DataCOVID, un estudi de mobilitat de la població per a contribuir a la presa de decisions davant el coronavirus | TV Digital Ontinyent\n25 febrer 2021 - 23:39 h\nInici Tecnologia DataCOVID, un estudi de mobilitat de la població per a contribuir a...\nLa Secretaria d’Estat de Digitalització i Intel·ligència Artificial, adscrita a la Vicepresidència Tercera del Govern i Ministeri d’Assumptes Econòmics i Transformació Digital, ha impulsat, en col·laboració amb l’Institut Nacional d’Estadística (INE), un estudi de mobilitat per a analitzar dades anònimes de desplaçaments de la població mentre duri l’emergència sanitària i durant el temps necessari fins que es restableixi la normalitat, per a contribuir així a una presa de decisions més eficient basada en les dades.\nDataCOVID compta amb un primer pilot a la Comunitat Valenciana i permetrà realitzar una estimació de la mobilitat de la població espanyola durant el període d’aplicació de les mesures de contenció en relació amb una situació de normalitat.\nL’objectiu és analitzar l’efecte de les mesures sobre la mobilitat de la població, identificant si augmenten o disminueixen els desplaçaments entre territoris o si hi ha zones en les quals hi ha una major concentració de població, per a contribuir a una millor presa de decisions en la gestió de l’emergència sanitària.\nDataCOVID utilitza les possibilitats que ofereix el big data per a analitzar grans quantitats d’informació i extreure conclusions útils, guanyant així en eficiència per a una presa de decisions basada en l’evidència, més coordinada i adaptada a cada territori.\nL’estudi no rastreja moviments individuals, sinó que empra dades de posicionament dels dispositius mòbils, anònims i agregats, proporcionats directament pels operadors i eliminant qualsevol informació personal, sense identificar ni realitzar seguiments de números de telèfon o titulars de manera individual.\nAl no emprar dades personals, i usar sol dades anònimes i agregats, aquest estudi no entra en conflicte amb el Reglament General de Protecció de Dades (RGPD) o la Llei orgànica 3/2018 de Protecció de Dades Personals i garantia dels drets digitals, i segueix les directrius marcades per l’Agència Espanyola de Protecció de Dades.\nA més, la normativa sanitària vigent empara a les autoritats competents a usar dades amb finalitats de recerca en situacions excepcionals i de gravetat per a la salut pública com l’actual. El responsable del tractament d’aquestes dades serà l’Institut Nacional d’Estadística.\nL’estudi cobrirà tot el territori nacional, dividint Espanya en unes 3.200 àrees de mobilitat, que identifiquen agrupacions de població d’entre 5.000 i 50.000 habitants. Les dades de posició analitzats permetran tenir una mostra més de 40 milions de telèfons mòbils en tota Espanya.\nAmb DataCOVID es podrà conèixer si després de l’entrada en vigor de les mesures de distanciament social augmenten o disminueixen els moviments de la població entre territoris, si hi ha àrees amb una major aglomeració o afluència o si hi ha zones amb una alta concentració de població en relació a la seva capacitat sanitària.\nArticle anteriorCaixa Ontinyent llança una línia de crèdits personalitzats per a pal·liar els efectes econòmics del Covid-19\nArticle següentTablets amb 4G per als alumnes més vulnerables\nMessenger Rooms, alternativa a Whatsapp i Zoom per fer videotelefonades de...\n¿Qui no ha utilitzat Whatsapp o Zoom per fer video telefonades durant les passades setmanes de confinament? Ara que tornem a la famosa nova...


Tarragona fa un toc d'atenció als banyistes temeraris\nTGN fa un toc d'atenció als banyistes temeraris\nEl Circ Ciutat dimecres, 12 de juny de 2013\nSaltar al mar des de les roques no només comporta un risc per a la pròpia vida, sinó també per a la butxaca. La Guàrdia Urbana de Tarragona sancionarà aquestes conductes tipificades com a incíviques dins de les ordenances amb multes que poden arribar fins els 800 euros. Per això, el consistori ha anunciat que col·locarà cartells que alertaran de la prohibició d'aquestes activitats a les platges del Miracle, Arrabassada, Savinosa i la Móra, on l'estiu passat es va detectar un increment dels salts.\nLa temporada de platges comença aquest cap de setmana amb el desplegament dels equips de salvament de la Creu Roja i la unitat de vigilància de la Guàrdia Urbana. La campanya es realitzarà fins al 15 de setembre de dilluns a diumenge. La tinent d’alcalde de Medi Ambient, Begoña Floria ha explicat que “l’any passat es va detectar un augment de persones que practicaven aquests salts.\nPel que fa a la seguretat, la Guàrdia Urbana realitzarà el servei de vigilància de totes les platges amb una unitat formada per 10 agents, comptaran amb un vehicle de reforç. Castillo ha explicat que “el patrullatge es planifica diàriament tenint en compte les problemàtiques detectades i amb l’objectiu de garantir els màxims nivells de seguretat, convivència i civisme”. Aquest any, continuaran realitzant-se els dispositius especials de vigilància a la zona del Bosc de la Marquesa en coordinació amb la resta de cossos de seguretat. El servei de salvament i senyalització de la Creu Roja comptarà amb un equip format per 47 socorristes que realitzaran les tasques de prevenció i socors. L’equip disposarà d’embarcacions i diversos vehicles terrestres, a més de 6 unitats DEA (Desfibril·lador Extern Automàtic).\ncampanya platges tgn 2013


Cops de Ploma: Problemes tècnics\nPublicat per Joan a 16:08\nXeXu 2 d’abril de 2012 a les 16:12\nMiro de seguir l'enllaç i em diu que la pàgina no existeix. Haurem d'esperar a veure si funciona un o altre blog.\nJoan 2 d’abril de 2012 a les 16:16\nXEXU, gràcies per la rapidesa. Crec que ara ja funciona com cal.\nFerran 2 d’abril de 2012 a les 21:45\nOops, Joan, acabo d'eliminar el blogspot.com i, a canvi, hi he posat el copsdeploma.cat... però no s'actualitza, surt a sota de tot del blogroll (els de la 1.TBfC, que és on et tinc a tú). No ho canvio de moment perquè ho vegis tú mateix.\nTXABI 2 d’abril de 2012 a les 21:51\nJo crec que ja va; he eliminat el blogspot.com, he entrat a .cat i aquí estic.\nDel altra, ja me n'he oblidat...\nJordi Dorca 3 d’abril de 2012 a les 13:11\nAra mateix faré el canvi corresponent a la meva barra lateral. Per poder-hi entrar directament.\nFerran 3 d’abril de 2012 a les 15:10\nAra em sembla que sí, que ja funciona bé.\nJoan 3 d’abril de 2012 a les 16:57\nFERRAN, he fet alguns canvis i ja està solucionat. De passada, a més, he actualitzat el feed anterior, així que em sembla que ni tan sols cal canviar res per a seguir al dia de les meves bestieses.\nTXABI, ben fet. Si has arribat sense problemes sembla que el títol de l'apunt ja no s'escau.\nJORDI, perfecte, directes a la gola del llop.\nAssumpta 4 d’abril de 2012 a les 22:18\nQuina il·lu tenir un punt cat així :-)))\nPer casualitat saps si eines com el feedjit et reconeixen com a punt cat o si segueixes essent blogger.com.es i redireccionat a .cat?\nÉs que els que ens vàrem treure el .es, el feedjit ens segueix considerant com .es redireccionats a .com i no m'agrada gens ni mica.\njomateixa 4 d’abril de 2012 a les 22:29\nApa! ja ho he canviat.\nJordi Dorca 5 d’abril de 2012 a les 10:39\nAra sí: ara ja entro directament.\nJoan 10 d’abril de 2012 a les 18:06\nASSUMPTA, no tinc molt clar com funciona, que encara m'hi estic barallant. M'ho he de mirar amb calma abans de veure per on venen els trets...\nTUMATEIXA, ben fet, doncs.\nJORDI, perfecte. Anem fent pam a pam.\nFrancesc Puigcarbó 23 d’abril de 2012 a les 21:52\nse m'acaba d'actualitzar l'ùltim escrit.\nJoan 26 d’abril de 2012 a les 21:55\nFRANCESC, he anant resolent els problemes, però alguns se m'ha resistit força...


Pedro Sánchez es compromet a no obrir nous conflictes judicials contra el procés\nEl president del Govern central qualifica de bon punt de partida la comissió bilateral Estat - Generalitat || Promet al sector del taxi que buscarà la coexistència amb els cotxes VTC\n© Imatge de Pedro Sánchez entrant la roda de premsa celebrada ahir a la Moncloa.\nEl president del Govern central, Pedro Sánchez, va afirmar ahir en roda de premsa a la Moncloa que no està disposat a obrir cap altra via judicial a Catalunya i que defensarà la legalitat i el compliment de l’Estatut, encara que el seu Executiu estarà atent davant d’“eventuals vulneracions”. D’aquesta manera, Sánchez respon a l’oferta de Pablo Casado (PP) de posar a disposició de l’Executiu la majoria absoluta del PP al Senat per activar un altre 155 a Catalunya, si així ho demana. D’altra banda, el dirigent també va sol·licitar a Casado que siguin “tan lleials” entorn de l’assumpte català com ho va ser el PSOE durant el mandat de Mariano Rajoy. El president va insistir que es tracta d’una crisi política i, per tant, creu que s’ha de resoldre des de la política i parlant sempre “amb la Constitució a la mà”.\nSobre la Comissió Bilateral Generalitat-Govern, que es va celebrar aquesta setmana per primera vegada en set anys, Sánchez va assenyalar que resulta un “bon punt d’arrancada”, i es va mostrar sorprès per algunes de les lectures que alguns mitjans en van fer, veient acords ja firmats on només es va pactar seguir dialogant, obrint comissions sectorials. Pel que fa a la vaga de taxis, Sánchez va assegurar que el Govern començarà aquest mes a treballar en el conflicte i confia a poder assolir “coexistència i equilibri” entre VTC i conductors de taxis. Va explicar que la proposta que va fer el ministre de Foment, José Luis Ábalos, als governs autonòmics consisteix a “plantejar una modificació de la Llei d’Ordenació dels Transports Terrestres (LOTT) perquè les comunitats autònomes puguin regular les VTC. Les autonomies que no vulguin assumir aquesta gestió seguiran sota la norma estatal”. Respecte a l’agenda del cap de l’executiu espanyol, el Govern va anunciar ahir que a finals d’agost passarà per quatre països llatinoamericans: Xile, Bolívia, Colòmbia i Costa Rica, la primera visita de Sánchez a Sud-amèrica des de la presa de possessió del càrrec de president. Amb aquest viatge,\nSánchez insta al PP que sigui tan lleial amb Catalunya com el PSOE durant el mandat de Mariano Rajoy\nvol deixar clara la transcendència de Llatinoamèrica en la política exterior espanyola i l’Executiu la veu essencial per al benefici de nombroses empreses espanyoles amb interessos a la regió.\nQueda pendent la visita al Marroc, que tradicionalment és la primera d’un president. Finalment, el Consell de Ministres va anunciar ahir la retirada del recurs contra la llei basca de Víctimes d’Abusos Policials, interposada per l’Executiu de Mariano Rajoy.\nD’altra banda, Lorena Roldán, diputada de Ciutadans al Parlament de Catalunya, va declarar que “al maig li vam dir a Mariano Rajoy que no sortís corrents de Catalunya i ara resulta que Pedro Sánchez fa absolutament el mateix”, mostrant el disgust del seu partit davant de l’actitud del líder dels socialistes.\nPer la seua banda, e\nl secretari general del PP, Teodoro García, va assegurar que Sánchez va donar “una tirallonga de xifres i de resultats econòmics, fruit de les polítiques que ha anat aplicant el Partit Popular”.\nPedro Sánchez va parlar ahir de la polèmica exhumació de les restes de Francisco Franco. El president va assegurar que la decisió de treure les restes del caudillo del Valle de los Caídos segueix vigent, però va recalcar que “l’important és que aconsegueixi totes les garanties”. Per aquesta raó només va poder afirmar que l’exhumació es durà a terme “molt aviat” i no va especificar cap data exacta. El líder del PSOE no va voler concretar tampoc si la figura que s’utilitzarà per sustentar jurídicament l’operació no serà la del decret llei, una norma que entraria en vigor quan es publiqués al Butlletí Oficial de l’Estat (BOE) que hauria de ser validada pel Congrés d’aquí a un mes. Davant aquestes declaracions, la senadora del PP Esther Muñoz va expressar al programa Espejo Público d’Antena 3 que “amb 33 anys que tinc, l’exhumació de Franco ni em va ni em ve. El PP només demana que es compleixi la llei”, cosa que va suscitar un gran enrenou a Twitter.\nPedro Sánchez va confirmar ahir l’assistència als actes en homenatge als atemptats del 17 d’agost del 2017 a la Rambla de Barcelona i Cambrils (Tarragona). Així mateix, també va anunciar la visita a Catalunya del rei Felip VI i el seu pas pels actes. “El cap de l’Estat hi serà present i jo hi seré present”, va confirmar\n, que va posar èmfasi en el fet que l’aniversari dels atemptats “exigeix de tots solidaritat i respecte a les víctimes i els seus familiars”. Per la seua part, la delegada del Govern a Catalunya, Teresa Cunillera, va sol·licitar dijous que no es produeixin reivindicacions independentistes en els actes del primer aniversari de l’atemptat, esmentant els familiars i víctimes com a únics protagonistes dels actes.\nA l’esdeveniment aniran representants dels serveis policials i d’emergència i també dels ajuntaments de Cambrils; Ripoll, d’on procedien la majoria dels terroristes; Alcanar (Tarragona), on es va preparar la cèdula; Subirats (Barcelona), on van abatre l’autor de l’atac de la Rambla, i de Rubí, Sant Hipòlit de Voltregà, Vilafranca del Penedès i Saragossa, municipis en els quals residien víctimes mortals.\nL’homenatge se celebrarà el 17 d’agost i serà protagonitzat per una ofrena floral que portaran a terme els familiars de les víctimes al mosaic de Joan Miró, punt on es va aturar la furgoneta, i comptarà també amb una actuació musical a la plaça Catalunya.\nElsa Artadi amenaça el líder del PSOE de retirar-li el suport\nLa portaveu del Govern, Elsa Artadi, adverteix Pedro Sánchez que si no ofereix una solució satisfactòria per a Catalunya, els partits independentistes li retiraran el suport al Congrés. “Nosaltres vam donar suport que Rajoy se n’anés amb l’oportunitat que pugui ser millor; si serà igual que Rajoy, per què hauríem de donar suport a Pedro Sánchez”, afirma en una entrevista a la revista Marie Claire.


Ruta per les vinyes de Nulles per descobrir l'origen de la calçotada\nLa Vinícola ha posat en marxa una activitat que proposa descobrir l'origen d'aquesta tradició gastronòmica posant també l'accent en el vi, un element important en una calçotada\nAdam Albert i Francesc Boronat, de la Vinícola de Nulles, amb restauradors de l'Alt Camp. Foto: Montse Plana\nUna ruta per les vinyes és el que proposa la Vinícola de Nulles per conèixer l’origen de la calçotada. L’objectiu és aproximar el visitant a l’essència d’aquesta tradició gastronòmica vallenca i unir-la amb el vi, un altre element molt important. D’aquesta manera, les vinyes de Nulles es convertiran en l’escenari principal d’una ruta que portarà a descobrir la importància del clima i la terra en la producció del vi, «l’essència de la calçotada», va dir un dels organitzadors, Adam Albert, ahir a la presentació.\nLa ruta continuarà amb una visita a Mas Capestanys, on es cultiva calçot IGP de Valls. Serà aquí on els masovers explicaran l’origen de la calçotada i com es cultiva aquest producte. L’activitat finalitzarà amb una visita guiada a la Catedral del Vi i amb un tast de caves o vins Adernats.\nTal com va destacar Francesc Boronat des de la Vinícola de Nulles, ‘L’origen de la calçotada’ no és una activitat que es realitzi únicament des de la cooperativa, sinó que s’han unit esforços amb restauradors de la comarca. En aquest sentit, el visitant podrà acabar la ruta fent una calçotada en un dels sis restaurant de l’Alt Camp que des de la Vinícola es recomanaran. «El més important és vendre un territori, no un producte», va destacar Boronat.\nL’activitat, que ja s’ha posat en marxa, vol aprofitar el turisme que durant l’hivern ve a l’Alt Camp i, sobretot, a partir d’aquest diumenge amb el tret de sortida oficial a la temporada de calçots.


Els FGC modifiquen els seus horaris per tal d’adaptar-los a la demanda durant el Nadal - Llobregat Digital\nEls FGC modifiquen els seus horaris per tal d’adaptar-los a la demanda durant el Nadal\nDimecres, 18 de desembre de 2019 a les 15:00h\nEls horaris adaptats cerquen continuar impulsant el transport públic.\nAixí, entre el dimarts 24 de desembre i el dimarts 7 de gener de 2020, els horaris dels trens d’FGC s’ajustaran a les característiques especials d’aquestes dates i a les necessitats dels usuaris amb l’objectiu de fomentar l’ús del transport públic i la mobilitat sostenible.\nCom els darrers anys, el dimarts 24 de desembre, vigília de Nadal, el servei de trens d’FGC finalitzarà a les 23.00h a totes les línies, el dia de Nadal els trens circularan fins a les 02.00h mentre que per Sant Esteve ho faran fins a les 00.00h.\nCom és habitual, FGC oferirà servei ininterromput la nit de Cap d’Any, els trens circularan de forma continuada per la zona urbana de Barcelona i pels trajectes Barcelona-Sabadell i Barcelona-Terrassa.\nPel que fa a la línia Llobregat-Anoia, la freqüència de pas de la línia L8 (Molí Nou-Ciutat Cooperativa) serà d’un tren cada 20 minuts. A la línia Barcelona-Vallès, l’interval de pas dels serveis urbans de les línies L6 (Sarrià), L12 (Reina Elisenda) i L7 (Av. Tibidabo) serà de 20 minuts.\nEls serveis suburbans S1 (Terrassa) i S2 (Sabadell) circularan cada 45 minuts, aproximadament, a més, el Funicular de Vallvidrera circularà amb un interval de 10 minuts durant tota la nit.\nPodeu consultar les característiques del servei que oferirà FGC durant el Nadal a www.fgc.cat, al cercador web i de l’aplicació per a mòbils d’FGC, i a les vitrines informatives de les estacions, així com trucant al telèfon d’atenció al client 012.


ESTRELLA DAMM ENS CONVIDA A GAUDIR DE L' ESTIU 2021 RECICLANT ALUMINI A LA 29ª EDICIÓ DEL 'DÓNA LA LLAUNA' - Blipvert Recologics\nESTRELLA DAMM ENS CONVIDA A GAUDIR DE L’ ESTIU 2021 RECICLANT ALUMINI A LA 29ª EDICIÓ DEL ‘DÓNA LA LLAUNA’\nUn estiu més…\nESTRELLA DAMM i DAMM LEMON ens conviden a reciclar les llaunes de beguda a les compactadores instal.lades al llarg de la costa mediterrània. Un servei de reciclatge directe d’ alumini on les llaunes van de dret a la Foneria de metalls. Com sempre, les trobareu als accessos de les platges catalanes i balears, des de Llançà fins a Alcanar i des de Port d’Andratx fins a Sa Colònia Sant Jordi.\nA més de les compactadores de llaunes fixes que donen servei durant tot l’any, ja podeu trobar les primeres compactadores de temporada que reforcen el servei de reciclatge a les platges durant l’estiu, i que se seguiran instal·lant fins el divendres 14 de maig.\nL’ alumini és el tercer element químic més abundant a l’ escorça terrestre (després de l’oxigen i el silici). Ostenta el títol de metall més abundant, per davant del ferro i el magnesi, i també és molt abundant a la lluna.\nL’ alumini no es troba lliure per la natura: procedeix (s’extreu) d’un mineral de color marró vermellós anomenat bauxita.\nPer processar la bauxita i obtenir-ne l’alumini, calen grans quantitats d’aigua i d’energia (aquesta, en concret, per fer l’electròlisi de l’alúmina, el material intermig). De 4 Tones de bauxita s’obtenen 2 Tones d’alúmina, i d’aquestes 2 Tones d’alúmina s’ obté 1 Tona d’alumini.\nMina de bauxita. Aproximadament el 85% de la bauxita produïda al món es converteix en alumini.\nLa bauxita va ser descoberta el 1821 per Pierre Berthier, qui la va extreure per primera vegada a l’aldea de Les Baux de Provenza (a Arlés, França).\nFa 200 anys que es va descobrir la bauxita.\nDesprés del ferro, l’alumini és el metall més utilitzat al món.\nPer la seva lleugeresa, mal·leabilitat i conductivitat, l’alumini s’utilitza per a construir avions, automòbils, trens d’alta velocitat, portes i finestres, elements propis de transmissions i telecomunicacions, i envasos de tota mena, especialment llaunes de beguda perquè es refreden més ràpid.\nL’alumini utilitzat en la fabricació de qualsevol objecte, incloses les llaunes de beguda, pot ser infinitament reutilitzat.\nI es que quan parlem d’ alumini reciclat és una altra història ben diferent. El reciclatge d’alumini estalvia el 95% del cost de l’energia necessària per al processament d’alumini nou o, el que és el mateix, el procés de reciclatge de l’alumini únicament necessita un 5% de l’energia que es consumeix en la producció del metall verge. I com que es pot reciclar les vegades que es vulgui, la llauna d’alumini ha esdevingut l’envàs més reciclat del món. Font: Arpal.\nLa llauna d’alumini és la indiscutible reina mundial del reciclatge.\nTúnel infinit ‘EL METALL ÉS PER SEMPRE’ a la seu de Blipvert Recologics a Granollers.\nLes llaunes d’alumini tenen un gruix aproximat de només 0,25 mil·límetres i el seu pes és de 10 grams o menys.\nLes llaunes de beguda són hermètiques, protegeixen de l’aire, de la llum, de bacteris, i no es poden obrir (ni manipular el seu contingut) sense que resulti evident.\nEs calcula que el 75% de tot l’alumini que s’ha fabricat des de fa 100 anys encara està en ús.\nCaldes d’ Estrac.\nLa compactació en origen és decisiva en el procés de reciclatge de les llaunes perquè redueix el volum en quasi un 80%.\n1ª entrega de llaunes del DÓNA LA LLAUNA 2020.\nDesprés, les agrupem en còmodes bales que entreguem a la Foneria, llestes per a reciclar i (en poques setmanes) ser introduïdes de nou com a matèria primera en l’economia europea. I és així com, entre tots, tanquem el virtuós cercle de l’economia circular.\nredueix, reutiliza, i com a última opció, recicla\nDÓNA LA LLAUNA 2021 té un doble objectiu: RECICLAR tantes llaunes com sigui possible, i EDUCAR que el metall és per sempre i que #cadallaunacompta.\nLa xarxa de reciclatge Estrella Damm a la Mediterrània és una petita cosa més, un reforç durant els mesos de més calor, quan les llaunes ens refresquen i es poden esbarriar per les escombraries amb més facilitat. Els punts de reciclatge són seleccionats estratègicament amb els tècnics municipals de cada localitat buscant al pas les llaunes a les zones de més consum perquè, fixeu-vos, cal que més de 100 persones esclafin la seva llauna per aconseguir 1 sol quilo.\n“Molta Gent petita, en llocs petits, fent coses petites, pot caviar el món.”\nAquesta frase de Galeano resumeix el leitmotiv del DÓNA LA LLAUNA.\nEstrella Damm porta el Mediterrani en el seu ADN. És per això que la campanya de reciclatge DÓNA LA LLAUNA s’estén fins a les Illes Balears i, actualment, es treballa en noves compactadores i diferents ampliacions que inclouen l’arribada de les compactadores fins a la Comunitat Valenciana.\nColònia Sant Jordi.\nMilions de llaunes reciclades. Milions de gràcies.\nSa Riera, Begur. DÓNA LA LLAUNA 2020.\n+info a Blipvert Recologics\n+ info a Estrella Damm\nSer natural també és ser responsable. Un compromís real que data del 1999.


L´arròs cubat | Joan Ballana\nposted inReflexions on Dissabte, 29 de març de 2008 by Joan Ballana\nAmb una mà a cada ou i amb l´arròs cubat l´Ajuntament de Vic i l´Impevic intenten salvar el lideratge de la creació d´un possible parc tecnològic (la cirereta d´un pastís que ara està de moda) després que fa uns mesos 5 empresaris de la comarca fossin els promotors de la societat empresarial Ausa Futur, l´orígen remot del qual havien apadrinat alguns alcaldes. Al final, però, la iniciativa privada va avançar-se a la lenta dinàmica pública i el grup va obrir forat. Ara, l´Impevic s´ha despertat i tot i fer-ho amb el peu esquerra i amb rabieta inclosa, l´opa hostil cap al grup privat surtirà efectes i es conjuminaran esforços. A porta tancada, però, la perplexitat dels empresaris ha estat majúscula i les formes emprades pels responsables públics de Vic, detestables. Però quan l´arròs es coba, menjar-se´l depèn de la gana…\n← Ordre del dia Ple Consell Comarcal 27/03/08\nLa vall d´Ora i la serra de Bussa →\nLast reply was Divendres, 4 d'abril de 2008\nView Divendres, 4 d'abril de 2008\nNo he trobat cap partida al pressupost de l’ajuntament de vic que parli de parc tecnològic… fum, fum, fum? i s’atreveixen a liderar un projecte? i els hi diuen als empresaris que es guardin els 5 milions d’euros per invertir a Osona en innovació? així no es pot anar enlloc, bé, si, a mirar-se el melic!\nView Dilluns, 31 de març de 2008\nun parc tecnològic com? a l´estil de Silicon Valley? doncs a veure si l´Ajuntament de Vic convenç en William Hewlett i en David Packard de Hewlett-Packard Company, tal i com va fer el professor universitari americà que va endegar el projecte de Silicon Valley.\nTotalment d´acord anònim, i és obvi que la iniciativa pública hi ha d´estar al darrera, però hi arriba tard i amb prepotència, per això se´ls hi ha cubat l´arròs. El què s´ha fet ara, s´havia d´haver fet molt abans i mancomunar esforços des de l´orígen i el projecte hagués nascut molt més cohesionat i enfortit. Fer-ho ara diu molt poc de la responsabilitat i serietat que es presumeix d´un institució municipal. Però potser millor tard que mai. Gràcies per opinar i participar.\nJoan, els desencerts que pugui tenir l’ Ajuntament de Vic , no són exits teus sino que tots i perdem. En aquest cas, però, penso que l’ Ajuntament de Vic ha actuat amb encert doncs correspon a l’ iniciativa pública l’ impuls económic en iniciatives d’ aquest tipus. Esta bé l’ associació empresarial però els ens públics han de ser la estructura d’ aquestes iniciatives. A més Vic ha de començar a exercir el seu lideratge i aquesta és una bona foma de fer-ho.\nView Diumenge, 30 de març de 2008\ndoncs vaya un altre fiascu del govern de vic


Procediment de Regularització Cadastral - Inici\nData i hora oficial 07.07.2020 | 01:00\nDivendres, 14 de novembre de 2014 a les 00:00\nAmb data 3 de novembre de 2014, ha sortit publicat al Butlletí Oficial de l'Estat la Resolució de 30 d'octubre de 2014, de la Direcció General del Cadastre, per la que es determinen els municipis i el període d'aplicació del procediment de regularització, en la qual hi figura el municipi de FONOLLOSA.\nLa Direcció General del Cadastre ha assignat a l'empresa I3DAT la realització dels treballs de camp en el nostre municipi. Per aquest motiu els informem que a mitjans de novembre i durant el mes de desembre de 2014, personal col•laborador d'aquesta empresa començaran els treballs, i realitzaran les fotografies de les façanes de les finques de les àrees urbanes del municipi.\nD'es de la Gerència Regional del Cadastre de Catalunya, informen que el propòsit d’aquesta regularització és el de tenir el cadastre del municipi actualitzat amb les dades reals. Per això es contrasta que les descripcions de propietats incloses en el cadastre corresponguin amb allò realment existent. Detallen que les diferències comporten donar d’alta noves construccions no registrades, augmentar les descripcions perquè s’han produït ampliacions o bé fer constar construccions auxiliars, com les piscines.\nAquest procediment d’actualització només afecta als titulars de béns immobles “que tinguin discrepàncies entre el que hi ha al cadastre i la realitat”, la qual cosa representa “una part molt petita del conjunt\nInformem que el personal col•laborador està degudament acreditat amb el corresponent carnet.


El risc de transmissió de la Covid, per sota de l’1 - La Veu - Epidèmia coronavirus COVID-19\nEl risc de transmissió de la Covid, per sota de l’1\nPortal del Departament de Salut dadescovid.cat.\nLes dades facilitades pel Departament de Salut la taxa de rebrot en 577, quan la mitjana de Catalunya és de 882\nPer primera vegada en les darreres setmanes, el risc de transmissió de la Covid-19 al municipi està per sota de l’1, concretament se situa en el 0,90, segons les dades facilitades pel Departament de Salut a través del portal dadescovid.cat, mentre la mitjana a Catalunya és de l’1,29. Això vol dir que cada persona infectada no arriba a contagiar més d'una altra. També ha baixat la taxa de rebrot fins a 577, quan a la resta del país és de 882.\nAltres dades que aporta Salut són que el nombre de pacients de la localitat ingressats a centre hospitalaris a causa del virus són 11, dos dels quals es troben a l’UCI. Des de l’inici de la pandèmia, a principi de març, s’han comptabilitzat 1.033 positius a Montcada i Reixac i un total de 28 defuncions.


Un col·laborador de Joan Carles, al capdavant de la Fundación Francisco Franco\nBarcelona. Dissabte, 3 de març de 2018. 09:05\nActualitzat Dissabte, 3 de març de 2018. 09:05\nEl que va ser ajudant de Camp del rei Joan Carles, el general de divisió d'Infanteria de Marina Juan Chicharro Ortega -a la reserva des de 2010-, s'ha convertit en el nou president executiu de la Fundació Nacional Francisco Franco (FNFF), entitat dedicada a l'enaltiment i apologia del dictador i el seu règim polític.\nEl mateix Chicharro, en una nota publicada aquest divendres per FNFF assegura que en el seu nou càrrec vetllarà "pel respecte al que va significar l'obra d'un home com Francisco Franco", ja que, al seu parer, "Espanya és avui el que és gràcies a la immensa tasca social" del dictador.\nEl nou dirigent de l'entitat ultra assegura a més que el seu esforç es dirigirà a "la defensa de la veritat històrica", justificant tant la guerra que van emprendre els militars colpistes com el règim de tall feixista que la va succeir, assegurant que l'actual democràcia "no té altra legalitat i legitimitat que la procedent del règim de Franco".\nEn la seva nota, Chicharro també al·ludeix a la situació actual, "quan veiem trontollar la unitat d'Espanya", moments en què, al seu parer, "la figura de Francisco Franco creix en la història".\nEl nou líder de la Fundació Francisco Franco tanca el seu comunicat amb les habituals proclames franquistes “¡Viva España! ¡Arriba España!”.\nA favor de l’actuació militar a Catalunya\nAl febrer del 2013, ja en la reserva, Juan Antonio Chicharro va suggerir que l'exèrcit espanyol havia d’actuar en cas de secessió. Així ho va afirmar en una conferència el 6 de febrer a Madrid que portava per títol 'Forces Armades i ordenament constitucional', i en la qual va fer afirmacions com "la pàtria és anterior i més important que la democràcia. El patriotisme és un sentiment i la Constitució no és més que una llei".\nFamilía Franco Els Franco volen vendre el Pazo de Meirás abans que els hi expropiïn Adrià Rovira\nTribunals El net de Franco, condemnat a dos anys i mig de presó Gemma Liñán\nFranquisme El vicepresident de la Fundación Francisco Franco: "Només es va afusellar 23.000 persones" El Nacional\nMemòria històrica A la Fundación Francisco Franco tampoc no li agrada l'estàtua davant del Born Jordi Palmer


Notícies – Pàgina 517 – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nResum audiovisual mes de gener\nedusi, inicio, Notícies, Oci i Cultura, PolíticaBy c.sorli 4 de febrer de 2019\nBetera.com, continua amb l’objectiu d’oferir sempre un millor servei per als seus lectors i seguidors. D’aquesta manera, segueix amb la iniciativa que va posar en marxa en el mes de juny de 2018, oferint ara un resum audiovisual de la mensualitat de gener amb algunes de les notícies més destacades. Començant per les celebracions nadalenques dels Reis Mags, gener…\nUnes 450 persones participen a la carrera solidària “Correm per tu, José David”\nedusi, Esport, inicio, NotíciesBy c.sorli 4 de febrer de 2019\nEl passat dissabte, 2 de febrer, se celebrava a Bétera la II Carrera Solidària “Correm per tu, José David”. Aquest esdeveniment s’iniciava a l’esplanada de l’Albereda de Bétera, a les 09.30 hores, per a obtindre fons per a la lluita contra el càncer infantil. Organitzada per l’Associació Units contra el DIPG (Glioma Difús de Tronc Encefàlic), la iniciativa la…\nL’Ateneu de Bétera acollirà el pròxim divendres la presentació del nou projecte ‘Ateneu Jove Bétera’\ninicio, Notícies, Oci i CulturaBy c.sorli 4 de febrer de 2019\nEl pròxim divendres, 9 de febrer, l’Ateneu Espai Cívic i Cultural de Bétera (plaça del mercat, 5) acollirà la presentació del nou projecte que rep el nom d’Ateneu Jove Bétera. Es tracta d’un nou col·lectiu al Camp del Turia, assembleari horitzontal, que pretén reunir a les persones joves de la localitat. Per a l’ocasió es comptarà…\nLes estacions de Metrovalencia de Camp de Túria van aportar 1.264.863 viatgers en 2018\nCamp de Túria, inicio, NotíciesBy c.sorli 4 de febrer de 2019\nEls 36 municipis situats al voltant de València que compten amb una parada o estació de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV), van aportar durant l’any passat 23.032.308 viatgers. Aquesta dada significa un increment del 5,5% respecte a 2017. Aquesta xifra suposa que un de cada tres usuaris que accedeix a la xarxa de Metrovalencia ho fa…\nBétera celebrarà aquest dilluns el Ple Ordinari del mes de febrer\nedusi, inicio, Notícies, PolíticaBy c.sorli 4 de febrer de 2019\nEl Saló de Plens del Castell de Bétera acollirà aquest dilluns, 4 de febrer, el Ple Ordinari del mes i primera sessió ordinària de l’any, segons el previst. Com sempre, aquesta sessió tindrà lloc a les 19.00 hores. A continuació, plasmem l’Ordre del dia: ORDRE DEL DIA 1. RÈGIM JURÍDIC.- Aprovació, si escau de l’actes…\nVol Lliure convoca la 4ª edició del seu concurs de dibuix\ninicio, Notícies, Oci i CulturaBy c.sorli 2 de febrer de 2019\nPer quart any, la Penya de coets ‘Vol lliure‘ de Bétera ha convocat el concurs de dibuix “Les Alfàbegues i els Coets a Bétera“. Aquest certamen compta amb la col·laboració de l’Ajuntament de Bétera, les Obreres i Majorals 2019, Cajamar i Coabe. La finalitat d’aquest certamen és incentivar la participació dels mes menuts en la…


Béjart | Teatre-Auditori de Sant Cugat\nJa fa gairebé 30 anys que el Béjart Ballet Lausanne difon per tot el món les coreografies de Maurice Béjart. Les creacions de Béjart, sota la direcció de Gil Roman, ofereixen al públic les claus d’una història literària, històrica o mitològica amb les seves visions, emocions i dinàmiques, perquè l’espectador pugui gaudir-ne i fer-ne la seva pròpia interpretació.\nEl 1992, Béjart va reduir la companyia a un cos de ball d’entre trenta i quaranta ballarins d’altíssim nivell i va crear l’École-Atelier Rudra Béjart Lausanne, una institució gratuïta oberta a joves ballarins d’arreu del món. La companyia, que té la seva seu a Lausanne, Suïssa, gira per tot el món amb els seus espectacles i és internacionalment reconeguda per l’excel·lència del seu treball.\nGil Roman ha estat aclamat també per les seves pròpies creacions com ara Le Casino des Esprits, Aria i Syncope, coreografia que va tenir la seva estrena catalana a Sant Cugat l’any 2011, i amb la qual va col·laborar el Taller d’Escenografia del Teatre-Auditori.\nFotografia: Tombées de la dernière pluie © BBL – LaureN Pasche\ndivendres 27 abril 2018 21:00h\ndissabte 28 abril 2018 19:00h\nDurada: 1 hora i 50 minuts (amb intermedi) Preu general: 42 €\nMajors 65 anys : 38 €


Tornem-hi. | Candidatura d'Unitat Popular\nA més és posa en marxa el protocol contra les agressions sexistes, per fer dels espais de la Festa Major espais lliures de sexisme.\nAra estem apunt d’acabar el mes d’agost i com cada any per aquestes dates arriba la Festa Major de Santa Perpètua. Una Festa Major que aquest any modifica algunes activitats de dia, franja horària, i n’arriben algunes de noves. Ara toca veure com la població es pren aquests canvis i reben aquestes activitats, com hi participen i com en gaudim. A més es posa en marxa un protocol contra les agressions sexistes, per fer dels espais de la Festa Major espais lliures de sexisme.\nA més aquest any és especial ja que es celebren 5 anys de lluita juvenil a Sta Perpètua. I per això volem felicitar a les companyes d’Arran, hereves de l’Assemblea de Joves de Sta Perpètua. Un espai imprescindible per a la formació i organització del jovent. Un col·lectiu que ha treballat per construir i consolidar un moviment juvenil que fins a la seva creació era inexistent. Una tasca imprescindible, a seguir amb la lluita companyes!\nI amb aquests dies de festa iniciem el curs i la normalitat torna a començar de nou. Un curs que ha de ser molt important per al futur de Catalunya, un dels territoris dels Països Catalans. En les properes setmanes avançarem cap a un referèndum d’autodeterminació, davant el qual caldrà prendre partit i posicionar-se. Però tot això serà un cop passi la Festa Major, ara toca aprofitar aquests 3 dies i gaudir de la Festa Major. I tant ara com en les properes setmanes cal que portem a les pràctica aquelles paraules tant popularment conegudes de Vicent Andrés Estelles: 'No et limites a contemplar aquestes hores que ara vénen. Baixa al carrer i participa. No podran res davant un poble unit, alegre i combatiu.'\nA més aquest any és especial ja que es celebren 5 anys de lluita juvenil a Sta Perpètua. I per això volem felicitar a les companyes d’Arran, hereves de l’Assemblea de Joves de Sta Perpètua\nCORRESPONSABILITAT AMB ELS RESIDUS\n"EL EJÉRCITO REPUBLICANO CAUTIVO Y DESARMADO"


Per participar al concurs, cal que els seguidors de l'@Optimotcat enviïn una història breu, com a màxim de 280 caràcters, inspirada en la vida o l'obra de Pompeu Fabra, enguany que se celebren els 150 anys del seu naixement i els 100 anys de la publicació de la Gramàtica catalana. A més, els microrelats han de contenir el nom del Mestre o algun derivat del seu cognom correctament format, com ara fabrià, prefabrià, postfabrià, etc.\nPer optar als premis és imprescindible ser seguidor del compte @Optimotcat i també del de l'Any Fabra (@AnyFabra). A més, cal que el tuit sigui lingüísticament correcte i que tingui l'etiqueta #StJordiÒptim. També es valorarà la inclusió de novetats normatives -que es poden consultar a Optimot / Nova gramàtica i ortografia. Per il·lustrar la història, d'altra banda, es pot incloure en la piulada una imatge o un GIF.\nDes del compte @Optimotcat es repiularan els microrelats que s'hagin publicat entre el 4 i el 17 d'abril i que compleixin els requisits. Es valorarà que la història basada en la vida i l'obra de Pompeu Fabra quedi ben contextualitzada dins el microrelat i que el text estigui escrit correctament, però també que sigui creatiu, original i inèdit. S'hi pot participar amb tantes piulades com es vulgui, però cada participant només pot optar a un premi.\nEl dia 20 d'abril s'anunciaran els guanyadors. Premis:\nEl primer classificat s'endurà una tauleta\nEls tres primers classificats guanyaran una subscripció anual al carnet TR3SC cadascun\nI els deu primers classificats rebran inscripcions per a dues persones a la Ruta Pompeu Fabra.\nEl concurs de Sant Jordi l'Optimot és una iniciativa de la Direcció General de Política Lingüística del Departament de Cultura amb motiu de la Diada de Sant Jordi 2018 i té la col·laboració de TR3SC, club de cultura.


pla financer | Acció Solidària Contra l'Atur\n#Emprende24 Barcelona: formem part del jurat\nS’han fet a Barcelona unes jornades organitzades per Acción Contra el Hambre, amb l’objectiu de donar suport a les persones que volen emprendre. Durant dos dies les persones emprenedores que ja tenen pensat el seu projecte, durant 24 h. tenen l’oportunitat de fer una tallers teòrics i pràctics, per elaborar el seu pla de negoci i el seu pla financer. Aquests tallers estan impartits per tècnics que els assessoren i ajuden en tot moment.\nEn l’edició celebrada de #Emprende24 a Barcelona el 13 i 14 de març de 2019, es van presentar un total de 28 projectes, dels quals es van preseleccionar per a la fase final 10. Aquests projectes són els que el jurat va haver de valorar per decidir a quins donava els 8.000€ dels Premis per iniciar els projectes.\nEl jurat estava format per 5 persones, una per a cada una d’aquestes entitats: Tandem Social, Microbank, ACEDE, Acció Contra el hambre i Acció Solidària Contra l’Atur (ASCA). Montse Guinovart, voluntària de la Taula de projectes d’ASCA, va ser la representant de la nostra Fundació.\nCada emprenedor disposava de 3 minuts per exposar el seu projecte davant del jurat. Les presentacions eren teòriques i molt interessants. La majoria de projectes es centraven amb els temes de reciclatge, consciència ecològica, innovació, persones amb exclusió social, i violència de gènere.\nEls guanyadors dels premis varen ser:\nProjecte de fer roba d’alta costura a mida. Ho farien a partir de roba rebuda per donacions i de reciclatge. L’objectiu es tenir roba de qualitat, a mida i a bon preu.\nProjecte d’agència de viatges per dones que volen viatjar soles per poder donar seguretat. El seu acrònim es SAFE (Seguretat, Alternativa, Flexibilitat i Easy). Els destins són països amb potencial econòmic però que han sofert alguna catàstrofe natural.\nProjecte per elaborar soles de sabates esportives amb 3D, amb material reciclat.\nProjecte per solucionar el turisme de masses. Ofereixen fer rutes diferents, poc convencionals i amb guies oficials tenint en compte les persones amb alguna minusvàlua.\nProjecte que a través del reciclatge de plàstics es facin fer bosses de cotó, contractant persones que estiguin amb risc d’exclusió laboral.\nHa estat una gran experiència poder participar com membres del jurat d’aquests Premis. Desitgem que tots els projectes avancin, i aconsegueixen fer-se realitat!


dimecres, 3 de juny de 2015 03:16\nPistes d'skate del parc del Calamot\nL’Ajuntament remodelarà les pistes d’skate del parc del Calamot\nSerà el projecte número 21 del programa “Junts fem barri” i es definirà en consens amb el col·lectiu d’usuaris\nEl programa Junts fem barri, amb què la ciutadania ha prioritzat 20 actuacions de millora de l’espai públic a través del seu vot, s’ampliarà amb un nou projecte: la remodelació de les pistes d’skate del parc del Calamot. Aquesta actuació va quedar fora de la primera selecció, i gràcies a l’ajust pressupostari dels projectes escollits inicialment, s'ha pogut incorporar al calendari d’obres.\nLa millora de les pistes del Calamot va ser la 21a proposta més votada (213 paperetes). La proposta va sorgir principalment del col·lectiu de joves de Gavà que sol·licitaven la millora de les actuals instal·lacions i l’ampliació d’elements per a la pràctica de l’skate.\nEls usuaris i usuàries de les pistes tindran molt a dir en el disseny de les noves instal·lacions. Fa uns dies, l’alcaldessa Raquel Sánchez els va presentar un esborrany del projecte elaborat pels Serveis Tècnics de l’Ajuntament perquè aportessin suggeriments o millores. En aquests moments es mantenen obertes les converses amb els usuaris per tal de concretar la proposta, sempre amb el límit pressupostari de 35.000 euros, que és el topall de totes les accions incloses al programa Junts fem barri.\nL’ampliació de mòduls i que aquests siguin de formigó són algunes de les propostes que s'estan plantejant. També es contempla la possibilitat de mantenir la pista existent, si bé amb la opció de traslladar-la de l'espai actual a la zona més propera a l’aparcament i alhora realitzar-hi millores, com ara descartar les planxes que estiguin en pitjor estat.\nTotes aquestes possibilitats s'estudiaran per veure'n la viabilitat tècnica i econòmica, i abans de tancar la definició exacte del projecte i posar en marxa el procés d'adjudicació de les obres a realitzar, es constraran els detalls amb els usuaris de l'skate. Fets els diferents passos, els treballs es podran portar a terme previsiblement al llarg de l'estiu i les noves instal·lacions estarien en funcionament a la propera tardor.\nDarrera actualització de dilluns, 8 de juny de 2015 07:42


Galeria fotogràfica de l'entrada de Moros i Cristians d'Ontinyent\nInicio Arrels i tradicions Galeria fotogràfica de l’entrada de Moros i Cristians d’Ontinyent\nLa defensa de l’Imperi Bizanti, la batalla de Guadalete, els dissenys bèl.lics de Leonardo da Vinci o una recreació de l’Imperi Otomà protagonitzen els boatos de capitanies i ambaixades\nLa recreació històrica es convertia en espectacle de primer nivell aquest divendres a una fastuosa entrada Morocristiana a Ontinyent. Desenes de milers de persones omplien els seients que abarrotaven tot el recorregut de l’Avinguda Almaig, l’Avinguda Daniel Gil i la Plaça de la Concepció, entre ells el President de Les Corts, Enric Morera i els Consellers d’Hisenda i Model Econòmic, Vicent Soler, i d’Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, Rafael Climent, entre altres personalitats que acompanyaven l’alcalde Jorge Rodríguez en la tribuna d’autoritats.\nDansa, teatre i música s’integraven amb carrosses, exhibicions i el pas dels festers, en primer lloc en una capitania cristiana de la comparsa Almogàvers que recordava el recorregut dels mercenaris almogàvers des de Constantinoble (capital del imperi bizantí i que ara seria Istanbul) per tractar de frenar l’avanç de les tropes otomanes. La capitania incloïa un grup d’ensenyes dels almògavers, una bèstia gegant, la recreació de batalles i l’arribada en carrosa del capità Manuel Penadés.\nL’ambaixada dels Estudiants mostrava la part més desconeguda de Leonardo Da Vinci, qui va dissenyar gran quantitat d’armes com metralladores de múltiples canons, torres de setge i morters. Així, els vestits de les esquadres feien referència a màquines inventades per Leonardo, i es mostrava un laboratori amb una catapulta en construcció, una ballesta gegant portada per 2 bous o la reproducció d’una metralladora que Leonardo va dibuixar al segle XV. La carrossa amb l’ambaixador Juan Alonso i la banderera Susana Calabuig consistia en una reproducció en moviment de la màquina voladora que Leonardo va anomenar “Ornitòpter”.\nJa per la nit, la desfilada del bàndol moro l’obria la capitania dels Moros Espanyols, que recreava la batalla de Guadalete, que va tenir lloc l’any 711 entre els musulmans i els visigots, que va suposar l’inici de la invasió musulmana en la península ibèrica. Entre els elements destacats de la capitania encapçalada per Enrique Galbis i que tenia com a elements destacats el foc i un espectacular ballet format per més de 100 persones.\nPer últim, l’ambaixada dels Moros Marinos va estar Basada en la casa d’Osmà (familia governant de l’imperi otomà des de la seua fundació fins que es va disoldre). El guió de l’ambaixada es dividia en diverses parts recreades mitjançant esquadres, amb artilleria i genets sobre gamells: els homes que van vindre de Rumèlia (ara Els Balcans), Pèrsia (hui Irán), Anatòlia (hui Turquia) per preparar-se per a la batalla. L’acte transcorria amb normalitat, sense incidències destacables i amb un públic que no abandonava els seus seients fins passades les 2 i mitja de la matinada del dissabte.\nA continuació oferim una galeria fotogràfica de l’entrada de Moros i Cristians d’Ontinyent 2018.\nArtículo anteriorRodríguez és acompanyat per membres del Botànic en les Festes d’Ontinyent, mentre rep la crítica d’un PP amb clevills\nArtículo siguienteVarios desprendimientos de la fachada del Palacio Ducal de Gandia se saldan sin heridos


RACOCATALA.CAT – Raco Català – CATzona\nSense comentaris a El PSC rebutja la nova proposta d’ERC i Junts sobre el català a les aules\nEl PSC tanca la porta a la nova proposta d’ERC i JxCat per fer una nova llei per preservar el català a les aules davant la sentència del 25% de castellà. “No la veiem”, ha dit el president del grup socialista, Salvador Illa, poques hores després de l’última proposta de republicans i Junts. Illa ha […]\nSense comentaris a El Suprem jutjarà Reguant el 28 de setembre per no voler respondre les preguntes de Vox\nEl Tribunal Suprem jutjarà la diputada de la CUP Eulàlia Reguant el proper 28 de setembre per un delicte de desobediència greu a l’autoritat en no voler respondre les preguntes de Vox, que exercia d’acusació popular en el judici del procés. Reguant podrà declarar en català, tal i com ella ha demanat. Aquest judici estava […]\nSense comentaris a El Ministeri d’Interior pagava a l’ex nòvia de Jordi Pujol Ferrusola en el marc de l’operació Catalunya\nEl Ministeri d’Interior de l’etapa del govern de Mariano Rajoy, amb Jorge Fernández Díaz al capdavant, pagava a l’ex nòvia de Jordi Pujol Ferrusola, Vicky Álvarez, amb càrrec als fons reservats en el marc de l’anomenada operació Catalunya de desacreditació de l’independentisme, segons publica ‘El Periódico’. Nous àudios filtrats de l’ex comissari de policia José […]\nSense comentaris a La CUP demana no cobrar dietes\nEl secretari tercer de la Mesa del Parlament i diputat de la CUP-NCG, Carles Riera s’ha referit a la qüestió polèmica de les dietes que cobren els diputats de la cambra. El cupaire ha explicat que el 20 d’abril el grup parlamentari va sol·licitar formalment als serveis jurídics poder deixar de cobrar-les, però ha dit […]\nLa CUP denuncia que l'”exclouen explícitament” de les negociacions pel català a l’escola.\nSense comentaris a La CUP denuncia que l'”exclouen explícitament” de les negociacions pel català a l’escola.\nEl secretari tercer de la Mesa del Parlament i diputat de la CUP-NCG, Carles Riera, ha denunciat que ERC, Junts, PSC i comuns “estan excloent explícitament” els cupaires de totes les negociacions per com blindar el català a l’escola. En una entrevista a ‘Els Matins’ de TV3 ha assegurat que “ningú els ha convidat mai […]\nRACó MUSICAL: Èxit del primer Gira-Illa a Ses Voltes de Palma\nSense comentaris a RACó MUSICAL: Èxit del primer Gira-Illa a Ses Voltes de Palma\nEl festival Gira-Illa, celebrat el passat dissabte 14 de maig a Ses Voltes va ser tot un èxit i va comptar amb les actuacions dels grups mallorquins Alanaire, Anegats, Reïna i Suasi i els Electrodomèstics. L’entrada era de franc i segons els organitzadors de Plataforma per la Llengua el certamen ha comptat amb la diversitat […]\nLLIBRE – Crònica fabulosa de la Mamà Asya i la seva descendència\nSense comentaris a LLIBRE – Crònica fabulosa de la Mamà Asya i la seva descendència\nEn ple segle XIX, la formidable i misteriosa Mamà Asya obre les portes del seu luxós prostíbul al Poblenou i atrau clients de tota la ciutat però ignora que acaba de posar la primera pedra d’un llinatge familiar que serà perseguit per una maledicció terrible fins als nostres dies. Tot comença quan la bellíssima prostituta […]\nSense comentaris a Aragonès i Puigdemont comparteixen preocupació per “l’escàndol democràtic” del ‘Catalangate’\nEl president de la Generalitat, Pere Aragonès, i el del Consell per la República, Carles Puigdemont, han compartit aquest dimecres a la tarda la “preocupació” per “l’escàndol democràtic” del ‘Catalangate’. Ambdós líders independentistes s’han reunit durant una hora i quart aquesta tarda al Parlament Europeu. La major part del temps l’han dedicat a parlar del […]\nPuigdemont, Comín, Ponsatí i Solé podrien perdre els seus drets com a eurodiputats\nSense comentaris a Puigdemont, Comín, Ponsatí i Solé podrien perdre els seus drets com a eurodiputats\nEl comitè d’Afers Jurídics de l’Eurocambra no ha pogut verificar les credencials dels eurodiputats de Junts Carles Puigdemont, Toni Comín i Clara Ponsatí, i de l’eurodiputat d’ERC Jordi Solé, que va substituir Oriol Junqueras, perquè no ha rebut la notificació i documentació pertinent per part de la Junta Electoral Central (JEC). Segons ha explicat el […]\nEl 30% dels funcionaris de la Generalitat no parlen mai el valencià\nSense comentaris a El 30% dels funcionaris de la Generalitat no parlen mai el valencià\nLa Conselleria de Justícia ha presentat l’informe previ a l’aprovació del decret que reglamentarà l’aplicació de la competència lingüística en valencià per al funcionariat de la Generalitat. Aquest decret ha de reglamentar l’article 62 de la Llei 4/2021 de la Funció Pública Valenciana, que regula els requisits per a l’accés a l’ocupació pública, entre els […]\n← Entrades més noves1 2 … 320 Entrades més antigues →


La importància de començar bé - Diari de Girona\nEl Girona enllaça vuit temporades sense conèixer la derrota en el seu primer partit de Lliga, encara que de l'últim triomf en l'estrena ja fa cinc anys\nL'estrena de l'última temporada va acabar amb empat (1-1) contra l'Sporting a l'estadi · Aniol Resclosa\nL'estrena de l'última temporada va acabar amb empat (1-1) contra l'Sporting a l'estadi\nLes notes arriben al final de curs. Un cop s'acaba la temporada, és l'hora de fer un cop d'ull a la classificació per veure com ha anat la cosa. Si s'ha atrapat o no l'objectiu, si s'han fet els deures. El desenllaç és el que rep més trascenència, encara que començar bé també és important. Malgrat que ara el marge de maniobra és enorme, signar un bon inici serveix per un munt de coses, totes elles positives. Sobretot en el context actual del Girona, encara en construcció i amb el record de com va acabar l'última temporada encara ben recent.\nL'equip de Francisco comença la Lliga un xic més tard que la major part dels seus rivals. Ho farà aquest dissabte al camp de l'Sporting i amb un únic objectiu: guanyar. Impossible predir com aniran les coses. Per anar fent boca i omplir una mica el got de l'optimisme, només cal fer un cop d'ull als últims precedents. Els que diuen que els gironins solen començar amb bon peu. Com a mínim, puntuant.\nEl Girona enllaça vuit temporades que les comença sense conèixer la derrota. L'última, el 2011. Curiosament contra l'Elx, el botxí en el recent play-off d'ascens. Aquell cop, un dolorós 1-4 per obrir una Lliga en la qual l'equip patiria, i de valent, per salvar-se tot i aconseguir-ho al tram final. D'ençà que ha encadenat fins a vuit debuts puntuant. En aquest període, fins a cinc empats (0-0, Sabadell 12/13; 3-3, Sevilla Atlètic 16/17; 2-2, Atlètic de Madrid 17/18; 0-0, Valladolid 18/19; 1-1, Sporting 19/20) i un total de tres victòries, totes consecutives (1-0, Alabès 13/14; 1-0, Racing 14/15); i 0-1, Bilbao Athletic 15/16). En les darreres vuit estrenes, per tant, només ha encaixat sis gols i n'ha fet nou.\nNúmeros que encara fan més patxoca si s'agafa com a referència ja no només la darrera dècada (quatre victòries, cinc empats i una única desfeta, l'esmenta amb l'Elx), sinó totes les temporades consecutives en les quals l'equip ha militat en una de les dues categories professionals, tant la Primera Divisió com la Segona A. Del 2008 fins ara, els debuts han sigut prou profitosos. En aquest temps, un parell d'ensopegades (l'1-4 amb l'Elx del 2011 i un 0-1 amb el Cartagena, dos anys abans) i prou. A part, fins a cinc victòries i el mateix número d'empats. Val a dir també que al llarg de tot aquest període, el Girona només s'ha estrenat tres cops lluny de Montilivi, encara que sempre que ho ha fet ha acabat puntuant. Dissabte, tocarà jugar al Molinón. Primera oportunitat per millorar les xifres com a visitant. Les de l'últim curs, per oblidar: 16 punts de 63 i només tres victòries, amb 19 gols a favor i fins a 30 en contra. Només ho van fer pitjor el Ponferradina, Racing i Numància.


L'associació lleidatana ASPID troba feina a 345 persones durant el 2017, el 33% dels usuaris atesos\nLa majoria dels col·lectius atesos van ser les persones amb discapacitat, immigrants, dones, joves i majors de 45 anys aturats de llarga durada\nper Redacció 18/05/2018 12:20h\nEls Serveis d'Orientació, Formació i Intermediació Laboral de l'associació lleidatana ASPID van atendre l'any 2017 un total de 1.064 persones amb discapacitat i/o altres col·lectius en situació d'atur i van aconseguir que 345, el 33% dels usuaris atesos i 89 més que l'any passat, s'incorporessin al mercat laboral, després de visitar 481 empreses (59 més que el 2016), segons s'ha donat a conèixer aquest dijous al matí en la presentació del balanç dels Serveis.\nImatge de la presentació de les dades | LleidaDiari.cat\nLa majoria dels col·lectius atesos van ser les persones amb discapacitat, immigrants, dones, joves i els majors de 45 anys aturats de llarga durada. La presidenta d'ASPID, Bibiana Bendicho, ha destacat «l'èxit de la metodologia aplicada pels professionals de l'associació que ha permès aconseguir un índex d'inserció laboral històric dels usuaris del 33%» i ha afegit que «els programes de polítiques actives d'ocupació estan oberts a tota la població que estigui en atur i en situació de vulnerabilitat social».\nNo obstant això, ha recordat que l'índex d'atur d'aquest col·lectiu triplica el de la resta de ciutadans i, per tal de millorar la situació, ha demanat que «els programes de polítiques actives d'ocupació de la Generalitat deixin de ser tant estàndards i s'adeqüin més a les demandes laborals específiques de la població, del mercat de treball i del teixit empresarial de cada territori».\nEl director territorial a Lleida del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies, Joan Santacana, han manifestat que «el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya (SOC) ja està treballant per incorporar convenis a mida a cada territori, que preveuen la participació de tots els agents socials, per tal de definir estratègies laborals més exitoses». Santacana també s'ha mostrat orgullós amb la tasca d'ASPID i ha titllat la xifra de contractació del 33% aconseguida l'any passat d'«hiperinserció i més tenint en compte que els usuaris pertanyen a un col·lectiu que té moltes dificultats per accedir al mercat laboral».\nLa directora del Servei d'Integració Laboral d'ASPID, Lídia Méndez, ha informat que de les 1.064 persones ateses (978 per treballar per compte d'altri i 86 per autoocupació), el 51% van ser homes, el 48% estaven en situació de risc d'exclusió –aquest col·lectiu té cada vegada un pes més important–, el 38% se situen a la franja d'edat de 46 a 55 anys i el 29% a la de 36 a 45 anys i el 65% van ser persones amb nacionalitat espanyola, l'11% provinents de la Unió Europea i un 24% van ser usuaris extracomunitaris. Cal destacar l'increment de persones amb estudis primaris, secundaris o Batxillerat que han accedit a la borsa de treball, del 35% de l'any 2016 al 59% d'enguany. Aquest servei va aconseguir l'any passat 345 insercions laborals (89 contractes més que l'any anterior). En aquest sentit, ASPID destaca l'evolució històrica positiva de les contractacions, que han passat de les 77 de l'any 2012 a les 345 del 2017, i també de les ofertes de treball de les empreses visitades, que el 2012 eren 127 i l'any passat van ser 265.\nDels 345 contractes, el 83% corresponen a empreses ordinàries, el 5% van ser indefinits i el 72%, de fins a sis mesos. Durant el 2017 es van fer 2.413 contactes amb 481 empreses de la demarcació de Lleida, es van gestionar un total de 265 ofertes de treball (tres més que l'any anterior) i es van signar 126 convenis de pràctiques. També es van crear 20 empreses i es van assessorar 86 emprenedors i emprenedores. En aquest sentit, Lídia Méndez ha destacat que hi ha hagut un 55% d'efectivitat en relació a les empreses col·laboradores visitades i la gestió de les ofertes de treball que han fet. Quant a la formació, es van impartir 2.357 hores de tallers de competències transversals a 567 alumnes i 1.005 hores de formació tècnica professional a 84 alumnes.\nL'any passat, ASPID va participar o va dur a terme nou programes d'inserció laboral públics i privats: el Punt de Formació Incorpora de "la Caixa"; els Serveis Integrals d'Orientació, Acompanyament i Suport a la Inserció de les Persones amb Discapacitat i/o Malaltia Mental (SIOAS); el Treball amb Suport per a Persones amb Discapacitat; el Programa Orientació i Acompanyament a la Inserció; les Mesures Actives d'Inserció per a Persones Destinatàries de la Renda Mínima d'Inserció (MARMI); els Programes Integrals per a majors de 30 anys "Ponent Ocupació"; l'Agència de Col·locació d'ASPID; Incorpora de "la Caixa", i el Punt d'Autoocupació Incorpora de "la Caixa".\nATENCIÓ: La dràstica mesura que estudia Rajoy amb la presa de possessió de Torra


El Palau Robert i la Institució de les Lletres Catalanes presenten a partir d’avui 11 d’octubre l’exposició Kosmos Panikkar, com a activitat de l’Any Raimon Panikkar amb el qual la Generalitat de Catalunya i l’Ajuntament de Barcelona commemoren el naixement del filòsof català d’origen indi, personatge clau en la interculturalitat, el diàleg religiós i l’espiritualitat, el pensador català més important i influent des de Ramon Llull.\nKosmos, Anthropos i Theos\nIgnasi Moreta, comissari de l’Any Panikkar, i Xavier Serra Narciso són els responsables d’una mostra que gira al voltant la idea de realitat cosmoteàndrica, extreta del pensament de Panikkar. Segons el pensador, la realitat és formada per tres dimensions: la còsmica, la humana i la divina, que no tenen cap ordre jeràrquic entre elles i són sempre presents a tot arreu. Per això l’exposició s’estructura en tres àmbits: Kosmos, Anthropos i Theos.\nPer a Panikkar per traspassar la superfície i anar a la profunditat, la realitat s’havia de veure amb els ulls de la sensibilitat, de intel·ligència i de l’espiritualitat. S’havia de mirar, pensar i contemplar. Kosmos, en aquest sentit, per ell volia dir creació, terra, corporalitat, comunitat, poble, acció, art, ritu, vida… Uns conceptes que a la primera sala s’exemplifiquen amb imatges de les diferents tradicions culturals que va conèixer Panikkar -des de Varanasi a Tavertet, del camí de Sant Jaume al Japó- amb Montserrat i la seva força sagrada i tel·lúrica com a centre. Un Montserrat amb el qual Panikkar va estar estretament lligat i que exemplifica aquesta força que Panikkar no cenyia només al santuari cristià, sinó a la natura i als ritus precristians. La darrera estança de la mostra, després de la dedicada a la biografia i l’obra, que correspon al diví, esdevé una sala de meditació, com una invitació al visitant a practicar aquest ritus, al qual Panikkar havia fet una aproximació molt seriosa.\nA la Universitat de Califòrnia, Santa Bàrbara, 1974\nUna família intercultural\n“No escric sobre mi mateix, sinó que m’escric jo mateix. Cap dels meus escrits no ha nascut d’una simple especulació, sinó que tots són més aviat autobiogràfics és a dir, inspirats en una vida i en una praxi, i és tan sols posteriorment que han estat plasmats per escrit. No he viscut per escriure, però he escrit per viure d’una manera més conscient” assegurava Raimon Panikkar. Per això per a l’exposició els dos comissaris han utilitzat només textos de Panikkar, sense afegir altra cosa que els peus de foto corresponents a les imatges.\nAnthropos és la part més gran i biogràfica de la mostra, que comença amb l’Studium, una recreació de l’estudi i la biblioteca del filòsof -amb llibres de teologia, ciència, hinduisme, filosofia, literatura, etc.., on destaquen sobre la taula les sis piles de textos manuscrits en les sis llengües en les que escrivia: català, castellà, anglès, francès, italià i alemany -llengües en les quals, a més, s’està publicant l’obra completa- els llibres sobre el ell i un mapamundi que relaciona els seus viatges constant arreu del món, cridat a donar conferències, impartir simposis i cursos, amb les seves agendes i fitxes d’estudiós.\nA la següent sala s’analitza el bio i el graphos de Panikkar, és a dir, la vida i l’escriptura, a través de 21 de 60 llibres publicats. En ella s’expliquen els peculiars orígens familiars de la família Panikkar (o Pàniker, com l’escrivien els seus germans). Raimon Panikkar va néixer el 2 de novembre de 1918, fill de Ramuni Paniker, un self-made man indi instal·lat a Catalunya, i de Carme Alemany, provinent de la burgesia catalana i relacionada amb la intel·lectualitat noucentista, com Carles Riba o Jaume Bofill. Com testimonia una fotografia, els Riba, els Bofill i els Pàniker havien compartit estius a Viladrau.\nSalvador, Merce, Raimon i Josep Maria Pàniker. Barcelona 1941\nEl rebel de l’Opus Dei\nPerseguit durant la Guerra Civil per la seva consideració de catòlics i burgesos, la seva germana Mercè i ell estudien Química a Bonn, Alemanya. Tornat a Catalunya -en un llarg viatge des d’Alemanya en bicicleta- arran de conèixer a Josepmaria Escrivà de Balaguer, tot just acabada la guerra, decidirà fer-se capellà. La decisió de l’hereu causa un daltabaix a la família, i és l’origen remot d’alguns sonats enfrontaments amb el seu germà petit, l’escriptor i filòsof Salvador Pàniker.\nLa seva llarga permanència al sí de l’Opus Dei, de 1941 al 1966, no està en cap moment exempta de moments de crisi. Des del principi és un sacerdot incòmode, amb un conflicte constant entre la seva ambició intel·lectual i acadèmica i la necessitat de l’apostolat que requereix la institució acabada de fundar. Doctorat en Ciències, Filosofia i Teologia, no encaixa a Madrid, ni a Salamanca, ni tampoc a Roma, i finalment l’any 1954 és enviat a l’Índia, el país d’origen del seu pare.\nAmb el papa Pau VI a Roma, l’any 1966.\nCristià, hindú i budista\n“Me’n vaig anar cristià, em vaig descobrir hindú i torno budista, sense haver deixat de ser mai cristià”, explicava Panikkar sobre el xoc que li va produir el seu contacte amb l’Índia i la seva religiositat oriental. Allà hi descobreix els vedes als quals dedica deu anys d’estudi i trava amistat amb el sacerdot i místic francès Henri Le Saux, figura clau del diàleg entre hinduisme i el cristianisme.\nSer fill d’un home de religió hindú i d’una dona catòlica és clau en la biografia panikkariana. Com explica Moreta, l’angoixa pel fet que el seu pare no tingués la possibilitat de la salvació, com a no cristià, i en ell hi pesés la condemna eterna, és l’origen de la seva recerca. Una benaurada angoixa que va donar lloc a una immensa obra on des del principi hi ha present la qüestió del diàleg religiós, l’ecumenisme i la interculturalitat ja experimentada a casa. De fet, com comenta el mateix Moreta, quan s’ordena capellà l’any 1946 Panikkar diu que ho fa “segons l’ordre de Melquisedec”, en referència al sacerdot preabrahàmic i pagà que beneïx al patriarca bíblic.\nFinalment l’any 1966 és formalment expulsat de l’Opus Dei. Dos anys abans havia tornat a l’Índia, on s’incardina a la diòcesis de Varanasi, on resideix al costat del Ganges. A partir d’aquí, el seu prestigi acadèmic no fa altra cosa que créixer: és convidat a donar classe a Harvard i nomenat catedràtic d’estudis religiosos a la Universitat de Califòrnia, a Santa Barbàra. Establert a Tavertet a partir dels anys 80, la seva figura pública esdevé molt present gràcies a entrevistes i aparicions als mitjans de comunicació que converteixen en popular un savi d’una trajectòria acadèmica i filosòfica gairebé inabastable Com a dada, en vida de Panikkar, que va morir a Tavertet l’any 2010, es van defensar fins a 40 tesis doctorals sobre la seva obra, a més de rebre nombrosos doctorats honoris causa, condecoracions i haver impartit una de les prestigioses Gifford Lectures, un reconeixement equivalent al “Premi Nobel del pensament”.\nDescobrint l’Índia en moto, l’any 1957.\nL’exposició, que es podrà veure fins el 3 de febrer, es complementa amb un programa de conferències titulat “Viure el pensament de Raimon Panikkar”, que pronunciaran diferents experts en l’obra panikkariana, amb l’acompanyament d’actuacions musicals, el 23 d’octubre, 13 i 27 de novembre i 11 de desembre.


La Federació de Grups Amateurs de Teatre de Catalunya ha fet públic el veredicte de la 18a edició dels Premis Arlequí 2019 –els guardons s’haurien d’haver lliurat el 2020, però la pandèmia ho va impedir-, que distingeixen persones i entitats que treballen a favor de les arts escèniques no professionals. El jurat, format per Josep Maria Porta, president, Jaume Ventura, Magda García, Oriol Alonso, Joaquim Castelló, Marc Pont, Ramon Costa, i Josep Mayolas han valorat les propostes que diferents grups federats i coordinadores han fet arribar al jurat, en uns moments en què tot el sector cultural pateix els efectes de la pandèmia i s’ha de reinventar per garantir el seu futur. L’acte de lliurament dels guardons podrà seguir-se el dissabte 13 de febrer (20.00 h) a través del canal Youtube de la Federació de Grups Amateurs de Teatre de Catalunya.\n“Certament, la pandèmia ha afectat a tots els sectors de la nostra societat. Nosaltres no en som aliens. Ens hem trobat en un moment en què el vent s’ha aturat i ens ha tocat remar: Un cop hem assumit que no podíem dur a terme les activitats previstes de la manera en què les havíem previst, hem optat per canviar-ne el format i la virtualitat s’ha imposat en molts casos, o directament, per generar-ne de noves”, explica a Tornaveu el president de la Federació de Grups Amateurs de Teatre de Catalunya, Antoni Font, que remarca la posada en marxa de la I Jornada de Teatre Breu, el Festival Big Bang, xerrades i de formacions virtuals. “Aquesta és la nostra manera d’adaptar-nos a cada moment per tal de procurar mantenir l’activitat dels nostres grups”, afegeix.


Marlango celebra 15 anys d’escenaris a Campanet\nLeonor Watling explica que la pandèmia va provocar una pausa creativa al grup\nLeonor Watling i Alejandro Pelayo, integrants de Marlango. MARLANGO\nPalmaVa ser l’any 2004 quan Subterfuge Records va editar Marlango, el primer àlbum d’estudi del grup format per l’actriu i cantant Leonor Watling i el músic Alejandro Pelayo. La idea era, l’any passat, fer una gira especial i celebrar els 15 anys d’escenaris i actuacions en directe, però el coronavirus no ho va permetre. Malgrat que el 2020 varen fer alguns concerts –“molt més íntims, en llocs més petits i només a piano i veu”, recorda Watling–, la gira Delicatessen, amb què repassen la seva trajectòria, va poder arrancar a Madrid el mes de febrer.\nI aquest dissabte Marlango arriba a Campanet, amb motiu de la segona edició del cicle Melodies a l’aire. L’actuació serà al pàrquing del pavelló del municipi i les portes s’obriran a les 19 hores. Abans, hi sonarà Salvatge Cor.\n“L’any passat va ser molt estrany, però també emocionant. Hi havia molta sensibilitat en totes les actuacions”, apunta la cantant, que se sent afortunada per haver pogut fer concerts. Enguany, remarca, “l’energia dels directes és una altra, malgrat que els promotors encara vagin molt alerta i siguin estrictes amb les mesures de seguretat, que és el que toca”.\nWatling explica que, a diferència de moltes altres agrupacions, Marlango va sofrir una “aturada creativa”: “Alejandro era a Cantàbria, i ell sí que va estar actiu. Ha tret un disc de piano espectacular. Però a mi em va afectar molt, he estat un any sense escriure. En canvi, vaig estar fent cinema. La bona notícia és que en aquesta gira ens estam retrobant amb Alejandro i tornam a escriure i a compondre”.\nL’actriu insisteix que, en el seu cas, la pandèmia ha estat devastadora: “Jo no he après ni a fer pa ni ganxet. La meva situació ha estat molt millor que la d’altra gent en l’àmbit de la llar, no he perdut ningú proper... Però creativament ha estat un desastre”.\nWatling: “No tenc un discurs”\nL’actriu i cantant domina diferents registres i és un punt camaleònica. Ha participat en més de 40 pel·lícules i Pedro Almodóvar, Bigas Luna i Álex de la Iglesia són alguns dels directors de cinema amb els quals ha treballat. Aquests dos darrers anys ha preparat diverses sèries per a plataformes de continguts, com Nasdrovia a Movistar+ i La templanza a Amazon Prime. A més, ha posat veu a l’audiollibre de la saga de Harry Potter.\nWatling afirma que li agrada jugar i experimentar, reptar-se, però que ho fa “de manera inconscient”. “Me n’he temut que, amb l’edat que tenc [46 anys], hauria de tenir un discurs. La gent sol anar sempre per un camí concret, però jo no ho he fet. No tenc un discurs ni com a compositora, ni com a cantant ni com a actriu”, apunta. També assegura que va fent les coses que la fan sentir bé, escrivint les cançons que necessita escoltar. Ara bé, si d’una cosa està segura, és que “les expectatives són l’enemic”, per això les du a retxa.u\nmarlango campanet Música Estiu concerts


Sega de mots: La poeta Peri Rossi\nEls poetes saben, més que ningú, atès el material d'orfebreria amb què treballen, que la llengua que usen és molt més que el suport que aguanta la literatura que intenten fer i molt més que allò que transporta una determinada estètica. No em cal haver llegit a Cristina Peri Rossi per saber-ho. Per això Gimferrer va passar a escriure en català el 1970 amb "Els miralls" i per això Joan Margarit va fer el mateix a partir del 1981 amb "L'ombra de l'altre mar": "Molts anys has solcat l'aigua d'altres mars / clos pel blau horitzó d'una altra llengua,/ però sense assolir el que encara cerques./ Les gavines que volen ran les ones/ a l'alta mar rocosa de les illes/ seran el teu seguici en aquest mar."\nEl llenguatge, les paraules, no són el món, són una visió del món, un binocle verbalitzat. Cada paraula portadora de significat s'ateny a unes coordenades culturals que expliquen el paisatge on neix. No hi ha res més pragmàtic que una paraula clara: enraonar. Res més bell que una eufonia: nosa. Així cobren nova dimensió, per exemple, uns versos inquietants -com tants en té- de Joan Vinyoli: "Els mots, en veritat,/ no són sols per entendre'ns pel que signifiquen,/ sinó per descobrir el que, transparents, oculten".\nMolt més clar ens ho explica l'Espinàs d'"A peu per Castella" després de llegir uns versos de Machado: "Llegint Delibes, ja fa molts anys, vaig descobrir perquè jo no era, ni podia ser, un escriptor en castellà, i ara m'ho confirma Machado. Jo no veuré mai serrijones, cambrones i jarales, encara que els tingui al davant. Puc buscar en un diccionari què signifiquen aquestes paraules. Però ni la història secular d'aquests mots, ni la fonètica, ressonen dins meu. Perquè no els sento al meu voltant. Es poden dominar diverses llengües però només n'hi ha una que et domina, i és amb aquesta que es pot intentar fer literatura -la fatalment limitada literatura de les zarzas, la igualment limitada literatura dels esbarzers." És un exemple prou clarivident, quasi definitiu, però no sembla ser el cas de la poeta Peri Rossi, la qual només domina el castellà.\nLa poeta uruguaiana va arribar a Barcelona a finals dels seixanta o a principis dels setanta, no ho sé i poc importa, però ha dit que ella va lluitar contra el franquisme i a favor de la llengua catalana, i que com pot ser que ara se l'acomiadi de Catalunya Ràdio per parlar en castellà (no pas per no saber parlar en català). Al manifest del seu bloc -creat expressament- en contra de la "persecución lingüística" es diu: "La escritora Cristina Peri Rossi ha sido despedida de Catalunya Radio por hablar en castellano. Todos quienes conocemos su lucha a favor de la democracia, su participación y defensa de la cultura catalana, queremos manifestar nuestro rechazo al despido y nuestra solidaridad a la persona y escritora frente a esa discriminación." No caldria si no, cristodedéu. En l'article que va cuitar a fer i a enviar al diari el Mundo per recollir ois i adhesions diverses i plurals hi deixa anar aquests versos: "los fascismos tienen algo en común: siempre son excluyentes. Excluyen por motivos ideológicos, de raza, de sexo... o de lengua.Y es paradójico que me ocurra a mí, Premio Ciudad de Barcelona de Poesía en 1992 por el libro que se titula precisamente Babel bárbara y donde se exalta la diversidad de lenguas, la Babel mítica. ¿Paradójico o síntoma de los tiempos que corren? Quizás no sea casual. Quien defiende Babel es discriminada".\nBé, jo crec que s'ha de ser molt desvergonyit per sostenir semblants posicions, més encara després de tants anys de viure a Barcelona i d'haver col·leccionat premis i demés mèrits que et fan valedor de la pàtina intel·lectual amb què et presentes en societat. És evident que això no és catalanisme, que diria la Vanguardia. (Per cert, aquí es pot llegir el comunicat d'Òmnium sobre aquest altre llastimós afer). Desconec com ha anat l'acomiadament, o si ha estat rescissió o quina cosa. El motiu subjacent, més enllà de normatives i lleis que emparen la decisió de la Corporació, executada o comunicada amb més o menys malaptesa, és la incapacitat de la poeta per expressar-se, després de més de vint anys a la tribu, en la llengua dels esbarzers, certament embardissada de pronoms febles i amb una corrua sorda i sonora i a l'ensems-malgrat-tot-i-puig-que-llur infinita de paranys dissuasoris per a ments preclares com la seva.\nHi ha una altra qüestió, relacionada amb la tirallonga de solidaris que se li ofereixen d'esquellots. I és la invocació esgotadora al "jo vaig ser antifranquista" per a treure's de sobre qualsevol màcula que l'acostés als postulats nacionalistes de la dreta, o tan sols a uns postulats nacionalistes. Ja cansen els antifranquistes que viuen de renda, ja n'hi ha prou, que s'apartin, que deixin d'obstruir d'una vegada. És precisament a aquest tipus de persones a qui em referia l'altre dia. Ja sabem que aquest debat espanta d'allò més la intel·lectualitat progressista, especialment la més nostrada, parli la llengua que parli -amb un cosmopolitisme que ves per on sempre ens retruny en contra-, però no deixa de ser curiós la comparsa solidària que se li ha unit: Vargas Llosa, Savater, Benedetti, Ana M. Moix, Ester Tusquets, Ana M. Matute, Rosa Díez, De Carreras-Espada-Boadella i el d'Artagnan Rivera, Enric Majó, Ivan Tubau, Felix de Azúa, Juaristi, Jorge Herralde, Vila-Sanjuán i un etcètera francament esgotador. Tot patums i altres sequaços que mai tindran cap tipus d'incidència ni veuran escrit el seu nom si no és signant mocades com aquesta. Per solidaritat gremial o amistat personal o vés a saber, David Castillo, Marta Pessarrodona, Carles Duarte o Ignasi Riera. En fi... això contra la persecució lingüística del castellà a Catalunya. La nació bilingüe que diu defensar és només la meva, poeta. La de vostè encara és monolingüe, com bé sap demostrar. Dempeus se'm posen els pèls de la tonsura monacal que em corona la testa en veure les genuflexions de disculpa que se li ofereixen.\nSí, senyor, tota la raó té.\nAquest és el pensament lingüístic que remastega la poetesa:\n6 d’octubre de 2007, a les 16:35\nMoltes gràcies, Marta, pel seu apunt, realment interessant i aclaridor. Cordialment,\n6 d’octubre de 2007, a les 18:17


Aquest títol manllevat del primer llibre de poemes de la poeta Quima Jaume (Cadaqués, 1934 – Barcelona, 1993), sembla perfecte per parlar de la 37a edició del Mini Print. Trenta-set anys des de que un bon dia “Pasqual Fort, artista gravador i extraordinària persona amb un sentit innat obert a la curiositat pel món que l’envoltava i anava canviant”, va decidir a l’any 1980 crear el primer premi Mini Print Internacional de Cadaqués i que perviu (tot i que El temps passa a Cadaqués) gràcies a la tenacitat de la seva vídua Mercè Barberà i amb la complicitat de tota la família.\nAquest arrelament a Cadaqués no és aliè al que ha significat i continua significant en bona mesura Cadaqués per al món artístic. Joan-Josep Tharrats (Girona, 1918 – Barcelona, 2001) ho explica amb aquestes paraules: “Tot Cadaqués és com un jardí de les delícies per als pintors i els poetes. Terra de grans contrastos, pot provocar al mateix temps un poder incitant com infondre la calma… Tots els instants són diferents a Cadaqués.” (*)\nNo tinc cap dubte que els artistes que cada any omplen les parets de la Galeria Fort a Cadaqués, no solament hi participen (cada any amb més nombre de persones, 659, i més països, 56 enguany, i el total d’aquests anys ja suma 9.600 artistes) atrets per la proposta oberta al gravat de totes les tendències i tècniques d’estampació, art digital, aiguafort, litografia, fotogravat, punta seca, manera negra…, ho fan perquè el premi ha aconseguit un nom i un prestigi internacional fora de tot dubte i perquè Cadaqués encara és i sona en el món artístic d’arreu.\nEn aquesta mostra que aplega a tantíssims artistes d’arreu del món cada any hi podem trobar, sense por d’exagerar, petites però grans obres d’art que satisfan el gust de la gent normal i que moltes vegades tenen detalls artístics i tècnics d’una gran sofistificació.\nEl Mini Print aconsegueix enamorar a qui té la gosadia de passejar-se per Cadaqués si també té la curiositat –com tenia el seu creador– per veure i experimentar noves propostes artístiques a través d’una tècnica diversa i multidisciplinar. Algú ha escrit que hi podem trobar “una maduresa feta d’experiències singulars d’ençà del llunyà segle XV, que va veure com l’aparició de la impremta reclamava nous tipus d’imatges”, i el Mini Print va tenir i té l’encert i la visió de fer història dins la història del gravat.\nAssenyalava Victoria Combalía en el pròleg de l’any passat que el mini-gravat pot proporcionar a qualsevol persona que estimi l’art la possibilitat de començar una col·lecció de la qual poder gaudir, amb unes mides i preus que la fan assequible a tothom. I aquesta és també una de les grans virtuts del Mini Print, que ha sabut mantenir durant aquest llarg recorregut, ara ja de 37 anys.\nCom diu la Mercè Barberà, “Mirar educa la sensibilitat”, que bona falta ens fa.\nEl 37è Mini Print Internacional de Cadaqués ens mostra de nou un camp immens de possibilitats i imatges de les noves investigacions en el món de l’estampació.\nSobre un full de paper blanc totes les idees són possibles amb l’ajut de la tècnica precisa del burí o la punta seca, les gradacions de l’aiguafort, el dibuix del llapis litogràfic, l’alegria de les tintes serigràfiques, la força del linòleum, la xilografia, les composicions del fotogravat i les realitzacions plàstiques que permeten les noves tecnologies, sense oblidar els procediments del gofratge, del paper perforat o comprimit, el chine collée i el collage. Crec que és un privilegi poder gaudir de tanta creativitat i bellesa.\nAquest any els mitjans de comunicació s’han interesat pel Mini Print d’una manera especial. La televisió pública catalana TV3 i el diari La Vanguardia han dedicat a l’exposició sengles reportatges molt informatius i ben realitzats. El Punt Avui, El Setmanari de l’Empordà i Hora Nova fidelment s’han fet ressò de les exposicions individuals junt amb la del 37è Mini Print.\nLa presència del Mini Print Internacional de Cadaqués en el Taller Galeria Fort de Cadaqués aplega visitants autòctons i estrangers. Molts participants d’aquesta edició i d’altres edicions ens visiten moguts per l’interès que desperta l’exposició. Ens omple de satisfacció constatar que les exposicions individuals dels artistes guanyadors de l’any passat tenen admiradors assidus. Ho mereixen per l’esforç que realitzen venint a Cadaqués per a les seves inauguracions i per exercir de jurat del Mini Print en curs.\nAquest any hem comptat amb la presència d’Iñaki Elosua Urkiri, del País Basc; Grażyna Kulikowska-Antczak, de Polònia; Kumi Obata, de Japó; Lanfranco Lanari, d’Itàlia; i Janne Laine, de Finlàndia. Amb tots ells hem passat moments molt agradables i de bona amistat. No va poder visitar-nos el búlgar Veselin Damyanov – Ves per motius ineludibles, però les seves obres han estat molt admirades. Sentim molt la seva absència.\nDesprés de mostrar-se a Cadaqués, aquestes exposicions dels guanyadors del Mini Print han viatjat a Igualada, on les ha acollit Lluïsa Avante en la seva galeria Artèria, com ja va fer l’any anterior.\nL’exposició del Mini Print realitzada a Wingfield Barns (Regne Unit) ha estat molt ben rebuda i admirada. Ian Chance, el seu tutor des de sempre, està projectant un nou Centre d’Art que sota els seus auspicis segur que serà un gran èxit, cosa que desitgem sincerament. Pineda de Mar, en la seu de la Fundació Tharrats d’Art Gràfic, mostra cada any el Mini Print com un esdeveniment cultural i didàctic, mereixent l’interès de múltiples visitants. La galeria L’Etangd’Art de Bages (Françia), prop de Narbona i dirigida per l’entusiasta i eficient Sophie Cassard, ha exposat el Mini Print, esperat i ben acollit por un públic cultivat i heterogeni, sense oblidar la col·laboració de la premsa francesa amb articles molt rellevants i entusiastes.\nCom sempre, el nostre agraïment als artistes participants, tant els fidels com els que han volgut formar part de l’exposició per primera vegada. Sense ells el Mini Print no seria possible. Gràcies també a tots els nostres col·laboradors, que són molts. Comptem amb tots ells per a la pròxima edició, que ja està en marxa.


A la llum de la Paraula, preparem-nos a rebre l’Esperit Sant - Bisbat de Sant Feliu de Llobregat\nA la llum de la Paraula, preparem-nos a rebre l’Esperit Sant\nPublicat el 28 maig, 2020\nFitxes per aprofundir les lectures de Pentecosta.\nL’equip del Secretariat d’Animació Bíblica de la Pastoral ha començat a fer unes fitxes que serveixen per meditar i reflexionar amb més profunditat la Paraula de Déu. El primer lliurament d’aquestes fitxes correspon al dia de la Pentecosta. Són tres, una per a cada lectura d’aquest diumenge.\nEstan pensades per treballar-les a nivell personal, en família o en grup: si es pot presencial, o si no per WhatsApp, plataforma digital, o qualsevol dels mitjans que emprem per comunicar-nos en aquest temps que vivim. Les trobareu a l’apartat de recursos del Secretariat.\nL’equip que les ha preparat agraeix tots els comentaris, tant de reflexió com suggeriments, que els pugueu fer arribar, per tal de millorar les properes fitxes, que seran sobre les cartes del Nou Testament. Adreceu-vos a: animaciobiblica@bisbatsantfeliu.cat


Aliança de Salvació de Somàlia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nL'Aliança de Salvació de Somàlia fou una agrupació de forces que es va formar la primera meitat de 1992 a un districte de Muqdisho controlat per Ali Mahdi Mohamed. Mahdi s'havia autoproclamat president quan el Congrés de la Somàlia Unificada va ocupar la capital del país (sense l'acord de l'organització i sense prou suports) el 28 de gener de 1991. El juny de 1991 Muhammad Fara Hassan, àlies Aydid fou elegit president de l'organització amb dos terços dels vots però Mahdi no va voler dimitir i va formar la seva pròpia facció. L'octubre del 1991, Mahdi va formar un govern amb 8 ministres que tenia el suport d'Itàlia però al cap de poc va esclatar la lluita oberta amb Aydid. Mahdi va buscar aliats per formar una aliança que pogués fer front al seu rival.\nEn foren part:\nCongrés de la Somàlia Unificada, facció d'Ali Mahdi Muhammad\nFront Nacional Somali de Muhammad Siyad Hersi, àlies Morgan\nMoviment Patriòtic Somali, acció de Gabyow\nMoviment Democràtic Somali\nUnió Democràtica Nacional Somali\nUnió Nacional Somali\nMoviment Nacional del Sud de Somàlia-facció\nCongrés de la Somàlia Unificada, facció d'Osman Hassan Ali ‘Atto' separada d'Aydid (el 2001 va sortir de l'Aliança i es va aliar a Hussein Mohamed Farrah Aydid jr)\nAliança Democràtica de Somàlia\nLes Nacions Unides van intervenir el 1992. Després de la Conferència de pau d'Addis Abeba (1993) el Congrés de la Somalia Unificada de Mahdi fou conegut en endavant com Congrés de la Somàlia Unificada-Aliança de Salvació de Somàlia, mentre la seva rival fou anomenada Congrés de la Somàlia Unificada-Aliança Nacional Somali, i aviat només Aliança Nacional Somali, per l'escassa entitat dels altres tres grups. Els dotze grups (13 inicialment) conserven estructura separada i el seu comandament està basat en el cap del clan o sub clan.\nLes forces de l'ONU van sortir el 3 de març de 1995. El juny de 1995 Aydid es va proclamar president; les lluites contra Mahdi es van reprendre, i Aydid va morir en un combat a Mogadiscio el 2 d'agost de 1996, però el va succeir el seu fill, Hussein Farrah Aydid junior. El 17 de desembre de 1996, Ali Mahdi Mohamed va atacar a Hussein Aydid jr a Mogadisció, i es va combatre durament durant 5 dies amb 135 morts.\nEl 3 de gener de 1997 es va establir l'anomenat Consell Nacional de Salvació, incloent totes les faccions, amb 41 membres, amb una direcció col·lectiva de cinc que foren Ali Mahdi Muhammad, Osman Hassan Ali Ato, Abdulkadir Muhammad Aden Zoppo (Moviment Democràtic Somali, mort el +2002), Abdullahi Yusuf Ahmad (Front Democràtic de Salvació de Somàlia) i Aden Abdullahi Nur Gabiyow (Moviment Patriòtic de Somàlia facció Gabiyow).\nEl 22 de desembre de 1997, a la conferència de pau entre l'administració Salbalar (Ali Mahdi) i el grup Soodare (Aydid), Muhammad Ali Mahdi personalment, i el seu grup, va renunciar a la presidència per la Declaració del Caire, al mateix temps que ho feia el seu rival Hussein Aydid jr.\nEl 20 de març de 1998, Ali Mahdi Mohamed i Hussein Farrah Aydid jr, van establir un pla de pau que preveia compartir el poder a Mogadisció, posant fi a lluites faccionals que havien durant 7 anys. Musa Sudi Yalahow, lloctinent de Mahdi, s'hi va oposar i va tenir el suport de la facció d'Osman Ali Atto i Hussein Haji Bod. Va esclatar la lluita entre milicians lleials a cadascun fins a un alto el foc el 15 de març que es va trencar el 17 i es va restablir el 18. Yalahow prengué el control de la radio i altre equipament del seu rival i abans cap.\nEl 2001 es va aliar al Consell de Reconciliació i Restauració de Somàlia (o Somali) d'Hussein Aydid, mentre el seu lloctinent Omar Muhamoud Finish era partidari del Govern Nacional de Transició (GNT).\nEl desembre del 2001 va dominar l'aeroport de Jazira. La possessió d'aquest i de zones de Mogadisció va enfrontar a les dues faccions; es va fer un alto el foc però la lluita es va reprendre el 26 de febrer de 2002. Finalment Finish es va assegurar el control però Yalahow va mantenir part de les seves posicions incloent l'aeroport de Daynille. La lluita seguia el 2003. El 2004 Yalahow, Finish i Mahdi van acceptar i participar en el Govern Federal de Transició i foren membres del Parlament Federal de Transició de 275 membres, 61 de cadascun dels quatre majors clans i 31 de la resta (format l'octubre del 2004).\nEl febrer de 2006 el CSU/ASS de Yalahow, Mahdi i Finish es va unir a l'Aliança per la Restauració de la Pau i Contra el Terrorisme. En les lluites contra la Unió de Corts Islàmiques de Somàlia va ocupar un hospital de la Creu Roja i va impedir tractar altres ferits i fou acusat davant el Tribunal Penal Internacional. El 5 de juny es va retirar de Mogadisció cap a Balad (30 km al nord) que també va perdre dies després. El primer ministre del GFT Ali Mohammed Ghedi el va destituir de tots els seus càrrecs.\nEl 6 de gener de 2007 va retornar a Mogadisció del seu exili, però finalment va acceptar desarmar les seves milícies el 17 de gener\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Aliança_de_Salvació_de_Somàlia&oldid=17534252»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 set 2016 a les 19:19.


concerts educatius Archives - Cat Diàleg - Diari Digital català\nCatalunyaPolíticaZPortada DerechaZResto 5 septiembre, 2017 0\nLes patronals de l’escola concertada catalana han criticat aquest dilluns en un vídeo la «insuficiència» del mòdul de concert en el Servei d’Educació de Catalunya. En el vídeo, l’escola concertada es queixa del greuge que l’administració finança menys de la meitat del cost per alumne, que ha de ser... Read more\nCatalunyaPolíticaZPortada IzquierdaZResto 23 marzo, 2017 0\nCatalunyaPolíticaZPortada IzquierdaZResto 6 julio, 2016 7\nJxSí ha votat dividit aquest dimarts a la Comissió d’Ensenyament del Parlament de Catalunya un punt d’una proposta de resolució sobre la renovació de concerts a escoles que segreguen per sexe. El punt en el qual han discrepat els diputats de CDC, ERC i Demòcrates integrats en JxSí és... Read more\nCatalunyaPolíticaZPortada IzquierdaZResto 22 abril, 2016 1\nCatalunyaPolíticaZPortada IzquierdaZResto 21 abril, 2016 0\nJxSí s’ha dividit en votar al Parlament un punt de la moció del PSC sobre els Pressupostos 2016 que aborda les subvencions a les escoles que segreguen per sexe: els diputats de CDC han votat en contra i els d’ERC s’han abstingut, tot i que el seu líder, el... Read more\nResposta a les qüestions més polèmiques al voltant de l’escola diferenciada. El perquè la segregació per sexes no augmenta la desigualtat ni alimenta els estereotips de gènere, sinó que potencia el lideratge de la dona i la igualtat d’oportunitats\nSocietatZPortada IzquierdaZResto 17 marzo, 2016 44\nL’escola diferenciada torna a estar en el punt de mira de tothom. Se li han de donar concerts educatius? És injust per l’escola pública? Augmenta la segregació i els estereotips de gènere? Són preguntes que estan en l’ordre del dia de la política catalana. I només 24 hores després... Read more\nCatalunyaPolíticaZPortada IzquierdaZResto 16 marzo, 2016 2\nEl debat sobre les escoles diferenciades continua en primera línia de la política catalana. Aquest matí el ple del Parlament ha rebutjat reformar la Llei d’Educació de Catalunya (LEC) per acabar amb les subvencions públiques a escoles privades que segreguen per sexe, amb l’oposició de JxSí i el PP.... Read more


Desmuntant la ‘diversitat cultural’ | Som esplai\nTorna l’Escola d’Esplac i aquest any ho fa amb un tema que m’és familiar: la diversitat a l’esplai. Em llegeixo la descripció al web d’Esplac.cat –“ entenent la diversitat com a una font d’enriquiment i aprenentatge: diversitat cultural i d’origen…”- i no puc evitar aturar-me aquí. La paraula “cultura” sempre em fa pensar, sempre em genera preguntes. I no és només cosa meva: els antropòlegs porten anys discutint-se per acordar-ne la definició i encara no se n’han sortit! En qualsevol cas, sembla evident que “cultura” té tants significats com usos, fet que provoca malentesos i, encara pitjor, pot alimentar discursos excloents.\nEn aquest article reflexiono sobre com el terme “cultura” es fa servir en entorns educatius per referir-se i caracteritzar, principalment, a les persones immigrades. Mostro com el concepte s’utilitza tant per construir ponts com per erigir murs, és a dir, per aproximar-se i incloure aquestes persones, però també per distanciar-les i alienar-les. A més, explico que aquesta ambivalència –el fet que celebrem i lamentem alhora la “cultura” dels altres- està arrelada en una concepció simplista del terme. Es tracta d’una concepció que veu les persones immigrades com a meres “portadores” d’un conjunt de valors i creences que no canvien mai. Però comencem amb un exemple1.\nLa Khadija arriba a l’esplai\nComença el curs a l’esplai i, com cada octubre, nous infants i famílies se sumen al projecte. Aquest any hi ha una nena nova al grup de mitjans, la Khadija, que és marroquina. Les seves monitores no poden amagar la il·lusió que els fa tenir-la al grup, i és que aquest curs el seu centre d’interès és “La volta al món en 80 dies”. “Serà molt enriquidor aprendre sobre la cultura marroquina a través de la Khadija”, comenten. Les seves expectatives es compleixen del tot. El dia que el grup “viatja” al Marroc, la Khadija i els seus pares arriben carregats de menjar per compartir. La mare de la Khadija organitza un taller improvisat de henna i es posa a cantar cançons tradicionals. Durant la valoració de l’activitat, les monitores celebren l’arribada de la Khadija a l’esplai, comentant com d’enriquidor és “poder descobrir de primera mà la diversitat cultural que ens envolta”.\nMesos més tard el grup comença a preparar els campaments. Dies abans de marxar les monitores reben una trucada de la mare de la Khadija. Els explica que no veu clar que la seva filla marxi tants dies fora de casa. Les monitores intenten explicar-li que és normal que li faci respecte, però que no hi ha cap perill. La mare els diu que s’ho rumiarà. En penjar el telèfon, una de les monitores ho té molt clar: “segur que és pel fet que nens i nenes dormen junts a la tenda. I tothom sap que la seva cultura és molt tancada en aquests temes…” Sigui com sigui, la conversa passa a girar al voltant del “xoc cultural” que s’ha creat amb la família de la Khadija i la “distància cultural” que han de superar per aconseguir que la nena vagi de campaments.\nUsos (i abusos) de la paraula ‘cultura’\nAquest exemple mostra de forma senzilla l’ambivalència de la paraula “cultura”. Per una banda, el concepte pren connotacions positives quan fa referència a trets superficials i inofensius –el menjar, l’estètica, la música- dels quals podem gaudir. Vet aquí que sovint parlem de la “diversitat cultural” en termes d’“enriquiment” i “aprenentatge”. Però “cultura” també s’utilitza en clau negativa per marcar distància envers allò que percebem com un problema. En d’altres paraules, “cultura” també denota conflicte i discòrdia. És per això que les reticències de la mare de la Khadija són “culturalitzades” per les monitores –són atribuïdes a una (suposadament insalvable) “distància cultural”.\nLa pregunta que ens podem fer és què passaria si es donés una situació semblant amb una família catalana. La meva resposta és rotunda: no interpretaríem el posicionament de la mare en qüestió en termes culturals. Ens referiríem als seus dubtes i a les seves pors de forma individual, com a senyora Garcia o senyora Pujol, però en cap cas mencionaríem la “seva cultura” (que teòricament compartim). Per què verbalitzem la “cultura” en uns casos i no en d’altres? És que no tenim cultura, nosaltres?\nAquesta reflexió apunta a una conseqüència problemàtica de l’ús ambivalent i acrític de la paraula “cultura”: la creació d’un “nosaltres” –els d’aquí, els autòctons- i un “altres” –els de fora, els immigrants. I encara més, ens demostra com d’inestables i heterogenis són aquests dos blocs. De la mateixa manera que resulta ridícul pensar que compartim absolutament tot un sistema de valors amb la senyora Garcia, la nostra àvia o el veí del 3r 1a, ficar dins d’un mateix sac totes les persones que suposadament comparteixen la “cultura marroquina” és, si més no, problemàtic. No cal ser massa perspicaç per veure que, més enllà de la cultura, aquests blocs estan travessats, entre d’altres, pel gènere, l’edat i el nivell educatiu de les persones que en formen part.\nAssumir que tots els membres d’un suposat “grup cultural” –els marroquins, els catalans- comparteixen pràctiques i creences implica veure la “cultura” com una cosa estàtica i homogènia2. És com si la portéssim inscrita als gens i no la poguéssim modificar mai (tot el contrari de la tesi –més que demostrada- que la cultura es recrea constantment). Com apuntava més amunt, aquesta lògica converteix certes persones en simples receptacles d’una determinada “cultura”, en actors passius d’un guió ja escrit. Dit d’una altra manera, ens convenç que les persones immigrades viuen “atrapades” en un sistema de valors del que no poden escapar. I jo em pregunto: és així com entenem l’autonomia i la transformació social a l’esplai?\nEn aquestes línies no he pretès explicar què és (i què no és) la “cultura”. La meva intenció ha estat evidenciar el caràcter ambigu del concepte i analitzar els usos que se’n fan en entorns educatius. Així, he mostrat com una mateixa paraula adquireix connotacions diferents en funció del context i la intencionalitat amb què s’utilitza. Però també he volgut posar de manifest que les concepcions positiva i negativa de “cultura” comparteixen una mateixa lògica: l’existència de dos blocs monolítics –“nosaltres” i “els altres”- separats per una suposada “distància cultural”. És en aquesta divisió on es troba l’arrel de l’exclusió.\nAixí doncs, la retòrica de la “diversitat cultural” amaga una cara fosca. Amb això no vull dir que haguem d’abandonar el concepte: penso que cal parlar de “diversitat” i evitar convertir el terme “cultura” en un tabú. Però sí que m’agradaria alertar dels perills que comporta fer servir certs conceptes de forma acrítica i simplista. I és que si realment treballem per fer de l’esplai un lloc d’inclusió i respecte, cal que reflexionem sobre com, quan i per què utilitzem les paraules que utilitzem.\n1 Es tracta d’un exemple fictici però “basat en fets reals”. L’objectiu és que el relat il·lustri els arguments i faciliti la reflexió.\n2 A aquesta lògica se la coneix en ciències socials com a “essencialisme cultural”.\ncultura diversitat diversitat cultural escol.a d'esplac exclusió exclusió social formació islamofòbia\n&description=Desmuntant la ‘diversitat cultural’" class="pin-it-button" count-layout="horizontal">