L’EMT Palma registra les dades de la seva petjada de carboni amb l’objectiu de poder verificar la reducció assolida amb la nova flota de busos - L’EMT Palma registra les dades de la seva petjada de carboni amb l’objectiu de poder verificar la reducció assolida amb la nova flota de busos - EMT Palma\nL’EMT Palma registra les dades de la seva petjada de carboni amb l’objectiu de poder verificar la reducció assolida amb la nova flota de busos - L’EMT Palma registra les dades de la seva petjada de carboni amb l’objectiu de poder verificar la reducció assolida amb la nova flota de busos\nL’EMT Palma registra les dades de la seva petjada de carboni amb l’objectiu de poder verificar la reducció assolida amb la nova flota de busos\nL’EMT ha verificat i registrat les dades de 2019 al registre de petjada de carboni, compensació i projectes d’absorció de CO2 del Ministeri per a la Transició Ecològica i el Repte Demogràfic\nL’EMT Palma ha inscrit al registre del Ministeri de Transició Ecològica i el Repte Demogràfic la seva petjada de carboni i els seus compromisos de reducció de les emissions de gasos d'efecte hivernacle. En concret, s’han registrat les dades de dades de 2019 al registre de petjada de carboni, compensació i projectes d’absorció de CO2 del Ministeri per a la Transició Ecològica i el Repte Demogràfic.\nAquesta mesura és un punt de partida per poder calcular la petjada de carboni de l’EMT i anar aplicant accions de reducció que aportin beneficis ambientals.\nEn aquest sentit, a partir d’ara l’EMT podrà emprar el segell del Ministeri “Calculo, Redueixo i Compenso CO2” amb l’objectiu, de cara a l’any que ve, de poder disposar de dades que verifiquin el grau de reducció de CO2 que haurà suposat la incorporació de la nova flota de 100 busos propulsats amb gas de l’EMT.\nEl registre de les dades de 2019 de petjada de carboni al Ministeri de Transició Ecològica requereix algunes tasques prèvies que l’EMT ha anat assolint. Així, al març d’enguany l’EMT va obtenir l’informe d’AENOR de verificació de l’inventari d’emissions de CO2 corresponents a l’any 2019 i també el certificat ISO 14064 de CO2 que verifica les tones de CO2 emeses per l’EMT al llarg de l’any 2019 a traves de les activitats regulars de transport col·lectiu de viatgers. Des de l’EMT es varen comptabilitzar les dades de 2019 ja que fou un any sense els efectes de la pandèmia.\nAmb aquestes mesures l’EMT i amb la nova flota de 100 busos propulsats amb gas, l’EMT Palma es compromet a anar reduint al màxim les emissions de gasos d’efecte hivernacle amb l’objectiu d’anar contribuint a la lluita contra el canvi climàtic. El càlcul de la petjada de carboni serveix per mesurar les emissions de diòxid de carboni i altres gasos d’efecte hivernacle que tenen un impacte directe sobre l’escalfament global.\nEn aquest sentit, des de l’IDAE (Instituto para la Diversificación y Ahorro Energético, un organisme adscrit al Ministeri de Transició Ecològica es calcula que viatjar en bus redueix fins a 2,5 vegades la petjada de carboni respecte al fet de viatjar en vehicle privat.


Anem de Concerts » Concert de León Benavente a Es Gremi a la presentació del festival Contempopránea\nHome > Notícies Musicals, Sobre Concerts\t> Concert de León Benavente a Es Gremi a la presentació del festival Contempopránea\nLeón Benavente és un dels grups més ressenyats en els darrers mesos, des de que va publicar el seu disc homònim a finals del 2013. Ve a ser un projecte paral·lel dels seus components, que provenen d’altres bandes nacionals, com ara Edu Baos (Tachenko), César Verdú (Schwarz) i Luís Rodríguez i Abraham Boba (ambdós membres de la banda de Nacho Vegas), en el qual pareix que tenen més repercussió que no en els seus grups inicials. En la seva música podem trobar un recull del millor que han fet altres grups de l’escena nacional, com ara Chucho, Ornamento y Delito i El Columpio Asesino. De fet, a la cançó Ser Brigada tenen la col·laboració de Cristina Martínez, de l’esmentada banda pamplonesa. També tenen una altra col·laboració femenina amb Irantzu Valencia (La Buena Vida) a la cançó La Gran Desilusión.\nSense que es tracti d’un acudit, sinó d’un projecte serio en el qual viatgen un de Vigo, un d’Oviedo, un de Múrcia i un altre de Saragossa, situen el nom de la banda en un punt entre León i Benavente i el seu destí apunta a voler canviar alguna cosa de l’Espanya actual, ja que si no és així, tal com canten a Década, tot s’anirà a la merda.\nLínies de baix intenses i obscures combinades amb teclats, fan que la música de León Benavente agafi un caire after punk com el dels finals dels 80’s, complementat amb sons més actuals. La bona acollida del seu disc i el nou EP “Todos Contra Todos”, es fa palès amb l’oferta per a actuar a alguns festivals importants del territori nacional.\nCom a bon premi, León Benavente tendran l’oportunitat d’oferir un concert al Parc del Fòrum, el divendres del Primavera Sound. Per altra banda, com a grup que canta en castellà, entra dins el perfil dels tipus de bandes més demandades pel públic nacional actual, sobretot pel que acudeix a festivals estiuencs, per la qual cosa estaran en el cartell del Low Cost, del Sonorama i del Contempopránea d’Alburquerque.\nPresentació oficial Festival Contempopránea\nI en relació a aquest festival, que es celebrarà els dies 25 i 26 de juliol a l’esmentada localitat, però també els 6 i 7 de juny a Alcazaba de Badajoz, s’ha organitzat la festa de presentació oficial a Es Gremi el divendres 25 d’abril. S’obrirà a la Sala 1 amb el concert del grup local Furioso, seguit pel de León Benavente i, posteriorment, la Sala 2 acollirà l’espectacle Nos Hacemos un trio?, en el qual posaran música Maiki Walsh, Sr. Anderson i Dj Hiperespacio. Per cert, aquest darrer va fer una sessió antològica, per al meu gust, després del darrer concert de Dorian a Palma. A més, els assistents podran participar en el sorteig d’abonaments per al Festival Contempopránea.\nEl Gran Salto (Primeros Pasitos) i Es Gremi presenten:\nConcert de LEÓN BENAVENTE i FURIOSO + FESTA PRESENTACIÓ CONTEMPOPRÁNEA\n22h: Obertura portes\n23:30h: León Benavente\n1h: Nos Hacemos un trio?\nIndie Dj Set amb\nEntrada anticipada concerts: 12 € + despeses gestió\nEntrada a taquilla concerts: 15 €\nSorteig d’entrades concert León Benavente\nAnem de Concerts té 2 entrades individuals per als concerts a sortejar entre la gent que segueix la web anemdeconcerts.com. Si hi vols participar has de fer el següent:\nLa pregunta del concurs és que em diguis el nom de la cançó que obri l’Ep “Todos contra todos” de León Benavente.\nabril 24th, 2014 at 22:31\t| #1\nHan guanyat les 2 entrades individuals per al concert de Furioso + León Benavente a Es Gremi:\nConcert de Marcel Cranc al Teatre de Lloseta Concerts a Mallorca per Setmana Santa


Marc Márquez guanya a Sachsenring i es situa líder del Mundial de MotoGP\nEl pilot de Cervera no fa una bona sortida però supera Aleix Espargaró, Valentino Rossi i Stefan Bradl per sumar el segon triomf de la temporada\n1 min. Barcelona 14/07/2013 14:47\n260x366 Marc Márquez ha guanyat la cursa de MotoGP a Sachsenring / MIRCO LAZZARI / GETTY IMAGES Marc Márquez ha guanyat la cursa de MotoGP a Sachsenring / MIRCO LAZZARI / GETTY IMAGES\nMarc Márquez sabia que aquest diumenge, a Sachsenring, tenia una oportunitat. I ell no és dels que deixa passar les oportunitats. El pilot de Cervera, sense Dani Pedrosa i Jorge Lorenzo, era un dels candidats per endur-se el triomf a un circuit en què la majoria de pilots han caigut i han tastat la duresa de l'asfalt alemany.\nEl català, que sortia primer, no ha fet una bona sortida i s'ha vist superat per Valentino Rossi, Stefan Bradl i Aleix Espargaró. Però Márquez no s'ha posat nerviós i mica en mica ha anat superant tots els seus rivals. Primer Aleix Espargaró, més tard, Valentino Rossi i finalment, Stefan Bradl. Faltaven 25 voltes, però el de Cervera ha decidit marxar sol a la recerca del triomf, el segon de la temporada.\nMárquez ha creuat la línia de meta en solitari i, amb els 25 punts que ha sumat a Sachsenring, ha aconseguit situar-se líder del Mundial de MotoGP (avantatja Pedrosa en dos punts). Al podi l'han acompanyat Cal Crutchlow i Valentino Rossi mentre que Aleix Espargaró ha acabat la cursa en la vuitena posició.\nMOTO3: Álex Rins suma a Alemanya el segon triomf de la temporada\nMOTO2: Jordi Torres es gradua a Sachsenring amb el primer triomf al Mundial


Donald Trump i Kim Jong-un acorden desnuclearitzar la península de Corea | NacióDigital\nDonald Trump i Kim Jong-un acorden desnuclearitzar la península de Corea\nper Redacció , 12 de juny de 2018 a les 08:04 |\nDonald Trump i Kim Jong-un, a Singapur | White House\nEl president dels Estats Units, Donald Trump, i el líder de Corea del Nord, Kim Jong-un, han signat aquest dimarts un acord històric a Singapur que tots dos han dit que marcarà un abans i un després per tot el món. "Resoldrem un problema molt gran i molt perillós pel món", ha dit Trump durant la signatura de l'acord. "Ha estat una reunió històrica, hem decidit deixar el passat enrere. El món veurà grans canvis", ha afegit, per la seva banda, Kim Jong-un.\nL'acord entre els Estats Units i Corea del Nord inclou el compromís del règim de Kim Jon-un de "treballar per la completa desnuclearització de la península de Corea", en base a la Declaració de Pammunjom signada amb Seül el passat mes d'abril. Segons el text, Kim Jong-un té un "compromís ferm" per la desnuclearització i el president dels EUA, Donald Trump, li ha ofert "garanties de seguretat".\nEl text, que Trump i el propi líder nord-coreà han definit com "històric", també proposa establir "noves relacions" entre els dos països basades en un desig per "la pau i la prosperitat". Trump i Kim Jong-un afirmen en el document que "uniran esforços per construir un règim de pau estable i duradora" a la zona. Segons Kim Jong-un, "el passat queda enrere" i el món "veurà grans canvis" gràcies a l'acord amb els Estats Units.\nTrump, que el cap de setmana va rebutjar signar les conclusions finals del G-7 i va titllar de "dèbil i deshonest" al primer ministre canadenc, Justin Trudeau, a Singapur ha pogut crear un "vincle especial" amb Kim Jong-un i el convidarà a la Casa Blanca.\nUna cimera històrica\nTrump i Kim Jong Un s'han encaixat la mà aquest dimarts a primera hora del matí a la seva arribada a l'Hotel Capella, a la illa singapurense de Sentosa, a l'inici d'una històrica cimera que brinda a les parts la possibilitat d'acabar de forma pacífica amb l'amenaça nuclear.\nL'esperat cara a cara, en el qual només han participat els protagonistes i els seus respectius traductors, ha començat poc després de les 9.00 (hora local) i ha durat aproximadament 40 minuts, segons ha recollit la cadena de notícies CNN.\nEl dirigent nord-americà, que ha qualificat d'"honor" la possibilitat de reunir-se amb Kim, ha intercanviat unes poques paraules amb el dirigent nord-coreà després d'encaixar-li la mà i ha expressat que se "sent molt bé" i que espera que la cimera sigui "un éxit".\nA més, ha aventurat que, "sens dubte", tots dos tindran "una relació fantàstica a partir d'ara" atès que la trobada "va molt bé". "Junts solucionarem un gran problema, un gran dilema", ha afegit, segons ha recollit l'agència de notícies Yonhap.\nKim, per la seva banda, ha assegurat que el camí per arribar a les converses "no ha estat fàcil" i que els dos han hagut d'enfrontar-se a nombrosos "obstacles" i "prejudicis" per fer possible la trobada.\n— Department of State (@StateDept) 12 de juny de 2018\nInternacional, Estats Units, Donald Trump, Corea, Corea del Nord, Kim Jong-un\nNo és sols la peninsula de Corea\nPer Anònim el 13 de juny de 2018 a les 04:02\nCal desnuclearitzar el món, sr. Trump!! Inclós els seus EE.UU.\nPer Anònim el 12 de juny de 2018 a les 15:03\nNo és un mèrit de Trump però del mateix dictador: -primer s'ha nuclearitzat per no ser mai atacat -dos, posa en ridícul el president dels EUA amb jocs de nens petits (via Twitter principalment) -tres, obre la via a una nova etapa, apropant-se a Corea del Sud mitjançant els Jocs Olímpics -quatre, fa la cimera És més intel·lient del que ens pensem. I no hi ha cap dubte que unificarà Corea, introduint-la en el capitalisme. Les preguntes que queden per resoldre són: -això de la desnuclearització és comèdia? -pagarà per haver matat membres de sa família i pels greuges en drets humans? -serem amables i li perdonarem, si entenem que havia de fer-ho per salvar-se? Això de Corea del Nord és un cas que caldria seguir amb molta atenció perquè és una trencadissa amb tota norma, un escenari del tot imprevisible que ningú hauria escrit, ni els millors escenaris cinematogràfics.\nTrump és millor president del què diu la premsa "progre"\nPer trumpista el 12 de juny de 2018 a les 12:23


L’oficina PROP de la Torre d’Alacant reinicia la seua activitat amb serveis d’atenció a la ciutadania i polítiques inclusives i igualtat | Notícies Dígitals\nL’oficina PROP de la Torre d’Alacant reinicia la seua activitat amb serveis d’atenció a la ciutadania i polítiques inclusives i igualtat\n07/06/2022 oficina prop, torre alacant\nLa Generalitat ha obert de nou al públic l’oficina PROP de la Torre d’Alacant amb serveis d’atenció a la ciutadania i de polítiques inclusives i igualtat.\nL’oficina PROP Torre d’Alacant facilita informació general de la Generalitat, és punt de registre general de l’administració autonòmica i d’altres administracions, emet el certificat digital i Cl@ve, a més de prestar atenció en llengua de signes.\nAl mateix temps, l’àrea d’igualtat i polítiques inclusives compta amb treballadores socials i ofereix informació en matèria d’igualtat i polítiques inclusives, a més de ser punt de registre en aquestes matèries, traslladant a aquesta oficina els serveis d’atenció que es prestaven fins ara en les descendències del carrer Teatre, 37 en Alacant.\nAquesta oficina tindrà un horari general de 9.00 a 14.30 hores, de dilluns a divendres. Així mateix, l’oficina PROP Churruca, també ubicada en la ciutat d’Alacant, compta amb horari d’atenció els dijous per la vesprada de 14.30 a 19.00 hores, excepte en el període del 15 de maig al 15 d’octubre, vacances escolars de Nadal, Pasqua i setmana de festes locals. En la província d’Alacant també es presta servei la vesprada dels dijous en l’oficina PROP d’Elx.\nLa ciutat d’Alacant compta des d’ara amb dues oficines, PROP Torre d’Alacant i PROP Churruca, a les quals se sumen les distribuïdes en la província d’Alacant en Elx, Alcoi, Benidorm, Dénia, Elda, Oriola i Torrevella, el que fan un total de nou punts d’atenció.\nDurant l’any 2021 els serveis d’atenció general a la ciutadania de l’oficina PROP de Churruca en Alacant van atendre un total de 12.238 consultes, mentre que en els quatre primers mesos d’aquest any s’han realitzat 6.123 atencions.\nLa xarxa d’oficines PROP de la Generalitat es distribueix geogràficament pel territori de la Comunitat Valenciana amb 26 punts d’atenció per a facilitar informació sobre tràmits o procediments de la Generalitat i sobre ocupació pública des de la perspectiva d’una administració eficient orientada als ciutadans i ciutadanes.\nTota la informació sobre els canals d’atenció a la ciutadania de la Generalitat i cita prèvia en oficines PROP en: consultar ací.\n← Castelló comptarà amb set persones més que reforçaran el nou servei integral dels habitatges municipals\nEl PPCV demana “refer la Llei d’economia circular de dalt a baix per inservible” →


Educació Física a Bell-lloc | Bell-lloc\nEn els últims anys a Bell-lloc s’està treballant per recuperar l’essència del que ha de ser l’educació física en una escola com la nostra.\nL’activitat esportiva en qualsevol manifestació: disciplina esportiva, joc... ajuda a estructurar i formar a la persona d’una manera completa: física, mental i espiritualment. No només esdevé un lloc on el nen “juga a pilota” sense cap mena de contingut ni sentit, sinó que cada activitat que es realitza ens ajuda a educar a l’alumne en una doble vessant: Esportiva i personal.\nVolem apostar per una educació física fortament arrelada a uns valors que ens permetin forjar persones íntegres, com perseguim a través de la missió de Bell-lloc.\nPer aquest motiu la programació que duem a terme en el nostre dia a dia presenta un projecte, un distintiu del nostre centre que pretén un treball exhaustiu i específic no només dels continguts propis de l’àrea, sinó també dels valors que necessitem per construir una societat justa i forta en valors i virtuts que considerem essencials en la formació integral dels nostres alumnes, el projecte Bell - esport d’educació en valors a través de l’esport.


Com en les edicions anteriors, els alumnes del Màster en Film Business de l’ESCAC han estat els encarregats de seleccionar les millors campanyes de màrqueting cinematogràfic de l’any.\nUna de les grans guanyadores dels X Premis Gaudí, Estiu 1993, ha estat nominada a Millor Campanya de Premsa i Millor Campanya de Màrqueting en la categoria de pel·lícula espanyola, juntament amb El secreto de Marrowbone, La llamada -guanyadora del Premi del Públic dels Gaudí- i Una mujer fantástica, la pel·lícula d’aquest mes de juny al Cicle Gaudí.\nEntre les nominades al Premi a la Millor Campanya de Màrqueting per Sales trobem la campanya de trade màrqueting que es va fer per Incerta Glòria. La pel·lícula dirigida per Agustí Villaronga va recollir 8 Premis Gaudí, entre ells el Gaudí a la Millor Protagonista Femenina per Núria Prims i al Millor Actor Secundari per Oriol Pla.\nUn jurat format per professionals del sector serà l’encarregat d’escollir els guanyadors, que es donaran a conèixer a la gala que tindrà lloc el proper 13 de juny a Barcelona.


Grifols i el Govern anuncien la construcció d'un centre de recerc\nATV Jocs Olímpics Tòquio 2020: Semifinals canoa\nGrifols i el Govern anuncien la construcció d'un centre de recerca en immunologia de referència a Ordino\nNoticies » Societat 28 d'abril, 2021\nOrdino acollirà el Pyrenees Immunology Research Center PYIRC (Centre de Recerca en Immunologia dels Pirineus). Impulsat entre el Govern i la multinacional farmacèutica Grifols, a través d'un acord de 25 anys prorrogables, aspira a ser un espai de referència mundial en el desenvolupament de tractaments per a trastorns del sistema immunitari. Hi participaran científics i tècnics d'arreu del món de diferents disciplines.\nAixí ho ha confirmat aquest dimecres la multinacional farmacèutica catalana, la tercera empresa més gran del món en el sector dels hemoderivats, cotitzada en l'IBEX 35 i el Nasdaq. Des de l'organització detallen que serà "un dels pocs centres d'Europa dedicat a la immunologia" i que "es convertirà en un referent internacional en recerca translacional i clínica per al desenvolupament de tractaments per a trastorns del sistema immunitari".\nEl PYIRC s'especialitzarà en el disseny i desenvolupament de tractaments per a trastorns del sistema immunitari que poden causar malalties autoimmunes, càncer o malalties infeccioses emergents. S'espera que aculli, a més, conferències, simposis i programes educatius.\nL'anunci espera atreure científics i tècnics de múltiples disciplines de tot el món, que "també col·laboraran en projectes amb equips d'altres centres de recerca internacionals". Grífols disposa d'una xarxa de 10 centres de recerca amb 1.200 persones.\nLa fórmula empresarial que seguiran per a la nova societat serà la de l'aliança d'empreses (joint venture), amb una participació per part de Grifols del 80% i d'Andorra Desenvolupament i Inversió (ADI) del 20%. La inversió prevista és de 25 milions d'euros per a la construcció del centre, que aportarà la multinacional, a banda de 7 milions anuals per a despeses operatives i de recerca. Per la seva part, l'ADI, n'aportarà anualment 200.000.\nLa seu del centre es preveu que s'ubiqui als terrenys de Casa Rossell a Ordino. Els responsables del projecte esperen tenir el complex amb instal·lacions i tecnologia "sobresortints" acabat el 2023. L'inici dels treballs estan pendents de tràmits administratius i modificacions de dos textos legals: el codi de l'administració pública i la llei general de l'ordenament del territori i urbanisme.\nEl Govern ha fet públiques les il·lustracions del projecte arquitectònic:\nInforma: Jordi Domingo-Oliver Jaén\nImatge: Nil Forcada-Ricard Tenza\nImatge cedides: Grifols-Govern d'Andorra\nEl nou centre de recerca d'immunologia, una oportunitat professional per al talent científic del país\nMoraBanc llança un missatge de tranquil·litat als treballadors i clients de BancSabadell d'Andorra\nEntrevista Àlex Rispa i Valentina Vacó: Exposició a La Fada Ignor\nL'equip d'RTVA que cobreix els Jocs Olímpics de Tòquio fa tres di\nLlibertat amb càrrecs per a l'autor de l'atropellament mortal a Encamp


Història i crítica del teatre - Museu de les Arts Escèniques\nHome/Recursos Externs/Història i crítica del teatre\nProjecte interinstitucional del Museo Nacional – Centro de Arte Reina Sofía de Madrid, el Centro de Documentación Teatral (CDT) de l’INAEM, el Centro de Documentación de la Junta de Andalucía i l’Institut del Teatre de la Diputació de Barcelona a través de Serveis Culturals i el Museu de les Arts Escèniques, MAE, i el Museo Nacional del Teatro – Museo de Almagro. Aglutina totes les activitats que s’han fet durant els anys que durant el projecte (2015 a 2017), mostra fons documentals i entrevistes testimonials, sota apartats dedicats a companyies, espectacles, veus, espais teatras/gires, trobades i festivals i bibliografia.\nIdioma: castellà, català, gallec, basc i anglès\nRecurs en línia del Shakespeare Birthplace Trust, on es pot explorar la nombrosa biblioteca, el museu i les seves col·leccions d’arxiu amb més de 10.000 imatges d’objectes, documents i fotografies de produccions.\nCarteles teatrales valencianos del siglo XIX\nBases de dades que inclou la col·lecció de cartells teatrals valencians del s. XIX existents a la Biblioteca general i històrica de la Universitat de València. Aproximadament amb 3.600 imatges digitals de cartells d’entre els anys 1836 i 1876. Es pot buscar per autors i actors, títols, traductors, tipus d’obra, etc. També per índex a cada un dels camps i dates.\nArts theatrica Siglos de Oro\nPortal de la Universitat de València dedicat al teatre del Segle d’Or. Amb un diccionari (encara no està actiu), banc d’imatges, publicació d’estudis i treballs d’investigació, edició i transcripció de textos i blog amb notícies de convocatòries, crítiques d’espectacles, llibres, enllaços, etc.\nPortal de la Biblioteca Nacional de España sobre teatre del Segle d’Or, amb una atenció preferent a les fonts textuals. Ofereix còpies digitals dels exemplars dels seus fons, un apartat d’autors, un apartat de recursos amb referències bibliogràfiques, catàlegs i altres fonts, estudis amb el text complet, i enllaços web, i un apartat de glossari.\nPortal del Centre de Documentació i Museu de les Arts Escèniques de l’Institut del Teatre dedicat als nostres fons de teatre del Segle d’Or, realitzat en col·laboració amb la Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes. L’accés a les obres es pot fer per autor i per títol. Amb un amplíssim apartat bibliogràfic i d’enllaços web.\nAITENSO (Asociación Internacional de Teatro Español y Novohispano de los Siglos de Oro). Textos en línia\nPàgina web de l’associació. Destaquem l’apartat de Textos en línia, on facilita enllaços a col·leccions de textos en línia, tant d’escrits teòrics com als propis textos.\nPortal dedicat a la Commedia dell’Arte amb el supor de l’IMAIE (Istituto per la tutela dei diritti degli artisti interpreti escutori (Itàlia)).\nRevista digital i web de recursos dedicada al teatre, la dansa i la música grega i romana tal i com s’interpreten a l’actualitat. Té un apartat de llistats amb espectacles, conferències, cursos, esdeveniments i notícies i un altre d’àrea d’estudi amb història, recreacions virtuals de teatres i enllaços web.\nRecurs sobre la recerca en Shakespeare al Regne Unit iniciat per la British Library i mantingut pel Shakespeare Institute Library en col·laboració amb el Shakespeare Birthplace Trus i la Birmingham Central Library. Amb servei de consulta; base de dades de col·leccions; informació sobre esdeveniments, congressos, exposicions, etc., apartat dedicat a les escenificacions, a la formació, a les institucions i una exhaustiva selecció d’enllaços web.\nEl Global Shakespeare Video & Performance Archive – Open Acces, és un projecte col·laboratiu dirigit per Peter S. Donaldson del Massachusetts Institute of Technology (MIT) que permet l’accés a representacions de Shakespeare en format vídeo de molts llocs de món, així com a assajos i a metadades dels estudiosos i investigadors d’aquest camp.\nPortal de David T. Gies a la Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes. La comèdia de màgia va ser un dels gèneres més populars durant els segles XVIII i XIX. Es caracteritza per l’aparició de personatges i elements màgics que s’acompanyen d’una escenografia espectacular. S’inclou una cronologia d’obres escrites i representades, catàleg, una bibliografia actualitzada d’estudis, una secció d’imatges i enllaços.\nSELITEN@T, Centro de Investigación de Semiótica Literaria, Teatral y Nuevas Tecnologías\nCreat el 2001, per iniciativa del professor José Romera Castillo (Catedràtic de Literatura Espanyola) continuant les activitats de l’ISLTYNT (Instituto de Semiótica Literaria, Teatral y Nuevas Tecnlogías del Dep. de Literatura Espanyola i Teoria de la Literatura de la Facultat de Filologia de la UNED). Promou la investigació en diverses àrees de la literatura actual; el teatre representat a Espanya durant la 2a meitat del S. XIX i S. XX, així com la presència del teatre espanyol a països europeus i iberoamericans; etc., a través de l’organització de congressos internacionals, la publicació de les seves actes, de la revista Signa i de tesis doctorals. També imparteix docència en diferents cursos (Doctorat, Formació permanent, etc.).\nGRAE (Grup de Recerca en Arts Escèniques)\nEl GRAE, vinculat a la UAB, vol aplegar en un projecte conjunt investigadors d’universitats d’arreu (University of Richmond, University of London, Université d’Avignon, Universitat Autònoma de Barcelona, Universitat d’Alacant, Universitat de les Illes Balears), especialistes en arts escèniques, que ja han confluït en diverses plataformes i publicacions teatrals, i, alhora, servir d’impuls i gresol per a la recerca teatral en l’àmbit català i internacional, amb la col·laboració d’altres grups de recerca: el Grup d’Estudis de Literatura Catalana Contemporània (GELC-consolidat); Centre d’Estudis sobre les Èpoques Franquista i Democràtica (CEFID), també de la UAB, dirigit pel Dr. Pere Ysàs; el Grup d’Estudis de Traducció, Recepció i Literatura Catalana-TRILCAT, que dirigeix el Dr. Enric Gallén, o el d’investigadors, vinculats en diversos grups de recerca, de l’Institut del Teatre, la Universitat de Barcelona o altres titulacions de la UAB. Amb aquests grups de recerca afins, es preveu d’organitzar, si és possible, seminaris de treball o jornades monogràfiques conjuntes.\nThe International Federation for Theatre Research (IFTR-FIRT)\nLa International Federation for Theatre Research (IFTR-FIRT) és un organització internacional fundada el 1957 i que promou la col·laboració i l’intercanvi d’informació entre investigadors i organitzacions relacionades amb la recerca teatral. Amb aquesta finalitat dóna suport a conferències i publicacions i assisteix als seus membres (de més de 44 països i de tots els continents) en les seves activitats i projectes. Publica la revista Theatre Research International. Interessant apartat d’enllaços web amb revistes, organitzacions i recursos de recerca teatral.\nProjecte acadèmic internacional, fundat el 1975 a la Universitat de Toronto, amb l’objectiu d’investigar l’ampli context de la dramatúrgia de Shakespeare i els seus contemporanis, treballant per localitzar, transcriure i editar proves documentals de teatre, música profana i altres entreteniments i cerimònies de l’edat mitjana fins el 1642. Amb accés també als recursos educatius i de recerca: Early Modern London Theatres, Patrons and Performances Web Site, Anglo-Latin Wordbook i All the World’s a Stage (enllaços web)\nTeatro de los Siglos de Oro : teatro áureo, perspectivas metodológicas, informática de texto\nPortal dedicat al teatre del segle d’or, de la Universitat de Québec i editat per Ricardo Serrano i Alfredo Hermenegildo. Realitzen ebooks ; publiquen la revista Teatro de palabras dedicada a les perspectives metodológiques del teatre auri ; realitzen el seminari Informática de texto on es posa en pràctica la informàtica de text en filologia i en especial la dedicada al teatre auri ; enllaç a l’analitzador de lèxic Brocense ; banc textual i enllaços web.\nArchivo Virtual de las Artes Escénicas (AVAE)\nWeb que recopila material crític i documental sobre creadors escènics contemporanis iberoamericans, així com la seva producció, exhibició i crítica (textos, fragments d’espectacle en vídeo i fotografies) de qualsevol acte que es realitza en temps real amb presència d’espectadors (incloent accions, instal·lacions, vídeo-accions, propostes híbrides, etc.). Es va crear per un grup d’investigadors de la Facultat de Bellas Artes de Cuenca (UCLM) i actualment es nodreix del treball en xarxa de col·laboradors europeus i iberoamericans.\nCronologia de teatre realitzada per l’editorial Glencoe/McGraw Hill, des del 8.000 a.C. fins el 2000, que conté 200 entrades de persones, obres, llocs i esdeveniments que es poden filtrar. Els fets teatrals ressenyats estan relacionats amb fets històrics del mateix moment.\nARTELOPE : base de datos y argumentos del teatro de Lope de Vega\nWeb del projecte dirigit per Joan Oleza Simón de la Universitat de València amb un equip d’investigadors de diferents universitats europees i hispanoamericanes, que vol posar a disposició dels estudiosos i professionals del teatre el conjunt de l’obra de Lope i l’atribuïda en un format de fàcil estudi i consulta, podent-se cercar i combinar dades bibliogràfiques, dades referents a la datació, dedicatòries i còmput de versos, i a dades de contingut com els personatges, l’època, els llocs, argument, etc.\nRecurs del Centro de Documentación Teatral de Madrid (INAEM) que recull tesis de temàtica teatrals de diferents repositoris espanyols i les organitza temàticament. Se cita el títol, la font i es dóna accés al document.\nDocumentos para la historia del teatro español DHTE\nProjecte d’investigació del Centro de Documentación Teatral de Madrid (INAEM) que organitza els fons digitalitzats del centre amb una organització històrica per anys del teatre fet a Madrid i Barcelona des de 1939, i que recollirà els últims 70 anys. De moment el recurs recull els anys 1939 i 1940. Amb un apartat dedicat als documents, un a la cartelera i bibliografia.\nWeb de la Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes dirigit per Víctor M. Peláez, dedicat a la paròdia teatral en Espanya des de la segona meitat del segle XIX fins a principis del XX. Amb un apartat d’autors amb dades bibliogràfiques i paròdies seleccionades, un apartat d’obres amb dues seccions: alfabètica i temàtica, un apartat de referències bibliogràfiques i un d’enllaços.\nPortal de la Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes centrat en els seus inicis en els Segles d’Or, la producció dramàtica dels quals, tan dilatada en xifres de testimonis com en la seva cronologia, i tan influent sobre les dramatúrgies d’altres territoris extra hispanics, constitueix el nucli del que es considera teatre clàssic; però la intenció és que s’amplïi fins arribar a períodes més recents. S’organitza en els apartats: «Fondos antiguos», «Obras», «Dramaturgos», «Puesta en escena», «Investigación» y «Escena actual».\nCATCOM las comedias y sus representantes : base de datos de comedias mencionadas en la documentación teatral (1540-1700)\nProjecte del grup d’investigació teatral DICAT de la Universitat de València, que té com a objectiu la creació d’un calendari de representacions a Espanya des de mitjans del segle XVI fins a finals del segle XVII, així com l’establiment d’autoria de les obres.\nRevista d’iniciació en la investigació del teatre clàssic i grecollatí i la seva tradició. Impulsada pel GRATUV (Grup de Recerca i Acció Teatral de la Universitat de València), Tycho apareix com una plataforma que doni visibilitat als joves postgraduats i els serveixi d’estímul per iniciar-se en el món de la investigació i en la realització de treballs de final de grau i de màster en l’àmbit del teatre grecollatí i la tradició clàssica basada en ell. Amb un bon apartat d’enllaços\nPàgina dedicada al gènere de Grand Guignol de la companyia de San Francisco (EUA) Thrillpeddlers que durant 10 anys ha interpretat aquest gènere. El teatre Gran Guinyol (més comunament conegut com Grand Guignol) fou una antiga sala d’entreteniment de Paris (França).\nEspecialitzada en habitacions amb històries espantoses i sagnants, per extensió, li va donar el seu nom al gènere teatral. El terme s’ha convertit en pejoratiu amb el temps i ara es refereix situacions més generalment exagerades , abusant d’espectaculars efectes desproporcionats. Amb enllaços a obres, pel·lícules i vídeos, cartells, llibres i articles i fòrums de discussió.\nBy webmastermae| 2017-10-16T09:58:52+00:00\tdijous, juny 18, 2015|Categories: Recursos Externs|Comentaris tancats a Història i crítica del teatre


Vot exterior, segona ciutat de Catalunya - Liz Castro, Mireia Domènech Bonet\nVot exterior, segona ciutat de Catalunya\nMés del 90% dels catalans a l’exterior no van votar en cap de les darreres eleccions. Només ho van fer el 7,5% dels residents inscrits tant el 27-S com el 26-J i el 6,6% el 20-D. La xifra fa posar els pèls de punta, sobretot amb un referèndum a l’horitzó. I encara més quan traduïm els percentatges a números reals. L’INE comptabilitza 212.500 catalans inscrits com a residents permanents a l’exterior, als quals s’han de sumar els residents temporals i els qui opten per no inscriure’s. La comunitat catalana a l’exterior podria arribar a representar l’equivalent a la segona ciutat de Catalunya, amb uns 260.000 habitants.\nEl 27-S, però, només 21.718 persones van demanar votar. Molts altres no van superar el viacrucis de l’anomenat vot pregat. El sistema obliga a registrar-se prèviament al consolat, demanar el vot per avançat, a vegades havent-se de desplaçar centenars de quilòmetres per fer-ho, obtenir certificats per enviar-los amb la petició, rebre les paperetes a temps i, al final, que arribi la papereta marcada a temps a l’urna correcta, seguint un calendari de terminis ajustat. Burocràtic, desmotivador, costós i sense garanties.\nÉs dramàtic per a qualsevol democràcia que més del 90% dels ciutadans que podrien votar no ho facin\nAbans del vot pregat, la participació ja era prou depriment: havia baixat del 20,8% (2006) al 15,5% (2010) en les eleccions al Parlament de Catalunya. Però després d’instituir el nou sistema la xifra va caure en picat: el 27-S només l’11% va demanar votar. I això no és tot: el 27-S només van arribar 14.781 paperetes a les urnes (de les 21.718 demanades), és a dir, va votar el 7,5% del cens exterior. En definitiva, el 32% de les paperetes demanades mai van arribar.\nÉs dramàtic per a qualsevol democràcia que més del 90% dels ciutadans que podrien votar no ho facin. Però ¿és perquè no poden, com llegim sovint, o en part perquè no volen? Alguns estan afectats pel sistema del vot pregat, com apuntàvem. Però hi ha també ciutadans que simplement no tenen interès a exercir de catalans. Es tracta d’emigrants de generacions anteriors i descendents amb voluntat de mantenir el passaport o que l’han recuperat darrerament però que no tenen una motivació política específica pel país. Parlar de més de 200.000 catalans que no han pogut votar, com hem sentit més d’una vegada, és per tant un miratge. Per votar cal també tenir interès en el que passi a Catalunya.\nEl Govern ha anunciat la posada en marxa del vot electrònic, això sí, en el marc de la llei electoral espanyola a falta de llei pròpia\nPer tant, tenim dos problemes que s’accentuen mútuament: un sistema que fa gairebé impossible navegar-hi i una bona part de la població que pot tenir poc interès a fer-ho. Com més difícil és el primer, més dificulta el segon. Per millorar la situació i adaptar-se al segle XXI, el Govern ha anunciat la posada en marxa del vot electrònic, això sí, en el marc de la llei electoral espanyola a falta de llei pròpia.\nEl vot electrònic ens pot facilitar la part tècnica. Però, ¿com arribem als electors a l’exterior i com els animem a participar en aquesta votació tan important? Conscients d’aquestes dificultats i de la impossibilitat d’accedir a les dades existents dels expatriats, el Govern va crear el 2014 el Registre de Catalans a l’Exterior, un cens mundial propi, tot i que és en principi per a finalitats estadístiques i informatives. El Parlament de Catalunya ha aprovat també dur a terme una campanya de comunicació per incrementar-ne els inscrits, ja que només són uns quants milers encara. En aquest món cada vegada més connectat, fins i tot globalment, ha d’estar al nostre abast crear un registre que aporti valor als catalans a l’exterior perquè vulguin mantenir la connexió i fins i tot aprofundir-la amb el seu vot.\nAmb vista al referèndum i les eleccions constituents que vindran, també ens hauríem de responsabilitzar des de la societat civil, cadascú de nosaltres, de trobar els nostres coneguts a l’exterior i connectar-nos-hi. Molts tenim un cosí o un amic a Londres, Nova York o Buenos Aires a qui podem trucar per animar-lo a participar en aquest referèndum decisiu. També hi ha universitats, penyes esportives, casals, empreses, associacions i assemblees amb les quals podem contactar. En tota democràcia no només hi ha drets, també deures. Visquem on visquem, els ciutadans tenim una coresponsabilitat davant del futur del país. Treballar per la presa de consciència des de les institucions però també des de la societat, pel compromís ciutadà en la construcció del país, implicarà mobilitzar-se, participar i informar tots els qui sabem que són a fora de cara a la recta final del procés que ens espera.\nLa segona ciutat de Catalunya pot tenir molt a dir aquest 2017. Fa falta que entre tots ho fem possible.


Jardineria, un dels serveis que ofereix el Centre Especial de Treball de la Fundació onada. Font: Fundació Onada\nL'Anna Viñas, a la recepció de la seu de la Fundació Onada. Font: Fundació Onada\nEl Centre Especial de Treball de l'entitat juga un paper important en la cerca de la inclusió laboral. Font: Fundació Onada\nL'objectiu del CET de l'entitat tarragonina és crear llocs de treball, donar oportunitats a persones amb discapacitat per millorar la inserció laboral, i dotar-les d'experiència de cara a una futura inclusió en una empresa ordinària.\n"És molt agraït, perquè et donen l'oportunitat de demostrar la teva vàlua quan, en altres llocs, ni tan sols et donen ni l'oportunitat de treballar". Aquesta és una frase de l'Anna Viñas, la recepcionista de la seu de la Fundació Onada, al barri del Campclar de Tarragona. Com ella, altres cent cinquanta persones tenen l'oportunitat, diàriament, de demostrar les seves capacitats gràcies al Centre Especial de Treball que la Fundació va impulsar al 1995 per crear llocs de treball per una inclusió laboral de les persones amb discapacitat al tarragonès.\nLa Fundació Onada és una entitat que té com a missió aconseguir la felicitat de les persones amb discapacitat i, o, trastorn mental, la gent gran, les seves famílies i d'altres col·lectius amb dificultats d'inserció laboral, millorant l'autonomia personal i qualitat de vida, oferint el suport que cadascú necessita. El Centre Especial de Treball de l'entitat juga un paper important en la cerca d'aquesta inclusió laboral a la qual les persones amb discapacitat encara tenen dificultats per accedir-hi.\n"El sentit d'un CET és crear llocs de treball, i donar oportunitats a persones amb més dificultats, i que amb l'experiència obtinguda puguin treballar a l'empresa ordinària, així com donar garanties de les seves capacitats per formar part d'una empresa de treball ordinària amb els mateixos drets que la resta de treballadors i treballadores", explica el David Juncosa, un dels responsables del servei que ofereix l'entitat tarragonina.\nEl David treballa en diversos àmbits pel bon funcionament del CET. Des de la prospecció d'empreses, el seguiment dels diversos tipus de serveis o la coordinació entre tots els equips, a l'anàlisi de l'evolució de les persones treballadores, juntament amb una psicòloga i una treballadors social. "Ens interessa que totes les persones que tenim contractades puguin desenvolupar la feina correctament i amb èxit en aquest entorn protegit, que se sentin a gust i que els ompli", explica.\nEl Centre Especial de Treball de la Fundació Privada Onada col·labora amb empreses socialment responsables i administracions que volen oferir oportunitats a les persones amb especials dificultats d'inserció. Les principals activitats que porta a terme són jardineria i treballs al medi natural; neteja i manteniment d'espais; serveis ambientals; control d'accés, recepció i consergeria; suport a esdeveniments; serveis turístics i de restauració; gestió d'aparcaments; serveis industrials, i enclavaments laborals.\nTal com assenyalen des de l'entitat, els dos serveis més grans, en volum són el de neteja i el de jardineria. La Lorena Martín i el Roc Sumoy, són dues de les persones que treballen en aquests serveis. La Lorena va començar la seva vida laboral treballant al servei de jardineria, però un problema a l'esquena no la deixava fer algunes activitats, motiu pel qual ara treballa al servei de neteja. Juncosa explica que una de les feines del centre és identificar si algú no està a gust o no pot exercir una feina determinada, i buscar-li una de més adient, com en aquest cas.\nLa Lorena es mostra contenta per la feina que té. "El que més m'agrada són els companys", diu, i valora poder treballar en espais diferents, quelcom que la manté molt activa. A més, la independència econòmica que té ara, no la tenia abans. "No he de dependre tant de la meva mare, i a més puc estalviar una mica", manifesta.\nEl Roc, d'altra banda, ja fa sis anys que treballa al CET de la Fundació Privada Onada als serveis de jardineria. Ell, va més enllà, i explica que aquesta feina li ha anat molt bé per a la seva salut mental després d'estar bastant temps a l'atur. "La meva vida ha canviat", afirma, i afegeix que l'estabilitat econòmica i la tranquil·litat que li aporta la feina, no té preu. "A més, l'ajuda i el suport que rebem, no el tenim en una empresa ordinària", valora.\nD'altra banda, l'Anna, és la primera treballadora de Fundació Onada que veu qualsevol persona que s'apropi a la seu de l'entitat, una posició que suposa tenir molta responsabilitat. "Se'm valora la feina que faig i és s important que valorin el que estàs fent quan treballes, és el que et fa sentir bé", manifesta l'Anna, que assegura que va ser tot un repte fer-se càrrec de la recepció.\nDavid Juncosa, que fa 21 anys que treballa a l'entitat, ha vist una "evident evolució" en les empreses. "Al principi va ser dur, perquè no s'apostava per aquest col·lectiu, hi havia molta desconeixença, però el boca-orella ens ha funcionat molt bé", manifesta Juncosa, que afegeix que des del Centre Especial de Treball s'ha demostrat que les persones amb discapacitat estan al mateix nivell que qualsevol altra en qualitat de servei. "Estem orgullosos dels nostres nivells de qualitat, que estan per sobre de la mitjana de qualsevol empresa de serveis", considera.\nDes de l'entitat també es valora que les empreses volen aportar el seu granet de sorra, i que estan més obertes a què el retorn de l'activitat no sigui només econòmic, sinó que tingui un fort component social. La resposta de les famílies també és molt positiva. "El que obtenim són mostres d’agraïment, perquè són conscients que hi ha persones que tenen serioses dificultats per trobar feina", explica un dels responsables del CET, que posa en valor el servei de suport a les persones amb discapacitats de l'entitat.\nAixí que si algun cop passeu per Tarragona, i us interesseu per la fundació Onada, entreu a la seva seu i saludeu a l'Anna, que de ben segur estarà encantada d'ajudar-vos en el que necessiteu.\nsalut i discapacitat, centre especial de treball, Fundació Onada, tarragonès


2017 diciembre | CEIP Cervantes Denia\nInici » Posts made in diciembre, 2017\nCreat Per cervantes el Dic 28, 2017\nPer a celebrar aquests últims dies de trimestre, amb gran plaer reben la visita dels tres Reis Mags d’Orient, Melcior, Gaspar i Baltasar. Entre alegria i un poc de por cap a aquests tres personatges tan volguts pels nostres menuts, ens hem acomiadat com millor sabem fer, cantant i ballant. Enguany fent memòria amb «Viatge musical amb trineu» #somCervantes2013, «Este Nadal serà la bomba» #somCervantes2015 i «Jingell bells...\nCreat Per cervantes el Dic 25, 2017\nTenim la sort de tindre a l’escola grans artistes que utilitzen la seua imaginació i la seua creativitat per a el.laborar treballs artístics de qualitat. Així, aquest any, en el concurs de targetes organitzat per l’Ajuntament de Dénia, hem de felicitar a JASLEEN KAUR, M. JOSÉ ESTRUCH, VANESSA HORGA, AITANA RIPOLL, SARA MARTÍNEZ, AMIRA EL MALMOUNI, INÉS LOABAQUI, INÉS MIKIZNI, CRISTINA OROZCO, EDURNE GARCÍA, ERIC NIETO I...\nCervantes per Nadal\nSom Cervantes i per Nadal la nostra escola prepara el final de trimestre amb projectes comuns a tot el centre. Enguany tenim un fil conductor que hem titolat: somCervantes en…, així que hem estat fent memòria, i hem recollit idees, projectes i activitats que hem fet al llarg d’altres cursos. Les nostres portes i corredors ens recorden l’any que vam conmemorar l’aniversari de Mafalda, el curs que vam treballar...


Sistema Malcàrmic Per a Esdevenir un Bon Tipograf a Molt Llarg Termini | L'empatia del quiwi\nL'empatia del quiwi\nNo té braços, però t'estima igual.\n« Óu est la bibliotheque?\nParaules amb crisi d’identitat »\nSistema Malcàrmic Per a Esdevenir un Bon Tipograf a Molt Llarg Termini\nNo tinc collons per a fer tipografia (encara). Considero que, per a fer’ho bé, es necessiten estudis , dibuix tècnic i alguna que altra feature de la que no gaudeixo (encara).\nAixí que he optat per inventar-me una via lenta per arribar’hi. Basada en l’antiga via de la pràctica i la obstinació, però a la meva manera. Calculo que, si tot surt bé, en un parell d’anys hauria de ser capaç de parir algo amb cara i ulls des de 0, encara que fos una paraula maca.\nDe moment he decidit que aquesta via lenta consti de dues vessants bàsiques i paral·leles: la cal·ligrafia i el disseny arbitrari de lletres. I les dues parts, en principi, es complementen entre si de cara a un coneixement profund dels tipus.\nEl meu sistema és, a grans trets:\nLa part cal·ligràfica, a la que li pertoca (així, per sobre) tot allò més manual i metòdic (sobretot si es treballa amb cal·ligrafia antiga). Consisteix, en la pràctica de diverses cal·ligrafies i el perfeccionament (molt lent) de la tècnica amb les que més còmode et sents. L’objectiu és coneixer les cares que ha tingut una lletra al llarg de la història i assolir unes proporcions i unes desproporcions vàlides.\nA nivell una mica més filosofic diré que, jo, entenc la cal·ligrafia com el punt de partida més hardcore i un possible final, una de les claus i, en alguns casos, una opció cobard. Cobard perqué depén de la finalitat de la paraula les imperfeccions poden ser tolerades (i fins i tot benvingudes).\nI la part del disseny de lletres, la més divertida del procés. Consisteix bàsicament en fer proves amb les lletres i seleccionar les que funcionen, les que els hi són naturals. Això serveix per a fer teu el caràcter de cada Caràcter (la personalitat de cada lletra), jugar amb la nostra inventiva i agafar soltura, si no la tens, amb l’Illustrator i el mètode de digitalització.\nPersonalment, a mi em serveix com a vàlvula d’escapament ja que, collons, jo el que vull fer és tipografia. I per molt que moli aprendre a escriure amb lletra del segle IX es molt dificil passar-se més d’una hora seguida practicant-la sense deixar anar la imaginació. I canalitzar-la en un sistema de treball totalment diferent és molt agraït.\nBueno, aquestes són les dues vies inicials del meu Sistema Malcàrmic Per a Esdevenir un Bon Tipograf a Molt Llarg Termini. Si funciona o no podràs jutjar’ho tu mateix si vas passant-te per aquí o pel tumblr.\nSuposo que si supero la fase inicial de l’SMPEBTMLT vindran noves entregues.\nCategories Portfòlio, Quediusquequé?, SMPEBTMLT, Tipografia\nArchivado Selecciona el mes Octubre 2011 (2) Setembre 2011 (1) Juliol 2011 (1) Juny 2011 (1) Mai 2011 (1) Abril 2011 (5) Març 2011 (2) febrer 2011 (4) gener 2011 (2)\nCategorías Selecciona la categoria Astillas (2) Cartell (3) Empatia (1) Excuses (2) Fotografia (1) Hemisferi Dret (1) Metaentrada (1) No (1) Portfòlio (7) Quediusquequé? (4) SMPEBTMLT (2) Sobre-estímuls (1) Tipografia (5) Uncategorized (2) Wallpaper (1)


EL BLOG DE LA HISTÒRIA I EL PATRIMONI DE RUBÍ - GCMR-CER: Ramon Ratés, un curiós personatge del Rubí dels anys 20 i 30\nRamon Ratés, un curiós personatge del Rubí dels anys 20 i 30\nRamon Ratés fou un curiós personatge vinculat a la política (i a l'hosteleria) de Rubí i del Vallès durant la primera meitat del segle passat, però no comptem amb una excessiva informació sobre ell. Si busquem a Internet, sempre se'l relaciona amb els fets ocorreguts al Dr. Guardiet, especialment a la seva mort, en la qual Ratés voler intercedir-hi malgrat ser un nototi "menjacapellans".\nTenim la sort, però, de comptar amb el seu llibre Memòries d'un cafeter de noranta-sis anys, escrit el 1977, poc abans de la seva mort, i publicat el 1980, en el qual presenta, a finals dels 70, la trajectòria (força agitada) de la seva vida. En aquesta entrada ens centrarem només en la seva activitat a Rubí. Ramon Ratés va néixer el 1884 a Poboleda (el Priorat) i, després de viure una temporada a Reus i a Barcelona, va venir a la nostra població on s'establí a la popular font del Bullidor. Era l'època de l'arribada del primer tren elèctric a Rubí, que provocà una gran afluència de visitants, especialment els caps de setmana. Aquí va instal·lar una caseta i un bar on servia begudes i menjars. També, amb l'aigua d'aquesta font va crear una fabriqueta d'aigües carbòniques (molt consumides en aquella època), entrant en rivalitat amb Magí Serra.\nAnunci a Saba Nova, 1919.\nRatés tenia una ideologia d'extrema esquerra, com ell diu, i era sumament anticlerical. A Rubí va ingressar al Centre Democràtic Republicà i, amb l'ajuda de Pere Esmendia, va publicar La Lluita. També va fundar-hi una lògia maçònica que continuava la que va crear el guerriller Josep Palet, de nom Fidelitat.\nQuan regentava el bar de la font del Bullidor es va absentar uns tres mesos per anar a València a fer-se càrrec del Palace Hotel i va deixar els assumptes de Rubí en mans de la seva dona en aquest lapse de temps. Cal dir, no obstant, com ell apunta a les seves memòries, que el millor client del bar del Bullidor era el Dr. Josep Guardiet, i també acudien nombrosos maçons.\nDurant la dictadura de Primo de Rivera fou condemnat a un mes i onze dies de presó a Terrassa per haver escrit un article contra l'alcalde rubinenc Joan Montmany, vinculat a la dreta monàrquica local. El seu advocat sempre seria Lluís Companys, que arribaria a ser president de la Generalitat de Catalunya i que en aquells moments era diputat per Sabadell.\nPosteriorment tornaria a visitar la presó egarenca per una denúncia del seu contrincant en el negoci de les gasoses, Magí Serra, que el va acusar d'introduir una "substància prohibida", com Ratés ens diu, en aquelles begudes que elaborava. La condemna finalment va ser de sis mesos, però això no feu que disminuís la venda de les aigües carbòniques, sinó que fins i tot va augmentar i en Serra va haver de plegar.\nA la presó de Terrassa va aconseguir viure de manera bastant decent i va aconseguir una gran popularitat; munions de visitants anaven al centre penitenciari, entre ells el gran mestre de les Escoles Ribas Martí Tauler, així com molts companys maçons. El director de la presó va intercedir per al seu trasllat a "la Modelo", a Barcleona, des d'on continuava escrivint articles per a La Lluita. Durant aquest captiveri, al Centre Democràtic Republicà se li va retre un homenatge, on varen intervenir la cantant Mercé Plantada i el conferenciant Eduard Layret, un maçó germà de Francesc Layret.\nEl Centre Democràtic Rerpublicà\nEn sortir de la presó fou rebut de manera quasi triomfal a Rubí. Sembla ser que l'alcalde Montmany, segons explica en Ratés, que ja tenia diabetis, morí del disgust en veure'l tan ben acollit.\nDesprés de la guerra civil (de la qual no explica molta cosa al seu llibre) va anar a Madrid, on fou empresonat durant 19 mesos a Carabanchel acusat de pertànyer a la maçoneria. Posteriorment es va traslladar a Barcelona, encara que ocasionalment venia a Rubí per veure la seva família.\nAcabem aquesta entrada amb una curiosa frase del seu llibre: "Aquesta bellugadissa de la jovenesa actual [finals dels anys 70] em plau força i sembla que acabarà establint una República Socialista."\n"Ahí lo dejo", com diuen ara.\nPublicat per Jordi a 20:01\nUnknown 9 de març de 2020, a les 12:19\nUnknown 9 de març de 2020, a les 12:20


ÍNDEX MUSICAL 1r Trimestre 6è | Institut Escola La Tordera\nEl projecte 4cordes és un projecte gestat com una pràctica artística assentada en el si del context escolar i que a través de la col·laboració entre els agents implicats esdevé un element clau que, d’una banda, ens ajuda a comprendre l’art i els seus processos i, de l’altra, genera sinèrgies que contribueixen al canvi social i la cohesió.\nL’experiència atén igualment a objectius socials, educatius i artístics. Així, els resultats no només responen a qüestions tècniques instrumentals sinó que tenen una repercussió estretament vinculada al desenvolupament de competències personals i emocionals així com hàbits d’escolta, la comunicació no violenta i el treball en equip.\nAl projecte 4cordes l’orquestra actua com a motor creatiu que reforça positivament la imatge col·lectiva del grup afavorint així la gestació d’un sentiment d’identitat i incrementant l’autoestima dels seus destinataris, factors decisius per a l’èxit escolar, la convivència i la creació d’oportunitats. Estem molt contents d’aquest curs poder formar-hi part i aprendre tant!!


Àngels Ponsa en una foto d'arxiu ACN\nBarcelonaAmb menys de dos mesos al càrrec, la consellera de Cultura, Àngels Ponsa, capeja un dels moments més complicats per a la cultura: un nou tancament dels espais escènics i dels cinemes acotat als propers quinze dies, a més de mesures restrictives d'aforament per a la resta d'espais. Ponsa defensa que la cultura ha fet els deures però que ha de tancar per doblegar la corba. També assegura que hi haurà ajudes per a tots els damnificats. Aquesta tarda una manifestació davant de la conselleria expressava l'enuig del sector. Minuts abans, responia a l'entrevista per via telefònica.\nÀngels Ponsa tancament cultural Covid-19


Consciència-El pas del temps-Qüestionari Proust#2 – El Cérvol\nPublicat per jmrue el agost 5, 2021 agost 5, 2021\nNom i cognoms: Jaume Contijoch Espasa\nEl principal tret del meu caràcter? La resiliència\nLa qualitat que prefereixo en un home? La lleialtat\nLa qualitat que prefereixo en una dona? La lleialtat\nAllò que més estimo en els amics? La confiança\nEl meu principal defecte? No escoltar prou\nLa meva ocupació preferida? No tinc una ocupació preferida\nEl meu somni de benestar? Tenir les necessitats bàsiques cobertes\nQuina fora la meva pitjor desgràcia? Sobreviure als fills\nOn desitjaria viure? Estic bé a Cervià, Canviaria de lloc per la costa els dies de boira\nQuin color prefereixo? Depèn de l’estat d’ànim\nQuina flor prefereixo? No tinc una flor preferida\nQuin ocell prefereixo? No m’agraden els ocells\nEls meus autors preferits en prosa? Els autors de novela negra, actualment llegeixo autors suecs\nEls poetes preferits? No llegeixo poesia\nEls herois de ficció? Un d’actual “DEADPOOL”\nLes meves heroïnes de ficció preferides? No en tinc\nEls meus compositors predilectes? M’agraden molts tipus de música\nEls pintors predilectes? Miró\nEls meus herois de la vida real? El bisbe Casaldàliga\nLes meves heroïnes històriques? No en tinc\nEls noms que prefereixo? El meu\nQuè detesto més que res? La falsedat\nQuins caràcters històrics menyspreo més? L’holocaust\nQuin fet militar admiro més? Cap\nQuina reforma admiro més? Tota reforma que hagi eliminat privilegis i aportat justicia social\nQuins dons naturals voldria tenir? Tenir bona veu\nCom m’agradaria morir? Tranquil\nEstat present del meu esperit? Assossegat\nFets que m’inspiren més indulgència? Tots els que pugui fer un infant\nEl meu lema? Fes el bé o almenys procurar no fer mal


Campanya de donació de sang aquest dijous i divendres a Blanes - Ràdio Marina - Sempre al teu costat\nCampanya de donació de sang aquest dijous i divendres a Blanes\nAquesta vegada es farà a la Casa del Poble amb cita prèvia i no a la Biblioteca Comarcal com és habitual\nEl més destacat ha estat haver canviat d’emplaçament, ja que l’espai habitual de la Biblioteca Comarcal no està encara en fase de desconfinament obert al públic al 100%. Una altra qüestió que també ha condicionat la necessitat de buscar una nova ubicació ha estat que, perquè les lliteres on es fan les donacions mantinguessin el necessari espai de seguretat, calia cercar una sala més gran.\nL’Ajuntament de Blanes, conjuntament amb el Banc de Sang i Teixits de Girona i la Germandat de Donadors de Sang, han treballat a fons els darrers dies per localitzar i habilitar un espai adequat per fer les dues jornades. Després que es van haver de descartar diverses opcions de locals municipals, la solució va venir donada per una entitat privada: la Casa del Poble, que ha cedit el seu edifici del Passeig de Dintre número 18 per acollir les dues jornades.\nCrida a la Donació de Sang: #etsIMPRESCINDIBLE\nAquests dies el Banc de Sang està fent una crida a la ciutadania per mantenir el ritme de donacions que continuen sent necessàries durant la pandèmia per a tractaments de càncer, accidents, parts amb complicacions, etc. Durant l’epidèmia, el 20% de les transfusions han anat dirigides a malalts de la COVID-19 en tractament, i ara sortosament el ritme ha davallat.\nAmb la reducció dels contagis i malalts als hospitals, s’han reactivat les operacions i tractaments que s’han hagut d’ajornar durant els mesos anteriors. Ara la necessitat de 1.000 donacions de sang diàries arreu de Catalunya pot ser fins i tot superior a causa de l’alta activitat transfusional. Per animar la ciutadania en general a què col·labori en les donacions de sang, s’ha impulsat una campanya amb el hashtag #etsIMPRESCINDIBLE.\nEscoltar Maritxell Casacuberta, portaveu del Banc de sang i teixits:\nDonació de Sang amb mesures de seguretat per la COVID-19\nUn altre canvi que s’ha fet és que, per poder participar en les donacions –tant les que es faran a Blanes com en d’altres municipis- cal reservar hora, fer una cita prèvia telemàticament a www.donarsang.gencat.cat L’horari en què es faran les donacions serà el següent: dijous 18 de juny de 16 a 20 h i divendres 19 de juny de 10 a 14 h i de 16 a 20 h.\nLa donació de sang és aquets dies una de les activitats imprescindibles que pot fer la ciutadania per afavorir el funcionament del sistema sanitari i l’atenció als pacients dels hospitals. El Banc de Sang, organisme del Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya, segueix les mesures de prevenció i les està aplicant a totes les campanyes de recapta de sang.\nEls donants disposen d’un gel esterilitzant en arribar a l’espai, han de guardar una distància mínima d’un metre amb la resta de persones i tenen un bolígraf d’un sol ús per emplenar el qüestionari, entre d’altres. Tanmateix, abans, durant i després de cada jornada hi haurà una neteja i desinfecció de les zones comunes. Cal recordar, a més a més, que el coronavirus CVID-19 no es pot transmetre per la sang, sinó per via respiratòria, i per aquest motiu el procés de donació i transfusió disposa de la seguretat habitual.


Salmond defensa la importància de les reivindicacions econòmiques en el debat sobre la independència La República\nEl primer ministre d’Escòcia, Alex Salmond, considera que en moments de dificultats econòmiques com l’actual és el seu ‘deure’ com a polític exigir màxims poders fiscals per Edimburg. Salmond ha assegurat en una entrevista al diari britànic ‘The Times’ que el govern ha de fer campanya ‘pel que és bo per Escòcia’ i ‘per la independència’. En aquest sentit, Salmond ha admès que ‘el centre de gravetat actual en la política escocesa no és la independència’, sinó el debat econòmic. Amb tot, ha reiterat que la política independentista del seu partit no fa ‘marxa enrere’, sinó que es concreta en explicar als ciutadans ‘com canviar les circumstàncies’ per ‘incrementar els ingressos i rebaixar les despeses’.\nPer Salmond i per l’Scottish National Party, el millor canvi de circumstàncies seria l’opció independentista, però negociaran amb Londres per intentar aconseguir el màxim de poders fiscals possibles dins del model actual. A l’entrevista a ‘The Times’, Salmond defensa que cada vegada més gent ‘pragmàtica’ es pregunta si els poders fiscals no només són una competència ‘bonica’, sinó també ‘important’, i que poden marcar una diferència en el futur d’Escòcia.\nSalmond considera que el seu ‘deure’ és que la gent s’impliqui en el debat per exigir més competències i entengui ‘que necessites el control’ dels ingressos i de les despeses ‘si vols ser seriós’ com a país i ‘respondre’ als reptes econòmics. La política del govern és plantejar els diversos escenaris possibles per millorar l’economia i, entre aquests, el de la independència. El primer ministre escocès defensa a l’entrevista els números econòmics d’Escòcia, i diu que és ‘forta’ en comparació amb la resta del Regne Unit. En l’entrevista, Salmond nega que un major control pressupostari d’Edimburg sigui perjudicial per una nació petita com l’escocesa.


+ Ressons a Tàrrega\nTres nous concerts del circuït Ressons Jazz a Tàrrega. Tots ells, com és habitual, a partir de les 23h al Mercat Municipal.\nEladio Reinon, saxo tenor\nDave Pybus (saxos)\nToni Saigi "Chupi" (hammond i piano)\nJules Bikoko (baix)\nCaspar St.Charles (bateria)\nJoan Monne (piano), Juanma Nieto (bateria), Bori Albero (contrabaix), Alfred Artigas (Guitarra), Silvia Pérez (veu), Pablo Arias (saxo alt), Julián Sánchez (trompeta), Víctor Correa (trombó) i Santi de la Rubia (saxo tenor).\nGràcies a la Regidoria de Cultura de l'Ajuntament\ni el Departament de Cultura de la Generalitat.\nWTF Vocal Jam\nTots els dimarts a Tarantos a partir de 23:30h:\nWTF Vocal Jam. Un nou projecte de l'Aurelio Santos i MASiMAS. Tota una oportunitat per destil·lar nous talents, per escoltar jazz, blues, bossa, R&B i totes les altres músiques urbanes, directament de la boca dels artistes que tant bé sap integrar l'Aurelio.\nAmb un trio base:\nMatías Míguez - Baix elèctric\nSalvador Toscano - Bateria\n+ informació: www.aurelito.com , MASiMAS.\nEl projecte del Jordi Matas a LLantiol\nUna d'aquelles coses que tant ens agrada als atacats... projectes que neixen i creixen en viu. Cada dimecres a les 23h al Llantiol teniu l'oportunitat de veure a centímetres de distància un dels projectes més seriosos en curs. I només per 6 €! Amb copes costejables i en un lloc entranyable com pocs.\nJorge Rossy, teclats\nVoleu saber com sona? Useu la pre-escolta\ndels discs del Jordi Matas Quintet a Freshsound:\nAll that Matas (2004)


Pilota d'Or: I per què dimonis s’és el millor? | Esports | EL PAÍS Catalunya\nI per què dimonis s’és el millor?\nEn el fons, es tracta que la FIFA es vesteixi d'etiqueta i marqui una data per al seu propi vedetisme\n13 GEN 2015 - 07:00\tCET\nMessi i Ronaldo, a la gala. FABRICE COFFRINI AFP\nMoli Jacob és el seleccionador de les Illes Salomó, equip número 183 en el rànquing de la FIFA. És probable, només molt probable, que no hagi vist mai jugar en directe ni Cristiano, ni Messi ni Neuer. Si de cas per televisió o en alguns resums de YouTube. Tant li fa, el seu vot per la Pilota d'Or, com el del capità de Bhutan, el 209è i últim país en la classificació, és tan vàlid com el de Joachim Löw, tècnic campió del món amb Alemanya. És la democràcia universal de la FIFA, que en el seu gigantisme comercial promociona el seu propi partit individual en un esport col·lectiu. Es tracta, diuen els seus firaires, de triar el millor. El millor? El millor de què, d'un curs, d'un tram de la temporada, pels èxits del seu equip, per la seva transcendència en les grans cites internacionals? No se saben amb certesa les bases del concurs, ni les condicions de l'oposició. En el fons, només es tracta que la FIFA es vesteixi d'etiqueta i marqui una data per al seu propi vedetisme.\nLa qüestió ómple portades i dóna xerrameca als aficionats, que s'esgargamellen en favor d'uns o dels altres, sense parar a pensar si és igual qui sigui el millor per aquest babèlic cens de la Pilota d'Or. Es pot ser el millor, però no en una temporada concreta. Fins i tot es pot ser el millor sense haver estat protagonista de cites culminants com un Mundial o una gran final europea.\nNomés es tracta que la FIFA es vesteixi d'etiqueta i marqui una data per al seu propi vedetisme\nVegem cas per cas. Per aquest analista, en genèric, Messi és el millor, perquè té un repertori futbolístic més gran, però per si sol, de passeig tot l'any, no va poder ni guanyar la Liga a l'Atlètic a un únic partit i a casa. En el Mundial, ni tan sols va ser el millor argentí, superat per Mascherano, malgrat el sentit de l'humor de Blatter i els seus, que el van triar el millor del campionat. La Pulga tampoc no va poder evitar que l'Atlètic expulsés el Barça de la Champions, i tampoc no va ser Cristiano Ronaldo qui va salvar in extremis la Copa d'Europa per al Madrid, per molt que celebrés com un boig el seu quart gol, de penal. Al Brasil ni va comparèixer. Tampoc no va ser qui va canalitzar la semifinal contra el Bayern, encarrilada per Benzema a Chamartín i concretada per Sergio Ramos a Munic. Sí, Ramos, el mateix que va rescatar el Madrid en la final de Lisboa quan l'Atlètic estava a un pas d'alleujar la maledicció del 1974 contra Schwarzenbeck. Sí, aquest embarbussament alemany que tant mal va fer als matalassers alineant-se amb el Bayern. Amb el Bayern, sí, aquest equip defensat ara per Neuer, el mateix que es va menjar cinc gols contra el Madrid en la semifinal de la Champions. Llavors, en què quedem, qui és el millor en funció de què? Perquè el 2014 es va tancar amb tres dates subratllades pel món del futbol: la final de Lisboa, la de Maracanà i l'1-7 del Brasil-Alemanya, en si mateix un partit premium universal. I Neuer, sí, Neuer, el que es va empassar els cinc del Madrid, va participar en dos. Però, esclar, Ronaldo fica gols com qui espanta mosques. Però el premi al màxim golejador no és la Bota d'Or? Tot un galimaties, així que és millor acceptar la pirotècnia de la FIFA, que brillin les portades i ja està. Perquè, al cap i a la fi, Messi, no el del 2014, és boníssim; Cristiano, també, tot i que no tingués focus en les grans cites, i Neuer també és molt bo, però, bah!, és porter i aquests van a la seva, estan mig sonat i sempre la caguen d'una manera o altra. Com que tot és segons es miri, acceptem que CR ha estat triat el millor i punt. No és un disbarat, ni moltíssim menys, i ven de meravella. És ungran jugador i la morbositat Messi-Cristiano és el millor cartell que mai no haurien somiat els Blatter d'aquest món.\nI no hi ha cap forma millor d'evitar tot aquest garbull que fer que cadascú triï en el seu interior qui és el millor, qui és el que més el sedueix. Aquesta és la votació més fiable. O, almenys, tan fidedigna i íntegra com l'enquesta entre el seleccionador de Timor Oriental, el capità de les Illes Maurici i un periodista o un altre. Un pensa, per exemple, que el millor dels millors sense discussió ha estat Simeone. Ningú amb menys recursos ha fet més. Doncs, res, els votants van dir que era Löw. Però no havíem quedat que el Mundial no puntuava tant, almenys en el cas de CR o d'Iniesta? Quin embolic.\nEn fi, minúcies al marge, Cristiano té mèrits sobrats. Amb ell, siguin o no els millors, les pilotes són d'or. Enhorabona. Sigui qui sigui el més gran d'avui, aquest Hèrcules sintetitzat en CR és un luxe per al futbol, com aquesta pulguita de Messi i el boig de Neuer, que es posa guants per jugar amb peus de seda. Tant li fa qui sigui el millor per segons qui! No tot en la vida ha de ser classificat. I menys sense criteris clars. Però CR és un gran jugador, molt gran.\nTota la informació sobre la Pilota d'Or


Josep Darnés relata la seva experiència en una conversa amb Albert Om\nJosep Darnés parlant amb Albert Om.\nActualitzada el 03-02-2020 13:00\nJosep Darnés, un enginyer de 42 anys addicte a les teràpies de creixement personal\nJosep Darnés és un enginyer de 42 anys que ha estat addicte a les teràpies de creixement personal durant 15 anys. Estava enganxat a trobar la manera de ser feliç. Ho explica en una conversa a Islàndia amb Albert Om:\nVaig provar 55 teràpies de creixement personal diferents. Primer dius ‘a veure aquest taller d’un coach’ i el problema és que van sortint les modes. Ara les constel·lacions... i en fas. Una amiga et diu que ha provat el reiki, i hi vas. Per això dic que era addicte, vas provant una cosa i una altra, i el còctel és explosiu\nLa recerca de la felicitat et fa infeliç. Com més l’he deixat de buscar, més bé estic\nTeràpies amb situacions inquietants\nL’espiral de teràpies de creixement personal el va portar a viure situacions molt inquietants. En una d’elles un terapeuta li va agafar els testicles.\nEn una teràpia m’havien d’explorar el cos. És un metge, penses ‘doncs, endavant, que explori’. Li pregunto ‘m’ho trec tot?’, i ell va respondre ‘com vulguis, però t’ho acabaràs traient tot’. Em va pujar com un calfred per la columna i vaig pensar ‘ai’\nEm vaig estirar en una llitera i va anar palpant, que ja ho fan en moltes teràpies, però va estar molta estona als ous. Em vaig anar tensant i em va dir ‘aquests testicles... potser tindràs problemes de pròstata de gran’. No sé per què ho deia ni d’on ho treia, però durant tota la conversa tenia la seva mà als meus ous\nUn altre potser li fot dues hòsties, però quan estàs ficat en aquesta voràgine tot t’ho agafes com que t’has d’entregar completament. Si no m’hagués deixat tocar hauria pensat que no vaig anar prou al límit\nEl terapeuta en qüestió li va acabar recomanant que “anés a un curs sobre homosexualitat”, a més de dir-li que “ell no es va curar fins que no es va masturbar davant del seu terapeuta”.\nEm va insistir que anés a un curs sobre homosexualitat i em va dir que ell fins que no es va masturbar davant del seu terapeuta no es va curar. Després he sabut que altra gent que anava a aquest paio va acabar molt malament. És perillós, per sort jo vaig tenir un punt de lucidesa i vaig deixar-ho\nDel psicòleg a ser ‘hiperterapiat’\nEl Josep va començar anant al psicòleg, com fa molta gent, i a poc a poc va anar derivant cap a teràpies menys convencionals.\nQuan tenia 25 anys va arribar un moment que em vaig plantejar moltes coses que no vaig saber assumir, vaig ser conscient que ‘la vida iba en serio’. Ho vaig començar a patir físicament, no dormia i tenia ansietat\nDic que soc ‘hiperterapiat’, que he fet teràpies per sobre de les meves possibilitats. Semblo un cas extrem, però realment n’hi ha molts com jo\nEstic millor que fa 15 anys, però no gràcies a les teràpies, sinó a deixar d’anar-hi compulsivament i tocar de peus a terra. El més important era allunyar-me de les teràpies més màgiques, més xamàniques\nLlibre i crítica al negoci de l'autoajuda\nEl llibre 'La burbuja terapéutica' de Josep Darnés que edita Arpa. // RAC1\nEl Josep també critica el negoci que s’està fent amb l’autoajuda i les teràpies de creixement personal.\nEl negoci de la felicitat val molts calés, hi ha molta gent que s’ha arruïnat. Jo tenia un bon sou i ho podia pagar, però va arribar un punt que fins i tot vaig deixar de treballar. Aquí la meva família es va espantar\nEl creixement personal és un subproducte del capitalisme, ve d’aquesta idea tan anglosaxona del dret a ser feliç\n‘Si vols, pots’ és una mentida absoluta. La voluntat està totalment sobrevalorada. Si parles amb algú d’un barri pobre de Barcelona i amb algú d’un barri ric, el segon et dirà ‘Sí, si vull puc’. Però l’altre?\nMoltes teràpies no volen que estiguis bé perquè s’acaba el negoci, i sempre és culpa teva si no funciona, és que tens resistències al canvi\nJosep Darnés explica la seva experiència al llibre La burbuja terapéutica .\nQui busqui consells al llibre no els trobarà. Només hi vull dir: ‘Pareu la bogeria de saltar d’una teràpia a una altra, no feu el que he fet jo’. Ara bé, si tu estàs fent una teràpia i t’ajuda, endavant, cap problema\nEstic en fase de rehabilitació de la meva addicció a les teràpies. De vegades m’he trobat llegint llibres estranys i me n’adono que no ho he de fer. Vaig al nutricionista, faig alguna teràpia, però amb sentit comú\nTinc la idea de publicar un altre llibre sobre el món de les cites de Tinder. També hi he estat bastant addicte i és similar al món terapèutic: de cop accedeixes a mil opcions, i com més opcions tens, més infeliç ets\n27-01-2020 20:39 ‘ISLÀNDIA’\n31-01-2020 21:02 ‘ISLÀNDIA’\n“El meu pare, Jaume Perich, mirava pel·lis porno mentre feia bici estàtica”


Notícies - La 8a Nit en Blanc obre avui les portes d'un centenar de comerços\nSant Cugat Comerç torna a organitzar la tradicional nit de botigues obertes amb vocació de consolidar-lo com un acte 'de ciutat'\nImatge de la presentació de la jornada / Foto: Cugat.cat\nel 11/maig Clara Bardají Economia PDF\nLa Nit en Blanc torna aquest dissabte a envair els carrers dels centre de la ciutat amb un centenar de botigues, set escenaris plens de música i dansa i activitats per a tots els gustos. Els establiments es vesteixen, a partir de les cinc de la tarda, amb les seves millors gales per a una iniciativa que permet acostar-se als clients 'd'una altra manera', com ha explicat la presidenta de Sant Cugat Comerç Aïda Fernández. Més de 500 persones participen d'alguna manera en aquesta nit, que implica també una vintena d'entitats amb l'objectiu de convertir-se en un acte 'de ciutat'.\nAquesta voluntat d'implicar altres actors és la pedra angular de la 8a edició de la nit de botigues obertes de la ciutat, un esdeveniment que ha traspassat els límits de la ciutat i que s'ha convertit en una referència 'a la comarca'. Això es tradueix en la implicació de 12 entitats més a la festa, amb l'Escola Fusió com una de les principals protagonistes. Pels set escenaris hi desfilaran grups de dansa de totes les procedències, músics i actuacions seleccionats per arribar a tots els públics i per amenitzar una jornada que, com ha explicat l'alcaldessa, Carmela Fortuny, 'és molt esperada a la ciutat'.\nSant Cugat Comerç també posa en marxa aquest dissabte un concurs per endur-se fins a 100 euros en un xec regal per gastar a comerços de l'associació. Per aconseguir-la, els assistents hauran de buscar uns personatges que es passejaran per les botigues amb un paraigua lluminós, fer-s'hi una foto i penjar-la a Instagram amb l'etiqueta #Nitenblanc19.\nTot plegat en una jornada que enforteix la relació entre comerciants i clients, ha explicat Aïda Fernández, en una època complicada pel comerç local. En aquest sentit, l'alcaldessa ha felicitat l'associació per l'aposta i per l'actitud 'positiva' per tirar endavant tot i les dificultats.\nMés que una importància visibilitzadora és el contacte que fem amb els clients. Interactuem amb ells d'una manera diferent. Som més propers i això ens beneficia tant les botigues com els clients.\nEnlloc de mirar-nos en melic i entristir-nos tenim un comerç que decideix positivitzar, sortir al carrer i tirar endavant una activitat com aquesta.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Cumeeira Entrada:\nCasa Do Ze Sapateiro...Habitacions per nit per només83 EUR Casas do Favacal...Habitacions per nit per només Vale do Ninho Houses...Habitacions per nit per només Uma Casa Portuguesa...Habitacions per nit per només Més zones a Penela\nCumeeira és en dels molts llocs de Penela que els viatgers gaudeixen de visitar. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Una destinació d'innegable popularitat , Cumeeira ofereix una escapada memorable amb els seus famosos llocs i bon menjar. Estalvii temps i diners fent la reserva amb Agoda.com, que us promet les millors opcions d'hotels a Cumeeira i molts més àrees a Penela. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Digui'ns les seves dates de viatge ideals a Cumeeira i us direm els preus ideals disponibles.\nHotels destacats a Cumeeira, Penela\nAl visitar Cumieira, vosté es sentirà com a casa a Casa Do Ze Sapateiro, què li ofereix un...\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Cumieira, no busqui més enllà de Casas do...\nConvenientment situat a Cumieira, Vale do Ninho Houses és una base ideal des d'on explorar aquesta...\nTots els hotels de Penela\nHotels a Cumeeira: Casa Do Ze Sapateiro


Diari de Solsona Diari de Solsona: Prop de 300 persones assistiran avui a la Nit del Turisme de Lleida a la sala polivalent solsonina\nProp de 300 persones assistiran avui a la Nit del Turisme de Lleida a la sala polivalent solsonina\nL’acte serà presentat per l’actor solsoní Aleix Albareda i hi seran presents gegants del Carnaval\nDurant tot el dia d’avui es registra a la sala polivalent de Solsona un important tràfec de preparatius per a la celebració de la novena Nit del Turisme de Lleida, que tindrà lloc avui a partir de 2/4 de 9 del vespre. Aquest certamen, organitzat pel Patronat de Turisme de la Diputació de Lleida, serà presidit pel conseller d’Innovació, Universitats i Empresa, Josep Huguet, i el president de la Diputació, Jaume Gilabert. Han confirmat l’assistència unes 290 persones vinculades al sector provinents d’arreu de la demarcació.\nLa Nit del Turisme surt per primera vegada de la capital lleidatana i aposta per Solsona, fet que agraeix l’Ajuntament, ens col·laborador, pel ressò que representa per a la ciutat i la possibilitat dels establiments i entitats solsonins de participar en l’organització de la vetllada. També hi col·laboren el Consell Comarcal del Solsonès, el Gremi d’Hostaleria –elabora i serveix el sopar–, el Gremi d’Artesans Alimentaris –responsable de l’aperitiu–, l’Oficina de Turisme, l’Agrupació de Geganters, la Colla Gegantera del Carnaval i l’Associació de Festes del Carnaval, entre d’altres.\nL’actor solsoní Aleix Albareda serà l’encarregat de presentar la vetllada, en el decurs de la qual es lliuraran els Premis Lleidatur 2010, que reconeixen empreses, persones i entitats del sector turístic de les comarques lleidatanes. Així mateix, seran presents a la sala polivalent alguns dels elements de la manifestació gegantera del Carnaval.\nDels nous guardons que es lliuraran aquesta nit tres es queden a la comarca: l’empresa Photo Logistics, amb seu a Solsona, rebrà el Premi mediambiental per la seva dedicació a posar en valor el patrimoni natural de la província; Dolors Garrigasait, propietària de l’Hotel Sant Roc i del projecte d’agroturisme de Canalda, s’endurà el Premi a la trajectòria personal, mentre que l’Hotel Les Fonts del Cardener, de la Coma i la Pedra, serà premiat en la categoria de tradició.


Quan tot hagi acabat Gerard Aledo - Parlem\nMolt més que una cançó de l’estiu\nA Parlem tenim un compromís amb la cultura catalana. Un compromís de veritat que volem demostrar no tan sols amb paraules i fets, sinó també, a partir d'ara, amb cançons.\nCom “Quan tot hagi acabat” de Gerard Aledo, que protagonitza la nostra última campanya.\nVolem impulsar els nous talents de la música catalana, que siguin més visibles, que les seves cançons arribin cada vegada a més gent. Volem que els estius siguin cantats i ballats també amb la nostra llengua.\nPer això, a partir d'enguany, produirem el videoclip d'un músic emergent de la nostra terra convertint-lo en la nostra cançó de l'estiu.\nComencem aquest 2020 amb “Quan tot hagi acabat”, que va ser composada en plena quarantena i que parla del retorn esperançador a la normalitat després de la pandèmia de Covid-19.\nUn pensament que ha estat present durant tots aquests mesos en què ens hem esforçat, com a teleoperadora de Catalunya, perquè tots poguéssim estar connectats oferint tot tipus de solucions per a particulars i empreses.\nAra, és el moment de connectar d'una forma diferent amb els nostres. De tornar a veure'ns, a quedar, a fer tot el que hem imaginat.\nI, per fi, fer-ho de veritat.\nDescobreix les nostres tarifes d'estiu\nPost venta terminals


Margarida Massot | Fòrum IDEA\nProfessora del departament de Pedagogia Sistemàtica i Social de la Facultat de Ciències de l’Educació de la UAB. Especialitzada en formació de persones adultes tant des de l'àmbit teòric com des de la col·laboració continuada i activa en centres de formació de persones adultes.\nActualment coordina el Màster Oficial Interuniversatari Formació de persones Adultes que es realitza conjuntament amb la UB. És membre del grup Campus per a tothom-Compromís Social' de la UAB-rectorat, encarregat de vetllar per la reducció de desigualtats socials i educatives i d’afavorir la formació de les persones adultes i el seu accés a la universitat. És la coordinadora del Fòrum IDEA.


The Byre Hawkchurch Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 14 allotjaments a Hawkchurch.\nLower Holditch, Hawkchurch, Regne Unit - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, The Byre està situat idealment a Hawkchurch; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nThe Byre també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Hawkchurch. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha instal.lacions per a minusvàl.lids, aparcament de cotxes.\nL'ambient de The Byre es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, The Byre no troba competidors en cap categoria.\nAllotjaments a Hawkchurch


“La Caixa de Vida” | Escola Pia Terrassa\nL’activitat tracta de conèixer les persones de la residència a través d’entrevistes que els nostres alumnes els han fet de manera online. A partir d’aquestes entrevistes, els i les alumnes han fet “una caixa de vida” per a cada un dels entrevistats. A l’interior de la caixa hi ha els records i experiències de la seva vida d’infant i d’adult. Objectes estimats, viatges familiars, cases i espais importants. Finalment els i les alumnes han fet l’entrega de la caixa de manera virtual. Ha estat una experiència molt enriquidora per a tothom! Tots i totes hem après a parlar, a respectar i a valorar-nos els uns als altres, tinguem l’edat que tinguem. Tots i totes tenim moltes coses per explicar i per aprendre!\nL’activitat “La Caixa de Vida” és una experiència que quedarà enregistrada en un vídeo que la Fundació Vallparadís està rodant a l’Escola, amb la participació d’alumnes i de mestres. També amb les persones que viuen a la residència Casa Vapor Gran!\nLa Sofía Belver, en Pau Merchan i la Mariona Serrat han estat els encarregats d’explicar aquesta experiència en un vídeo que en breu podrem veure.\nAmb ganes de veure’n el resultat!\nAquesta entrada va ser publicada a General, Primària i etiquetada Primària, Terrassa.


juny – 2015 – Compromís per Alcoi\nEl regidor i portaveu de Compromís a l’Ajuntament d’Alcoi, David Abad, arran de les declaracions de la nova Regidora d’Hisenda Vanessa Moltó vol manifestar que “la decisió de no aprovar el pressupost de 2015 és una qüestió exclusivament política. Excusar-se…\nFa 10 anys es va aprovar la Llei del Matrimoni Igualitari, després de molts anys de lluita de moltes i molts activistes, es reconeixien jurídicament les relacions afectives LGTB, cosa que va obrir el camí dels drets de les persones…\nEl regidor i portaveu de Compromís a l’Ajuntament d’Alcoi, David Abad, ha informat que el seu grup demanarà al Govern en la propera Comissió Informativa, la informació pertinent sobre la neteja viària dels contenidors. “Ara que ha arribat l’estiu, volem…\nEl portaveu de Compromís a l’Ajuntament d’Alcoi, David Abad ha valorat la imputació penal de l’Alcalde i la regidora de Personal i del regidor de Policia com una situació que evidencia la mala gestió del conflicte que s’ha fet des…\nDavid Abad, Portaveu de Compromís a l’Ajuntament d’Alcoi El pressupost de l’Ajuntament d’Alcoi està prorrogat. El govern del PSOE-EU el volia aprovar en el mes d’abril, sense que hi haguera cap excusa per no haver-ho fet abans. Compromís no vam…


Eleccions generals espanyoles de 1901 - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n19 maig 1901\nEl liberal Sagasta, cap de govern fins a la seva mort el 1902\nEugenio Montero Ríos fou cap de govern de la mort de Sagasta fins a les eleccions de 1903\nEleccions generals espanyoles de 1901 foren convocades el 19 de maig de 1901 sota sufragi universal masculí. En total foren escollits 402 diputats, i vencé per majoria absoluta el Partit Liberal, dirigit per Práxedes Mateo Sagasta. Els republicans s'apleguen en la Coalició Republicana, que només aconsegueix 14 diputats. La Lliga Regionalista aconsegueix per primer cop representació parlamentària. El 17 de maig de 1902 Alfons XIII fou proclamat major d'edat.\nFou elegit president del Congrés el liberal Antonio Aguilar y Correa, Marqués de la Vega de Armijo, substituït el 16 de juliol per Segismundo Moret y Prendergast. El cap de govern fou Práxedes Mateo Sagasta, qui va dimitir per malaltia el 6 de desembre de 1902 (va morir el mes següent). El seu successor, Eugenio Montero Ríos, cap del sector més esquerrà (com José Canalejas) s'enfrontà al sector més dretà dirigit per Segismundo Moret. L'abril de 1903 va dissoldre les cambres i convocà noves eleccions.\n← Eleccions generals espanyoles, 19 de maig de 1901 →\nPartit Liberal 245 Práxedes Mateo Sagasta\nPartit Liberal Conservador 84 Francisco Silvela\nCoalició Republicana 14 Nicolás Salmerón\nPartit Liberal Gamacista 13 Germán Gamazo y Calvo\nPartit Liberal Reformista 8 Francisco Romero Robledo\nConservadors Tetuanistes 7 Carlos O'Donnell y Álvarez de Abreu\nComunió Tradicionalista 6 Matías Barrio Mier\nPartit Integrista 3 Ramón Nocedal y Romea\nRepublicans blasquistes 2 Vicent Blasco Ibáñez\nLiberals independents 2\nUnió Nacional 2 Basílio Paraíso\nRepublicans independents 1\nJoan Maria Forgas i Frígola (Conservador)\nPere Guerau Maristany i Oliver (Liberal)\nBartomeu Robert i Yarzábal (Lliga Regionalista)\nSebastià Torres i Planas (Lliga Regionalista)\nRafael Coderch i Serra (Partit Republicà Democràtic Federal)\nJosé Joaquín Herrero y Sánchez\nJaume Roure i Prats (Liberal)\nDomènec Sert i Badia (Lliga Regionalista)\nSantiago Gascón Cervantes (Liberal)\nFrancesc Xavier Rabassa i Satorras\nMateu Garau Cañellas\nGuillem Moragues i Bibiloni\nJoan Roman i Calbet (Liberal)\nJusto Tomás Delgado Bayo (Liberal)\nGustavo Muñoz Oñativia (Liberal)\nJuan Busutil Montón (Liberal)\nLuis Doménech Cervera (Liberal)\nFernando Ibáñez Payés (Liberal)\nFrancisco Javier Lamo de Espinosa y de la Cárcel (Liberal)\nFrancisco Martínez Bertomeu (Liberal)\nRodrigo Soriano y Barroeta-Aldamar (republicà)\nLlista dels Diputats electes\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Eleccions_generals_espanyoles_de_1901&oldid=30271551»


Per Jaume Garcia i Jordi Bordes a\t 19 maig, 2020 0 comentaris\nLa revista Entreacte i Recomana, Associació per a la promoció de les Arts Escèniques, van convocar el 3 de febrer passat el debat «Sales de teatre en perill: Cultura, negoci i gentrificació» a la Sala Cincómonos. La diagnosi del debat exigeix una trobada futura amb el sector per avançar en unes solucions marc. Avui, el teatre de petit format, de risc per la hibridació de disciplines, està ell mateix en risc, incapaç d’evitar la gentrificació.\nCal escoltar-se més. Amb urgència. La ciutat de Barcelona, com les grans metròpolis europees, es troben davant del repte de mantenir la cultura de base en emplaçaments capitals davant de l’onada especulativa dels edificis. Els teatres del centre tendeixen a desaparèixer (com el Club Capitol) en el cas que la llicència sigui d’ús comercial i no estigui catalogat com a patrimoni d’ús cultural. Per una altra banda es troba l’Antic Teatre, que veu l’abisme a cinc anys vista (que és quan acaba el contracte de lloguer), i no es pot obligar a mantenir una activitat cultural si no es renovés el contracte.\nDaniel Granados, delegat de Drets Culturals de l’Ajuntament de Barcelona, lamenta que la legislació actual (que és competència de la Generalitat, l’Estat i la Unió Europea) protegeix el lliure mercat: l’especulació n’és una conseqüència lògica. Per això, planteja que “l’Ajuntament tingui competències, perquè tenim les incumbències”. Davant l’amenaça de bona part dels equipaments culturals, l’Ajuntament estudia establir uns criteris amb el sector i les altres administracions per protegir aquells projectes de proposta cultural.\nL’Antic Teatre està en perill per la falta de capacitat de regular els lloguers.\nDavant el nombre reduït d’equipaments culturals públics hi ha moltes empreses privades que els supleixen. Sales de petit format, capitanejades per productores o companyies, permeten aflorar tot tipus de produccions. Granados reconeix que l’Antic Teatre és un cas exemplar “per la rellevància de la seva proposta cultural i també pel seu valor territorial”. Tot i aquests valors, l’Antic Teatre està en perill “per la falta de capacitat de regular els lloguers”. Per aquest motiu, reivindica Granados, cal establir aliances “com la del Sindicat de Llogaters i Llogateres i la PAH, que va permetre acordar que el 30% dels nous edificis a la ciutat estiguin reservats per a lloguers de protecció oficial”. Una feina que volen impulsar implicant Generalitat i Estat, i a més esperen tenir la pressió de Cultura de Base per prendre solucions consensuades.\nLa terrassa de l’Antic Teatre\nEls estira-i-arronsa de l’Antic Teatre amb la propietat venen de llarg. El 2014 va haver-hi un judici per la reforma d’una façana que la propietat no volia assumir. Del 2005 al 2014, l’Antic Teatre va fer una reforma integral per poder disposar d’una llicència d’activitat de concurrència pública amb una sala de representació amb bar i terrassa. S’hi van invertir prop d’un milió d’euros, uns 600.000 per part de l’Administració pública. La propietat va perdre el judici i, tot i així, no han reduït la pressió. El tràngol del 2014 el van superar sense el suport institucional que demanaven. Fa unes setmanes, la propietat els va advertir que caldria apujar el lloguer al preu del mercat i passar de pagar dels 1.500 euros als 7.500 mensuals.\nA Barcelona, la cultura no és al centre del debat social i els artistes no aconsegueixen constituir-se com a lobby.\nJuan Carlos Olivares admet que la tendència habitual ha estat situar els teatres sempre als marges de la ciutat i que històricament només quedaven en peu aquells que formaven part del discurs de l’elit. Però, segons el crític, s’ha vist que, des de fa uns anys, “els ciutadans no controlen a la ciutat, sinó que mana el mercat”. Pel que es veu, s’exclama que “tampoc la pot dominar l’Administració”. A Barcelona, la cultura no és al centre del debat social i els artistes no aconsegueixen constituir-se com a lobby, lamenta Olivares. Ben diferent del cas de Berlín. El crític de Time Out i La Vanguardia posa de referència la ciutat alemanya i un teatre privat similar a l’Antic Teatre de Barcelona, per la seva ubicació i programació, el Ballhaus Ost: “Rep una subvenció municipal de 600.000 euros i el lloguer en costa 150.000”.\nSemolina Tomic, que no va contradir durant el debat la diagnosi d’Olivares, va avançar la campanya que es prepara des del moviment Cultura de Base, que vol aplegar les entitats culturals de la ciutat i que demana ser un paper actiu en la política cultural.\nEl bar de l’Antic (que el gestiona el mateix teatre) finança la programació cultural, en fa de mecenes.\nPer una altra banda, la directora de l’Antic no descarta marxar del local actual (“un polític m’ha ofert si voldríem anar a l’Hospitalet”). Però Tomic afirma que “podria cobrir l’increment de lloguer que se’ls exigeix, però llavors hauria de rebre una ajuda institucional superior per donar continuïtat a la programació”. I és que el bar de l’Antic (que el gestiona el mateix teatre) finança la programació cultural, en fa de mecenes. La programació cultural anual té un pressupost d’uns 340.000 euros. “És el mateix cost del festival TNT que dura quatre dies a Terrassa”, apunta Tomic. Si se’ls ofereix un altre espai que no tingui la capacitat d’explotar un bar amb similars característiques a les actuals caldrà que les institucions incrementin la seva aportació a la programació.\nMarina Marcos, de l’equip d’Els Pirates Teatre (una companyia que gestiona el Maldà i que també es prodiga en altres sales de major aforament), confessa que, sentint el cas de l’Antic, “tenim pànic, no por: depenem de la voluntat absoluta d’un propietari”. Temen quan es torni a obrir la negociació pel preu del lloguer del Maldà. Es lamenta que “el que estem generant, a nivell polític, és que la cultura es regeixi principalment per la iniciativa privada”. I si la baralla va de privat a privat és plausible que un propietari estigui més interessat a llogar espais a activitats que donin més rèdit que les de la cultura.\nEns cal una solució que reguli tots els casos, no podem estar anant sempre a emergències puntuals.\nGranados confia que la creació de les oficines d’assessorament contra l’assetjament immobiliari que s’estan obrint als districtes permetin frenar la pressió, tant als habitatges particulars com als espais culturals. “Ens cal una solució que reguli tots els casos, no podem estar anant sempre a emergències puntuals”. També es lamenta que “sempre seran pessigolles davant d’un problema” que és estructural i global de la ciutat, reconeix. Però no es dona per vençut: “Establim grups de treball entre el sector i l’Administració per afrontar el problema de cara”, encoratja Granados.\nCalen prendre mesures urgents. No tan sols en l’exhibició. També per trobar espais per crear, adverteix Marcos. Si no hi ha una voluntat pública perquè els creadors disposin d’espais de residència, “només podran fer i exhibir teatre els rics”, denuncia Marcos. La dinàmica perversa pronostica que la creació i el risc puguin estar només en mans dels rics. I aquest és un altre tipus d’amenaça que limitaria molt la capacitat de la cultura com a element socialitzador i transversal.\nMira el vídeo sencer del debat:\nBarcelona especulació gentrificació Tancament de sales teatres\nArticle anterior1970-2010. La victòria final de l’escena teatral en la història de les mutacions entre sales de cinema i teatre\nArticle següent La Rambla és teatre\nJaume Garcia i Jordi Bordes


ajuts socials | BonDia Diari digital d'Andorra.\nInici / ajuts socials\nUn moment del Consell de Comú que ha tingut lloc aquest dimecres de forma telemàtica.\nDc., 11/11/2020 - 23:22\nLa majoria i l’oposició d’Encamp aposten per ampliar els ajuts socials\nLa cònsol major d’Encamp, Laura Mas, ha anunciat en el Consell de Comú celebrat aquest dimecres que s’està treballant per ampliar el reglament vigent de prestacions socials amb nous ajuts, sempre en el marc de les competències comunals.\nLlegir més sobre La majoria i l’oposició d’Encamp aposten per ampliar els ajuts socials\nDc., 21/10/2020 - 21:28\n“Estem convençuts que estem dins de les competències i hi ha molts precedents.” Així ha respost la cònsol major d’Escaldes-Engordany, Rosa Gili, a les advertències fetes pel cap de Govern la setmana passada en relació amb les ajudes socials aprovades per la corporació.\nLlegir més sobre Gili sobre els ajuts socials: “Som competents i hi ha precedents”\nUn moment del consell de comú celebrat aquest dijous.\nDj., 15/10/2020 - 22:44\nEl reglament que fixa l’import màxim de les prestacions socials econòmiques aprovat aquest dijous pel Comú d’Escaldes-Engordany preveu fins a un màxim de 200 euros mensuals per a l’ajut al lloguer a l’habitatge i fins a 150 euros mensuals per a les persones de baixa laboral arran de la Covid-19 o que tenen fills o persones a càrrec confinades o bé que estan en ERTO.\nLlegir més sobre Fins a 200 € per a ajuts a l’habitatge i 150 per a confinament o ERTO\nL’enquesta a beneficiaris de prestacions socials ha servit per a l’estudi del cost de la vida a Andorra.\nDl., 14/01/2019 - 01:00\nEl 64% dels receptors d’ajuts socials es troben en privació material severa\nDues de cada tres persones que reben prestacions socials es troben en una situació de privació material severa, segons es desprèn de l’enquesta sobre les condicions de vida feta als beneficiaris d’ajuts econòmics ocasionals (EBPS), un dels informes en els quals s’ha basat el departament d’Estadística per realitzar l’Estudi sobre el cost de la vida al país.\nLlegir més sobre El 64% dels receptors d’ajuts socials es troben en privació material severa


França, Alemanya, Itàlia i Malta proposen repartir-se els demandants d'asil que arribin pel mediterrani La República\nFrança, Alemanya, Itàlia i Malta proposen repartir-se els demandants d’asil que arribin pel mediterrani\nACN Barcelona.-França, Alemanya, Itàlia i Malta han plantejat aquest dilluns crear un mecanisme voluntari de repartiment de demandants d’asil que arribin a les costes mediterrànies per intentar fer front a […]\nACN Barcelona.-França, Alemanya, Itàlia i Malta han plantejat aquest dilluns crear un mecanisme voluntari de repartiment de demandants d’asil que arribin a les costes mediterrànies per intentar fer front a la crisi migratòria. En una reunió a Malta, els ministres d’aquests quatre països, amb la presència de la Comissió Europea i la presidència de torn de la UE, que actualment té Finlàndia, han assegurat que l’èxit del pla depèn, també, de la voluntat de la resta d’estats d’implicar-se. De fet, la Comissió Europea ja va impulsar el 2015 un pla de quotes obligatòries per a la relocalització dels rescatats al mar, però va fracassar estrepitosament perquè molts estats van incomplir-lo.\nEl president del Parlament Europeu, l’italià David Sassoli, ha valorat positivament el pacte en un comunicat, remarcant però que calen regulacions clares i no sistemes “ad hoc i voluntaris”. “L’acord d’avui demostra que Europa només pot tirar endavant quan combini responsabilitat amb el respecte per la dignitat humana i el principi de solidaritat. Estic convençut que el Parlament i la Comissió Europea treballaran per ampliar l’acord a altres estats de la UE”, ha afegit.