Evropska unija želi da pograničnim patrolama ograniči imigrciju\nPogranična agencija Evropske unije je odvojila 2,7 miliona dolara kako bi osujetila hiljade afričkih imigranata u pokušaju da stignu do Evrope.\nTe finansije bi trebalo da pomognu u ostvarenju prve ,ikada sprovedene, zajedničke pomorske patrole Evropske unije na španskim Kanarskim ostrvima, gde je od januara pristiglo blizu deset hiljada ilegalnih afričkih imigranata.\nMnogi od tih imigranata putuju iz Senegala u druge zapadno- afričke zemlje u starim rashodovanuim brodovima. Taj ogromni priliv predstavlja veliki imigracioni problem za Madrid. Majkl Parzišek predstavnik Fronteksa, Evropske pomorske agencije, sa sedištem u Varšavi izneo je detalje o toj operaciji:\n”Sa tehničke tačke gledišta poslaćemo stručnjake na Kanarska ostrva. Oni će fokusirati svoja nastojanja na identifikaciju ilegalnih imigranata, razmenu tačnih informacija medju svim umešanim stranama, kao i pomoć španskim vlastima da deportuju ilegalne imigrante u njihove matične zemlje.“\nEvropska unija je saopštila da će bar 10 zemalja poslati svoje patrolne misije. Evropska unija takodje planira da pošalje tim za utvrdjivanja činjeničnog stanja na Maltu - još jedno ostrvo koje je poprište ogromnog priliva imigranata čiji je cilj Evropa, dukazuje Parzišek\n”To je veliki problem za njih. Broj imigranata se povećao za nekoliko stotina procenata u odnosu na ranije godine. To je ogromno povećanje.“\nNova pomoć pristiže uprkos odluci Senegala da obustavi nove sporazume sa Španijom o repatrijaciji stotina ilegalnih imigranata. Senegalski funkcioneri tvrde da su mnogi od imigranata koji su u sredu deportovani u skladu sa tim sporazumom bili maltretirani. Španska policija demantuje te tvrdnje.\nSenegal nije voljan da izvrši repatrijaciju imigranata iznoseći tvrdnju da se njihova ekonomija, poput ekonomije drugih zapadno afričkih zemalja - oslanja delimično na doznake koje iz Evrope šalju migrantski radnici.


Berlin ukazuje da SAD idu pogrešnim putem s protekcionizmom\nBeta 5. marta 2018. 14:25\nNemačka je ocenila danas da SAD idu pogrešnim putem time što se okreću sebi i protekcionizmu, posle pretnje predsednika SAD Donalda Trampa uvozu automobila iz Evrope.\n„Mi odbacujemo takve mere koje bi znatno uticale na protok medjunarodne trgovinske razmene, osetno uticale na našu industriju, a iznad svega na zaposlene i na potrošače s obe strane Atlantika“, rekao je Zajbert.\nEU je u petak objavila da priprema mere recipročne američkim, i pomenula motocikle Harli-Dejvidson, viski burbon i farmerke Livajs (levi’s) posle objave Vašingtona da će uskoro uvesti takse od 25 odsto za uvoz čelika i 10 odsto za aluminijum.\n„Ako EU želi i dalje da povećava već ogromne takse i barijere za američke firme koje tamo posluju mi ćemo jednostavno uvesti takse na njihova vozila koja slobodno ulaze u SAD“, odgovorio je Tramp u subotu.\nAmerički predsednik već je više puta pretio taksama za evropske proizvodjače, posebno nemačke zbog luksuznih nemačkih marki.\nNemačka vozila predstavljaju 7,9 odsto novih automobila uvezenih u SAD, prema savezu nemačkih proizvodjača VDA.\nMedjutim stručnjak za automobile u centru za istraživanje CAR u Nemačkoj, Ferdinand Dudenhefer, ocenjuje da bi nemačke automobilske grupe kao što su Folksvagen, Dajmler i BMV mogle da izgube do 10 odsto dobiti ukoliko Vašington ostvari pretnju.


NLB Grupa zvanično postala vlasnik Komercijalne banke – Plodna Zemlja\nNLB Grupa zvanično postala vlasnik Komercijalne banke\nUz velika očekivanja i optimizam, zaposleni u Komercijalnoj banci sa nestrpljenjem očekuju početak rada kao članice u okviru NLB Grupe, koja je zvanično postala vlasnik Komercijalne banke nakon današnje uspešne realizacije kupoprodajnog ugovora, zaključenog sa Republikom Srbijom 26. februara 2020. godine.\nNastavljamo tamo gde smo sada: stabilna i uspešna finansijska institucija, sa 50 godišnjom tradicijom usmerena pre svega ka zadovoljstvu svojih klijenata. Takvi ćemo sigurno i ostati.\n„Komercijalna banka vrlo dobro posluje uprkos mnogim izazovima koje je pandemija virusa COVID-19 postavila pred naše ekonomije i društva. Stoga sam siguran da će poslovanje Banke biti dodatno unapređeno dolaskom NLB Grupe, kao dela bankarske grupacije koja je aktivna u celom regionu Jugoistočne Evrope. Ovo je bio zahtevan proces koji je zahtevao puno rada i stručnosti, tako da smo posebno zadovoljni što smo ga okončali uspešno i transparentno“, izjavio je predsednik Izvršnog odbora Komercijalne banke Vladimir Medan.\n„Porodice rastu i razvijaju se, pa tako i naša. Izuzetno smo zadovoljni što svojim novim kolegama iz Komercijalne banke možemo poželiti najtopliju dobrodošlicu u porodicu NLB Grupe. Takođe smo i izuzetno ponosni što smo okončali ovaj proces preuzimanja u vremenskom okviru koji smo predvideli u trenutku potpisivanja. Ova transakcija predstavlja još jednu važnu prekretnicu u transformaciji NLB Grupe u regionalnog šampiona“, naglasio je Blaž Brodnjak, predsednik Izvršnog odbora NLB-a (NLB d.d. CEO).\nOno što je za naše klijente najvažnije, pored dokazane sigurnosti, je da oni neće imati bilo kakve promene uslova ni dodatnih aktivnosti u korišćenju usluga koje obavljaju sa Komercijalnom bankom: od tekućih računa, kartica, platnog prometa, do depozitnih i kreditnih poslova, sa naglaskom da svi postojeći uslovi ostaju nepromenjeni. Naprotiv, jedan od prvih zadataka koji nas neposredno očekuju je da i postojeće uslove za klijente unapredimo, kako u segmentu stanovništva, tako i privrede. I jednima i drugima stavićemo na raspolaganje dodatne opcije i nove proizvode i usluge, kao i nove potencijale koje pruža sinergija u okviru Grupe, ali i one koje će doneti najavljena ulaganja u nove tehnologije, platforme i proizvode.\nUlaskom u porodicu NLB, Komercijalna banka postaje još snažnija, i sa stanovišta perspektive širenja tržišta, i sa stanovišta finansijskog potencijala za podršku klijentima, koji imaju mnogo razloga i da od Banke, koja je postala deo međunarodne finansijske grupacije, očekuju još više, navodi se u saopštenju.\nTagoviKomercijalna banka NLB Grupa\nADDIKO banka umesto novogodišnjih poklona novac donirala NORBS-u


Na studentskoj konferenciji “JPG 2019” predstavljen časopis Grafx\n12 Maj 2019 08:41\nDruga studentska konferencija“JPG 2019”, u organizaciji BLC Banja Luka Collegea i Tehnološkog fakulteta Beograd, i ove je godine okupila mlade grafičare i vizuelne umjetnike širom Bosne i Hercegovine, među kojima su bili i studenti Fakulteta za tehničke studije Univerziteta u Travniku.\nZa studente smjera Grafičko inžinjerstvo i dizajn ovo je bila savršena prilika da upoznaju kolege iz struke i nauče dosta novih i korisnih stvari vezanih za grafiku, umjetnost i fotografiju. Studenti Miran Bradarić, Mak Bahtić, Amina Begovac i Azra Seferović učestvovali su na ovoj konferenciji predstavljajući prezentacije na teme “Subli 2019 (sublimacija)” i “13 Reasons Why” gdje su svojim kolegama predstavili ideju, nastanak, način rada i cilj časopisa Grafx.\nNakon održanih prezentacija, učesnici su imali priliku pogledati dvije izložbe; “Warrior” (serija fotografija studentice BLC-a Sare Prpić), te postere studenata Vuka Stupara i Maje Radinović.\nNaši studenti su prenijeli pozitivne utiske zbog opušten eatmosfere, kvalitetnog rada i zadovoljstva uspješnom organizacijom kolega iz Banje Luke.


Đurić:O eventualnim kontramerama u dogovoru sa Srbima sa KiM - Studio B\nĐurić:O eventualnim kontramerama u dogovoru sa Srbima sa KiM Tanjug\nObjavljeno: 23.05.2019. 20:38 Izmenjeno: 24.05.2019. 20:52\n„Tražiće se ugao koji je nabolji za nas, imajući u vidu da nas za nešto više od mesec dana očekuje samit u Parizu. Odluka kakva god da bude, biće racionalna i učinjena tako da za našu poziciju bude najbolja, a da separatistima u Prištini nanese što je moguće više štete“, rekao je Ðurić za RTS.\nUpitan da li će kontramere biti uvedene, Ðurić je odgovorio: „videćemo da li, kakve i kada, ništa od toga neću da prejudiciram, o tome će tek da se razgovara, racionalno, imajući u vidu sve okolnosti“.\nOn je rekao da će sutra biti održan prvi sastanak Kancelarije i predsednika Republike sa Srbima sa KIM nakon pobede Srpske liste na lokalnim izborima u četiri opštine na severu Kosova, koja uvećala rezultat za 40 odsto.“Sada nema spavanja na lovorikama već treba ozbiljno da se radi u interersu građana u sve četiri sprske opštine na severu Kosova“, naglasio je direktor Kancelarije za KIM.\nOn je rekao i da će se u Skupštini Srbije ozbiljno razgovarati o stanju na KIM, pošto je Kancelarija za KIM pripremila je obiman izveštaj, a predsednik Aleksandar Vučić će izneti detaljnu sliku sadašnjeg stanja.Upitan za detalje izveštaja, Ðurić je rekao da je u njemu 149 projekata izgradnje, obnove i podrške u sprskim sredinama širom KIM.\nPred poslanicima će biti reči i o procesu dijaloga sa Prištinom, o tome kako je Priština i na koji način sve opstruirala razgovore sa Beogradom i koliko je za Srbiju važno da se sa ovim problemom uhvati u koštac na odgovoran i ozbiljan način.


Osma po redu humanitarna akcija SPOJI iz Inzbruka za ugrožene porodice sa više dece – RASEJANJE.info\n09.11.2020 09.11.2020 Katarina\thumanitarna akcija, humanitarna organizacija, Inzbruk, porodice sa više dece, Spoji\nJedna od tri porodice su članovi familije Manojlović iz okoline Karlovca za koju su obezbeđena nova ulazna vrata za kuću i veš-mašinu u ukupnoj vrednosti od 620 evra. „Sredstva su sakupljena od redovnih donacija u toku godine, kao i na našem tradicionalnom humanitarnom turniru Kraljevski kup i na drugim našim događajima. Kada bude završena isporuka pomoći, objavićemo detaljan izveštaj o porodicama i pomoći sa sve slikama, potvrdama i računima“, obavestili su javnost mladi iz humanitarne organizacije SPOJI. Oni su ujedno pozvali sve a doniraju i postanu redovni donatori, „kako bismo zajedno pomagali ugroženim višedetnim porodicama na Balkanu, kao i bolesnoj deci u Tirolu. Spojeni smo jači!“, poručili su iz ove humanitarne organizacije.\nSrpska pravoslavna omladina Inzbruk – SPOJI radi na kulturno-edukativnom, humanitarnom i društveno-sportskom polju i zalaže se za očuvanje srpskog kulturnog, duhovnog i nacionalnog identiteta i pozitivno predstavljanje Srbije i srpskog naroda u svetu! Dodatne informacije mogu se dobiti na www.spoji.org\nŽiro račun || Konto:\n← Novo saopštenje vladike Andreja o aktulenoj situaciji\nGrađevinski radovi u Crkvenoj opštini u Vupertalu →\n29.01.2022 29.01.2022 Katarina


Napredak leskovačkih strelaca – NOVA NAŠA REČ\nU jesenjoj žetvi trofeja koje reprezentativni strelci Srbije osvajaju na svetskim i evropskim takmičenjima, pomalo nezapaženo proteklo je Drugo kolo Kupa Streljačkog saveza Srbije održano u novosagrađenoj streljani Sportskog centra „Čair“ u Nišu. Takmičenje je održano vazdušnim oružjem u seniorskoj i juniorskoj konkurenciji, A program. Učestvovali su svi najbolji takmičari, osim reprezentativaca, 87 takmičara puškom i 58 takmičara pištoljem.\nMeđu njima nastupila u i četiri takmičara Streljačkog kluba “GT” iz Leskovca – Marta Mratinković, Đorđe Petrović, Uroš Perović i Ognjen Gičić, koji su se takmičili u Juniorskoj konkurenciji u disciplini standardni vazdušni pištolj.\n-Ostvareni rezultati nam pokazuju da se u Streljačkom klubu radi ozbiljno sa mladim takmičarima pištoljem. Iako gađaju neadekvatnim oružjem, pokazali su odličnu fizičku, taktičku i mentalnu spremnost i dokazali zašto se nalaze u grupi najboljih pištoljaša u Srbiji, – rekao je Ljubiša todorović trener, u kratkoj izjavi za naš nedeljnik.


Privredna komora ZDK u saradnji sa Kongresom Bošnjaka Sjeverne Amerike i Privrednom komorom Naples Florida iz Sjedinjenih Američkih Država je organizovala Program za mlade poslovne ljude "Novi lideri Zeničko-dobojskog kantona". Program se realizovao u saradnji sa istaknutim institucijama i kompanijama sa područja Zeničko-dobojskog kantona. Ideja je potekla od sličnog programa koji Privredna komora Naples iz Floride, SAD uspješno organizira već više od 40 godina.\n"Novi lideri Zeničko-dobojskog kantona" je posebno osmišljen program prepoznavanja i umrežavanja novih liderskih snaga na području ZDK. Polaznici ovog programa su mladi i perspektivni zaposlenici iz javnog i privatnog sektora u dobi od 21 do 40 godina.\nKroz desetak sesija koje su se održale u najvažnijim i najistaknutijim institucijama i organizacijama Zeničko-dobojskog kantona, polaznici su imali priliku da se upoznaju sa njihovom organizacijom, poslovanjem i funkcioniranjem. Od polaznika se očekuje da stečeno znanje, informacije i konekcije ostvarene u ovom Programu koriste za dobrobit cijele zajednice.\nUčesnici su dobili vrijedne informacije, te naučili o organizaciji i funkcioniranju kantonalnih i lokalnih izvršnih institucija (kulturnih, obrazovnih i zdravstvenih), medija, privrednih subjekata itd.\nIzgrađena jaka lokalna mreža između svih učesnika u programu, produbljene veze između javnog i privatnog sektora.\nInstitucije i organizacije prepoznate i priznate kao podrška mladim profesionalcima i firmama u ZDK.\nSesije su se održavale u periodu od maj-juni 2022., na različitim lokacijama tj. u institucijama/organizacijama koje su se uključile u ovaj Program. Polaznicima se pružio uvid u organizaciju poslovanja i obilazak kroz prostorije, te upoznavanje sa ostalim zaposlenicima. Nakon završene V sesije, dana 07.06.2022. polaznicima se obratila Predsjednica Privredne komore ZDK, Diana Babić, zahvalila im se na učešću u Programu, te im uručila certifikate.


PC Press » Voja Antonić\nArhiva tekstova čiji je autor Voja Antonić. Daljim podešavanjem možete suziti vašu pretragu...\nSvi tesktovi u arhivi PC-a (201) Samo tekstovi objavljeni online (39)\nJoš od nastanka mikroračunara, mnogi su pokušali da prognoziraju tok njihovog razvoja i da kažu šta će nam oni ponuditi u narednih nekoliko decenija... i svi odreda su podbacili. Hoćemo li sada, kad su trendovi razvoja koliko-toliko stabilni, biti bolje sreće sa prognozama?\nSpecijalna oprema za treći svet\nDa li proizvođači elektronske opreme pre isporuke odvajaju na jednu stranu proizvode za bogato tržište Zapada, a na drugu robu "za ostale", u koje i mi spadamo? Mnogi će u nedostatku dokaza to proglasiti za urbanu legendu, a ja ću, bez namere da sugerišem zaključak, izneti svoj primer...\nPut od ideje do gotovog projekta predstavlja niz odluka, koje nas vode ka finalnom rešenju. Ako su odluke bile dobre, i projekat će biti dobar, ali je ponekad, umesto isforsirane odluke, potrebno potražiti dobar kompromis. Tek kad su sve odluke u skladu i dobro uravnotežene, kvalitet početne ideje može da dođe do izražaja\nDrugi svetski rat mozgova\nMada govori o događajima starim preko sedam decenija, priča o Enigmi je i danas aktuelna, kao uzbudljiv triler o špijunaži i ratu mozgova tokom II svetskog rata. Kako su se u vreme bez kompjutera štitile tajne poruke i kako su najpametniji ljudi tog vremena uspevali da razbiju naizgled savršeno sigurne šifre, menjajući time i sam tok rata?\nNa pragu smo doba u kome ćemo moći da odštampamo gotovo sve što poželimo - od cipela za večernji izlazak, preko igračaka i alata, do vatrenog oružja. Koliko ima istine u najavama da će nam 3D štampači doneti novu industrijsku revoluciju?\nPC #218 > Iz prakse\nHardver i čarobne reči\nLemilica, šaka komponenata i nešto dobre volje potrebno je da biste uživali u retro-konzoli za video igre koju smo opisali u PC#217. Krenimo tim zanimljivim putem...\nPC #214 > Tehnovizija\nHakeri koji se ne plaše mraka\nNegde na kraju sveta, u zelenim predelima Katalonije, jedna čudna zajednica sa nekoliko još čudnijih laboratorija pokušava da demonstrira koncept uređenja društva kojim prkosi današnjem materijalističkom svetu. Posetili smo Kalafo\nDruštvena mreža kao klub usamljenih\nZašto u veku komunikacija sve više očekujemo od tehnologije, a sve manje jedni od drugih?\nSnaga klade valja, ali...\nKada sve povežemo i pustimo novoizgrađeni uređaj u pogon, on neće ništa raditi. Hardveru treba udahnuti život, pa počinjemo da pišemo prve programe koji će raditi na kontroleru.\nAzbuka od tri slova\nDo sada smo stvari predstavljali matematičkim jezikom, a sada ćemo videti kako ta matematika "radi" u praksi, kakav je tok podataka u digitalnim kolima\nPC #35 > Projekat\nPC #33 > Projekat\nPrimenite znanje koje ste stekli prethodnih meseci - na redu je konkretna samogradnja mikroprocesorskog sata.\nPC #32 > Rubrike\nPC #32 > Projekat\nProgramer mikrokontrolera 16C84 mora da savlada "neudobnu" tehniku korišćenja skromnog seta od 35 instrukcija.\nPC #30 > Rubrike\nPort za turbo zahteve\nPC-jev Centroniks port je u startu bio jednosmerni, ali se danas zanimljivi rezultati dobijaju primenom njegovih novih opcija...\nPC #30 > Projekat\nPIC 16C84 iznutra\nPosle spoljnih karakteristika, predstavljamo arhitekturu Microchip-ovog PIC16C84.\nMali ljudi iz mobilnog\nKako je nastala i na čemu je zasnovana GSM tehnologija modernih mobilnih telefona?\nPC #26 > Rubrike\nUmesto teorijske tirade, Voja Antonić ovoga puta priča istinitu priču o rađanju jednog projekta koji je još uvek daleko od završetka.\nPC #26 > Projekat\nVoja Antonić pravi programator mikrokontrola ne veći od kutije šibica, kome napajanje nije potrebno...\nPC #26 > Dodatak\nKako se kalio mikroprocesor\nPoslednjih meseci na tržištu mikroprocesora događaju se veoma zanimljive stvari koje, po nekima, ugrožavaju čak i samu dominaciju Intel-a na ovom tržištu. Drugi će reći da je istorija učiteljica života i da je čak i u kratkoj istoriji mikroprocesora sve to "već viđeno", doduše na nižem nivou performansi. Voja Antonić vas vodi kroz čitavu istoriju mikroprocesora, od prvog 4004 do najmodernijih, kao što su P6, P7, DEC Alpha...\nPC #20 > Projekat\nZa treće kolo našeg konkursa pristiglo je pet projekata, svaki na svoj način zanimljiv...\nPC #18 > Projekat\nEmulator EPROM-a (2)\nPošto je prošlog meseca izložio šemu i princip rada emulator EPROM-a, Voja Antonić ovog meseca prelazi na pitanja vezana za samogradnju ovog razvojnog alata...\nKompjuterske viruse prave ljudi kao što smo vi ili ja, ljudi pored kojih prolazimo na ulici i s kojima se družimo... Voja Antonić se pita kakvi su to ljudi?\nPC #16 > Projekat\nProblem ulazno - izlaznih linija u PC-ju star je 15 godina. Ima li tome leka?\nPC #14 > Projekat\nPC #12 > Projekat\nVoja Antonić će vam ovoga meseca pomoći da sagledate i rešite probleme projektovanja jednostavne kartice za PC računar.


Depoziti građana BiH su sigurni i u slučaju da euro propadne - Klix.ba\nPovlačenje novca nepotrebno Depoziti građana BiH su sigurni i u slučaju da euro propadne\nPovlačenje novca nepotrebno\nDepoziti građana BiH su sigurni i u slučaju da euro propadne\n7.12.2011. u 10:52\nDepoziti građana u bankama u BiH su sigurni, bilo da su u devizama ili u domaćoj valuti, čak i u slučaju propasti eura, i građani ne trebaju povlačiti svoj novac jer nema razloga za to, rekli su Srni nadležni u entitetskim agencijama za bankarstvo te u komercijalnim bankama na ovom području.\n"U najgorem slučaju, ako se i desi zamjena eUra nekom drugom valutom, uspostavit će se novi odnos prema konvertibilnoj marci koji će pratiti trenutni odnos eua i konvertibilne marke, te se konverzija uvijek može uraditi. Na primjer, ukoliko se bogate evropske zemlje vrate nacionalnim valutama, konvertibilnost KM se ponovo može vezati za neku jaku evropsku valutu, najvjerovatnije za njemačku marku u paritetu jedan na prema jedan". navode u Novoj banci.\nGrađani ne povlače ušteđevinu iz banaka\nPrema podacima Centralne banke BiH, na kraju septembra ukupni depoziti stanovništva kod komercijalnih banaka u BiH iznosili su 6,88 milijardi KM, od toga depoziti u eurima 4,10 milijardi KM ili 59,6 posto.\nU bankarskom sektoru u Republici Srpskoj štednja građana 30. septembra iznosila je 1.213.776.000 KM (bez tekućih računa građana), a mjesec dana kasnije 1.230.121.000 KM, zabilježivši stopu rasta od 1,3 odsto. Štednja u devizama sa stanjem na dan 30. septembar iznosila je 947.762.000 KM, a 31. oktobar 959.677.000 KM, sa stopom rasta od 1,3 posto, kažu u Agenciji za bankarstvo RS.\nŠtedni ulozi građana u stranoj valuti, sa dominatnim učešćem eura, u bankama u Federaciji BiH zaključno sa 30. septembrom iznosili su 3,6 milijardi KM. Kod 15 banaka u FBiH koje su uključene u program osiguranog depozita, koji garantuje iznos do 35.000 KM, deponovano je 96,5 posto ukupnih depozita i 98,4 posto ukupne štednje, podaci su Federalne agencije za bankarstvo.\nI u jednoj i u drugoj agenciji ističu da nemaju saznanja da su građani u međuvremenu povlačili štedne uloge u većoj mjeri. U Raiffeisen banci BiH, Novoj banci i Procredit banci BiH tvrde da nije zabilježeno značajnije povlačenje depozita, niti konverzija štednje u eurima u neku drugu valutu, koji bi bili neuobičajeni za ovo doba godine.\nPovećani upiti o konverziji\nU Raiffeisen banci kažu da je jedino primjetan povećan broj upita građana u vezi sa konverzijom štednih uloga u eurima u američki dolar i švicarski franak, ali da je većina informativnog karaktera i da nije došlo do konverzije.\n"Bankarski sektor u BiH je stabilan, likvidan i dobro kapitalizovan i kao takav spreman je da odgovori zahtjevima koje pred njega stavljaju sadašnja dešavanja... U skladu sa Zakonom o Centralnoj banci BiH, KM kao domaća valuta je fiksno vezana za euro (ranije za njemačku marku), te u potpunosti pokrivena deviznim rezervama kojima upravlja CB BiH, i građani BiH nemaju razloga za zabrinutost", navode u agencijama za bankarstvo.\nTakođer ističu da su preduzete "sve aktivnosti usmjerene na smanjenje utjecaja globalne ekonomske krize na bankarski i ukupni ekonomski sistem FBiH i BiH".\nU Novoj banci kažu da ekonomska kriza koja je zadesila eurozonu nije utjecala na nivo depozita, te da je od početka kampanje štednje, 15. septembra, do sada oročeno 40 miliona depozita, od čega 63 posto u eurima, 34 posto u KM, 2,1 posto u švicarskim francma i 0,6 posto u ostalim valutama.\nU ovoj banci ističu da nije registrovana pojačana pojava podizanja štednje, kao ni konverzija štednje u eurima u neku drugu valutu.\n"To je na nivou uobičajenih konverzija koje su se dešavale i prije turbulencija koje su nastupile u eurozoni i stabilnost valutnog odnosa nije dovedena u pitanje", tvrde u ovoj banci.\nStručnjaci ne savjetuju povlačenje sredstava\nNova banka, kako se navodi u njihovom dopisu, ne sugeriše povlačenje sredstava, jer je stabilna institucija sa dovoljnim iznosom rezervi da se zaštiti od velikih udara. I Nova banka je članica Agencije za osiguranje depozita, odnosno osigurava ukupne depozite klijenta do 35.000 KM.\nIznos ukupno oročenih depozita u Raiffeisen banci BiH sa 30. junom iznosio je oko milijardu i 324 miliona KM, od čega se milijardu i 80 miliona KM odnosi na oročenu štednju građana - fizičkih lica.\nI u ovj banci tvrde da nisu zabilježene značajne promjene u podizanju depozita u eurima, niti u bilo kojoj drugoj valuti, koje bi bile neuobičajene za ovaj period godine.\nBankarski sistem BiH stabilan\nTakođe, u Raiffeisen banci ističu da nema potrebe za bilo kakvim podizanjem depozita s obzirom da je bankarski sistem u BiH stabilan i siguran.\nKlijenti takođe iskazuju interes u vezi sa trendom kretanja pojedinih svjetskih valuta, kao i o trenutnoj vrijednosti svjetskih valuta na međunarodnom finansijskom tržištu.\nPrema mišljenju ekonomista Raiffeisen banke, građani BiH nemaju razloga za zabrinutost i eventualno povlačenje depozita bilo bi potpuna besmislica koja vlasnicima sredstava ne bi donijela nikakvu korist.\n"Zbog toga je držanje novca na računima banaka potpuno logičan i normalan izbor", navode u ovoj banci.\nDirektor sektora za poslovanje sa stanovništvom u Procredit banci BiH Biljana Hadžimustafić Jevtić rekla je da je ova banka u proteklom periodu imala nekoliko pojedinačnih zahtjeva klijenata vezanih za zamjenu evarskih štednih uloga u KM, švicarski franak i američki dolar, ali da u posljednjih mjesec dana nije evidentirano pojačano podizanje štednih uloga.\n"Procredit banka je u svakom momentu spremna da blagovremeno i efikasno odgovori na sve zahtjeve klijenata", kaže ona.\nNi u ovoj banci ne vjeruju da EU neće pronaći rješenje za prevazilaženje krize i da će doći do propasti eura.\n"Odluka o tome u kojoj valuti je najisplativije štedjeti je svakako individualna, ali imajući u vidu činjenicu da su zemlje EU mnogo uradile na izgradnji zajedničke valute te da se ne radi o krizi valute nego dužničkoj krizi, nije realno očekivati da eurozona neće pronaći rješenje za prevazilaženje krize", kaže Hadžimustafić Jevtić.\nZavršena aukcija 732\nOdržan promotivni let 346


Mali deo velike energetske šahovske partije | Tacno.net\nAutor 6.9.2012. u 09:30\nJesenja polusezona u Srbiji počela je najavama o početku izgradnje gasovoda “Južni tok”. To je pominjano u okviru priprema susreta predsednika Srbije Tomislava Nikolića i ruskog predsednika Vladimira Putina u Sočiju 11. septembra.\nU centralnom ofisu “Gasproma” u Moskvi 30. avgusta na radnom sastanku predsednika “Gasproma” Alekseja Milera i generalnog direktora “Srbijagasa” Dušana Bajatovića ocenjivan je tok realizacije “Južnog toka” na teritoriji Srbije.\nNakon što je u januaru 2008. između Rusije i Srbije potpisan kompleksni Međudržavni sporazum o projektu “Južni tok” i o projektu “Banatski Dvor”, u novembru 2009. u Bernu u Švajcarskoj je registrovana zajednička projektna kompanija “South Stream Serbia AG”, u kojoj vlasnički udeo “Gasproma” iznosi 51 odsto, a “Srbijagasa” – 49.\nZajednička preduzeća formirana su i u drugim zemljama kroz koje treba da prođe “Južni tok”, ali tamo je učešće “Gasproma” manje: U preduzeću “South Stream Austria GmbH” udeo “Gasproma” je 50 odsto, kao i u preduzeću “South Stream Bulgaria AD”; “South Stream Greece S.A.”, “South Stream Hungary Zrt”…\nU oktobru, novembru očekuje se finiširanje inženjerskih, ekoloških i izvođačkih planova za glavni projekat “Južnog toka”, a istovremeno počinju pripreme za izvođenje regionalnih segmenata. Trenutno se obavljaju inženjerska i geološka istraživanja u okviru dogovora zajedničke projektne kompanije Konzorcijuma “Srbijagas” i ruskog “Giprospecgasa”, najstarijeg ruskog projektnog instituta specijalizovanog za gas, osnovanog 1938.\nAgenciji za prostorni plan predati su neophodni materijali za razradu. Iz okoline Paraćina došla je vest da na trasi gasovoda “Južni tok” tehničko izviđanje vrši Centar za razminiranje, da Institut za vodoprivredu “Jaroslav Černi” obavlja geološka ispitivanja tla na dubini od šest metara, a da Inženjersko tehnički centar za specijalne radove i ekspertize iz Sankt Peterburga proverava teren.\nIzmeđu ostalog, zadatak je da se s budućeg gradilišta uklone eventualna eksplozivna sredstva. U Rostovskoj oblasti na jugu Rusije iz zemljišta su izvađene granate iz Drugog svetskog rata, kada su tamo počeli radovi na trasi “Južnog toka” na ruskom delu linije do stanice Beregovaja i do pomorskog dela tog gasovoda.\nPočetak izvođačkih radova na našem delu trase gasovoda “Južni tok” predviđen je za 11. decembar. Srpska strana očekuje da Putin tim povodom poseti Srbiju.\nU Bugarskoj gasovod se grana na severni i južni krak. Južni krak, kroz Grčku ka jugu Italije, gradiće se kasnije, a prvo će se graditi severni krak ka Austriji i Italiji, koji prolazi kroz Srbiju.\nPreko teritorije Srbije gasovod bi trebalo da se pruža u dužini od 411 kilometara, i da ima kapacitet od 36 do 41 milijarde kubnih metara zemnog gasa godišnje. U prvoj fazi biće postavljene cevi kapaciteta 15 milijardi kubnih metara. Pun kapacitet “Južnog toka” projektuje se na 63 milijarde kubnih metara, a do njega treba da se dođe postepeno, izgradnjom zapravo četiri cevi gasovoda. Iz Srbije bi trebalo da se jedna grana odvoji za Hrvatsku i za Republiku Srpsku. Ruski mediji pišu da interesovanje za priključenje gasovodu ispoljavaju Makedonija i Crna Gora.\nU neku ruku moglo bi se reći da su i pre tog inženjerskog i izvođačkog sondiranja terena u Srbiji započeli radovi na tom megaprojektu. Ulagano je u podzemno skladište gasa “Banatski Dvor”. To je iscrpljeno izvorište gasa na površini oko 54 kvadratna kilometra, koje je locirano 22 km istočno od Zrenjanina i 44 km od glavnog gasnog razvodnog čvora za Srbiju u Gospođincima, sa kojim treba da bude povezano.\nNakon završetka prve faze izgradnje u porozno tlo u dubini iscrpljenog gasnog polja moći će utiskivanjem da se skladišti oko 300 miliona kubnih metara gasa, a nakon druge faze skladište bi trebalo da primi 800 miliona kubika gasa, koji se pomoću šest kilometara dugih bušotinskih cevi može vratiti u eksploataciju kada to zatreba. Podzemno skladište gasa “Banatski Dvor” je sa dva gasovoda povezano i sa gasnim razvodnim čvorom u Elemiru.\nTo je važan objekat na trasi “Južnog toka” kroz Srbiju, jer su podzemna skladišta gasa potrebna za obezbeđenje kontinuiranog snabdevanja potrošača u vreme nepovoljnih meteoroloških uslova. Najveće podzemno skladište gasa u Rusiji, Severnostavropoljsko, takođe nastalo na iscrpljenom ležištu gasa, ima kapacitet 43 milijardi kubnih metara gasa, što bi moglo da zadovolji godišnje potrebe, na primer, Francuske ili Holandije.\nSrpski deo “Južnog toka” deo je duže i komplikovanije strateško energetske priče i duge istorije trgovine gasom u Evropi. Gas je iz SSSR počeo da stiže u Austriju još 1968, a prvi veliki pregovori Moskve sa zapadnoevropskim državama počeli su 1969. Te godine potpisani su ugovori s italijanskom naftno-gasnom kompanijom ENI (ital. “Ente Nazionale Idrocarburi”) i s nemačkim koncernom “Ruhrgas”.\nTRGOVINA U HLADNOM RATU: Godina 1970-ih trgovina gasom se reguliše ugovorom između EEZ-a i SSSR u kome se 1973. formira “Sojuzgaseksport”, koji 1991. ulazi u sastav koncerna “Gasprom”.\nGodine 1975. bio je zaključen trojni ugovor između SSSR, zapadnoevropskih država (Nemačka, Austrija, Francuska) i iranskog šaha Reze Pahlavija o izgradnji gasovoda IGAT-II (engl. “Iranian Gas Trunkline”), preko koga je gas iz iranskog polja “Kangan” preko Groznog do Užgoroda trebalo da 1980–1981. počne da se dostavlja na evropska tržišta. Projekat nije bio realizovan zbog radikalne smene vlasti u Iranu i islamske revolucije 1979. Videće se kako se i trideset godina kasnije teška partija energetskog šaha još uvek igra u tom regionu (videti antrfile “Nabucco”).\nGodina osamdesetih, zahvaljujući bogatim izvorištima gasa u Zapadnom Sibiru, SSSR je zamenio Iran. U 1980-im izvoz sovjetskog gasa u Zapadnu Evropu je znatno porastao, zbog naftne krize, rasta cene nafte, pretnji terorizma, opšte političke krize na Bliskom istoku.\nRaspad SEV-a (Istočnoevropski pakt) i SSSR 1990. stavio je na dnevni red problem tranzita zbog toga što je 80 odsto ruskog gasa ka Zapadnoj Evropi išlo preko Ukrajine. U Srbiju je taj gas dolazio iz Mađarske.\nGASNA VOJNA: Hronično neplaćanje, periodični gasni konflikti, “klirinška cena gasa”, nesankcionisano prisvajanje od strane Ukrajine sirovine koja ide za Zapadnu Evropu, pa i nešto što Rusi zovu “gasni rat s Ukrajinom” iz 2006, doprineli su da u Rusiji sazre ideja o neophodnosti izgradnje gasovoda koji bi zaobišli Ukrajinu. Rusko-ukrajinska gasna kriza u januaru 2006. dovela je do obustave snabdevanja gasom evropskih država, u Evropi je pobudila raspravu o korišćenju energije kao oružja, a u Moskvi ubrzala razradu strategije za diversifikaciju maršruta za transport ruskog gasa zaobilaženjem Ukrajine sa severa i juga. O toj ideji se počelo javno govoriti 2000. godine.\nPrvo je izgrađen 1,2 hiljade kilometara dug magistralni gasovoda “Severni tok” (Nord Stream) po dnu Baltičkog mora između mesta Viborg i Grajfsvald. U tom konzorcijumu zapaženo mesto je zauzeo bivši nemački kancelar Gerhard Šreder.\nKapacitet tog gasovoda je 55 milijardi kubnih metara gasa godišnje, koji uglavnom dolazi s polja Južno-Ruskoje i Štokmanovskoje. Gasovod je provučen kroz pomorsku ekonomsku zonu Finske, Švedske i Danske. Investitori – rusko-nemačko holandski: “Gasprom” (51 odsto), “Wintershall Holding” (BASF), “E. ON Ruhrgas” (15,5), “Gasunie i GDF Suez” (9). Izgradnji su se suprotstavljali švedski, finski i poljski ekolozi, a Estonci, Finci i Šveđani protestuju zbog uznemiravanja kostiju mornara potonulih između 1815. i 1941. Gradnja je išla dalje. Projekat je podržalo 26 banaka, među kojima su bile u Dojče banka i banka Sosijete ženeral…\nTakvi poslovi angažuju visoku tehnologiju: učestvovalo je mnogo projektantskih i izvođačkih firmi, među kojima je bio i “Rols-Rojs” koji je isporučio gasne turbine. Polurobotizovano polaganje cevi, podvodno zavarivanje, testiranje. Neke firme tvrde da je na tom poslu, uz svu podvodnu robotiku i sonarnu tehniku bilo angažovano tridesetak najboljih kesonskih radnika na svetu.\nJUŽNI KONZORCIJUM: Paralelno sa “Severnim tokom” Rusi su nastojali da sastave konzorcijum i za sličan projekat na jugu.\nNa kraju 2011. “Gasprom” je zaključio nekoliko važnih ugovora o “Južnom toku” kojima je uticao na sudbinu konkurentskog gasovoda “Nabucco”, koji su forsirali Amerikanci trljajući nos Evropljanima da će postati ruska energetska kolonija. U Državnoj naftnoj kompaniji Azerbejdžana ruski zakup gasa povećan je sa 1,5 na 3 milijarde kubnih metara u 2012, a od 2013. i preko tog broja. Drugo, Rusija i Turska su zaključile ugovor o dostavci dve milijarde kubnih metara ruskog gasa.\nUgovore o učešću u projektu potpisale su Bugarska, Srbija, Mađarska, Slovenija, Hrvatska, Austrija. U decembru 2011. vlada Bugarske je objavila da je gasovod objekat od nacionalnog značaja, što zapravo znači skraćenje administrativnih procedura.\nNa samom početku projekat je bio rusko-italijanski. ENI, koji s “Gaspromom” sarađuje 40 godina, delio je iskustvo u izgradnji gasovoda ka Turskoj. Posao je u delu zapadne štampe pripisivan specijalnim vezama Berluskonija i Putina, ali nedavno je u Moskvi boravio novi italijanski premijer, evro-tehnokrata Mario Monti, da udari pečat na “Južni tok”.\nKasnije se broj zainteresovanih proširio. U Sočiju je 16. septembra 2011. potpisana saglasnost o raspodeli akcija u projektu “South Stream Transport AG”: 50 odsto je dobio “Gasprom”, 20 odsto italijanski ENI i po 15 odsto nemačka grupa BASF (Wintershall Holding GmbH) i francuski EDF.\nPre toga zamenik direktora “Gasproma” Aleksandar Medvedev je saopštio da se početak gradnje gasovoda pomera s prvog kvartala 2013. na decembar 2012.\nGas će u “Južni tok” ulaziti iz jedinstvenog integrisanog sistema za transport gasa u Rusiji, a resursna baza je ruski gas iz Srednje Azije (gde ga dobija “Gasprom”) i Kazahstana (gde ga dobija ENI). Od transportne stanice “Beregovaja” (Krasnodarski kraj, Novorosijsk) gasovod ide po dnu Crnog mora do kompresorske stanice u bugarskom gradu Varni. Dužina podmorskog dela je oko 900 kilometara, dubina dva kilometra.\nKapacitet gasovoda “Južni tok” prvo je procenjivan na 30 milijardi kubnih metara godišnje, da bi na kraju kapacitet bio uvećan do 63 milijarde kubnih metara. Obim investicija potrebnih za izgradnju “Južnog toka” kolebao se između 8 i 24 milijarde evra.\nTEŠKI PREGOVORI: Kada je 2007. bila doneta odluka o izgradnji “Južnog toka”, zapretila je opasnost da se EU, koja podržava “Nabucco” kao svoj projekat, ne saglasi sa izgradnjom na svojoj teritoriji “Južnog toka”, mada je nekoliko zemalja ušlo u oba projekta.\nDogovori sa Srbijom, Bugarskom, Mađarskom i Grčkom potpisani su 2008, Slovenija se priključila 2009, Hrvatska i Austrija 2010.\nSvaka država je isticala svoje zahteve i pregovori su bili teški, a analitičari su govorili da se Gasprom ponaša monopolistički – Mađarska nije htela da “Gaspromu” da 51 odsto akcija u svom segmentu i tražila je pravo na skladištenje gasa, Bugarska nije htela da kupuje gas po tržišnim cenama, tvrdeći da bi to moglo dovesti do bankrotstva mnogih njenih preduzeća, s Grčkom su iznikli problemi povezani s ranijim narudžbinama, a Srbija se dogovorila o maršruti gasovoda s Bugarskom, a da nije znala šta o tome misle u “Gaspromu”. Otuda se u Srbiji najpre govorilo da će gasovod ući u Srbiju kod Niša, a kasnije se ispostavilo da ga projekat uvodi u Srbiju kod Zaječara. Gaso-dalekovod visokog pritiska ide do Paraćina i tek tu na kompresorskoj stanici njegov pritisak može da bude snižen radi ubacivanja u potrošačku mrežu u Srbiji.\nU decembru 2011. ukrajinski “Neftegas” je kritikovao Evropsku uniju zbog odsustva reakcije na izgradnju podzemnog skladišta gasa u Srbiju, koje je deo projekta “Južni tok” koji će ugroziti postojanje transportnog sistema gasa u Ukrajini i tvrdio je da će cena transporta koštati više nego tranzit kroz Ukrajinu.\nU januaru 2012. ministar energetike Ukrajine Jurij Bojko je izjavio da je EU izneverila Ukrajinu uz tvrdnju da evropska energetska zajednica ignoriše interese njegove zemlje koja se toj zajednici priključila. Sa sličnim izjavama istupio je i ukrajinski predsednik Janukovič, koga su zapadni mediji opisivali kao ruskog čoveka. Bivšu premijerku Juliju Timošenko, koja je bila favorit Evropljana, Ukrajinci su uhapsili zbog energetskih ugovora s Rusijom. Ako smo braća, kese nam nisu sestre. Na intervenciju Angele Merkel, Janukovič izjavljuje da će je osloboditi ako Nemačka “dođe” Ukrajini sedam milijardi evra, pošto je, po njemu, Timošenkova oštetila Ukrajinu za 14 milijardi.\nBilo je ideja da Evropljani rekonstruišu ukrajinski sistem za transport gasa. Iz Moskve su poručivali da bi se složili s tim, ali da traže garancije za to da neće biti prekida transporta.\nPo moskovskom viđenju, to “pri periodičnim smenama vlasti i unutrašnjih vektora” u Ukrajini može biti realizovano samo u slučaju da “Gasprom” dobije pravo na upravljanje ukrajinskim gasnim transportnim sistemom. Za Ukrajinu je međutim upravljanje gasno-transportnim sistemom ključno pitanje suvereniteta.\nKasnije je glavni čovek “Gasproma” Aleksej Miler, odgovarajući na pitanje o ulozi ukrajinskog sistema posle izgradnje “Južnog toka”, izjavio da ne isključuje da taj sistem prestane da postoji kao tehnički objekat, ali da to zavisi od ukrajinske strane. Neki analitičari kažu da je izgradnja “Južnog toka” za Rusiju takođe i argument za pregovore sa Ukrajinom o ceni gasa.\nTREĆI PAKET I TEN: Ozbiljan uticaj na tok pregovora o izgradnji “Južnog toka” predstavljalo je i stupanje na snagu Trećeg energetskog paketa EU 3. marta 2011. Tim dokumentom zabranjuje se da jedna ista kompanija bude istovremeno i dostavljač gasa i vlasnik transportnog sistema. To je postavilo “Gasprom” pred ozbiljan problem i rizik, da mu bude nacinalizovana infrastruktura u Evropi. Rusija zato nastoji da “Južni tok” dobije takozvani poseban status TEN, na osnovu koga EU može napraviti izuzetak za “Južni tok”, kao što ga pravi za “Severni”. U januaru i februaru 2012. o tome su vođeni pregovori. Rusi su u Briselu prezentirali performanse projekta “Južni tok”.\nU tom kontekstu može se reći da je Rusija žurila da u kratkom roku sklopi ugovore s evropskim partnerima, a pre svega da sklopi ugovor s Turskom preko čije pomorske privredne zone treba da prođu podvodne cevi.\nTurska je 28. decembra 2011. uklonila poslednju prepreku tom projektu. List “Vašington post” je o tom ugovoru javio kao o sporazumu bivših protivnika iz hladnog rata, a jedan arapski list naslovom da je “imperija izgubila ‘Nabucco’”. Posle sklapanja ugovora s Turskom Putin je 30. decembra 2011. poručio “Gaspromu” da ubrza početak realizacije projekta “Južni tok”. Tadašnji predsednik RF Dmitrij Medvedev naložio jeda se “Južni tok” gradi u varijanti maksimalnog kapaciteta od 63 milijarde kubnih metara godišnje. Orijentaciona cena “Južnog toka” je 15,5 milijardi evra, od čega 10 milijardi košta morski deo, a suvozemni 5,5 milijardi evra.\nBIRGERMAJSTER: Akcionari operatora “Južnog toka” izabrali su savet direktora kojim predsedava eks-birgermajster, gradonačelnik Slobodnog i hanzeatskog grada Hamburga i bivši nemački socijaldemokratski parlamentarac Hening Fošerau (rođen 1941. u Hamburgu), čiji je brat Egert član borda direktora grupe BASF. Naši bi rekli da Rusi imaju ozbiljne namere s “Južnim tokom”, čim su postavili Nemca za direktora. Pored njega u savet su ušli predsednik “Gasproma” Aleksej Miler, njegov zamenik Aleksandar Medvedev, direktor italijanskog koncerna Eni Paolo Skaroni, šef francuske kompanije EdF Anri Prolio, član saveta izvršnih direktora nemačkog BASF Harald Švager.\nTaj međunarodni megaprojekat je ne samo politički i ekonomski već i tehnički veoma složen – o čemu laicima možda govori podatak da je u njega potrebno zavariti 304.000 cevi. Međunarodni standardi za izgradnju takvih objekata zahtevaju precizne proračune tehničkih ekoloških i geoloških hazarda, zamora materijala, mehanike fluida, skeniranje morskog dna, peščanih talasa, dubinskih udolina, moguće erozije, vetra, talasa, ukrštanja s drugim podvodnim instalacijama, podvodnih struja, temperature, hemijskih komponenata u vodi i vazduhu, korozivnih procesa, zamora materijala, zemljotresne aktivnosti do 475 godina unazad. Kako smo videli na primeru “Severnog toka”, na takvim projektima ne samo da se ukrštaju veliki strateški interesi, već se u poslovima angažuju i za poslove bore najjači izvođači.\nProcenjuje se da će izgradnja dela “Južnog toka” kroz Srbiju koštati oko 1,9 milijardi evra. Predsednik Privredne komore Srbije Miloš Bugarin je u jednoj izjavi ovih dana najavio da će taj projekat uposliti domaću građevinsku operativu i industriju građevinskog materijala, angažovati značajan deo srpske privrede i povećati zaposlenost. U nekim izjavama se pominje oko 5000 radnih mesta. Pored angažovanja građevinske operative na tom projektu Srbija računa na prihode od tranzita gasa, a pominje se u perspektivi izgradnja električnih centrala na gas. Mreža gasovoda u Srbiji (videti mapu) pokazuje da je ovaj energent dostupniji u Vojvodini i u centralnom delu Republike, dok je u južnim delovima u povoju. Prethodnih godina se govorilo o planovima za izgradnju oko 2000 kilometara gasovodne mreže visokog, srednjeg i niskog pritiska, kako bi se stvorila infrastruktura i kako bi još veći broj naših građana imao mogućnost da koristi taj energent.\nNije poznato kakvu će ulogu u tom megaprojektu izboriti domaća operativa. Našim preduzećima ne bi trebalo da je nepoznata tehnologija izgradnje suvozemnih gasovoda koji se u Srbiji postepeno grade od 1951. godine, ali u proceni njihovih šansi da budu uključeni u taj megaprojekat treba imati u vidu da smo, generalno gledano, tehnološki izbačeni iz igre i da se malo šta preduzima da se u nju vratimo.\nProjekat Nabucco je radi diversifikovanja dostave gasa u Evropu planiran pre “Južnog toka” – pregovori su počeli još 2002. Tada je planirano da se gas u Evropu dovodi iz Iraka, Irana, Egipta, a i iz Rusije kroz Tursku. U 2004. projekat “Nabucco” je prvi put predstavljen radi rasterivanja evropskog straha zbog energetske zavisnosti od Rusije. Projekat je nazvan po Verdijevoj operi “Nabuko” to jest po vavilonskom caru Nabukodonosoru II.\nSaglasnost o izgradnji gasovoda dugog 3,3 hiljade kilometara su 25. juna 2007. potpisali ministri energetike Turske, Bugarske, Rumunije, Mađarske, Austrije i tadašnji evropski komesar za energetiku Andriso Pibalgs. Februara 2008. projektu “Nabucco” se priključila i Nemačka, već uveliko uključena u “Severni tok”. Zanimljivo je i da austrijski OMV učestvuje kako u projektu “Nabucco” tako i u projektu “Južni tok” – gde drži polovinu austrijskog dela akcija.\nAkcionari međunarodnog konzorcijuma “Nabucco Gas Pipeline International GmbH” sa učešćem od po 16,67 odsto postale su kompanije “OMV Gas GmbH” (Austrija), “MOL” (Mađarska), “Bulgargaz” (Bugarska), “S.N.T.G.N. Transgaz” (Rumunija), “BOTAŞ” (Turska), “RWE” (Nemačka). Tada se govorilo da sedmi akcionar može biti Egipat – potencijalni dostavljač gasa. Govorilo se da će u sastav ući i francuska kompanija “Gaz de France”, mada je Turska odbijala da primi u konzorcijum francusku kompaniju zbog toga što Pariz insistira da Turska prizna genocid nad Jermenima. Pominjana je i azerbejdžanska državna kompanija “SOCAR”.\nPozicija Islamske Republike Irana je radikalizovana i opcija s Iranom je praktično otpala.\nNakon što je konflikt oko iranskog atomskog programa 2006. uneo korekcije u projekat, kao dostavljači gasa su navođeni Turkmenistan (izvorište Dovletabad, Južni Jolotan-Osman), Uzbekistan i Azerbejdžan (Šah-Deniz) sa 8–10 milijardi kubnih metara, a takođe Irak isto toliko, pa eventualno i Egipat.\nTurkmenistan u principu može da se priključi gasovodu za Rusiju (“Prikaspijski”, preko Kazahstana) i za Evropu (“Nabucco” – preko Kaspijskog jezera kroz Azerbejdžan), ali s Azerbejdžanom Turkmenistan ima spor o pravnom statusu Kaspijskog jezera.\nEvropska komisija je 2011. odredila mandat za izgradnju Transkaspijskog gasovoda, na šta je oštro reagovalo rusko ministarstvo spoljnih poslova, čiji diplomata izjavljuje da je izgradnja gasovoda po dnu Kaspijskog mora “bez presedana”, pošto se region odlikuje povišenom seizmičkom aktivnošću\nAGRI U ARADU: Azerbejdžan je 15. septembra 2010. postigao dogovor s Gruzijom i Rumunijom o transportu gasa s azerbejdžanskih polja u Evropu preko Crnog mora. Formirana je kompanija AGRI (“Azerbaijan-Georgia-Rumania Interconnection”), u kojoj ravnopravno učestvuju azerbejdžanska, gruzijska i rumunska državna kompanija (“Rumgas”). Po preliminarnoj šemi projekta, oko osam milijardi kubnih metara gasa trebalo bi s kaspijskog izvorišta Šah-Deniz preko gasovoda Baku–Tbilisi da se prebaci na istočnu obalu Crnog mora, a odatle da se tankerima dostavlja u Rumuniju. U jesen 2010. bio je otvoren gasovod Arad–Segedin, koji je prikazivan kao deo projekta “Nabucco”, a kasnije kao mogući deo gasovoda AGRI, koji snižava atraktivnost gasovoda “Nabucco”.\nProblem je i to što je Šah-Deniz faktički već raspodeljen između Rusije, Turske, Gruzije i Irana, pri čemu svaka strana najavljuje nove narudžbine. To znači da bi gasa bilo dovoljno za Rumuniju, ali ne i za transport za Mađarsku i dalje.\nMada ruski zvaničnici ponavljaju kako “Južni tok” i “Nabucco” nisu konkurencija, ruska štampa tačnije odražava ruski odnos prema tom projektu kada “Nabucco” naziva “bumažnim gasoprovodom”, gasovodom na papiru zbog niza teškoća koje se javljaju u njegovoj realizaciji: oni koji imaju gas nisu radi da ga prodaju gasovodu koji još ne postoji, a investitori nisu spremni da daju novac za izgradnju dok ne vide jasan odgovor na pitanje da li će gasovod biti napunjen.


U Rusiji ove godine sprečeno 65 terorističkih napada\nU Rusiji su za godinu dana tokom antiterorističkih akcija sprečeni svi teroristički napadi, neutralisano je 23 terorista, među kojima i četiri šefa terorističkih grupa, uhapšeno 312 terorista i 821 saučesnik, saopštio je ruski Nacionalni antiteroristički komitet (NAK).\nU Moskvi je danas pod rukovodstvom predsedavajućeg NAK-a, direktora Federalne službe bezbednosti (FSB) Rusije Aleksandra Bortnjikova, održan zajednički sastanak NAK-a i Federalnog operativnog štaba (FOŠ), na kome su objavljeni rezultati rada u 2021. godini i određeni prioriteti za sledeću godinu.NAK je naveo da je Ruska savezna služba za nadzor u oblasti komunikacija, IT i medija („Roskomnadzor“) na internetu blokirala 6.500 i obrisala oko 50.000 materijala koji su imali teroristički sadržaj.U izveštaju je istaknuto da u Rusiju tokom ove godine nije dozvoljen ulazak više od 900 ljudi umešanih u terorističke akcije.Pored toga su i blokirani računi oko 3.000 ljudi koji se sumnjiče za terorizam i ekstremizam, na kojima je više od 1.360.000 dolara.Kategorija terorističkih zločina se ne odnosi samo na pripremu terorističkih napada, nego i na vrbovanje u terorističke organizacije, pozivanje na terorizam, uzimanje talaca i drugo.\nrusija, antiteroristička operacija, teroristi, fsb\nU Rusiji su ove godine osujećeni svi teroristički napadi, neutralisano je 23 terorista, među kojima i četiri šefa terorističkih grupa, uhapšeno 312 terorista i 821 saučesnik, saopštio je ruski Nacionalni antiteroristički komitet (NAK).\nU Moskvi je danas pod rukovodstvom predsedavajućeg NAK-a, direktora Federalne službe bezbednosti (FSB) Rusije Aleksandra Bortnjikova, održan zajednički sastanak NAK-a i Federalnog operativnog štaba (FOŠ), na kome su objavljeni rezultati rada u 2021. godini i određeni prioriteti za sledeću godinu.\n„Kao rezultat preventivnih mera, tokom ove godine su sprečeni svi teroristički napadi. U fazi pripreme je sprečeno 65 krivičnih dela sa obeležjima terorizma“, navodi se u izveštaju NAK-a.\nNAK je naveo da je Ruska savezna služba za nadzor u oblasti komunikacija, IT i medija („Roskomnadzor“) na internetu blokirala 6.500 i obrisala oko 50.000 materijala koji su imali teroristički sadržaj.\nU izveštaju je istaknuto da u Rusiju tokom ove godine nije dozvoljen ulazak više od 900 ljudi umešanih u terorističke akcije.\nPored toga su i blokirani računi oko 3.000 ljudi koji se sumnjiče za terorizam i ekstremizam, na kojima je više od 1.360.000 dolara.\nKategorija terorističkih zločina se ne odnosi samo na pripremu terorističkih napada, nego i na vrbovanje u terorističke organizacije, pozivanje na terorizam, uzimanje talaca i drugo.\n1 Novembar 2021, 08:19


BTC $36.395 -0,83%\nETH $2.381 -3,16%\nKripto berza iz SAD-a Coinbase je omogućila konvertovanje kriptovaluta na svojoj trgovinskoj platformi.\nCoinbase, berza i pružalac novčanika za kriptovalute iz San Franciska pokrenuo je svoju novu "Convert" uslugu, prema zvaničnom saopštenju od 17. decembra.\nNova funkcija će se navodno staviti na raspolaganje korisnicima u 34 različite zemlje, u kojima Coinbase nudi domaći pristup plaćanju. Prema berzi, Convert je "prirodni progres" u razvoju platforme.\nOd 10. decembra Coinbase je pokrenuo nove ponude u okviru promotivne kampanje "12 dana Coinbase-a" nazvanu po tradicionalnoj božićnoj pesmi. 14. decembra, berza je uvela povlačenja fiat valuta na platnoj usluzi PayPal. Usluga će biti dostupna korisnicima u SAD-u i postepeno će biti uvedena i u druge jurisdikcije.


Kome će pripasti Fabrika duhana Mostar: Biznismen iz Dubaija nije uplatio šest miliona KM - Top Portal\nNaslovnica Biznis Kome će pripasti Fabrika duhana Mostar: Biznismen iz Dubaija nije uplatio šest...\nKome će pripasti Fabrika duhana Mostar: Biznismen iz Dubaija nije uplatio šest miliona KM\nTrakavici u vezi s prodajom Fabrike duhana Mostar (FDM), jednog od četiri najstarija preduzeća u BiH i u kojem Federalna vlada raspolaže sa 67 posto državnog kapitala, nema kraja.\nNema kraja ni agoniji 130 radnika koji više od deceniju čekaju na rješenje svog statusa.\nOni su sve nade polagali upravo u prodaju kompleksa preduzeća, nekretnina koje se prostiru na površini od 19.903 kvadratna metra, a koja je prije više od mjesec održana putem javne licitacije u Opštinskom sudu Mostar.\nNo, zapravo svjedoče istom scenariju kao i 2019. godine, kada je, nakon tadašnje licitacije i odustajanja prvorangiranog i drugorangiranog ponuđača, plasirana priča da će nekretnine FDM-a, procijenjene na 21 milion KM, kupiti Mirsad Rahimić, mostarski preduzetnik s adresom u Švicarskoj, za 3,5 miliona KM.\nŠta je bio tada razlog odustajanja Rahimića, javnosti i radnicima nikada nije razjašnjeno, kao što ni sada nema informacija o tome zbog čega Ibrahim Jasim Abdulah Ibrahim Alhuvai iz Dubaija nije u datom roku uplatio šest miliona maraka, koliko je ponudio 22. marta.\nIako je Opštinskom sudu dostavio izvod iz registra u zadanom roku od tri dana, novac nije uplatio. U međuvremenu je, potvrđeno nam je iz advokatske kancelarije koja zastupa radnike, odustao drugorangirani ponuđač „Komochem“ d.o.o. iz Visokog, koji je ponudio 5,5 miliona maraka.\n– Sud je 27. aprila oglasio zaključak o prodaji nepokretnosti nekretnina FDM-a trećem ponuđaču „Mikra-Matić“ iz Širokog Brijega, koji je ponudio iznos od pet miliona i 10.000 KM, a koje treba uplatiti u roku od 30 dana – rečeno nam je iz Suda.\nŠta će radnici\nZanimljivo je da je Rahimić i ovaj put učestvovao u licitaciji, ali, kako nam je potvrđeno, i on je odustao, i to kao peti na rang-listi, s ponudom od 4,8 miliona KM.\nRadnici ovog davno propalog preduzeća su u procesu naplate zastupljeni sa 40 posto, a ostatak se najvećim dijelom odnosi na Poresku upravu FBiH.\nOd stečaja ni traga\nPodsjetimo, radnici su koncem oktobra 2013. godine, nakon sedam propalih poziva o prodaji 67 posto državnog kapitala, pokrenuli postupak prodaje pokretne i nepokretne imovine, kada su za mizernih 1,1 milion u ruke J.T.N. „Tabacco“ otišle sve mašine korištene u procesu proizvodnje!\nPrije tačno godinu Vlada FBiH je donijela odluku o pokretanju stečaja FDM-a, ali od tog postupka nema traga.\nPrethodni članakTamna strana onlajn kupovine: Naručila haljinu za 300 dolara, a evo šta je dobila (FOTO)\nNaredni članakEKSKURUZIJA NA JAHORINI PRETVRILA SE U NOĆNU MORU: 16 učenika završilo na infuziji


srijeda, 12 decembar 2018 17:32\nRambo Amadeus i mladi reporteri kampanje medijske pismenosti snimili pjesmu “Birajmo šta gledamo“\nUNICEF-ov ambasador dobre volje Antonije Pušić alias Rambo Amadeus, zajedno sa mladim reporterima ove kampanje, snimio je pjesmu i spot za kampanju medijske pismenosti „Birajmo šta gledamo“, koju uz podršku UNICEF-a sprovodi Agencija za elektronske medije Crne Gore, saopšteno je iz AEM.\nsrijeda, 12 decembar 2018 17:05\n"Prijem Crne Gore u NATO doprinosi ravnoteži i bezbjednosti regiona"\nRusija na različitim mjestima, i to ne samo na Balkanu, nego i u Evropi pokušava da pokaže slabost i nesposobnost, prije svega Evropske unije, kazao je bivši potpredsjednik za programe Njemačkog Maršalovog fonda Sjedinjenih Država, koji trenutno predvodi program "Buduća Evropa" u Institutu za društvene nauke u Beču Ivan Vejvoda. On je dodao da nedavni prijem Crne Gore u NATO doprinosi ravnoteži i bezbjednosti regiona.\nsrijeda, 12 decembar 2018 16:39\nPapa Franja otpustio je tri kardinala iz svog nezvaničnog kabineta, a dvojica od njih dovode se u vezu sa seksualnim zlostavljanjem, odnosno zataškavanjem skandala, navodi AP.\nsrijeda, 12 decembar 2018 16:24\nMarković: Stavovi advokata pali u vodu, odluka Ustavnog suda potvrđuje zakonitost rada Višeg i Apelacionog\nPremijer Duško Marković kazao je da današnja odluka Ustavnog suda u vezi sa Nebojšom Medojevićem i Milanom Kneževićem, potvrđuje zakonitost rada Višeg i Apelacionog suda.\nsrijeda, 12 decembar 2018 16:07\nNagrada "Oktoih" Gačeviću i Lekovićkoj\nDobitnici državne nagrade "Oktoih" za 2018. godinu su Senad Gačević, redovni profesor Muzičke akademije sa Cetinja, Univerzitet Crne Gore i profesorica razredne nastave u OŠ "Oktoih" Slavica Leković.\nsrijeda, 12 decembar 2018 15:50\nVIDEO - "Ili je Rus ili je lud": Decembarsko kupanje u Baru\nBrčkanje u moru u decembru rijetka je slika na barskoj rivi, ali i današnji kupač dokaz je da i dalje ima onih kojima zima ne smeta da bi se okupali u moru.\nsrijeda, 12 decembar 2018 15:31\nAkcija „Šetač II“: Pretresi u Podgorici, dvije osobe uhapšene, za jednom raspisana potjernica\nCrnogorska policija realizovala je višemjesečnu akciju „Šetač II“ koja je sprovođena u dužem vremenskom periodu u odnosu na više lica za koja se sumnja da su se bavila tzv. uličnom prodajom opojnih droga na području Crne Gore i krijumčarenjem droge prema zemljama regiona. Službenici policije danas su izvršili pretrese na dvije lokacije u Podgorici i tom prilikom uhapsili N.D. (60) iz Podgorice i V.D. (40) državljanina Republike Albanije sa boravkom u Podgorici, zbog postojanja osnovane sumnje da su počinili krivično djelo neovlašćena proizvodnja, držanje i stavljanje u promet opojnih droga, saopšteno iz Uprave policije.\nsrijeda, 12 decembar 2018 15:20\nPresječen lanac krijumčarenja ljudi, uhapšeni Rožajci: Iz Crne Gore u Srbiju planinskim stazama prevozili državljane Somalije\nSlužbenici policija, Odsjeka za suzbijanje trgovine ljudima, krijumčarenja i ilegalnih migracija su u sadejstvu sa službenicima Specijalnog policijskog odjeljenja, nakon sprovođenja višemjesečnih aktivnosti koje su trajale od jula ove godine do danas, realizovali međunarodnu akciju „Aurora“. Uhapšena su tri lica, dok se za dva lica intenzivno traga, zbog postojanja osnovane sumnje da su počinila krivično djelo stvaranje kriminalne organizacije i nedozvoljeni prelaz državne granice i krijumčarenje ljudi, saopšteno je iz Uprave policije.\nsrijeda, 12 decembar 2018 14:52\nPrava Crna Gora: Grubi falsifikat CEDEM-ovog istraživanja\nSvakom ko makar malo prati političku scenu i ko je, s tim u vezi, propratio prethodne predsjedničke i lokalne izbore, jasno je da je najnovije istraživanje CEDEM-a, makar u dijelu rejtinga Prave Crne Gore i njenog lidera, Marka Milačića, grubi falsifikat, ocjenjuju iz te partije.\nsrijeda, 12 decembar 2018 14:40\nIntenzivna i kvalitetna saradnja zdravstvenog sistema Crne Gore i Turske nastaviće se i u narednom periodu\nMinistar zdravlja Kenan Hrapović primio je danas u oproštajnu posjetu ambasadora Republike Turske u Crnoj Gori Nj.E.Serhata Galipa. Tokom susreta je iznijeto obostrano zadovoljstvo dosadašnjom saradnjom u oblasti zdravstva i najavljena mogućnost novih projekata.\nStrana 10 od 932\nOne nisu htjele da operišu NOS a izgradile su vrhunske karijere!\nAmerički novinar zamalo ostao bez glave\n"Da tamo ipak ostarimo zajedno..." Potresna čitulja Goce kojom se oprostila od Šabana\nURA: Hvala Katniću što je pozvao građane na protest u subotu


Press Online :: Politika :: "Slučaj Ćuruvija": SVEDOČI I FRENKI!\n18. 12. 2006. - Autor: E. P.\n"Slučaj Ćuruvija": SVEDOČI I FRENKI!\nU novoj istrazi o ubistvu Slavka Ćuruvije biće saslušani Franko Simatović, Jovica Stanišić, Dušan Mihajlović... U istrazi će biti saslušani i novinari koji su radili sa Ćuruvijom, ali i pisali o ubistvu\nFranko Simatović, bivši komandant "crvenih beretki", Jovica Stanišić, bivši šef Službe državne bezbednosti, i Dušan Mihajlović, bivši ministar policije, biće saslušani u okviru nove istrage o ubistvu Slavka Ćuruvije, vlasnika "Dnevnog telegrafa". Kako saznaje Press, specijalni tužilac za organizovani kriminal Slobodan Radovanović zatražio je da se u istrazi Ćuruvijinog ubistva sasluša više od sto ljudi, među kojima i skoro čitav bivši državni vrh.\nNa tom spisku se, osim Mirjane Marković, Radeta Markovića i Milana Radonjića, nalaze skoro svi bivši, pa i sadašnji funkcioneri MUP-a, kao i nekadašnji funkcioneri Državne bezbednosti. Tužilac je predložio i da se saslušaju bivši šef tajne policije Goran Petrović, koji je nedavno izneo tvrdnje da je Luka Pejović lično likvidirao Ćuruviju, kao i njegov saradnik Zoran Mijatović. Takođe, na razgovor će biti pozvan i bivši načelnik SPBOK-a Boro Banjac! Svi oni će, napominje izvor Pressa, biti saslušani u svojstvu svedoka.\n"Sklanjaj se, stižu čistači"\nJedan od agenata SDB-a koji je na dan ubistva pratio Slavka Ćuruviju u iskazu koji je dao 2001. godine rekao je da je neposredno pre ubistva "povučen sa zadatka" uz veoma zanimljivo obrazloženje:\n"Povukli su nas šefovi iz beogradske centrale. Neposredno pre ubistva, pozvali su nas i rekli: 'Sklanjajtee, stižu čistači'", rekao je agent čiji su inicijali S. J.\nNije poznato da je ovim tragom vođena bilo kakva istraga.\n- Biće saslušani kao svedoci svi oni koji bi mogli nešto da znaju i tužilac je istražnom sudiji prosledio konkretna pitanja na koja treba svedoci da odgovore. Za svakog od njih pojedinačno stoji u vezi sa čim treba da bude saslušan i koja pitanja mu treba postaviti. Neko će morati da odgovori na pitanja o vezama sa Mirjanom Marković, neko u vezi funkcionisanjem tajne policije pre Slavkovog ubistva, neko o istragama koje su vođene posle likvidacije. Sav prikupljeni materijal biće prosleđen specijalnom tužiocu, a on će odlučiti da li će i protiv koga pokrenuti istragu... - objašnjava sagovornik Pressa. On ističe da će na saslušanje biti pozvan i veliki broj novinara, onih koji su radili sa Slavkom Ćuruvijom, ali i onih koji su pisali o njegovoj likvidaciji.\n- Ako je neko objavljivao da se zna ko su Slavkove ubice ili je čak i označio nekog kao izvršioca ili nalogodavca, biće ispitan o tome - zaključuje sagovornik Pressa.\nPodsetimo, specijalni tužilac za borbu protiv organizovanog kriminala Slobodan Radovanović prosledio je pre desetak dana istražnom sudiji predlog za obavljanje istražnih radnji, čime je konačno, posle više od sedam godina, "slučaj Ćuruvija" pomeren sa mrtve tačke.


Centar za komunikaciju ''Bjanko''Motivacija - Centar za komunikaciju ''Bjanko''\n“Najveći uspeh nije da nikada ne padneš, nego da ustaneš posle svakog pada.”\nZaposleni koji osećaju da su vrednovani u organizaciji u kojoj rade su i motivisaniji, odgovorniji i produktivniji. Želite li da kreirate dinamičnije, lojalnije i energičnije radno okruženje? Da li zaposlenima nedostaju znanja kako da otkriju svoje jake motivacione, i uoče demotivacione faktore? Kako rukovodeći kadar da razume šta pokreće njihove radnike i kako od njih stvoriti produktivne zaposlene koji su zadovoljni svojim radnim mestom? Sve su to pitanja na koje postoji jednostavni odgovori i praktična rešenja.\nKako ostvariti motivišuću komunikaciju u timu\nAtmosfera u kojoj radimo i međuljudski odnosi su na samom vrhu faktora koji motivišu svakog zaposlenog da uloži svoj maksimum i da bude veran organizaciji u kojoj radi. Saznajate kako da kreirate okruženje puno međusobnog razumevanja i uvažavanja, kako da motivišete tim različitih pojedinaca da radi kao jedno i kako da doprinesete vedrini radnog duha vašeg tima, tako što ćete na pravi način motivisati svoje saradnike .\nŠta pokreće zaposlene i kako koristiti motivaciju zaposlenih za uspeh tima\nMotivacija je pokretačka snaga svakog procesa i treba je razumno rasporediti. Kako da razlikujete motivacione a kako demotivacione faktore i kako da shvatite šta pokreće svakog Vašeg saradnika. Ovaj seminar će Vam pružiti razumevanje širokog spektra motivišućih faktora i načine njihove primene.\nPrepoznati šta nas pokreće a šta nas zaustavlja i znati to iskoristiti u pravom momentu je veliko umeće. Kako da otkrijete koje su to sve stvari koje mogu pričiniti zadovoljstvo i kako da smo svakodnevno okruženi njima, kako prepoznati pokretače i naučiti načine njihovog pravovremenog korišćenja, je upravo ono što ovaj seminar pruža.


U Beogradu danas počinje seminar Parlamentarne skupštine NATO-a - Politički.rs\nU Beogradu danas počinje seminar Parlamentarne skupštine NATO-a\nSeminar Parlamentarne skupštine NATO-a, pod nazivom Evroatlantske integracije, partnerstvo za mir i dalji koraci u suočavanju sa preostalim izazovima na Zapadnom Balkanu, počinje danas u Beogradu.\nDomaćin 101. Rouz-Rot seminara Parlamentarne skupštine NATO-a je Narodna skupština Srbije.\nU fokusu trodnevnog seminara biće regionalna i bezbednosna pitanja, odnosno razmatranje saradnje Srbije sa EU i NATO i stabilnost u regionu Zapadnog Balkana, navodi srpski parlament.\nTeme će biti i upravljanje sektorom bezbednosti, dezinformacijama, lažnim vestima i društvenom kohezijom na Zapadnom Balkanu, uticaj pandemije korona virusa i klimatskih promena u regionu, kao i ekonomski, društveni i ekološki izazovi.\nSeminar će otvoriti šef Stalne delegacije Skupštine Srbije pri Parlamentarnoj skupštini NATO-a Dragan Šormaz, predsednik srpskog parlamenta Ivica Dačić i predsednica Vlade Ana Brnabić.\nNa uvodnoj sesiji će govoriti i ambasador Švajcarske u Srbiji i Crnoj Gori Urs Šmid (Schmid), dok će se video porukom obratiti predsednik Parlamentarne skupštine NATO-a Džerald Konoli (Gerald Connolly) i zamenik generalnog sekretara NATO-a Mirčea Džoana (Mircea Geoana).\nTagged: BEOGRAD, NATO, PARLAMENTARNA SKUPŠTINA, SRBIJA


Kreiranje javnih politika i proces pristupanja Evropskoj uniji\nProces pristupanja Evropskoj uniji nedvosmisleno utiče na javne politike u državama koje imaju status kandidata za članstvo u evropskom klubu. Kraj Hladnog rata i pad berlinskog zida, označili su početak novog perioda u razvoju Evropske unije. Od tog trenutka, proširenje, koje je do tada bilo sporadičan događaj, počinje da predstavlja važan i kontinuiran politički proces koji je u godinama koje slede doveo do udvostručenja broja članica EU.\nJedan od koncepata koji služi kao pomoćno sredstvo u objašnjavanju domaćih promena koje se tokom procesa pristupanja dešavaju u državama kandidatima, jeste koncept evropeizacije. Države kandidati i potencijalni kandidati nemaju mogućnost koju imaju države članice da utiču na formulisanje javnih politika, već se njihova uloga ispoljava kroz preuzimanje zajedničkih tekovina – acquis communautaire i njegovu primenu u nacionalnom zakonodavstvu.\nJavna politika nema jedinstvenu definiciju i pored velikog broja studija koje se bave ovom temom. Ona se odnosi na niz aktivnosti koje se sprovode u cilju rešavanja određenih društvenih problema. Sve politike imaju za cilj rešavanje nekog javnog problema koji je prethodno definisan. Zato one predstavljaju odgovor političko – administrativnog sistema na društvenu realnost za koju se smatra da je treba promeniti. Uzmimo sledeće primere – porast stope nezaposlenosti i materijalne nesigurnosti nezaposlenih, mogu naterati državu da revidira svoja davanja za nezaposlene ili da preduzme mere koje bi revitalizovale tržište rada.\nU kreiranju javnih politika učestvuju dve grupe aktera: formalni i neformalni. Formalni akteri učestvuju u kreiranju javne politike tako što im Ustav ili zakoni daju ovlašćenja da to čine. Institucije zakonodavne, izvršne i sudske vlasti su pravi predstavnici ove grupe. Neformalni akteri su oni koji učestvuju u procesu kreiranja politike bez formalnih ovlašćenja. Interesne grupe i mediji predstavnici su neformalnih aktera. Kompleksnost problema koji su predmet rešavanja zahteva učešće i posebnih interesnih grupa u vidu istraživačkih organizacija – tzv. think tanks koje koriste svoje stručne i analitičke kapacitete kako bi davale savete zakonodavcu o tome kako da neka politika bude bolja i efikasnija.\nPomenimo samo neke od instrumenata javnih politika koji se mogu koristiti pojedinačno ili u kombinaciji: zakoni i propisi; ekonomski instrumenti, uključujući i tržišne instrumente, poreze, takse. Uredba je jedna od najvažnijih instrumenata koji koriste vlade. Ona se može definisati kao vladine intervencije kroz niz pravila kojima se reguliše dozvoljena i nedozvoljena aktivnost za pojedince, firme ili vladina ministarstva i agencije, zajedno sa pratećim sankcijama i nagradama.\nImajući u vidu da se EU ističe kao tvorac mnogih javnih politika, ne bi trebalo da bude iznenađenje interesovanje za evropske javne politike. Kada su osnivači Evropskih zajednica planirali kako će izgledati institucionalni okvir buduće organizacije, ključni princip kojim su se rukovodili bilo je da se pomoću budućih institucija napravi ravnoteža između različitih interesa, interesa država i interesa nadnacionalne organizacije. To je kasnije rezultiralo prilično složenom institucionalnom mašinerijom. Među formalnim akterima javnih politika pomenućemo Komisiju, Savet ministara (Savet), Evropski parlament (Parlament), Evropski savet, Sud pravde evropskih zajednica, Ekonomski i socijalni komitet, Komitet regiona, Revizorski sud, Evropsku centralnu banku i države članice.\nSa druge strane, neformalne aktere čine mnogobrojne interesne grupe, izvršne agencije i javno mnjenje. Broj interesnih grupa varira između 3.500 i 4.000. Kada se uzme u obzir broj interesnih grupa, zaključuje se da je on u porastu tokom proteklih decenija.\nModeli kreiranja javnih politika EU\nKreiranje javnih politika dosta je složen proces. Pored nadnacionalnih i međuvladinih institucija, u kreiranju učestvuju i države članice, interesne grupe i evropske agencije (u slučaju kreiranja monetarne politike učestvuje i Evropska centralna banka). Ovaj proces dodatno čini složenim isprepletenost evropskog, nacionalnog i subnacionalnog nivoa odlučivanja. Neki modeli kreiranja politika u EU daju veću ulogu nadnacionalnim institucijama, dok postoje i drugi modeli koji omogućavaju državama članicama kontrolu nad procesom kreiranja politika. Modeli kreiranja razlikuju se po nekoliko parametara:\nkakva je uloga Komisije (ekskluzivno pravo na inicijativu ili ne);\nkolika je uloga Parlamenta (da li je potrebna saglasnost ili ne);\nkoja vrsta odlučivanja se primenjuje u Savetu (jednoglasnost ili odlučivanje kvalifikovanom većinom).\nEU u oblasti kreiranja javnih politika predstavlja izrazito fragmentiran sistem, u kome se modeli razlikuju ne samo između stubova, već i unutar komunitarnog stuba. Akteri (članice, evropske institucije, interesne grupe) igraju različite uloge. Realnost je da se javne politike EU kreiraju na nivou ispod Saveta ili Komisije. Obim posla i tehnokratska priroda zakona znači da su zaposleni u Komisiji i Savetu odgovorni za veći deo procesa kreiranja.\nUgovor iz Lisabona razlikuje dva modela kreiranja politika: redovni zakonodavni postupak i poseban zakonodavni postupak. Redovni zakonodavni postupak odgovara prethodnom komunitarnom modelu kreiranja politike EU. Ovaj model predstavlja odraz ideje o ravnoteži moći među ključnim formalnim akterima – Komisija, Savet i Parlament. Njihove uloge su strogo predviđene Ugovorom o funkcionisanju EU i mogu se svesti na sledeće: Komisija ima ekskluzivno pravo inicijative (osim u slučaju pravosudne i policijske saradnje u krivičnim stvarima gde se kao inicijator može pojaviti najmanje ¼ država članica), ona u svakom momentu može da povuče ili promeni predlog; Parlament mora da se složi sa predlogom, a može i da usvaja izmene; Savet takođe mora da se složi i može da usvaja amandmane. Bez Komisije ne bi bilo predloga, bez Saveta i Parlamenta ne bi bilo propisa.\nRedovan zakonodavni postupak se koristi za većinu javnih politika u EU. Međutim, i dalje postoji niz oblasti u kojima se ne primenjuju. U tim oblastima, ne postoji jedinstveni alternativni postupak. Ove modele kreiranja javnih politika Lisabonski ugovor zove jednim imenom – posebni zakonodavni postupci. Ove procedure se razlikuju od redovnog postupka, jer odstupaju u jednom ili više aspekata od ravnoteže između tri institucije. Posebni modeli dodeljuju manju ulogu Parlamentu, dok se u Savetu koriste drugi načini odlučivanja. Na primer, sporazume između EU i trećih zemalja usvaja Savet kvalifikovanom većinom, uz saglasnost Parlamenta. Većina posebnih zakonodavnih procedura kombinuje savetodavnu ulogu Parlamenta sa jednoglasnošću u Savetu. To je slučaj sa porodičnim pravom, socijalnim osiguranjem i indirektnim porezima.\nOtvoreni metod koordinacije (OMK) je relativno novi model u kreiranju politika EU. Uveden je u martu 2000. godine, kao deo Lisabonske strategije koji treba da dovede do koordinacije socijalno – ekonomskih politika. Otvoreni metod koordinacije je mehanizam koji ima za cilj približavanje politika država članica kroz proces postavljanja merila (benchmarking) i politike učenja. Treba naglasiti da i Komisija igra ulogu u ovom modelu jer nadgleda performanse država članica i sastavlja izveštaje koji se razmatraju u Savetu. OMK se može primeniti u sledećim oblastima: zapošljavanje, socijalna zaštita, obrazovanje i trening, socijalna inkluzija. Krajnji ishod ovog modela je neobavezujući. Države članice same odlučuju da li će ispuniti postavljene ciljeve, ne postoje kazne za one države članice koje to ne rade.\nEvropeizacija – teorijski pristup\nEvropeizacija je široko prihvaćen koncept u okviru društvenih nauka. Evropeizacija nije jednostavno sinonim za evropske integracije ili konvergenciju politika, premda sa njima ima dosta dodirnih tačaka. Evropeizacija je proces strukturne promene koji različito utiče na aktere, institucije, ideje i interese. U najširem smislu, evropeizacija se može poistoveti sa pojmom Evropa, dok se u užem, može protumačiti kao odgovor na politike Evropske unije.\nEvropeizacija ima dominantan uticaj na oblikovanje javnih politika u državama članicama. Međutim, taj uticaj nije jednoobrazan niti u svim politikama, niti u svim državama. Države članice izgubile su veliki deo prostora za nezavisnu akciju u nekim oblastima, kao što su monetarna ili trgovinska politika. U drugim oblastima, imaju više uticaja na kreiranje: zdravstvo ili politika zapošljavanja. Između ova dva ekstrema nalazi se većina evropskih javnih politika.\nNapori da se šire evropske vrednosti, norme i pravila, interno ili eksterno, nailaze na heterogenost i različitost. Evropske ideje suočavaju se ponekad sa političkim osporavanjima budući da nisu uvek u skladu sa domaćim strukturama svojih primalaca. Evropeizacija nije dovela do nestanka nacionalnih institucionalnih i kulturnih razlika. Istorijski, socijalni i kulturni faktori mogu značajno ublažiti pomenuto širenje.\nNajpreciznija definicija evropeizacije je ona koju je izneo Klaudio Radaeli: „evropeizacija se sastoji od procesa: a) stvaranja, b) difuzije i c) institucionalizacije formalnih i neformalnih pravila, procedura, paradigmi, stilova, zajedničkih verovanja i normi koje su prvi put definisane i konsolidovane u procesu kreiranja evropskih politika, a zatim ugrađene u logiku domaćeg (nacionalnog i subnacionalnog) diskursa, identiteta, političkih struktura i javnih politika.“\nOvako definisanu evropeizaciju treba razlikovati od sličnih koncepata sa kojima se ona često meša. Evropeizacija nije konvergencija. Konvergencija može biti posledica evropeizacije. Evropeizacija može da proizvede razilaženja. Evropeizacija ohrabruje promenu nacionalnih politika, ali neće se sve države odlučiti za iste vrste promena. Evropeizacija se ne poklapa nužno sa harmonizacijom.\nU osnovi, postoje dve vrste mehanizama: vertikalna i horizontalna evropeizacija. Vertikalni mehanizmi jasno razlikuju nivo EU (gde politika nastaje) i domaći nivo, gde politika treba da se metaboliše. Nasuprot tome, horizontalni mehanizmi posmatraju evropeizaciju kao proces gde nema pritiska usklađivanja sa modelima politike EU. Umesto toga, horizontalni mehanizmi uključuju različite oblike prilagođavanja Evropi, na osnovu tržišta ili obrazaca socijalizacije. Tačnije, vertikalni mehanizmi su zasnovani na adaptivnom pritisku dok horizontalni mehanizmi uključuju regulatorno takmičenje.\nUloga evropskih modela i vertikalne evropeizacije zasniva se na tome da u nekim oblastima države članice treba da usklade domaće aranžmane sa evropskim modelom. U ovim slučajevima EU pozitivno propisuje usvajanje modela, pa se zato može koristiti termin „pozitivne integracije“ kojim se ovaj mehanizam razlikuje od slučajeva „negativne integracije“ u kojem EU ukida nacionalne barijere u nastanku evropskih tržišta bez propisivanja modela. Kada postoje evropski modeli, države članice su pod adaptivnim pritiskom.\nPolitike negativne integracije kreiraju integrisana tržišta uklanjanjem barijera za trgovinu, investicije i slobodan promet ljudi. One ne kažu kako tržištem treba upravljati u smislu institucionalnih modela, ali naglašavaju ulogu uzajamnog priznavanja jednom uklonjenih prepreka. Ključni mehanizam negativne integracije je regulatorno takmičenje. Postoje najmanje tri okvirna mehanizma horizontalne evropeizacije. U nekim slučajevima, kao što je železnička politika, EU koristi minimalističke direktive ili neobavezujuće propise. Po svojoj prirodi, ovi instrumenti ne stvaraju nikakav pritisak u smislu adaptacije ili regulatornog takmičenja. Ipak, oni mogu pripremiti teren za velike promene politike.\nEvropeizacija javnih politika u državama članicama\nBorzel i Bulmer tvrde da je evropeizacija dvosmerni proces u kome države članice „aplouduju“ (upload) svoje sklonosti ka Briselu putem složenih pregovora, a potom ih „daunloduju“ (download). Evropeizacija javnih politika može imati različite oblike i može uticati na sve elemente javne politike, kao što su akteri, resursi i instrumenti. Osim toga, evropeizacija može da utiče i na stil politike, čineći ga manje ili više konfliktnim, korporativnim ili pluralističkim ili manje ili više regulativnim.\nŠto je niži nivo kompatibilnosti između evropskih i domaćih procesa, politika i institucija, to je veći adaptivni pritisak. Razlikujemo dve vrste neslaganja (misfit) kojima evropeizacija vrši pritisak na države članice. Prvo, evropske politike mogu dovesti do neslaganja politike između evropskih pravila i propisa i domaće politike. Evropska politika može da ospori ciljeve nacionalne politike, regulatorne standarde, instrumente ili tehnike koje se koriste. Pošto neslaganje politika stvara adaptivne troškove na domaćem nivou, države članice nastoje da „aplouduju“ svoju politiku na evropski nivo kako bi smanjile troškove. Drugi tip neslaganja i adaptivnog pritiska je institucionalno neslaganje. Evropeizacija može izazvati institucionalno neslaganje, osporavajući domaća pravila i procedure. Institucionalno neslaganje je manje direktno nego neslaganje politike. Iako može dovesti do velikog adaptivnog pritiska, njegovi efekti su dugoročni i postepeni.\nPostoje dva uslova za domaće promene kao odgovor na evropeizaciju. Prvo, evropeizacija mora da bude neugodna jer mora postojati neki stepen neslaganja ili nesaglasnosti između procesa na evropskom nivou, politike i institucija, i procesa, politika i institucija na domaćem nivou. Stepen slaganja ili neslaganja dovodi do adaptivnog pritiska, što predstavlja neophodan, ali ne i dovoljan uslov za domaće promene. Drugi uslov je da različiti faktori, bilo da su to akteri, ili institucije, odgovaraju na adaptivni pritisak pa tako dolazi do promene.\nEvropeizacija je dvosmerni proces. Ona podrazumeva bottom-up i top-down dimenziju. Prva naglašava evoluciju evropskih institucija kroz set normi, pravila i prakse, dok se druga odnosi na uticaj institucija na političke strukture i procese u državama članicama. Istraživači evropeizacije uglavnom su se bavili bottom-up dimenzijom, istražujući dinamiku i potencijalne ishode procesa izgradnje evropskih institucija. Ona se fokusira na načine na koje vlade država članica oblikuju ishode evropskih politika i prilagođavaju se njima. Nacionalni rukovodioci nastoje da umanje troškove koje primena evropskih normi i pravila može nametnuti biračima. Zbog toga, oni imaju opšti podsticaj da postave svoje domaće politike na evropski nivo. Što je veće slaganje između evropskih i domaćih politika, manji su troškovi implementacije na nacionalnom nivou.\nUsklađivanje je osnovni mehanizam EU. To je nesumnjivo važan mehanizam koji EU koristi da obezbedi nacionalnu promenu i verovatnu konvergenciju. Pošto se direktivama navode ciljevi koje treba ostvariti, ali ne i sredstva, usklađivanje direktno utiče na sadržaj politike. Empirijska povezanost evropeizacije i konvergencije nije sasvim jasna. U stvari, postojeća literatura ukazuje da nema automatske veze između njih. Može postojati konvergencija bez evropeizacije. Ali može takođe biti evropeizacija bez konvergencije. To se može desiti kada nacionalne politike postanu sličnije jedne drugima zbog drugih faktora (npr. kulturne ili ekonomske globalizacije u opštijem smislu, ili bilateralnih efekata učenja).\nEfekti evropeizacije u pogledu dubine promena do kojih ona dovodi, kreću se u rasponu od inercije, preko apsorpcije, do transformacije. Inercija predstavlja situaciju nedostatka promene. Ova situacija se može jednostavno desiti kada zemlja smatra da se politička arhitektura EU, izbori, modeli ili politike, suviše razlikuju od domaće prakse. Inercija može imati oblike kašnjenja u transpoziciji direktiva, implementaciji i transformaciji. Apsorpcija ukazuje na promenu u smislu adaptacije. Ona predstavlja usvajanje evropskih zahteva bez stvarne izmene domaćih struktura i promene u logici političkog ponašanja. Transformacija, pak, ukazuje na fundamentalne promene nacionalnih praksi. Evropeizacija može dovesti do smanjivanja sopstvenih pozitivnih efekata. Ovo je veoma paradoksalno, jer podrazumeva da nacionalna politika postaje manje evropska nego što je bila.\nEvropeizacija javnih politika u procesu pristupanja\nNove države članice kao i države kandidati su preuzimaoci prava, politika i prakse EU, odnosno, imali su ograničene mogućnostima za „aploudovanje politika“. Nakon dobijanja punopravnog članstva, ovaj obrazac je promenjen, budući da su nove države stekle mogućnost da učestvuju i u kreiranju javnih politika.\nKljučne razlike u odnosu na prethodne runde proširenja su: duži vremenski period postepenog približavanja i adaptacije, koji je trajao oko 15 godina; mnogo veći naglasak na usvajanju i potpunoj implementaciji zakonodavstva pre pristupanja nego što je bio slučaj 80-tih, kada su se Grčka, Portugalija i Španija pridružile; pažnja je posvećena domaćim institucionalnim kapacitetima za implementaciju; široko su definisani uslovi za članstvo u vidu kriterijuma iz Kopenhagena; stvaranje mašinerije za praćenje i procenu napretka kandidata na njihovom putu ka ispunjavanju kriterijuma za pristupanje; i oslanjanje na uslovljavanje. Diskusije o evropeizaciji „istočnog stila“ imaju tendenciju da se naglase hijerarhijski nametnuti aspekti domaće adaptacije, potpomognuti uslovljavanjem.\nSpisku navedenih razlika dodaćemo i slabost institucija u post-socijalističkim državama – posebno onim koje su tek nastale nakon pada socijalizma i postojanje institucionalnih i političkih praznina, tako da evropeizacija podrazumeva ne toliko adaptaciju, koliko stvaranje novih aktera, institucija i politika. Vladine administrativne institucije i posebno, institucije na centralnom nivou vlasti, bile su najviše pogođene evropeizacijom. Asimetrija moći u toku pregovora o pristupanju između EU i postojećih članova, i kandidata, ne mora nužno da znači da evropeizacija sledi odozgo nadole logiku.\nKoncept evropeizacije može se koristiti za ispitivanje efekata koje EU ima na javne politike u zemljama kandidatima. To nas dovodi do različitih mehanizama evropeizacije javnih politika u državama CIE, onih koji su slični mehanizmima u EU-15 i oni koji su karakteristični za proces pristupanja. Stepen evropeizacije javnih politika govori nam o relativnoj efikasnosti uslovljavanja EU u toj oblasti, tako da evropeizacija može da se koristi kao analitički okvir za tumačenje uticaja uslovljavanja na promene domaće politike. Studije o evropeizaciji država CIE zasnivaju se na komparativnoj analizi politike i proučavanju „različitih uticaja evropskih integracija na domaće aranžmane i strukture“. Mehanizmi evropeizacije bave se „hard transferom“, odnosno kako se prenose evropska pravila, procedure i paradigme politike u CIE. Međutim, značaj „soft transfera“ – transfera stilova, načina, zajedničkih verovanja i normi je sve očigledniji.\nHeder Grabe koristi šest koncepata kako bi razjasnila proces evropeizacije u državama CIE. Ovi koncepti su izvučeni iz nekoliko različitih teorijskih oblasti: uporedna politika (transfer politika), evropske integracije (institucionalna kompatibilnost), međunarodni odnosi (politika paradigme) i organizaciono ponašanje (institucionalni izomorfizam).\nTransfer politika jedan je od glavnih mehanizama evropeizacije. Agenda za transfer politike odvija se pod kapom Pretpristupne strategije – otuda prvenstveno bavljenje „hard“ transferom. Analiza transfera politike bavi se time šta se prenosi, koji se mehanizmi koriste, i kakvi su rezultati. Motivacija za transfer politike bila je relativno jasna: transfer politike se vrši pre svega zbog privlačnosti članstva u EU.\nProces pristupanja EU stvara dve vrste transfera politike: „hard“ transfer programa, i „soft“ transfer ideja, koncepata i stavova. U slučaju istočnih kandidata, EU je nametnula dodatne političke i ekonomske uslove koji su zahtevali da učine više od pukog usvajanja postojećih pravila EU. Kao rezultat, uticaj EU je dosegao u skoro svaki deo javnih politika u državama kandidatima. Ekonomska pomoć, strateški dokumenti, pravni sporazumi, i institucionalni kontakti, aktivno su doprinosili transferu politike. Dnevni red za „hard“ transfer je bio prilično nepromenljiv. Ukoliko se analizira kategorija „soft“ transfera, nije bilo precizno navedeno šta treba usvojiti.\nU slučajevima izvlačenja lekcija, vlade pozajmljuju politike, institucije, uz očekivanje da će taj transfer dovesti do politike uspeha umesto politike neuspeha. Naravno, osnovna pretpostavka je da će politike koje su bile uspešne u jednoj zemlji biti uspešne i u drugoj. Međutim, to očito nije uvek slučaj. Najmanje tri faktora imaju uticaj na politiku neuspeha. Prvo, zemlja koja pozajmljuje može imati nedovoljno informacija o tome kako politika odnosno institucije funkcionišu u zemlji iz koje se prenosi: ovaj proces se zove neinformisani transfer. Drugo, iako je došlo do prenosa, ključni elementi kao što je politika ili institucionalna struktura nisu preneti, što je dovelo do neuspeha: nepotpuni transfer. Treće, nedovoljno pažnje može biti posvećeno razlikama između ekonomskog, socijalnog, političkog i ideološkog konteksta između zemlje koja pozajmljuje i zemlje u koju se pozajmljuje: neprikladan transfer.\nEU je imala indirektni uticaj na neke politike, na primer u ekonomskim reformama u Mađarskoj 80-tih godina. Osim toga, EU je kroz projekte „bratimljenja“ (twinning) koji su počeli 1999. godine u velikoj meri uticala na državne uprave u Centralnoj i Istočnoj Evropi. Državni zvaničnici koji rade u ministarstvima kroz programe „bratimljenja“, mogli su da donesu evropsku praksu i norme direktno u proces kreiranja politike. Postoji nekoliko problema u pokušajima da se izmeri dubina evropeizacije: delovi ministarstva koji su u kontaktu sa EU mogu govoriti jezikom Brisela, ali to ne mora nužno da znači da njihove kolege u drugim delovima ministarstva obraćaju mnogo pažnje na EU zahteve u formulisanju politike. Transfer politike iz EU u države CIE, prisilan je jer „jedna vlada ili nadnacionalna institucija gura, ili čak prisiljava drugu vladu da usvoji određeni program“. Međutim, ovaj proces nije bio u potpunosti prinudan, jer je bila velika potražnja za učenjem kod kandidata. To podrazumeva kombinaciju dobrovoljnih i prinudnih uslova transfera. Osim toga, ono što je prinudno za jednu zemlju, može biti dobrovoljno usvojeno u drugoj; na primer, češka pravila državne pomoći usvojena su sasvim dobrovoljno, a Poljska je nerado to učinila i oklevala kasnije sa implementacijom u ovoj oblasti.\nAkteri EU (posebno Komisija) insistiraju na efikasnom sprovođenju pravila EU, a ne samo na bukvalnom prepisivanju pravila. Faza implementacije je od ključne važnosti za razumevanje kako EU utiče na javne politike u Centralnoj i Istočnoj Evropi. Uticaj EU na kreiranje politike i implementaciju, posredovan je pomoću domaćih aktera. Članice EU često koriste delimičnu implementaciju kako bi ublažile uticaj evropske politike na domaće politike. Do velikog transfera evropskih pravila i politika u nacionalno zakonodavstvo nesumnjivo je došlo, ali šta se dešavalo nakon implementacije, ostaje pitanje koje koncept transfera politike ne objašnjava.\nKoncept institucionalne kompatibilnosti korišćen je u nekoliko studija o domaćem uticaju evropeizacije. Da bi se sistematski istražio uticaj politike EU u državama CIE, treba napraviti razliku između različitih vrsta politike koje Unija kreira. Tip javne politike utiče na to kakav uticaj ona ima na domaćem nivou. Ove vrste politika mogu se grupisati u tri slična tipa:\nTamo gde je politika preskriptivna, domaći uticaj će biti manje primetan. Tamo gde je prohibitivna politika, promene u zakonodavstvu, trebalo bi da budu očigledne. Kada se okvirne politike koriste, biće promena u diskursu kreatora politike, dok će efekti na zakonodavstvo i institucije biti indirektni.\nInstitucionalni izomorfizam je koncept koji znači da političke institucije postaju sličnije jedne drugoj. Radaeli argumentuje da institucionalni izomorfizam ima značajan potencijal za analizu politike difuzije. Radaeli tvrdi da evropske institucije stimulišu transfer politike u postojećim državama članicama katalizirajući izomorfne procese kao što su prinuda, mimetizam i normativni pritisci. Podsticanje izomorfizma je važan mehanizam kojim se politike i institucije mogu preneti u države kandidate zbog želja kreatora politike da steknu politički legitimitet za institucionalne i političke promene tokom post-socijalističke tranzicije. Kreatori politike mogu da tvrde da kopiraju institucije EU kako bi stekli legitimitet za svoje aktivnosti. Neizvesnost oko standarda može da bude podsticaj za institucionalni izomorfizam. U odsustvu objektivnih standarda za različite oblasti politike, bilo je važno za CIE da izgledaju kao države članice. Ova potreba da se „izgleda slično“ je posebno važna za politike jedinstvenog tržišta, zbog želje Komisije da osigura da proširenje ne ometa funkcionisanje unutrašnjeg tržišta. Međutim, može postojati previše troškova, gde dolazi do „funkcionalnog dualizma“, pri čemu njihove institucije imaju formalne karakteristike onih u EU, ali ne funkcionišu dobro.\nObim potencijalne evropeizacije kroz politiku pristupanja je veoma širok, zahvaljujući širini uslova za pristupanje. Evropeizacija je u stanju da duboko prodre u javne politike upravo zbog osnovnih transformacija koje se odvijaju u post-socijalističkim političkim zajednicama.\nUlazak u EU podrazumeva veliki broj različitih procesa koji imaju potencijal da utiču na određeni stepen institucionalne i političke transformacije u Centralnoj i Istočnoj Evropi. Mehanizmi koje EU koristi kako bi uticala na promenu kroz uslovljavanje, mogu da se grupišu u pet kategorija:\nmodeli: pružanje zakonskih i institucionalnih šablona;\nnovac: pomoć i tehnička pomoć;\npostavljanje merila i praćenje rezultata;\nsaveti i twinning;\nkontrolisanje: pristup pregovorima i daljim fazama u procesu pristupanja.\nPrva dva mehanizma proizvode efekte evropeizacije i u EU-15: EU proizvodi zakonodavstvo za implementaciju u državama članicama, zajedno sa novcem iz budžeta Zajednice koji utiče na mnoge politike. I treći mehanizam se koristi u EU-15, ali postaje važan mehanizam kroz Lisabonski proces koji je uveden 2000. godine. Poslednja dva mehanizma su prvenstveno rezervisana za kandidate, i imaju posebno jake efekte evropeizacije.\nDržave kandidati CIE morale su da preuzmu sve postojeće zakone i norme, tako da su bile izložene istim pritiscima evropeizacije kao članice u javnim politikama i institucionalnim šablonima koji moraju preuzeti sa EU nivoa. Pravna transpozicija i usklađivanje sa zakonima EU od velike je važnosti. Pored nametanja svojih vlastitih normi, EU ojačava i druge međunarodne pravne norme, tako što i one postaju deo uslovljavanja. Da bi se pridružile EU, države moraju da ratifikuju razne međunarodne konvencije. EU promoviše, kako jačanje postojećih institucija (kao što su ministarstva), tako i uspostavljanje novih (kao što su agencije i regionalne administrativne jedinice). Kao i kod starih članica, prenos zakonodavnih i institucionalnih modela uključuje vertikalnu i horizontalnu harmonizaciju u zavisnosti od toga da li je oblast uključena pozitivnom ili negativnom integracijom. Ključna razlika je da kandidati nisu mogli da „aplouduju“ svoje preferencije u javne politike na evropskom nivou. Oni su samo potrošači, a ne proizvođači politika. To je značilo da oni nisu mogli da prigovore ako se politika EU loše uklapa sa domaćim strukturama ili politikama. Štaviše, kandidati su imali manje prostora za manevrisanje u sprovođenju modela EU jer su morali da dokažu da su u stanju da adekvatno sprovode pravo EU.\nKandidati su u velikoj meri pogođeni delovanju okvirnih mehanizama evropeizacije. To se dešava kroz tri mekana mehanizma evropeizacije koje je identifikovao Radaeli. Kandidati su ohrabreni da se usklade sa minimalističkim direktivama i neobavezujućim direktivama, kako bi se ubedile države članice da će biti dobri partneri u osetljivom području politike. Na primer, oni su pozvani da prate Lisabonski proces ekonomskih reformi, iako to nije bio zvanično deo acquis-a.\nNapredak ka pristupanju EU je centralno pitanje političke debate u CIE tako da je EU bila u stanju da utiče na politiku i institucionalni razvoj kroz rangiranje kandidata, posebno, postavljanjem merila, i pružanjem primera najbolje prakse. Praćenje je bio ključni mehanizam u uslovljavanju za članstvo, kroz ciklus Pristupnog partnerstva i redovne Godišnje izveštaje koje objavljuje Komisija. Ovaj proces obezbeđuje EU suptilnim i veoma efikasnim načinom direktnog uticaja na domaću politiku. Ne samo da Godišnji izveštaji daju ocene učinka pojedinačnih ministara, već je pokriveno i sprovođenje pojedinačnih politika. Redovne izveštaje koristile su države članice da odluče da li da prihvate državu u daljim fazama procesa pristupanja. Međutim, jezik koji se koristi u ovim izveštajima je opšti. Postavljeni ciljevi su često nejasni, na primer, potreba za povećanjem kapaciteta, za boljom obukom. Jedan primer – Bugarskoj je rečeno da usvoji nacionalno zakonodavstvo u oblasti zaštite podataka i da uspostavi nadzorno telo 1999. godine – bez naznaka onoga što zakon treba da sadrži i kako adekvatno nadzorno telo može da izgleda.\nNajmoćnije sredstvo uslovljavanja EU za bilo kog kandidata je pristup različitim fazama u procesu pristupanja, posebno dostizanje statusa kandidata i otpočinjanje pregovora. Iako je pristup pregovorima i ostalim fazama procesa pristupanja najmoćnije političko sredstvo EU, nije precizan instrument koji može da utiče na složene promene u institucionalnim okvirima. Umesto toga, to je oružje koje može da se koristi samo za prioritetne oblasti. Međutim, upotreba kontrolisanih sankcija postaje kontroverzna kako se zemlje približavaju članstvu. Na primer, evidentno je na primeru Hrvatske, kada je EU zaustavila kandidata u otpočinjanju pregovora o pristupanju zbog neizvršenja političkih kriterijuma 2005. godine, (nije u potpunosti ispoštovala Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju). (Ne)ispunjavanje haškog uslova pokazalo se ključnim u napretku Srbije u procesu stabilizacije i pridruživanja.\nUslovi za pristupanje značajno se razlikuju između južnog (Grčka, Španija, Portugalija) i istočnog proširenja. Evropsko zakonodavstvo udvostručilo se tokom 20 godina koliko je prošlo između dva procesa pristupanja. Kada su Grčka, Portugalija i Španija pristupale, nije bilo zakona koji su se odnosili na završetak jedinstvenog evropskog tržišta, a posebno nije bilo zajedničke valute, političke saradnje u pravosuđu i unutrašnjim poslovima ili spoljne i bezbednosne politike. Uslovljenost pristupanja uvedena je samo za istočno proširenje. Uprkos ovim razlikama, zemlje kandidati suočili su se sa sličnim izazovima u borbi za pristupanje zbog ograničenih administrativno-upravnih kapaciteta. Grčka, Portugalija i Španija osetile su glavni pritisak tek nakon što su postale članice. Države CIE, nasuprot tome, morale su da urade domaći zadatak pre nego što su postale članice.\nEvropeizacija je direktno uticala na procese demokratske tranzicije i društveno-ekonomske modernizacije u zemljama CIE. Za razliku od južnih država, države CIE morale su da usvoje celo telo evropskih zakona pre pristupanja. EU zakonodavstvo je daleko više sveobuhvatno nego tokom 80-ih godina prošlog veka, u suštini pokriva sve oblasti državne aktivnosti. Asimetrični odnos između EU i zemalja koje pristupaju, ojačan je strogim pristupnim uslovljavanjem EU i njenim prepoznatljivim naglaskom na razvoju administrativnih kapaciteta u CIE. Zemlje kandidati ne samo da su morale da sprovode politiku EU, već i da dokažu da su u stanju da uspostave neophodnu administrativnu infrastrukturu da primene i sprovedu politike. Pored toga, tzv. peti kriterijum traži od njih da pokažu da imaju administrativne kapacitete da usvoje i prilagode zakonodavstvo (Madridski kriterijum).\nAdministrativni kapaciteti ne zavise samo od finansijskih resursa, već i od kvaliteta organizacionih struktura i prakse. Pored toga, javna administracija mora biti odvojena od političkih uticaja. Dobri administrativni kapaciteti važni su naročito zbog praktične primene.


Farel uradio spot za pesmu Freedom\nAmerički pevač i producent Farel (Pharrell) objavio je novi video spot, za pesmu „Freedom“, u kojem podseća na sva mesta gde je ljudska sloboda ugrožena ili je uopšte nema.\nU spotu, Farel, čija odevna kombincija podseća na nekadašnji imidž komunističke Kine, peva i igra na različitim lokacijama koje simbolizuju potcenjenu slobodu i humanost: tekstilne fabrike sa minimalnim uslovima za rad, u radnom kampu koji podseća na doba robovlasništva, u oronulom i napuštenom tržnom centru.\nNasuprot scenama represije, prikazana su vizuelna rešenja koja jasno odražavaju osećaj slobode – priroda i životinje u pokretu.\nVideo, takođe oživljava neke od istorijskih scena koje su se odigrale u borbi za slobodu, poput protesta na Trgu Tiananmen i Muhameda Alija koji sparinguje.\nPesmu „Freedom“ Farel je prvi put uživo izveo na festivalu Glastonbury 27. juna, nakon čega je za radio „Beats 1“ otkrio svoje prve utiske: „Slušajte, svi smo nakon nastupa bili suznih očiju, prvestveno zbog energije publike koja je bila tako jaka i tako snažna, da nas je prosto oduvala“.\nInače, singl „Freedom“ prvi put je emitovao Zejn Lou (Zane Low) na radiju „Beats 1“, kao najavu za novu digitalnu platformu za muziku, u vlasništvu kompanije Apple.


ANTIMIGRANTSKA KAMPANJA DOVELA DO INCIDENTA U OBRENOVCU\nFoto: Natalija Jakovljević (arhiva)\nKomesarijat za izbeglice i migracije je najoštrije osudio upad automobilom u punoj brzini u Prihvatni centar za migrante u Obrenovcu.\nKako upozoravaju iz Komesarijata, ovaj incident opominje da je krajnje vreme da se prestane sa verbalnim, a sada i fizičkim napadima na migrante, kao i da se zaustavi histerična kampanja prema njima na društvenim mrežama koja je, po njihovim rečima, dovela do ovog incidenta.\n„Komesarijat podseća da svi migranti u Srbiji, koji su od uvođenja vanrednog stanja izolovani u centrima, žele samo jedno, a to je da što pre napuste Srbiju. Apsurdno je da to isto žele i oni koji ih svakodnevno napadaju na društvenim mrežama“, navodi se.\nDodaju da je zbog pandemije nastavak puta migranata ka Zapadnoj Evropi privremeno onemogućen, kao i da je karantin ispunio svoj cilj jer niko od migranata nije zaražen korona virusom, a prihvatni centri su zdravstveno bezbedni jedino u Srbiji.\n„Srbija je dobra zemlja dobrih ljudi, koja je uspela, kao malo ko u okruženju i šire, da spreči da se opasan virus raširi i među ovom populacijom. Komesarijat se zahvaljuje Ministarstvu odbrane, Ministarstvu unutrašnjih poslova, Ministarstvu zdravlja, svim lokalnim samoupravama i partnerima koji su nam pomagali da ovaj težak zadatak uspešno obavimo“, istakli su u saopštenju.\nIz Komesarijata su zaključili da očekuju da se konačno prestane sa antiimigrantskom kampanjom i da Srbija nastavi da pokazuje svoje pravo lice, kakvo je oduvek imala.