És necessari que el Sindicat d’Estudiants i el SEPC convoquin assemblees en els centres d’estudi per a debatre amb quines demandes anirem les estudiants a la vaga feminista que es va aprovar en assemblea el passat 15 de gener a Barcelona.\nEl passat 15 de gener a l’assemblea feminista de Barcelona, unes 150 dones va votar, per àmplia majoria, convocar vaga el 8 i 9 de març en els seus quatre eixos: cures, consum, estudiantil i laboral.\nEn aquest sentit, estendre la nostra vaga feminista al dia 9 ens permet com a estudiants poder manifestar-nos i participar en el moviment des de les nostres aules. Enguany el context en el que sortim al carrer ha canviat. D’una banda, l’extrema dreta emergeix amb una lluita forta i acarnissada contra les feministes i la comunitat LGTBI, negant l’existència de la violència de gènere, volent restringir drets bàsics com l’avortament o volent imposar el “pin parental”. Per una altra, el govern “progressista” del PSOE i UP no suposa cap solució als grans problemes socials.\nSi el context d’enguany ha canviat, la nostra situació no. Les joves sofrim, juntament amb les immigrants les pitjors taxes de precarietat i atur, accedir als estudis superiors i a l’habitatge és gairebé un luxe. Amb un govern que ni tan sols planteja derogar la reforma laboral i vol aprofundir en el procés de mercantilització de la universitat, no podem quedar-nos parades.\nEl nou ministre d’universitats, Manuel Castells, aposta per un model de privatització de les universitats. Segons ell, la inversió de les empreses privades no compromet la independència i qualitat dels estudis, i seria aconsellable pujar el preu de les taxes universitàries perquè la major part de les aportacions siguin de les i els estudiants i d’aquesta manera les universitats es veurien obligades a competir entre si. El seu objectiu és transformar els centres universitaris en empreses sotmeses als interessos de qui finança.\nEl plantejament de Castells suposa un pas més en el procés cap a la mercantilització i elitització de l’educació superior, accelerat des de la implantació del Pla Bolonya. És a dir, l’accés a la universitat serà molt més complicat i la necessitat de compaginar treballs impossibles amb estudis superiors, pitjor. Per això, aquest Govern, encara que es digui d’esquerra, no ens regalarà res, al contrari. Només el moviment estudiantil organitzat de manera independent de les institucions d’aquest Règim i els seus partits podrà lluitar per una universitat al servei de la classe treballadora i el poble.\nA més, hem de continuar lluitant contra les agressions i violències masclistes que es donen en els centres d’estudi, creant protocols aliens i totalment independents de les institucions universitàries, per a així assegurar la seva efectivitat i, d’aquesta manera, impedir que les universitats puguin continuar encobrint el masclisme.\nEnguany, a més, les joves hem tingut un paper actiu i protagonista als carrers, hem emergit amb força lluitant contra la sentència i la repressió política viscuda en aquests moments d’excepcionalitat històrica a Catalunya. La resposta de l’Estat, amb el PSOE al capdavant, va ser una repressió brutal als carrers que ha tingut com a resultat detencions, més preses polítiques i companyes ferides.\nPer això, aquest 8 (i 9) de març ha de ser més combatiu que mai. A través d’assemblees on participem estudiants, professors i personal de la comunitat universitària, hem de posar dempeus un moviment capaç d’acabar amb la violència masclista, que lluiti pels drets democràtics, que posi fi a la precarietat de les nostres professores i que freni les pretensions de mercantilitzar més el nostre dret a estudiar. Que estigui al costat de les nostres companyes immigrants per a acabar amb la racista llei d’estrangeria i el tancament dels CIEs.\nÉs necessari i urgent que els sindicats estudiantils convoquin vaga el 9M!\nPer tot això, fem una crida als sindicats estudiantils com el SEPC i el Sindicat d’Estudiants a que convoquin vaga el 9 de març i impulsin espais de debat i reflexió en tots els centres d’estudi per a preparar aquestes jornades i garantir la vaga.\nAquesta setmana ens hem assabentat que el Sindicat d’Estudiants convoca vaga estudiantil contra el “pin parental” el dia 6. La millor manera d’enfrontar el pin parental i els atacs de la dreta contra els drets de les dones i la diversitat sexual és lluitant per l’educació sexual inclusiva en tots els nivells d’estudi, per posar fi al finançament públic als col·legis de l’Església i l’anul·lació de tots els concerts educatius i del Concordat. És a dir, per la total i efectiva separació de l’Església i l’Estat, quelcom que el govern que es diu “progressista i d’esquerra” del PSOE i UP no està disposat a fer efectiu, mantenint les relacions de l’Estat amb una institució tan reaccionària com l’Església.\nTotes aquestes reivindicacions podrien sumar-se a la vaga convocada pel 9 de març pel moviment feminista, unint forces per a tornar a fer que la terra tremoli en una vaga feminista contra el sistema capitalista patriarcal. Sens dubte, cal donar suport a les accions que es convoquen per al dia 6 però, per descomptat, partim de l’oposició al mètode unilateral de convocatòria d’aquesta vaga per part del SE, sense promoure un debat previ en el moviment de dones ni escoltar el que les assemblees del 8M hagin decidit.\nUna manera d’actuar a la que ens té acostumades el Sindicat d’estudiants i que des de Libres y Combativas no es proposen superar, que provoca el rebuig de moltes activistes i dificulta una participació més àmplia en la vaga malgrat les crides a la unitat, les quals només poden ser merament formals sota aquestes circumstàncies.\nLluitem per una educació pública, gratuïta, al servei de la majoria de la població i no d’un grapat de capitalistes, no hetero-patriarcal ni imperialista. Aquest 9M, parem tots els centres d’estudi.


Victòria convincent del Sant Andreu (0-3) – UE Sant Andreu\nVictòria convincent del Sant Andreu (0-3)\nEl Sant Andreu s’ha imposat amb comoditat a Castelldefels completant un gran partit, la segona victòria a domicili. Juanan ha trencat la igualtat inicial a la primera meitat, i a la segona dos grans gols d’Alfred Planas i David López han decantat l’encontre pels andreuencs.\nEls quadribarrats afrontaven el segon desplaçament consecutiu i l’han resolt amb èxit. El partit ha començat igualat, amb algunes arribades del Castelldefels a l’àrea de Segovia i picant córners. També ha tingut un xut franc David López, però aquest cop, amb la dreta, li ha sortit alt. La defensa del Sant Andreu no ha concedit cap ocasió –de fet, durant tot el duel– i a poc a poc l’equip de Mikel Azparren s’ha apoderat de la pilota a partir d’una pressió intensa a tres quarts.\nL’afició i la plantilla andreuenca han reivindicat un futbol a preus populars.\nEl Sant Andreu s’ha apoderat del domini del partit i s’ha avançat amb una gran jugada de Ferran, que ha rebut l’esfèrica a la frontal, ha fintat i ha filtrat una magnífica passada que Juanan, en l’u contra l’u, ha transformat en el primer gol (19′). El Castelldefels no ha entomat bé el cop i no s’ha pogut acostar més a l’àrea andreuenca abans del descans.\nA la represa, l’equip groc ha intentat crear perill en els primers minuts. No obstant això, el Sant Andreu ha controlat en tot moment el tempo del partit. Els canvis d’Azparren han refrescat l’equip i han tingut efecte. Al contracop, Elhadji ha tingut la primera oportunitat amb un xut potent que ha rebutjat Manu (62′), i a la jugada següent Alfred Planas ha desbordat la defensa local pel centre de l’atac i engaltat un xut imparable a l’escaire (63′).\nDavid López ha culminat una excel·lent jugada col·lectiva.\nUn gol preciós que ha posat els tres punts coll avall pels andreuencs. A la recta final, David López ha creuat massa un xut (83′) i després ha arrodonit el bon partit del Sant Andreu amb una altra gran diana al primer toc: David ha tocat per Óscar, aquest ha tornat la passada i David ha afusellat la porteria amb un toc suau (86′). Abans del xiulet final, Segovia s’ha estirat per rebutjar un bon llançament de falta de Kevin i mantenir la porteria a zero.\nLa victòria permet que el Sant Andreu escali posicions, reforça el creixement i la moral de l’equip i permet encarar el pròxim partit al Narcís Sala amb plenes garanties. Dissabte vinent, a les vuit del vespre, l’Horta visita l’estadi andreuenc.\nUE Castelldefels: Manu, Juanito, Castillo, Coch (Kevin, 67′), Kilian, Alegre, Bermúdez, Gibert, Pedro (Pacheco, 59′), Lasso i Uroz (Triguero, 59′).\nUE Sant Andreu: Segovia, Llamas, Juanma, Noguera, Méndez, Alcover, Alonso, Juanan (Joel, 75′), Ferran (Planas, 55′), David López i Elhadji (Óscar Muñoz, 77′).\nGols: 0-1 Juanan (19′), 0-2 Planas (63′), 0-3 David López (85′).\nÀrbitre: Sr. Muñoz Vaquero (del. Vallès Occidental), ha amonestat Castillo (50′) pels locals i Noguera (11′), Ferran (47′), Segovia (60′) i Méndez (71′) pels visitants.\nIncidències: partit corresponent a la Jornada 7 de la Tercera Divisió (Grup V), disputat a l’estadi Municipal Els Canyars.\nUE Vilassar de Mar 0-2 CF Pobla de Mafumet\nUA Horta 3-2 EC Granollers\nFC Vilafranca 0-3 RCD Espanyol ‘B’\nAE Prat 0-1 CE L’Hospitalet\nCerdanyola del Vallès FC 1-0 FC Santfeliuenc\nCF Gavà 0-4 UE Figueres\nTerrassa FC 1-1 FC Santboià\nPalamós CF 1-3 FC Ascó\nCE Europa 0-1 CF Reus Deportiu ‘B’


Joan Miquel Oliver - Terrassa Música Moderna\n22 maig, 20:00\nUn any i mig desprès dels concerts de comiat dels llegendaris Antònia Font, el seu fundador, compositor i guitarrista retorna a lloms de Pegasus (2015), el seu tercer àlbum en solitari i primer des de la separació de la banda mallorquina. Fidel a un imaginari poètic càlidament familiar, el nou disc de Joan Miquel Oliver proposa un viatge per la illa de la calma que, partint de la mar, ens porta cap a l’interior i arriba a la ciutat com a metàfora de la civilització. Patrons de samba i llunyans ecos de cúmbia, electrònica i rock, Teuleres tancades i Flors de cactus en deu cançons al marge de tota regla i convenció.\nAcompanyat pel també ex Antònia Font Jaume Manresa als teclats i Xarli Oliver a la bateria, Joan Miquel Oliver el presenta en format power-trio en una gira que es va iniciar el passat 25 d’abril del 2015 al Teatre Municipal de Girona amb èxit unànime crítica i públic. Tot intercalant la pràctica totalitat del seu repertori anterior, el també escriptor i cilòsof mallorquín transforma les petites coses del nostre dia a dia en material literari de primer ordre, encenent les estrelletes d’un univers oníric, personal i absolutament intransferible. Pop pur en els límits de la realitat.


Com deixar la porta oberta a l'amistat després d'una ruptura? | Lleida.com\nCom deixar la porta oberta a l'amistat després d'una ruptura?\nREDACCIÓ / Cristina Vidal\nSuperar una ruptura de parella és tot un procés. No estaràs millor en qüestió d'hores o dies i pots passar per etapes semblants a un procés de dol, com ara la negació (pot ser que al principi no t'ho creguis o consideris que no és definitiu), la ira (pots enfadar-te amb l'altra persona), la tristesa (per la pèrdua de la relació) i l'acceptació (de la situació, essent més capaç de racionalitzar-la, amb un “en realitat no estàvem bé”).\nAmb tot plegat, no serà un procés lineal i viuràs una muntanya russa... Alguns dies creuràs que estàs més trist/a que enfadat/a i l'endemà tornarà l'estupefacció (negació). Cal tenir en compte que existeix la possibilitat de finalitzar una relació de manera cordial, i fins i tot, a mig-llarg termini aconseguir tenir una bona amistat amb un/a ex.\nEn quins casos podem aconseguir ser amics/gues dels nostres ex? És possible deixar la porta oberta a l'amistat, si seguim aquests 4 consells:\nAFECTE | Si existeix més afecte que ràbia entre totes dues parts, també hi haurà més possibilitats perquè hi hagi una amistat a mig-llarg termini.\nCOMUNICACIÓ | Donar a l'altra persona l'oportunitat d'explicar-se. No fer ni 'ghosting' ni tallant per missatge i permetre a l'altra persona preguntar, encara que les respostes no siguin les esperades. Ull! No és recomanable mantenir un canal obert cada dia. Tenim el risc de rebre retrets cada dia i que l'altre/a se senti encara més enfadat/da. Es parla i es reposa.\nCONTENCIÓ (AUTOCONTROL) | Si vols arribar a ser amic/ga del teu/va ex, no et comuniquis amb ell/ella desde la ràbia, ni disparis a matar contínuament. Gestiona les teves emocions amb els teus amics, la teva família o, directament, demana ajuda. La teva exparella ho aguantarà una vegada, perquè entén que estàs ferit/a, però si succeeix més vegades, pots allunyar a aquesta persona definitivament de la teva vida. Encara que et perdoni, difícilment oblidarà tot el que li has dit.\nTEMPS | És molt difícil ser amics res més finalitzar la relació, si un dels dos no estava d'acord. Atès que la comunicació estarà repleta de retrets i existeix un alt risc de ferir més a l'altra persona. Són les parelles que deixen la relació de mutu acord les que mes possibilitats tenen de continuar sent amics a curt termini. Quan la balança està desequilibrada, hem de buscar suports externs, el nostre ex no és la persona que ha de consolar-nos perquè ja no estem junts. Intenta veure el fons d'un llac després de remoure la terra amb un pal. No podràs, veritat? És el mateix amb una ruptura, deixa que l'aigua torni al seu estat i ho veuràs més clar.\nAquests 4 'tips' garanteixen que sereu amics/gues? Doncs no... Hi ha molts factors que poden impossibilitar-ho. Per exemple, que l'altra persona no senti els mateixos desitjos que els teus, que en un futur prioritzeu altres suports (amistats, parelles futures), que un dels dos marxi a viure a l'estranger, que la relació no flueixi i un llarg etcètera. Malgrat tot, aquests consells t'ajudaran, perquè sembrem el que recollim, i si finalitzem la relació d'una forma respectuosa, és més possible tenir una relació d'amistat madura.\nCristina Vidal, Psicòloga Sanitària i Coach a PsiCo Lleida\nEls telèfons d'ajuda psicològica oferiran atenció a través de Whatsapp per acostar-se als joves\nL'Hostaleria demana la supressió del certificat covid perquè ja no promou la vacunació\nL’Ajuntament de la Seu d’Urgell celebra les eleccions sindicals\nTornen a demanar una comissió d'investigació sobre els abusos sexuals a l'Església


Política de cookies | Escola Artkhé\n– Cookies tècniques: Són aquelles que permeten a l’usuari la navegació a través d’una pàgina web, plataforma o aplicació i la utilització de les diferents opcions o serveis que existeixin com, per exemple, controlar el trànsit i la comunicació de dades, identificar la sessió, accedir a parts d’accés restringit, recordar els elements que integren una comanda, realitzar el procés de compra, realitzar la sol·licitud d’inscripció o participació a un esdeveniment, utilitzar elements de seguretat durant la navegació, emmagatzemar continguts per a la difusió de vídeos o so, o compartir continguts a través de xarxes socials.\nLes cookies tècniques són aquelles imprescindibles i estrictament necessàries pel correcte funcionament de la pàgina web.\n– Cookies d’anàlisi: Són aquelles que, tractades per nosaltres o per tercers, ens permeten quantificar el nombre d’usuaris i així realitzar el mesurament i anàlisi estadística de la utilització que fan els usuaris del servei ofert. Per a això s’analitza la seva navegació a la nostra pàgina web amb la finalitat de millorar l’oferta de productes o serveis que li oferim.\nAquesta pàgina web utilitza Google Analytics, un servei d’analítica web desenvolupada per Google, que permet el mesurament i anàlisi de la navegació a les pàgines web. En el seu navegador podrà observar 5 cookies d’aquest servei: _utma, _utmb, _utmc, _utmv i _utmz. Són cookies pròpies, de sessió i d’anàlisi.\n– Cookies de tercers: La nostra pàgina web utilitza serveis de tercers que permeten millorar els serveis oferts.\nA la nostra pàgina web incrustem vídeos de YouTube, per la qual cosa s’utilitzen les galetes següents: LOGIN_INFO, PREF, YSC, remote_sid, APISID, HSID, NID, SID, VISITOR_INFO1_LIVE, _utma, _utmz, demographics, RlMiO.resume, ACTIVITY, CLAD, GED_PLAYLIST_ACTIVITY i dkv. L’ús de cookies per part de YouTube es regeix per la política de privadesa de Google: http://www.google.es/intl/es/policies/privacy/\n• Amagar aquest missatge. S’oculta l’avís a la present pàgina.\nSi té dubtes sobre aquesta política de cookies, pot contactar amb nosaltres a info@escolaartkhe.com.


por Añó Sanz, Vicent\nLa celebració d'esdeveniments i competicions esportives de tot tipus s'ha estès per la geografia espanyola en els últims anys, però la seua organització requereix el coneixement de models i tècniques adequades de planificació i gestió que puguen ser aplicades per garantir l'èxit organitzatiu. Aquest llibre pretén ser una guia que facilite l'aplicació d'aquestes tècniques i models a esdeveniments o competicions concretes. Per això, se centra, principalment, en les diferents fases d'una organització, des de la preparació i presentació d'una candidatura fins a la fase de tancament i dissolució de les entitats que els gestionen. Per aquest motiu comença per analitzar l'aplicació a l'organització esportiva de les teories del món de l'empresa i finalitzi amb les tasques i funcions de cadascun dels departaments o àrees de l'estructura organitzativa d'un esdeveniment.\nEn els últims anys la celebració d'esdeveniments i competicions esportives s'ha estès per la geografia espanyola. Aquesta guia facilita l'aplicació de tècniques i models a esdeveniments o competicions concretes. Per això, se centra en les diferents fases d'una organització, des de la preparació i presentació de candidatura fins al tancament i dissolució de les entitats que els gestionen.\nTamaño: 3.570 Kb.


Cursa Bombers amb Causa Cercs 2017 – Solidaritat Sant Joan de Déu\n7 de maig de 2017 - 05:00\n7 de maig de 2017 - 12:30\nLa iniciativa, organitzada per Bombers de la Generalitat i l’Ajuntament de Cercs, s’emmarca en el projecte Bombers amb causa per recaptar fons per a la recerca en malalties infantils i el desenvolupament de programes socials per a nens i nenes en risc d’exclusió.\nEs tracta d’una cursa de muntanya amb dos recorreguts diferenciats, un de 25km, amb 1.440 m de desnivell positiu i 1.440 m de desnivell negatiu, i un recorregut de 10km, amb 597m de desnivell positiu i 597 de desnivell negatiu, que tindrà lloc el 7 de maig de 2017. El dia d’abans, dissabte 6 de maig, tindràn lloc les curses infantils al Pavelló poliesporiu de Sant Jordi de Cercs, de 17 a 20 hores.\nLa Cursa de Cercs, organitzada per Bombers de la Generalitat i l’Ajuntament de Cercs, s’emmarca en el projecte Bombers amb causa, una iniciativa impulsada per Bombers de la Generalitat i Sant Joan de Déu per recaptar fons per a la recerca en malalties infantils i per dur a terme programes socials per a nens i nenes en risc d’exclusió.\nDurant el transcurs de la cursa es realitzaran activitats paral·leles per als acompanyants dels corredors, com ara jocs per als infants, xerrades i activitats culturals pel municipi de Cercs.\nUs podeu inscriure a la cursa a través d’aquest enllaç. Us hi esperem!


Els col·legis professionals del sector sanitari signen un conveni de col·laboració amb el Centre Superior d'Idiomes de la UA per a promoure la formació en idiomes. Actualitat Universitària\nEls col·legis professionals del sec..r a promoure la formació en idiomes\nEls col·legis professionals del sector sanitari signen un conveni de col·laboració amb el Centre Superior d'Idiomes de la UA per a promoure la formació en idiomes\nMoment de la signatura amb el col·legi de Podòlegs de la CV Moment de la signatura amb el Col·legi de veterinaris\nMoment de la signatura amb el Col·legi d'Odontòlegs i Estomatòlegs de la CV Moment de la signatura amb el Col·legi d'Infermeria d'Alacant\nAlacant, 11 de març de 2014\nEls col·legis professionals d'Infermeria, Odontòlegs-Estomatòlegs, Podòlegs i Veterinaris han signat aquest matí un conveni de col·laboració amb el Centre Superior d'Idiomes, CSI, de la Universitat d'Alacant. També s’hi sumaran els col·legis de Psicòlegs, Farmacèutics i Dietistes i Nutricionistes de la Comunitat Valenciana. L'objectiu és “establir una col·laboració en matèria d'aprenentatge de llengües, així com per a l'ús dels serveis de traducció per als professionals dels seus respectius sectors”. En la signatura, celebrada aquest matí en l'edifici rectoral, han estat presents els degans i deganes dels col·legis professionals així com la consellera delegada del Centre Superior d'Idiomes i vicerectora de Planificació Econòmica de la Universitat d'Alacant, Mónica Martí Sempere.\nTal com ha assenyalat Martí, “la demanda de formació en llengües estrangeres és cada vegada major entre els diferents col·lectius professionals i es converteix en essencial en les branques sanitàries atesa la creixent població de residents internacionals que hi ha a la Comunitat Valenciana”. Amb la signatura d'aquests convenis “es materialitza la interrelació que la Universitat té amb els diferents col·legis professionals i, per extensió, amb la societat a la qual es deu”, assegura la consellera delegada de CSI, que insisteix que amb aquestes capacitacions “s’obrin noves oportunitats laborals tant dins com fora de les nostres fronteres”.\nA través d'aquests acords, a més de l'aprenentatge de llengües, el Centre Superior d'Idiomes facilita a aquests col·lectius la possibilitat d'acreditació ACLES i l'accés a altres exàmens internacionals.\nEls diferents representants dels col·legis han coincidit que la demanda de capacitació en llengües estrangeres “sorgeix per a fer front a la necessitat del col·lectiu en el seu acompliment diari en la província, ja que segons el padró d'habitants del 2014 de l'INE la província té actualment 469.417 persones estrangeres empadronades, de les quals s'estima que el 67% aproximadament no tenen com a llengua el castellà”. En aquest sentit, han incidit que, segons dades del Ministeri d'Ocupació i Seguretat Social, Alacant és la tercera província d'Espanya en residents estrangers.\nEn la imatge de grup, d'esquerra a dreta, el president del Col·legi d'Odontòlegs i Estomatòlegs d'Alacant, José Luis Rocamora Valero, la vicepresidenta del Col·legi de Podòlegs de la CV, Lourdes Pérez Cemente, la Consellera Delegada del CSI, Mónica Martí, la presidenta del Col·legi Oficial d'Infermeria d'Alacant, Belén Payá Pérez, les dues representants a Alacant del Col·legi de Dietistes i Nutricionistes de la Comunitat Valenciana, Kamila Cheik i María José (que han assistit a la signatura) i el president del Col·legi Oficial de Veterinaris d'Alacant, Luis Eduardo Montes Ortega


Gradiva Apartments Ischgl Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDorfstrasse 3, Ischgl, Ischgl, Àustria, 6561 - Veure al mapa\nMés informació sobre Gradiva Apartments\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Ischgl, Gradiva Apartments és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Gradiva Apartments, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Els clients de l'hotel poden gaudir de instal.lacions per a minusvàl.lids, habitació familiar, ascensor.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa, despertador per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen sauna, esquí, sauna estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Gradiva Apartments la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Ischgl.


La Garrotxa es promociona al FITUR dins la marca 'Pirineus' i com a destí sostenible - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a La Garrotxa es promociona al FITUR dins la marca ‘Pirineus’ i com a destí sostenible\nEl sector turístic es reuneix aquests dies a Madrid en el marc del FITUR per presentar les últimes novetats. El Patronat de Turisme Costa Brava Pirineu de Girona i l’Agència Catalana de Turisme hi comparteixen espai. La nostra comarca també hi és representada amb Turisme Garrotxa i tècnics en turisme d’alguns municipis. També hi són empresaris turístics que s’han desplaçat fins a Madrid per fer-hi contactes. Segons Francesc Coll, empresari turístic de la Garrotxa, la seva participació al FITUR és determinant. En una entrevista per Les Notícies d’Olot Televisió, Coll assegura que “a la fira es fan contactes i s’agenden reunions, com per exemple Booking o Tripadvisor, a més de tenir la oportunitat de contactar amb establiments hotelers per tenir opinions d’experiències que impulsen i reunir-nos amb representants d’altres zones d’Espanya que tenen un turisme semblant al nostre” i ha posat d’exemple Astúries o la Rioja. Aquest empresari ha destacat que la Garrotxa està “molt bent posicionada dins la marca Pirineus” i ha subratllat la presència a l’estand de Tour España com a “comarca que té la carta europea de turisme sostenible”.\nAtenció a tots aquells veïns que visquin a prop dels plàtans perquè aquesta nit començaran els treballs de fumigació dels més de mil quatre cents plàtans d’Olot repartits per diferents carrers i espais de la ciutat com la plaça Clarà, el passeig de…


El CEIP Sant Josep recapta 3.500  en la III Marxa Solidària Contra el Càncer\nEn l'acte han participat la totalitat dels 190 alumnes del centre i el professorat i ha mobilitzat unes 400 persones\nEl CEIP Sant Josep recapta 3.500 ? en la III Marxa Solidària Contra el Càncer\nLa III Marxa Solidària contra el Càncer organitzada pel CEIP Sant Josep de Serra i l'AMPA del centre, amb la col·laboració de l'Ajuntament de Serra, ha aconseguit recaptar un total de 3.500 . Amb el lema "Posa't en marxa contra el cáncer", la caminata s'ha celebrat hui de matí pels carrers d'aquesta localitat del Camp de Túria.\nEn l'acte han participat la totalitat dels 190 alumnes del centre i el professorat i ha mobilitzat unes 400 persones entre familiars d'alumnes, membres de col·lectius locals i d'altres organitzacions i veïns del municipi. L'alcaldessa de Serra, Alicia Tusón, i la regidora d'Educació, Laura Revert, també han estat presents a la marxa mostrant així "tot el suport" del municipi a aquestos tipus d'iniciatives. La caminata també ha rebut el recolçament i ajuda de pràcticament tot el comerç i empreses locals.\nDurant la marxa, els alumnes han portat globus de color rosa simbolitzant l'esperança i globus de color negre que simbolitzaven el càncer. L'acte acabat al patí de l'escola on s'ha llegit un manifest, i s'han soltat els globus rosa en senyal d'esperança i s'han punjant els negres, simbolitzant la victòria sobre l'enfermetat.\nAl final de l'acte s'ha fet el lliurament dels diners recaptats, 3.500  entre anunciants, rifes, donatius anònims, tómbola solidària i vidrioles. En esta tercera edició s'han destinat 2500  a l'AECC (Associació Espanyola Contra el Càncer) que ha replegat la presidenta de la Junta Local Contra el Càncer, Neus Navarro. Els 1000  restants s'han entregat a Laura Navarro, membre d'Aspanion Valencia.\nVicent Nieto, director del CEIP Sant Josep de Serra, ha aprofitat l'acte per expressar l'agraïment a totes les persones que han col·laborat en el bon desenvolupament de la marxa. Amb la caminata es pretén sensibilitzar a la comunitata educativa sobre la malaltia i tanmateix recaptar fons per a projectes d'investigació. L'acte vol fer un reconeixement públic a tanta gent que lluita dia a dia contra esta malaltia.\nCEI`P SANT JOSEP MARXA SOLIDARIA CONTRA CÀNCER\nLa IV edición del FIM Castell de Benissanó arrancó este miércoles 17 de julio\nSegorbe Participa: ¿Se habrá quedado el PP de Segorbe sin argumentos?\nPicassent celebra la Festivitat de Sant Cristòfor Màrtir\nEl Monasterio de Sant Jeroni de Cotalba acoge la 12º edición de su ciclo de conciertos\nControlado el incendio de vegetación que se declaró ayer en Castellón


Socis del Lleida Esportiu comencen a informar-se sobre el futbol popular - GolCat per a poder continuar navegant.\nSocis del Lleida Esportiu comencen a informar-se sobre el futbol popular\nPer Manel Expósito el 16/11/2021\nFotògraf: Amics del Lleida\nL'Associació Amics del Lleida es reuneix amb directius d'Unionistas, SD Logroñés i Avilés Stadium\nLa situació dramàtica que està vivint el Lleida Esportiu inquieta, i força, els seus socis, seguidors i simpatitzants. Durant el darrer mes, els capítols extraesportius són més notícia que no pas la situació del primer equip a la gespa i això és massa preocupant.\nDurant aquests darrers dos mesos d'octubre i novembre, Hisenda ha visitat el Camp d'Esports, el club té impagaments amb jugadors i cos tècnic, l'Ajuntament podria deixar sense instal·lació l'entitat i l'afició ha mostrat la seva indignació amb la gestió dels actuals propietaris del club.\nArran d'aquesta situació, l'Associació Amics del Lleida ha començat a moure's i a recollir informació sobre el futbol popular i conèixer què van fer al seu dia clubs com Unionistas de Salamanca o Avilés Stadium. Dos clubs de futbol popular que van nèixer per promoure el futbol participatiu i amb els aficionats com a propietaris dels clubs.\n"Estem començant a reunir-nos amb clubs popular per saber què van fer ells quan van fundar el seu club. La situació a Lleida és esperpèntica i ja veiem que el club pot petar abans d'arribar a Nadal. Potser ens equivoquem i això recupera la seva normalitat però no sembla que pugui remuntar...", exposa Andreu Ratés, president de l'Associació.\nRudes Lleida, 'És Un Sentiment' i 'Molo 18 Esportiu' són les altres tres agrupacions del conjunt del Segrià, tot i que no tenen res a veure amb Amics del Lleida. "Nosaltres som una penya social i cultural del Lleida Esportiu. No ens visibilitzem a l'estadi com un grup d'animació sinó que més aviat dinamitzem tot allò que envolta la vessant més històrica i social. Promovem el sentiment del Lleida més enllà de la part esportiva".\nRatés afegeix que ells són "molt transparents" i mai s'han venut. "Si veiem una situació negativa al club la denunciarem. Ara mateix, o estàs a favor dels gestors del club o en contra. La vessant econòmica i social del club és la base. Si esportivament la situació va bé, evidentment tot acompanya", exposa: "Fa 10 anys érem 1.700 al camp aproximadament i ara pot ser som 400 espectadors al camp".\nAproximadament una cincuantena de socis del Lleida integren aquesta plataforma que va nèixer l'any 2015 i que trimestralment publica la revista 'Lo Lleida' i disposa d'una agenda amb accions culturals o la publicació del llibre 'Blau al Firmament'.\nA través de reunions i videoconferències telemàtiques en poc menys de dues setmanes ja s'han reunit amb Unionistas de Salamanca, SD Logroñés i Avilés Stadium. "Volem saber què van fer, com ho van fer i quin seria el procediment a seguir quan això pugui petar. Ho volem saber tot de primera mà i que ningú ens expliqui de tercers. Ara mateix no volem fer un club nou sinó tenir tota la informació possible i saber quanta gent de Lleida se sumaria aquest futur".\nDes de l'Associació puntualitzen que ni de bon tros voldrien liderar el club sinó ser els pioners d'una necessitat de ciutat. "Nosaltres posaríem la llavor però no som uns líders. El futbol popular és la implicació de tots. A l'Associació som gent seriosa i volem fer les coses ben fetes".\nAra com ara, seguiran atents a l'esdevenir del club i les notícies que es puguin succeir durant les properes setmanes. Ànims i sort, amics!\nGENERAL|04/05/2022ÁNGEL GÓMEZ: "NO DESCARTO TORNAR A LA BANQUETA ALGUN DIA" PRIMERA CATALANA|03/05/2022LA FEDERACIÓ VOL CAMPIÓ DE PRIMERA CATALANA


Què significa Windows 7 OEM?\nPrincipal » Guies » Què significa Windows 7 OEM?\nEl fabricant d'equips originals de Windows 7 és una versió del sistema operatiu Windows disponible per als fabricants d'ordinadors i les empreses que construeixen sistemes informàtics. Una empresa pot adquirir versions OEM de Windows 7 per a qualsevol sistema informàtic que construeixi i que vulgui vendre a altres. Les versions OEM estan pensades per a equips que ja estan construïts, que es construeixen per utilitzar-los dins d’una empresa o per a qualsevol equip que ja contingui una altra versió de Windows.\nLes versions OEM de Windows 7 estan pensades per a fabricants de servidors i ordinadors, inclosos HP, Dell, Toshiba i altres. Aquestes versions també estan destinades a muntadors de PC, inclosos els comercials i particulars que construeixen equips a partir de peces, per a la seva revenda a través d’una empresa. Tot i això, les empreses no poden comprar OEM de Windows 7 a un subministrament d’oficines de la zona, un ordinador o un aparell electrònic. El paquet està disponible directament a Microsoft i distribuïdors de tercers, inclosos els distribuïdors en línia.\nLes versions OEM de Windows 7 no es redueixen ni falten cap component. Les versions funcionen exactament igual que les versions per a usuaris finals i inclouen les mateixes aplicacions preinstal·lades, incloses Internet Explorer, Windows Media Player, Windows Explorer i altres aplicacions. Tanmateix, les versions OEM de Windows 7 no contenen telèfon ni assistència tècnica gratuïta, ja que se suposa que el fabricant de l'ordinador proporcionarà assistència.\nCada versió OEM de Windows 7 conté una llicència, un contracte de llicència d’usuari final (EULA), i està pensada per a un ordinador. La llicència inclou una clau de producte que heu d'introduir en instal·lar el sistema operatiu a l'ordinador de recent creació. El procés d’instal·lació del sistema operatiu funciona igual que amb altres versions de Windows: un assistent us guia durant el procés d’instal·lació.\nActivació de Windows\nIgual que altres versions de Windows, el comprador ha d'activar el sistema operatiu en un termini de 30 dies. L’activació es fa a través d’Internet o trucant al servei de registre de Microsoft. L’activació és gratuïta i es pot tornar a instal·lar el programari OEM activat al mateix ordinador tantes vegades com calgui. El comprador no pot moure la versió OEM de Windows 7 a un altre equip nou, ni desactivar-la i moure-la a un altre equip nou.\nEn vendre un equip que conté Windows 7 OEM, heu d’adjuntar o incloure el certificat d’autenticitat de Windows amb l’ordinador. El certificat s’inclou a l’embalatge OEM de Windows 7 i permet al comprador de l’ordinador saber que la versió de Windows de l’ordinador no és una còpia pirata ni d’inici. El certificat d'autenticitat de Windows conté la clau del producte Windows i informació sobre l'EELA de Windows.


Mark Ronson estrena el videoclip de 'Late Night Feelings' - Primera Fila\nMark Ronson continua fent avançaments del que serà el seu cinquè disc d’estudi, “Late Night Feelings” que arribarà el 21 de juny. Avui ha presentat el videoclip de ‘Late Night Feeling’ amb la participació de la sueca Lykke Li.\nEl segon single de l’àlbum homònim, després de presentar ‘Nothing Breaks Like A Heart‘ interpretada per Miley Cyrus, una de les grans col·laboracions d’aquest treball que se sumen a Camila Cabello, Alicia Keys, King Princess o The Last Artful. Aquest treball arriba en un any pletòric per Mark Ronson després de guanyar un premi de l’Acadèmia del Cine nord-americana, un Globus d’Or i un Grammy per ‘Shallow‘ amb Lady Gaga de la pel·lícula “A Star Is Born”. “Late Night Feelings” estarà disponible en CD, vinil, casset i edicions limitades de 8 pistes i mini discos.


La Policia Nacional dóna per finalitzada una operació de falsificacions\nS'han intervingut prop de 200.000 efectes amb valor de més de 4.000.000 d'euros\nLa Policia Nacional ha dut a terme una macro operació que s'ha desenvolupat durant els últims tres mesos a Dénia i Benidorm, en la qual s'ha detingut 45 persones per vendre productes presumptament falsificats de marques de reconegut prestigi en diferents establiments i llocs de venda ambulant. Els agents han intervingut prop de 200.000 efectes, el valor de venda al públic en botigues oficials superarien els 4.000.000 d'euros.\nEls investigadors de la Policia Nacional de Dénia i Benidorm van tenir coneixement de la possible venda al consumidor de productes, aparentment falsificats, a preus molt reduïts del que haurien de correspondre als articles d'aquest tipus en els establiments de venda legalment habilitats. Els agents van recollir informació sobre els establiments i llocs concrets de venda ambulant on presumptament venien efectes a preus de "ganga", sent aquest el principal reclam perquè els consumidors es decidissin a comprar aquest tipus de productes.\nEls experts i perits representants de les diferents marques perjudicades van testificar la falsedat d'aquests productes per no tenir alguna de les diferents mesures de seguretat que els originals presenten.


El Consell de Ministres va aprovar ahir per decret llei la pujada del 2% del salari dels empleats públics per al 2020 que s'aplicarà de forma immediata amb efectes de l'1 de gener i que beneficiarà un col·lectiu de més de 2,5 milions de treballadors.\nEl Ministeri de Política Territorial i Funció Pública calcula que el cost de la pujada salarial ascendirà a 3.212.000 d'euros, ha informat en un comunicat en què va detallar que l'increment s'aplicarà als empleats públics de les administracions estatal, autonòmica i local, i també al sector públic empresarial.\n"Complim el nostre compromís amb els empleats públics, una prioritat perquè són la base del nostre Estat de benestar i els que contribueixen amb el seu esforç al sosteniment del que més iguala, els serveis públics", va dir la ministra portaveu de Govern, María Jesús Montero, en la roda de premsa posterior al Consell.\nLa pujada del 2% estava pactada en l'acord a tres anys signat al març de 2018 pel Govern de l'PP amb els sindicats majoritaris del sector públic (CCOO, UGT i CSIF) i a què ha hagut d'anar donant compliment al Govern socialista a l'arribar al poder al juny de 2018 després de la moció de censura a Mariano Rajoy.\nEl Ministeri de Política Territorial i Funció Pública va explicar que el decret llei no només recull l'increment fix del 2% previst per al 2020 en aquest acord, sinó que també regula la pujada variable de fins a l'1% lligada al PIB i del 0,30 % destinada a fons addicionals per a la implantació de plans de millora de la productivitat o l'eficiència, entre altres mesures, prèvia negociació col·lectiva.\nL'acord establia una pujada del 0,20% addicional si l'economia creix el 2,1% el 2019, que pot arribar fins a l'1% si el PIB avança el 2,5%.\nLa previsió de creixement del Govern per a 2019 és del 2,1%, tot i que alguns organismes i serveis d'estudis calculen que ha quedat entre l'1,9 i el 2%. Fins a 316.759 treballadors públics de Catalunya s'hi veuran beneficiats. D'ells, 24.658 persones són funcionaris públics a Lleida (14.750 dones i 9.908 homes).


Catalunya Subterrània: 2015-01-04\nEl forat de Llaberia i la cova Negra (Capçanes, Priorat)\nEl forat de Llaberia és una cavitat força coneguda per excursionistes, però inèdita des del punt de vista espeleològic.\nPer confeccionar aquesta fitxa hem seguit l'itinerari descrit al llibre "25 circuits a peu dels voltants del Camp de Tarragona (1), a l'itinerari "Circuit des de la Fou a Capçanes, pel Forat de Llaberia". El mapa de l'ICGC marca molt a prop d'aquest forat la cova Negra, de la que no coneixíem cap referència.\nForat de Llaberia (Capçanes, Priorat)\nZ: 687 m\nSituació: A l'entrada de Capçanes trobarem el Celler Cooperatiu. Hem de seguir pel carrer Llaberia fins al final del poble i continuar per un camí cimentat que ressegueix el barranc de la Vall. Aquest camí cimentat guanyant alçada progressivament fins arribar a un encreuament de camins, on deixem el camí que ens porta cap a la Fou i continuem per l'esquerra, per una pista de terra que s'enfila cap a la Vall de Calàs. Aquí trobem un encreuament de pistes i agafem un senderó que s'enfila decidit cap al forat de Llaberia, situat al peu del cingle de Calàs.\nDescripció: La cavitat presenta dues entrades, una de 4 x 3 m i una altra de 4 x 2,5 m. Està formada per una galeria de 10 m de recorregut que ens porta a una saleta de 4 x 5 m des d'on surt una gatera que acaba als 3 m.\nCova Negra (Capçanes, Priorat)\nDesnivell: +4,6 m\nZ: 667 m\nSituació: A un centenar de metres al S del forat de Llaberia. Per arribar-hi cal resseguir la base del cingle, sense camí.\nDescripció: Es tracta d'una esquerda al cingle d'1 m d'amplada que remunta fins a fer-se impracticable.\n(1) CABRÉ, A. (2008).- 25 circuits a peu dels voltants del Camp de Tarragona. Cossetània Edicions


l'escola Covalta: d’abril 2014\nFotos de la gincana de jocs del dimarts 15 d'abril.\nUn any més, la nostra escola, amb gran èxit, ha participat a la Trobada d'Escoles en Valencià. Enguany a Bèlgida, amb dos tallers; un d'ells de l'AMPA (polseres).\nMés de dos-cents cinquanta jocs d'encistella la bola van realitzar els nombrosos participants als nostres tallers.\nGràcies als pares/mares i professorat que van estar als tallers, a tots per seua col·laboració, i a tots els nostres visitants.\nAmb motiu de l'arribada de la primavera, els corredors i espais comuns de l'edifici del nostre centre, han estat decorats.\nUs convidem a fer un recorregut virtual.


‘L’amenaça de Pedro Sánchez del 155’, per Anton Monner – Marfanta\n‘L’amenaça de Pedro Sánchez del 155’, per Anton Monner\nEl líder del PSOE i president del govern en funcions, Pedro Sánchez, en l'acte electoral a Barakaldo, el 6 d'octubre del 2019. // ACN.\nDel diàleg a la inflexibilitat. “Ni la independència, ni el referèndum caben dins la Constitució”. “El problema és la manca de concòrdia entre catalans”. I amb això el Sr. Pedro Sánchez, passa del diàleg a la inflexibilitat. Se’n desdiu en trobar solucions pactades d’igual a igual. Prefereix atacar, provocar i culpar als altres dels errors inicials de Rajoy i el seu govern. Quan la dreta exclusivista l’ataca sobre la possible flexibilitat que va exhibir en un moment determinat, prefereix amagar el cap davall de l’ala i posar-se al nivell dels destructors de la convivència, havent desmantellat l’Estatut, fons del problema. Prediquen que a la llei ha de ser igual per tots i l’apliquen segons els interessa. Sánchez, davant de les eleccions del 10-N, abandona el diàleg per embolicar-se dins l’Espanya del passat, en la que tot s’hi val, aliant-se amb la l’extrema dreta del franquisme per prendre vots a Cs, iniciador i promotor de l’anticatalanisme dins de Catalunya i a Espanya. Rivera, com una marioneta, quan el partit se li esbotza com les calces esgarrades, li ofereix pacte, aprofitant-se d’unes detencions dels CDR i d’unes inventades publicacions periodístiques, que els acusen de terrorisme.\nQuin cost tindrà Sánchez en les properes eleccions? El que guanyarà a Espanya predicant l’anticatalanisme, ho perdrà a Catalunya, quan per consolidar una lleugera majoria electoral, sense els vots dels cinturons industrials catalans, li poden fallar els comptes. Juga en foc! Però a Espanya té més vots que a Catalunya i pensa que sacrificant el diàleg i imposant la verborrea provocativa se’n sortirà guanyant. Abandona els postulats de l’esquerra, canviant-los pels d’una dreta radical que sempre reprimeix i empresona. Tot està per veure però si s’ataca Catalunya que és el fons de la qüestió, el Sr. Iceta haurà de ballar-la com ens té acostumats, segons la conveniència del PSOE. Com ha passat tantes vegades, els socialistes catalans han de sacrificar els seus principis d’esquerra progressista als interessos d’una Espanya aturada en el temps. Per què l’Espanya Global ha de vendre pel món que és un país democràtic? Si existís la vertadera separació de poders –el polític i el judicial-, com explica en Borrell, no li caldria recordar. L’Espanya actual està més a prop de Ruanda o Turquia que d’Europa.\nI així Sánchez commemora amb orgull la jornada de les 8 hores, aconseguida per la vaga de la Canadenca, com si fos una victòria espanyola. Va ser possible gràcies a la desobediència civil, Sr. Sánchez! No coneix la història d’aquella revolució? Barcelona es va parar durant més d’un mes quan milers d’obrers, amenaçats per una patronal que pagava els pistolers per assassinar els seus líders, amb el suport del govern i de la guàrdia civil. Amb la DESOBEDIÈNCIA feu possible la jornada de les 8 hores. I també recorda l’entrada a París dels voluntaris espanyols, la majoria d’ells exiliats catalans perseguits pel Franco. El que oblida és que portaven senyeres als seus jeeps i banderes republicanes. Sí! eren exiliats com ho és actualment el president Puigdemont i com ho era el president Companys. Quan li convé, Sr. Sánchez, canvia la història o la fa venir bé pels interessos d’un estat que per progressar sempre ha hagut de seguir els passos dels catalans DESOBEDIENTS. A París s’ha celebrat un homenatge a Neus Català. On era el seu govern? S’ha amagat davall les faldetes de l’extrema dreta espanyola que va exiliar la Neus i milers de catalans i espanyols perseguits pels nazis i pels franquistes que vostè defensa. I la sentència als presos polítics catalans, tothom anuncia que no es pot fer pública coincidint amb l’afusellament del president Companys. Per què? Vostè ho sap i predica el que li convé pels seus interessos electorals. Tampoc recorda que el Tribunal de la Haia, òrgan judicial de les Nacions Unides, el 22 de juliol del 2010, va sentenciar que no existia cap norma al dret internacional que prohibís les declaracions unilaterals d’independència. Recorda el que li convé i tant se li’n fot la Catalunya que li ha donat els vots per aconseguir les majories parlamentàries al PSOE durant diferents legislatures. Pregunti als milers de catalans que li han fugit com a votants de les seves files i ho entendrà perfectament.Pot amenaçar Catalunya, i fins i tot aliar-se amb Rivera, però aviat s’adonarà que amb la DESOBEDIÈNCIA, malgrat el TC i els diferents governs, Espanya avançarà, gràcies a Catalunya! I més quan la indignació pujarà de to amb la dura sentencia que dictarà Marchena.\nTags: Anton MonnerCatalunyaEspanyaOpinióPolíticaPSOE\n#Fotogaleria: Així ha estat el festival A Cel Obert 2019 a Tortosa\n#Fotogaleria: Festa de germanor al Tossal del Rei\n‘Repensar’, per Manel Masià\nRamón Puig de Ramón, el tortosí que va instruir el judici contra Companys\n‘Padesa, els silencis que parlen’, per Guillem Argelich i Cañadó\nInvestiguen Lluís Salvadó per malversació, revelació de secrets i desobediència\nGonell: 'Si ens ha d'ofegar alguna aigua serà la de la mar, no la del riu'\nSales (Junts): ‘Potser la millor mesura seria tancar Padesa durant el temps necessari’


Assolint antics projectes. Tanquem doncs una porta o s'ha obert la caixa de pandora??\nTola el Dg 23 Set 2012, 01:05\nEl Delta de l'Ebre és una terra especial. Ho assegura qui el coneix i ho veus en com en parla la gent que l'habita o el freqüenta. Tenint un espai tant especial i aquesta essència captivadora tant a la vora de casa, és visita obligada ni que sigui per explorar-lo en primera persona.\nFeia més de dos anys que hi tenia pendent una sortida amb en Becader i per "A" o per "B" sempre havia quedat relegat dins del calaix de "Idees per a realitzar algun dia".\nUna amiga em va parlar d'en Joan. És un gat vell amb la pesca al llançat i ara fa els seus experiments primerencs en el món de l'spinning. I mira que com són les coses, que resulta que en Joan és originari de Sant Jaume d'enveja i hi baixa sovint. Els caps de tots els fils començaven a lligar. Jo miro de congriar alguns integristes de l'spinning i tu poses la casa a Sant Jaume. La resta, ja surt sola.\nTal dit, tal fet. Els horaris d'en Becader només ens deixaven l'opció de baixar-hi entre setmana i malauradament això deixava fora de convocatòria a molta gent que m'hi hagués agradat retrobar. Després d'uns dies de mails i trucades, la data quedava per aquesta setmana que just deixem enrere.\nEn Juby jo el coneixia poc, però és parella de ball habitual en les escapades d'en Becader al Delta i així doncs, per a aquesta expedició en Juby i en Becader treballarien des de l'Encarna i en Joan i jo des d'una closca de nou que havíem de llogar.\nEn Juby, quin paio. És potser el qui està pitjor de tots els qui vam ajuntar-nos-hi aquesta vegada. Sí, baixava al Delta els dies 20 i 21, però s'estava fent els tallahams al damunt i va acabar arrossegant en Becader per baixar ja dimecres mateix, un dia abans de l'inici de la convocatòria. Però és que el més bo de tot és que just havia estat pescant pel Delta fins dos dies abans de tornar a baixar-hi amb nosaltres!! aquest paio està certament ben malament, ben tocat del cuc dels artificials i la seva Encarna!\nEl dia 20 vam començar buscant els llobarros als amagatalls de la riba, deixant que la corrent ens fes derivar lenta i sigilosament per davant de les plantes. Els empaits eren múltiples i força freqüents, però en pic els veies, giraven cua. Segurament a punta de dia algun hagués picat, però no podíem sortir a mar el primer dia sense un bon esmorzar de presentacions, velles històries, aventures, d'exposició d'intencions i d'organització col·lectiva.\nDes de l'altre costat de riu, en Juby i en Becader se'ls veu treballar fort amb pencils i poppers. Ells van directes al gra i havent ja pescat durant tot el dia anterior, enceten el dijous amb l'artilleria pesant. Que tremolin, que aquí venim!! Però a ells, el seu objectiu també se'ls resistia.\nProvem a les zones profundes del riu amb vinils plomats, esquers a mitja superfície i pencils que xipollegin. Res més enllà d'algun empait de la menudalla i força llísseres que fugen espantades pels nostres artificials.\nArrossegats per la corrent fluvial, arribem a la gola i ens entretenim a les zones calmades. Més empaits de tallahams i algun remolí important -crec que d'alguna palomida prou grossota- que com a màxim els veus fugir a l'últim moment en una esquitxada o en veus passar el llom al darrere. Però aquí als remansos, les poques bèsties que hi ha, tampoc estan per romanços.\nProvem a la batidora de la mar de fons que xoca contra la corrent del riu. Perdem el temps buscant-hi llobarros en aquella escuma. Tant de tallahams per la zona, deuen estar tots ben entaforats de fa dies, dins les herbes del riu.\nDurant el dia hem hagut de treballar molt per quatre peixos petitonets. Els peixos estan desganats, desmotivats i costa provocar-los. De tant en tant, mentre canvia un esquer o intenta aixafar un mosquit, en Joan em va obrint l'aixeta del comptagotes de les històries del Delta.\nJa és tardet per nosaltres i aviat hem de retornar la barca. Però a n'en Juby, en Becader i a l'Encarna no els espera ningú i surten a mar obert, a veure què hi troben. I ja de nit, tornen somrients parlant de tonyines, bacoretes, llampugues i algun bonítol. Tot força petit, diuen. Però com a mínim els de l'encarna han treballat alguna zona més interessant.\nAllarguem el sopar fins força tard en una terrassa. La temperatura hi acompanya, els mosquits es comporten i tot plegat fa que la conversa vagi fluint tota sola. Comentar les impressions, fer plans per demà, posar-nos al dia de les respectives vides, conèixer-nos una mica més entre tots, curiositats, anècdotes i vivències. En el caliu del sobretaula, en Juby rememora els vídeos de pesca amb ballesta que algú temps enrere va "penjar" en aquest fòrum. Per sorpresa general, algú confessa haver explorat la pesca de la carpa amb escopeta de caça, amb el convenciment que aquell havia de ser el primer i l'últim intent.\nL'endemà quedem per sortir a l'aigua cap a quarts de 9. Llàstima que no obren el lloguer de barques fins aquella hora i que tampoc ens poden deixar les claus el dia anterior per agafar la barca així que trenqui el dia. Desfem amarres ja passada l'hora bona. Però què hi farem?! Com a primera expedició al Delta, ja està prou bé.\nDes de l'embarcador ja veiem que les llisseres passegen tranquilament (malament. Molt malament) i tot té l'aire que està massa plàcid. Però comencem a treballar amb fe impertèrrita, tot i intuir que avui més que ahir ens serà difícil el dia i a sobre, sembla que farà sol. Efectivament, al matí hi ha fins i tot menys empaits que el dia anterior i ran de riba i al mig del riu, les llísseres senyoregen l'escena, exhibint-se en el seu passeig com si anessin a missa de diumenge. No hi perdem gaire el temps i directament sortim a mar, segons el pla traçat durant el llarg sobretaula de la nit anterior.\nNi en Joan ni jo tenim títol de res per a embarcació i ens toca una barca sense sonda i que serveix per poc més que per flotar i prou, però no és en absolut una embarcació per a aventures marines, que és el que avui la situació reclama. No obstant, l'evolució del mar és anar encalmant i amb la seguretat que ens dóna la proximitat de l'encarna, decidim aventurar-nos tots els expedicionaris fins a confins que mai hauríem intentat en solitari amb la nostra closca de nou. Una vegada més, es confirma que en grup es pesca millor que sol. I contant amb un bidó de benzina supletori, comencem a anar mar endins, cap a zones on esperem trobar més peix.\nIgual que el dia anterior, no hi ha atacs de gavines en superfície, però el peix blau -tot i que petit- hi és i cal localitzar-lo ni que sigui al curri. Els de la closca de nou trobem alguna bacoreta i algun bonítol, però sense sonda ni punts de referència el banc es perd ràpidament i ni amb els jigs que tot just estreno, ni amb artificials aconseguim ensopegar de nou el banc. Els de l'encarna ens segueixen de la vora i també van fent alguna cosa, però tampoc sense massa profusió de captures.\nEstant moolt lluny de la costa i havent de recórrer al recurs del curri, en Joan, jo i la nostra closca flotant anem retornant xino-xano que si com a mínim hem de nedar, sigui poc tros. El camí és llarg, la barca molt petita i el retorn sense gaires captures. Una bona oportunitat per explicar-se la vida, discutir sobre detalls del pescar i deixar passar l'estona.\nEl riu sabem que no pinta bé i el mar també està difícil i més encara sense sonda ni atacs d'ocells. Retornem la barca força abans de temps i anem a fer alguna visita per la zona. L'objectiu d'en Joan era la pesca amb artificials i hem compartit 2 dies de temptar llobarros a les ribes amb artificials, amb buldó i amb vinils lleugers. Hem intentat els tallahams i palomides amb pencils i també hem tingut una bona pila d'hores de curri pel mar i pel riu alguna estoneta. Hem intentant escollir en cada ocasió els esquers que l'ocasió demanava i sembla que aquest nano ja el tenim enverinat de valent.\nAnem a buscar els de l'Encarna a la seva rampa i tanquem la nostra estada. Hi hem estat 2 dies nosaltres i 3 els de l'Encarna. No ho allarguem mes, que ja està prou bé pel que la jornada dóna i tornem cadascú a casa seva: Maresme, Osona, Bages i Barcelonès.\nAl final de la jornada, control antidòping al duet de l'encarna. Hem de dir que el test va donar positiu d'algunes drogues, però sempre ens quedarà el dubte de si era per causa de l'individu analitzat o si és que com afirmava el propietari dels tests, aquests estaven caducats.\nUn cop més, la pesca i aquest manífic fòrum ens ha ofert uns molt bons moments, ens ha fet retrobar amb els amics i ens ha presentat alguns coneguts que amb poques sortides més segurament ja seran amics. Jo personalment feia temps que tenia pendent aquesta sortida amb en Becader i havent-la realitzat em pregunto si havent anat finalment al Delta es tanca una vella història o si és simplement la primera d'algunes altres escapades. Serà qüestió de veure-ho.\nEditat per darrera vegada per Tola el Dt 25 Set 2012, 23:02, editat 3 cops en total\nRe: Assolint antics projectes. Tanquem doncs una porta o s'ha obert la caixa de pandora??\nPaisano el Dg 23 Set 2012, 21:48\ntu dius que no surts\nperò quanho fas ho fas com els senyors\npel lloc i la companyia\nDani el Dl 24 Set 2012, 16:42\nbona crònica Martí, ja m'hi trobo, i molt bona companyia aqui hi ha nivell !!!\nLubo el Dt 25 Set 2012, 20:11\nAi Martí, que m'hagi de donar d'alta... I que sigui per a reclamar drets d'imatge... Tantes fotos meves fas que em senti Leonor la infanta... Però amb barba...\nBona crònica. Ens ho vam passar bé. Llàstima de peix... Realment aquests spinningueros ho voleu tot.\nEspero que es repeteixi aviat. Podeu tornar quan vulgueu! A veure si el proper cop aspirem a alguna cosa més que un plàstic flotant amb motor. Thas oblidat mencionar lo dura que era la barca... He trigat dos dies a seure bé.\nRe:Assolint antics projectes.Tanquem doncs una porta o s'ha obert la caixa de pandora??\nBECADER el Dc 26 Set 2012, 00:21\nRealment va estar un plaer coneixet,ens va faltar temps per pescar,llastima d'aquets paios que et lloguen les barques...que a sobre de obrir tard tenquen molt d'hora.Es perden les millors hores de pesca esperan que obrin.\nTotes maneres i tornarem...sigui al Delta o per la costa Brava empaitant llobarros.El primer pas ja esta fet !\nEl relat d'en Marti bo,pro encara sap fer-ho mes b si vol...I d'en Juby nomes puc dir que es gran molt gran i millor persona !\nEstic content molt content de coneixer bona gent,aquet forum te allo que d'altres no tenen.\nDani el Dc 26 Set 2012, 10:22\nOsti Joan, tu ets el de la barba ? jajaja\nDoncs vas anar a pescar amb tres megacracs del fòrum, dartagnan i els tres mosqueters al delta, quina por !! (amb carinyooooooooooo)\nfran el Dv 28 Set 2012, 00:38\nMolt bé nois, el delta amb peixos o sense es una passada, clar que si hi han peixos.... jejej


Metges Catalans | Josep Pujol i Grua\nJosep Pujol i Grua\n[Benissanet, 1903 - Porto Alegre, Brasil, 1966]\nUn metge afiliat a organitzacions anarquistes que exerceix de metge durant tota la Guerra Civil i, després, als camps dels refugiats i a l'exili\nFill d’una família benestant, fa el batxillerat a l’Institut de Barcelona fins al 1920 i marxa a estudiar Medicina a la Universitat de Saragossa on es llicencia el 1925. Ja d’estudiant, milita a la Confederació Nacional del Treball (CNT). En començar la Guerra Civil, fa de metge generalista a La Roca del Vallès, feina que abandona per incorporar-se a la columna “Roja i Negra” i organitzar els serveis sanitaris dels grups anarquistes. Acaba la Guerra amb el grau de comandant de Sanitat de la 28 Divisió de l’Exèrcit de la República i s’exilia a França on forma part de dos camps de concentració on és acusat de sabotatge i enviat a un camp d’extermini alemany.\nAlliberat pels aliats el 1945, Josep Pujol Grua té permís per residir a Tolosa del Llenguadoc. Després, passa un temps a Carcassona on fa de “mosso d’operacions” del cirurgià Joaquim Trias Pujol a la Clínica Delteil. Participa activament en la reconstrucció de la CNT però és detingut pels alemanys i el deporten a Bordeus on fa de metge dels obrers espanyols obligats a treballar a les fortificacions de l’Atlàntic. Quan acaba la II Guerra Mundial, viu a París on s’ocupa sanitàriament de la colònia d’exiliats. Intervé en la lluita antifranquista i manté relacionons amb els grups guerrillers llibertaris que actuen al Barcelonès.\nEl 1947, amb el tren Barcelona-Portbou, Josep Pujol Grua entra a Catalunya per complir una missió orgànica però el detenen a l’alçada de Girona i és empresonat a La Model de Barcelona. Posat en llibertat provisional, malalt de tuberculosi, viu amagat a Barcelona prestant serveis mèdics clandestins als companys anarquistes. Finalment, un escamot guerriller el passa a França i pot anar fins al seu domicili de Tolosa de Llenguadoc, que es un refugi segur per als guerrillers llibertaris. En aquests anys, assessora la Colònia de Malalts i Mutilats d'Aymare de la Guiana a Occitània.\nEl 26 de gener de 1952, Pujol Grua marxa cap al Brasil on exerceix professionalment a Porto Alegre com a metge pediatre desprès de no poques dificultats per obtenir l’homologació del títol de Medicina. Aviat, però, aconsegueix un gran prestigi professional i presta serveis mèdics a la Companyia Viação Aérea Rio Grandense (VARIG, Aviació Aèria de Rio Grande do Sul) alhora que continua atenent els malalts pobres com ha fet tota sa vida. El 1956, la seva esposa demanà la baixa al Col·legi de Metges de Barcelona ja que no sap res del seu marit des de fa anys. Al Brasil, continua militant a la CNT i es membre de la seva Comissió de Relacions. El 19 de juliol de 1962, presideix un míting a Porto Alegre.\nJosep Pujol Grua publica alguns articles a la revista Más Allá. Mor a Porto Alegre, a Rio Grande do Sul, on el seu enterrament es converteix en una autèntica manifestació popular.


Corpus Christi: Tasteu i veureu que n’és, de bo, el Senyor! - Arquebisbat de Barcelona\nCorpus Christi: Tasteu i veureu que n’és, de bo, el Senyor!\nEn la solemnitat del Corpus Christi us convidem a recordar alguns dels ensenyaments que el Papa Francesc ens ha regalat en aquest any i tres mesos sobre l’Eucaristia i especialment la seva homilia dijous passat a Roma\n“Al centre hi ha l’altar, una taula coberta amb tovalles que ens fa pensar en un banquet. Sobre la taula hi ha una creu que ens rememora al sacrifici que s’ofereix sobre l’altar, el sacrifici de Crist: Ell és l’aliment espiritual que rebem sota el signe del pa i del vi. Al costat de la taula i a l’ambó, això és, el lloc on es proclama la Paraula de Déu. Això indica que ens reunim per escoltar al Senyor que ens parla per les Escriptures, i per tant, l’aliment que també rebem és la Paraula de Déu. Paraula i Pa en la Missa es fan una mateixa cosa com en el Sant Sopar, moment en què totes les paraules i gestos de Jesús es cristal·litzaren en el gest de partir el pa i oferir el calze, avançada del sacrifici de la creu”.\nQuines són les conseqüències de la seva celebració?\nLa primera és la comunió amb Déu: “Jesús fent-se pa partit per nosaltres, aboca sobre nosaltres tota la seva misericòrida, el seu amor, tant que renova el nostre cor, la nostra existència, la nostra manera de relacionar-nos amb Ell i els nostres germans”. Es per això que en apropar-nos aquest sagrament parlem de comunió, de fer comunió, que és un tast de la plena comunió amb Déu Pare en el banquet del cel, on, amb tots els sants, contemplarem Déu cara a cara.\nAquesta comunió ens porta a l’adoració eucarística: “no es tracta de tancar els ulls i posar cara d’estampeta”, sinó de pregar. Una pregària que ens porta a una segona conseqüència, inseparable del fet de combregar, la comunió amb els germans: Per l’Eucaristia “serem capaços de gaudir amb qui està alegre, de plorar amb qui plora, de ser proper amb qui està sol o angoixat, de corregir a qui ha caigut en l’error, de consolar qui esta afligit, de acollir i socórrer qui està necessitat”\nTenim fam de Déu?\n“La fam física del home el porta a una altre fam que no pot saciar-se amb qualsevol menjar ordinària, fam d’eternitat. Jesús ens dona aquest aliment, és més, és Ell mateix el pa viu que dona la vida al món (cf Jn 6,51). El seu Cos és veritable aliment en forma de pa; la seva Sang és veritable beguda en forma de vi. No és sols un simple aliment per saciar la fam del nostre cos, com ho fou el manà en el desert; el Cos de Crist és el pa dels temps darrers, que pot donar vida, i vida eterna, ja que la substància d’aquest Pa és Amor.\nI jo, on vull alimentar-me?\nViure l’experiència de la fe significa deixar-se nodrir pel Senyor i construir la pròpia existència no sobre els bens materials, sinó sobre la realitat que no caduca mai: els dons de Déu, la seva Paraula, i el seu Cos. Si mirem al voltant nostre veiem que hi ha moltes ofertes d’aliments que no provenen del Senyor i que aparentment satisfan més. Alguns es nodreixen amb diners, d’altres amb èxit, d’altres amb vanitat, poder, orgull. Però l’aliment que és veritable nutrient i que sacia plenament és el que ens dóna el Senyor.\nCadascun de nosaltres, avui, pot preguntar-se: I jo? On vull menjar? En quina taula vull alimentar-me? A la taula del Senyor? Potser somio amb menges gustoses, però en l’esclavatge? Amb què queda saciada la meva ànima?. Hem d’aprendre a recuperar la memòria i aprendre a reconèixer el fals pa que il·lusiona i corromp, ja que és fruit de l’egoisme, de l’autosuficiència, del pecat.


El Mercat Medieval de Vic compleix 20 anys amb un format consolidat | Osona.com\nper Redacció Osona.com, 25 de novembre de 2015 a les 14:55 |\nUna escena de "L'Assalt de l'Altarriba", aquest dimecres a la presentació del Mercat Medieval. Foto: Adrià Costa\nPer Anònim el 28 de novembre de 2015 a les 13:21\nLa vostra opinió és molt parcial, hi ha moltes entitats, culturals, socials i esportives que fan bastants ingressos gràcies al mercat medieval. Això, també s,ha de valorar oi? A mi tampoc m,agraden les aglomeracions que hi han però, s,ha de reconèixer que molta gent conèixen Vic gràcies al mercat medieval.\nPer Anònim el 27 de novembre de 2015 a les 10:52\nPer Anònim el 27 de novembre de 2015 a les 10:40\nSi es un Mercat Medieval, lo lògic es que es faci al nucli antic, el barri del Remei i el Nadal jo penso que no en tenen res de Medieval. En canvi aquests barris tenen altres bentatges, que el centre de Vic no te.\nAparcament al Nadal i sortides a la carretera en contra direcció\nPer Anònim el 27 de novembre de 2015 a les 01:00\nHem sembla be que vinguin a aparcar al barri del Nadal però el que no està tant be es que aparquin on vulguin, com vulguin, invadint passos de vianants i boreres. Una de les pitjors es que surten a la carretera en contra direcció i passant de tot. Una mica de control per part de la guàrdia urbana no seria molt demanar! Decentralitzem el centre i obrim la ciutat al món desde tots els punts cardinals.\nPer Anònim el 26 de novembre de 2015 a les 00:29\nNo puc estar més d'acord! Aquest mercat només lucra als de sempre. La casta de botiguers del Centre La resta ens hem de fotre i tragar amb tot aquest circ Menys fer contents als del cinturón rojo i pixapins i més als vigatans\nPer Anònim el 25 de novembre de 2015 a les 23:03\nCada any aprenc una mica més el castellà, gràcies per venir a Vich, la ciutat dels Sants. Vic i tu.\nPer Vigata el 25 de novembre de 2015 a les 21:51\nClar q sí! Sí una cosa funciona no la toquis: Primer de tot s' ha detenir contents a la secta de botiguers locals i amiguets varis, posant-los en un lloc preferent del Passeig tot i la dubtosa qualitiat i idonietat dels productes que venen. I segon, ampliem al màxim les zones d'aparcament per fomentar un any més l'efecte crida que faciliti la invasió brutal de pixapins que patim any rera any Aquest es el mercat q volem?? Enhorabona a tots Un any més, per la puríssima els vigatans tocarem el dos.\nCanvi de moda.\nPer Anònim el 25 de novembre de 2015 a les 17:51\nEl vestuari de la fotografia sembla més renaixement que medieval, encara que el moment històric es situa a mig (1475).


Com preparar a casa les vostres barretes energètiques | Gastronosfera\nInici › Propostes Gastronòmiques › Com preparar a casa les vostres barretes energètiques\nCom preparar a casa les vostres barretes energètiques\nCada dia fem més esport i consumim més productes que ens ajuden a recuperar forces durant l'exercici, com les barretes energètiques. Les podem comprar, però també ens les podem fer fàcilment al nostre gust i a la mida de les nostres necessitats.\nFer esport està de moda, o potser és que tots som conscients que és necessari per a la nostra salut. Sigui com sigui, és clar que els darrers anys s'han popularitzat al nostre país els esports de resistència, des del senderisme a les grans travesses de muntanya, el ciclisme de carretera o tot terreny i el running, de ciutat o de muntanya (trail running).\nTots tenen en comú que són esports de resistència i que realitzem durant un temps considerable, de manera que necessitarem una preparació adequada i una alimentació que ens ajuda tant abans com durant i després de l'exercici. En aquestes pàgines hem donat consells sobre l'alimentació adequada per practicar aquests esports, per exemple, el trail running, o bé durant una travessa de muntanya, i el que cal menjar tant abans i després com durant una sortida en bici.\nEn tots els esports, però especialment en els de llarga durada, és bàsica la hidratació del cos tant amb aigua com amb begudes isotòniques per recuperar els líquids i els minerals perduts durant l'exercici, així com la recuperació dels dipòsits de glúcids, sucres o hidrats de carboni, l'autèntic combustible de la nostra musculatura.\nLa fruita deshidratada, els gels i les barretes energètiques són fonamentals per aquesta funció, però hem de triar amb cura quins comprem. De barretes n'hi ha de molts tipus, moltes pensades més per fer un mos entre hores que no pas per aportar els carbohidrats necessaris, i que sovint contenen sucre i greixos saturats que si podem hem d'evitar.\nLa millor alternativa és preparar nosaltres mateixos les barretes, de manera que estalviarem diners i, sobretot, sabrem exactament què hi posem, les podrem preparar al nostre gust i d'acord amb les nostres necessitats energètiques.\nCereals, fruita seca i deshidratada...\nEn una barreta energètica hi podem posar els ingredients que més ens agradin o més ens vinguin de gust, però bàsicament ha de portar fruita seca (ametlles, avellanes, nous, pistatxos, cacauets...), que tant pot ser crua com torrada; cereals (blat, civada,arròs, quinoa, sèsam, blat de moro...); fruita deshidratada (panses, figues, poma, maduixes, gerds, prunes...) i alguns ingredients per lligar la massa, com mel, iogurt, xocolata fosa o desfeta amb llet. La mel, a part de lligar el conjunt, també actua com a conservant i permet guardar la barreta més temps.\nSi ens les fem a casa i som vegetarians, podem eliminar els productes d’origen animal i substituir-los per altres d’origen vegetal; podem eliminar el sucre i substituir-lo per fruites com les panses o els dàtils, que ens portaran dolçor; si tenim problemes amb el gluten o el volem evitar per fer una digestió menys pesada, podem utilitzar cereals que no en portin, com la quinoa, el gra de fajol, l’amarant, el mill... i així, infinitat de canvis o matisos per fer les barretes totalment al nostre gust i al dels nostres.\nSi les volem fer més atractives, tant per nosaltres com per als nens, hi podem afegir xocolata a trossos, o cobrir una de les cares amb xocolata desfeta, per exemple.\nEl més important és que tingui varietat d'ingredients perquè entre tots ens aportin tot el que necessitem per a seguir fent exercici o recuperar-nos de la despesa energètica que hem fet.\nUs oferim tres receptes, una molt bàsica i dues de coneguts xefs amb programes a televisió que també han preparat les seves pròpies receptes per fer les barretes. En tots els casos, però sobretot en el primer, els ingredients es poden canviar, si n'hi ha algun que no ens agrada o volem potenciar les propietats d'uns o altres.\nuna mesura de cereals variats\nmitja mesura d’ametlles crues o torrades\nmitja mesura de fruita deshidratada al gust (orellanes, panses, prunes, dàtils...)\nmitja mesura de mel\nPiquem a mà, en un morter o en una picadora els cereals i la fruita seca, sense convertir-los en pols, que quedin trossos que es notin. Ho posem en un bol i hi afegim la fruita deshidratada picada a trossos també petits però que es notin. La fruita la podem posar seca o rehidratar-la prèviament en aigua tèbia.\nHi afegim la mel, barregem bé i posem en un motlle i cobrim amb sèsam.\nPodem deixar refredar i tallar les barretes o coure la barreja al forn durant 15 minuts a 170º C.\nBarretes de civada, panses i mel\n70 g de civada torrada\n70 g de cacauets\n60 g de pistatxo\n120 g de panses de corint\n1cullerada petita de canyella en pols\n50 g d'arròs inflat\nBarregem en un bol la civada torrada amb la civada molta i el coco ratllat.\nTriturem les ametlles, els cacauets i els pistatxos. Els afegim a la barreja anterior.\nPiquem les panses dels dos tipus i les afegim a la resta d'ingredients, i aboquem la mel i una mica de canyella.\nPintem un motlle rectangular amb l'oli de cacauet i a la base hi posem una capa de la barreja de cereals i fruita seca, una altra capa d'arròs inflat a sobre, i finalment una darrera capa de la barreja. Afegim els flocs de civada per sobre.\nDeixem refredar a la nevera fins que la barreja s'endureixi, desemmotllem i tallem en porcions.\nBarretes de quinoa\nDel xef Marc Ribas\nBullim la quinoa durant uns 15 minuts, la colem i l'estirem en una safata de forn amb paper sulfurat. La courem al forn entre 5 i 10 minuts a 200º.\nPelem i tallem la poma fuji a trossets petits, la posem en una altra safata de forn i l'enfornem.\nSeparem 3 clares dels rovells i les muntem amb un pessic de sal. Hi afegim un parell de cullerades de cacau i acabem de muntar les clares. Seguidament, hi afegim unes gotetes d'oli, un grapat d'ametlles crues, un altre grapat d'avellanes, un altre de pinyons i un de panses. També hi afegim 3 cullerades de mel i 3 de flocs de civada, que és el que farà de farina, d'aglutinador, de tota la massa.\nAboquem la poma que teníem al forn en un pot amb una mica d'aigua i la barregem amb sucre. Abaixem el foc i anem remenant, de mica en mica, perquè la poma vagi deixant anar tots els líquids, es barregi amb el sucre i acabi fent una mena de compota de poma cristal·litzada.\nFinalment, aboquem la quinoa a la massa de les barretes i ho remenem tot perquè quedi una pasta ben lligada.\nFiquem la massa en un motlle i el fiquem al forn 30 minuts a 180º. Passat aquest temps, ho deixem refredar, tallem les barretes i ja ens les podem menjar amb el sucre de poma per sobre.


Lloguer casa Villa Vista Verde a calonge | ATA\nCasa Villa Vista Verde a calonge\nVila Vista VerdeArribada i sortida un dimarts.Busques tranquil·litat, espai i confort i també a prop del mar, de la platja, de les poblacions característiques i de botigues modernes? Aleshores aquest és el lloc ideal per a tu i la teva família.Bonica vil·la d'estil espanyol, amb fantàstiques vistes sobre els verds turons de les Gavarres.Situat en un turó del districte 'Vescomtat de Cabanyes' en una parcel·la de 3000 m2 i orientada al sud.La casa i la terrassa ofereixen molta intimitat.Es troba a només 5 minuts del supermercat, restaurants i botigues de l'encantadora ciutat castellera de Calonge i a menys de 10 minuts amb cotxe de les platges de la Costa Brava.La casa té una gran piscina de 9,5 x 4,5 metres, baixant gradualment fins a 1,80 de profunditat, amb gandules i paraigües al voltant. També hi ha diversos seients i terrasses acollidors amb boniques vistes als verds turons del voltant.La casa és com podríeu esperar amb WiFi funcionant a tota la casa i a la terrassa.Disposició de la casa:A la planta baixa hi ha l’entrada, el lavabo i el dormitori amb lliteres i aire condicionat. A més, al mateix nivell, un ampli menjador amb portes a la terrassa, cuina semi oberta amb barra d'esmorzar i dues cadires de bar i equipat amb tots els equipaments necessaris, inclosos 2 neveres, safareig amb rentadora i assecadora. La sala d’estar oberta contigua té una televisió, una bella zona d’estar moderna i portes a la terrassa. La terrassa connecta amb la piscina. El televisor està equipat amb senyal de satèl·lit amb molts canals internacionals i holandesos. També hi ha disponible un reproductor de DVD.Al primer pis hi ha 3 habitacions espaioses amb aire condicionat i portes al pati a la terrassa, amb belles vistes sobre els verds turons del parc natural. El mar també es pot veure des de la terrassa.També trobareu 2 banys espaiosos en aquesta planta.Per la part posterior de la casa del primer pis, podeu sortir a l'exterior i arribar a una terrassa independent, amb vista a la piscina inferior. Des d'allà també podeu arribar a la piscina i les terrasses inferiors.Per suposat, la parcel·la disposa d'espai suficient per a un o més cotxes.A més, la zona és molt adequada per a activitats com ciclisme, bicicleta de muntanya i senderisme.En resum: gaudiu de gaudir del vostre merescut descans aquí, amb el mar, la platja, el passeig i les botigues de fàcil accés.HUTG-021684\nAquesta vila en Vescomtat de Cabanyes, Calonge és també un gran punt de partida per als viatges a Girona, Barcelona, museus de Dalí i els Pirineus. Aeroports i 30 min (Girona) i 90 minuts (Barcelona). A més, hi ha moltes possibilitats per a esports aquàtics, senderisme, ciclisme, ciclisme de muntanya, passejades a parcs (aigua) i muntar a cavall. Per als golfistes, hi ha no menys de set cursos de superior dels orificis de 18 a 36 disponibles d'aquí a 30 minuts amb cotxe.\nEt rebrem a la vila, et donarem una mica d'explicació i et lliurarem les claus.Uns dies abans de l'arribada ens posarem en contacte amb tu a la ubicació de la vila i planificarem la teva hora d'arribada. El dia d'arribada es posarà en contacte via whatsapp per veure si la teva arribada segueix anant segons el previst. Un cop rebut, bloquejarem el vostre dipòsit de 500 € de la vostra targeta de crèdit, no acceptem American Express. Si la vostra targeta de crèdit no funciona al Check Inn, el dipòsit s'ha de pagar en efectiu. En el Check In també faràs un escaneig dels passaports de tots els llogaters, segons la legislació espanyola aquesta informació s'enviarà directament a la policia.


Possibles activitats amb el recurs de l'exposició 'Dones i ciència' | Xarxa Punt TIC\nA vegades, no calen grans recursos sinó un que poguem explotar de diverses maneres. Amb l'exposició de 'Dones i ciències', s'han fet per exemple, un parell d'activitats i dinàmiques que ens permeten treballar aquesta temàtica adaptant-la a l'edat, el grup o les característiques del lloc on la fem. Si encara no la teniu, podeu trobar l'exposició en el següent enllaç: https://oficina.commonscloud.coop/s/KDrXyGRd9SJS6Jc\nLa primera és la següent:\nACTIVITAT 1: La meva referent\nHem de trobar la nostra dona referent. Després, fer una exposició sobre ella dins del grup on ens trobem si és possible, o fer una entrada a la Viquipèdia sobre ella si no la té, o crear un material explicant la seva història.. La idea, és que segons els nostres interessos, busquem una dona que hagi fet aportacions en aquest àmbit i investiguem sobre la seva vida, la seva feina i les seves fites. Si ens agrada l'esport, podem buscar dones d'aquest món. Si ens agrada l'astronomia, dones astrònomes. Si ens agraden les matemàtiques, dones matemàtiques.\nL'objectiu és donar importància al treball fet per les dones al llarg de la història i reconéixer les seves aportacions i fites assolides. Cal fer boca a boca entre totes les persones que formem part de la societat, remarcant quantes cosses han aconseguit tantes dones, perquè només així, arribarem a trobar l'equilibri entre l'alt reconeixement que s'ha fet als homes i per contra, el poc a les dones.\nUna altra activitat que podríem fer amb l'exposició de 'Dones i ciència' seria la següent:\nACTIVITAT 2: Escull i compara\nAquesta consisteix en petit grup o individualment, en escollir una dona de la història relacionada amb la ciència. D'ella, haurem de trobar la següent informació:\n- Moment de la història en que va viure i lloc\n- Aportació a la ciència i relació amb ella\n- Com va ser tractada per l'entorn (reconeixement, dificultats, etc)\nUn cop fet això, cal buscar un home cohetani a ella, que tingués una relació similar amb la ciència (que sigui del mateix camp científic per exemple, o del mateix país). Finalment, s'han de trobar d'ell, les mateixes coses que amb la nostra dona científica: època, aportació científica, com el va tractar l'entorn.\nCal reflexionar sobre si hi ha diferència o no en el tracte rebut, en els reconeixements per la feina o en la transmissió boca a boca de qui ha fet realment l'aportació a la ciència.


Muntanyes, camins, traces: Certascan per Noarre\nEl Certascan és un dels cims molt coneguts que m'havien quedat pendents. L'altre dia vaig pensar d'anar-hi i, buscant alternatives a la ruta normal, em vaig decidir per l'aresta nord, que comença al coll que separa aquest cim del cim de Montabòna. Es tractava de començar a pujar per les bordes de Noarre cap a la Pleta dels Guerossos.\nAquesta extraordinària vall de Guerossos, Flamisella i Noarre només l'havia recorregut una única vegada —però va ser en una excursió memorable. Era el març de l'any 1988 i anàvem amb esquís i tenda. Vam remuntar tota la vall, ben carregats de pes —només d'imaginar-m'ho ara, ja m'esgarrifo— fins la zona dels aiguamolls de Guerossos, on vam parar les tendes i vam passar la nit. L'endemà, vam pujar al Tuc de Montabòna. Quina gran excursió! La fotografia del cim, amb les cares de felicitat per ser allà dalt, la recordo bé:\n29 anys després, a l'estiu, vaig començar a remuntar aquesta mateixa vall —ara amb un mínim de pes— amb la intenció de fer el Certascan per la cresta nord. No vaig aconseguir el meu objectiu, perquè les condicions meteorològiques van fer-me canviar els plans.\nLa situació que em vaig trobar va ser com un curset pràctic de meteorologia. A Rialp, a les 6 del matí, feia un fogony violent i la temperatura era de 19 graus. A partir de Llavorsí, el vent va encalmar i la temperatura es va normalitzar al voltant dels 10 graus. A la Pleta dels Guerossos, de sobte, apareix una tramuntana freda i molt forta que em va fer dubtar. Quan vaig arribar a l'Estany Blau, la tramuntana era fortíssima i vaig veure que els cims estaven totalment coberts per uns núvols espessos. Feia molt de fred i algunes roques tenien un filet de glaç. Per sort, sempre m'agrada dur prou material a la motxilla per fer front a situacions com aquesta. Em vaig arrecerar com vaig poder a unes roques, em vaig equipar i vaig pensar que, encara que no hi hagués visibilitat, miraria de pujar el Certascan per la ruta normal. Vaig seguir pujant i, sobtadament, el vent va encalmar! Després, vaig entrar a la boira —que donava un bonic caràcter a l'ascensió— i vaig arribar al cim. No s'hi veia res. Però també tenia el seu encant:\nTot això que he explicat és ben normal en una situació de nord al Pallars. De baix cap a dalt: Bon temps; fogony i calor; calma i fresca; tramuntana forta i freda; calma; núvols enganxats als cims.\nDesprés, el temps va anar millorant. No vaig poder evitar de pensar que si jo no tingués aquesta mania de sortir tan d'hora —a punta de dia—, potser sí que hauria pogut fer l'aresta nord que tenia prevista.\nEstic d'acord amb el que explica en Josep de Tera al seu blog que el camí natural de la pleta dels Guerossos al coll de Certascan és per la coma de Canals i no pas pel lloc on passa el GR —que és per on jo havia pujat. És cert que el traçat del GR és artificial i poc lògic. Convençut d'això, vaig baixar per la coma de Canals. Així, feia una mica de variació i caminava una estona sense camí —una cosa que m'agrada molt. A més, baixar per aquesta banda em va donar una bona visió de l'altiu Pic de Sabollés.


Cursa del Parc de les Pedreres: Nota de premsa\nLA CURSA DEL PARC DE LES PEDRERES, NOVA INICIATIVA CIUTADANA PER CONÈIXER UN DELS ESPAIS NATURALS MÉS INTERESSANTS DE GIRONA\nLes 150 hectàrees més desconegudes de la ciutat, per la majoria dels gironins\nGirona, 5 d’abril de 2011.- El proper diumenge 10 d’abril a les 9 del matí, l’Associació de Veïns Pedreres-Fora Muralla i la Comissió Cívica del “Parc de les Pedreres” organitzen la primera edició de la Cursa del “Parc de les Pedreres”. Una iniciativa per donar a conèixer les més de 150 hectàrees del parc.\nLa sortida i arribada tindran lloc al mateix punt, els Jardins Fora Muralla (campament dels reis).Hi hauran dos recorreguts per triar, segons el nivell de cada participant. Un de 13 km i un altre de 6 km per l’àrea que configura el “Parc de les Pedreres”.\nAquest parc urbà és una extensa zona de 150 hectàrees, situat a l’est de la ciutat i objecte de protecció especial pels seus valors ecològics, paisatgístics i com espai connector del PEIN les Gavarres.\nMalauradament, és encara poc conegut pels mateixos gironins, tot i la seva proximitat al Barri Vell i tractar-se d’un excepcional mirador.\nDes de l’Associació de Veïns Pedreres-Fora Muralla s’organitza aquesta activitat esportiva juntament amb la Comissió Cívica del “Parc de les Pedreres”, per tal de defensar la seva preservació.\nAquesta iniciativa té dos objectius:\n-Oferir una nova cursa a la ciutat de Girona\n-Difondre els valors d’un dels parcs urbans més importants de les comarques gironines.\nLes inscripcions per Internet (fins el 8 d’abril), al Centre Cultural la Mercè (dissabte de 10 a 13) i el mateix dia de la cursa als Jardins Fora Muralla. Els preus van del 5 euros (fins a 12 anys); 8 euros (els adults anticipada) i 10 euros (el dia de la cursa).\nPer més informació de la cursa, adreçar-se a : http:// cursadelparcdelespedreres.blogspot.com/\nPublicat per fredi a 3:53


Des d’Espais Escrits s'ha presentat una remodelació del web mapaliterari.cat perquè aquest continuï essent un referent mundial de cartografia literària. El Mapa Literari Català d’Espais Escrits (MLC d’EE) és una eina creada per la xarxa de patrimoni literari català, Espais Escrits, que permet unir literatura i paisatge.\nNavegant a través de l’MLC d’EE pots descobrir més de dos mil espais literaris creats a partir de la mirada i l’univers creatiu dels autors. Paisatges que s’han convertit en espais on es cristal·litza i es respira literatura, on es percep l’autenticitat de l’art. Tal com ens manifesta Josep Pla: El paisatge us fa comprendre la literatura, perquè la literatura és la memòria del paisatge en el temps (Cartes de lluny, 1928). I amb aquesta premissa podem viatjar i entendre millor el món a través dels clàssics de la literatura catalana.\nL’MLC d’EE comprèn dos mil fragments d’obres literàries d’un centenar d’autors, entre els quals Joan Maragall, convertint l’eina en un repositori dels clàssics de la literatura catalana a internet. També s’hi troben més de 60 rutes literàries que recorren diversos indrets dels Països Catalans.


Mircea Cărtărescu – Lleonard Muntaner Editor\nMircea Cărtărescu (Bucarest, 1956) és poeta, narrador, assagista i crític literari. Des de 1991 exerceix com a professor de literatura romanesa a la Universitat de Bucarest. Malgrat que a partir de l’any 1992 deixà d’escriure versos, sempre ha manifestat sentir-se, per damunt de tot, poeta. De fet, el 2015 reuní tota la seva obra en vers en un sol volum, Poezia.\nPel que fa a la narrativa, ha publicat els llibres de relats Travesti (1994), Per què ens estimem les dones (2004), Les belles estrangeres (2010) i L’ull castany del nostre amor (2012). Les obres Nostàlgia (1993), el poema èpic El Llevant (1990) i la trilogia Cegador (L’ala esquerra, 1996; El cos, 2002; i L’ala dreta, 2007) l’han consagrat com un autor de culte i ha esdevingut l’escriptor romanès contemporani de més prestigi. La seva darrera obra publicada és Solenoide (2015).\nMembre destacat del postmodernisme romanès —del qual n’ha estat un teòric—, la seva obra, carregada d’ironia, de tendresa, de sensibilitat i de múltiples referències metaliteràries, ha estat traduïda a prop de vint idiomes i guardonada amb alguns dels premis més rellevants del seu país, així com d’altres d’abast internacional. Els lectors coincideixen amb els crítics, que aposten contínuament per la candidatura de Mircea Cărtărescu al premi Nobel.


Per què Esperar a l'Hora de Datar un Noi Xinès\nPer què Esperar a l’Hora de Datar un Noi Xinès\nFa més d’una dècada, els meus plans per a venir a la Xina inclosa la docència durant un any, dos. Potser fins i tot tres, abans de tornar als estats units per iniciar la meva carrera docent. Cites no era part del meu pla, de manera que quan va passar, jo estava completament preparat per a això. Mirant cap enrere, m’hauria agradat saber el que estava fent-me a o com a mínim alguns consells sobre navegació Xinès que data de la cultura. Des de la meva experiència es limita tan sols el meu marit, jo tinc alguns addicional d’entrada de dos bloggers Americans que viuen a la Xina: Jocelyn Eilenberg escriu Parlant de la Xina i Jo Kelly-Bai escriu la Vida Darrere de la Paret. Tant parlar de les seves relacions amb els seus Xinès significatius d’altres. Xinès nois, amb la pressió dels seus pares i que provenen d’una cultura diferent de la datació, per-i-un gran dia per casar-se. Tant és així, que el meu marit no va demanar a la data de mi, em va preguntar per estar amb ell per la resta de la seva vida. En comparació amb la majoria dels seus col·legues Occidentals, Xinès homes començar a pensar en el matrimoni molt abans de la relació. Per tant, si estàs de cites d’un noi Xinès, assegureu-vos per esbrinar quin és el tant de vols fora de la relació, de manera que pot gestionar les expectatives. He sentit històries de segona mà fonts sobre Xinès dones que vulguin data de millorar en anglès o obtenir una targeta verda. Tots els de la Xina, les dones que s’han casat Occidental homes que conec han tornat al seu país d’origen, poc després del casament. Però això no vol dir que tots els Xinesos de les dones està buscant per a una entrada de la Xina.\nEn contrast, però, Xinès nois que data Occidental dones, tendeixen a romandre a la Xina. Part d’aquest prové de la seva obligació per a la cura de la seva criança pares i avis. També, és més fàcil per a ells per continuar la seva carrera aquí, sobretot si són grans i ja establertes en la seva carrera. Com per a la lliure classes d’anglès, tot i que el meu marit i jo només comunicar-se en anglès, sé de diverses parelles que parlen Xinès perquè el seu nuvi o marit no parla una paraula d’ell. Des de la meva experiència com a mínim, contràriament a alguns estereotips, aconseguir lliure classes d’anglès no sembla ser una gran prioritat per a ells quan es tracta de cites Occidentals. Amb pietat filial s’ensenyava a l’escola des de primer grau, m’he trobat que els Xinesos els adults prenen els pares paraula molt seriosament. Jocelyn ara sogre li va dir al seu fill que va ser benvingut a ser amics amb una dona Occidental, però no la data de la seva. Aquesta ha d’haver estat una gran letdown per a ell, però, afortunadament, l’amor guanyat. El meu marit, els pares sempre ens diuen què fer, no per fer, com fer-tal-i-tal correctament i com augmentar els nens. Presumiblement, es reuneixen el seu xicot, mentre que els dos estan a la mateixa ciutat com a la majoria de les parelles de fer, però un gran nombre de Xinesos de les parelles a viure i treballar en diferents ciutats. La meva cunyada i el seu espòs, va passar tot el temps de cites i els primers quatre anys del seu matrimoni que viuen en diferents ciutats, països, fins i tot, a causa de la feina. Almenys la meitat dels nens I tutor només veure el seu pare una vegada a l’any a causa d’això. ‘Això és el que és», és la resposta que la majoria de la gent de donar. L’oportunitat de guanyar més diners, sovint és més lucratiu que allotjar-se a casa. No vaig adonar-se de comú, això és quan ens van cites, i vaig tenir sort i vaig trobar un noi que li agrada estar a prop de casa. Les dues vegades que li han donat l’opció d’anar a Mongòlia Interior, i el triple de la seva renda, ell va cap avall. En un post al seu bloc, Parlant de la Xina, Jocelyn recorda la història d’un Xinès de conductor de taxi dient-li que ell no podia satisfer les necessitats de les dones estrangeres en una relació anterior.\nUn altre inseguretat és diners\nEls xinesos tendeixen a pensar que els nord-Americans són rics i no pot proporcionar per a nosaltres en el menor salari. Respecte a la forma en que el meu marit va créixer en el post-Revolució Cultural de la Xina, la modesta casa vaig créixer en una casa senyorial. Ell sempre pagava en les dates, però quan va tenir l’oportunitat d’aconseguir la seva recerca publicats en algunes revistes professionals i no podia pagar la taxa, ell era molt reticent a acceptar els diners de mi. Jocelyn va dir que els nois que s’ha datat no han de sortir directament a expressar la seva intenció. Són lents i passar un munt de temps escrivint i parlant de mostrar el seu interès en tu. La intimitat física ve bastant a poc a poc si els nois són seriosos sobre la datació. El meu marit i jo ni tan sols mantenir les mans fins nostre cinquè o sisè dia, i el nostre primer petó va ser diverses dates després de que. Encara que Hollywood retrat de nosaltres les dones nord-Americanes és portat per Xinesos a dir que tots som ‘oberta’ (és a dir, vostè té una llista d’anteriors relacions que els nombres en els dos dígits o estan oberts a una nit estands) els nois val la pena establir una relació amb voluntat de respectar les fronteres si vostè està clara i sincera amb ells. Una de les primeres coses que vaig notar en els joves nois a la Xina són gairebé sempre portar la seva nòvia de la bossa. És una mena d’estranya d’acostumar a veure tants nois amb bosses de dissenyador en els seus braços, però apareixen a fer-ho voluntàriament. Quan vaig preguntar al meu marit, em va dir que mai no havia notat. A partir de les meves observacions, aquesta es dóna entre l’-alguna cosa no deixa com fa a mà després de la celebració de la parella té un nadó. Mai he demanat el meu marit per dur la meva bossa, però no apreciar que ell encara té la meva mà, fins i tot després de dos nens. Això és tot de punts de vista sobre cites Xinès nois. Aquest article no va per preparar-se al cent per cent per a la Xinès que data de l’escena, però aquestes són algunes de les coses que havia estat conscient de quan vaig començar a cites meu marit. Van ser-hi qualsevol imprevist les coses en aquest article que no eren conscients. Has tingut alguna l’experiència de cites Xineses de la persona? Compartir amb nosaltres les vostres experiències en els comentaris. CHARLOTTE EDWARDS-ZHANG va arribar a la Xina per ensenyar anglès als alumnes de l’escola secundària en un petit poble. Anys més tard, ella és la comunitat estrangera o dona. Ella es negocien en la lliçó de planificació per a freelance i és la d’intentar dominar l’art de la cuina Xinesa i, possiblement, la conducció a la Xina. Tipus de to de números després de cada pinyin síl·laba, a continuació, feu clic al botó convert per convertir-los en to de marques\n← Xinès Dones Individuals En Línia Realment Xinès\nXinès Que Data Etiqueta - Regles - Costums - Relació →


El ple d’ #Igualada condemna la sentència del procés i demana l’amnistia dels presos\nEl ple municipal de la capital de l’Anoia ha rebutjat la resolució judicial del Tribunal Suprem evers el judici del procés. Les tres forces independentistes amb presència a l’Ajuntament d’Igualada, Junts per Igualada, ERC i Poble Actiu han votat a favor de la moció que servia per rebutjar la sentència del procés, i al mateix temps demana la llibertat dels presos. La moció també defensa el dret d’autodeterminació. Això suposa que 16 dels 21 regidors amb representació al consistori avalin el text que s’ha sotmès a votació. Pel que fa Igualada Som-hi, la formació que conformen el PSC, Comuns i Igualada Oberta, s’ha abstingut. Finalment, la única representant de Ciutadans, Carmen Manchón, no ha assistit al ple.\nDesprés de la lectura de la moció, el portaveu d’ERC, Enric Conill ha apuntat que “no es pot fer veure que no passa res. No són temps normals, perquè estem davant una situació molt greu”. Conill també ha donat tot el suport a la suspensió dels actes institucionals de l’Ajuntament de les properes 72 hores des de la publicació de la sentència.\nPer la seva part, Igualada Som-hi no ha donat suport a la moció. El seu portaveu, Jordi Cuadras, ha volgut començar la seva intervenció enviant una abraçada a aquelles formacions i regidors que tenen amics i companys de partit a la presó. Cuadras, però, reconeix que els hagués agradat que la moció s’hagués consensuat amb totes les forces polítiques. La formació ha llegit el posicionament sobre la moció amb una intervenció coral de tots els seus regidors i regidores.\nDes de Poble Actiu, Eva Pedraza ha retret a Igualada Som-hi que en el mandat passat, PSC i Decidim Igualada, tenien el rètol de “Llibertat Presos Polítics”, i en aquest mandat no el llueixen. La regidora ha donat tot el suport a les mobilitzacions i manifestacions de rebuig a la sentència.\nFinalment, l’alcalde d’Igualada, Marc Castells, ha destacat que no pararan de reivindicar els drets dels ciutadans de Catalunya per molta repressió que hi hagi. Castells afirma que el millor camí per millorar les condicions de vida dels catalans i catalanes és la independència. Al mateix temps, acusa l’Estat espanyol d’Estat anticatalà.


La Vall, cova de 1.0\nPER ERROR EL MAPA DEL CET LI VA CANVIAR EL NOM\nAquesta és la cova que molts coneixen amb el nom de Llimacs, tal i com figura al mapa del CET. Per això he cregut convenient desfer l'error tipogràfic del mapa publicat el 1987, abans que la bola toponímica es faci més gran del que ja sol ser habitual. On figura que hi ha el nom de cova dels Llimacs hauria de posar cova de La Vall. La cova dels Llimacs és més al sud, tal i com van publicar a mitjans dels anys setanta els membres de l'ERE que les van ressenyar per primer cop.\nEl dia que vaig decidir fer la topografia em vaig topar amb un habitant temporal. Efectivament, mentre anava desplegant el material ja dins la cova, em començàren a caure bocins de molsa al clatell, a l’ensems que un brunzit d’ales no parava d’anar i venir. En mirar el sostre vaig sorprendre un ocell de la mida d’un pardal fent malabarismes per poder entrar en un forat penjat. S’estava en l’aire, quasi en suspensió, una estona abans de dipositar la seva càrrega de molsa que duia al bec. La veritat és que l’operació era una mica barroera, perquè quan era dins no parava de furgar el niu, i queia a fora més material del que el moixó hi duia. Per això no estranyava gens que durant les prop de tres hores que durà la meva estança a la cova de la Vall, aquell ocell de cúa ataronjada entrava i sortia amb l’esgotadora freqüència de vint segons cada viatge.\nÉs probable que la cova ja fos aprofitada com a refugi durant la Guerra Civil, si ens atenem a les restes de cendra a l’interior i d’alguna fusta clavada a la paret de la boca més gran. Segurament alguna mena de parapet es va instal.lar en aquesta boca, per tal de fer-la invisible des del collet del Llor.\nPujant pel vessant de la font del Llor fins arribar al Collet del Llor on deixarem a la nostra dreta el camí cap els Emprius i pocs metres més enllà també deixarem el que va a la font de la Guineu, parant compte de seguir el proper trencall a la dreta que és el camí que del Cavall Bernat de La Vall puja pel cantó de llevant del Montcau. Gairebé quan serem a punt de sortir de la canal, el camí passa per damunt mateix de la cova de la Vall. Davant per davant d'aquesta boca, a l'altra banda de la canal, hi ha l'Escletxa de la Vall.\nCom a resultat de la disgregació de la roca en aquesta zona, la cova de la Vall té tres boques disposades en forma de creu que la comuniquen amb l’exterior. Però l’única que permet accedir-hi a peu pla és la de ponent i que és la que dona al camí i a la canal. Superada la boca d’accés que ens obliga a ajupir-nos, ens posarem drets avançant per una galeria inicialment ample d’uns catorze metres de recorregut assolint l’alçada màxima de quatre metres, punt aquest on s’obre a la nostra esquerra una segona gran boca i a la dreta s’obren les galeries estretes que conformen la major part de la cavitat. Si seguim la primera galeria de front, sortirem a peu dret a una altre boca exterior amagada rera una alzina. Tan sols les galeries sud presenten restes de concreció a les parets amb algun bloc desprengut del sostre. Aquestes galeries es tornen impracticables.\nConca de la Vall d'Horta 09 / 004\nROMERO, MARTÍ. Les Cavitats del Turó del Montcau. Espeleòleg ERE núm. 21 Desembre de 1974.\nTREPAT, MANUEL. Novetats al turó del Montcau. 1976.