantne i ubojite kombinacije levog i desnog krošea. Džonson se „složio“ na pod, a publika, u kojoj je bio i Habib Nurmagomedov, oduševljeno je klicala. Bila je to 40. pobeda u profesionalnoj karijeri za junaka naše priče.\nThis was the ?'s 4⃣0⃣th pro win.#MMA #Bellator269 pic.twitter.com/llxTdLvpm0\nSvima je jasno da je Emelijanenko daleko od svog takmičarskog vrhunca, kao i da Džonson nije elitni protivnik kakve je Fjodor nekada „mleo“, ali publika je u svakom slučaju želela da vidi svog šampiona i ljubimca, kako posle meča ponosno drži ruku u vazduhu.\nKako je došlo do toga da jedan Habib, zajedno sa hiljadama drugih MMA fanova, putuje u Moskvu da bi prisustvovao meču jednog 45-godišnjaka? Šta je to Fjodor imao u sebi, a donekle i dalje ima, što ga čini istinskom živom legendom?\nKako je Fjodor postao najbolji na svetu?\nPrezime „Емелья́ненко“ trebalo bi na srpski jezik da se transkribuje kao „Jemeljanjenko“, ali smatram da sam već veliki masakr nad sećanjanjima iz detinjstva napravio odlučivši da ga zovem Fjodor, a ne Fedor, što je ime pod kojim je poznat i danas na našim prostorima.\nRođen je u selu u Luganskoj regiji, ali se kao veoma mlad preselio u Stari Oskol, grad u Belgorodskoj oblasti – 618 kilometara daleko od Moskve. Fjodor se atletskim sposobnostima nije preterano isticao kao dečak, a majka je govorila da su on i njegov brat Aleksandar i te kako voleli da se tuku.\nZavršio je Fjodor školu za električara, ali se rano zaljubio u borilačke sportove – džudo i sambo. Vremenom je odlično napredovao, postao reprezentativac Rusije, ali se posle vojne službe odlučio za MMA zbog prilike da zaradi novac. Nije teško zamisliti da osoba sa ovih prostora prođe isti put.\nPobeđivao je od početka karijere i pratila ga je svojevrsna mističnost. Bilo je to pre vremena društvenih mreža i niko zapravo nije znao – kako Fjodor trenira? Legenda o njemu rasla je iz dana u dan, a vrhunac je dostigla kada je „Poslednji car“, što je bio nadimak koji su mu nadenuli, prešao u Prajd.\nGuliver Image / Icon403080719231\nSlavni dani Prajda\nTu dolazimo do krunskog Fjodorovog argumenta u izboru za najvećeg MMA teškaša u istoriji – devet godina dugog niza u kojem je bio neporažen. Emelijanenko je tokom te serije na 28 mečeva imao 27 pobeda (21 prekidom) i jedan poništen meč.\nU 2010. godinu Rus je ušao sa ukupnim skorom od 31 pobede, jednog poraza i jednog poništenog meča. Treba naglasiti da je i taj jedan poraz iz 2000. godine u promociji „Rings“ došao kao posledica lekarskog prekida zbog posekotine nastale posle udarca laktom, a udarci laktom u Ringsu nisu bili legalni – sve je bilo krajnje diskutabilno.\nBio je to nestvarni niz tokom kojeg je Emelijanenko imao pobede nad četvoricom nekadašnjih UFC šampiona, jednim šampionom Prajda, jednim bivši i jednim aktuelnim K-1 šampionom i dvojicom osvajača olimpijskih medalja. Molim?!\nPreviše je tu bilo uzbudljivih borbi da bi se o svakoj govorilo zasebno, ali jedna koja pada na pamet sigurno je rat sa Vinkovčaninom Mirkom Filipovićem. Hrvat je u prvoj rundi iznenadio favorizovanog Fjodora, slomio mu nos i bacao je karakteristične „sulude“ kikove. Fjodor je preživeo i kasnije polako uspostavljao dominaciju zbog koje su mu sudije na kraju dodelile pobedu jednoglasnom odlukom.\nBio je tu i duel za pamćenje sa možda i najtvrđom glavom u istoriji ovog sporta – „Supersamoancem“ Markom Hantom. Po običaju, Hant je istrpeo „bombe“ kako bi došao u priliku da servira svoje napade, pokušavao je sabmišne, ali je Fjodor i tu ostao hladne glave i došao do pobede „kimurom“.\nIpak, možda je Fjodora u „mejnstrim“, više nego išta drugo, izbacilo rivalstvo sa Antoniom Rodrigom Nogeirom – popularnim „Minotaurom“. Tri rata imali su Rus i Brazilac u periodu od 2003. do 2004. godine – dva su završena Fjodorovim pobedama sudijskim odlukama, a jedan je prekinut nakon posekotine na Fjodorovoj glavi posle slučajnog sudara glavama.\nFjodor je na svom vrhuncu imao izuzetno razvijenu sposobnost iznuđivanja predaja protivnika, a utisak je da je „armbar“ (polugu na ruci), mogao da uradi u snu. Bio je vrlo podcenjen bokser – visok 183 centimetra i težak oko 105 kilograma u to doba, nije delovao toliko snažno. Međutim, njegovi udarci su bili teški, a ruke izuzetno brze – čovek ima 16 nokauta u karijeri. Od svih veština, možda je najviše straha sejala njegova „ground and pound“ tehnika – pre Fjodora se prosto nije mislilo da neko može da plasira tako razorne udarce dok je na zemlji.\nOno što je Fjodoru u velikoj meri pomagalo bila je urođena smirenost. Ona mu je pomogla da ostane koncentrisan u najtežim trenucima – kao npr. kada ga je „supleksom“ na glavu bacilo „Čudovište“ Kevin Rendlmen. U tim trenucima bi verovatno svako drugi pod naletom adrenalina brzopleto reagovao, ali „hladnoća“ koju je Emelijanenko demonstrirao bila je neshvatljiva. Neposredno pošto je sručen na pod na jeziv način, Rus je presabrao misli i sagledao poziciju – imao je priliku za „kimuru“ i servirao ju je rutinski.\nTokom svoje legendarne serije Emelijanenko jeste dominirao, ali to ni izbliza ne znači da nije bio u izrazito teškim situacijama. Činjenica da je sve nedaće uspešno prebrodio činila je njegova dostignuća još impresivnijim. U to vreme je zaista bio nepobediv i delovalo je da će tako ostati još dugo, dugo.\nProkleta je Amerika?\nNajbitniji deo monumentalne karijere Emelijanenko je proveo u Prajdu, a posle urušavanja te japanske organizacije rešio je da se konačno oproba u SAD. Sa promocijom UFC je bio u kontaktu u više navrata, ali ti pregovori nikada nisu rezultirali potpisom ugovora.\nNa tlu SAD debitovao je u MMA priredbi koju je organizovala marka odeće „Aflikšn“ (Affliction Clothing), ni manje, ni više. U dva „iventa“ Aflikšna, videli smo svašta – veliki Majkl Bafer bio je najavljivač, treš-metal ikone Megadet svirale su uživo između borbi, a Fjodor je za protivnike imao nekadašnje UFC šampione Tima Silviju i Andreja Arlovskog. Obojicu je završio u prvim rundama.\nGuliver Image / Icon40309012430910\nPotom je Emelijanenko prešao u „Strajkfors“ (Strikeforce), gde je u drugoj borbi doživeo prvi „pravi“ poraz u karijeri. Brazilski džiu-džicu majstor Fabrisio Verdum bio je prvi koji je na predaju naterao Rusa, koji je potom izgubio i dve naredne borbe. Delovalo je da je to kraj Fjodora kao nezaustavljive sile…\nU neku ruku i jeste bio kraj jedne etape, ali Fjodorova aura jedinstvenog borca i dalje „šljašti“, iako ima 45 godina. Pogledajte samo kako je Habib navijao za njega na moskovskom Belatoru.\nŠta Fjodor znači za MMA?\nZapanjujuće je gledati Fjodorove ulaske u ring ili kavez. Izgleda kao da se tek probudio i nije svestan šta se tačno oko njega dešava, a ne kao da se približava direktnoj borbi sa nekim od najopasnijih ljudi na svetu.\n„Kada ulazim u ring trudim se da ne razmišljam ni o čemu, želim samo čist um“, kaže Emelijanenko.\nI zaista, ponekad je tokom borbi delovao da su mu čula otupela, ali samo u trenucima kada je to bilo neophodno – kada ga Rendlmen baci na pod ili mu Filipović slomi nos, npr. U drugim prilikama, kada je trebalo da eskivira udarce ili pokuša obaranje, bio je Fjodor više nego agilan i lucidan. Imao je selektivnu mirnoću – u momentima u kojima mu je to pogodovalo, bio je hladniji od zime u svom Starom Oskolu.\n„Kada moj rival mirno ulazi u ring, znam da je to mnogo opasnije nego ako se borilištu približava vičući i skačući. Ako divlja, to najverovatnije radi da bi sakrio nesigurnost – od sebe i od drugih. Sve to busanje u grudi vam može biti oduzeto u jednoj jedinoj sekundi“, objasnio je vrlo direktno Emelijanenko.\nU moru „busača“, razmišljanje poput Fjodorovog bilo je egzotično, protivnicima neretko i zastrašujuće. Nesvesno je doneo potpuno novi kvalitet promociji borbi – svojim nastupom lišenim emocija zapravo je postizao ogroman efekat. Zato su navijači Fjodora i obožavali – „konačno jedan normalan čovek, a istovremeno izuzetno opasan borac“, kao da su mnogi u to vreme govorili.\nDok su najveće američke zvezde meštovitih borilačkih veština za prijatelje imale „gengsta“ repere i glumce akcionih filmova, duboko religiozni Fjodor se družio sa pravoslavnim sveštenicima. Bio je tu njegov bliski prijatelj i savetodavac otac Andrej, kao i otac Vladimir, koji je sa Fjodorom putovao i na borbe kako bi ga savetovao. Doduše, možda ni to društvo nije bilo baš pitomo kako se činilo.\nImao je i otac Vladimir jednu bizarnu epizodu u kojoj je pod uticajem alkohola slupao automobil i pobegao sa lica mesta, a potom rekao da je to uradio njegov brat blizanac. Otac Vladimir nije imao brata blizanca.\nU svakom slučaju, Fjodorov imidž bitno se razlikovao od slike koju su o sebi u javnosti stvarali njegovi rivali.\nDruga stvar koju je Fjodor proširio u MMA zajednici, iako je naravno nije izmislio, jeste fanatična posvećenost treningu.\nEmelijanenko je trenirao kao da je bio lud, ili još gore – kao da je bio Aleksandar Kareljin. Svakog bogovetnog dana je trčao kilometrima i kilometrima, radio u teretani, rvao se, spraringovao… U pitanju je stara škola neprestanih treninga, koja je u moderno doba često i meta kritika, ali na Fjordorovom primeru bila je više nego delotvorna.\n„Nema boljeg osećaja nego kada se mrtav umoran vraćaš kući sa treninga, vučeš noge, ali znaš da si dao apsolutno sve od sebe i da ćeš zbog toga napredovati“, kaže Fjodor.\nIako naoko konzervativan, Fjodorov metod treninga bio je uspešan jer se Rus nije libio da se za pomoć obrati kompetentnima. Poznato je da je često putovao u Holandiju kako bi radio zajedno sa slavnim kik-bokserima iz te zemlje – postoji li bolji način da poboljšate „stend-ap“ od treninga sa Ernestom Hustom?\nUkoliko je neki teškaš želeo da pobedi Fjodora, morao je da radi više od Fjodora, a to nije bilo nimalo lako.\nKako je Fjodor postao mit?\nFjodor je bio bog u Japanu, idol masa u Evropi, a u rodnoj Rusiji… Pa, postoji razlog zašto je dobio nadimak „Poslednji car“. Koliko je bio veliki možda najbolje svedoči i to da je pred Olimpijske igre u Pekingu 2008. godine nosio olimpijski plamen kao predstavnik Rusije, iako se uopšte nije bavio olimpijskim sportom.\nGuliver Image / PhotoagencyxInterpress\nRuska Federacija je trenutno najveća fabrika MMA talenta na svetu i deluje da se to još dugo neće promeniti. Nema sumnje da je Fjodorova „eksplozija“ popularnosti početkom veka debelo zaslužna za ovakav procvat ruskog MMA.\nIpak, ono što je možda začuđujuće je slava koju je Emelijanenko stekao u SAD – kolevci modrene mešovite borbe i domu najkvalitetnijih svetskih promocija današnjice. Amerikancima je Fjodor davao ono što su tražili – predstavljao je Ivana Draga iz pravog života. Baš kao i negativac iz „Rokija IV“, Emelijanenko je voleo da trenira u planinama na ruskoj hladnoći, a u plavim očima krio je ledeni pogled. Doduše, nije bio fizički „doteran“ kao Drago, ali je nemilosrdno „čistio“ protivnike pred sobom i delovao nepobedivo. Bilo je to dovoljno da interesovanje za njim „bukne“.\nA ipak, ono što je Amerikancima delovalo mistično i zagonetno, Fjodoru je bilo normalno – lično je predstavljao razliku između istoka i zapada u vreme ranog 21. veka.\n„Ono što vidite – to sam ja, nema ničeg drugog“ , govorio je insistirajući na jednostavnosti, koja je na zapadu tumačena kao tajanstvenost.\nKao što je slučaj sa karijerom, i u Fjodorovom privatnom životu je i dalje sve donekle obavijeno velom tajne – zna se da se razveo od žene, sklopio drugi brak, a potom se vratio staroj ženi. Nepotpune informacije se vežu i za njegovog rođenog brata Aleksandra, takođe MMA borca teške kategorije, iako ni približno toliko uspešnog. Ne zna se tačno da li je Aleksandar bio u zatvoru ili nije, ali se zna da je osuđen za gnusni zločin silovanja.\nMalo se zna o Fjodoru, osim toga da je zainteresovan za borilačke veštine, da je posvećen pravoslavlju i veliki patriota, kao i da je politički aktivan na lokalnom nivou. Začudo, ima instagram nalog, mada deluje da Fjodor nije taj koji ga održava.\nNa tom profilu je veoma dobro dokumentovano njegovo poštovanje prema Srbiji, koju je često posećivao. Međutim, u Srbiji je bio slavan mnogo pre nego što je obilazio manastire i slikao se ispred Hrama Svetog Save. Postao je „naš“ daleko pre nego što je uz zvuke srpskih pesama ulazio u ring.\nVerovatno je ključni činilac Fjodorove popularnosti na Balkanu činjenica da je bio baš ono što nam je bilo potrebno.\nZa moje prijatelje i mene, koji smo živeli u Srbiji početkom dvehiljaditih, Fjodor je bio prijemčiv jer je izgledao kao neko koga biste videli na ulici u vašem naselju. Iako je bez dileme bio supertalentovan sportista, izuzetno snažan i brz, tokom cele karijere imao je „stomak“, koji kao da mu je postao zaštitni znak.\nDanas UFC apsolutno gospodari MMA svetom i svi trendovi potiču od promocije koju vodi Dejna Vajt. „Divlji“ svet mešovite borbe iz doba Fjodorovog vrhunca vrlo je daleko, a UFC pokušava da „upegla“ svaku neravninu. I dalje je MMA nepredvidiv sport, to mu je i osnovni kvalitet – ništa nije nemoguće. Međutim, nije lako zamisliti da ćemo ikada više videti figuru poput Fjodora – čoveka koji je bio proizvod čudnih okolnosti sa početka milenijuma.\nSve i da dođe njegov naslednik, neko jednako uspešan i smiren, teško da će postići isti efekat – svet je danas drugačije mesto u odnosu na ono kojem je Rus vladao dvehiljaditih. Današnje partije ovog veterana bude nostalgiju, ljubav za vremenom koje se neće vratiti, ma koliko smo svesni da to vreme nije bilo savršeno. Fjodor je sa razlogom bio „Poslednji car“.\nAleksandr KarelinAlexander EmelianenkoAndrei ArlovskiAntonio Rodrigo NogueiraBellator MMAErnesto HoostFabricio WerdumFedor EmelianenkoKevin RandlemanKhabib NurmagomedovMark HuntMichael BufferMirko FilipovićMMAPride Fighting ChampionshipsQuinton JacksonRyan BaderScott CokerTim SylviaTimothy JohnsonUFC


source.ba | Tegeltija: Da li mogu fizički i dalje da budem prisutan u Sarajevu, očigledno je da sam legitimna meta\nNakon što je, gostujući u Centralnom dnevniku Senada Hadžifejzovića naveo da su sporni snimci na kojima se navodno čuje njegov glas montaža i da je pod stalnom prismotrom i napadima obavještajnih struktura, Predsjednik VSTV-a Milan Tegeltija danas je na svom Facebook profilu otišao korak dalje te tvrdi da mu je čak i fizička sigurnost ugrožena.\n"S obzirom da je obavljanje moje dužnosti predsjednika VSTS sa sjedištem u Sarajevu, izloženo izuzetno snažnom protivustavnom i protivzakonitom političko-obavještajnom i paraobavještajnom ugrožavanju mog fizičkog i ličnog i profesionalnog integriteta, sa ciljem moje eliminacije sa mjesta predsjednika VSTS, a koje, iako je potpuno neustavno i nezakonito, nailazi na odobravanje jednog dijela javnosti, medija,pa i dijela međunarodne zajednice i OHR -a , pred mene se danas, nažalost, postavlja jedno osnovno pitanje?\nDa li u tako nemogućim, opasnim, protivustavnim i elementarno nesigurnim uslovima mogu, FIZIČKI , dalje da budem prisutan u Sarajevu ili Federaciji BIH uopšte. Očigledno je da sam tamo apsolutno dozvoljena i legitimna meta svake moguće nezakonitosti uključujući u nekoj krajnjoj liniji i ugrožavanje mog života.\nPostalo je posve jasno, kada sam u Sarajevu ili FBIH svaka moguća nezakonitost ili nezakoniti atak na moju ličnost u mom slučaju postaje potpuno dozvoljen pa čak i poželjan", napisao je Tegeltija.


U utorak, 2. septembra 2014. godine, zamenica pokrajinskog ombudsmana Eva Vukašinović primaće građane i građanke u Apatinu.\nPrijem građana održaće se u sedištu Opštinske uprave (Srpskih vladara 29) od 12.00 do 13.00 časova. Zamenica ombudsmana će razgovarati sa građanima, primati pritužbe i davati pravne savete.\nRazgovor sa građanima o njihovim problemima u vezi sa ljudskim pravima prilika je da se institucija Pokrajinskog zaštitnika građana - ombudsmana iz prve ruke upozna sa situacijom u oblasti ostvarivanja, zaštite i unapređenja ljudskih prava u vojvođanskim mestima u kojima nema lokalnog zaštitinika građana. Stoga pozivamo sve građanke i građane koji imaju pitanja ili problema u bilo kojoj oblasti ljudskih prava da se tokom ove posete lično i konkretno informišu o načinima na koje mogu ostvariti i zaštititi svoja prava.\nTokom poseta vojvođanskim mestima u septembru i oktobru, zamenica Vukašinović će se sastati i sa romskim koordinatorima i koordinatorkama u 25 lokalnih samouprava u AP Vojvodini. Tema sastanka biće izazovi sa kojima se romski koordinatori susreću u svom radu, kao i to kako bi se njihove, odnosno aktivnosti lokalne samouprave mogle učiniti još efikasnijima sa aspekta ostvarivanja, zaštite i unapređenja ljudskih prava.\nSastanci sa romskim koordinatorima su jedna od aktivnosti međunarodnog projekta „Medijacija među Romima” u kom učestvuje i institucija Pokrajinskog zaštitnika građana - ombudsmana. Jedan od ciljeva ovog projekta je i to da se romskim koordinatorima pruži prilika za usvajanje veština medijacije kako bi pripadnike romske nacionalne zajednice aktivno podržavali u situacijama kada žele da ostvare ili zaštite svoja prava pred organima uprave, ustanovama, javnim preduzećima i drugim instancama koje vrše javna ovlašćenja.


"JE** SE NIKOLI ZA OVAJ MEČ!" Jokić je tako odigrao srpski derbi da je POSVAĐAO američke novinare! /VIDEO/ - Sportal\nDarko Nikolić - Vest objavljena: 07:30 - 29.01.2020\nNBA prenosi Nikola Jokić NBA liga Denver Nagets Kobi Brajant Marko Gudurić Memfis Grizlis


ZAKON O OKUPLJANJU GRAĐANA: PODNET ZAHTEV ZA POKRETANJE PREKRšAJNOG POSTUPKA PO OVOM ZAKONU, IAKO JE ISTI PROGLAšEN NEUSTAVNIM U APRILU 2015. GODINE\nSrbija trenutno nema Zakon o javnom okupljaju, novi samo što nije donet, a stari Zakon o okupljanju građana ("Sl. glasnik RS", br. 51/92, 53/93, 67/93 i 48/94, "Sl. list SRJ", br. 21/2001 - odluka SUS i "Sl. glasnik RS", br. 101/2005 - dr. zakon - dalje: Zakon) je proglašen neustavnim.\nUpravo na osnovu tog starog Zakona, Ministarstvo unutrašnjih poslova podnelo je zahtev za pokretanje prekršajnog postupka protiv direktorke Inicijative mladih za ljudska prava Anite Mitić, zbog sazivanja skupa u noći 10. jula 2015. godine, veče uoči obeležavanja godišnjice genocida u Srebrenici.\nPonoćno neprijavljeno okupljanje u julu - prekršajna prijava u januaru 2016. godine. Skup je bio reakcija na zabranu drugog skupa pod nazivom Sedam hiljada, a koji je trebalo da se održi 11. jula 2015. godine. Postoje dva razloga zbog kojih je ova prijava neodrživa, objašnjavaju u Inicijativi mladih za ljudska prava:\n"Taj Zakon kojim je definisan navedeni prekršaj je proglašen neustavnim, samim tim je i taj prekršaj protivustavan. Drugi problem je što praksa Evropskog suda za ljudska prava dozvoljava spontana okupljanja, na kojima se ne remeti javni red i mir", objašnjava Ivan Đurić iz Inicijative mladih za ljudska prava.\nUstavni sud je u aprilu 2015. godine proglasio Zakon o okupljanju građana neustavnim u celini. Ta odluka je stupila je na snagu šest meseci kasnije, tačnije 23. oktobra 2015. godine. Upravo zbog tih šest meseci vakuuma prijava ostaje na snazi.\n"Pomenuti prekršaj se dogodio u julu, u periodu dok Zakon nije bio van snage i policija je postupala isključivo u skladu sa Zakonom", kaže se u saopštenju MUP-a.\nOvo nije bio jedini skup pomenute večeri ali, prema za sada dostupnim informacijama, jedina prekršajna prijava. Anita Mitić je označena kao organizatorka zbog svojih objava na Fejsbuku i razgovora sa policijom.\n"Vrlo je moguće da će je odbaciti, da na kraju neće biti kazne ali sama činjenica da se procesuiralo mislim da šalje veoma lošu poruku. Mislim da se ovde ne radi o sprovođenju pravde, već o selektivnom sprovođenju pravde", kaže Goran Miletić iz organizacije Civil Rights Defenders.\nPravdu sada treba da sprovede prekršajni sud, koji će ili odbaciti prijavu ili voditi postupak. U ovom trenutku javno okupljanje u Srbiji je bez pravne zaštite ali ne zadugo.\nŠta sme, a šta ne sme? I gde sme, a gde ne sme? Odgovori pišu u Predlogu zakona o javnom okupljanju koji će biti izglasan u Narodnoj skupštini Republike Srbije u toku ove nedelje. Tamo, između ostalog, piše da je sve preko 20 osoba javni skup, a da do 19 ljudi može predstavljati spontano okupljanje.\nIzvor: Vebsajt N1 info, Jovana Štetin, 22.01.2016.


Prodaja stana TELEP NOVI SAD 71.00 m2\n71.00 m2 / 92.490 €\nCena: 92.490 €\nCena 92.490 €\nNovi Sad, Telep, lep i kvalitetan stan,ulicno orijentisan na mirnoj lokaciji,sa idealnim rasporedom i prostranim sobama. Stan pun svetlosti, i sve prostorije imaju prirodnu ventilaciju.Uz stan ide i parking mesto koje se nalazi ispred zgrade. (Aleksandar Petrović, tel.: 021/382-68-30, 063/77-76-233, Kalidas 021, Novi Sad Reg. br, posrednika: 802, web-sajt: www.kalidas-nekretnine.com)


Рубрика: Политика, Друштво, Европа Аутор: новинарство пута прочитано Датум: 30.09.2011 Одштампај\nНема границе са Косметом!\nNeki su se veoma uspaničili uoči generalne skupštine UN na kojoj će više od 2/3 zemalja odmah priznati višedecenijski iščekivanu nezavisnost Palestine.\nSada vrlo smišljeno preko svojih pipaka iniciraju krvave sukobe na Kosovu i Metohiji ne bi li na taj način skrenuli pažnju svetske javnosti sa ovog, za čitav svet istorijskog dogadjaja, i ne bi li još jednom cinično čitavom islamskom svetu stavili do znanja da oni ipak brane opšte muslimanske intrese, bez obzira što će „formalno“ uloženim vetom u Savetu bezbednosti otvoreno podržati Cioniste u svojoj bespoštednoj borbi protiv prava i pravde.\nOni prosto silovateljski uteravaju islamske države u tabor aminovatelja superiornosti Izraela tako što ih lovorčićima fingiranog dostojanstva ovenčavaju u poslednje dve decenije na Balkanu, zaključno sa kosovskim udostojavanjem čiji se završni čin ovenčavanja odigrava u momentu pisanja ovih redaka.\nUzdaju se da će i ovoga puta šibicarskom zamenom emotivnih teza muslimana – i ekonomskim ucenama of course – uspeti da iskamče većinsku podršku za projekat: „Kako je jednom za svagda i formalno propao plan za palestinsko održavljenje“, i to glasovima onih država kojima je Palestina isto što i pravoslavnim Srbima Kosovo i Metohija.\nCionizam je 1975 g. osudjen deklaracijom Generalne Skuprstine UN 3379 kao oblik “rasizma i rasne diskriminacije”.\nNestankom bipolarizma, odnosno nestankom istočnog bloka koji je podržavao arapske zemlje, gnječena opštepoznatim „diplomatskim“ pritiscima i ucenama, ova odluka je 1991 g. većinom glasova poništena novom rezolucijom GS UN.\nNeko želi da se istorija ponovi i da se prostim preglasavanjem (ovoga puta formalno još uvek ne ratifikovane, ali itekako uskoro izvesne i očekujuće) pravda i istina pretvore u krivdu i laž, odnosno da se nepravda i laž legitimišu i legalizuju kao od Boga data otkrovenja.\nNadamo se da će islamske države, i uopšte muslimani širom sveta konačno reći NE ovoj aveti i da će jednom za svagda uvideti da su i Srbi i Palestinci samo dve monete za potkusurivanje na tržištu interesa onih koji misle da je planeta Zemlja stvorena isključivo za njihovu bahatost.\nNadamo se da će ukinuti podršku politici NATO pakta na Balkanu.\nNadamo se da će one države koje su priznale fantomsku NATO državu „Kosovo“ povući ta priznanja jer ta pseudo država, kao što znaju, niti je islamska, niti je na bilo koji način suverena, niti je albanski narod u njoj slobodan.\nI na posletku, najiskrenije se nadamo da će Palestina uskoro postati punopravna članica UN kao suverena i nezavisna država, i da će najbrže moguće uspostaviti diplomatske odnose sa Republikom Srbijom čiju celovitost i njeno bratsko nastrojenje prema sebi nije okrnjila priznanjem fantomske NATO države „Kosovo“.\nVeliko joj hvala za to.\n« « Претходне вести: EU licemeri\nНаредне вести: Ko tebe kamenom, ti njega metkom » »\n5 коментара у вези “Požar na Kosmetu i miniranje Palestine?”\nSrbin Svetosavac, 30.09.2011, 02:16\nPo pitanju nezavisnosti Palestine, sa koju ce glasati vecina zemalja clanica UN, SAD ce dozivjeti zbog Jevreja koje ona stite i brane i kada treba i kada netreba, jos jedan promasaj u svojoj medjunarodnoj spoljnoj politici. Svoj promasaj u vanjskoj politici SAD ce pokusati kao i mnogo puta do sada da opravdaju i da isprave preko neduznih SRBskih ledja!\nzlobann, 30.09.2011, 11:20\nOcigledno ne poznavanje desavanja u svetui ne zna ko ti daje za pravo da pises na ovom sajtu!\nzlobann, 30.09.2011, 11:37\nIzrael nije priznao kosovo a mi hocemo palestinu da li si ti normalan koje gluposti pricas! Ti isti palestinci su bili na kosovu kao dobrovoljci UCK dok je na srpskoj strani bilo 40 izraelskih dobrovoljaca! Ekonomska saradnja sa izraelom je sve veca u nasu korist izvozimo cak i municiju …Ti nemas pojma ni sta je jevrej ni sta je cionista i ne znam ko ti je odobrio da na ovom sajtu pises gluposti! Ta palestina kad dobije drzavu prva ce da prizna kosovo. Ono sto ti ne znas je da je izrael jos 1948 pa 1967 dao pristanak da se formira palestinska drzava ali arapi nisu hteli niti zele da priznaju drzavu izrael umesto toga oni su napali i izgubili rat i sta sad hoce hoce gramice iz 1967 e pa nece moce jer situacija nije vise ista!Izrael ce priznati palestinu ali granice ce morati biti manje!Te teritoji su 1948 bile nicija zemlja jer su je drzali jordanci a 1967 ih je izrael osvojio! Izrael je osvoji i celo sinajsko polu ostrvo (puno nafte) ali u znak dobre volje vratili su egiptu!Izrael se totalno povukao iz Gaze kao znak dobre volje, a sta rade palestinci gadjaju ih raketam i to na skole i bolnice! Flotila je prevozila znas sta granate i rakete http://www.youtube.com/watch?v=lcKVS4I5JmE Pre nego li se odlucis da pises prvo se informisi o dogadjajima od nule !\nGiant, 1.10.2011, 19:05\nDrago mi je da postoje komentari na tekst koji sam napisao makar se i ne slagao sa njima u detaljima ili u celosti.\nPriznavanje i nepriznavanje Kosova, Palestine, Osetije i sl. je prvenstveno stvar politike -nikako emocija- onih zemalja koje se odlučuju na jedan od ova 2 koraka. Najčešće je u pitanju surovi intres i kalkulacija, ništa više od toga. Na isti način se, kao i najveći broj država na svetu postavlja i Izrael po pitanju celovitosti Srbije, odnosno nezavisnosti Kosova. Država kojoj matična političko-teritorijalna situacija ne ostavlja ni promil mogućnosti da IKADA prizna Kosovo kao državu je ispred svih Izrael. Ukoliko bi Izrael i pomislio da uradi tako nešto, čitav svet bi takav potez doživeo kao signal Palestincima da učine isto što i Šiptari na Kosovu. Dakle interes države Izrael je u pitanju, nikako ljubav (što naravno ni u kom slučaju ne znači da ne postoje Jevreji koji iskreno vole Srbe i Srbiju – naprotiv). Španija ima skoro istovetan problem sa Baskijom i Katalonijom – dakle ni govora o prijateljstvu (da pridodam učešće Španije u bombardovanju Srbije 1999.); da ne nabrajam gro sličnih primera. Sa druge strane, Palestincima itekako ide u prilog tzv. nezavisnost Kosova jer na taj način mogu svetskim velesilama koje su Kosovo priznale da pravdaju svoje proglašenje nezavisnosti, još pozivajući se na potisnutu rezoluciju SB UN u kojoj im je državnost zagarantovana (za razliku od tzv Kosova koje je uradilo to što je uradilo, ne samo bez neke rezolucije SB UN, već protiv rezolucije 1244). Sad, da li će Palestina u budućnosti pod nekim pritiscima velikih sila priznati tzv Kosovo ostaje da se vidi ali je bitno da u momentu kada se još uvek bore za komad dugoočekivane pravde nisu posegnuli za argumentom koji bi im dodatno pomogao za projekat održavljenja. Drugo, niti je zvanična Palestina slala vojnike u UČK, niti je zvanično Izrael slao dobrovoljce na Kosovo da se bore na strani Srba; akcije pojedinaca nikako ne možemo podvesti pod pomoć/odmoć ove dve države Srbima i Srbiji. Iskrenije bi bilo da si pre svih primera pomenuo Medlin Olbrajt kao pripadnicu jevrejskog naroda koju ni jedan jedini Srbin ne doživljava prijateljski (više nego naprotiv!) a zbog njenog poznatog istaknutog učešća u inicijativi i izvodjenju NATO agresije na Srbiju i CG, te da si potom njen nepopularan primer razdvojio od stava ostalih Jevreja koji Srbe doživljavaju prijateljski. Treće, kao što je greh poistovećivati čitav jevrejski narod sa bezobzirnošću Cionizma; kao što je greh poistovećivati čitav srpski narod sa sumanutošću njegovih političara i pojedinaca, isto tako je greh poistovećivati Palestince kojima se uskraćuju elementarna ljudska prava sa fanatičnim Hamasom i drugim ekstremistima u njihovom narodu. Tvoje subjektivno mišljenje okrivljuje i obespravljuje ceo jedan narod umesto isključivo pojedince iz tog naroda dok sa druge strane idealizuje i amnestira ekstremne pojedince, organizacije, vladu drugog naroda i dodeljuje im sve osobine one dobre i neokaljane narodne većine. Četvrto. Flotila, u izveštajima priznatim na globalnom nivou, nije prevozila oružje i municiju. To bi odavno (da je zaista reč o verodostojnim podacima) Izrael iskoristio da na nivou UN zvanično doaka Turskoj.\n… I još nekoliko stvarčica; igrom slučaja (iliti promišlju Gospodnjom) ja sam i jevrejski i šiptarski kum, brat i više nego iskren prijatelj, kao i bivši momak jedne arapkinje tako da sebe (koji sam Srbin) smatram izuzetno pozvanim da se na OBJEKTIVAN način bavim proučavanjem pitanja sukoba i problema o kojima sam pisao.\nViše nego dobro znam šta je Cionizam a šta je Jevrejin; šta je Hamas a šta Palestinac; šta je Šiptar a šta UČK i šta je Srbin a šta odrod u svakom smislu.\nA kada smo kod kriterijuma objektivne relevantnosti, jedini merodavni izvori za istinsko proniknuće u jevrejsku (a iz tog ugla i u palestinsku) problematiku su i izvori koje ja koristim u najvećoj mogućoj meri a koji su jevrejski par excellence. Svi osim njih nisu rasterećeni od subjektivnog pogleda na ovu kompleksnu i zamršenu situaciju.\nhttp://jewsagainstzionism.com/ ; http://www.nkusa.org/ ;\nhttp://youtu.be/zA5is7IcEqA ; i sl.\nPozdravljam i želim svako dobro. Div Rajković\nRajica Markovic, 2.10.2011, 11:59\nМој свет продадоше лакоми\nСвојим мегаломанским жељама\nНесравњеним с моћима\n… Заваљени по фотељама и несвањивим ноћима\nБолесним сујетама и личностима узаним\nВештом руком зауздани\nИ упрегнути у огромни точак профита\nКапљу од среће попут сталактита\nПосматрају свет из мртве тачке\nДодворавањима и лажима међусобним\nПрећуткивањима узајамним уцењених мана\nПоткрадају један другог притворно злобни\nГрабежом грабе са свих страна\nМој свет продадоше курве профитерске\nПолитиканске радодајке, каријеристи\nНепрецизни снајперисти, учењаци\nОдлични ђаци и понављачи\nРадници на црно и паразити у њиховом зноју\nСтарци што и данас помињу буђаву проју\nИ други светски рат, рођена сестра и брат\nОтац и мајка, тетке, тече и стрине\nИ они што тепају сине, а мрзе до пакла\nИзумрле цивилизације и нове хибридне нације\nГалофак генерације, децентрализације,\nИндустријализације, уједињене нације,\nМедитације, полицијске рације,\nХуманитарне донације, намети и дације,\nПорези на безбрачне, безубе и ружне\nНа меланхоличне, да разбијем риму,\nНа лето, јесен и зиму, осеку и плиму\nИ ако прескочих још које злости\nНек ми министар финансија опрости.\nМој свет купише светски богаташи\nРокфелери и други фелери, распрснути гелери,\nТексашки нафташи и њихове млађане жене,\nОни што пуштају лавове у арене\nДа се забаве пуштањем крви\nНаоко црви ал’ у срцу звери,\nБолесници од депресије и маније\nВелики режисери, мултинационалне компаније,\nПотенцијалне самоубице и масовне убице,\nПроизвођачи ратова и мировњаци,\nИстраживачи сатанских дубина, вилењаци,\nСтатисти у главним ролама\nСексуално образовање по канцеларијама и школама,\nЛопови и њихови телохранитељи,\nПрофесионални нападачи и бранитељи,\nМедиокритети и остали пропалитети\nУ сопственој сенци угодно заваљени\nЖиви награђивани, слављени и хваљени,\nПосвећеници у најдубље тајне људске душе\nАлхемичари, масони и њихове потркуше.\nПесма из мог ранијег песничког циклуса док сам још бљувао отрове.\nДанас бацам бисере на прогониоце.\nИз књиге “ИСПОВЕСТ БРОЈА“


SRBIJA U KANDŽAMA GLOBALIZACIJE – Макроекономија\n19. новембра 2011.\tz Jovo Drobnjak 4 Komentara 3,395 Pregleda\nProces globalizacije koji se danas ostvaruje, nije proces zbližavanja delova sveta u cilju smanjenja ekonomskih, tehnoloških, kulturnih i ostalih razlika kako to predstavljaju zapadni teoretičari, već novi sistem ekonomskog i kulturnog porobljavanja manje razvijenih od strane nekolicine moćnih i visoko razvijenih zemalja. To nije proces stvaranja globalne civilzacije ili kako se često kaže stvaranje ,,globalnog sela’’ u cilju izgradnje pravednijeg, naprednijeg i humanijeg čovečanstva, već najsuroviji oblik imperijalizma koji se razlikuje od prethodnog samo u sredstvima i metodama ostvarenja. Globalističke (imperijalističke) sile, uglavnom SAD i deo zemalja EU, drže u kolonijalnom ropstvu manje razvijene zemlje putem političkih, ekonomskih, finansijskih i načno-tehnoloških prinuda. Tamo gde nije moguće to ostvariti na takav način, primenjuju vojnu silu pa čak i vojno porobljavanje. No, ipak manje zemlje, čak i nedovoljno razvijene, mogu izbeći kolonijalno ropstvo ako imaju državotvorno, mudro, vizionarsko i nacionalno-odgovorno državno rukovodstvo. Nažalost, to Srbija zasada nema. Naši državni protagonisti globalizacije – ,,šifrovani’’ i oni ,,žuti’’- kao ekonomski ,,novoverci’’, prihvatili su i implementirali instrumente globalizacije i nametnuli građanima dogme ,,ENA’’ i ,,EAI’’ (EU nema alternativu i Evroatlantske integracije su naša svetla budućnost), bez naučne i bilo kakve empirijske osnove. Eto, zašto smo zapali u kandže globalizacije, odnosno u kandže neokolonijalizma. Svaka se lovina upeca na neki mamac, a naša se ,,odgovorna’’ vlast upecala na spoljna obećanja da će dugo vladati sa nacionalnim resursima i životima građana i tako uvećavati svoja lična bogatstva, samo ako budu verno služili.\nPojam reči globalizacija.\nGlobalizacija je relativno novi izraz i uglavnom se odnosi na međunarodne političko-ekonomske procese koji su se počeli odvijajati posle 90-tih godina prošlog veka. Koren reči globalizacija izvodi se iz francuske reči ,,gobal’’ što znači celovitost ili sveukupnost. Profesor T. Levit sa Harvardske škole za biznis, da bi ilustrativnije prikazao svetsko finansijsko tržište, prvi je upotrebio ovu reč 1983. godine i ne sluteći da će ova reč postati sinonim za novi svetski poredak.\nZasigurno ne bi pogrešili kada bi globalizaciju, kao sinonim za ceo svet, nazvali i sa reči internacioalizacija. Procesi internacionalizacije sežu u daleku pršlost još od samih početaka razvoja međunarodne trgovine i obavljanja međunarodnih finansijskih transakcija, razvoja nauke i tehnologije i prenosa naučnih dostignuća, razvoja saobraćaja, putovanja ljudi i …Tako se stvarala uzajamnost i globalna međuzavisnost svih naroda na planeti. Ovakva internacionalizacija pospešila je razvoj celokupnog čovečanstva i omgućila njegov napredak.\n– Prvo, kao pproces unapređenja čovečanstva koji se ogleda u razvoju i prenošenju naučnih dostignuća, širenju tržišta roba i kapitala, uklanjanju nepotrebnih barijaera u trgovini, saobraćaju i putovanju ljudi, standardizaciji proizvoda i usluga, povećanju profita i standarda radnika, unapređenju uslova rada u celom svetu, zaštiti ljudskih prava, zaštiti intelektualne svojine, zaštiti životne okoline, povećanju globalne bezbednosti, internacionalnoj solidarnosti i humanitarnom pomaganju i ….Ovakvi procesi globalizacije su procesi napretka i humanizacije čovečanstva pa se zato može i nazivati napredna globalizacija.\n– Drugo, kao pokušaj stvaranja globalne ideologije, prema kojoj čovečanstvo treba da živi po univerzalnom receptu – bez granica, bez vere i nacije, bez tradicije, bez običaja i nasleđene kulture, bez individualnih vrednosti i sl. Ovo su utopističke doktrine takozvanih tajnih društava koja vekovima rade na stvaranju univerzalne ideologije kojom bi preoblikovali svet u neko novo ,,klonirano’’ čovečanstvo. Iako je ovakva ideologija neprirodna i neostvariva, dosta se propagira pa se čak pokušava i implementirati u nekim delovima sveta. Ovakva doktrina globalizacije može se nazivati ideološka globalizacija.\n– Treće, kao proces širenja novog oblika neokolonijalizma pomoću političkih, ekonomskim i ostalih prinuda. To je neokolonijalana globalizacija temeljena na internacionalizaciji sile i nasilja, na političkim i ekonomskim prinudama i eksploataciji slabijih, povećanju siromašnih i uvećanju boatstava bogatih. Za ovakav oblik globalizacije, novac je merilo svih vrednosti i osnovni cilj koji opravdava žrtve i učinjene nepravde. Ovaj oblik globalizacije biće u fokusu naših daljnjih razmatranja.\nPovod stvaranja globalizacije kao novog sistema neokolonijalizma.\nRealizaciju projekta globalizacije, kao novog sistema neokolonijalizma, podstakle su velike geopolitičke i ekonomske promene koje su se odigrale krajem 80-tih godina prošlog veka. Rušenjem Berlinskog zida 1989 godine, završena je era hladnog rata. Odma nakon toga došlo je do raspada Sovjetskog Saveza i pada komunističkih režima u Jugoistočnoj Evropi. Na tim prostorima stvorene su nove samostalne države i ispisana nova mapa sveta. Uz sve to, već je uveliko drmala ekonomska kriza Latinsku Ameriku.\nTaj splet okolnosti bio je pogodan trenutak da, ekonomski i vojno moćne zapadne zemlje predvođene SAD, otpočnu drugu fazu realizacije davno pripremljenih projekata. Pošto je prva faza uspešno završena – rasturen Sovjetski Savez, srušeni komunistički režimi u Jugoistočnoj evropi i stvorene marionetske državice – bilo je važno zaposesti geostrateške tačke i ekonomski podčiniti male i nedovoljno jake državice. Nije im to bilo teško samim tim što je raspadom Sovjetskog Saveza nestala vojna i politička ptotivuteža u svetu i u takvim prilikama lako je bilo nametnuti nejakim državicama političke i ekonomske prinude putem globalističkih institucija. No, za održiv globalni neokolonijalizam trebalo je osmisliti novi sistem koji će se razlikovati od prethodnog. Zato je izmišljena demagoška fraza ,,globalizacija’’ kao sinonim za izgradnju novog ,,pravednijeg i naprednijeg’’ svetskog poretka. Dakle, dešavanja koja su se odigrala krajem 80-tih godina prošlog veka samo su povod za realizaciju projekta globalizacije, a razlozi leže u težnji stvaranja sistema neokolonijalne globalizacije. Međutim, za realizaciju ovakvog sistema trebalo je napraviti i adekvatnu strategiju.\nStrategija za stvaranja novog neokolonijalnog sistema zvanog globalizacija.\nZa izvođenje jednog od najvažnijih projekata zapadnih zemalja u drugoj polovini 20-stog veka, koji je dugo osmišljavan i pripreman, trebalo je napraviti dobru strategiju prilagođenu vremenu i prilikama u kojima će se izvoditi. Strategiju je, po nalogu državnog establišmenta SAD, izradio Ekonosmsi institut za međunarodnu ekonomiju (trust mozgova) iz Vašingtona koga personalizuje ekonomista John Wiliamson. Strategija je lepo uobličena u deset tačaka ili reformskih politika, među kojima su najbitnije – privatizacija državnih preduzeća, liberalizacija trgovine, liberalizacija finansijskog tržišta, liberalizacija stranih direknih investicija, ukidanje subvencija i deregulacija propisa koji ometaju ulazak na tržište. Ostale tačke su samo forma da bi se zamaglile namere, odnosno cilj strategije. Sa strategijom su se saglasili MMF, Svetska banka i Ministarstvo finansija SAD, a potom je 1989. godine istu kodifukovao i predstavio John Wiliamson kao ,,najbolji’’ koncept za dinamičan rast i razvoj zemalja u tranziciji i nazvao je ,,Vašingtonski koncezus’’ (dogovor). Verovatno zato što su ovakvu strategiju prihvatile tri najvažnije svetske institucije, a ne zbog toga što su je pod prinudom prhvatile zemlje Latinske Amerike.\nOsnovni cilj strategije bio je da se ove zemlje kolonijalizuju i da se njihova tržišta podrede isključivo za robe i bankarske usluge zapadnih zemalja. Da bi u tome uspeli, najprvo je trebalo u tim zemljama implementirati instrumente globalizacije – države lišiti vlasništva resursa sa kojima raspolažu, zatim uništiti njihove industrije, trgovine i banke, a potom ih dovesti u dužničku zavisnost da bi postale bespogovorni poslušnici moćnih i bogatih. U takvom poduhvatu, pored vazalnih reformatora, glavno oružje su im bili mediji pa su ih odma i stavili pod svoju kontrolu. Putem njih su oblikovali svest građana prema svojim interesima i projektovanim ciljevima. Cela se retorika svodi na demagoške floskule o neminovnosti tranzicije na današnjem stepenu razvoja ljudskog društva i potrebi izgradnje novog svetskog poretka. To je put koji se mora proći iako je na početku trnovit, ali je popločanon dobrim nadama i ,,prečicom’’ vodi društva u blagostanje i ekonomski procvat.\nDakle, strategija nazvana ,,Vanšingtonski koncezus’’ je set politika i programa moćnih zemalja za uvođenje novog oblika neoklonijalizma u nedovoljno razvijenim zemljama.\nUkratko rečeno, osnovni cilj globalizacije jeste držanje, bez vojnih troškova, manje razvijenih zemalja u neokolonijalnom ropstvu od strane moćnih, uz pomoć vazalnih državnih menadžmenta. Rezultati takve globalizacije su, sve viće bogaćenje bogatih i sve viće siromašenje nedovoljno rzvijenih zemalja. Drskost moćnih zemalja najbolje ilustruje ranija izjava bivšeg državnog sekretara SAD Madlen Olbrajt ….. ,,Nisu Rusi zasluzni za prirodne resurse u Sibiru iako tamo žive, to je globalno bogatstvo koje treba preraspodeliti’’. To je nešto slično kao što su age govrile kmetovima – ,,što je moje, to je moje, a što je tvoje to je prvo moje, a tebi šta ostane’’.\nUz sve međunarodne konvencije o ljudskim pravima i slobodama, može se konstatovati da današnju civilizaciju karakteriše največi stepen nepravde, nepravičnosti i ljudskih nesloboda.\nOsnovne pretpostavke za neoklonijalno pokoravanje i držanje u potčinjenosti nedovoljno razvijenih zemalja jeste implementacija instrumenata globalizacije, kao što su:\n1.Privatizacija državnih preduzeća i prirodnih resursa, da bi sa istima mogle zagospodariti globalističke\n2.Uvođenje neoliberalne ekonomije, što podrazumeva donošenje i implementaciju seta ekonomskih\npolitika i propisa kao što su:\n-liberalizacija trgovine i obezbeđenje slobodnog uvoza roba da bi se obezbedila tržišta za robe\n-liberalizacija finansijskog tržišta, čime se obezbeđuje ulazak velikih i moćnih banaka i finansijskih\norganizacija na tržišta nedovoljno razvijenih zemalja da bi monopolisali naconlna tržišta i putem\nvisokih cena kapitala eksploatisali tamošnje ekonomije i građane.\n-liberalizacija stranih direktnih investicija, sa kojuma se omogućava eksploatacija nacionalnih resursa\ni ekslpatacija radne snage.\n3.Ukidanje svih vrsta pomoći i subvencija domaćim privrednim subjektima da ne bi konkurisali robama\niz zapadnih zemalja.\n4.Liberalizacija GMO proizvoda da bi se stvorila zavisnost od uvoza semena iz zapadnih zemalja.\n5.Deindustrijalizacija (uništenje domaće industrije) kako bi se obezbedilo tržište proizvodima iz\nrazvijenih zapadnih zemalja.\n6.Uništenje vojske i vojne industrije u cilju održive i bezbedne neokolonijalne eksploatacije.\n7.U instrumente globalizacije spada i infiltracija politike neokolonijalnih sila u važne i kultne\nnacionalne institucije koje imaju veliki uticaj na građane kao što su u Srbiji SANU i SPC i\notupljivanje nihove uloge i njihovog naučnog i duhovnog delovanja i\n8.Stavljanje medija pod kontrolu radi uticaja na javno mnjenje i oblikovanja svesti građana prema\ninteresima i ciljevima neokolonijalnih sila.\nU realizaciji procesa neokolonijalne globalizacije veliku ulogu imaju i neke svetske institucije kao što su MMF, Svetska Banka, STO, NATO i multinacionalne kopanije, koji su finkciji globalističkih sila.\nOdma nakon Srpske oktobarske revolucije, vazalni reformatori – ,,šifrovani’’ i oni ,,žuti’’-, kao samozvani ,,stručnjaci’’, potrudili su se da u našoj zemlji munjevito sprovedu ,,Vašingtonski koncezus’’, odnosno da uvedu sistem neokolonijalne globalizacije. Iz uverenja ili neznanja, a najpre iz vlastitih interesa, postali su odani ekonomski ,,novoverci’’ novog svetskog poretka tzv. gobalizacije. Ubrzo je u bescenje rasprodata društvena imovina. Uništene su domaće banke, trgovine i svi segmenti materijalne proizvodnje. Vojska je postepeno smanjivana i uništavana. Mediji su stavljeni pod strogu kontrolu. Vazalni reformatori su se infiltrirali u SPC i razbili njenu monolitnost. Otupili su naučno delovanje SANU. Marginalizovali su naučne i empirijske stručjake i onemogućili njihov uticaj. Kontinualno je potiskivana i uništavana nacionalna kultura uz uvođenje tuđih ,,vrednosti’’. Putem medija, oblikovano je javno mnjenje i svest građana prema interesima i ciljevima globalističkih sila. Uveden je sistem neoliberalne ekonomije radi daljnjeg uništenja ostatka domaćih privrednih subjekata da bi globalističke sile lakše i jednostavnije eksploatisale nacionalne resurse i radnu snagu. Država je sve više zaduživana i to uglavnom za budžetsku potrošnju. Tako je Srbija postala zavisnik od MMF i ostalih globalističkih institucija, a njeni građani – eksploatisana radna snaga, potrošači tuđih roba i subjekti ucena monopolizovanog stranog kapitala. Njima su nametnute dogme EU nema alternativu i evroatlantske inegracije su najbolji put za bolji standard građana i kolektivnu bezbednost.\n-U bescenje je rasprodato 2.400 preduzeća i naplaćeno svega 2,7 milijardi evra i umesto da se ta\nsredstva upotrebe u otvaranje proizvodnih pogona i zaposlenje radnika, uglavnom su otišla u\n-Uništena je industrija i tržište je prepušteno stranim proizvodima.\n-Na tržište su uvedeni strani trgovinski lanci koji služe svojim ekonomijama da na naše tržište plasiraju\nsvoje robe, a koje su u dosta slučajeva lošijeg kvaliteta od domaćih proizvoda, pa čak i sumljivog\nkvaliteta. Za uvoz takvih roba troše se devizne sredstva koja se ostvaruju domaćim izvozom, što se\nnegativno odražava na našu deviznu i platnu bilansu.\n-Uništene su domaće banke i finansijsko tržište je prepušteno stranim bankama i stranim finansijskim\norganizacijama koje su monopolisale tržište i nametnule visoke bankarske kamate. Putem visokih\nkamata osiromašuje se nacionalna ekonomija i kontinualno se prelijeva kapital i višak vrednosti iz\nprivrede u finansijski kapital banaka, čime se nagriza čak i supstanca osnovnih sredstava. Tako\nprivreda postaje sve siromašnija i sve zavisnija od svojih eksploatatora.\n-Omogućen je ulazak stranog kapitala putem takozvanih stranih direktnih investicija, što nije ništa\ndrugo do oblik eksploatacije nacionalnih resursa i radne snage. Poznato je, da su pozitivne i\nprihvatljive samo one SDI sa kojima se unose savremene tehnologije i koje su u funkciji razvoja\nnacionalne privrede, a takvih skoro i nije bilo u Srbiji.\n-U poslednje tri godine, ,,odgovorna’’ Vlada je enormno zadužila državu i njene građane kod\nmeđunarodnih finansijskih institucija i to uglavnom za budžetsku potrošnju i tako smo dovedeni u\n-Pod demagoškom floskulom EU nema alternativu, jednostrano je primenjen Sporazum o pridruživanju\nčime je omogućeno stranim proizvođačima da sa smanjenim carinama uvoze robu na naše tržištte što\nse negativno odrazilo na oporavak domaće proizvodnje. Poznato je da se nedovoljno jake ekonomije,\nu cilju sopstvenog jačanja i razvoja, moraju štititi od jakih ekonomija. Primera radi, da Kina nije štitila\nsvoju ekonomiju ne bi uspela od 1978. godine do 2010. godine povećati realnu vrednost BDP za 19\nputa i obezbediti prosečnu godišnju stopu rasta BDP od 9,9 odsto. Pored ataka na domaću proizvodnju,\nnapravljene su i direktne štete, jer su budžetski prihodi od carina pali sa 70,45 milijardi iz 2008. godine\nna 39,7 milijardi dinara u 2011. godini (prema rebalnsu budžrta za 2011. godinu).\n-Uništena je vojska, čime se dovodi u opasnost nacionalna bezbednost i integritet države.\n-Medijska sredstava su stavljena pod kontrolu vazalnih reformatora i građani se neistinito informišu.\nTime su ugrožena osnovna ljdska prava, odnosno pravo na istinite informacije.\n-Otupljeno je naučno i odgovorno delovanje SANU, koja bi trebala dati odgovore na sve sadašnje i\n-Vazalni reformatori su infiltrirali svoju politiku i u SPC i tako narušili njenu monolitnost.\n-Kontinualno je devastirana i uništavana nacionalna kultura i nasilo nametana vesternizacija puem\nfilmske i literalne produkcije.\n-Došlo je do velikog siromašenja građana. Prema anketi grupe istraživača u Srbiji je danas 1 %\nsuper bogatih, 15 % sa standardom iznad proseka u Srbiji, 35 % sa na granici egzistencije i 49 %\nispod granice egzistencijalnog opstanka, odnosno ispod ljudskog dostojanstva u 21 veku.\n-Više stotina hiljada radnika je ostalo bez posla, a prema pisanju ,,Blica’’ od 1. juna ove godine, u\nSrbiji je samo u prošloj godini ostalo bez posla više od 300.000 radnika. Danas na 1 zaposleg\n(a pitanje je da li prima platu) dolazi 1,7 penzionera, 1 nezaposleni i dva lica mlađa od 15 godina.\n-U poslednje tri godine iz Srbije je zauvek otišlo 200.000 mladih i školovani stručnjaka (,,brain drain)\ni taj biološko-umni gubitak ne može se ničim nadoknaditi.\n-Svakodnevno raste kriminal i korupcija, što dovodi do opšte nesigurnosti građana.\nEto, ovo su samo neke od posledica neokolonijalne globalizacije implementirane od strane naših ,,novoveraca’’ makroekonomije i ,,velikih reformatora’’, koji su sebe čak predlagali za Nobelovu nagradu. Zaista, da postoji nagrada za učinjene ekonomske i kulturne zločine nad svojim narodom, njima bi zasigurno i pripala.\nPored ostalih instrumenata neokolonijalne globalizacije, sistem neoliberalne ekonomije, baziran na teorijama protagonista tržišnog fundamentalizma i učenjima da tržište – kao fluidni mehanizam – treba sve da rešava, totalno je razorio srpsku ekonomiju i izrodio eksploatatorske proizvodne odnose. Upravo taj tržišni fundamentalizam je osnova ,,Vašingtonskog dogovora’’ za koji se može reći da je više politička nego ekonomska doktrina. Međutim, ono što je najgore, kod nas je primenjivan i još uvek se primenjuje neki bućkuriš građen na mešavini neoliberalizma i voluntarističkog državnog intervencionizma, odnosno na potpunoj liberalizaciji tržišta i na intervencionizmima bez naučno-empirijske osnove i upravljačke odgovornosti. Država uglavnom nije intervenisala kada je trebala i gde je trebala, a intervenisala je onda kad nije trebala i to uvek bez odgovornosti upravljačih struktura.\nEkonomsku neodrživost i štetnost neoliberalizma po svetsku ekonomiju primetili su neki zapadni teoretičari, pa je formirana Grupa stručnjaka od 21 člana iz 18 zemalja da naučno rasvetle ekonomsko delovanje, posledice i održivost ove političke doktrine. Pored stalnih članova Grupe u radu je učestvovalo još 300 uglednih stručnjaka iz celog sveta. Na čelu te Grupe bio je poznati stručnjak Majkl Spens. Oni su proučavali iskustva i razvojne modele iz 13 ekonomski najuspešnijih država u periodu od 1950 do 2005. godine, a koje su u kontinualnom periodu od 25 godina ostvarile prosečnu stopu rasta iznad 7 odsto. Rezultati istraživanja su pokazali da nema univerzalnog recepta za uspeh, ali da je zajedničko za sve te ekonomije činjenica da su na čelu tih zemalja bile vizionarske i veoma sposobne, aktivne i pragmatične vlade koje su imale ključnu ulogu u razvoju ekonomije i ekonomskom rastu. Stručnjaci su se distancirali od ekonomskih dogma uz konstaciju da najuspešnije zemlje nisu bile previše naklonjene slobodnom tržištu.\nVeliki deo zaključaka ove Grupe prihvaćeni su na Petom samitu G-20, koji je održan 11-12 novembra 2010. godine u Seulu. Za razliku od ,,Vašingtonskog koncezusa’’, Seulki dogovor predviđa značajniji državni intervencionizam i u fokus stavlja dinamičan i održiv ekonomski rast i razvoj, te konstatuje da ne postoji univerzalna formula za uspešan razvoj.\nUmesto zaključka može se konstatovati da je internacionalizacija, kao dinamičan proces razvoja i unapređenja čovečanstva, prirodna zakonomernost ljudskog društva i ona se ne može i ne sme izbegavati. Internacionalizaciju karakteriše sve veća međuzavisnost nacionalnih ekonomija sa svetskom privredom i sve veća međuzavisnost naconalne nauke sa svetskim dostignućima. Zemlje sveta su povezane u multinacionalnu mrežu ekonomskih, naučnih, tehnoloških, socijalnih i političkih veza. Nagli razvoj visokosofisticiranih tehnologija omogućio je brzo savladavanje geografskih prostora, brzi protok roba, kapitala i ljudi, unapređenje proizvodnje dobara, te razvoj ekonomije i svih segmenata drštva. To su blagodeti internacionalizacije. Međutim, treba napomenuti da internacionalizacija ne podrazumeva i univerzalnost kako to propovedaju globalističke sile. Svaka zemlja ima svoje prirodne i društvene specifičnosti na temelju kojih se razvija i gradi društvene odnose. Iz svetske baštine treba prihvatati samo ono što je u funkciji razvoja društva i obezbeđenja boljeg standarda građana. Pogubno je naturanje tuđih ,,vrednosti’’, tuđih navika življenja i tuđe kulture poput vesternizacije.\nKao što bi bila pogubna svaka izolacija od internacionalizacije, tako je isto pogubna i primena instrumenata neokolonijalne globalizacije koji osiromašuju nacionalnu ekonomiju i unazađuje život građana. Nažalost, ovakva globalizacija je implementirana u našoj zemlji. Posledice su puno veće, dublje i tegobnije od ovih koje trenutno osećamo. I kada bi se napravio radikalan zaokret, sanacija bi dugo trajala. Stoga je neophodno što pre zaustaviti daljnje porobljavanje države i njenih građana. Prvo treba početi od ekonomije i umesto neoliberalne ekonomije uvesti koncept tržišno-socijalne ekonomije sličan ekonomijama u Nemačkoj i Nordijskim zemljama. Takav koncept podrazumeva slobodu i demokratiju, privatnu svojinu, supsidijarnost, solidarnost i humanost, zatim efikasnost javnog sektora bez upliva partiokratije, monetarnu stabilnost i tržišnu konkurenciju uz istovremeno očuvanje nacionalnih resursa i zaštitu nacionalnih interesa, kao i zaštitu privrede i građana od domaćih i stranih monopola. Našu ekonomiju treba graditi na razvoju nacionalnih privrednih subjekata i jačanju njihove konkurentnosti na domaćem i inostranom tržištu, kao i na stvaranju i afirmaciji nacionalnih brendova. Takođe, njihovu reproduktivnu i razvojnu aktivnost treba zasnivati na domaćim bankama koje bi trebalo napraviti. Dakle, na navedenim principima tržišnosocijalne ekonomije i na našim specifičnostima izgradila bi se efikasna tržišna privreda sa pravednijim i humanijim proizvodnim odnosima. Za uvođenje koncepta tržišno-socijalne ekonomije neophodno je doneti set propisa sa mnoštvom ideja i principa sa kojima se može odgovoriti na sve sadašnje i buduće izazove. Takve aktivnosti će zahtevati korenite reforme u svim privrednim i finansijskim segmentima i izradu strategije za izlazak privrede i društva iz sadašnje krize da bi se prešlo u postepeni razvoj.\nUporedo treba raditi na revitalizaciji i reafirmaciji i svih ostalih društvenih segmenata koje je potisnula, ućutkala ili ugušila neokolonijalna globalizacija. Treba reći, stop ekonomskom i svakom drugom ropstvu. Odavno smo prešli prag podnošenja siromaštva i trpljenja raznih poniženja koja su ispod ljudskog dostojanstva.\nDa bi se naše društvo istrglo iz kandža neokolonijalnog ropstva, potreban nam je odgovoran i državotvoran državni menadžment satavljen od meritokratije ili bar da uz takav državni menadžment bude savetodavno telo sastavljeno od kopetentnih ljudi sa pravima i odgovornostima kako je to i u mnogim naprednim zemljama.\nU Beogradu 29.septembra, leta Gospodnjeg 2011. Jovo R. Drobnjak\nTagoviGlobalizacija Liberalizacija Neokolonijalno ropstvo\nPrethodna DU PONT СИСТЕМ АНАЛИЗЕ ПРОФИТАБИЛНОСТИ: НИС, а.д. Нови Сад\nSledeća Svetska trgovina poljoprivrednim proizvodima i značaj izvoza SAD u Kinu za ukupne tokove\n19. новембра 2011. at 07:24\nSvi smo se kao mali igrali kauboja i indijanaca ili lopova i zandarma,tako je i sa drzavama. Srbiji je nephodna pobeda da ne bi ostala trajno frustrirana i da joj se ta frustracija ne bi implementirala u psiholoski profil nacije. Poniznoscu se ne dolazi do pobede. Sa ili bez neprijatelja Srbija nestaje,bar tako kaze statistika nakon popisa, pa je onda potpuno svejedno da li ce nestati ovako ili onako.\nU ovom trenutku Srbija ima sjajnu priliku da u novoj geostrateski podeli sveta vrati ponos naciji i utvrdi svoje granice ali to neko mora da sprovede. To se nece desiti sa vec postojecim sistemom dobrog i loseg policajca gde trenutna vlast igra dobrog policajca koga pritiskaju Vuk i Ceda…Politicka elita Srbije je nacioalna sramota i zalosno je sto mora da prodje nekoliko decenija da bi se sadasnja realnost iskristalisala. U Srbiji je implementiran dobitni sistem u kom je svaka opozicija gora od lose vlasti.. Ostaje da se vidi kako nacija instinktno reaguje pa je stoga u ovom trenutku neophodno raspisivanje izbora jer ova vlada vise nema legitimitet za donosenje vaznih drzavnih dogovora i ugovora. Ako ima iko pismen u opoziciji treba jasno da kaze da sve dogovore ove vlasti, u ovom predizbornom trenutku, nece postovati nakon izbora.\nTo ce zalediti procese i rascistiti ovu bolesnu i virusnu infekciju lova u mutnom …Ujedno za pismenu vlast to je izlazna strategija ali izgleda da im je sopstvena zrtva nepoznata igracka strategija…\nSrbija i ne samo Srbija nikada ne sme da veruje Nemackoj.\n21. новембра 2011. at 00:09\nMislim da ovom tekstu odgovara ovaj Dzonijev stih:\nU Srbiji se ljudi otpustaju ne zbog liberalne ekonomije, vec zbog socijalistickog koncepta od kog vladajuca oligarhija ne odustaje. Upravo zato sto oligarhija istrajava na tom konceptu Srbija propada. Ova zemlja je 60 godina carinama branila domace trziste i sta je rezultat toga? Otudjena i okostala birokratija koja ce da unisti sve oko sebe samo da bi i dalje zadovoljavala sopstvene potrebe, birokratija koja pije krv ovom narodu i koja je postala sama sebi svrha.\n21. новембра 2011. at 00:21\nNe mislim na autora teksta, vec uopste – tesko je raspravljati sa ljudima koji ne shvataju smisao Svetske trgovinske organizacije, ili i shvataju, a ne prihvataju takav koncept.\nA sto se autora teksta tice, umesto velikih reci i zudnje za nekakvom socijalno-trzisnom ekonomijom, sta god to znacilo, treba krenuti od malih, konkretnih pitanja, primera radi – kako resiti situaciju u penzionom fondu i kako to saopstiti narodu? Samo na ovom, skoro neresivom primerom, mogu se oprobati sve velike teorije. Bas bih voleo da cujem KONKRETNA resenja. Kako na primeru penzija sprovesti te socijalno-trzisne ideje.\n21. новембра 2011. at 08:21\nMile ,tesko da Afrika ima koristi i razume smisao Svetske trgovinske organizacije. Ne radi se tu o prihvatanju ili ne prihvatanju…Odes u Somaliju sednes na panj i izgubis svaki promil sanse da razumes svetski ekonomski koncept.\nOni tamo jedva cekaju da komunizam,socijalizam,liberalizam i svakojaki „…izam“ namazu na hleb a osnovni preduslov je potka tj. hleb… O penziji niko i ne razmislja ,niti postoji niti se moze doziveti…