L'Ajuntament millorarà la mobilitat i la seguretat del trànsit al barri de Sant Pau - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'Ajuntament millorarà la mobilitat i la seguretat del trànsit al barri de Sant Pau\nL'Ajuntament de Manresa iniciarà dilluns treballs de millora de la mobilitat i la seguretat del trànsit al barri de Sant Pau.\nSe senyalitzarà que els vehicles no podran a circular a més de 30 per hora, nous passos de vianants, s'instal·laran reductors de velocitat i es canviarà de sentit el trànsit al carrer Doctor Tarrés\nL'actuació que durà a terme la secció de mobilitat de l'Ajuntament tindrà una durada d'una setmana. La senyalització de la zona 30 serà tant horitzontal com vertical i també se senyalitzarà horitzontalment indicadors de prioritat a les cruïlles. Els reductors de velocitat seran bandes transversals.\nPel que fa a la modificació de sentit del trànsit del carrer Doctor Tarrés, passarà de doble sentit de circulació a sentit únic en tot el vial en direcció al carrer Font dels Llops.\nCal recordar que l'Associació de Veïns de Sant Pau va demanar l'actuació de l'Ajuntament per repensar la mobilitat al barri i així aconseguir una millor accessibilitat (vegeu Regió7 del 12 de novembre), entre altres temes. Una altra actuació que van reclamar va ser «adequar el sentit de circulació dels carrers del barri».


Arriba la Programació d'Estiu de la Serra d'en Mena - Sóc Serra d'en Mena\nLa 4a Escola Oberta d’Estiu combina els seus continguts amb la continuitat del programa de dinamització dels espais públics de la Serra d’en Mena sorgida de la Programació Comunitària.\nLa programació tindrà com a protagonistes la infància, les famílies i els joves, sense oblidar propostes ja consolidades d’altres estius com ara la Troca del Triquinyaki o les accions formatives adreçades a professionals i entitats.\nEs consolida el programa de dinamització centrat en el Parc dels Pins, al llarg de tot el mes de juny i juliol. Graffittis, esport, gastronomia, clowns… seran els instruments per parlar d’interculturalitat, convivència en diversitat, i estima pels barris.\nNovament el parc de Can Zam acollirà la 4a edició de la trobada de casals d’estiu de la Serra d’en Mena, la Troca del Triquinyaki, amb la participació de més de 500 nens i nenes.\nDiverses accions formatives relacionades amb la intervenció comunitària adreçades a professionals i entitats posaran el punt i final de la programació a principis de setembre.\nTots el divendres de juny i juliol, tallers de medi ambient i reciclatge, balls, esports, circ, jocs d’aigua…\nMÉS INFORMACIÓ A : ltordera@convivenciaciudadana.org


Universal Gestió. Aprofitar la crisi per accelerar la diversificació econòmica\nAprofitar la crisi per accelerar la diversificació econòmica\nLa Confederació Empresarial d’Andorra defensa que cal aprofitar la crisi per accelerar la diversificació econòmica i emplaça el Govern a liderar un pla d’acció per a aconseguir-ho. Aquesta organització sosté que si a la tardor no hi ha cap rebrot important en 2021 es podria recuperar el ritme econòmic anterior a la pandèmia.\nLa CEA està estudiant el cost de la crisi per a les empreses de país. Es calcula que la caiguda de l’PIB serà d’un 10%, si bé s’espera el resultat de l’estudi per disposar de dades fiables.\nINDICIS DE RECUPERACIÓ EN UNS MESOS\nLa patronal, després dels programes de crèdits tous i les suspensions temporals de contractes i reduccions de jornada, creu que, per impulsar l’economia i mantenir la competitivitat, no s’ha d’augmentar la pressió fiscal ni retallar les inversions.\nAixí mateix, aquesta associació d’empresaris insisteix en la necessitat d’aprofitar el context desfavorable per accelerar la diversificació econòmica apostant per sectors emergents que aportin valor afegit i representin noves fonts de riquesa, poc explotades actualment.\nTot i que moltes empreses, per tal d’estar estructuralment preparades per a la pitjor de les situacions, van preveure allargar les suspensions temporals de contractes fins al desembre es preveu, d’acord per les dades que es van desvetllant al llarg de les setmanes que moltes d’elles reincorporaran als treballadors afectats molt abans del que en un principi s’estimava.\nLa CEA creu que la bona gestió sanitària de la pandèmia, amb pocs casos de contagi i letalitat respecte als resultats que mostren els països veïns, ajudarà Andorra a sortir abans de la crisi que altres països de l’entorn. Espera que en el pròxim any les empreses puguin tornar a estar a el mateix nivell d’activitat que abans de la declaració d’aquesta pandèmia, que ha paralitzat a el món durant uns mesos econòmicament molt durs.\n< Entrada anterior EUA tindrà el dèficit més alt des de la WWII\nEntrada siguiente > Impost a les Grans Fortunes. Proposta d'Unidas Podemos en substitució de l'Impost de Patrimoni


"Comencem a veure articles de premsa, declaracions polítiques i fins i tot vinyetes còmiques en les quals s'incentiva el diàleg per retornar a la situació de pau i harmonia entre catalans i espanyols"\nper Oriol Jara 10 de febrer de 2020 19:23\nHa arribat el moment que ens fem una pregunta. Ens l'hem de fer ara que, possiblement, hem arribat a la majoria d'edat en aquest procés independentista que fa anys que ens està educant sobre com funciona la política i els moviments socials. Des d'aquelles primeres consultes més o menys de broma que vam fer els catalans, la ciutadania ha assumit que és la dipositària final del poder polític nacional. Que som nosaltres els qui tenim la possibilitat i l'obligació de dirigir el destí del país. Els polítics, alguna vegada per por i d'altres per veritable compromís, ens han concedit la possibilitat de fer-los de guia, d'indicar-los el camí, de pressionar-los si cal perquè no defalleixin en acomplir demandes que molts catalans exigíem. Això ha tingut un retorn evident: quan alguns d'aquests polítics han estat condemnats a la presó o a exiliar-se la ciutadania els ha donat suport al carrer i a tot arreu on ha fet falta. Aquesta ciutadania que els va encarregar la missió de fer un referèndum. És evident que aquests líders han sentit l'escalf de la gent en aquests moments terribles que els toca viure.\nHan passat els anys i la solució segueix lluny malgrat els avenços. S'ha establert clarament una majoria en favor d'un referèndum a Catalunya i ha crescut l'independentisme fins a convertir-se en una ideologia central en el context de la societat catalana. A banda d'això, la implicació dels catalans en el procés i certes injustícies judicials i policials generarà, segurament, una marginalitat evident de la dreta espanyola a casa nostra. Ho confirmarem a les properes eleccions. Ara bé, aquells que fa anys que estem implicats en el procés des de la base, des del carrer, des d'accions petites o fins i tot, simplement, a través de les nostres conviccions morals, ens veiem abocats a una situació contra la que, segurament, hem d'estar atents: es prepara el terreny per desactivar-nos.\nTinc la sensació, i crec que no sóc l'únic, que els grans poders fàctics espanyols treballen per "desescalar" el conflicte. Comencem a veure articles de premsa, declaracions polítiques i fins i tot vinyetes còmiques en les quals s'incentiva el diàleg per retornar a la situació de pau i harmonia entre catalans i espanyols. També aquí, al país, la política intentarà reduir enormement la pressió que durant aquests anys els ciutadans hem exercit. Crec que haurem de fer front a una pinça, a una doble estratègia catalana i espanyola, per desactivar-nos, per escombrar la pressió ciutadana i retornar el conflicte precisament al lloc on els grans poders volen que estigui: el congrés i els despatxos.\nAl marge de la independència, el gran èxit d'aquests anys ha estat desestabilitzar els grans poders espanyols i catalans a través de la implicació directa dels ciutadans en els temes transcendents de la nació. Els ciutadans, la gent normal, ha aconseguit fer trontollar l'estat i totes les seves forces a través de la participació en la política catalana i espanyola. El carrer s'ha fet sentir per primer cop clarament des de la transició i, evidentment, l'estat, les empreses, els jutges i el rei s'han espantat i s'han esforçat a castigar-nos. Volen que aprenguem la lliçó que el carrer ha d'estar callat i votar cada quatre anys. Han detingut i empresonat a gent, a d'altres els han fet fora del país, han tancat cantants perquè s'han manifestat, fins i tot han atonyinat a nanos. El gran rival, el gran objectiu a batre, la gran peça a caçar per l'estat no era la independència sinó la ciutadania. Volien castigar la gosadia de molts catalans d'intentar exercir la política en primera persona sense passar per les institucions. ¿Ho aconseguiran?


Tossa dóna a Cultura la llicència d'obres per restaurar la muralla de la Vila Vella — casa-estudio\ncasaenforma April 29, 2014\nLa Junta de Govern aprova concedir els permisos a la Generalitat i ara l'inici de les actuacions depèn del departament\nSecció: REGIONAL LA SELVA, Edició: GENERAL, Pàgina: G019, Publicat: 29/04/2014, Mitjà: Diari de Girona.\nLa Junta de Govern Local de l'Ajuntament de Tossa de Mar va aprovar dijous de la setmana passada concedir la llicència d'Obres a la Generalitat de Catalunya que permetran restaurar la muralla i les torres de la Vila Vella. En un principi estava previst que les actuacions s'iniciessin després de l'estiu passat però la data és ara a l'aire a l'espera dels terminis del Departament de Cultura, que ja va presentar el projecte definitiu.\nLa restauració de la muralla i torres de Vila Vella és una de les icones del poble i per extensió de la Costa Brava i està protegida com a Bè Cultural d'Interès Nacional (BCIN) en la categoria de monument històric.\nLes obres fa anys que s'arrosseguen i ha anat patint retards per problemes pressupostaris. En tot cas, la Generalitat ha anat reconeixent que la muralla pateix una manca de manteniment i d'estabilitat d'alguns trams i es va comprometre, ja des del 2011, a accelerar-ne la restauració i a redactar el projecte.\nAra farà un any, l'alcaldessa de Tossa, Gisela Saladich, i el conseller de Cultura, Ferran Mascarell, i el conseller de Territori i Sostenibilitat, Santi Vila, van signar el conveni per posar en marxa les obres. En un principi, seran executades per l'Institut Català del Sòl (Incasòl) en aplicació de l'1% cultural, tindran un cost de 120.000 euros i consistiran en la restauració del tram exterior de la muralla encarat a la platja gran, concretament des d'una de les torres situades a l'extrem nord-est fins a la torre d'en Joanàs. El cost de les obres es repartirà entre l'Incasòl i l'Ajuntament de Tossa, finançant 60.000 euros cada una de les parts. El consistori, ja va modificar l'any passat una partida i es va anunciar que s'iniciarien els treballs després de l'estiu amb una duració de les obres de dos mesos.\nTot i això, es van retardar però no per això es va deixar de banda. De fet, la Generalitat ha intoduït modificacions al projecte i ha afegit algunes de les actuacions. Finalment, fa unes setmanes van presentar a l'Ajuntament el projecte definitiu i, a partir d'aquí, corresponia al consistori concedir la llicència d'obres a la Generalitat. Això es va produir dijous de la setmana passada en el transcurs de la Junta de Govern Local. D'aquesta manera, l'Ajuntament compleix la seva part a l'espera ara dels terinis i pressupost del govern.\nEls treballs consistiran en la rehabilitació de parts de la muralla i de les torres de la Vila Vella i també s'intervindrà de forma puntual en la Torre Codolar i la Torre de les Hores i es complementarà, dins les modificacions que s'han presentat, amb la barana existent.\nL'objectiu de les diferents actuacions és garantir la seguretat del monument així com millorar-ne les condicions d'ús. De fet, està protegida com a Bé Cultural d'Interès Nacional (BCIN) en la categoria de monument històric.\nTOSSA DE MAR | DAVID JIMÉNEZ\nLa Generalitat ja ha presentat el projecte final de les obres a l'Ajuntament i ara dependrà del calendari del Departament El cost serà de 120.000 euros a parts iguals entre l'Incasòl (que executarà les obres) i el mateix Ajuntament de Tossa.


Estimar-se no és dolent, el dolent és creure; creu-te el centre de l'univers. Ahir vaig parlar amb Julio Muñiz, al seu podcast Inequívocament, entre altres coses, sobre les diferències entre Autoestima i egoisme. Hi ha, i més gran del que pensem.\nSi vas curt de temps, aquí teniu un vídeo-resum d'un minut.\nL'autoestima és un hàbit, almenys per a mi\nInvertir en tu mateix no és egoisme, és autoestima\nNo vegis més enllà de les teves creences, la pitjor manifestació de l'egoisme\nSi no ho entens, no ho critiquis\nUn consell si ets egoista\nAh, M'he oblidat: dos recordatoris\nMàster Màrqueting Digital 100% online (amb mòdul personal branding)\nPostgrau presencial en Social Media i Màrqueting Digital (amb mòdul personal branding)\nLa Autoestima és un hàbit, almenys per a mi\nEntre els hàbits que vaig confessar a Julio que m'ajuden molt a enfocar la meva feina i la meva vida n'hi ha un que destaca:\nM'ajuda molt a aixecar-me d'hora i passar una estona caminant i meditant. Fa molt de temps que ho faig. 20 Anys, i la veritat, és un moment preciós per resoldre les idees, preparar el dia i, ja que sóc més ocell primerenc, aprofitar l'oportunitat de crear i apuntar o gravar idees al meu telèfon intel·ligent. No dic que l'aixecament d'hora fos l'únic hàbit que practicava., però gràcies a això puc i meditar, mantenir-se en forma física i mental i pensar en coses noves, Contingut, Noms, Projectes,…\nÉs un moment de trobada amb un mateix, no és soledat, Per contra, És Autoestima. És un diàleg intern imprescindible per afrontar el dia que arriba.\nUna de les meves definicions de El personal branding és: l'art d'invertir en tu mateix a partir del valor que aportes als altres. Invertir en tu mateix no és egoista si després converteixes el coneixement i l'experiència en idees que milloren la vida dels altres.\nPer l'altre, seria egoista si el que aprens només s'utilitza per al teu propi benefici. Estic molt d'acord amb Jordi Graupera i Garcia-Jorn, Conseller Delegat de Buildium, a la qual em vaig referir fa unes setmanes en el post Lideratge, vulnerabilitat i personal branding: La nostra prioritat ha de ser servir a les persones al planeta i els beneficis (per aquest ordre). Quan inverteixis la comanda, això és egoisme.\nNo vegis més enllà de les teves creences, la pitjor manifestació de Egoisme\nEntre les moltes manifestacions d'auto-admiració, de l' Egoisme, hi ha, sens dubte, el que crec que fa més mal a la humanitat. Es tracta de no veure més enllà de les teves creences. Pensar que la teva manera d'entendre el món (Religió, Política, relacions laborals, Valors, duana, afiliacions esportives,…) és l'únic possible.\nAixò està fent més mal que tots els desastres naturals del món. Quan no et pots posar en el lloc d'algú que pensa diferent de tu, quan l'empatia no existeix, La Egoisme s'apodera de la situació i genera conflictes.\nVeus una dona que porta un burqa en un centre comercial de la teva ciutat. Tens dues maneres de reaccionar: el tolerant (encara que no la comparteixis, ho entens i l'acceptes) i els intolerants (no l'acceptes perquè creus que els de fora s'han d'adaptar als nostres costums).\nAplicar una filosofia així ens aniria millor a tots. I per al disc, moltes vegades, sense adonar-se'n, prejutjant massa ràpid. De vegades parlem amb menyspreu de les coses que no sabem. I això també és egoisme., o en aquest cas auto-centrat.\nSi resulta que rebutges tot allò que no està d'acord amb els teus valors i principis i també el que no entens, el teu ecosistema és petit. No pots viatjar, no pots conversar, relacionar-se amb els altres es fa difícil, fins i tot en família... de qualsevol manera, una calamitat.\nNo crec que hi hagi la 100% egoista o el 100% no egoista. Tots haurem pecat en algun moment d'egoisme. Així que proposo (si tens brots d'egoisme) que les canvies per hàbits de Autoestima.\nFes una prova pilot: intenta durant una setmana la de matinada, caminant en solitari, veure l'alba, Reflectir, anotar idees.\nT'asseguro que evitaràs problemes de creativitat, planificaràs millor els teus dies, milloraràs el teu estat d'ànim i et donaràs moments meravellosos de tranquil·litat i autocompliment.\nL'eina que utilitzo per a això s'anomena acostarsetemprano.ly (Només broma), però és cert que no necessito despertador perquè me'n vaig al llit d'hora, a la de la 10 i la meitat de la nit. Dormir és sagrat. Mira el cas de Trump, dorm un màxim de 4 hores al dia. I això és el que sembla el nostre cabell. (també és broma). Happy Week, i recorda, inverteix en Autoestima.\nStock Photos d'Ipatov & Estudi Prostock / Shutterstock\nSí, He d'agrair-ho Montse Peñarroya, Helena Casas i Alba Espejo per comptar amb mi per tercer any consecutiu. La Universitat de Vic (Uvic) presenta els seus diferents formats de formació online en Màrqueting Digital, Xarxes Socials i Personal Branding, i ho fa en castellà i en tres formats, Tots els 100% Online:\nMàster online: Tercera edició. Inici octubre 2019. 60 Crèdits. Inclou mòdul de Personal Branding\nCurs d'especialització online. Segona edició. Inici febrer 2020. 23 Crèdits. Inclou mòdul de Personal Branding.\nPer cinquè any consecutiu, Tornaré a responsabilitzar-me de l'àrea de Personal Branding en aquest Postgrau de TecnoCampus UPF. He d'agrair-ho Pedro Rojas i Maria Redondo per mantenir la teva confiança.\nEl postgrau consisteix en 5 Mòduls, tot en castellà.\nMitjans de comunicació social, Eines 2.0, marca personal i ocupabilitat en el sector 2.0\nDesenvolupament i implementació de màrqueting digital estratègic\nCreació, gestió i difusió de continguts digitals\nOrm, mesurament i monotorització de la nostra imatge a la web\nDates: de l' 17 Octubre 2019 A 21 Juliol 2020\nDies i horaris: Dimarts i dijous de 18.30h a 20.00h 21:30H + tutories personalitzades\nLloc: Tecnocampus, Mataró, Barcelona\npreu: 2.500Nosaltres $ + 150€ de taxes\nPreinscripció: fins al dia 20 Setembre 2019\nÉs un luxe compartir cartell amb professionals com pedro i maría, Reig Dolors, Jeroen Sangers, Alex López, Comandament Liussi, Cristià Delgado Von Eitzen, Ari Vigueras i Víctor Gay Saragossa, entre uns altres.\nSol·licitud d'informació i inscripcions: formaciopermanent@tecnocampus.cat / Tel. (+34) 93 70219 59\nCategories Human branding, Marca personal Etiquetes Autoestima, l'autoestima com a hàbit, creure's a tu mateix és dolent, Egoisme, marca personal i autoestima, marca personal i egoisme, estimar-se no és dolent Navegació de post\n2 Reflexions sobre "És vostè un dels que confon l'autoestima amb l'egoisme?”\n2 Setembre, 2019 A 09:33\n….estimar-se no és dolent, el dolent és creure…\nFeliç cap de setembre!!\n2 Setembre, 2019 A 10:18\nQuines paraules tan semblants i tan llunyanes, David dret?\nEl problema és que de vegades no volem poc i creiem molt., i que van amb un veler sense vent. Una abraçada, cap!


Raimon Panikkar i l'Opus Dei\nBarcelona. Divendres, 2 de juny de 2017. 02:11\nActualitzat Divendres, 2 de juny de 2017. 02:19\n¿Què hi feia, un pensador agosarat com Raimon Panikkar —de família hindú-catalana, abanderat de la interculturalitat— dins les files de l’Opus Dei? Podria semblar un pecat de joventut, però no ho és: Panikkar va ser membre de l’Opus Dei durant vint-i-sis anys, entre 1940 i 1966 (entre els seus 21 i 47 anys). És un període massa llarg perquè ho reduïm a una anècdota. L’explicació més òbvia ens presenta l’Opus com la institució opressora de la qual Panikkar es va haver d’alliberar. L’Opus és el dolent de la pel·lícula, i Panikkar, el bo. I així ho explicaven les biografies oficioses de Panikkar que s’havien publicat fins no fa gaire.\nPerò les coses són més complicades. Quan preparava la seva ambiciosa biografia de Panikkar, Maciej Bielawski va voler recollir la versió de l’Opus Dei sobre la qüestió. I la va obtenir. Amb motiu de l'edició catalana i castellana de la biografia, jo mateix vaig posar-me en contacte amb el professor José Luis Illanes, l’historiador de l’Opus Dei que va proporcionar a Bielawski la versió de la prelatura. Illanes, que em va atendre molt generosament, em va donar nous detalls i documents que aclarien millor la relació entre Panikkar i l’Opus Dei. L’autor va revisar la biografia d’acord amb aquesta nova informació, però tampoc va acceptar totalment la versió proporcionada per l'Opus Dei. Per això, el professor Josep-Ignasi Saranyana, també sacerdot de l’Opus Dei, que ha tingut accés a la documentació sobre Panikkar que custodia la prelatura, acaba de publicar unes puntualitzacions a la biografia de Bielawski que permeten fixar de manera clara la posició de l’Obra sobre Raimon Panikkar. Això mateix s'explicava ahir en aquest diari.\nTot plegat em duu, com a editor de la biografia de Panikkar, a fer algunes consideracions. D'entrada, les relacions entre determinades institucions i els seus exmembres no sempre són fàcils. En el cas de Panikkar, l’Opus Dei ha decidit parlar-ne obertament. És positiu. Com ho és que els últims anys hi hagués una aproximació entre l’Opus Dei i Panikkar, tal com recull Saranyana i com sabíem algunes persones properes a Panikkar. Ara bé, aquesta aproximació, i en això jo matisaria les conclusions que en treu Saranyana, no va anar gaire més enllà de la cortesia. En cap cas podríem parlar d’un retorn ideològic, d’una simpatia de l’últim Panikkar per les posicions doctrinals de l’Opus Dei.\nEn cap cas podríem parlar d’un retorn ideològic, d’una simpatia de l’últim Panikkar per les posicions doctrinals de l’Opus Dei\nTambé és molt positiu saber que l’Opus Dei custodia documentació sobre Panikkar. Antigament, alguns estudiosos s’havien interessat per aquests papers, però l’Opus Dei no n’havia permès la consulta. Havien dit que aquests papers no estaven degudament classificats i que de fet des de l’Opus Dei ni sabien que existien. Ara ja sabem que aquests papers existeixen i que es troben en un arxiu en procés de catalogació.\nLes puntualitzacions del professor Saranyana són, com sempre en els escrits d’aquest eminent teòleg català, un model de rigor acadèmic. Tractant amb respecte Maciej Bielawski, Saranyana manifesta les seves discrepàncies i les justifica enraonadament amb el recurs a la documentació a la qual ha tingut accés, degudament referenciada a les notes a peu de pàgina i, en algun cas, fins i tot transcrita.\nPerò entrem en màteria. De les consideracions de Saranyana es desprèn que Panikkar va tenir una relació complexa amb l’Opus Dei des de ben d’hora. Ja el 1949, disset anys abans de la crisi final, se li fan dues amonestacions canòniques. El que és curiós és constatar que les tensions sovint no obeïen tant a diferències entre Panikkar i els seus superiors dins la institució de l’Opus Dei, com a crítiques procedents de l’episcopat espanyol de l’època en uns anys en què l’Obra no tenia dins l’Església la fortalesa amb què ha comptat posteriorment. Potser en una congregació religiosa consolidada els superiors de Panikkar l’haurien pogut defensar amb més força que el que podia fer l’Opus Dei.\nTambé és curiós que les tensions Panikkar-Opus no es limitin a qüestions de tipus doctrinal. De fet, les qüestions doctrinals semblen tenir un paper més aviat menor: el conflicte és fonalmentalment disciplinari. Panikkar no compleix amb els encàrrecs pastorals que rep perquè es dedica prioritàriament a la seva obra intel·lectual. Esclar: des de fora això ens duu a simpatitzar encara més amb Panikkar, un gegant intel·lectual que no podia quedar relegat al confessionari o a altres tasques pastorals poc rellevants quan era capaç de desplegar una obra intel·lectual de l’alçària de la que va fer. És com si al pare Batllori l’haguessin destinat a impartir catequesi en lloc de deixar-li fer l’obra historiogràfica que va fer. Amb tot, cal fer justícia a l’Opus Dei, que en aquest estira-i-arronsa amb Panikkar li va donar prou espai, permetent-li fer llargues estades a l’Índia per dedicar-se a l’estudi de l’hinduisme.\nÉs curiós constatar que les tensions no obeïen tant a diferències entre Panikkar i els seus superiors dins la institució de l’Opus Dei, com a crítiques procedents de l’episcopat espanyol de l’època\nDe les consideracions del doctor Saranyana, l’únic que em dol és el paper que reserva a l’eminent filòsof Erico Castelli, amic íntim de Panikkar, a qui acusa de tenir una actitud poc equànime i de descarregar la seva frustració sobre l’Opus Dei en un to amarg i crític. És cert que Castelli havia aconsellat a Panikkar que abandonés l’Opus Dei, però això no el converteix en una persona poc equànime, sinó potser precisament el contrari: en la persona lúcida que veia clarament que el lloc de Panikkar no era l’Opus Dei. El temps, és evident, li va donar la raó.\nReconstruïm els fets per al lector que no hagi llegit la biografia de Bielawski: l’any 1966, Panikkar demana a Castelli que li gestioni una entrevista amb el papa Pau VI, amb qui vol tractar precisament sobre el seu vincle amb l’Opus Dei. Castelli, tot i renyar Panikkar per pretendre que sigui el papa qui l’alliberi de l’Opus Dei, gestiona l’entrevista, de la qual les autoritats de l’Obra òbviament no saben res. Castelli intenta localitzar Panikkar per fer-li saber que el papa li concedirà l’entrevista i ho fa posant-se en contacte amb l’Opus Dei, que li nega que Panikkar sigui a Roma (on Panikkar efectivament es trobava).\nEn una segona trucada, quan Castelli compta amb la notificació formal de l’entrevista, l’Opus Dei comunica a Castelli que Panikkar ha abandonat Roma (quan a la primera trucada havien negat que hi fos) i que ara es troba a l’Índia. Castelli s’indigna i informa la Secretaria d’Estat del Vaticà dels fets esdevinguts amb un memoràndum que Bielawski transcriu en el seu llibre. Saranyana critica que la biografia inclogués aquest memoràndum i diu que la documentació existent a l’arxiu de l’Opus Dei només registra una trucada de Castelli, la del 27 de juny del 1966, quan Panikkar ja es troba a l’Índia —de la qual cosa infereix que l’Opus Dei, contràriament a la hipòtesi que Castelli defensa davant la Secretaria d’Estat, no va boicotejar l’audiència.\nNo tinc cap dubte del testimoni de Saranyana quan afirma que l’arxiu de l’Opus Dei no registra la primera trucada de Castelli. Però que aquesta trucada no estigui registrada no significa necessàriament que aquesta trucada no es produís. Castelli en parla com a mínim en dos documents coetanis als fets, un adreçat a la Secretaria d’Estat i l’altre adreçat a Panikkar, i em nego a creure que una persona del seu rigor i tarannà s’ho inventés. Per això, continuo pensant que Bielawski va fer bé d’incloure la versió de Castelli, testimoni directe dels fets, en el llibre.\nNo tinc cap dubte del testimoni de Saranyana quan afirma que l’arxiu de l’Opus Dei no registra la primera trucada de Castelli. Però que aquesta trucada no estigui registrada no significa necessàriament que aquesta trucada no es produís\nFinalment, Panikkar, la setmana posterior a la seva sortida de l’Opus Dei, escriu filialment a Escrivá i treu ferro a la frustrada entrevista amb el papa (l’edició catalana del llibre de Bielawski inclou la transcripció de la carta). Tanmateix, al cap de poc temps, la visió de Panikkar dels esdeveniments serà la mateixa de Castelli, com Saranyana reconeix honestament. A diferència d’altres exnumeraris, Panikkar mai no va criticar l’Opus Dei en públic, però sí que ho va fer en privat. Diverses persones pròximes a Panikkar (Josep Torras Rodergas i Jordi Pigem, per exemple) m’han certificat que Panikkar els havia explicat el «judici» que se li va fer a Roma, fruit del qual fou expulsat de l’Opus Dei, com una situació d’incomunicació equiparable a un segrest. És, doncs, un fet que Panikkar ho explicava en aquests termes, però també és un fet la carta filial de Panikkar a Escrivá l’endemà de l’expulsió.\nÉs un fet que Panikkar parlava del judici en termes de segrest, però també és un fet que la carta de Panikkar a Escrivá l’endemà de l’expulsió és afectuosa\n¿Són fets contradictoris? ¿És una síndrome d'Estocolm? Bielawski apunta a la pàgina 213 del llibre: «Potser aquesta oscil·lació entre l’afecte i el rebuig cap a Escrivà, així com la diferència de to quan s’adreça a persones pròximes o alienes a l’Opus Dei, siguin processos fàcilment explicables en termes psicològics.» Crec que aquesta hipòtesi continua sent la més plausible.


CARTELL GUANYADOR DEL 37 CONCURS: ARGILLÀ ARGENTONA 2016. FIRA INTERNACIONAL DE CERÀMICA\nPublicado por Periodista Jussara Maria Pires de Moura el abril 18, 2016\nEl cartell del concursant mataroní serà el que anunciarà la Fira Internacional de Ceràmica Argillà Argentona d'aquest any\nLa difusió pública del veredicte del jurat tingué lloc al Museu del Càntir ahir divendres 15 d'abril a les 19 h, en el decurs de l'acte inaugural de l'exposició dels cartells seleccionats.\nEnguany hi ha hagut força participació, s'han presentat un total de 50 cartells.\nEl jurat qualificador d'aquesta edició ha estat format pels dissenyadors gràfics Xevi Riera i Roger Bisbal, el crític d'art Pere Pascual, la guanyadora del cartell de l'edició de l'any passat Carla Aledo i l'escultor i representant del Patronat Municipal del museu Marc Sala.\nEl mataroní Javier Torres Escobar és el guanyador del concurs. Tal com va dir en Javier quan se li va entregar el diploma de guanyador, el cartell representa un terrisser modelant les seves peces. I perquè el títol "Enyorança"? doncs per l'enyorança dels oficis manuals que poc a poc es van perdent. En Javier es dedica professionalment al disseny gràfic de productes esportius.\nEl jurat també va atorgar dues mencions honorífiques als cartells BARBUTINA, de les germanes Anna i Helena Fradera, i CÒDOLS de l'argentonina Gemma Majó.\nImatge cortesia assessoria de premsa


2 min. Barcelona 13/01/2021 23:09\n651x366 Una família de tigrinyes al camp de refugiats d’Um Rakuba, al Sudan. / ABDULMONAM EASSA / GETTY Una família de tigrinyes al camp de refugiats d’Um Rakuba, al Sudan. / ABDULMONAM EASSA / GETTY\nMés de 55.000 tigrinyes han abandonat la regió etíop de Tigre i s’han refugiat al Sudan des que el 4 de novembre el primer ministre d’Etiòpia, Abiy Ahmed, va llançar una ofensiva militar contra les forces del Front Popular d’Alliberament de Tigre (FPAT), que governa aquest territori del nord del país. Segons explicava ahir en un comunicat Metges Sense Fronteres (MSF), el ritme d’arribades als camps de refugiats sudanesos s’ha reduït, però malgrat que ja fa dos mesos que va esclatar la guerra i que segons el govern ja ha finalitzat, hi continua arribant encara “molta gent”, majoritàriament d’entre 15 i 25 anys però també ancians, nens i dones embarassades. “Els refugiats que arriben aquestes últimes setmanes expliquen que ara resulta més difícil trobar rutes segures per arribar als punts d’entrada al Sudan”, i “molts d’ells afirmen haver passat diversos dies amagats en diferents llocs abans de poder reprendre el camí”.


Les dones de les JERC ja tenim espai propi!\nAvui es dóna per inaugurat l’espai propi de les dones de les JERC. Sota el nom de Dones lliures per una terra lliure, aquest espai pretén ser l’eina per visibilitzar les dones de la nostra organització, donar a conèixer les tasques que es desenvolupen des de l’Assemblea de Dones i des de la Secretaria Nacional de la Dona. Aquest esdevindrà un espai de denúncia a les agressions i a les discriminacions que com a dones patim, i també serà un mitjà de reconeixement a totes aquelles dones d’arreu dels Països Catalans que han lluitat i lluiten a favor de la nostra llibertat com a dones i com a poble.\nUs animem a passejar-vos per l’espai de llibertat de les JERC i a fer-nos arribar qualsevol proposta o suggeriment a dones@jerc.cat.\nURL CURTA: https://joventrepublica.cat/url/150116


Apartment Casa Bonfill Salou Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Casa Bonfill\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Holiday home Casa Bonfill L'Ampolla és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Salou. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Salou. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de instal.lacions de barbacoa.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb balcó/terrassa, aparell de televisió, nevera, forn microones, plat de dutxa a cada habitació. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com piscina exterior. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Holiday home Casa Bonfill L'Ampolla és una selecció idònia per a la vostra estada a Salou.\nNúmero de Identificación Fiscal: HUTTE00911


Casa en venda a Nucli Antic, L'Escala (29-MH) — Zona Immo\nCasa d’OBRA NOVA, CASC ANTIC\nL'Escala, Nucli Antic\nCasa de nova construcció al casc antic de l’Escala (142 m2 construïts) dividida en planta baixa, planta pis i terrassa i zona chill-out a la segona planta. Situació excepcional al casc antic de l’Escala al costat dels comerços i de tots els serveis. A només 200 m (3 minuts a peu) de les platges de casc antic i a 100 m de passeig marítim.\nDistribució: A la planta baixa, menjador-sala d’estar amb cuina oberta, 1 habitació doble ,1 bany complet i garatge privat de 15 m2. A la primera planta, 3 habitacions (1 habitació doble i 2 habitacions individuals) i 1 bany complet. A la segona planta zona chill-out de 10 m2 i sortida a la terrassa-solàrium de 21 m2.\nAcabats de gran qualitat i disseny d’estil mediterrani amb detalls en pedra, fusta i volta catalana.\nEquipament: finestres de doble vidre, aire condicionat reversible aire fred aire calent, parquet.\nEXEMPTO kWh/m²a | La certificació energètica és A+\nZona: Nucli Antic\nProperty Id : 42951\nTamany immoble: 142 m2\nÍndex Energètic: EXEMPTO kWh/m²a\nClassificació Energética: A+\nHipoteca 1,434.56 € Impostos Altres Despeses\nCasa a 2ª LÍNIA DE MAR\nCaseta de 55 m2 situada al cor de Riells, a 150 m de la platja i molt a prop dels comerços [more]\nCaseta de 55 m2 situada al cor de Riells, a 150 m de la platja i molt a prop dels comerços. Es distribueix en 2 hab [more]\nCasa agradable PROP DE LA PLATJA\nCasa molt agradable i en bon estat situada a tan sols 500m de la platja de Riells i de l’e [more]\nCasa molt agradable i en bon estat situada a tan sols 500m de la platja de Riells i de l’eixample comercial. La viv [more]\nCasa independent amb GRAN PATI\nCasa situada a 1 km de la platja de Riells i en una zona tranquil·la. Està molt a prop del [more]\nCasa situada a 1 km de la platja de Riells i en una zona tranquil·la. Està molt a prop dels supermercats. La parcel [more]\nSituada a uns 800 m de la platja de Riells i de l’àrea comercial. La casa té una par [more]\nSituada a uns 800 m de la platja de Riells i de l’àrea comercial. La casa té una parcel·la de 325 m² i la sup [more]\nApartament renovat prop Club Nàutic


El PSC de Girona celebra el compromís del Girona F.C amb la ciutat | Sílvia Paneque\nLa inversió al camp municipal, el compromís amb millorar l’accessibilitat per a persones amb mobilitat reduïda i, per descomptat, tenir un equip de primera són grans notícies per a Girona. D’altra banda, el grup socialista lamenta no poder votar a favor del nou cartipàs, perquè tindrà efectes molt negatius en el funcionament de l’Ajuntament de Girona.\nEl grup municipal del PSC ha estat una de les parts a les reunions entre Ajuntament de Girona i Girona F.C per acordar la cessió del camp durant cinquanta anys amb un retorn de capital per part del club a la ciutat de 200.000 euros i inversions en el camp per un valor de 55 milions d’euros. A les converses, segons ha informat Sílvia Paneque, hi ha hagut una bona dosi de responsabilitat per al compromís amb el progrés del Girona F.C., però també amb el benefici conjunt per a tota la ciutat.\nSílvia Paneque s’ha mostrat convençuda que l’Ajuntament de Girona havia de contribuir a què s’ajustés de forma correcta que amb l’equip del Girona F.C. es tanqués la concessió al camp municipal de la ciutat. Alhora, afegeix, «hi ha hagut una bona entesa per tal que l’equip del Girona F.C. pugui treballar bé i a la vegada la ciutat de Girona pugui gaudir al màxim possible de tenir un equip a primera«. Els acords entre l’Ajuntament de Girona i el Girona F.C. han pogut tancar-se amb èxit a dins d’unes circumstàncies beneficioses per a tothom.\nEl paper dels socialistes en els acords sobre la cessió del camp municipal ha estat imprescindible, per tal que el govern en minoria de CiU hagi pogut aprovar aquest acord, ja que com és conegut es troba en minoria. Sílvia Paneque ha demanat al club que es comprometi a tenir una presència activa i compromesa en tots els plans comunitaris del conjunt de barris de la ciutat. Els plans comunitaris tenen un paper protagonista fa anys amb la presència de l’Ajuntament, entitats i associacions de veïns i veïnes. S’hi desenvolupen accions socials diverses amb educació, oci o esport, entre d’altres. El Girona F.C. s’ha mostrat obert a col·laborar en aquests espais amb tots els clubs d’esport base de la ciutat de Girona.\nUn dels aspectes a millorar d’aquesta temporada, l’accessibilitat al camp, ha estat un dels punts que els socialistes també han posat sobre taula, per tal que algú amb mobilitat reduïda pugui anar a qualsevol lloc del camp, ja que fins ara només podien accedir a algunes zones específiques del camp. El Girona F.C. s’ha compromès a col·laborar amb Mifas, entitat sense ànim de lucre que treballa per a la integració social i labora de les persones amb discapacitat física des de la demarcació de Girona des de l’any 1979, per fer les inversions necessàries i millorar la mobilitat al camp per a tothom.\nLa portaveu dels socialistes de Girona, Sílvia Paneque, ha manifestat que la concessió és molt proteccionista amb l’Ajuntament de Girona, tant en termes econòmics com social en benefici del conjunt de la ciutat, a partir d’un treball tècnic ben fet per part del consistori. «Estic convençuda que el Girona F.C. té la voluntat de treballar per tenir un equip d’altíssima qualitat i, a la vegada, desenvolupar un esforç per millorar les condicions tant de les penyes de tota la vida, com de comprometre’s cívicament amb el conjunt de la ciutat de Girona«, ha conclòs Paneque.\nEl grup municipal socialista ha fet un sí crític a la urgència del Plenari i ha votat en contra del nou cartipàs presentat per l’equip de govern\nEl govern en minoria de l’alcaldessa Marta Madrenas s’ha acostumat a aquestes últimes setmanes a convocar de manera injustificada plens extraordinaris. Ni el de l’últim mes es va justificar per quins motius es va procedir així, ni aquesta vegada tampoc no s’ha explicat bé perquè es convoca un ple extraordinari, en lloc de respectar el funcionament ordinari de la institució. La portaveu socialista considera que «respectar els processos ordinaris de l’Ajuntament de Girona té una importància clau per al bon funcionament de l’Ajuntament de Girona i evitar l’arbitri de convocar Plens de manera extraordinària no justificada contribueix a generar confiança per als tècnics i per a tothom«.\nLa portaveu dels socialistes a Girona, Paneque, ha assenyalat que «no hem pogut votar altra cosa que no al nou cartipàs presentat per part de l’Ajuntament«. En primer lloc, perquè se separa seguretat de Drets Socials, quan els ponts creats entre aquestes àrees havien contribuït al fet que la Policia Municipal assumís amb un gran èxit un treball de proximitat ben fet als barris, amb cooperació amb agents socials o educadors que treballaven al carrer. En segon lloc, perquè Ocupació es desvincula de Drets Socials, quan això havia contribuït a encertar els col·lectius més vulnerables i les oportunitats de trobar en quins sectors econòmics hi ha oportunitats laborals.\nEl nou cartipàs no només desmunta aquesta àrea, sinó que pot tenir afectacions pel Model de Drets Socials, que Girona ha construït durant els últims trenta anys. «Drets Socials a Girona han treballat de manera transversal els serveis que ofereixen al conjunt de la ciutadania i, en això, el treball conjunt entre els Centres Cívics i els serveis oferts en Drets Socials han produït i produeixen bons resultats i sinergies entre els agents implicats, molt sovint en col·laboració també amb biblioteques i espais culturals«, ha advertit Paneque. El grup socialista considera que seria un error greu canviar aquest funcionament que ha nascut durant la dècada dels vuitanta i s’ha anat perfeccionant durant anys i anys amb un treball excel·lent dels tècnics a l’àrea de Drets Socials.


Europa dona suport a Sánchez en l’arribada dels refugiats afganesos - La Valira\nDesprés de les crítiques per no haver suspès les vacances pel conflicte afganès, el president del govern espanyol, Pedro Sánchez, ha començat a girar la truita liderant la gestió de l’arribada de refugiats afganesos. Les institucions europees l’han fet costat visitant el centre d’acollida de Torrejón de Ardoz.\nEn aquesta vista, Sánchez ha defensat que la presència d’Espanya a Afganistan els últims 20 anys “no ha estat en va”. “S’ha sembrat una llavor”, ha afegit Sánchez, que espera que evolucioni els propers anys. El president espanyol ha ofert el hub de la base militar de Torrejón com a símbol de la “solidaritat” de la UE, amb capacitat per a 800 persones, on s’hi estan entre un i dos dies.\nA Sánchez l’han acompanyat la presidenta de la Comissió Europea, Ursula von der Leyen, el del Consell Europeu, Charles Michel, i el representant de la UE per a Afers Exteriors, Josep Borrell.\nPer la seva banda, Ursula von der Leyen ha dit que ara la prioritat és impedir que els afganesos que intenten desesperadament marxar del país caiguin en mans de traficants de persones. En aquest sentit, la presidenta de la Comissió Europea ha assegurat que la crisi de l’Afganistan serà “una de les qüestions centrals” de la reunió del G7 que se celebrarà la setmana que ve.\nPel que fa a les relacions amb els líders talibans i en resposta a una pregunta dels periodistes, Von der Leyen ha negat que hi hagi cap mena de “converses polítiques” amb ells, només “contactes operatius”. S’ha esforçat molt a diferenciar aquests dos conceptes, i ha dit que aquests contactes poden “salvar vides”, però que no hi cap reconeixement de la UE cap a ells.\nLa base de Torrejón s’ha convertit en el centre d’acollida dels refugiats afganesos que arriben a la Unió Europea, i des d’aquí se’ls repartirà pels països membres. Va ser una decisió dels 27 països a proposta del govern espanyol, que assegura que hi passaran tots els afganesos que han col·laborat amb els països de la UE i les seves famílies. S’hi han preparat instal·lacions provisionals per acollir fins a 800 persones, amb un menjador per a 200 persones i espais diferenciats per als nens, les lactants i l’atenció sanitària.


Els 21 directius de TMB guanyen 10.000 euros bruts al mes de mitjana | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nLa cúpula de Transports Metropolitans de Barcelona es reparteix cada any 2,5 milions d'euros\n8 AGO 2016 - 20:40\tCEST\nUn directiu de la cúpula de Transports Metropolitans de Barcelona (TMB) guanya de mitjana 10.112 euros bruts al mes. És a dir, l’empresa pública es gasta 2,5 milions d’euros anuals en els sous de 21 alts càrrecs. Aquestes dades les va publicar ahir l’empresa al seu portal de transparència, i així posa fi a una reivindicació històrica dels sindicats, que exigien que es fessin públics aquests salaris. Vuit retribucions, comptant-hi els complements, superen els 130.000 euros anuals. Les tres més altes corresponen a la directora de la xarxa d’autobús, Marta Labata; la del director de la xarxa de metro, Marc Grau, i la del director de l’àrea de tecnologia, Federic Pijoan. El cost anual dels alliberats sindicals és de 3,4 milions.\nLes xifres són noves, perquè per primera vegada es desglossa quant guanya cadascun dels alts directius. En el marc de la negociació dels convenis laborals sempre sorgia la petició per part dels sindicats de conèixer aquestes retribucions, que consideraven molt altes, però les xifres mai s’havien posat sobre la taula.\nEl febrer passat, quan intentava aturar la vaga de transport durant el Congrés dels Mòbils, un dels detonants de la manca d’acord entre l’alcaldessa de Barcelona i els representants dels treballadors va ser la decisió de Colau de respondre a aquesta petició amb la publicació d’altres dades, assegurant que el sou mitjà mínim a l’empresa és de 33.000 euros. Els sindicats van qualificar aquesta afirmació de “falsa” i van instar l’alcaldessa a publicar les dades corresponents a la cúpula directiva.\nNomés dos càrrecs de la Generalitat tenen una retribució més alta que la dels sous més alts dins de la cúpula de TMB. Es tracta de Pere Calvet, director general de Ferrocarrils de Catalunya (FGC), que té assignats 136.156 euros bruts anuals, i de Núria Llorach, presidenta de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, amb una assignació de 139.650 euros bruts l’any.


Salvador anuncia que el projecte Confluència 4600 ha sigut triat per a la renovació 'integradora i sostenible' de l'entorn de la plaça de Bruixes\nLa consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori, María José Salvador, ha anunciat que Confluència de l'UTE d'arquitectes valencianes formada per Quintana-Peñín, ha sigut el projecte triat per a "la renovació urbanística amb criteris clarament integradors i sostenibles" de la plaça de Bruixes, la Llotja, el Mercat Central i l'església dels Santos Juanes de València.\nAixí ho ha decidit per majoria el jurat d'experts que ha triat aquest projecte guanyador entre les tres propostes que havien obtingut millor puntuació de les 21 presentades en total. Els tres projectes finals havien incorporat canvis després del procés de participació pública previst en el concurs d'idees que per primera vegada havia plantejat la Generalitat.\nD'aquesta manera, la consellera ha explicat que el jurat ha valorat del projecte d'Elissabet Quintana i Blanca Peñín "la posada en valor i la millora de la integració dels monuments existents en l'espai urbà, així com la claredat en la definició de l'espai públic i el paisatge sense desvirtuar el caràcter unitari que dóna identitat al conjunt".\nIgualment, "s'ha reconegut la manera en què s'utilitza i s'integra l'element verd amb els pavimentats, que prioritza l'ús d'estratègies que contribueixen a reduir l'efecte 'illa de calor' amb criteris clarament sostenibles i que treballa el cicle de l'aigua". Finalment, s'ha valorat també "la incorporació de criteris de perspectiva de gènere, així com la proposta d'espais suficientment accessibles i segurs, que permeten i faciliten la integració de qualsevol persona".\nPer a Salvador, "un entorn tan emblemàtic i de tanta qualitat per a la ciutat de València requeria el millor tractament i la màxima participació" i, per això, es va optar per la fórmula del concurs d'idees que "a pesar que es tarde més a fer les tramitacions, val la pena perquè és enriquidor, es dóna oportunitat al talent i als ciutadans per a aportar les seues idees".\nDe fet, ha assenyalat que una de les principals novetats incorporada després del procés de participació pública ha sigut "el tractament dels espais públics amb criteris d'accessibilitat, per a ser usats per tots des dels més majors als xiquets".\nA partir d'ara s'inicia un termini de 15 dies per a formalitzar el contracte administratiu i es preveu que a final de març ja estiga adjudicat perquè l'equip guanyador redacte el projecte d'execució amb un termini de tres mesos. Tant la redacció del projecte com la direcció d'obra tenen un pressupost de 246.000 euros.\nPer a escurçar terminis, la supervisió del projecte es farà conjuntament entre la Conselleria i l'Ajuntament de València i s'espera que a la fi d'estiu, la Generalitat el puga lliurar a l'ajuntament perquè comence el procés de licitació de l'execució d'obra.\nRetornar l'espai a la ciutadania\nCal recordar que la Generalitat i l'Ajuntament de València van acordar posar una solució després de deu anys d'enfrontaments dels governs anteriors i van aconseguir desbloquejar la situació del pàrquing de la plaça de Bruixes. A més, en l'acord, la Generalitat adquiria el compromís de redactar el projecte i el consistori es comprometia a executar les obres d'urbanització de la superfície de la plaça.\nEn definitiva, per a Salvador, "hem donat una nova visió a la regeneració urbana, amb màxima participació, on la Generalitat vol que estiga reflectida l'essència de la Conselleria d'Habitatge basada en la regeneració urbana que s'entén com la tornada dels espais públics, de les places, per al poble, per a la ciutadania sempre amb la mirada de gènere present, la mobilitat sostenible, els espais verds i compartits. Tot al servei de la integració i de la participació social".\nSalvador anuncia que el projecte Confluència 4600 ha sigut triat per a la (...)


Càmping amb activitats a Argeles, lloc de descans i alegria - Camping Micocouliers (66) Pyrénées Orientales\nCàmping amb activitats a Argeles, lloc de descans i alegria\nEl càmping 3 estrelles Les Micocouliers us ofereix un seguit d’animacions durant tot l’estiu.\nAl càmping de Micocouliers, no hi falta res per gaudir de les millors vacances d’estiu. L’entorn natural verd regala l’ombra de zones envoltades d’eucaliptus per gaudir d’una partida de petanca. Al voltant de la piscina us podreu relaxar i prendre el sol d’allò més bé. Les diferents activitats us faran gaudir d’un moment per compartir entre tots. En aquest ambient de relaxament i alegria, tot està perfectament organitzat perquè hi torneu cada any.\nPrograma de animacion 2019\nProgramas de actividades para niños y adultos 2019\nTrobeu tota la informació pràctica de la regió a l’Oficina de turisme de Sodède\nTrobeu 5 fotos en aquesta galeria\nTemps de jocs i festes\nInspirada en el fet de compartir, la piscina a l’aire lliure, cada any és un lloc de felicitat per a les vacances amb la família o els amics. Prendre el sol, jocs aquàtics i classes de natació, sens dubte és un lloc privilegiat per a tothom. Pares, fills, parelles i amics s’hi troben per compartir moments de diversió. Amb totes les mesures de seguretat, el parc infantil és perfecte per als més petits. En aquest ambient balneari, els més esportistes també troben el seu lloc amb els torneigs avançats.\nEls campionats de petanca o ping-pong fan gaudir a tots aquells que volen competir amb altres en un ambient agradable. Per als avançats de petanca, el càmping organitza un torneig gratuït 1 cop per setmana amb molts lots de premi. La petanca del poble, situada justament darrere del càmping, organitza tots els dimecres i dissabtes les competicions nocturnes on hi podem participar.\nEl tennis també es pot incloure al programa sempre que es disposi de parella, i es practica fora del càmping, a 5 minuts caminant.\nPel que fa als més petits, els tallers i la zona de jocs és el lloc perfecte per divertir-se i conèixer els guanyadors. Però es poden barrejar en l’ambient recolzant el joc dels més grans. I per acabar un dia perfecte, les animacions nocturnes comencen per celebrar l’època de vacances. Amb 3 sessions musicals per setmana, la festa està garantida.\nI no oblidem les animacions del poble, a tan sols uns minuts caminant, on podreu ballar, cantar, descobrir i, sobretot, gaudir d’un moment agradable amb les sardanes, els mercats nocturns, el festival de blues i molt més.\nOrganitzades per satisfer els gustos de tothom, els dies ofereixen un bon ritme d’activitats esportives, sessions de diversió i jocs aquàtics. Els adults que vulguin aprofitar les vacances d’estiu per posar-se en forma, ho podran fer. Per gaudir de l’humor a l’aigua en aquest càmping situat prop de la platja d’Argelès, hi ha classes d’aquagym 3 cops per setmana. Animades per professors diplomats a nivell estatal, permeten treballar l’esforç físic amb l’aigua. També s’organitzen sessions de fitness altres dies. Per als que volen treballar cos i esperit zen, poden participar a les classes de ioga. Tot el necessari per tenir un cos tonificat i cultivar el benestar. També hi ha activitats per als més aventureres o amb ganes de llibertat. Aquest entorn únic entre mar i muntanya és perfecte per fer-hi excursions amb bicicleta o cavall. Sensacions fortes i paisatges magnífics garantits.


IVC > Canal #QuedatACasa_4\nHui us presentem la quarta entrega de continguts del Canal #QuedatACasa de l'Institut Valencià de Cultura.\nDurant tota aquesta setmana podreu continuar gaudint dels continguts de la tercera setmana, a la qual afegim hui noves propostes d'arts escèniques, audiovisuals, música i arts plàstiques.\nEl Cor de la Generalitat ens presenta l'enregistrament de l’Ave Verum Corpus de W. A. Mozart realitzada els passats dies 9 i 10 d'abril, complint les normes del confinament.\nPràcticament la totalitat del Cor, el seu director Francisco Perales, el seu director assistent Jordi Blanch i el seu pianista Francisco Hervás han participat en aquesta iniciativa des de les seues cases, en homenatge als que ens han deixat a conseqüència del COVID-19.\nL'edició de l'àudio i vídeo ha sigut realitzada pel director assistent Jordi Blanch.\nSi aquesta versió que us presentem no serà ni tècnica ni artísticament perfecta, el Cor vol compartir amb tots vosaltres l'emoció que transmet i l'afecte que han posat en ella tots els que han participat.\nAmb l’Ave Verum Corpus KV618, compost per Mozart per a la festivitat del Corpus Christi en 1791, el Cor de la Generalitat recorda als que ens han deixat i espera poder compartir amb el públic molt prompte el seu treball en grans teatres, en importants auditoris, en festivals nacionals i internacionals, en esglésies, en Cases de la Cultura.... o, fins que això siga possible, des del saló de les seues cases.\nAve Verum Corpus a YouTube\n31 de juliol del 2019. Teatre Romà de Sagunt\nJove Orquestra de la Generalitat Valenciana (JOGV) sota la direcció de Pablo Rus Broseta, el seu director artístic i musical, i direcció escènica i coreografia d`Asun Noales, amb la participació d'un jove cos de dansa seleccionat per a l’ocasió. Il•luminació de Juanjo Llorens. Vestuari d’Ana Esteban Hernández i Jorge Murillo Bolaños.\nQue la JOGV siga un espai per a la creació de projectes multidisciplinaris sempre ha sigut un dels objectius que hem intentat impulsar. I és per això que, per a la seua trobada d’estiu del 2019, es va programar aquesta cèlebre composició d’Ígor Stravinski (1882-1971), escrita a París per als Ballets Russos de Diaghilev en 1913, una d’aquelles úniques obres d’art que romanen eternament transgressores. Es va desenvolupar un intensiu treball que va convocar 120 joves, entre músics i ballarins. Finalitzat el període d’assajos va ser estrenada al Palau d’Altea el 27 de juliol. La posada en escena va mostrar una energia molt viva i intensa.\nLa consagració de la primavera a YouTube\nEl Cant de la Sibil·la és una producció de l’Institut Valencià de Cultura que recupera des de fa 7 anys aquest cant profètic, un drama paralitúrgic que fins al segle XVI s'escenificava la nit de Nadal en diferents catedrals de la Península, sobretot en l'Antiga Corona d'Aragó. Després del Concili de Trento la seua interpretació va desaparéixer i hui només es manté a Mallorca i L'Alguer (Sardenya). De les moltes versions que es conserven, es restaura ací la versió valenciana, influenciada per la tradició toledana i mallorquina, declarada en 2010 com a Patrimoni Immaterial de la Humanitat per la UNESCO.\nEl Cant de la Sibil·la és una de les representacions més significatives entorn del naixement de Crist que es coneixen, implantada per Jaume I d'Aragó després de la conquesta de València. Les sibil·les eren dones que es creien inspirades pels déus, totes verges i profetes. Entre elles, la Sibil·la Eritrea era l'encarregada d'anunciar el dia del Judici Final i l'arribada de Jesucrist en el món. Encara que la Sibil·la és la figura per excel·lència de l'oracle grec, el cristianisme es va apropiar d'ella per a atemorir a la població amb els seus presagis sobre l’Apocalipsi.\nEscolania de la Reial Basílica de la Mare de Déu dels Desamparats\nCarles Magraner, direcció musical\nJaume Martorell, direcció escènica\nLuis Garrido, direcció de l’Escolania i la Coral Catedralícia\nJosep Lluis Sirera, creació de dramatúrgia i assessorament històric\nEl Cant de la Sibil·la a À Punt\nLA FESTA DEL CURT A CASA\nAquest cap de setmana proposem tres curtmetratges de ficció dirigits i protagonitzats per dones, que ens aborden històries de la vida quotidiana des de diferents punts de vista: Algo queda i Deazularrojo, ambdós d’Ana Lorenz, i La buena fe, de Begoña Soler.\nEl primer curtmetratge dirigit per Ana Lorenz, Algo queda, va aconseguir més de 30 premis en festivals nacionals i intencionals. El seu següent curtmetratge, Deazularrojo, va guanyar el Gran premi del jurat del Notodofilmfest. També ha dirigit publicitat i videoclips. El seu últim treball ha sigut com a directora de la segona unitat en la sèrie d'À Punt Diumenge Paella.\nBegoña Soler ha escrit i dirigit quatre curtmetratges. La Buena Fe ha rebut més d'una vintena de premis (entre ells Millor curt espanyol en SEMINCI 2015) i va ser preseleccionat per als Premis Goya 2016. També ha dirigit un videoclip per al cantant i compositor Moritz. És creadora de la sèrie I love Spain de la qual ha escrit i dirigit el capítol pilot. En l'actualitat imparteix tallers de Direcció d'Actors i Interpretació per a Directors i treballa com a coach d'actors mentre desenvolupa els seus pròxims projectes audiovisuals.\nAna Lorenz, 16’04’’, 2010. Ficció. TP\nAlgo queda parla de l'àrdua tasca que desenvolupen els cuidadors de malalts de Alzheimer. D'aquesta dedicació, aquest sacrifici desinteressat, que no espera gens a canvi, quan solament està per esdevenir el pitjor dels desenllaços.\nDisponible en castellà i valencià, i subtítols en anglès.\nAlgo queda a Vimeo\nAna Lorenz, 4’56’’, 2013. Ficció. +12\nDisponible en castellà i subtítols en anglès.\nDeazulrrojo a Vimeo\nBegoña Soler, 17’19’’, 2014. Ficció. +7\nDisponible en castellà I subtítols en valencià i anglès.\nLa buena fe a Vimeo\nALMA TORTURADA (Magín Murià, 1916)\nUna de les restauracions més interessants de la Filmoteca Valenciana des de diversos punts de vista: es va dur a terme a partir de diferents materials provinents dels nostres arxius i de Filmoteca Espanyola, la qual cosa posa en relleu la importància de la cooperació entre institucions dedicades a la salvaguarda del patrimoni audiovisual; va ser inclosa en el projecte europeu EFG 1914, exemple de la col·laboració entre arxius fílmics ja a un nivell internacional; per últim, es tracta d'una de les escassíssimes mostres de la incursió en les pantalles de l'actriu teatral Margarita Xirgu.\nAlma torturada a Vimeo\nTot explota és una producció teatral de l’IVC escrita per Pepe Ruiz i dirigida per Carla Chillida que es va estrenar al Teatre Rialto en març de 2019. Una proposta molt intel·ligent, plena d’humor i amb cançons, absolutament oportuna en aquests temps en que tremola el nostre model de capitalisme basat en el consum i la globalització. Un espectacle carregat de contingut que ens farà preguntar-nos pel significat d’explotació en un moment en que sembla que tot està a punt d’explotar.\nPepe Ruiz és professor d’Història d’educació secundària i professor associat a la Universitat de València. Des de fa quasi quinze anys exerceix diverses tasques associades a l’escriptura, el guió i la cançó com a compoditor i lletrista. Ha col·laborat com a dramaturg en la companyia A tiro hecho als espectacles Esta obra gentrifica (2017) i Ingovernables (2019).\nCarla Chillida és graduada en Dansa Espanyola i Contemporània al Conservatori de Dansa de València i, també, llicenciada en Interpretació per l’Escola Superior d’Art Dramàtic de València. El 2011 funda la companyia pròpia, A Tiro Hecho, on desplega la seua faceta de directora, autora i intèrpret. Els seus últims treballs són El mercado es más libre que tú (2016), Esta obra gentrifica (2017), La sección (2017), coproducció amb Teatro del Barrio, Les solidàries (2017) i Ingovernables (2019). Algunes de les seues obres han estat de gira per Espanya i Llatinoamèrica.\nTot explota a Vimeo