T'estime, t'estimo, t'estim | Catorze.cat\nMaria Climent | 19/06/2018 a les 00:04h\nArxivat a: Cambres pròpies, Mallorca, Maria Climent, Basorèxia\nFoto: Noirathsi's Eye\nElla tenia disset anys; jo, vint-i-cinc, i l’amor de la seua vida era Albert Pla. Me va suplicar que l’acompanyés a Mallorca a vore’l en concert:\n–Que serà l’últim i després es retira (l’eterna excusa dels artistes) i ja no el podré veure mai, Maria, mai.\nI, en un rampell de bona germana, vaig decidir de complaure-la. Vaig convèncer ma mare que la xiqueta estaria en bones mans, mama, per favor, pareix mentida. Així que vaig comprar els bitllets d’avió i les entrades del concert (que, en un intent de mesurar el grau de fanatisme dels assistents, l’havien organitzat al bell mig del no-res) i mos vam plantar un quinze d’octubre a Mallorca.\nLa cosa va anar així: a la primeríssima cançó es va suspendre el concert perquè va caure lo-gran-aiguat. Va haver-hi una estampida monumental mentre queien litres i litres de no-pot-ser-possible. No hi havia busos ni taxis, ni mòbils amb 4G, ni Google Maps, només pressa i desconcert i ni punyetera idea d’on érem més o menys de l’illa o, el més important, de com tornar a l’alberg on havíem de reposar tres o quatre hores abans d’agafar l’avió.\nRecordo haver viscut la fi del món sota una porta que s’havia arrencat sola d’una caseta on algun pagès devia guardar-hi trastos. Vam improvisar un refugi ridícul en què aquella porteta de fusta podrida que aguantàvem amb els braços damunt del cap mos feia de teulada i encara hi vam convidar uns quants estranys tan apurats com natros. La veritat, jo ja havia decidit passar el temporal baix de la porta, ignorant que mos estàvem banyant igual i que baixaven rius de fang a banda i banda. Però ma germaneta va prendre la iniciativa:\n–Jo penso fer autostop, tu fot lo que vulgues.\nDilema. Perquè a mi m’havien dit de menuda no fàcigues mai autostop i jo, esclar, havia ben cregut i ara ma germana estava disposada a jugar-se la vida d’aquella manera, havent-me perdut tota l’autoritat. Tenia pocs segons per decidir si l’abandonava a la seua sort o si admetia que era més intel·ligent assumir el risc, no dispersar-nos i pujar al cotxe de qualsevol desconegut que mos portés a prop de la civilització. Núria ja estava pujant al cotxe –recordo que jo encara estava valorant que si eren gent de l’illa que en ple octubre havien anat a un concert d’Albert Pla, no podien ser mala gent– i amb la porta oberta em va cridar:\n–Estàs tonta o què.\nI aquell crit em va fer reaccionar: sí, ho estava. Eren una parelleta heterosexual entranyable que parlaven un mallorquí preciós i que no sé com punyetes sabien on estava l’alberg on havíem d’anar a parar Marta i Menga, però mos van deixar allà mateix. (Si llegiu això, parelleta entranyable, mil gràcies.)\nUn cop dutxades vam consensuar: què, dormim una horeta i anem cap a l’aeroport, no? (Ens vam despertar a mig matí amb ressaca i vaig haver de comprar dos bitllets d’avió nous.)\nTot això ho explico perquè han passat vuit anys i la casualitat ha volgut que ma germana i jo ens trobem les dos a Mallorca i actuï de nou Albert Pla. En aquell viatge ella no podria haver imaginat que en vuit anys seria metge i estaria treballant en aquella mateixa illa i jo no podia haver sabut que un mes després d’aquell octubre trobaria la meua primera faena seriosa d’oficina i em convertiria en el que ella em diu que s’ha convertit ara:\n–Em sento tan adulta, Maria.\nNi em podia imaginar que, un any després, un diagnòstic em canviaria el sentit de totes les paraules i que llavors, ja no m’agradaria anar de festivals, improvisar aventures, conèixer gent nova, que només voldria ser més adulta, més adulta i deixar aquella època enterrada al costat de la part més alegre dels meus sentiments.\nAlgú em va parlar l’altre dia d’una frase que assegurava que la música és l’únic art capaç d’expressar l’essència de les aspiracions humanes. Jo li vaig contestar que n’havia llegit una altra de més prosaica però igualment bastant exacta: tu me fas coses que jo no sé explicar. I després em vaig dir què coi, sí que ho saps explicar. Faltaria més.\nI l’explicació és esta: que potser ens cal escoltar una altra música per arribar a les mateixes certeses, que mos han passat mil cent cinquanta coses en estos vuit anys, però Albert Pla continua sent l’amor platònic de ma germana; i el meu, continua sent el meu. Que he fet aproximadament set-cents quilòmetres en una setmana amb el cotxe voltant per l’illa i sonaven cançons que no eren les meues, eren les de Núria, i m’han acompanyat Mishima cantant tan cert com que tu i jo som altres, com que no hi ha res més, tan clar com que la nit ens espera, com que no ho fa per tothom, tan breu com qui no espera resposta, com qui sap el que diu, ara i aquí, bé, ja saps com acaba. I Manel m’han assegurat que de vegades ens en sortim i que ve l’amor, que ve l’amor, com un exèrcit de timbals i sobretot, mentre Gossa Sorda cantava t’estime, t’estimo, t’estim va ser capaç de naixe’m una emoció del Barroc i vaig trobar sentit a la frase que parlava de la música.\nPotser va ser en aquell moment precís que l’essència de les meues aspiracions humanes se'n va anar a gratar amb les mans la terra fins desenterrar-me’n la part alegre dels sentiments i dur-la un altre cop al concert d’Albert Pla amb ma germana per redimir-nos d’aquell altre viatge i aprofitar per cridar ben fort llibertat presos polítics i llibertat d’expressió, que per alguna cosa s’havien ajuntat de nou Antònia Font i cantat Alegria.\nDeu ser que avui tinc el cap ple d’estrelletes de mar i de closques de petxines desmaiades, de llits de posidònia i estalagmites de sorra banyada, que em sortiria tan fàcil cantar-te les paraules exactes que ens salvarien l'essència de tota aspiració humana, en valencià, en català o en balear.\nAra que encara us tinc\nAnònim, 21/06/2018 a les 07:20\nBrutal, Maria. B R U T A L!\nAnònim, 23/06/2018 a les 22:04\nMolt, molt, molt bonic!😍😍😍\nAnònim, 26/06/2018 a les 11:17\nM'encanta... cada escrit que fas.... la sinceritat i la naturalitat amb que parles... et felicito\nÀngels Garcia i Ferrer, 02/07/2018 a les 10:42\nQuin pessic de sentiment!!!! M'ha agradat moooolt llegir-t'ho. Gràcies infinites!!!!! Presos polítics i exiliats, us volem a casa!


Manacor, viernes 7 de agosto\nTot a punt per a l'esperat I Pop Up Nadalenc d'Inca\nLa Fàbrica Ramis d'Inca acull aquest divendres i dissabte un màgic i animat mercat de Nadal\najinca.net 12/12/2019 - 12:48:57\nDivendres, 13 de desembre a les 17 hores, inauguració del mercat nadalenc amb autoritats i organitzadors.\nDemà divendres, a partir de les 17 hores, s’obriran les portes del primer Pop Up Nadalenc, que se celebrarà a la Fàbrica Ramis d’Inca. Aquest esdeveniment, que es durà a terme durant dos dies, acull paradetes per a tots els gustos: regals artesanals, roba, joieria, tastos de vins i un llarg etcètera.\nEls assistents podran endinsar-se de ple en el màgic món de Papà Noel i lliurar-li la seva llista de desitjos per a aquestes festes. Canons de neu ambientaran l'espai, que acollirà, també, activitats i tallers diversos per a totes les edats. Els assistents podran aprendre tips de maquillatge i perruqueria, sumar-se a un pintacares i participar en animades experiències nadalenques. A més a més, podran degustar una variada oferta gastronòmica amb foodtruks especialitzats, i provar dolços i llaminadures preparats per a l'ocasió. Els més atrevits tindran l'oportunitat d’exhibir les seves aptituds musicals en el Christmas Karaoke de l'Espai Got Talent.\nLa cita de l'I Pop Up Nadalenc es completa amb cors infantils i l'espectacle de ball que oferirà l'Escola de Dansa María Antonia Mas. El divendres conclourà amb la música en viu dels Monkey Doo i el seu ritme swing i el dissabte culminarà amb el revival pop dels 80 de Paco Martín. Destacar també que es recolliran aliments i joguines per a les ONG que hi col·laboren.\nPIMEB ha pidido a la Ministra de Trabajo la exoneración del 100% para las empresas con menos de 50 trabajadores; ERTE hasta abril


Mini jaleo a la Residència Geriàtrica\nUn vídeo mostra els residents gaudint d’una simpàtica reproducció de la festa\nLluís Vergés | 11/09/2018\nEls residents i el personal de la Residència Geriàtrica Assistida de Maó també viuen d’una manera especial les festes de la Mare de Déu de Gràcia i per aquest motiu han volgut compartir-ho en un vídeo que han penjat al seu Facebook.\nEs tracta d’una simpàtica gravació realitzada per l’animadora sociocultural de la residència, Espe Marquès, i produïda per Marta Bauzà, voluntària del Projecte de Voluntariat Municipal Estones. El document reprodueix el desenvolupament de diferents actes de les festes de Gràcia i els actors són el propis residents.\nAixí, en aquest vídeo, de cinc minuts i mig de durada, es veu la petita festa que fan els nostres majors amb l’arribada dels gegantons. Després es reprodueix un mini jaleo a l’interior de la residència i els caixers són els avis i àvies portant a la mà la figureta d’un cavallet de cartó. En el cas dels que van en cadira de rodes, els cuidadors fan un simulacre de bot de cavall aixecant les cadires per darrera.\nA la petita festa no hi manquen ni l’entrega de canyes verdes ni el volem vi amb una àvia repartint les botes.\nVoltes i canyes\nTota aquesta festa es va fer amb la complicitat i la participació de la direcció i del personal del centre assistencial. L’Ajuntament de Maó, els caixers, la banda de música i els voluntaris participen també en l’animació dels residents del geriàtric en els dies de les festes amb les seves visites al jardí.\nLa direcció del centre creu que tota aquesta activitat d’animació és molt positiva per a la gent i els ajuda a viure les festes de Maó amb alegria.


::Inici >Per a comprar bé i millor.\nAbans de partir en la recerca d’un pis de lloguer, és important tenir en compte quines són les característiques a complir perquè tingui tots els requisits indispensables per a viure-hi en funció de les nostres necessitats; núm. d’habitacions, banys, lavabos, cuina i menjador segons espai i persones que hi hagin de viure, a on està ubicat (segons si tenim quitxalla o no per portar a l’escola, si tenim mitjans de transport i on es troben els comerços més propers), un altre punt a tenir en compte, és el preu màxim que estem disposats a pagar.\nEl lloguer d’un pis es pot efectuar mitjançant intermediaris (immobiliària) o bé directament a particular que sempre costarà menys diners. És aconsellable considerar aquests aspectes que de qualsevol manera, poden condicionar la conveniència segons del lloguer que vol fer, obtenint bons o mals resultats a curt o llarg termini en funció del contracte.\nAbans de firmar el contracte, s’ha de tenir en compte que totes les clàusules estan al dia. En cas de dubte pots acudir a les Oficines d’Informació al consumidor de les diferents administracions públiques.\nSi creiem que podem comprar l’habitatge, però volem estar segurs que cobreix totes les nostres expectatives, s’ha de contemplar la possibilitat de fer un contracte de lloguer amb opció a compra, aquesta és la millor opció, tenint en compte que els diners invertits en el lloguer aniran destinats a fer bossa d’inversió i que un cop es finalitzi el contracte si es que es decideix comprar-lo, es tindran aquests diners invertits a compte del preu total de compra.\nComprar un habitatge, suposa la inversió més important de la seva vida. Per aquest motiu és fonamental comptar amb tota la informació que li permeti ser propietari de la casa que respongui a les seves necessitats i possibilitats. Per aquest motiu, per adquirir la seva futura llar, tindrem en compte els mateixos punts que en els de lloguer, es pot fer de dues maneres mitjançant un intermediari o directament a propietari que sempre li sortirà més bé de preu. Entenem que és un moment clau en la seva vida, per això li donarem la importància més que suficient per entendre que s’obtindran bons resultats.


El comú amplia l'oferta d'activitats per als mesos d'estiu\nActualitzada 27/05/2016 a les 17:16\nEl comú de la Massana va presentar ahir l’oferta d’activitats d’estiu per als infants i joves. Segons es va informar a través d’un comunicat, la novetat més destacada és que l’oferta s’amplia als joves de 12 a 17 anys, amb un programa específic que s’ha batejat amb el nom d’Estiu Jove. En aquest sentit, hi haurà cinc setmanes temàtiques, amb bicicleta de descens, esports d’aventura, activitats urbanes, activitats aquàtiques i circ.\nPel que fa a la franja de 3 a 12 anys hi ha dos blocs diferenciats, els esports d’estiu, que ja són un clàssic i que compten amb una capacitat de 120 places per setmana, i qui vulgui realitzar una activitat específica es pot apuntar a les setmanes temàtiques, que amplien continguts amb patinatge urbà, patchwork, ensenyament d’anglès i campus de rítmica i futbol sala.\nD’altra banda, cal recordar que avui a les dotze del migdia es farà la inauguració d’Andoflora. Després dels parlaments hi haurà un tast de canapès florals i l’actuació de Líquid Dansa.


13 juny 2021 16:57\nEl Grup Balear d'Ornitologia i Defensa de la Naturalesa (GOB) ha demanat aquest divendres explicacions al Consell en relació amb les tramitacions urbanístiques de l'Ajuntament de Sant Llorenç.\nSegons el GOB, l'Ajuntament practica l'urbanisme «via modificacions puntuals a la carta, beneficiant, en el cas de Sa Coma, els interessos d'un hoteler, amb reordenació d'espais lliures i reordenacions de tràfic turístic cap a zones residencials sense anàlisi de mobilitat i afectant serveis essencials pels residents».\nEl GOB ha assegurat que aquesta reordenació ha provocat les queixes dels veïns perquè «se senten agreujats i demostren que la reordenació no respon a la intenció d'afavorir una operació urbanística». «Sant Llorenç requereix una revisió del plantejament urbanístic, reordenant espais i usos puntuals identificats com a punts de risc de torrentades», han assenyalat.\nD'acord amb l'entitat, «aquesta modificació és tan sols una més de les modificacions puntuals tramitades els darrers anys per l'Ajuntament, que intervé puntualment sobre l'ordenació responent a interessos que no sempre són justificables des del punt de vista de l'interès general».


cannetjocs – Pàgina 39 – Jocs de taula …\nS'estan mostrant 381–390 de 415 resultats\nDalt de tot d’un castell viu un vell fantasma. De puntetes, un grup de nens ben agosarats comença a pujar les escales; tots volen ser el primer a arribar dalt de tot i espantar el fantasma amb un bon “BUUUUU!”.\nEl clàssic joc Fantasma Blitz amb una variant més difícil encara!\nAl joc original, teníem cinc objectes diferents a la taula. En aquesta ocasió ens trobem amb nou objectes, en cinc colors diferents. Cada torn, es revela una carta que mostra tres d’aquests objectes, i els jugadors han de ser els més ràpids a prendre l’objecte que no coincideix ni en forma ni en color amb cap dels quals apareixen a la carta. Tret que:\nUn objecte de la carta coincideixi amb un dels de la taula, en aquest cas has de prendre aquest objecte.\nSi apareix un mussol en la carta, has de nomenar l’objecte, en comptes de prendre-ho.\nSi apareix un fantasma amb un rellotge, has de dir l’hora del rellotge, en comptes de fer qualsevol altra cosa.\nSi apareix un mirall màgic, no s’aplica cap altra regla, i cal prendre l’objecte reflectit en el mirall.\nQuan s’acaben les cartes, el que hagi reunit més serà el guanyador.\nEl mecanisme del joc és el mateix que en el joc original. Els jugadors han de ser els primers a agafar l’objecte que coincideix en forma i color amb el de la carta. I si no hi ha cap que compleix tals requisits, han d’agafar el que no es troba representat en la carta ni en forma ni en color.\nFantasma Blitz 2.0 és perfectament jugable per si mateix, no és necessari tenir el joc original, no obstant això, jugar amb tots dos augmenta l’emoció ja que les regles es compliquen!\nUn dels jugadors gira la carta superior de tal manera que quedi visible per a tots. Llavors els jugadors han d’intentar agafar l’objecte que coincideixi en forma i color amb el mostrat a la carta. Si no hi ha objecte que compleixi els requisits, els jugadors han d’agafar el que ni es mostri a la carta ni comparteixi color amb cap dels objectes que apareguin en ella. El jugador que encerti, col·locarà la carta davant d’ell com recompensa i procedirà a revelar la següent carta. El joc acaba quan la pila de cartes s’acaba i el que té més cartes guanyades es proclama vencedor.\nEl Laberinto Màgico\nBum!Aaaiii…El petit mag no se’n sap avenir…que potser hi ha una paret, aquí? Els joves aprenents de mag exploren amb curiositat el laberint màgic.Avui han de dur a terme una tasca ben important: trobar els símbols màgics! Això no seria gaire difícil si els grans mags no estiguessin fent entremaliadures tota l’estona.Com per art de màgia, de cop i volta els passadissos del laberint es tanquen i se n’obren d’altres.\nEl Hobbit-El juego de cartas\nA El Hobbit, el joc de cartes, dos equips juguen un contra un l’altre; el bé contra el mal. Cada jugador tracta de guanyar cada mà del joc, però una vegada guanyada ha de distribuir les cartes entre tots els jugadors, depenent de l’habilitat del seu personatge. Bilbo, per exemple, ha de quedar-se una carta de cada mà, donar una carta a un altre jugador i descartar la resta.\nA més de la seva habilitat especial, cada personatge té una afinitat característica amb les forces que regeixen les seves motivacions. Gandalf, Bilbo i Thorin són agents del bé, mentre que Smaug i Bolg són malvats. Les cartes responen a aquests alineaments.\nPrepara’t per una aventura apassionant amb l’objectiu de recuperar un llegendari giny volador enterrat sota la sorra, entre les ruïnes d’una antiga ciutat del desert. T’hauràs de posar d’acord amb els teus companys d’equip i fer ús de tots els recursos disponibles si vols sobreviure a la calor aclaparadora i a la implacable tempesta de sorra.Trobeu plegats el giny volador i escapeu del desert abans no us convertiu també vosaltres en una resta més de la ciutat perduda.


DOIP: Els universitaris han aprofitat el temps de pandèmia per formar-se i preparar-se | FUEIB\nOrientación e inserción profesional (DOIP) DOIP: Els universitaris han aprofitat el temps de pandèmia per formar-se i preparar-se El DOIP ha presentat avui el 'Dades i Xifres' del curs acadèmic 2019-20\nEl curs 2019-20 el DOIP tingué registrats 5.717 demandants d'ocupació, el 62,6 per cent dels quals foren dones. Tot i la crisi sanitària, 455 universitaris feren pràctiques en entitats i empreses; es tramitaren 707 ofertes de treball; se signaren 124 contractes laborals, i el web del DOIP rebé 478.935 visites. Han presentat totes aquestes dades avui la doctora Rosa Isabel Rodríguez, vicerectora d'Estudiants; el senyor Luís Vegas, director de la Fundació Universitat-Empresa de les Illes Balears, i la senyora Maria del Mar Socias, directora del Departament d’Orientació i Inserció Professional de la UIB.\nPerfil dels usuaris del DOIP: el 78 per cent dels universitaris demandants d’ocupació estan en la mitjana d’edat de 27,7 anys i són titulats (4.469). De tots els titulats, 3.318 ho són de la UIB i 1.151 són d’altres universitats.\nQuè diuen els usuaris del DOIP?\nGràcies a l’enquesta que el DOIP (262 enquestats i 233 respostes) fa als usuaris, sabem que el recurs que més fan servir per trobar feina és a través de parents, amics o coneguts. Però també en troben amb les borses de feina en xarxa, del SOIB i del DOIP, entre d’altres. Els usuaris també responen que estan contents amb la informació i el tracte rebut per part de les persones que gestionen el DOIP; de fet, les puntuen amb un 8,3 sobre 10.\nPer altra banda, al 53 per cert dels estudiants en pràctiques els han ofert la possibilitat de continuar vinculats a l’empresa com a estudiants en pràctiques, amb un contracte laboral o fent-hi una col·laboració professional. En total, s’han fet 165.884 hores de pràctiques (cada estudiant n’ha fetes una mitjana de 364). Pel que fa a les pràctiques, els estudiants les valoren amb un 8,32 sobre 10. Les empreses, a través dels tutors dels estudiants en pràctiques, valoren l’experiència amb un 8,8 i el 98 per cent recomanaria el DOIP a una altra empresa.\nDades i Xifres 2019-20\nCampusesport 11 Càtedres 19 Conveni 4 Contractació 2 Congressos i Jornades 79 Curs 17 DOIP 68 EEN 19 Eivissa 11 Empresa 70 Emprenedoria 57 Esdeveniments 13 Fundraising 19 Càtedra ICAPE 7 Inserció Professional 59 Mallorca 15 Menorca 14 Noves tecnologies 10 OTRI i Projectes 124 Gestió i transferència de projectes 22 Institucions públiques 11 R+D+I 71 Residència UIB 7 Càtedra Santander 12 Estudi propi 51 UIBTalent 63 Entorn laboral 4\n... show all 5\n... show all 9\n... show all 19\n... show all 13\nValldemossa Rd. km 7,5 (Gym Building, University Campus). 07122 Palma, Illes Balears (Spain)\nCarrer de Santa Rita 11 (Seu universitària de Menorca). 07730 Alaior, Illes Balears (Spain)\n1 Calvari St. (Comandancia bulding). 07800 Ibiza, Illes Balears (Spain)\n2 Miquel de Sants i Oliver St. (Sa Riera building). 07012 Palma, Illes Balears (Spain)


Un arbre amb set mil ampolles reciclades anuncia el Nadal a la plaça Major de Gania - Diari Serpis\nUn arbre amb set mil ampolles reciclades anuncia el Nadal a la plaça Major de Gania\nL’Alcaldessa de Gandia, Diana Morant; el regidor de Gestió Responsable del Territori, Xavi Ródenas i els representants de Creu Roja Gandia han presentat aquest dimarts, juntament escolars de Gandia, el monumental arbre de Nadal amb elements reciclats que s’hi ha plantat per segon any consecutiu, enguany a la plaça Major.\nS’hi han emprat 7.000 botelles de plàstic que els escolars han recollit a sa casa i amb les quals han confeccionat les fulles dels arbres, coordinats pel voluntariat de Creu Roja i el Consell dels Joves de Gandia. També s’hi han afegit adorns, com ara ninots fets amb ampolles i taps i cd’s personalitzats de les escoles.\n“L’ésser humà el que més produeix són residus, que després ens costa tornar a la natura. Per això, simbòlicament, els hem convertit en un arbre de Nadal. Esperem que Gandia se senta orgullosa que els seus xiquets i xiquetes aprenguen a reciclar. Perquè hem de fer-nos responsables del nostre fem, per deixar una natura millor a les generacions futures”, ha indicat l’Alcaldessa.\nLa iniciativa s’emmarca dins el programa #GandiaCiutatReciclada del Departament de Gestió Responsable del Territori, mitjançant el qual s’està treballant a les escoles en l’educació i la conscienciació sobre la importància del reciclatge i la reutilització. Altres iniciatives en aquest sentit és el mural que els col·legis estan confeccionant sota la passarel·la del riu Serpis. “Esperem que la gent visite l’arbre de Nadal reciclat i el gaudisca. És una forma més de fer partícip a la ciutadania de la importància de reciclar”, ha assegurat Ródenas.\nA Gandia durant 2017 s’hi ha reciclat una mitjana de 17 kg de deixalles per família. Però el govern local vol anar més enllà i augmentar eixa quantitat amb la complicitat del veïnat.


8 millors vins en conserva una mica més saludables | portobelloartgallery.com\nEl cap de setmana del Memorial Day és aquí per iniciar tres mesos de glorioses cuines a l’aire lliure, picnic i escapades de cap de setmana, cosa que també significa que probablement pugueu empipar més del que la resta de l’any. Si bé la cervesa a la platja és fantàstica, de vegades una noia preferiria tirar un vi, oi?\nAfortunadament, el vi enllaunat és una cosa important ara mateix, i per tant, ja que són infinitament més fàcils d’introduir a la vostra refrigeració (i encara un cinquena per reciclar). També és més fàcil fer un seguiment de quant beu amb una llauna versus de tornar a una ampolla per tornar a omplir el got.\nHi ha molts vins enllaunats frescos, però, com el vi en general, no tots es creen iguals, sobretot perquè les begudes alcohòliques no han d’incloure informació nutritiva a les seves etiquetes. Algunes marques de vi fins i tot inclouen additius i sucre afegit per aconseguir que el seu vi sigui més dolç, no és important?\nÉs per això que hem creat aquest conjunt de vuit conserves més saludables per prendre fàcilment (amb moderació) durant tot l’estiu. Aquestes marques són un tall per sobre de la resta, amb llistes mínimes d'ingredients o són molt baixes en sucre. Podríeu dir que, pel que fa a aquesta tendència, aquestes marques de vins enllaunades ho estan, bé, per aixó.\n1. Si ets un escèptic del vi enllaunat: a Y Va\nAquí hi ha un que impressionarà fins i tot als seus sofisticats amics de vi. On Y Va és una marca de vins francesa; els raïms es cullen a la vall del Loira. Una llauna és de dos gots i l’ABV del seu sauvignon blanc és del 12,5 per cent. També hi ha un toc de farigola, afegint una altra nota a cada glop. Cada llauna té menys d’un gram de sucre, amb prou feines res!\n2. Si voleu pujar durant tot el dia (o almenys durant l’hora següent): Sí Way Rose\nNo només podeu comprar aquest vi enllaunat a Target (principals punts de conveniència), sinó que només té un gram de sucre per llauna. Un! L’ABV té un 12,5 per cent de dret a l’igual que altres vins enllaunats del mercat.\n3. Si voleu moltes opcions saludables: el teorema del mico infinit\nVoleu doncs una beguda baixa en sucre, però no voleu augmentar la rosa? Estàs d’enhorabona amb el vi del teorema d’Infinite Monkey. Amb seu a Denver, Colorado, la seva línia de vins enllaunats inclou una barreja vermella, una barreja blanca, una barreja de roses, un risling i una rosa brillant, que només són de dos grams de sucre per llauna. Tanta elecció! Es pot comprar a Whole Foods a Califòrnia, Colorado, Nova Jersey, Nou Mèxic, Nova York, Florida, Oregon, Califòrnia del Sud, Texas i Washington.\n4. Si compartiu amb els amics: Wine Society\nCada llauna de la societat vitivinícola té quatre gots de vi, de manera que és possible que vulgueu dividir-la amb la vostra BFF. Malgrat el sabor lleugerament dolç, el contingut de sucre és benedegat baix: una llauna de rosa té 3 grams de sucre, la vermella té 4 grams, i la blanca té 6 grams (i actualment s'està reformulant per ser més baixa).\n5. Si esteu obsessionats amb l’Esperol Aperol: Ramona\nEls vins escumosos en conserva de Ramona són orgànics i completament lliures d’additius estranys o de qualsevol cosa artificial. A 7 per cent de ABV, el contingut d’alcohol és inferior al d’altres vins enllaunats. Trieu entre un vi escumós de llimona o un espumós de pomelo.\n6. Si voleu la quantitat més reduïda de sucre possible: Nomikai\nAquestes petites llaunes de rosa vermella i escumosa de Califòrnia tenen menys d’un gram de sucre per llauna menys d’un gram! Pel vi, és pràcticament impossible de baixar. (ABV és 11,5 per llauna.) Ara això és val la pena animar-se a.\n7. Si voleu una opció menys empenta: El vi de gota\nAmb un ABV del 11 per cent, el contingut alcohòlic d'aquests vins en conserva, negres i rosats de Califòrnia és una mica inferior al de la majoria dels altres del mercat, cosa que és una bona elecció si no busqueu un brunzit total. Alguna cosa més pot sentir-se bé: no importa per quin sigui, cap d'ells ha afegit sucre.\n8. Si estàs de festa i vols una mica de bombolla: Vinny\nBasat a la regió de Finger Lakes de l'estat de Nova York, els vins Vinny són molt bons per aconseguir si teniu ganes d'alguna cosa brillant. La marca té una rosa blanca i una rosa bombonera, ambdues fundades pel sommelier i el director de vins del NoMad Hotel, Thomas Pastuszak. El contingut de sucre oscil·la entre vuit i nou grams per llauna, cosa que és lleugerament superior a la majoria de la resta de la llista, però tot i així no és dolent per a una copa de vi, sobretot tenint en compte que no s’hi afegeix sucre.\nAssegureu-vos que apliqueu protecció solar addicional mentre beu el dia, cosa que podeu fer amb aquests protectors solars bé + ben aprovats.\n6 entrenaments de córrer entre intervals per ajudar-vos a superar barreres físiques i mentals\n6 probiòtics fins i tot prenen els experts del budell


Programa 488 – 12/07/2019 – Edició 2277 – Fes Ta Festa – La cultura popular a la ràdio i a internet\nPrograma 488 – 12/07/2019 – Edició 2277\n12 juliol 2019Programes\nA banda dels destacats tindrem també la resta de SECCIONS:\nLa CRÒNICA CASTELLERA, en la qual, aquesta setmana, en Carles Esteve ens destaca que “Els verds ja tenen el doblet de 9”.\nLes DITES I REFRANYS d’en Víctor Pàmies, que aquesta setmana ens comenta una veritable “perla” d’allò més explícita: “Del cor neixen sentiments; del cul, els excrements”.\nFra Valentí Serra de Manresa ens parlarà de les virtuts i bonances de “La col” i les seves inacabables variants en un nou capítol de la seva secció ELS REMEIS DE L’ERMITÀ.\nI també tindrem l’oportunitat d’escoltar un altre dels CANTS DE TAVERNA que ens presenta en Francesc Sànchez Carcassés. Aquesta setmana, un veritable clàssic: “El barquito de nácar” amb el grup PORT-BO.\nI seguint amb el contingut musical, escoltarem dues sardanes: “Vallespir en festes”, d’Antoni Juncà i “Elegida”, de Roland Besson. I escoltarem també en Noè Rivas, aquesta vegada cantant una de les seves cançons catalanes infantils: la titulada “Tot passejant pel bosc”, un tema que ens abocarà a parlar de l’anunciada presència aquest mes d’agost del grup ELS CINC DITS a la Plaça del Folk, de Gràcia o de les caminades que organitzen els amics d’Argençola per aquests propers dies, entre moltes altres notícies.\nI el Youtube de la setmana ens porta una cançó meravellosa fruit de la ploma i la inspiració de Lluís Serrahima i Maria del Mar Bonet. Una cançó que tots coneixeu: “Què volen aquesta gent”. Però la versió que hem triat és excepcional: íntima, sentida, delicada… La interpreten la Irene Ferioli i l’Alessio Arena, dues veus i una guitarra en un enregistrament en directe mig en català, mig en italià.\nHi ha coses que s’entenen més enllà de l’idioma:\nCosa vuole questa gente qui suona de primo matino…


Inici Les marques\nLLIBERTAT SINDICAL: UN DRET UNIVERSAL?\nQUAN DEMANAR MILLORS CONDICIONS ES POT PAGAR AMB LA VIDA\nEl cos d'Aminul Islam va aparèixer sense vida el 5 d'abril de 2012 al costat d'una carretera de Ghatali, a Bangla Desh. L'Aminul havia sigut vist per última vegada el dia anterior a 100 kilòmetres d'on es va trobar el seu cadàver. Mostrava senyals d'haver estat torturat i el seu cas encara no s'ha resolt.\n"Quan van matar el meu company de feina, anaven a per nosaltres. Si no m'enxampaven a mi, anaven pel Babu. I si no enxampaven el Babu, anaven per mi."\nBabu és el pseudònim carinyós amb què Kalpona Akter recorda l'Aminul Islam. Ells dos eren les cares més visibles del Centre per la Solidaritat dels Treballadors de Bangla Desh (BCWS), un dels pocs sindicats que representa les treballadores del sector tèxtil.\nDos anys abans, els propietaris de fàbriques proveïdores de WalMart, Carrefour i H&M havien denunciat a Islam i Akter. Això els va portar 30 dies a la presó, temps durant el qual van ser torturats. Ella no té cap dubte que darrere d’aquest assassinat estan les empreses manufactureres que el seu sindicat denuncia.\nNomés una de cada 30 empreses té representant sindical\nKalpona Akter va començar a treballar amb 12 anys, i als 16 ja va ser acomiadada en demanar millors condicions a la feina. El seu cas és un exemple del que els succeeix a la majoria de treballadores que intenten organitzar-se en la indústria tèxtil als països del sud-est asiàtic.\nMalgrat que la llibertat d'associació i de negociació col·lectiva són drets fonamentals, la seva defensa i protecció és una tasca impossible. En molts països productors de roba, els governs restringeixen, dificulten i, fins i tot, prohibeixen els sindicats independents. L'any 2010, la Campanya Roba Neta va dur a terme una investigació a fàbriques de Tailàndia, Sri Lanka, Bangla Desh i Índia. De les 31 fàbriques analitzades, només una tenia representant sindical.\nLa Campanya Roba Neta investigar 31 fàbriques de Tailàndia, Sri Lanka, Bangla Desh i Índia. Només una tenia representant sindical.\nAlgunes treballadores són forçades a abandonar el sindicat\nUn altre cas ben conegut són les 318 persones acomiadades a Cambodja l'any 2010 després de realitzar una vaga de tres dies. Malgrat una resolució judicial que instava els empresaris a readmetre les treballadores, aquestes es van quedar sense feina.\nUn altre cas és el de les 99 treballadores de l'empresa DESA, a Turquia, que van decidir sumar-se al sindicat del cuir. 44 d'elles van ser acomiadades, i a les altres 55 se les va forçar a donar-se de baixa del sindicat.\nTots aquests casos són mostres del risc que suposa sindicar-se als països productors de roba. La impossibilitat de les treballadores de defensar els seus drets amb garanties permet que continuïn les pràctiques laborals abusives a què es veuen sotmeses.\nHem bloquejat aquest contingut ja que no has acceptat instal·lar cookies de tercers. Aqueta és la nostra politica de cookies: Política de cookies\nAcceptar cookies de tercers\nVeure contingut en un enllaç extern\nFàbriques proveïdores de Mango acomiaden i persegueixen treballadores i sindicats.\nAquelles treballadores que tenien vincles amb sindicats van ser expulsades de les fàbriques proveïdores de Mango a Pakistan mentre que els sindicats continuen criminalitzats.\nCentenars de treballadores acomiadades en exercir el dret a vaga a fàbriques proveïdores d’Inditex\nDiverses fàbriques proveïdores d’Inditex han acomiadat massivamenttreballadores que van participar en una vaga que va unir més de 200.000 persones per reclamar drets laborals.\nRemembering Aminul Islam:La Kalpona Akter, directora executiva del Bangladesh Center for Worker Solidarity, ens explica la tràgica desaparició del seu amic i company Aminul Islam.\nBangladesh Centre for Worker Solidarity:Enllaç al lloc web del BCWS, una entitat pionera en la defensa dels drets sindicals i laborals.\nGuia per vestir sense treball esclau:Llibre on es proposen alternatives per vestir fora de les pràctiques d'explotació i abusos de les grans marques de la indústria tèxtil.\nAcomiadats per fer vaga:Centenars de treballadores acomiadades per Zara, H&M i GAP per participar a una vaga.\nCom puc revertir aquesta situació?\nConsulta els nostres informes i gràfics informatius per conèixer més de les pràctiques injustes de la indústria tèxtil.\nCompartint opinions amb els més propers, seguint-nos a les xarxes socials o difonent els nostres articles i informes.\nFormant part del nostre grup d’activistes! Per participar a les nostres accions, estigues atent a les convocatòries.\n2/8 Llibertat sindical\n1. Salaris de misèria2. Llibertat sindical3. Seguretat laboral4. Esclavitud moderna i treball infantil5. Gènere6. Transparència7. Medi ambient8. Rentat d'imatge


El ramadà, del Marroc a Cala Rajada\nSimohame Dardour i Amina Abouabdellah continuen la tradicional pràctica lluny de la seva terra\nM.F./C.M. | 10 desembre 2000\nConservar les arrels i tradicions lluny del país on s'ha nascut és una vivència difícil i moltes vegades dura. El matrimoni integrat pels marroquins Simohame Dardour i Amina Abouabdellah conten la seva experiència per la pràctica del ramadà a Cala Rajada. El matrimoni explica que aquestes dates són molt especials per ells perquè celebren el ramadà tot i que estan trists perquè són lluny de la seva terra i de la seva família.\nEl ramadà és el mes sagrat per als que practiquen la creença islàmica, ja que durant aquest temps rememoren el moment en què Al·là comunicà la religió als humans a través de Mahoma. Conten les Escriptures que durant aquest temps l'Alcorà està obert i que si una persona mor en aquestes dates, la seva ànima se'n va directament al paradís.\nEl vint-i-setè dia del ramadà es produeix la nit del destí, els àngels baixen del cel i és llavors quan els fidels demanen desigs ja que aquests es multipliquen per mil mesos, per aquesta mateixa raó, els que practiquen la religió islàmica aprofiten també per demanar perdó pels pecats.\nEl període del ramadà es mesura per les llunes, aquest any va començar el passat 25 de novembre i acabarà el dia de Nadal cristià que coincideix amb la lluna nova. La pràctica del ramadà consisteix en què des de la sortida fins a la posta del sol les persones no poden ni menjar ni beure res de res.\nTampoc no poden fumar, ni concedir-se cap altre tipus de plaer. Només els vells, els malalts, els nins i les dones embarassades estan exempts de practicar aquest dejuni. Un cop el sol es pon, més o menys a les 17.30 hores del capvespre, la dona de la casa prepara una gran taula amb els més suculents menjars.


Jordi Pardinilla 10:07 16/01/18\nLa Cerdanya ja compta amb el primer celler de vinya certificat per l’administració del país. L’empresa Mountain Wines-Vins de Muntanya, de Llívia, formada per cinc socis i que porta treballant des de l’any 2010 en aquest projecte (l’any 2011 va plantar els primers ceps a les afores del municipi), ha rebut aquest mes de desembre tots els permisos i la certificació final que els ha convertit en el primer celler cerdà. Un reportatge de Jordi Pardinilla\nMountain Wines Llívia crea primer celler\nIsaac Rigau, a la vinya de la Cerdanya. Foto: Jordi Pardinilla\nEls enòlegs Isaac Rigau i Anna Baqués, socis en el projecte, destaquen que la idea és impulsada des de “la Cerdanya, amb gent de la Cerdanya” i que “amb la iniciativa s’ha recuperat la viticultura a la nostra comarca com a art agrícola tradicional”. “L’alçada, la singular amplada de la vall de Cerdanya, la seva orientació única al Pirineu (est-oest), l’elevada insolació al seu vessant sud on han estat plantats els ceps (més de 3.200 hores), i com no, el característic i desafiant clima de muntanya han estat els factors determinants en aquesta plantació de vinya a Cerdanya a la recerca de dos objectius: produir el primer vi de gel del país (Ice Wine) i un vi blanc”.\nA la primavera, presentació en societat\nL’empresa té previst fer la presentació del vi en societat en les properes setmanes; últims d’hivern o a la primavera. Ja s’estan perfilant les etiquetes del Blanc de neu, el vi blanc del celler de 12,5 graus. Pel vi de gel, de 15 graus, i que portarà el nom comercial de Blanc de gel, encara caldrà esperar. En total sortiran a la venda unes 2000 ampolles.\nLa petita plantació, de 0.6 hectàrees, consta d’uns 2.000 ceps. La plantació és de sauvignon blanc. El conreu ecològic de la vinya es un altre dels trets que li donen valor afegit a aquesta plantació cerdana. “Es un vi vegà ja que no hi ha res d’origen animal que intervingui en la producció del raïm”, expliquen Baqués i Rigau.\nUn celler del Pallars col·labora en lelaboració dun vi solidari


General – Pàgina 6 – IES VELES E VENTS Grau i Platja de Gandia\nL’entorn del centre\nOferta formativa de FP per al curs 2022-23\nAdmissió i matrícula ESO-Bat.\nAdmissió i matrícula Cicles Formatius i Formació Professional Bàsica\nLlistat definitiu de persones admeses a les PAC 2020\n19 de juny de 2020 per JULIÀ ENGO FRESNEDA\nPer veure el llistat definitiu de les persones admeses a la Prova d’Accés a Cicles Formatius 2020 per a Grau Mitjà punxeu ací\nPer veure el llistat definitiu de les persones admeses a la Prova d’Accés a Cicles Formatius 2020 per a Grau Superior punxeu ací\nNou exemplar de la revista escolar del Projecte Interdisciplinar\n18 de juny de 2020 per JULIÀ ENGO FRESNEDA\nDes del Projecte Interdisciplinar ens presenten el nou exemplar de la Revista Escolar de l’IES Veles e Vents.\nEl Projecte Interdisciplinar: Revista ha acomplit dos anys. És el número dos el que anem a editar. La idea d’una revista rau en el fet que siga un altaveu. Un altaveu de les activitats que es fan i de les inquietuds del centre. I, al nostre centre, se’n fan moltes, d’activitats. Respecte al fet de fer-nos ressò de les inquietuds, la cosa és més complicada. Hem demanat a l’alumnat que use les pàgines per respondre a allò que veu tan bé com mal. I no he sabut reeixir-me en eixa qüestió.\nLa revista testa l’ambient de l’institut. I, si este curs una cosa ha copsat eixe ambient, ha estat la pandèmia. Abans dèiem Coronavirus, ara que som més sabuts, COVID-19. Abans escrivíem que no calia usar mascaretes, ara que estem bojos, si eixim sense elles.\nHe trobat a faltar l’afecte dels companys, de l’alumnat. Les picabaralles diàries. Ens hem reclòs a casa. I la fredor de la informàtica. Tots hem treballat: l’alumnat, les famílies, els professorat, els companys adaptant la plataforma digital. Els més antics hem continuat amb el correu electrònic.\nI vingué el desconfinament. La fase 0, la fase1, la fase2, la fase 3, i prompte la “nova normalitat”. Ens hem acostumat a saludar-nos des de la distància. Hem tret noves expressions: una bona colzada, uns petonets digitals. Ens hem desitjat salut i sort. Duem les carassetes, ens posem guants, ens banyem en gel hidroalcohòlic. I tantes coses més.\nHem vist com l’economia del país i la nostra ha davallat. Ens hem perdut les falles, Pasqua, i esperem que no l’estiu.\nI tenim una fe immensa en el futur. Sabem que aviat ens trobarem, que saludarem les companyes, que tot passarà i que tot s’arreglarà. Tenim una fe immensa en les persones.\nLa revista s’ha fet ressò d’estes coses, i des d’ací, al meu equip de redacció: Maria Botica, Carolina Mascarell, Sara Frasquet, Emiliano Leguizamón, Sara Boronat, Alícia Plaja, Jimena Hervás, Andrea Maestro, Cristina Forner, Lídia Rodríguez, Adrián Sanchis, Pablo Olivares, i, Sara Enguidanos, agrair-los la faena feta i aguantar-me mig curs.\nÀngel Peiró Martínez.\nCategories Activitats, General, revista escolar del centre Etiquetes 2020, escolar, interdisciplinar, projecte, revista\nPreguntes freqüents sobre l’admissió i la matrícula\n16 de juny de 2020 16 de juny de 2020 per JULIÀ ENGO FRESNEDA\nEl procés de preinscripció i matriculació per al curs 2020/2021 ha generat una sèrie de dubtes que intentarem respondre a través d’aquest document de Preguntes Freqüents:\nQuin alumnat ha de fer la preinscripció?\nÚnicament haurà de gestionar l’admissió aquell alumnat que inicie una nova etapa educativa (1r d’ESO, 1r de Batxillerat, 1r de cicles formatius) o què sol·liciten canvi de centre. Per tant, l’alumnat que continua els seus estudis al centre i no canvie d’estudis només ha d’omplir la documentació de matrícula que li facilitaran des de la tutoria.\nL’alumnat dels centres adscrits de Primària (CEIP les Foies i CEIP Joan XXIII) que el curs que ve estudiarà 1r de l’ESO només ha d’enviar la documentació de matrícula que els han facilitat. No ha de fer cap preinscripció.\nCom a tutor d’un grup sóc el responsable de la matrícula de l’alumnat?\nNo, com a tutor feu d’enllaç entre l’alumnat i la secretaria del centre. El dia que vos toque envieu la documentació de l’alumnat que tingueu. Si alguna persona no vos l’ha enviada, ja s’encarregarem nosaltres d’avisar-la. El que sí que heu de fer és recordar al vostre alumnat quan els lliureu les notes que s’ha de matricular per poder estudiar l’any següent al Veles e Vents.\nLes persones tutores de segon curs dels cicles de Grau Mitjà, quines dades hem de recollir?\nNomés heu de recollir les dades de l’alumnat que repetisca curs. L’alumnat de segon curs dels cicles de Grau Mitjà que vulguen estudiar un cicle superior han de fer la preinscripció a través de la web www.telematricula.es\nEls documents que envie l’alumnat amb la documentació de la matrícula com han de ser?\nNosaltres facilitem formularis en pdf que es poden emplenar i tornar en pdf. Si han d’enviar més documentació poden enviar pdfs o documents d’imatge (fotos).\nCategories General, Matrícula Etiquetes 2020/21, curs, faqs, freqüents, matrícula, preguntes\nLlistat provisional de persones admeses a les PAC 2020\n12 de juny de 2020 11 de juny de 2020 per JULIÀ ENGO FRESNEDA\nPer veure el llistat provisional de les persones admeses a la Prova d’Accés a Cicles Formatius 2020 per a Grau Mitjà punxeu ací\nPer veure el llistat provisional de les persones admeses a la Prova d’Accés a Cicles Formatius 2020 per a Grau Superior punxeu ací\nCategories General, Proves d'accés cicles Etiquetes 2020, accés, cicles, formatius, PAC, proves\nEl projecte #Fishes guardonat per eTwinning\n7 de juny de 2020 per JULIÀ ENGO FRESNEDA\nEl nostre projecte #Fishes ha sigut reconegut amb el 'Segell de Qualitat Nacional' per part d’@eTwinning_es i @educaciongob\nGràcies a l’alumnat i docents que han participat per tot l’esforç, implicació i qualitat que han demostrat en aquest projecte artístic.\nCategories Activitats, General Etiquetes activitats, cicles, dj, etwinning, formatius, FP, Grau, mitjà, video\nProtocol d’atenció a les famílies i l’alumnat – COVID19\n30 de maig de 2020 21 de maig de 2020 per JULIÀ ENGO FRESNEDA\nDesprés d’haver rebut les instruccions pertinents per part de Conselleria d’Educació, reactivem l’activitat d’atenció presencial a les instal·lacions de\nl’IES Veles e Vents a partir del dia 25 de maig seguint les condicions i mesures de prevenció següents:\nL’atenció es farà preferentment de manera telemàtica, per telèfon (96 282 94 40) i correu electrònic ( 46022181@gva.es ), seguint el següent horari: de dilluns a divendres de 9:00h a 13:00h.\nEn casos especials i de necessitat, s’haurà de demanar cita prèvia per vindre a l’oficina de manera presencial. Aquesta cita prèvia s’haurà de demanar, concretar i confirmar prèviament de manera telemàtica i només es podrà fer de manera individual, venint la persona interessada sola o amb la seua tutora legal.\nLa persona que acudisca al centre educatiu amb cita prèvia haurà de dur la seua pròpia mascareta i seguir les indicacions i recomanacions de distanciament social amb el personal del centre.\nLes persones dependents que necessiten venir presencialment ho podran fer amb UN acompanyant, que també haurà de dur la seua pròpia mascareta.\nLes persones visitants hauran de mantenir una distància mínima de 2 metres amb el personal del centre en qualsevol moment.\nA l’entrada del centre s’hi disposarà gel hidroalcohòlic per a que la persona que acudisca en faça ús.\nCategories General Etiquetes atenció, COVID19, famílies, horari, presencial\nCalendari d’admissió i matriculació per al curs 2020/21\n30 de maig de 2020 14 de maig de 2020 per JULIÀ ENGO FRESNEDA\nTeniu més informació a http://www.ceice.gva.es/va/web/formacion-profesional/admision-alumnado-en-ciclos-formativos\nCategories General, Matrícula Etiquetes 2020/21, admissió, calendari, curs, Gandia, Grau, matrícula\nAtenció del centre durant la Fase 1\n10 de maig de 2020 per JULIÀ ENGO FRESNEDA\nA partir del dilluns 11 de maig l’àrea sanitària de Gandia passa a Fase 1, però el nostre centre romandrà tancat a l’accés públic i només s’atendran tràmits a través del correu electrònic.\nEstem preparant l’IES Veles e Vents per a la nova normalitat.\nGràcies per la vostra paciència i comprensió.\nCategories General Etiquetes atenció, COVID19, secretaria\nArreplegada llibres Xarxa\n14 de novembre de 2019 per moreno_anacan\nTot l’alumnat ha d’arreplegar els llibres del proper curs en el següent horari:\nS’ha de dur borsa per a guardar-los.\nCategories General, Xarxa Llibres Etiquetes XarxaLlibres\nDevolució llibres Xarxa\nTot l’alumnat ha de tornar els llibres en el següent horari:\nEls llibres han de tenir els folros substituïts.\n← Abans Page1 … Page5 Page6 Page7 Següent →\nDe veres no saps què és TASOCT??!! Art i cultura per l’acció social\n1r TASOCT – IES Veles e Vents\nBeques 2022-23 – Estudis post-obligatoris – Ampliació del termini fins el 16 de maig\nXV Jornades Serveis Socioculturals i a la Comunitat\nProves d'accés cicles\nrevista escolar del centre


Presentació del llibre "ANDREU GELABERT, REPORTER GRÀFIC"\nPresentació del llibre “ANDREU GELABERT, REPORTER GRÀFIC”\n12 Setembre, 2018 La borrufa\nUnes vuitanta (80) persones van assistir el passat diumenge 9 de setembre2018 a l’Epicentre de Tremp, a la presentació del llibre del fotògraf “Andreu Gelabert, reporter gràfic”, organitzat per l’Arxiu Comarcal del Pallars Jussà.\nPresentat pe la Sra. Anna Boneta i el Sr. Arcadi Castilló, en la que també ha intervingut la Sra. Clara Gelabert, neta del fotògraf.\nEn el llibre han intervingut més de 110 persones, consta de dues parts: una més teòrica amb 6 apartats i un segon apartat on 100 pallaresos han comentat les fotografies seleccionades per aquesta ocasió amb les seves vivències i records.\nEl fons fotogràfic Gelabert consta d’uns 40.000 negatius de 35 mm en blanc i negre, i encara falta ingressar els negatius en color. Va ingressar mitjançant conveni de cessió en comodat amb l’ajuntament de Tremp i està conservat a l’Arxiu Comarcal del Pallars Jussà, que ha fet la feina de conservació, neteja, digitalització, inventari i difusió del fons, portant la iniciativa d’aquesta publicació. El llibre, coordinat pels senyors Castilló i Farràs ha estat editat per Garsineu Edicions, en ell han col·laborat l’Ajuntament de Tremp, Consell Comarcal del Pallars Jussà, el Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, IDAPA, la Diputació de Lleida i els ajuntaments de Talarn i de la Torre de Capdella.\nAmb més de 125 imatges, el llibre repassa la vida del fotògraf alhora que fa balanç de la vida, costums i canvis en la societat pallaresa de les dècades dels seixanta i setanta del passat segle XX. Repassar el passat per entendre el present i enfocar el futur mitjançant una càmera analògica.\nCarregant ... - 222 visites


La UFEC reivindica la tornada a la pràctica de l'esport federat - La República Esportiva\n“Els protocols que s’apliquen a les competicions son impecables, hi ha hagut traçabilitat i no com s'ha vist a les muntanyes col·lapsades els caps de setmana"\nActe de la UFEC d'aquest dilluns\nEn una trobada, aquest dilluns a la seu de Foment del Treball, organitzat per la Unió de Federacions Esportives Catalanes (UFEC), s’ha reivindicat la tornada a la pràctica de l’esport federat i s’ha exigit a les autoritats la represa de les competicions d’àmbit territorial a partir del proper dissabte, 31 d’octubre.\nEl president de la UFEC, Gerard Esteva, ha comentat que “els protocols que s’apliquen a les competicions son impecables, hi ha hagut traçabilitat i s’ha actuat de manera correcte. Tot i així hem vist que la mobilitat no s’ha aturat, tots hem vist com les muntanyes s’han col·lapsat els passats caps de setmana. El toc de queda és desastrós. Més del 70% dels entrenaments esportius del país es realitzen més enllà de les 21.00 hores. Si no som capaços de capgirar-ho, eliminarem la base del món de l’esport de casa nostra. Catalunya és referent en quant als èxits esportius i això es deu al model que tenim”.\nEl secretari general de l’FCF, Oriol Camacho, ha mostrat el malestar que hi ha al sector, ja que “pensem que el Govern de la Generalitat s’està comportant d’una manera autista, fins i tot sense escoltar el seu Secretari General de l’Esport i de l’Activitat Física, que demana reactivar el sector. “Cal fer-los arribar el sentiment d’indignació del teixit esportiu per les mesures desproporcionades que s’han pres després de tots els esforços i inversions que s’han realitzat per a que la pràctica esportiva sigui segura. Ens sentim desemparats per l’administració”.\nL’acte també ha comptat amb les intervencions del president de Foment del Treball, Josep Sánchez Llibre, i de diferents presidents, secretaris i directius de federacions, entitats i clubs esportius de Catalunya que s’han centrat en demanar mesures econòmiques concretes per al conjunt de tot el sector amb incentius fiscals per rescabalar les pèrdues econòmiques d’aquest 2020 i accés al fons europeu de rescat pels efectes de la pandèmia, entre d’altres.


» “Work in progress”, menys sucre, menys sal si us plau La nova frontera\n14 gener 2012 per Enric Figueras\nNo he visitat mai El Bulli ni tampoc conec personalment a Ferran Adrià, situació normal per a la gran majoria de ciutadans. Però, l’entrevista d’en Salvador Garcia-Arbós (PRESÈNCIA, 29/7/11), m’ajudat molt a conèixer la vessant professional del famós cuiner de Cala Montjoi. M’agrada. Les darreres cròniques fan esment d’ell amb epítets com: ‘l’esperit Bulli’, ‘el cuiner millor i una de les 100 persones més influents del món’, ‘ha canviat la història de la cuina’, ‘ha marcat la cuina del futur’, ‘ha desviat les coordenades de l’epicentre de la cuina mundial’, ‘perquè hi hagi un nou Ferran, cal una nova revolució’…qualificatius recollits a mitjans tan prestigiosos com ‘Time’, ‘The New York Times’ o ‘Le Monde’. Només afegir-ne un que a la vegada és desitjós: ‘creador de noves esperances de salut i vida’. M’explico.\nMoisès Broggi (Barcelona, 18-5-1908), de 103 anys, metge i pacifista català, va dir en una entrevista de ràdio que un dels secrets de la seva longevitat era, menjar poc. A Catalunya, un 10 per cent de la població de més de 30 anys és diabètica i la taxa de mortalitat és de 17,2 per cent mil habitants. L’any passat el nombre de diabètics al món, va superar els 200 milions. Aquestes persones tenen un risc elevat de patir ceguesa, insuficiència renal crònica, infart de miocardi, accident vascular cerebral i amputacions. Fet directament vinculat amb l’adopció d’hàbits que comporten canvis en l’alimentació, en qualitat i quantitat, afavoreix el sedentarisme i condueix a l’augment de l’obesitat. Pel que fa a l’hipertensió arterial, a Espanya, un 25,5 per cent de les morts totals hi són relacionades. Com mengem és fonamental per la salut. A Catalunya, els més de 7 milions d’habitants i els 22 milions de visitants, cada any, fa que el nombre de restaurants sigui extraordinàri. També els consumidors. Ja sigui els que es queden a dinar per raons de feina, o els que surten els caps de setmana i festius.\nCom diu Ferran Adrià: <<…el 1994, ja queda definit el nostre concepte de creativitat i que hem d’orientar-nos a crear nous conceptes i noves tècniques. El més important d’El Bulli és saber mantenir el que ha arribat a més gent, el que ha influït més. L’esperit transmés a milers de persones. Tenir capacitat per influir>>. Doncs bé, si l’últim plat -el 1846-, el de l’any de naixement d’Auguste Escoffier que inventa l’organització racional de les cuines dels restaurants, l’estructura per partides; el -1847- podria ser el plat, sense sal i sense sucre, -plana especial en menús i cartes- per a tots els restaurants de Catalunya i de fora que si vulguin adherir, amb la finalitat de donar de menjar a totes aquelles persones malaltes d’hipertensió i de diabetis, que no tenen perquè donar cap explicació a ningú i que no volen pas ser marginats. Per a ells el nou plat ‘work in progress’, de Ferran Adrià, que podria sortir d’El Bulli Foundation, Taller i Restaurant. Quan tornin o, abans millor. Primer la salut, desprès la fama.\nI, si us plau, no posin tanta sal i tanta sucre. No veuen que en posen massa! Els del ‘Partido Popular’, amb poder absolut, no poden fer que no hi hagi tanta importació de sucre? I la Generalitat, mitjançant el Parlament, no podria evitar tanta importació de sucre i disminuir tan consum desmesurat? No veuen que aquest és un país de diabètics?\nMassa sal, massa sucre\nSi tenen a bé, poden puntejar l’adreça de vídeo següent: 4wbhGKu-CHA\nSi tenen a bé, poden puntejar l’adreça de vídeo següent: Ya4nf7Ab_OQ\n“Sàpiguen tots els funcionaris públics…”\n<<M’he compromès, així mateix els meus col.legues del Gabinet, a un constant estímul de l’iniciativa, la responsabilitat i l’energia al servei de l’interès públic. Sàpiguen tots els funcionaris públics, sigui o no elevat el seu càrrec, que en aquesta Administració es determinaran el rang i la reputació d’un home per l’importància del treball que porti a terme i no pel nombre de persones al seu càrrec, el tamany del seu despatx o l’importància del seu pressupost. Que quedi ben clar que aquesta Administració sabrà reconèixer el mèrit en el dissentir i de l’audàcia i que saludem la controvèrsia honrada la qual finalitat sigui un canvi fructífer. Lluiteu perquè el servei públic arribi a ser una carrera noble i viua. Perquè qualsevol home i dona que treballin en una oficina del nostre Govern nacional, sense importar la seva secció o el seu grau, puguin en els anys veniders afirmar amb orgull: <<Jo vaig servir al Govern dels Estats Units en aquells moments de necessitat per a la nostra nació>>. (President John F.Kennedy, missatge als funcionaris públics federals).\nLa grandesa d’un Estat federal com els EUA. El desastre d’Espanya, nació de nacions constretes i amargades, amb unes autonomies de ‘pandereta’, amb una injustícia fiscal que fa fredat i amb un centralisme radical a cop de decrets llei. Tornem a la mediocritat i a l’afogament econòmic i social de Catalunya:22.000 milions d’euros anuals que surten de Catalunya en impostos i no tornen, 60 milions diaris. Un 10 per cent del PIB català. Espoli únic al món. La nació catalana no demana caritat ni compassió. Demana el que és seu. Demana justícia social i fiscal. Ja n’hi ha prou senyors de Madrid!\nSi tenen a bé, poden veure el vídeo següent:hWcOHBD41vg\nLA RESPOSTA a la pregunta de la setmana anterior.- A la mort de l’almirall Roger de Lloria (1305), es produïren diverses rebelions indígenes que no van ésser sufocades fins al 1313, per Ramon Montaner, que va assumir el càrrec de governador plenipotenciari de les illes fins a l’any 1316.\nLA PREGUNTA de la setmana.- Què va passar a les illes de Sicília i Gerba, d’ençà l’any 1316 al 1335?\nEL LEMA de la setmana.- “Les relacions públiques són la mentida organitzada”. Harold Wilson.\nAfegit a SALUT | Etiquetes amputacions, consumidors, despatxos, diabètica, El Bulli, epítets, ESPANYA, Estats Units, fama..., funcionaris públics..., importació, l'epicentre, marginats, menjar, menús, plat, President Kennedy, pressupost, restaurants, sal, salut, servei públic, sucre, vida | No hi ha comentaris


El President Quim Torra inaugura l’exposició ‘Els arbres i els ocells alegren la vida’, als Jardins de Terramar — Cultura\nEl President Quim Torra inaugura l’exposició ‘Els arbres i els ocells alegren la vida’, als Jardins de Terramar\nEl President Quim Torra inaugura l’exposició ‘Els arbres i els ocells alegren la vida’, als Jardins de Terramar El president de la Generalitat, Quim Torra, acompanyat de l'alcalde de Sitges, Miquel Forns, ha inaugurat aquest dijous l'exposició ‘Els arbres i els ocells alegren la vida' als Jardins de Terramar. La mostra, que s'inclou en el marc de la programació del Centenari Ciutat Jardi-Terramar 1919-2019, s’inaugura avui divendres, a les 19.30 hores. https://www.sitges.cat/serveis/cultura/actualitat/noticies/el-president-quim-torra-inaugura-l2019exposicio-2018els-arbres-i-els-ocells-alegren-la-vida2019-als-jardins-de-terramar https://www.sitges.cat/serveis/cultura/actualitat/noticies/el-president-quim-torra-inaugura-l2019exposicio-2018els-arbres-i-els-ocells-alegren-la-vida2019-als-jardins-de-terramar/@@download/image/Inauguració exposició centenari Terramar 2.JPG\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, acompanyat de l'alcalde de Sitges, Miquel Forns, ha inaugurat aquest dijous l'exposició ‘Els arbres i els ocells alegren la vida' als Jardins de Terramar. La mostra, que s'inclou en el marc de la programació del Centenari Ciutat Jardi-Terramar 1919-2019, s’inaugura avui divendres, a les 19.30 hores.\nEl president de la Generalitat de Catalunya, Quim Torra, acompanyat de l'alcalde de Sitges, Miquel Forns, ha inaugurat aquest dijous l'exposició 'Els arbres i els ocells alegren la vida' als Jardins de Terramar. La mostra, situada a l’aire lliure, s’inaugura aquest divendres a les 19.30 hores per posar en valor aquest projecte interdisciplinari dissenyat fa 100 anys i que s’integra de manera directa amb l'entorn natural de la zona de ponent de Sitges.\nEn el decurs de l'acte inaugural, el president de la Generalitat, Quim Torra, ha explicat que la seva visita a l’exposició ha coincidit el mateix dia que ha inaugurat la XXXV edició de les Jornades del Cercle d'Economia, que se celebren a Sitges. Torra ha recordat que la inauguració d’aquesta mostra era un compromís que havia adquirit quan va venir fa sis mesos a inaugurar l’exposició del Centenari de Maricel, i que per ell ha estat un honor haver acabat el dia d’aquesta manera.\nDurant l'acte inaugural, l'alcalde de Sitges, Miquel Forns, ha destacat que Terramar és un dels pilars del Noucentisme a Sitges i que “l’exposició que avui inaugurem constata el gran canvi que va experimentar Sitges fa just un segle, quan Francesc Armengol i Duran va promoure la ciutat-jardí de Terramar, des del primer moment un dels barris més emblemàtics de la vila. Els jardins són, d’alguna manera, la culminació estètica d’aquell projecte. Recentment els hem recuperat, són la seu d’un dels grans festivals del municipi i els podem gaudir tal com se’ls va concebre”.\nPrèviament, el president de la Generalitat, Quim Torra, ha visitat la mostra juntament amb l'alcalde de Sitges, Miquel Forns; la regidora de Cultura, Tradicions i Festes, Rosa Tubau, i la coordinadora del Centenari de la Ciutat Jardí de Terramar 1919-2019, Alba Gràcia.\nLa regidora de Cultura, Tradicions i Festes, Rosa Tubau, ha posat en valor el centenari d’aquest espai, ha desgranat els actes d’aquesta efemèride i també ha reivindicat el talent local que es podrà veure en el marc de la propera edició del Festival de Música Jardins de Terramar i que enguany se celebrarà del 19 de juliol al 4 d'agost. Com a colofó de l’acte, han actuat l’Esplai de Dansa Casino Prado i el grup Apocadixie Cotton Pickers.


Els metges de BCN esclaten: volen que tanquin discoteques per evitar un brot imminent\nEl major nombre de contagis es produeix als locals d'oci | Pixabay\nConsideren que un tancament perimetral no és efectiu\nper Andrea García 10/07/2020 16:02h\nEl secretari general del Sindicat de Metges de Catalunya, Josep Maria Puig, ha volgut denunciar la situació límit a la qual s'està sotmetent el personal sanitari. Des del Sindicat lamenten que en els últims mesos els professionals no han tingut cap període de descans, i adverteixen del perill que suposaria un augment de casos per coronavirus en aquesta situació. Per tal d'evitar el creixement del nombre de contagiats, Puig opta per prendre mesures més estrictes com el tancament dels locals d'ocide Barcelona.\n«Els sanitaris necessiten descansar»\nJosep Maria Puig assegura que els sanitaris «vénen d'un període de molt d'estrès, molt cansats i molt tocats emocionalment». És per aquest motiu que des del Sindicat adverteixen que un augment de casos per Covid-19 podria ser més perillós ara que a l'inici de la pandèmia. «Tothom estava pensant en fer vacances i refer-se de la situació, i el que veiem és que les previsions de rebrot a l'octubre s'han avançat», manifestava Puig a 'Betevé'.\nDes del Sindicat també lamenten que no s'estan posant substituts per cobrir les vacances ni les baixes mèdiques dels sanitaris, i ho atribueixen a l'èxode de professionals a causa de les condicions laborals dolentes, especialment en comparació amb altres territoris de l'estat o fins i tot altres països.\nConsideren que el tancament perimetral no és efectiu\nDavant el perill que suposaria un augment de casos a Catalunya, Puig opta per prendre mesures més estrictes com el tancament dels locals d'oci. És en aquests establiments on es produeixen més contactes i, per tant, augmenta el risc de contagi entre la població. «Entenem que davant de qualsevol mínim perill, i això és una lliçó a Barcelona, el primer que s'hauria de fer és tornar a tancar els llocs de socialització perquè són un focus actiu de propagació del virus», ha assegurat al mitjà citat.\nEl secretari del Sindicat de Metges considera que el tancament perimetral que s'ha fet al Segrià no és efectiu per aturar la pandèmia, ja que d'aquesta manera no s'aconseguirà reduir els contagis dins del territori.\nAnar a portada Última hora Actualitat Última hora Barcelona Última hora Sanitat Última hora Lleida\nL'empresa catalana que podria patir un dels pitjors rebrots d'Espanya\nÚltima hora | L'avís que acaba de fer el Govern sobre Lleida: «És insostenible...»


Un rescat èpic no aconsegueix salvar Juanjo Garra - VilaWeb\nDiumenge 26.05.2013 15:22\nUn rescat èpic no aconsegueix salvar Juanjo Garra\nL'alpinista lleidatà ha mort sense després de passar tres nits a més de vuit mil metres\nEl rescat de l'alpinista lleidetà Juanjo Garra (@juanjogarra) finalment no ha reeixit. Tots els esforços fets en un rescat èpic amb la intervenció de molts companys de l'alpinista han acabat per ser infructuosos pel mal estat de salut de Garra, després d'haver passat tres nits a més de vuit metres amb el turmell trencat.\nEl rescat de Juanjo Garra ja ha salvat vuit vides\nL'èpica i difícil operació de rescat del lleidatà Juanjo Garra ja ha salvat de manera col·lateral vuit vides més. Si ahir l'helicòpter que provava d'arribar a l'altura de Garra sense èxit va poder veure i rescatar per casualitat un alpinista indi que feia dos dies que s'havia perdut a 7.400 metres, avui l'helicòpter ha rescatat a cinc alpinistes indis més i dos xerpes que es trobaven al camp 3 incomunicats i a l'espera d'un rescat.\nEls dos xerpes formaven part d'una expedició japonesa, una de les alpinistes de la qual va desaparèixer ahir uns quants metres més amunt quan intentava instal·lar un nou camp, el 4. Instal·lar un quart camp és una pràctica poc habitual i desaconsellada al Dhaulagiri. Per si no fos prou, l'helicòpter també ha baixat avui del camp 3 al camp base l'alpinista alemany que ahir va pujar ampolles d'oxigen del camp 2 al camp 3 per al rescat de Garra.


Nou grau en ADE al Campus Universitari Igualada-UdL\nBlogInici » Notícies » Nou grau en Administració i Direcció d’Empreses (ADE) al Campus Universitari Igualada-UdL\nNou grau en Administració i Direcció d’Empreses (ADE) al Campus Universitari Igualada-UdL\nEl Campus Universitari Igualada-UdL amplia els seus estudis amb un grau en Administració i Direcció d’Empreses (ADE), que s’impartirà en bona part en anglès. La presentació ha comptat amb la consellera d’Empresa i Coneixement de la Generalitat de Catalunya, Àngels Chacón, l’alcalde d’Igualada, Marc Castells, el vicerector de docència de la Universitat de Lleida, Francisco García, el degà de la Facultat de Dret, Economia i Turisme (FDET), Eduard Cristóbal, i el delegat entrant del rector al Campus Universitari Igualada-UdL, Ferran Badia.\nEl grau en ADE es preveu que s’ofereixi al curs 2020-2021, i comptarà amb un total de 40 places. Amb aquest nou grau, el Campus Universitari Igualada-UdL s’incorpora al centre la Facultat de Dret, Economia i Turisme de la Universitat de Lleida, i se suma a l’oferta que ja ofereixen a Igualada l’Escola Politècnica Superior de la UdL i la Facultat d’Infermeria i Fisioteràpia.\nMés coneixement per un territori de talent\nLa consellera igualadina Àngels Chacón va presentar els nou grau d’ADE posant èmfasi en “l’aposta de les ciutats per la generació de coneixement, atraure i retenir el talent i donar sortida a les demandes del teixit empresarial de la comarca”.\nPer l’Alcalde Marc Castells, l’objectiu d’ampliar l’oferta d’estudis al municipi serveix per “dotar els i les joves de les millors eines per a obrir-se pas en el mercat laboral actual i, al mateix temps, posar a l’abast de les empreses del territori nous professionals, perfectament preparats, que els podran aportar en un futur proper els millors coneixements i les ajudaran a ser més competitives”.\nAmb el nou grau en Administració i Direcció d’Empreses, el campus igualadí esdevé centre universitari de referència a la Catalunya central i es confirma la voluntat de l’UdL per convertir Igualada en capital universitària.\nADEAdministració i Direcció d’EmpresesCampus Universitari Igualada-UdLIgualadaInvest in the Center of Catalonia


Càrrecs i afiliats de Compromís demanen a Baldoví que voti en contra de la reforma laboral\n03.02.2022 - 20:26\nActualització: 03.02.2022 - 16:22\nEl suport de Compromís a la reforma laboral que impulsa la ministra espanyola Yolanda Díaz no ha agradat gens a un bon gruix de la formació valencianista. En un comunicat obert, més de mig centenar de càrrecs i afiliats demanen a Joan Baldoví que reconsideri el seu vot. En aquest sentit, qualifiquin la reforma laboral del PSOE i d’Unides Podem de ser un emblanquiment de la proposada pel PP.\n“Ha rebut el suport explícit de FAES, CEOE, la conferència episcopal, Fàtima Báñez, la ministra de treball que impulsà la reforma del PP, Ana Botín i Ciutadans. A la contra, tots els sindicats de classe arreu de l’estat espanyol, amb l’excepció de CCOO i UGT”, diu el comunicat.\nEntre el grup d’afiliats que donen suport al comunicat hi ha algunes persones adscrites a Iniciativa o directament a la coalició, però la immensa majoria són militants de Més Compromís.


Charles Dickens i Oliver Twist | Catorze.cat\nCharles Dickens | 07/02/2019 a les 00:00h\nArxivat a: Biblioteca, il·lustracions, Charles Dickens, galeria, George Cruikshank, Oliver Twist, 14 pensaments\nCharles Dickens va néixer el 7 de febrer del 1812 a Anglaterra i hi va morir el 9 de juny de 1870. El recordem amb 14 reflexions seves i recuperem 14 il·lustracions, dibuixades per George Cruikshank i extretes de The Victorian Web, de la primera edició que es va publicar d'Oliver Twist el 1838.\n1. L'home mai sap de què és capaç fins que ho intenta.\n2. Hi ha grans homes que fan que els altres se sentin petits. Però la veritable grandesa consisteix a fer que tots se sentin igual de grans.\n3. Cada fracàs ens ensenya alguna cosa que necessitàvem aprendre.\n4. Mai és tard per al penediment i la reparació.\n5. No és la meva naturalesa amagar res. No puc tancar els llavis quan he obert el cor.\n6. Mai podria haver fet el que he fet sense els hàbits de puntualitat, ordre i diligència, i sense la determinació de concentrar en mi mateix un objectiu.\n7. Com més s'engreixa un, més prudent es torna. Prudència i panxa són dues coses que creixen simultàniament.\n8. El dolor de la separació no és res comparat amb l'alegria de trobar-se de nou.\n9. Hi ha homes que sembla que tinguin només una idea i és una llàstima que sigui equivocada.\n10. Aquest és un món d'acció, no de queixes i laments.\n11. Hi ha ombres fosques a la Terra, però les llums encara són més fortes amb el seu contrast.\n12. No jutgis res pel seu aspecte, sinó per la seva evidència.\n13. La caritat comença a casa meva i la justícia a la porta següent.\n14. Només demano ser lliure.\nreflexió arrel de l'obra de Dickens\nfrancesc45, 09/02/2017 a les 08:20\nL'obra d'Oliver Twist em va servir per a una gran reflexió. Ho explico:\nEn Dickens la va escriure al 1838. En una època que el masclisme era infinitament més gran que ara.\nEra un barri de Londres on hi havia tot tipus de delinqüència i en quantitats industrials.\nUn home va matar a la dona i això va desfermar la indignació de tot el barri que va perseguir a aquell home per penjar-lo, fins que per accident es va penjar ell mateix.\nAixò contradiu totalment la moda que s'ha instaurat a Espanya i per conseqüència a Catalunya (de moment encara mamem de les seves fòbies), des de fa uns 12 anys, en que el maltractament a la dona i l'assassinat a la dona és masclista. (No hi ha cap altre país del món que qualifiquin els assassinats domèstics o de gènere, com a masclistes. A tot arreu veuen que si la dona també els fa tira per terra la teoria).\nEl masclisme, que el tenien per igual homes i dones, mai deia que a la dona de l'ha de maltractar i matar sinó ABSOLUTAMENT EL CONTRARI, que és molt més greu fer-ho contra una dona que contra un home.\nL'home que maltracta o mata la dona és un fastigós delinqüent. La dona que maltracta o mata l'home és una fastigosa delinqüent. (no oblidem que el 25% dels assassinats de parella, el 60% dels assassinats de fills i el 50% dels maltractaments psíquics, els fa la dona i contradiu que sigui masclisme).\nLes misàndries s'han apropiat del feminisme, i el feminisme s'ha apropiat dels governs espanyols.


Què diu l’economia sobre la política lingüística? (I) | Economia Balear\n← L’EMT quadra els seus comptes per l’augment de la subvenció municipal\nQuè diu l’economia sobre la política lingüística? (II) →\nPosted on March 11, 2015\tby stefannolte\nAi, la llengua! Aquest objecte de polèmiques viscerals, odi entre comunitats i confrontació política barata. Com no podia aprofitar aquest tema per atraure visites al meu bloc, en el més pur estil de màrketing periodístic de baixa qualitat?\nIdò sí: l’ús de les llengües també es pot analitzar des d’una vessant econòmica, ja que no només es tracta d’una qüestió identitària sinó també d’incentius i desincentius, de conflictes d’interessos entre les parts i d’efectes col·laterals indesitjables si la política lingüística no s’aplica de manera racional i engrescadora.\nCom definir el mercat lingüístic?\nLes dinàmiques en l’ús de les llengües han estat àmpliament analitzades per una disciplina coneguda com a sociolingüística. Aquells qui hagin cursat el batxillerat a les Illes segur que hauran llegit el famós (i molt polititzat) llibre Mal de llengües de Jesús Tuson, i en coneixeran sobradament alguns dels conceptes emprats en aquest article.\nSi analitzam una situació de conflicte lingüístic podem interpretar que cada idioma representa una determinada empresa col·lectiva, en oberta competència amb l’altra. La pregunta pertinent és: en quin tipus de “mercat” estan competint aquestes llengües? Definirem els diferents tipus possibles, i deixarem obert al debat quin és el model que més s’hi acosta a la realitat:\nMercat competitiu. Als mercats de competència perfecta o quasi perfecta hi poden operar de forma normal dues o més empreses, sense grans barreres d’entrada, de manera que cap actor pot controlar el que hi passa en aquests mercats. Només pot intentar d’oferir el millor producte al millor preu possible, de manera que el resultat d’aquesta competència és sa i beneficiós col·lectivament. Per tant no requereix de cap regulació en especial per part de l’Estat.\nAmb relativa freqüència també hi apareixen determinades asimetries i fallades de mercat, que l’Estat hauria de corregir des d’una certa proporcionalitat i recerca de l’equilibri entre els actors.\nMercat de monopoli competitiu. Hi ha determinats mercats que per les seves característiques fan òptima la prestació d’un servei per part d’una única empresa, de manera que qualsevol situació de dues o més empreses és per naturalesa inestable, i una acabarà expulsant quasi totalment a l’altra… tot i que l’empresa victoriosa no pot baixar la guàrdia, ja que no hi ha barreres d’entrada prou grans com per evitar ser expulsada per una altra.\nUn exemple prou evident és el de les xarxes socials d’Internet. Quan jo era un adolescent, la forma de comunicar-nos eren els xats d’IRC-Hispano. Amb l’aparició del Messenger aquests xats van caure en desgràcia i ara queden com a marginals a la xarxa. Ara la xarxa social dominant és Facebook, i l’amenaça el Whatsapp (motiu pel qual FB ha comprat aquesta darrera empresa per una xifra astronòmica, tot i que els hi genera pèrdues milionàries). I continuaran sorgint noves alternatives constantment, però només una tindrà èxit i només si aporta moltíssim més valor afegit que la xarxa dominant.\nEn aquesta situació en general els usuaris se’n beneficien àmpliament de les constants innovacions que el monopolista ha d’introduir per tal de mantindre aquesta posició privilegiada, tot i que també poden patir molts d’abusos. La intervenció del regulador dependrà en gran mesura del caràcter del producte: si és essencial per a l’economia nacional o no. En alguns casos la regulació pot protegir per llei a l’usuari, però més desitjable és una regulació que tendeix a introduir més pressió competitiva.\nMercats monopòlics. Un monopoli no competitiu es pot donar per dues circumstàncies diferents: be perquè l’Estat està protegint una de les empreses de la competència, be perquè existeix un monopoli natural -és a dir, una situació en la qual l’existència d’una empresa impedeix (amb la tecnologia i els mercats del moment) la presència de cap altra-. Un exemple extrem seria el de la xarxa viària: el propietari d’un carrer ocupa un espai que cap altra empresa pot ocupar, de manera que els habitants d’aquest carrer es veuen forçats -i sense cap alternativa possible- a utilitzar aquesta via si volen sortir de ca seva. La xarxa elèctrica n’és un altre exemple, que mereix un article apart.\nGairebé sempre que ens trobam amb mercats monopòlics purs, el propietari de l’empresa és directament l’Estat, o si de cas una empresa privada que es sotmet a una regulació intensa -com per exemple preus fixats públicament- per tal d’evitar els abusos i l’aparició de rendes de monopoli. En alguns casos l’Estat també organitza periòdicament concursos públics i concessions a empreses gestores, per tal d’introduir competència en l’operació i manteniment de la infraestructura com a servei diferenciat de la propietat mateixa.\nMés d’un es demanarà: i què te això a veure amb la llengua? Doncs molt! Si pensam en els diferents idiomes com a empreses en competència, el tipus de “mercat” en el qual operen ens pot donar una idea del tipus d’intervenció pública necessari per al be col·lectiu.\nI vosaltres, quin model pensau que és el que més s’acosta al funcionament dels idiomes?\nJo diré la meva! A nivell internacional hi ha una sana competència quasi-perfecta (cosa que no significa que totes les llengües estiguin igual de representades). Però a nivell regional, quan existeix un conflicte lingüístic el mercat idiomàtic es troba moderadament segmentat en diferents estrats o usos socials (“culte”, “popular”, etc.), existint a cada un d’ells un monopoli competitiu, però en conjunt una situació de diglòssia.\nTot i que la diglòssia en general és jutjada negativament per molts de lingüistes, des de l’òptica que hem fet servir aquí la segmentació manté vives les dues llengües i la pressió competitiva que provoca l’una sobre l’altra -cadascuna des del seu àmbit- pot generar dins cadascuna de les comunitats un esforç per donar una oferta cultural més rica i així desplaçar a l’altra.\nL’Estat intervé dins d’aquest procés de diverses maneres, ja que és el principal proveïdor del servei “educació” i de bona part de l’oferta cultural, a més de tenir una interlocució amb tots els ciutadans que s’hauria de dur a terme amb criteris de qualitat -en la llengua del ciutadà, entre d’altres-. A més, idealment ha de compensar -via normalització lingüística (no confondre amb tornar al monolingüisme)- moltes de les situacions on la llengua dominant pot estar substituint la llengua dominada, introduint un major nivell de competència entre els idiomes.\nAquest paper actiu de l’Estat ha fet que amb freqüència hagi estat utilitzat amb finalitats molt poc lloables i que que no tenen res a veure amb la generació d’un entorn cultural competitiu. És a dir, en comptes de posar l’economia al servei de la cultura, han posat la cultura al servei d’uns interessos econòmics determinats aprofitant la cooptació i fallades d’Estat (en oposició a les fallades de mercat).\nAixò serà part de l’anàlisi del segon article d’aquesta sèrie.\nThis entry was posted in Uncategorized and tagged català, diglòssia, Jesús Tuson, mercat competitiu, monopoli, normalització lingüística. Bookmark the permalink.\nOne Response to Què diu l’economia sobre la política lingüística? (I)\nPingback: Què diu l’economia sobre la política lingüística? (II) | Economia Balear


Clara el rinoceront - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nClara el rinoceront\nRetrat de la Clara a París el 1749, de Jean-Baptiste Oudry.\nAssam , 1738\nLondres , 14 abril 1758\nClara el rinoceront (Assam, 1738 – Londres, 14 d'abril de 1758) va ser un rinoceront de l'Índia femella que es va fer famosa per una gira per Europa de disset anys a mitjan segle xviii. Va arribar a Europa a Rotterdam el 1741, convertint-se en el cinquè rinoceront viu que es va veure a Europa en època moderna des del rinoceront de Dürer el 1515. Després de recórrer ciutats de la República Holandesa, el Sacre Imperi Romanogermànic, Suïssa, la Mancomunitat Polonesa-Lituana, França, el Regne de les Dues Sicílies, els Estats Pontificis, Bohèmia i Dinamarca, va morir a Lambeth, Anglaterra.\nEl 1739 va ser dibuixada i gravada per dos artistes anglesos. Després la van portar a Amsterdam, on Jan Wandelaar va fer dos gravats que es van publicar el 1747. En els anys següents, el rinoceront es va exposar a diverses ciutats europees. El 1748, Johann Elias Ridinger va fer un aiguafort a Augsburg i Petrus Camper la va modelar en fang a Leiden. El 1749, Georges-Louis Leclerc, el comte de Buffon la va dibuixar a París. El 1751, Pietro Longhi la pintar a Venècia.\n2 Honors i reconeixements\nEl 1738, amb aproximadament un mes d'edat, la Clara va ser adoptada per Jan Albert Sichterman a l'Índia després que la seva mare fos assassinada pels caçadors indis. Sichterman va ser el director de la Companyia Holandesa de les Índies Orientals (Vereenigde Oostindische Compagnie o VOC) a Bengala. Es va fer molt mansa i se li va permetre circular lliurement per la seva residència. El 1740, Sichterman la va vendre o la va regalar a Douwe Mout van der Meer, capità del Knappenhof, que va tornar als Països Baixos amb la Clara. El capità Van der Meer es convertiria en l'agent i company de la Clara fins a la seva mort.\nLa Clara va desembarcar a Rotterdam el 22 de juliol de 1741 i va ser exposada immediatament al públic. La Clara es va exposar a Anvers i Brussel·les el 1743 i a Hamburg el 1744. Les exposicions van tenir tant d'èxit que Douwe Mout van der Meer va deixar el COV el 1744 per recórrer Europa amb el seu rinoceront. Es va fer construir un carruatge especial de fusta per transmetre-la i la seva pell es va mantenir humida amb oli de peix. La gira va començar de debò la primavera de 1746 i va resultar ser un èxit destacat. la Clara va visitar Hannover i Berlín, on el rei Frederic II de Prússia la va veure el 26 d'abril a Spittelmarkt. Després va continuar fins a Frankfurt de l'Oder, Breslau i Viena, on l'emperador Francesc I i l'emperadriu Maria-Teresa I la van veure el 5 de novembre.\nExemple de les imatges de memòria de Clara produïdes en massa venudes per Douwe Mout van der Meer; aquest exemple de la seva estada al Gasthof "Zum Pfau" de Mannheim el novembre de 1747.\nEl 1747 viatjà a Ratisbona, Freiberg i Dresden, on posà per Johann Joachim Kaendler de la fàbrica de porcellana Meissen i fou visitada el 19 d'abril per August III, elector de Saxònia i rei de Polònia. Va estar a Leipzig el 23 d'abril per Pasqua i va visitar l'orangeria del castell de Kassel a invitació de Frederic II, landgrave d'Hesse. Al novembre va visitar el "Gasthof zum Pfau" (L'Hostal del Pavo Real) a Mannheim i va estar a Estrasburg al desembre per Nadal.\nEl 1748 va visitar Berna, Zuric, Basilea, Schaffhausen, Stuttgart, Augsburg, Nuremberg i Würzburg. Va tornar a Leiden i va visitar França. Va ser a Reims el desembre de 1748 i va ser rebuda pel rei Lluís XV el gener de 1749 a la menageria reial de Versalles. Va passar cinc mesos a París creant sensació: se n'escrivien cartes, poemes i cançons i es van crear fins i tot perruques al rinoceront. La Clara va ser examinada pel naturalista Buffon, Jean-Baptiste Oudry li va pintar un retrat a mida real i va inspirar a la Marina francesa a anomenar un vaixell Rhinocéros el 1751. Un dibuix basat en la pintura d'Oudry va aparèixer en Diderot i D'Alembert's l'Enciclopèdia i de Buffon Història natural, générale et particulière.\nA finals de 1749, la Clara va embarcar a Marsella per viatjar a Itàlia. Evitant el destí del rinoceront de Durer, que es va ofegar en un naufragi a la costa de Ligúria, prop de Porto Venere, el 1516, la Clara va visitar Nàpols i Roma. El març de 1750, va visitar els banys de Dioclecià. Es va mig esberlar mentre estava a Roma (un problema comú per als rinoceronts, tot i que alguns informes afirmen que la seva banya la van tallar a Roma per motius de seguretat). Una nova banya va créixer finalment.\nVa passar per Bolonya a l'agost i Milà a l'octubre. Va arribar a Venècia el gener de 1751, on es va convertir en una gran atracció durant el carnaval i va ser pintada per Pietro Longhi. Va passar per Verona en tornar a Viena. Havia arribat a Londres a finals d'any, on la família reial britànica la veia.\nPoc se sap dels seus moviments exactes de 1752 a 1758. El març de 1752 va viatjar a Gant als Països Baixos austríacs, seguida de Lille. Després va visitar Praga, després Varsòvia, Cracòvia, Danzig i Breslau (una segona vegada) el 1754; i Copenhaguen el 1755. Va tornar a Londres el 1758, on va ser exposada al Horse and Groom de Lambeth, amb preus d'entrada de sis penics i un xíling. Va ser aquí on va morir el 14 d'abril, als 20 anys.\nEl 1991, el Museu Natuurhistorisch de Rotterdam va fer una exposició sobre la Clara. El 2008 es va crear el Memorial Clara al mateix museu amb motiu del 250è aniversari de la mort del rinoceront.\nGravat d'Elias Baeck del 1746.\nGravat de la Clara i un esquelet humà.\nLa Clara, pintada per Pietro Longhi\nAlessandro Longhi Gravat (després de 1751)\nRinoceront al cercle de Venècia de Pietro Longhi (1751)\nPart posterior del rinoceront Clara\n↑ Rookmaaker, L. C. Bijdragen tot de Dierkunde, 43, 1, 1973, pàg. 39–63. DOI: 10.1163/26660644-04301002.\n↑ 2,0 2,1 van der Pol, Bauke. THe Dutch East India Company in India. Parragon Books Ltd, p. 67.68. ISBN 978-1-4723-7605-3.\n↑ Gazette van Gendt, 23/03/1752\nGran viatge de Clara: viatges amb rinoceront a l'Europa del segle XVIII, Glynis Ridley, 2005,ISBN 0-87113-883-2\nClara, Emily Arnold McCully, 2016,ISBN 978-0-553-52246-4\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Clara_el_rinoceront&oldid=28609599»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 nov 2021 a les 10:07.


El doctor Sergi Boada guanya les eleccions del Col·legi Oficial de Metges de Tarragona\nSergi Boada Pié és especialista en Anestèsia, Reanimació i Tractament del Dolor\nSergi Boada depositant el seu vot.\nMaria Remedios Rico durant el recompte de vots.\nEls comicis han estat els més participatius de la història del COMT sent el vot per correu un dels grans protagonistes de la jornada\nActualitzada 16/10/2020 a les 08:48\nEl doctor Sergi Boada Pie es va proclamar ahir nou president del Col·legi Oficial de Metges de Tarragona (COMT) per als propers quatre anys. La candidatura de Boada va aconseguir 1.395 vots enfront dels 504 de la seva rival la doctora Maria Remedios Rico.\nAquest comicis destaquen per haver tingut una gran participaioó, la més alta de la història del COMT. En total, van votar 1.965 metges i metgesses de la demarcació dels 3.463 que hi ha censats a la institució. Concretament, 1.731 dels vots es van fer per correu, mentre que de manera presencial van votar 234 professionals, 130 a la seu de Tarragona, 62 a Reus i 42 a Tortosa.\nEn els comicis de 2016 es van comptabilitzar un total de 1.291 vots, 712 dels quals van ser per correu, el que suposa un 56%. A les 14.00 hores d’ahir ja havien votat un total de 149 col·legiats de forma presencial, en una jornada electoral que s’havia iniciat a les 8 hores del matí amb la constitució de les quatre meses electorals en les seus de Tarragona, Reus i Tortosa.\nSergi Boada és la segona vegada que és presenta a les eleccions, aquest cop ho ha fet amb la candidatura Metgescomtu. El nou president ha volgut agrair a la col·legiació la seva implicació i va felicitar també a l’altra candidatura per la campanya. Tanmateix va posar l’èmfasi en la gran responsabilitat «perquè el fet que hi hagi tanta gent darrera nostre, ens dona molta responsabilitat i il·lusió per tirar endavant aquest projecte».\nLes primeres accions que té previst dur a terme el nou president del Col·legi seran a nivell intern: realitzar una auditoria i en l’àmbit extern treballar amb «les autoritats sanitàries, de la població civil i dels metges per ajudar i liderar tota la informació necessària per poder lluitar contra aquesta pandèmia».\nBoada va néixer a Tarragona, és anestesiòleg i algòleg, i coordinador mèdic de la Unitat de Dolor de l’Hospital Joan XXIII des del juny de 2012. Va ser impulsor de l’Associació de Metges en Exercici Lliure de Tarragona. Boada tindrà a les tres vicepresidències del Col·legi Oficial de Metges de Tarragona a Maria del Carmen Boqué, Mireia García Villarubia i Pere Gesaró Jornet.\nA més a més, Manuel Carasol Ferrer ocuparà la secretaria general; Raul Puig Bitria serà el nou vicesecretari; de la tresoreria s'ocuparà Francisco Jesús Buj Visiedo; i els vocals seran Ana Palau Vendrell, Miquel Domènech Mestre, Óscar Ros Garrigós, Maria Antònia Francesch Freixes i Meritxell Arenas Prat.\nComenta el contingut : El doctor Sergi Boada guanya les eleccions del Col·legi Oficial de Metges de Tarragona


JOJO | Barcelona Districte Cultural\nEl treball d’aquesta companyia té el seu eix en el dibuix amb sorra que fa Borja González sobre una taula de llum i que es projecta a una pantalla gegant, una feina que adquireix tota la seva força poètica gràcies a la música i, en aquesta ocasió, amb la interactuació amb el titella gegant que representa en Jojo, primer en la seva infància i després, ja alliberat, en la seva vida adulta.\nÉs dibuixant i titellaire, però també és un acròbata format a l’escola de Rogelio Rivel i especialitzat en equilibris. I les tres disciplines en què s’ha format i que són la seva passió es troben a sobre de l’escenari dels espectacles de Borja González, que fa prop de cinc anys va fundar la companyia Ytuquepintas, juntament amb el pianista Roc Sala. En aquest lustre la companyia ha creat espectacles com Somnis de sorra (que es va poder veure en el nostre circuit en la tardor del 2017). Ytuquepintas té la seva seu a Mataró.\nLa companyia ha viatjat amb els seus espectacles per alguns dels festivals més importants d’Espanya, França, Grècia, Portugal i els Estats Units.\n22/05/2021 - 18:00h\n12/05/2021 - 17:30h\nUn orangutan alliberat amb la sorra\nNotícies - 09/10/2020\nLa companyia Borja Ytuquepintas dibuixa amb sorra les aventures de Jojo en un espectacle que demana respecte per a la natura\n"Dibuixar amb sorra té alguna cosa d'hipnòtic"\nBorja Ytuquepintas torna als nostres escenaris amb la història de l'orangutan Jojo


conversant amb un xiquet de 7 anys | de gènere\nEntrada anteriorcom una onzeta de xocolate negreSegüent entradarespirar…\n4 pensaments sobre “conversant amb un xiquet de 7 anys”\n2 febrer 2014 a les 09:07\nJo crec que la infantesa és l’època de màxim esplendor d’una persona. Més endavant farà coses brillants o dolentes, serà una persona genial o un ésser humà mediocre, però quan un és infant, és una esponja, s’empapa de tot i ho relaciona amb un punt de vista innocent i prou lògic alhora… no sé com explicar-ho millor.\n3 febrer 2014 a les 17:57\nLa lògica infantil és la més clara de totes perquè no està “intoxicada” amb cap raonament o experiència. Ho és tant que ens pot deixar sense paraules.\n3 febrer 2014 a les 22:02\nCom de gran i profitós es tindre una criatura prop !!\n3 febrer 2014 a les 22:18\nMequetrefe ho has explicat molt be, i estic d’acord amb tu. Són com esponges, aprenen molt ràpidament, i és molt divertit mantindre converses d’este tipus amb ells. M’agrada molt la lògica que usen, una lògica clara, com diu Pere, una lògica aplastant, que en moltes ocasions t’ataranta sense saber que dir.\nSotano29, és deveres és molt profitós tindre a prop menudets amb este ingeni, són capaços de dur-te al seu món i fer-te passar un rato molt divertit.\nLa conversació amb este xiquet no va quedar ahí, un altre dia contaré la història de la porta del temps. Sense desperdici.\nGràcies als tres per comentar, 🙂


Tractament de l'epilèpsia | Guttmann Barcelona\nL'epilèpsia és una afectació crònica caracteritzada per la presència i repetició de crisis comicials que són el resultat d'una activitat elèctrica anormal en el cervell. Hi ha diferents tipus d'epilèpsia: convulsions d'absència en la infància, epilèpsia mioclònica juvenil, síndrome de Landau-Kleffner, Síndrome de Lennox Gastaut, epilèpsia del lòbul temporal, etc.\nPot estar causada per una infecció, una mutació genètica, una lesió cerebral o un tumor cerebral, uns vasos sanguinis anormals o una hemorràgia cerebral. Els nens amb síndromes genètics, autisme i alguns trastorns metabòlics també poden patir-la. Més de la meitat dels casos són idiopàtics, el que significa que no està clara la seva causa. El tipus d'epilèpsia d'una persona depèn del tipus de convulsions que presenta. Una convulsió pot ser:\nPrimària generalitzada, que afecta a ambdós hemisferis del cervell alhora.\nFocal, que només afecta a un costat del cervell, tot i que es pot acabar estenent a l'altre costat (secundària generalitzada).\nSovint, els infants amb epilèpsia tenen tantes convulsions generalitzades com convulsions focals. Els nens i nenes que la pateixen solen presentar seqüeles secundàries a la pròpia alteració neurològica i als propis efectes de les crisis. L’evolució i el pronòstic de les alteracions que pugui presentar dependrà de diferents factor: Per una banda els factors neurològics (etiologia, edat inici, freqüència i durada de les crisis...), i per altra els relacionats amb el tractament (fàrmac, farmacoresistència o cirurgia) i els factors individuals (família, nivell socio-econòmic...).\nL'epilèpsia es sol tractar amb medicació. Si els medicaments no permeten controlar les convulsions, sorgeix la necessitat d'aplicar un altre tipus d'intervencions, inclosa la cirurgia. La cirurgia per tractar l'epilèpsia és un procediment que treu o modifica una zona del cervell on comencen les convulsions. Aquesta intervenció és més efectiva quan les convulsions sempre s'originen en una sola zona del cervell. Aquesta no és la primera línia de tractament, però es considera quan almenys dos medicaments anticonvulsius no han aconseguit controlar les convulsions.\nNeurorehabilitació infantil 2