Octubre de 2015 – Pàgina 2 – No cal que en facis gaire cas\nEs veu que hi ha determinada gent a qui les banderes -determinades banderes- els produeixen una mena d’erupció estranya. No sé quina raó biològica o psicològica hi pot haver al darrere d’aquesta realitat, però n’hem vist clars exemples en la persecució sistemàtica de les estelades a pobles i viles de Catalunya, sense anar més lluny. Ara, tot sembla indicar que aquesta mena de malaltia estranya ha superat les nostres fronteres i es va estenent de manera curiosa cap a àmbits nous.\nDe debò que els dirigents de la FIFA saben què és l’estelada? Bé, ara que el seu president és un personatge tan discutible com Villar, amb dècades de presidència de la federació espanyola a l’esquena, mentre els titulars estan suspesos per tripijocs econòmics, potser sí.\nDe debò es pensen que es pot sancionar molt més l’exhibició pacífica de banderes que no són il.legals enlloc que el llançament de bengales des de la graderia?\nDe debò que es poden tolerar amb tota impunitat tota mena símbols i banderes feixistes que apareixen a diferents estadis, sempre acompanyats de violència, però sancionar l’estelada?\nRidícul, tot plegat. Ridícul i només explicable des de la influència matussera d’aquells que ja no saben què fer per evitar allò que cada dia és més inevitable, i menys encara amb actituds com aquesta.\nAmb pocs dies de diferència ens han arribat un parell d’informacions que deixen ben clar com utilitzen el poder, o fins a quin nivell de perversió dels béns públics poden arribar, determinats personatges ben destacats de la vida política.\nLa primera informació fa referència a Mariano Rajoy, a qui la Moncloa va pagar les despeses d’atenció al seu pare malalt, ja sigui directament amb els diners de tots nosaltres, o destinant-hi personal al servei del president, que també paguem entre tots, perquè faci una altra feina.\nEl segons cas, és el de l’alcalde de Lleida, que sembla que ha fet servir fons públics per pagar un bufet d’advocats privat perquè l’assessorin sobre les accions legals a prendre contra determinades informacions del diari El Mundo. Un cop més, diners públics, de tots, al servei d’un interès particular, perquè la Paeria ja té els seus serveis jurídics, per al cas que els necessiti, posem per cas l’alcalde, en l’exercici de les seves funcions.\nÉs trist veure com determinats sous públics, entre els més alts, dit sigui de passada, no arriben per atendre les mínimes necessitats personals d’aquells que els cobren. I més trist és veure com determinats comportaments no tenen res a veure amb les suposades diverses ideologies.\nQuan es tracta de gratar-se la butxaca, tant li fa si és amb la mà dreta o amb l’esquerra. Tirar dels diners de tothom sempre és la solució més còmoda i més temptadora.\nS’agraeix molt poder fer una petita pausa en la nostra vida i aparcar tot allò tan fonamental, tan vital i tan imprescindible que determina el nostre dia a dia. S’agraeix molt deixar de banda tota aquesta transcendència i abandonar-se a descobrir coses noves, llocs nous i realitats noves, amb la distància que dóna no ser-ne part i, per tant, podent-nos permetre el plaer de gaudir de la mirada de l’observador aliè a aquella realitat que se’ns posa al davant, sense que ens calgui saber realment què amaga.\nPrendre distància amb la realitat sempre acaba sent una mica enganyós, perquè aquesta realitat acaba no sent del tot real. Però tant li fa. Què farien els turistes si sabessin què amaguen les coloraines i els somriures amables? Potser el millor és gaudir d’aquestes altres maneres de viure que trobem quan ens podem permetre no passar de la pell de les coses, i que, vulguem o no, ens fa feliços.\nAjuts d’anada i tornada\nLlegim aquests dies que milers de joves estan sent cridats a retornar una ajuda per al lloguer de pis que se’ls havia atorgat i que ara es que no tocava.\nVal a dir que la Renda bàsica d’emancipació, que així es diu aquest nyap perpetrat en el seu moment pel govern Zapatero, és una mostra més de com la demagògia i el populisme poden concretar-se en actuacions pèssimament dissenyades i pitjor executades, com queda demostrat. Cal afegir, encara, que actualment ja estan en fase de liquidació absoluta, no fos cas que ens passem de socials en les nostres polítiques.\nNo són estranyes aquestes mostres d’incompetència en la gestió dels serveis públics per part de governs de qualsevol pelatge. Tampoc no és estrany que el govern de torn s’acarnissi amb els més febles, en aquest cas els joves, mentre no té cap pudor a protegir els rics. Perquè, quin és l’import que es vol recuperar? I més: quin percentatge suposa respecte als ajuts que s’han atorgat a la banca per rescatar-les de les seves pròpies males pràctiques?


Dilluns 20-G CONCENTRACIÓ\nNovament, iniciem l’any amb l’assassinat de quatre dones a mans masclistes. Des de la Plataforma no deixarem de reivindicar el dret de les dones a una vida lliure de violències i sortirem cada mes al carrer mentre hi hagi una sola assassinada.\nUs esperem a la propera concentració mensual dilluns 20 de gener a les 20h a la Plaça Sant Jaume de BCN per condemnar els feminicidis i retre homenatge a les dones assassinades.\nCompartiu per aconseguir que les nostres veus arribin ben lluny!\nQuè és la construcció de pau? I la justícia de gènere?


COMPROMÍS PER L’ALCÚDIA RECOLZA ELS TREBALLADORS D’ISTOBAL - * Compromís per l'Alcúdia\nConsidera injustificada la pretensió de l’empresa d’acomiadar 42 treballadors\nCompromís per l’Alcúdia recolza les mobilitzacions dels treballadors d’Istobal davant la pretensió de l’empresa d’extingir 42 llocs de treball de les seccions de caldereria i perfileria per externalitzar-ho fora de l’empresa.\nLa pretensió de l’empresa està totalment injustificada quan l’empresa ha obtingut grans beneficis en els últims anys que no ha emprat per invertir en adequar i modernitzar la planta. De fet l’empresa ha repartit 35’5 milions d’euros entres els accionistes els últims 7 anys, el que posa de manifest la bona situació de l’empresa.\nPer a Paco Sanz, regidor de Compromís per l’Alcúdia, la reforma laboral aprovada pel Govern del PP propícia situacions com aquesta, en la que es donen facilitats per acomiadar als treballadors amb un baix cost per par de les empreses. L’empresa ha d’escoltar les propostes dels treballadors, tenint en compte que la prioritat ha de ser el manteniment dels llocs de treball.\nCompromís per l’Alcúdia participarà en la manifestació del proper 11 de juliol i crida a la població de l’Alcúdia que la secunde massivament en defensa dels llocs de treball.\n11 de juliol de 2013 a les 8:12 am\nMoltes gràcies desde la secció sindical de CCOO a Istobal pel recolzament que desde Compromís hem rebut des del primer dia de les movilitzacions.\nDelegat sindical de CCOO a Istobal,SA


Lluitadors.cat: Carles Salvador: El mestre valencià\nCarles Salvador: El mestre valencià\nCarles Salvador fou un poeta i gramàtic valencià. Va néixer a la ciutat de València l’any 1897 al sí d’una família d’origen humil. El seu pare era mestre i tot semblava indicar que Carles continuaria la tradició familiar, per un desafortunat accident li danyà el colze, cosa que va fer desviar la seva vocació cap a l’ensenyament.\nDesprés d’acabar els estudis de Magisteri, exercí de mestre a Benassal (Alt Maestrat). El 1919 publicà el fullet El valencià a les escoles i el 1921 llançà un manifest, Pro Associació Protectora de l’Ensenyança Valenciana, sense gaire èxit.\nFou un dels principals promotors de la normalització ortogràfica al País Valencià. Fou nomenat director de número del Centre de Cultura Valenciana, on ingressà amb el discurs Qüestions de llenguatge (1935).\nPublicà aleshores diversos opuscles gramaticals que foren decisius per a la divulgació de la doctrina gramatical de Pompeu Fabra al País Valencià. També va participar en la redacció de les Normes de Castelló (1932).\nEn la seva producció poètica destaquen Plàstic (1923), Rosa dels vents (1930) i sobretot El bes als llavis (1934). Fou també important la seva prosa, tant la narrativa -La Dragomana dels déus (1920), Barbaflorida professor (1930), El maniquí d’argila (1931)- com els assaigs: Elogi de la prosa (1928), Elogi del xiprer (1929), Elogi del camp (1930) i Elogi de la vagància (1937).\nDesprés de la guerra civil, la seva poesia esdevingué més tradicional i austera; publicà Nadal flor cordial (1943), El fang i l’esperit (1951).\nEl 1951 fundà dins Lo Rat Penat els cursos de Literatura i Filologia i publicà una Gramàtica valenciana. També va ser col·laborador de l’Institut d’Estudis Catalans i membre de la Comissió Patrocinadora per a l’edició del diccionari Català-Valencià-Balear d’Alcover-Moll. Salvador va morir el 7 de juliol de 1955.


T’ho posem fàcil per tornar al teatre! – EL MALDÀ\nT’ho posem fàcil per tornar al teatre!\nA partir del 23 de novembre de 2020, els teatres podem reobrir i reprendre l’activitat prevista. Tingueu en compte que:\nEls espais especialment habilitats per a la realització d’espectacles públics, poden obrir limitant l’aforament al 70% de l’autoritzat. En el cas d’El Maldà, l’aforament de la sala quedarà limitat a 35 persones.\nL’horari d’obertura al públic per a les activitats culturals és de les 6h a les 24h.\nS’eliminen les restriccions a la mobilitat.\n*Segons la resolució SLT/1587/2021, de 24 de maig, per la qual es prorroguen i es modifiquen les mesures en matèria de salut pública per a la contenció del brot epidèmic de la pandèmia de COVID-19 al territori de Catalunya.\nMÀXIMA FLEXIBILITAT PER A LES TEVES ENTRADES\nLa pandèmia del coronavirus està afectant a tothom i a tots els àmbits. En els darrers mesos, també els teatres ens estem veient obligats a fer canvis per adaptar-nos a les normatives vigents. És per això que des d’El Maldà volem facilitar la compra i bescanvi d’entrades i abonaments, donant-vos la màxima flexibilitat. Ara més que mai la incertesa és present i són molts els motius pels quals s’ha de canviar o anul·lar una entrada:\nTancament dels teatres\nCanvis en l’aforament\nQuarentenes preventives per coronavirus\nI moltes altres variables. És per això que, si un cop comprada l’entrada us trobeu en una situació que no us permet venir al teatre, amb una antelació mínima de 6 hores, us oferim la possibilitat de:\nCanviar l’entrada per un altre dia o horari de funció\nCanviar l’entrada per un altre espectacle\nDemanar el retorn dels diners\nGràcies per tornar als teatres!!\nSi tens dubtes, ens pots escriure a contacte@elmalda.cat o trucar al 93 164 77 78\nCOMPLIM TOTES LES MESURES DE SEGURETAT\nConsulta el nostre protocol Covid-19


3rB. Comencem trimestre | Eduplaneta Musical\n3rB. Comencem trimestre\nPublicado el 19 marzo 2013 por musicaade\nÚltim trimestre i últim grup de 3rESO d'aquest curs 2012-13. A diferència del que vau fer a 2nESO en què vam treballar bàsicament amb les activitats del Moodle i vam fer algunes activitats 2.0, aquest any incorporem una eina nova: el bloc.\nEl bloc serà el dossier o carpeta on anireu penjant els diferents treballs i activitats que farem aquest trimestre. Ja sabeu que és un curs en que els continguts principals són d'Història de la Música. Però també ja sabeu de cada any, que aquest tercer trimestre preparem el Concert de Primavera i que tocarem cançons d'estils molt diversos.\nClicant en cada una de les tres imatges podreu accedir a la vostra "Class": un grup de blocs individuals. Cada alumne tindrà el seu bloc propi que hi podrà entrar amb una contrassenya que només ell sabrà. En aquest Tutorial Kidblog us explico els primers passos.\nEl primer que fareu serà un avatar per poder posar en el primer article. Serà un article de presentació on caldrà que expliqueu qui sou, què feu, quines són les vostres aficions i quin tipus de música us agrada. Podeu triar el tipus d'avatar entre les tres eines que us proposo al Symbaloo de Presentacions. Si el feu amb Voki trobareu el tutorial a Tutorials pas a pas. També hi trobareu el tutorial de Com posar un embed al bloc.


Imatge d'un partit entre els dos equips a Mataró\nEl dissabte al migdia (13:30 hores) el Quadis CN Mataró juga a la Nova Escullera a Barcelona, on, valgui la redundància, es trobarà un escull important i complicat per tal de mantenir la bona ratxa, amb cinc victòries consecutives, que l'ha situat en el segon lloc de la Divisió d'Honor, junt amb CN Terrassa i CN Barcelona.\nEl rival serà el Club Natació Barcelona, el pioner del waterpolo català i estatal, que té a les seves vitrines una Copa d'Europa (1981-82) i 19 lligues estatals, i amb el que està igualat a 21 punts a la classificació. Si la setmana passada dèiem que el Sabadell era la "bèstia negra" del Quadis, l'equip cenebista no li queda massa enrere, perquè, tot i que se l'ha guanyat en alguna ocasió, és el que en les dues darreres temporades ha tallat el camí de l'equip de Beto Fernàndez en el "play-off" en els quarts de final.\nResultats històrics a Barcelona en Divisió d'Honor\nSón ja 33 els partits jugats entre aquests dos equips a la Divisió d'Honor, entre els quals hi ha 6 partits de "play-off".\n86-87 DH CN Barcelona 13 4 CNM\n92-93 DH CN Barcelona 6 7 CNM\n93-94 DH CN Barcelona 13 5 CNM\n94-95 DH CN Barcelona 11 4 CNM\n95-96 DH CN Barcelona 6 2 CNM\n96-97 DH CN Barcelona 12 3 CNM\n97-98 DH CN Barcelona 10 9 CNM\n98-99 DH CN Barcelona 6 6 CNM\n99-00 DH CN Barcelona 7 6 CNM\n00-01 DH CN Barcelona 13 9 CNM\n01-02 DH CN Barcelona 12 9 CNM\n02-03 DH CN Barcelona 16 8 CNM\n03-04 DH CN Barcelona 11 5 CNM\n04-05 DH CN Barcelona 14 11 CNM\n05-06 DH CN Barcelona 11 11 CNM\n06-07 DH CN Barcelona 13 7 CNM\n07-08 DH CN Barcelona 14 10 CNM\n08-09 DH CN Barcelona 15 7 CNM\n09-10 DH CN Barcelona 9 11 CNM\n10-11 DH CN Barcelona 15 8 CNM\n11-12 DH CN Barcelona 10 11 CNM\n12-13 DH CN Barcelona 9 3 CNM\n13-14 DH CN Barcelona 10 12 CNM\n14-15 DH CN Barcelona 8 6 CNM\n15-16 DH CN Barcelona 12 11 CNM\n16-17 DH CN Barcelona 4 6 CNM\n17-18 DH CN Barcelona 8 6 CNM\nAquesta temporada els dos equips ja s'han trobat tres vegades. Primer als quarts de final de la Copa Catalunya, amb victòria mataronina aquí per 9-8 i barcelonina a la Nova Escullera per 6-5, i classificació del Quadis als penals. Després en els quarts de final de la Supercopa Estatal on els penals, després d'un empat a 7 gols, van afavorir el CNB.\nEn l'equip barceloní que prepara Toni Esteller destaquen el porter madrileny Eduardo Lorrio, Adrià Delgado (màxim golejador amb 22 gols), Víctor Flores, Joel Esteller, Francisco Valera, Pol Gomà, Aleix Aznar, Eric Marsal, Joshua Monpeat, i els holandesos Van Ijperen i Van den Burg, conformant un equip molt sòlid. Com el Quadis només han perdut un partit, en el seu cas davant el líder, el Barceloneta per 4-9, equip que serà el següent rival del Quadis el dia 15 de desembre a Mataró.


Actualitzat 25/01/2021 11:13 CET\nMADRID, 25 gen. (EUROPA PRESS) -\nEl ministre de Sanitat, Salvador Illa, abandonarà aquest dimarts el Ministeri per centrar-se en la campanya electoral de les eleccions catalanes i el president del Govern espanyol, Pedro Sánchez, farà saber el seu substitut, segons ha informat La Moncloa.\nIlla continuarà en el càrrec fins que se celebri el Consell de Ministres, l'últim al qual assistirà abans que Sánchez reveli el nom del seu relleu. L'endemà, dimecres, tindrà lloc al palau de la Zarzuela la presa de possessió del nou titular del departament davant el rei.\nQuan es va anunciar que Illa seria el candidat dels socialistes catalans al desembre, el Govern espanyol ja estudiava la possibilitat que la ministra de Política Territorial, Carolina Darias, el substituís.\nA més, el president podria valorar que el primer secretari del PSC, Miquel Iceta, substitueixi Darias al capdavant del Ministeri de Política Territorial i Funció Pública; lloc vacant després de la sortida de la ministra i per al qual el líder del PSC ja va sonar amb anterioritat.\nEl mateix Iceta va assegurar dijous que el candidat del PSC a la presidència de la Generalitat i ministre de Sanitat dimitiria com a ministre abans de divendres, quan comença la campanya electoral.\nIlla va assegurar dissabte que faria de candidat "d'aquí uns dies" i que s'hi bolcaria "al 101%". "Seré el candidat de la gent que no s'ha acostat mai a l'agrupació, de gent que fa temps que va deixar de votar-nos, de gent que fins i tot no ens ha votat mai. Seré el candidat de tota la gent que vol girar full", va assenyalar.


DE LLINDAR EN LLINDAR, Paul Celan (traducció i notes d'Arnau Pons) - laBreu Edicions : laBreu Edicions DE LLINDAR EN LLINDAR, Paul Celan (traducció i notes d'Arnau Pons) - laBreu Edicions\nDE LLINDAR EN LLINDAR, Paul Celan (traducció i notes d’Arnau Pons)\nTítol: De llindar en llindar\nPaul Celan, pseudònim de Paul Antschel, va néixer el 23 de novembre del 1920 a Czernowitz, la capital de la Bucovina, aleshores dins Romania (avui Ucraïna), i en una família jueva d’expressió alemanya que va patir la persecució nazi amb la participació del feixisme romanès i de l’ucraïnès. El pare, Leo Antschel, fidel al sionisme, va voler que el seu únic fill rebés una educació jueva i que aprengués hebreu. La mare, Friederike Schrager, oberta a l’assimilació, el va iniciar en la poesia alemanya. Tots dos van ser deportats a un camp de Transnístria; ell va morir de tifus al cap de poc temps, ella d’un tret a la nuca. En certa manera, la mare li havia llegat una missió: ser poeta en aquella llengua de la mort, llengua materna i dels botxins. Paul Celan posseïa sens dubte el fons de melangia necessari per a una tal empresa. També el do de saber treballar amb la negativitat d’una experiència com aquella. Després d’una estada a Bucarest i d’una altra, molt breu, a Viena, es va instal·lar definitivament a París el 1948. Es va tirar al Sena el 1970.\nDe llindar en llindar (1955) va suposar la consagració definitiva del poeta, després de Cascall i memòria (1953) i del seu poema més famós i polèmic, la «Fuga de la mort». Tenim a les mans un llibre frontissa, situat entre la revulsió i la densitat del primer recull i l’abstracció despullada i la reflexivitat de Reixes de llenguatge (1959). Però alhora hi tenim un llibre combatiu; no només pel seu enfondiment en allò que es defugia o se silenciava —els camps d’extermini, l’antisemitisme persistent i les responsabilitats dels poetes i dels filòsofs en l’esdeveniment, així com de l’Església i de la població alemanya—, sinó també per les rèpliques que Celan adreça aquí a tots els fronts: la filosofia de Heidegger, la crítica cultural d’Adorno i les acusacions de plagi de Claire Goll. Tot i que el llibre és dedicat a la seva dona Gisèle, és impossible no veure també en alguns poemes l’obsessió per un diàleg mantingut amb la poeta austríaca Ingeborg Bachmann.\nAra podem llegir, per fi, tot un llibre seu d’una tirada i acostar-nos a la seva poesia de la mà d’Arnau Pons, que hi treballa des de fa prop de vint anys, i, des del 2001, en estreta col·laboració amb l’intèrpret que més justícia li ha fet, Jean Bollack.\nCategoria: Alabatre, Autor, Col·leccions, Novetats, Pública, ✭Catàleg✭ | Etiquetes: Paul Celan


Què esperem ara de les marques? | Blog | Media Needs\nQUÈ ESPEREM ARA DE LES MARQUES?\nby Medianeeds | maig 21, 2020 | Blog, Destacats, Notícies, Uncategorized @ca\nLa crisi actual ha afectat des del principi en el comportament dels consumidors, que ha anat evolucionant a mesura que la situació avançava. En unes circumstàncies tan complexes, com sempre els anunciants han hagut d’esprémer els seus cervells per enviar missatges encertats i ben acollits pel públic. Tot això, tenint en compte la delicadesa de la situació i la necessitat de crear campanyes que, més que vendre, comuniquessin un missatge. Una vegada ens trobem en una situació més evolucionada, què esperem ara de les marques?\nDurant els primers mesos, la majoria de les marques han volgut transmetre missatges de suport sense oblidar les peculiaritats i trets diferencials de la mateixa marca.\nAixí, a mesura que s’ha desenvolupat la situació, els creadors de continguts s’han esforçat per llegir les necessitats del seu target i prendre decisions en conseqüència. De la mateixa manera que durant l’inici de la crisi els consumidors valoraven positivament les empreses que enfocaven els seus esforços en produir béns essencials, amb l’avenç de la situació han sorgit comportaments molt diferents.\nUna vegada tenim la sensació general d’haver passat la pitjor part de la pandèmia, l’audiència espera el suport de les marques des de la practicitat i la normalitat. És important considerar aquest salt com una necessitat, deixant de banda la recursos enfocats només al Covid-19 per focalitzar l’atenció en la recuperació social i econòmica.\nEl que és cert és que aquesta aturada generalitzada ha suposat un trasbals de cara a la liquiditat de moltes marques, però també una oportunitat per regenerar la reputació de les mateixes en prendre iniciatives adequades en una situació tan incerta.\nEn aquesta tessitura és molt important no “desconnectar”, estar atents i actuar de forma àgil en funció del que el client requereix de nosaltres en cada moment. Tot això, sense deixar de banda l’essència i genuïnitat de la nostra marca.\nD’altra banda, un fenomen curiós que ha anat de la mà del confinament és l’interès dels consumidors per altres marques que no són les habituals. La quantitat d’hores a casa ha permès a moltes persones l’opció d’explorar la xarxa i descobrir noves empreses que desconeixien. De fet, molts d’aquests consumidors que s’han tirat a la piscina confiant en noves companyies asseguren continuar fent-ho en un futur.\nEn definitiva, podríem englobar les principals expectatives del consumidor en la necessitat d’un valor útil, la de comprensió i empatia i la de la practicitat.\nTampoc podem oblidar el valor afegit que estan adquirint els comerços locals. Aquest ha estat propiciat per la solidaritat envers els petits empresaris I les seves dificultats. Alhora també, per la certa reticència que s’ha generat de cara als productes que venen “de més lluny”. Això s’explica pel sentiment general de temor en referència al desabastiment de productes essencials, que ha fet que molts consumidors apostin pels negocis més propers, els quals els aporten més confiança en aquest sentit.\nCom podeu veure, molts són els factors que han afectat (i continuaran fent-ho) al valor de la nostra marca i a l’experiència dels consumidors. Sabent què esperem ara de les marques, des de Media Needs us animem a no abaixar la guàrdia i estar atents dels moviments i peculiaritats de la situació. Recorda que, si necessites impulsar el teu negoci, donar-li un nou enfocament o simplement esprémer-lo, nosaltres podem ajudar-te i guiar-te!


El Camp de Tarragona registra un miler de nous positius de covid-19\nLa regió sanitària suma dues víctimes mortals més i el risc puja 171 punts en 24 hores i se situa en 1.043\nImatge d'arxiu de l'Hospital Joan XXIII de Tarragona ARXIU / INFOCAMP\nDimarts, 27 Octubre 2020 13:58\nEl risc de rebrot a Catalunya continua pujant, ho fa 46 punts en 24 hores , i se situa en 887, segons l'actualització del Departament de Salut. La incidència a 14 dies està en 607,90, per sobre de la de dilluns (572,26). En canvi, la taxa de transmissió o velocitat de contagi, l'Rt, baixa lleugerament, d'153 a 1,52. En l'actualització de dades s'han declarat 5.008 nous casos confirmats per PCR o tests d'antígens (TA), fins als 212.273 des de l'inici de la pandèmia. Segons l'últim balanç, el 12,78% de les proves que es fan donen positiu. També s'ha informat de 39 noves morts, amb un total de 13.858. D'altra banda, hi ha 121 ingressats més per coronavirus als hospitals catalans, amb un total de 2.138 persones, 368 de les quals a l'UCI (+21).\nEl risc de rebrot continua imparable a l'alça i s'apropa als 900 punts a Catalunya, en concret està en 887, uns 46 punts més en 24 hores. Era de 538 entre el 10 i el 16 d'octubre. L'Rt baixa un xic, fins a l'1,52, però es manté per sobre del de la setmana anterior, quan era d'1,35.\nSalut informa des d'aquest cap de setmana de la incidència a 14 dies, que se situa en 607,90 entre el 17 i el 23 d'octubre, molt per sobre dels 410,47 de l'interval anterior (10-16 d'octubre).\nPel que fa als casos confirmats per PCR o tests d'antígens (TA), en el període del 17 al 23 d'octubre n'hi va haver 28.116, xifra clarament superior al període anterior, del 10 al 16 d'octubre, quan se'n van confirmar 18.521. Això situa l'actual taxa de confirmats per PCR/TA en 366,48 per cada 100.000 habitants, força més alta que en el període anterior (241,41).\nDurant l'última setmana s'han fet 221.429 proves PCR i 11.123 tests d'antígens, dels quals un 12,78% han donat positiu, també per sobre del percentatge de l'interval anterior (10,90%). La mitjana d'edat de les persones positives s'ha situat en els 39,79 anys.\nDes de l'inici de la pandèmia s'han confirmat 240.118 casos, 212.273 dels quals mitjançant prova PCR o test d'antígens. Hi ha hagut 39 noves morts i el total acumulat arriba a les 13.858: 8.466 en hospitals o sociosanitaris (+25), 4.214 en residències (+4), 862 en domicilis (+1) i 316 no classificades (+9). Entre el 17 i el 23 d'octubre s'han declarat 197 morts, una xifra superior a la de la setmana anterior, quan se'n van notificar 130.\nPel que fa als ingressats, en l'últim interval n'hi ha 1.798 persones a l'hospital i 330 a l'UCI. La setmana anterior, entre el 10 i el 16 d'octubre, n'hi va haver 1.127 ingressats i 204 a la unitat de crítics.\nEntre les persones que viuen en residències s'han detectat 158 nous casos amb PCR o TA, fins a un total de 18.831. Amb la resta de proves, el número total de casos és de 20.641. En total, han mort 6.798 persones, una desena més que en l'últim balanç.\nCamp de Tarragona: el risc puja 171 punts en 24 hores i se situa en 1.043\nAl Camp de Tarragona-Baix Penedès s'han registrat 11.699 casos confirmats per PCR o tests d'antígens, 1.024 més. Si es tenen en compte totes les proves, el nombre acumulat de casos des de l'inici de la pandèmia és de 12.434. En aquest regió han mort 484 persones, dues més. Es van registrar 18 defuncions entre el 17 i el 23 d'octubre, 15 la setmana anterior. El risc de rebrot puja 171 punts en 24 hores i supera els 1.000, fins als 1.043, molt per sobre del de la setmana del 10 al 16 d'octubre (478). L'Rt també creix, ho fa quatre centèsimes fins a l'1,74, mentre que la taxa de confirmats per PCR i TA se situa en 402,56 per cada 100.000 habitants. La incidència a 14 dies és de 615, mentre que en l'interval anterior era de 357.\nSegons les últimes dades, hi ha 186 pacients ingressats (+17), 32 dels quals a l'UCI (tres més). Entre el 17 i el 23 d'octubre hi va haver 140 ingressats, 24 a l'UCI, mentre que la setmana anterior van ser 90 hospitalitzats, 20 a la unitat de crítics.\nTerres de l'Ebre: el risc de rebrot torna a pujar fins als 882 punts i la incidència és de 621\nLa regió sanitària de les Terres de l'Ebre acumula, des de l'inici de la pandèmia, 3.198 casos confirmats per PCR o antígens (253 més que en el balanç anterior) i 3.398 si es tenen en compte la resta de proves. En aquesta regió han mort 70 persones, una més que en l'últim balanç. Entre el 17 i el 23 d'octubre es van notificar quatre defuncions, cap en l'interval anterior.\nEl risc de rebrot puja 178 punts i ara és de 882. La setmana anterior era de 489. Per altra banda, la taxa de confirmats per PCR o tests d'antígens en els darrers set dies és de 390 per cada 100.000 habitants. La incidència a 14 dies és de 621, pels 404 de la setmana anterior.\nL'Rt puja més d'una dècima fins a l'1,48, mentre que la setmana anterior era d'1,20. Segons l'últim balanç, hi ha 47 persones ingressades (+2), vuit a l'UCI (-1). Entre el 17 i el 23 d'octubre hi havia 32 ingressats, 9 a l'UCI. La setmana anterior van ser 15 hospitalitzats i 4 a la unitat de crítics.\nRegió sanitària de Barcelona: el risc de rebrot baixa 17 punts però la incidència a 14 dies puja\nA la regió sanitària de Barcelona ciutat, que inclou la capital catalana, Montcada i Reixac i una ABS de Sant Adrià del Besòs, el nombre total de confirmats per PCR o TA se situa a 49.349 (762 més que en l'últim balanç), xifra que s'eleva a 57.296 amb totes les proves. Des de l'inici de la pandèmia han mort 4.620 persones a l'àrea, sis més.\nEl risc de rebrot baixa, després de pujar en el balanç anterior: ho fa uns 17 punts i se situa en 723. El de la setmana del 10 al 16 d'octubre era de 557. L'Rt també decreix, ho fa sis centèsimes i està ara en l'1,39 (la setmana anterior era 1,35), i la taxa de confirmats per PCR/TA en els últims set dies és de 283,86 per cada 100.000 habitants. La incidència a 14 dies està en 523, pels 414 de la setmana anterior. A la regió hi ha 381 persones ingressades (+17), 69 dels quals a l'UCI (+5). La setmana del 17 d'octubre al 23 es van notificar 57 morts i hi havia 333 ingressats, 59 dels quals a l'UCI. En l'interval anterior, les defuncions declarades van ser 39, i hi havia 191 ingressats, dels quals 34 a la unitat de crítics.\nRegió metropolitana nord: el risc de rebrot supera els 900 punts (962)\nLa regió metropolitana nord suma 54.848 casos confirmats per PCR o TA des de l'inici de la pandèmia (1.388 més que en l'últim balanç) i 61.040 amb totes les proves. El territori ha registrat 3.179 morts des de l'inici de la pandèmia (+12). El risc de rebrot s'incrementa 66 punts i se situa en 962 (era de 578 durant l'interval de set dies anterior), mentre que la velocitat de propagació del virus puja tres centèsimes, fins a l'1,48. La setmana del 10 al 16 d'octubre va ser d'1,33.\nD'altra banda, la taxa de confirmats per PCR o TA en els darrers set dies és de 402,18 per cada 100.000 habitants. La incidència a 14 dies està en 654 en l'últim interval, i era de 435 entre el 10 i el 16 d'octubre. Segons les últimes dades, hi ha 704 ingressats (+45), 101 dels quals a l'UCI (+2).\nEn aquesta regió, s'han declarat 41 morts en els últims set dies, per les 28 que se'n van notificar entre el 10 i el 16 d'octubre. En l'interval actual hi ha 584 ingressats, 99 a l'UCI, mentre que la setmana anterior eren 368 els hospitalitzats, 60 a la unitat de crítics.\nRegió metropolitana sud: el risc puja 30 punts i s'acosta als 1.000\nLa regió metropolitana sud suma un total de 38.160 confirmats per PCR (469 més en les darreres hores) i 43.654 amb l'acumulat de totes les proves. Les persones que han mort per coronavirus en aquesta regió són 2.519 (10 més). En l'últim interval es van declarar 39 defuncions, per les 25 de la setmana anterior. El risc de rebrot puja 30 punts, fins als 975. Va ser de 471 en el període del 10 al 16 d'octubre. La velocitat de propagació del virus baixa tres centèsimes i se situa en 1,84.\nLa taxa de confirmats per PCR és de 341,97 per cada 100.000 habitants. La incidència acumulada a 14 dies se situa en 538, mentre que en l'interval anterior era de 334. En aquesta regió hi ha 276 pacients ingressats per la covid-19 (+1), 55 dels quals a l'UCI (+2). Entre el 17 i el 23 d'octubre hi havia 246 ingressats, dels quals 50 a l'UCI. En canvi, en l'interval anterior, hi va haver 159 hospitalitzats, 26 dels quals a la unitat de crítics.\nCatalunya central: el risc de rebrot continua pujant i supera els 1.000 punts\nLa regió sanitària de la Catalunya central té un total de 14.995 casos confirmats per PCR o tests d'antígens, 231 més en les últimes hores. La xifra s'eleva a 17.258 si es tenen en compte les altres proves. Des de l'inici de la pandèmia han mort 1.663 persones en aquesta regió, una més que en l'últim balanç. S'han notificat 11 defuncions entre el 17 i el 23 d'octubre, per les 6 de la setmana anterior.\nEl risc de rebrot puja uns 113 punts i se situa en 1.085. La setmana anterior era de 545. La taxa de reproducció del virus puja tres centèsimes i està en 1,73 (la setmana del 10 al 16 d'octubre era d'1,29). La taxa de confirmats per PCR per 100.000 habitants és de 427,11. La incidència a 14 dies és de 669, pels 427 de la setmana del 9 al 15 d'octubre.\nLa regió té 139 persones ingressades (+9), 20 a l'UCI (+3). En la setmana del 17 al 23 d'octubre hi va haver 115 ingressats, 15 a la unitat de crítics. En l'interval anterior, van ser 85 hospitalitzats i 10 a l'UCI.\nRegió de Lleida: el risc de rebrot puja 43 punts i la incidència a 14 dies és de gairebé 522\nA la regió sanitària de Lleida, hi ha acumulats 14.698 casos confirmats per PCR o antígens, 242 més que el dia anterior. Són 15.377 si es tenen en compte totes les proves. Un total de 336 persones han mort per coronavirus des de l'inici de la pandèmia, les mateixes que en l'últim balanç. Entre el 17 i el 23 d'octubre es van notificar 13 morts, per les 6 de l'interval anterior.\nPel que fa al risc de rebrot, puja 43 punts i se situa en 567, lleugerament per sobre del registrat la setmana anterior (561). La velocitat de propagació puja tres centèsimes i se situa en l'1,15, mentre que la setmana anterior era d'1,43. La taxa de confirmats per PCR/TA està en 264,81 per cada 100.000 habitants i la incidència a 14 dies és de gairebé 522. Hi ha 82 pacients ingressats (+6), 13 dels quals a l'UCI (un més). Els ingressats creixen en els últims set dies, amb 65 (12 a l'UCI). En l'interval anterior eren 42 els hospitalitzats, dels quals 7 a la unitat de crítics.\nAlt Pirineu i Aran: el risc de rebrot torna a pujar i l'RT baixa\nLa regió sanitària de l'Alt Pirineu i l'Aran registra 1.486 casos confirmats per PCR o TA, 43 més, i 1.652 sumant totes les proves. Un total de 38 persones han mort des de l'inici de la pandèmia, les mateixes que en l'anterior balanç. El risc de rebrot torna a pujar després d'haver baixat en el darrer balanç, ho fa en 45 punts fins a 597. La setmana del 10 al 16 d'octubre estava en 398.\nL'Rt sí que torna a baixar, d'1,78 a 1,51, mentre que la taxa de confirmats per PCR és de 227,49 casos per cada 100.000 habitants. La incidència acumulada a 14 dies està en 404, pels 314 de l'interval anterior.\nA la regió hi ha 19 pacients ingressats (+1), dos a l'UCI (ídem). Entre el 17 i el 23 d'octubre hi havia 20 ingressats (dos a l'UCI), mentre que en l'interval anterior eren 12 els hospitalitzats, un es estat crític.\nRegió de Girona: el risc de rebrot puja lleugerament fins als 1.011 punts i set morts més\nA la regió sanitària de Girona, els casos confirmats per PCR i TA acumulats són 20.120 (459 més) i pugen a 22.579 si es tenen en compte totes les proves. Des de l'inici de la pandèmia han mort 904 persones en aquest territori, set més. Entre el 17 i el 23 d'octubre es van declarar 12 defuncions, 10 la setmana anterior.\nEl risc de rebrot puja uns 9 punts i se situa en 1.011, mentre que la setmana del 10 al 16 d'octubre era de 598. L'Rt baixa set centèsimes i se situa en l'1,57 (1,45 en l'interval anterior). La taxa de confirmats per PCR és de 401,42 per cada 100.000 habitants. Hi ha 216 persones ingressades (+11), 51 de les quals a l'UCI (+5). Els ingressats en l'últim interval van ser 187, 40 a l'UCI. La setmana anterior van ser 112 els hospitalitzats, 28 de més greus.\nVic, Palafrugell i Martorell, municipis amb més risc de rebrot\nVic és el municipi català amb més risc de rebrot, amb 2.735. En segona posició hi ha Palafrugell, amb 2.533, i en tercera està Martorell, amb 2.131. En paral·lel, les tres localitats amb major velocitat de contagi són Olesa de Montserrat (3,35), Esparreguera (2,71) i Vilanova i la Geltrú (2,50). Pel que fa a la incidència acumulada a 14 dies, destaquen Manlleu (1.339),Palafrugell (1.332) i Salt (1.303).\nEl nombre de delictes registrats a la demarcació fins setembre baixa un 17,8% respecte l'any passat\nEl Camp de Tarragona registra dues noves víctimes mortals de covid-19\nArrenca la temporada de calçotades a Valls\nSalou, un dels punts més afectats pels xàfecs caiguts aquesta matinada


Bullying: La ràbia, i la maldat dels nens\nLolita Bosch presenta La ràbia (Ara Llibres), l'obra que va guanyar el darrer premi Roc Boronat. Aquest text té una peculiaritat molt especial: Lolita Bosch va patir de petita la persecució dels seus companys d'escola. Va sortir de la petita escola del seu poble, on era molt valorada, per anar a un centre d'elit on va veure's sotmesa a la persecució dels seus companys, que va ser tolerada pels seus professors. Aquest llibre és, en part, una forma d'alliberar tots els fantasmes que duia dins.\nQualsevol pot ser perseguit\nUna de les coses més importants que planteja el text és que nens molt diferents poden ser víctima del bullying. Alguns són perseguits per ser lletjos, o pobres, o amb problemes físics. Però també hi ha casos de persecucions de nens "massa" rics, "massa" guapos, "massa" elegants o "massa mimats". L'assetjament pot començar molt aviat, fins i tot a l'escola bressol, però també pot ser que un nen que no l'hagi patit mai passi a patir-lo de sobte, especialment si canvia de centre. El desconcert dels perseguits pot ser absolut: gairebé 20 anys després de deixar el centre, Lolita Bosch respon a un mail d'un dels alumnes abusadors: "Mai no he aconseguit entendre per què em vau rebre amb tanta, tanta malícia. I per a mi va ser infernal".\nLolita Bosch coneix molt bé els actors de l'assetjament, els alumnes "populars", aquells que dirigeixen les bromes, trien els objectius, cohesionen el grup en contra d'algú... I delata la crueltat del grup com a massa, front als individus aïllats que ha triat com a víctima. El problema no és només el dels alumnes "populars", sinó també dels que no fan res, per por a ser designats com a objectius, per insolidaritat, o per mandra. I aquí hi ha alumnes, però també mestres, i a vegades pares...\nUn dels efectes colaterals de la persecució, com ens presenten els diferents testimonis, és el silenci. Per una banda, els alumnes consideren arriben a assumir que el bullying és culpa seva, i que si no se'n saben lliurar és perquè no són prou hàbils. La culpabilització va associada a la vergonya, i la vergonya al silenci. Per altra banda, els alumnes tenen por que si informen als seus mestres o als seus pares, i aquests no resolen la situació, la persecució s'endureixi encara més. Per això hi ha molts pares que no saben res del calvari que passen els seus fills a l'escola. És el que els va passar als pares de la Lolita Bosch.\nÉs molt difícil per a un nen, tot sol, enfrontar-se a la persecució: "tota sola, no podia aturar un exèrcit", deixa clar Lolita Bosch. I el problema no acaba quan el nen surt de l'escola. Les pors queden gravades a la seva personalitat. Lolita Bosch, amb més de 45 anys, encara no vol passejar pel lloc on va estudiar el batxillerat, pels mals records que li provoca, i la possibilitat de participar en un sopar d'antics alumnes li produeix terror. Mentre els antics alumnes conviuen a les xarxes socials, ella, i els exclosos d'ahir, estan al marge del nou univers virtual. I, malgrat tot, Bosch va ser capaç de plantar cara a un dels professors que l'havia menyspreat quan era adolescent i de retreure-li tot el mal que li havia fet. Lolita Bosch considera que ha deixat enrera bona part del trauma de la seva infància, i justament per això s'ha posat a escriure. Perquè creu que hi ha futur fora de l'escola.\nLolita Bosch assegura que allò que li va permetre de sobreviure i de sobreposar-se als maltractaments va ser la ràbia, una ràbia "que va créixer dins meu quan tenia catorze anys com una flor podrida, engabiada, d'òxid". Però allò que proposa Lolita Bosch no és una venjança pels mals passats, que en qualsevol cas seria molt poc gratificant, sinó una crida d'atenció de cara al futur. "Els adolescents a vegades són uns cabrons i prou", explica Bosch, i avisa que el problema de la persecució es multiplica amb internet. És un problema de tots prevenir i combatre el bullying.\nPremi de novel·la, sense novel·la\nSobta molt que La ràbia obtingués el premi de novel·la Roc Boronat, convocat per l'ONCE, especialment perquè La ràbia no és una novel·la, i ni tan sols ho amaga. La ràbia és un assaig que combina la recerca, basada en entrevistes a moltes víctimes, amb els records personals de l'autora. S'estructura a partir d'algunes vivències personals de Lolita Bosch, però en alguna ocasió pateix d'un cert desordre i d'un excés de repeticions. Si bé La ràbia té el mèrit de posar sobre la taula un tema candent, i de fer-ho en primera persona, no és un llibre per a un premi de narrativa.


El disgust de Neptú - by César Palazuelos - Escriviures\nEl disgust de Neptú\nEl rei Neptú, vell i rabut, descansava prop de l'illa de Malta -el melic de la Mediterrània- quan un neguit el va destorbar. Encara li restaven indrets de la nostra mar per visitar; llocs de què n'havia sentit parlar a dofins i també a mariners, ignorants de que el senyor dels temporals té l'oïda allà on la posidònia descansa. Quants naufragis ha provocat després d'escoltar brofegades! Amb la metxa tan curta que té, malament d'aquells que el maleixen.\nHem de fer una altra singladura cap a ponent, Meda, li va dir a la seua estimada serp marina. Un animal únic de qui alguns asseguren que va arribar pel Bosfor i d'altres es juguen diners a que va emergir allà on el Nil es fa salat. La fidel companya del rei va preguntar a on anaven. Anem a la Granadella.\nAixí van manprende el viatge cap a on el sol s'amaga cada vesprada. A gran velocitat, perquè Meda solcava l'aigua com quan era jove, van deixar de costat Sicília amb l'Etna irascible, van contemplar de lluny les platges líbies plenes de gent de pell bruna amb esperança i por i van vore el far del cap de Barbaria a Formentera, on diuen que Europa i Àfrica es barallen per les fites de terme.\nEn un punt es van plantar davant de la cala. El rei Neptú, al be de Meda i trident en mà, va traure el cap i va obrir els ulls tan com va poder. Si n'havia sentit parlar d'aquell paratge! A mariners, a navegants, a llops marins... I quin disgust es va emportar!\nAmb un sol colp d'ull va vore gent eixint de furgonetes amb cara de son; una anada i tornada d'autobusos amb turistes que corrien destartalats sobre els cudols; xalets tan arrimats als penya-segats que temia que els caigueren damunt. Sorprés, va preguntar a Meda si sabia que era allò, una colxoneta en forma d'unicorni, mentres esquivava una filera de motos d'aigua.\nMeda, això no és del que havíem sentit parlar. Vol que diguem alguna cosa?, va contestar la serp. No, jo dic no. Saps què Meda? Diguem no. Nosaltres no som d'eixe món.\nCapgirant el trident, el rei Neptú i Meda es van submergir. Malcarats, se'n van tornar al melic de la mar. I el cel de la Granadella es va encapotar i va començar a llampar.\nInspirat en la postal de 1992 dibuixada per l'enyorat Josep Cardona “El Persa”, com L’escabussó irrestible i La tempesta de Llebeig i Mestral.\n© 2022 César Palazuelos


Els engranatges màgics de música, llum i color: la Font Màgica de Montjuïc\nInscripcions a partir del dimecres 31 de maig a les 21 h\nLloc: La Font Màgica del Montjuïc\nHorari: de 20:30h fins 22:00h\nData d'Inici: Divendres 9/06/2017\nECOFESTA A LA CONCÒRDIA!\nEl divendres, com cada any, farem festa grossa a la plaça de la Concòrdia, és el moment per descobrir com ens podem divertir respectant el medi ambient! Grans i petits podreu gaudir de manualitats sorprenents, degustació dels productes que ofereix el Rusc de les Corts, i alguna sorpresa més. No us ho perdeu!\nLloc: Plaça de la Concòrdia\nHorari: a partir de les 17.30 h\nIntroducció a l'alimentació ecològica\nPlaces limitades. Inscripció prèvia a la sala infantil. Part teòrica a la biblioteca i part pràctica a l'hort urbà. Per nens/es a partir de 4 anys, han de venir acompanyats d'un adult.\nLloc: Carrer Camp del Ferro, 1-3 Barcelona\nTaller de batuts i sucs nutritius i originals en 5 minuts\nVine a aprendre a fer sucs i batuts nutritius i ben originals en 5 minuts! Amb la col·laboració de Codisverd. Els participants rebran un obsequi en finalitzar el taller.\nHorari: de 18.30h a 20h\nNIT D'ASTRONOMIA. APROXIMANT-NOS AL SOLSTICI D'ESTIU\nVine a conèixer les principals constel·lacions del cel d'estiu de Barcelona.\nComençarem gaudint a través del telescopi de la darrera lluna plena de primavera. Tots seguit ens enfilarem a la "muntanya pelada" del Carmel per tal de fugir de la contaminació lumínica i poder estirar-nos a contemplar el firmament.\nLa mitologia grega ens ajudarà a conèixer i entendre el cel d'aquest moment.\nLes que ho desitgeu podrem allargar la sessió per veure la sortida de Venus i el Triangle d'Estiu.\nFormador: Josep Espigulé (Societat Catalana d'Educació Ambiental).\nPunt finalització: 00h Mirador del Virolai\nOrganitzador: Aula Ambiental Bosc Turull\nLloc: Aula Ambiental Bosc Turull\nHorari: de 21.30h a 00:00h


Salvador Dalí | Exposicions | Obra Salvador Dalí | Fundació Gala - Salvador Dalí\nLa Madona de Portlligat, c.1950 Fukuoka Art Museum © Salvador Dalí, Fundació Gala-Salvador Dalí/VEGAP, 2016\nCatàleg Japó 2016\nExposició de Salvador Dalí al Japó\nTòquio, 13 de setembre de 2016. La Fundació Gala-Salvador Dalí es complau a informar que l'exposició temporal que es va poder veure a Kyoto (Japó) de l'1 de juliol al 4 de setembre, s'ha inaugurat avui al National Art Centre de Tòquio. Obrirà les seves portes al públic des de demà 14 de setembre fins al 12 de desembre. Aquest projecte ha estat possible gràcies a l'entusiasme del diari japonès Yomiuri Shimbun, qui n'és l'organitzador i té l'assessorament artístic i la coordinació de la Fundació Gala-Salvador Dalí. Està comissariat per Montse Aguer (Directora dels Museus Dalí, de la Fundació Gala-Salvador Dalí), i Yusuke Minami (subdirector i comissari en cap del National Art Center de Tòquio).\nLa cerimònia d'inauguració ha comptat amb la presència d'un membre de la Família Imperial Japonesa, la Princesa Hisako de Takamado.\nLa Fundació Dalí ha estat representada pel seu gerent, Joan Manuel Sevillano i el Patró Jordi Mercader, el Museu Dalí de Florida, pel seu Director, Hank Hine, i el Museo Reina Sofía, per la seva Patrona María Bolaños.\nL'exposició Salvador Dalí\nLa Fundació Dalí ha portat obra de Dalí al Japó en tres ocasions anteriors (als anys 1999, 2006 i 2007), però aquesta és la primera vegada que s'hi celebra una gran retrospectiva amb obra de les 3 col·leccions d'obra de l'artista més importants del món: la Fundació Dalí de Figueres, el Museo Reina Sofía de Madrid i el Museu Dalí de Saint Petersburg (Florida). A més a més, no compta tan sols amb aquestes tres institucions. El que la fa encara més excepcional és que incorpora fons de museus japonesos. Ofereix al públic nipó una gran retrospectiva completada amb un catàleg extens que permet explorar la trajectòria daliniana de manera exhaustiva.\nL'exposició abraça des dels primers anys fins a les darreres pintures, al 1983. Conté més de 250 obres: 57 pintures provinents de les tres col·leccions mencionades anteriorment i 14 pintures de 8 museus japonesos, que se sumen a 41 dibuixos, 80 peces d'obra gràfica i uns 60 documents. Aquests últims (llibres, fulletons, fotografies) complementen la itinerància de Tòquio. Alguns d'ells provenen dels arxius de la Fundació Dalí, d'altres han estat prestats per biblioteques i arxius japonesos.\nDalí va néixer al 1904 i va començar la seva formació com a pintor de ben jove. Era una època en què família, amics, ell mateix i els paisatges del seu entorn, eren crucials. Al 1922, va deixar Figueres per traslladar-se a Madrid, on va rebre l'ensenyament universitari. Ja en aquells temps, el seu coneixement d'art era notable. Ja havia rebut classes d'art i estava al corrent dels moviments artístics del moment. Dalí contínuament experimentava, partint de la base de la formació que havia rebut, les lectures que havia fet i les galeries i museus que havia visitat. A partir d'aquest coneixement, ell va crear el seu propi estil, que el portaria al Surrealisme.\nAl 1929 va conèixer Gala, qui esdevingué la seva companya i musa fins que va morir, al 1982. Gala té un paper prominent en un dels apartats de l'exposició. Comença amb un retrat fantàstic de l'època surrealista, el Retrat Geodèsic de Gala, 1936, que pertany al Yokohama Museum of Art. Des d'un punt de vista artístic, el 1929 representa la seva incorporació al moviment surrealista. Juntament amb Luis Buñuel, va escriure el guió de dos pel·lícules importants que van convertir-se en fites del moviment: Un chien andalou i L'Âge d'or, 1930 (ambdós es podran veure a l'exposició). És l'any de la seva primera exposició monogràfica a Paris.\nEn l'etapa surrealista, Dalí va visitar els Estats Units en diverses ocasions però va ser a finals de la Segona Guerra Mundial quan ell i la seva dona s'hi van establir per un període més llarg: del 1940 al 1948. Dalí era famós a Amèrica perquè ja hi havia exposat des del 1934 i perquè havia estat portada de la revista Time al 1936.\nDurant aquesta etapa ininterrompuda als Estats Units, Dalí també va escriure dos dels seus llibres més importants: la seva autobiografia, The Secret Life of Salvador Dalí, 1942, i 50 Secrets of Magic Craftsmanship, 1948. L'exili americà de Dalí no va ser tan sols un canvi d'escenari, va significar també una transformació de la seva concepció artística. El Classicisme va guanyar importància. La ciència entorn a la física nuclear esdevé el tema principal de la seva obra. L'explosió de la bomba atòmica li provoca un gran impacte i desperta un interès que el porta a una nova etapa, que anomenem l'era místico-nuclear. És on combina els seus coneixements de Física (processos atòmics i nuclears) amb religió i misticisme.\nEn aquesta exposició veiem com Dalí s'involucra en d'altres disciplines artístiques com són el cinema, el teatre o la dansa. Va escriure guions de pel·lícules i va col·laborar amb Alfred Hitchcock per Spellbound i amb Walt Disney per Destino.\nLa darrera secció de la mostra conté obra dels anys 60s fins als 80s. És quan l'interès de Dalí se centra en teles de gran format i en temes històrics. És quan treballa en el seu museu de Figueres. Repensa els grans mestres del Classicisme com ara Miquel Àngel, Leonardo, Rafael però també Velázquez.\nCreiem que aquesta és l'exposició més completa amb obra de Salvador Dalí que mai s'hagi vist al Japó. Confiem que els visitants no tan sols gaudiran de la mostra sinó que també els permetrà saber més de Dalí, un dels artistes més rellevants de la Història de l'Art occidental.\nDel 13 de de setembre al 12 de de desembre de 2016\nKyoto: 1 de juliol a 4 de setembre de 2016\nTòquio: 14 de setembre a 12 de desembre de 2016


Les Roquetes es prepara per a l´arribada del metro – NouBarris.Net\nLes Roquetes es prepara per a l´arribada del metro\n29 de juliol de 2008 admin Canyelles, Equipaments, Escoles, Habitatge, La Trinitat Nova\nEls veïns celebraran a la tardor la inauguració de la prolongació de la línia 3\nLa tardor arribarà enguany a les Roquetes acompanyada del primer tren de la línia 3 de metro. Després d´anys de lluita i reivindicació, a finals de l´any 2003 van començar les obres per prolongar la línia 3 des de Canyelles fins a les Roquetes i Trinitat Nova, on enllaçarà amb la línia 4 i el metro lleuger. Les obres es van iniciar construint un tunel de 2 quilòmetres des de tots dos extrems, i també al centre de les Roquetes, on ha fet falta recòrrer a les voladures controlades per fer front al complex perfil orogràfic del barri, composat fonamental de roques. Els veïns han estat informats en tot moment del procés de l´obra, i fins i tot hi han col·laborat activament. ´Era una obra complexa, tant per l´orografia del terreny com per la densificació de blocs d´habitatges, a més de la presència d´una escola just al costat d´una futura boca de metro -explica Carme Andrés, la regidora de Nou Barris- No és fàcil baixar camions de sorra, entrar i sortir maquinària en uns carrers com els de les Roquetes. Per això se´ls hi ha explicat tots els detalls, i ells mateixos ens han aportat els seus consells perquè les obres afectessin el mínim posible a la seva vida quotidiana i al seu entorn´. A hores d´ara, veïns i tècnics treballen per acabar de definir el disseny de la futura estació, una estació ubicada a la cruïlla dels carrers de Jaume Pinent, Les Torres i Romaní, a 50 metres de profunditat.\nLa mobilitat a les Roquetes no tan sols millorarà gràcies al metro sinó que ve acompanyada d´altres mesures. Per començar, el projecte del metro ha comportat la instal·lació d´ascensors i escales mecàniques al barri. A més, la Llei de Barris suposa moltes altres millores, com ara la col·locació de baranes i paviment antirelliscant en els carrers, sobretot aquelles de fortes pendents, i la instal·lació de fitons per protegir els vianants.\nEls veïns guanyaran també amb l´arribada del metro noves zones urbanitzades, com ara una nova zona verda sota la plaça del Pàrquing, on surt una de les dues boques de metro (a la imatge, la zona on es construirà la nova plaça). ´Es treballa en la urbanització d´uns 5.000 metres de carrer i places – afirma la regidora Carme Andrés- Tot plegat serà un gran canvi per a les Roquetes. Un gran avenç en mobilitat i accessibilitat dins el barri. A més, els equipaments més importants del barri, com ara l´ambulatori, les escoles, l´Ateneu i Serveis Socials es troben a l´entorn de les sortides del metro, i queda així vertebrat un nou eix referencial al barri´.\n← Darrers dies d´activitats infantils


Mesures VolumètriquesquímicaCatalà1 gen. 200533695La química analítica és la part de la química que té com a finalitat l'estudi de la composició química d'un material o mostra, mitjançant diferents mètodes. La valoració o titulació és un mètode corrent d'anàlisi química quantitativa en el laboratori, que s'utilitza per determinar la concentració desconeguda d'un reactiu conegut. Com que les mesures de volum juguen un paper ...\nMedidas VolumétricasquímicaCastellà1 gen. 200571884La química analítica és la part de la química que té com a finalitat l'estudi de la composició química d'un material o mostra, mitjançant diferents mètodes. La valoració o titulació és un mètode corrent d'anàlisi química quantitativa en el laboratori, que s'utilitza per determinar la concentració desconeguda d'un reactiu conegut. Com que les mesures de volum juguen un paper ...\nCaracterización fisico química del aiguaquímicaCastellà18 juny 19984497Documental realizado por el Departamento de Química Física de la Universidad de Barcelona, donde se define el conjunto de parámetros físico-químicos necesarios para caracterizar cualquier tipo de agua. La determinación experimental de estos parámetros se realiza tanto sobre el terreno como en el laboratorio e implica la medida de temperatura, conductividad, salinidad, pH y contenido de ...\nCaracterització Físico-Química de l'AiguaquímicaCatalà14 maig 19982611Documental realitzat pel Departament de Química Física de la Universitat de Barcelona, on es defineix el conjunt de paràmetres físico-químics necessaris per caracteritzar qualsevol tipus d'aigua. La determinació experimental d'aquests paràmetres es realitza tant sobre el terreny com al laboratori i implica la mesura de temperatura, conductivitat, salinitat, pH i contingut d'oxigen de ...\nActe de graduació de Química 1997actes acadèmics i inst...Català28 nov. 1997735Solemne acte acadèmic de lliurament de títols de llicenciats en Química per la Universitat de Barcelona (UB). En el dia que es commemora el 20è Congrés de Cultura Catalana a la mateixa Facultat de Física i Química. 27 de novembre de 1997.\nActe de graduació Química 1997químicaCatalà30 abr. 199781225Solemne acte acadèmic de lliurament de títols de diplomats dels alumnes de la Promoció de Febrer dels llicenciats en Química per la Universitat de Barcelona (UB). 29 d'abril de 1997.\nSeguretat i higiene als laboratoris de recerca i docènciaquímicaCatalà5 oct. 19951470El reportatge presenta les mesures de seguretat i higiene que cal implementar davant els riscos laborals que els investigadors, tècnics, estudiants i docents poden trobar en laboratoris de recerca i docència durant l'ús i la manipulació de determinats productes, que es divideixen, segons el seu origen, en quatre grans grups: químics, biològics, associats amb material ràdioactiu i ...\nMesures GravimètriquesquímicaCatalà1 gen. 198792531Es mostra el material habitual en el treball gravimètric i s'explica com emprar-lo correctament. Per això, es segueix detalladament un procés gravimètric de precipitació a partir d'una mostra ja dissolta. Es fa també una breu referència a la termogravimetria.\nMedidas InstrumentalesquímicaCastellà1 gen. 198771786Es mostra diverses mesures instrumentals per a la introducció d'alguns paràmetres de qualitat de procediments analítics. S'introdueix també alguns aspectes de la mesura comparativa com són la preparació de patrons i diversos mètodes de quantificació. Es tracta, doncs, d'explicar aspectes generals relacionats amb la mesura d'un senyal analític independentment de la natura d'aquest.\nMedidas GravimétricasquímicaCastellà1 gen. 198782022Es mostra el material habitual en el treball gravimètric i s'explica com emprar-lo correctament. Per això, es segueix detalladament un procés gravimètric de precipitació a partir d'una mostra ja dissolta. Es fa també una breu referència a la termogravimetria.\nInstrumental MeasuresquímicaAnglès1 gen. 198781775Es mostra diverses mesures instrumentals per a la introducció d'alguns paràmetres de qualitat de procediments analítics. S'introdueix també alguns aspectes de la mesura comparativa com són la preparació de patrons i diversos mètodes de quantificació. Es tracta, doncs, d'explicar aspectes generals relacionats amb la mesura d'un senyal analític independentment de la natura d'aquest.\nMesures InstrumentalsquímicaCatalà1 gen. 19872352Es mostra diverses mesures instrumentals per a la introducció d'alguns paràmetres de qualitat de procediments analítics. S'introdueix també alguns aspectes de la mesura comparativa com són la preparació de patrons i diversos mètodes de quantificació. Es tracta, doncs, d'explicar aspectes generals relacionats amb la mesura d'un senyal analític independentment de la natura d'aquest.


El Circuit Català de Natació s'estrena amb un cartell de luxe | Fosbury\nFosbury » Natació » El Circuit Català de Natació s’estrena amb un cartell de luxe\nAquest dissabte la piscina del CN Sant Andreu acull la 38a edició del Trofeu Alejandro López. És el tret de sortida a una nova edició del Circuit Català de Natació, un recorregut per diferents piscines de la demarcació de Barcelona que posarà el punt i final a Mataró, en ple estiu. En total, 7 trofeus i 12 dies de competició que s’han convertit en una de les grans plataformes de la natació catalana. Per a comprendre la magnitud del projecte: Aquest dissabte fins 329 nedadors catalans participaran a les proves programades al CEM Sant Andreu – La Sagrera.\nEls guanyadors de l’any passat no ho tindran fàcil: Arnau Rovira i Erika Villaécija es van imposar a la classificació general de la temporada 2015-2016. El nedador del CN Sant Andreu ho va assolir després de superar en un frec a frec a Marc Vivas (CN Sabadell), amb remuntada inclosa a la darrera prova de Mataró. Villaécija, que va dominar amb comoditat el circuit, va obtenir el seu quart triomf. Això sí: no guanyava des de 2009 i la seva primera victòria a la general es remuntava 11 anys enrere. Sens dubte, dues actuacions meritòries premiades amb la victòria final.\nUna estrena de traca i mocador\nMireia Belmonte i Erika Villaécija, la favorita i la vigent campiona\nDèiem, però, que no ho tenen fàcil a Sant Andreu: tots els nedadors olímpics catalans han decidit participar a la cita que estrena la temporada de trofeus. El calendari és propici i la flor i la nata de la natació catalana té ganes de tastar els 25 metres. El nom que brilla per damunt de tot és el de Mireia Belmonte. Recentment escollida com a millor esportista 2016 torna a un circuit que mai ha pogut completar sencer a causa dels compromisos internacionals o de lesions. Aquesta temporada 2016-2017 tampoc en serà l’excepció.\nBelmonte ostenta, malgrat tot, 8 rècords del circuit, 4 d’ells en piscina curta. Aspira a sumar 3 triomfs aquest dissabte. D’altres noms que també seran protagonistes en categoria femenina són els de Jèssica Vall i Àfrica Zamorano, que neden a casa amb ganes d’imposar-se en les seves disciplines. I no ens oblidem de Marta González, que la temporada passada no va poder disputar les darreres proves del circuit quan era la principal alternativa al domini de Villaécija. Més enllà del CN Sant Andreu, serà interessant veure en quin estat de forma es troba Judit Ignacio.\nEn categoria masculina, Albert Puig i Antonio Arroyo apunten a lluitar pel triomf en més d’una disciplina. Les proves de fons, amb el mateix Arroyo, Rovira, Marc Sánchez o Albert Escrits prometen emocions fortes. També serà interessant veure què són capaços d’aconseguir els joves forjats al club barceloní. Noms com Arnau Honrubia, Ferran Martínez o Marc Ponce, de mica en mica, s’aniran fent un lloc en la part alta del circuit català.\nPreparant el campionat del món\nMireia Belmonte i Jèssica Vall afronten a Sant Andreu el primer test previ al mundial de piscina curta. Aquesta cita arriba d’aquí a pocs dies, del 6 a l’11 de desembre, a Windsor, Canadà. Belmonte s’ha inscrit a tres proves que posaran a prova la seva capacitat contrastada de resistència en un sol dia: els 400 estils, els 400 lliures i els 1.500 lliures. Aquesta darrera prova no entra al programa mundialista però li servirà per agafar ritme de competició. Al Canadà sí que competirà en les dues proves dels 400 i a priori ho complementarà amb els 200 papallona, els 200 estils i els 800 lliures.\nJèssica Vall després d’aconseguir el bronze al mundial de Kazan 2015\nJèssica Vall, de la seva banda, manté el seu idil·li amb la braça. Al mundial disputarà les tres proves de l’especialitat: els 50, els 100 i els 200. Després d’una actuació correcta a Rio de Janeiro, però sense complir els objectius marcats, la cita de final d’any és una gran oportunitat per tornar a aspirar al podi. També ens haurem de fixar en el mallorquí Joan Lluís Pons, que seguirà el mateix camí de preparació que Vall i Belmonte. El veurem competir a Sant Andreu.\nÀfrica ZamoranoAlbert PuigAntonio ArroyoArnau RoviraCN Sant AndreuErika VillaécijaJèssica VallJudit IgnacioMireia BelmonteNatació


Empat in extremis contra l'Atlètic - CD Terrassa Hockey\nEmpat in extremis contra l’Atlètic\nEl Divisió d’Honor Masculí empata a 2 en els últims segons.\nEls nois van començar el seu partit diumenge i el van acabar dimarts al vespre. Després de començar diumenge 15 minuts tard per tempesta elèctrica, el partit es va suspendre quan faltaven 10 minuts i 31 segons, quan va començar a caure llamps i a pedregar.\nDiumenge a Les Pedritxes es va veure un partit força igualat, ambdós equips esperant per tenir espais per atacar. Els nostres van acabar obrint el marcador en el segon quart amb un gol de penal Corner de Marc Miralles, per minuts després l’Atlètic va igualar el marcador de jugada. Ja a la represa els grocs van posar-se 2 a 1 amb un altre gol de jugada.\nEl partit es va trencar amb atacs i contraatacs dels dos equips, però quan quedaven una mica més de 10 minuts 30 segons va començar una tempesta que va fer parar definitivament el partit. El temps que quedava es va jugar dimarts al vespre. Durant aquest10 minuts l’Atlètic va tenir ocasions per tancar el partit, però no van aconseguir marcar. Quan quedaven 3 minuts i mig els vermells van treure el porter per jugar amb 11 jugadors de camp. Tot i arriscar, la nostra defensa va aguantar. Pablo va treure una pilota pràcticament a la línia de gol.\nJa dintre de l’últim minut els jugadors del Club van assetjar l’àrea groga amb alguna incursió i pilotes centrades a dins. Quan faltaven pocs segons un centre va arribar a la zona del punt d’stroke on Pepe Barnés va enviar la pilota a l’escaire de la porteria de l’Atlètic empatant el partit a 2 i aconseguint un valuós punt que garanteix els play–offs per al nostre equip masculí.\nDiumenge 6 de maig els nois visiten el Pau Negre per jugar a les 12.45 contra el FC Barcelona per intentar trencar l’empat a 18 punts que els dos equips tenen.\nJugadors: Alberto Carnicer (P), Eduard de Ignacio-Simó, Enrico Elifh, Oriol Garreta, Genís Castells, Jan Lara, Marc Lara (C), Marc Miralles, Ignasi Avellaneda, Nil Roure, Pablo Purcell, Pau Masip, Pepe Barnés, Pol Solano, Oriol Bach, Victor Guerra, Jaume Ventayol.\nEquip tècnic: Juan Manuel Mas, Néstor Llobet, Joan Ribas, Quim Quintana, Marc Gómez.\nLes noies cauen a Canàries\nEl segona femení juga la fase previa d’ascens a primera


Els millors portanadons per a l'estiu : :: Socpetit.cat\nI no ens enganyem, a l'estiu fa calor… per tant, si la vostra opció per passejar el nadó o nen és el porteig, simplement haureu de buscar les opcions més fresquetes! Aquí teniu les que queden en una posició més destacada per la seva comoditat, practicitat (no pesen i plegats pràcticament hi caben a la butxaca) i per les seves propietats innovadores (es poden utilitzar per banyar-se i s'assequen ràpidament) de cara a un estiu que es preveu calorós:\nKANTAN NET: un portabebès lleuger, còmode i fàcil d'utilitzar.\nÉs ajustable i es fa amb una senzilla sivella per adaptar-se a varietat d'adults i bebès.\nPot ser utilitzat des que el bebè comença a sostenir el cap i asseure's (4-6 mesos) fins a al voltant dels 3 anys.\nAmb aquest portabebès podràs portar al teu bebè principalment al maluc, també davant o a l'esquena amb nens més grans.\nÉs un portabebès de malla triple, sent fresc i flexible alhora que molt resistent.\nM = Altura des d'1,50cm fins a 1,75cm, mesura sota el pit fins a 100cm aprox.\nL = Altura des d'1'70cm fins a 190cm, mesura sota el pit 120 cm aprox.\nDissenyat a Japó.\nBOBA AIR: és una motxilla ergonòmica fàcil d'utilitzar i extralleugera! És molt fina, fresca i impermeable!\nÉs un portabebè molt nou, perfecte per a viatgers i famílies molt actives. Quan acabes d'usar-la, la plegues, tanques la cremallera i no ocupa gens!\nAquest portanadó reparteix el pes entre el maluc i les espatlles del portador i és adeqüat per a bebès i nens des de 4 mesos fins a 4 anys aproximadament (7-20kg). Permet portar còmodament el bebè davant o bé a l'esquena.


Victòria del Metalurg contra l’Izmir (29-33)\nL’MKD HC Metalurg de Macedònia es va imposar a l’Izmir BSB SK turc per 29-33 en l’anada de la fase classificatòria de la Champions League d’handbol. El guanyador d’aquesta eliminatòria serà el quart equip del grup C, en què es troba el Barça Borges.\nEl 13 de setembre es coneixerà el quart equip del grup C de la Champions d’handbol. De moment, el Metalurg de Macedònia ha fet una passa endavant després de vèncer l’Izmir de Turquia per 29-33 en el primer partit de la ronda classificatòria. Els macedonis es van imposar al segon temps ja que al descans l’Izmir guanyava per 16-15.\nJa sigui el Metalurg o l’Izmir l’equip classificat, el Barça Borges s’hi enfrontarà el dia 11 d’octubre. Serà al Palau Blaugrana en el segon partit de la Champions que jugaran els de Manolo Cadenas i en el debut del Barça com a local. Els blaugranes debutaran a Europa a la pista del Drammen noruec.\nJa hi ha dos equips que s’han guanyat l’accés a la fase regular de la Champions. L’Steua de Bucarest va guanyar el Sasja tant a l’anada com a la tornada. Els romanesos van vèncer per 38-25 a l’anada i van certificar l’accés a la ronda de grups en guanyar l’equip belga per 31-36 al segon partit. L’Steua serà rival del Portland San Antonio, del Chehovskie Medvedi i del Cimos Koper al grup E.\nTambé el Rhein-Neckar Lowen jugarà la fase regular. Els alemanys es troben al grup H, juntament amb el RK Zagreb, el Pick Szeged i el Wisla Plock. El Rhein-Neckar Lowen va derrotar fàcilment el Dudelange de Luxemburg per 16-41 a l’anada i per 46-15 a la tornada.


espaifotografic | Espaifotografic estrena servidor!\nespaifotografic — dilluns, 23 de març de 2009 @ 8:00\nTal com anunciàvem el passat dia 16, aprofitant la coincidència amb el primer aniversari de espaifotografic, hem efectuat el trasllat de tota la web al servidor virtual que hem contractat recentment.\nUn servidor virtual és la forma d’allotjament més semblant a disposar d’un servidor propi, però amb un cost inferior. El que es fa és dividir un servidor en unes poques seccions, assignant-hi recursos de memòria i dedicació de processador garantits, de manera que cadascuna d’elles es comporta a tots els efectes com si es tractes d’un servidor aïllat. D’aquesta manera, els processos i programes que s’executen en un servidor virtual no afecten per res als dels altres. A diferència dels allotjaments habituals (com el que teníem fins ara) els recursos disponibles són molt superiors i a més no s’han de compartir amb ningú més.\nEl resultat és un millor rendiment de la web en general. Aquest guany és especialment evident en els fòrums, com ja deveu haver comprovat. La portada també ha millorat molt quant a la velocitat de càrrega. A més, tot el lloc estarà en condicions de suportar molt més tràfic sense que el rendiment es degradi.\nEn els propers dies continuaren treballant per mirar d’esprémer al màxim les possibilitats del nou allotjament i millorar tant com poguem la velocitat d’accés a espaifotografic.\nUs agraïm molt la paciència i comprensió que heu mostrat en aquells moments en que tot plegat anava molt lent i inclús es produíen errors interns del servidor. Ara engegem una nova etapa i esperem comptar amb tots vosaltres per seguir progresant.\nWarning: file_get_contents(https://graph.facebook.com/?ids=http://www.espaifotografic.cat/2009/03/espaifotografic-estrena-servidor/): failed to open stream: no suitable wrapper could be found in /home/espaifo1/public_html/espaifotografic.cat/wp/wp-content/themes/espaifoto2011v23/functions.php on line 814\n← Giorgio Miceli, una visió íntima\nWhat The Duck 338 →\n4 comentaris a “Espaifotografic estrena servidor!”\ndilluns, 23 de març de 2009 a les 8:43\nEs nota, es nota\nHa sigut una bona decisió.\ndilluns, 23 de març de 2009 a les 12:43\nEs nota i molt! Felicitats!\ndilluns, 23 de març de 2009 a les 20:09\nnomés comentar que el redireccionament del “.com” no funciona…..\nDimarts, 24 de març de 2009 a les 7:43\nFelicitats per la nova “caseta”!


Millorem els horts urbans, millorem l'entorn. - Altea Digital\nMillorem els horts urbans, millorem l’entorn.\nLa Regidoria d’Agricultura continua amb la regeneració del projecte d’horts urbans.\nActualment, Altea disposa d’un gran nombre d’horts urbans que són atesos per part dels habitants del municipi. L’adequació i accessibilitat, la formació, la sensibilitat en l’ocupació dels recursos naturals i el manteniment de l’entorn d’aquests espais, són una prioritat per a la Regidoria d’Agricultura. És per això que des d’esta Regidoria es continua amb accions que beneficien l’entorn i que enriqueixen el projecte com la millora dels accessos als horts i camins interiors i el condicionament de zones comuns .\nAlhora, s’inverteix en formació amb la finalitat de dotar les persones usuàries dels horts urbans d’eines amb les que desenvolupar una agricultura de proximitat amb la qual s’incrementa la biodiversitat dels cultius, al mateix temps que coneixen la importància de l’ús responsable dels recursos naturals.\nBeatriu Nomdedeu, regidor de l’àrea, destaca la qualitat humana de les persones que participen en aquest projecte, ”són persones preocupades pel seu entorn, per la seua alimentació i per la millora de la viabilitat ambiental”.\nAgricultura recorda la prohibició de treballar en…\nAgricultura oferta formació sobre horts urbans ecològics


Notícies - El debat sobre la Zona de Baixes Emissions de Sant Cugat, a l'audiència pública del ple\nEl debat sobre la Zona de Baixes Emissions de Sant Cugat, a l'audiència pública del ple\nLa plataforma Aturem la ZBE ha tornat a queixar-se de la mesura a la sessió plenària\nel 16/nov/21 Sergio Morales Política PDF\nLa plataforma Aturem la ZBE ha tornat, aquest dilluns, al ple municipal. Ho ha fet amb dues vies: per una banda, amb la ja habitual concentració a les portes de l'ajuntament i amb una intervenció a l'audiència pública. Ha estat de la mà de Juan Manuel de la Flor, que ha exigit una resposta a una reunió que el col·lectiu va tenir amb l'equip de govern. També ha demanat a l'oposició què en pensa, de la ZBE. Abans ha intervingut l'alcaldessa, Mireia Ingla, que ha explicat que en les primeres dues setmanes amb el règim sancionador s'ha constatat que menys de l'1% dels 19.000 vehicles diaris que entren a l'àrea són sancionables. L'alcaldessa també ha explicat que abans d'implementar la ZBE, en l'últim any i mig, s'ha reduït un 16% el parc de vehicles més contaminants, els que no tenen etiqueta ambiental. Per a Ingla les dades "avalen" la implementació de la ZBE, amb la qual assegura que es vol garantir la "qualitat de vida" de la ciutadania.\nLa regidora de Junts per Sant Cugat Cristina Paraira ha refermat el suport del seu grup a la ZBE, però no a la manera d'implementar-lo, ja que "crea situacions de gran perjudici" a part de la ciutadania.\nPer part de Cs ha pres la paraula el portaveu, Aldo Ciprian, que ha reforçat el posicionament amb les dades de l'Idescat de 2019, any en què les medicions d'ozó i de diòxid de nitrogen a la ciutat estaven per sota dels límits recomanables. Per això, ha explicat que el seu grup al Parlament Europeu ha fet una petició per saber si la ZBE és una mesura adient.\nImatge d'arxius de vehicles a la ZBE de Sant Cugat / Foto: Cugat Mèdia


049. Mare de Déu del Bon Succés\nC. Bon Succés, 9\nLa imatge va ser restaurada l’any 2004 després d’haver patit desperfectes a causa d’una pedrada, que li va trencar la mà dreta a la Mare de Déu, el ceptre i el peu esquerre del Jesuset (els vàndals van baixar d’un atomòbil i van fugir a tota velocitat). Els nous propietars de la casa la tenen exposada des de març de 2008. La iconografia representa normalment aquesta Mare de Déu asseguda en un tron, amb corona coberta, aurèola solar i capa ampla; l’Infant Jesús sol anar dret a la seua falda. La representació més famosa d’aquesta Mare de Déu del Bon Succés es troba a la ciutat de Vic, però el seu origen cal buscar-lo en la Mare de Déu de la Font de la Salut de Traiguera, on es va curar d’una malaltia un infant de la dinastia reial dels Àustries, que la van adoptar com a protectora. Aquesta imatge de talla de fusta la va instal•lar, l’any 1920, l’antic propietari de la casa en agraïment per la curació d’una malaltia greu que havia patit la seua dona. Durant el període de la guerra civil del 1936-39, la imatge va ser guardada en una màrfega i soterrada en un hort del carrer de la Mare de Déu de la Saleta. Després del conflicte, els amos van canviar de domicili, però es resistien a vendre la casa, perquè volien per damunt de tot que la imatge fóra respectada. Finalment, es va tancar el tracte per telèfon (entre Alzira i Borriana) amb María Felis Peris, que era molt catòlica i que havia manifestat reiteradament el seu interès per la casa i la seua promesa de respectar la imatge al seu lloc. Com que l’estàtua era particular de la casa, el carrer mai ha organitzat festes ni porrat. Per a la història del carrer, està documentat que el pany de cases dels números imparells es va construir al segle XIX, i que l’altre és més vell (s. XVIII). Gràcies a la Crònica de Rafael Martí de Viciana (1566) sabem que aquesta zona del poble era coneguda com el Pla del Pi, i que va ser el lloc on es van apostar les tropes de Jaume I el Conqueridor a l’hora d’atacar Borriana, just enfront del Portal d’Onda (el carrer de la Puríssima). Aquest lloc va ser també l’escenari del jurament, sobre un llibre d’oracions, de la Germania de Borriana (1520). El nom de Pla del Pi encara s’utilitzava l’any 1705. Al mateix cantó del Camí d’Onda, quan en agost de l’any 1998 es va enderrocar la casa on estava el Club 53, que era de les germanes Carmen i Amparo Felis (construïda pels seus pares), va aparèixer un refugi de la guerra del 1936-39: la seua entrada, tancada per una porta de fusta, feia un colze de 90º, per tal d’evitar que una explosió la taponara. Des de l’any 1935, la imatge de la Mare de Déu del Bon Succés ha presidit les falles del barri de la Mota, que concentrava ací molts dels seus comerços. L’any 2004 va ser enderrocat l’antic magatzem de taronges de Muñoz, just enfront de la imatge de la Mare de Déu del Bon Succés, que havia acollit des de 1971 la fusteria de Félix Bou Llorens. Al número 35, al cantó amb el carrer Germanies, encara es conserva (en molt bon estat) un taulell amb l’expressió SITIO DE BANDO NO 35.\n· Testimonis: Guillermina Cubedo Felis (hereva de la casa), Guillermina Vilar Cubedo, Juan Bautista Feliu Granell (fill de l’antic propietari), Amelia Gual Piquer, Josep Lluís Gil Chabrera, Dolores Cerezo Serra, Vicenta Burdeus Planelles, Félix Bou Llorens, Vicente Feliu Moros).\n· Datació aproximada de la imatge: 1920.\n· Festivitat: 8 de setembre.\n· Descripció: talla de fusta de 127 cm d’alçada (12 cm de base, 15 cm de núvols i 100 cm de la Mare de Déu), damunt d’un peu mòbil també de fusta de 15 cm d’alçada; està rematada per una corona de llanda de 25 d’alta; l’Infant Jesús mesura 35 cm; s’han perdut dos angelets empotrats en el frontal dels núvols.\nFotos: V. Martí, J. Verdegal.\nHistòria de l'ABC\n© 2022 Agrupació Borrianenca de Cultura


AMICS DE VILALLER neix amb la vocació d’organitzar activitats culturals i gastronòmiques a la Vall de Barravés. Per tant, en compliment dels nostres valors i degut a la no disponibilitat de locals al nostre municipi, iniciem l’obertura de l’associació cap a la nostra estimada vall amb la representació d’aquesta obra, inclosa en el nostre cicle anual de teatre, a la població de Montanui.\nL’obra “EL LOCO Y LA CAMISA” amb text de l’actor, director i dramaturg argentí Nelson Valente, aborda diversos eixos temàtics que s’entrellacen: la bogeria, la convivència familiar, la revelació de la veritat i la violència domèstica. En paraules de l'autor: “una família amaga el seu boig de totes les maneres possibles. L' amaga cap a fora i cap a dins. Suprimir-lo seria el més adient. El boig es desenvolupa amorf i monstruós , com un cos encotillat i la seva habilitat, o condemna, és el que veu sense cap filtre'. En l'actualitat aquesta peça és un referent indiscutible del teatre independent argentí.\nLa companyia de teatre amateur de Tremp A GALET, presenta aquesta funció guardonada amb quatre premis al “XIII Certamen Nacional de Teatro para Aficionados Francisco Rabal” de la localitat de Águilas, Murcia. El certamen distingí, a més, al Blai Castell com a millor intèrpret.\nDemanen disculpes a les persones que van veure l'obra dempeus, degut a la capacitat limitada de la sala. L' èxit correspon a la companyia 'A GALET' i el públic va sortir demanant una segona representació.


Idiomes - Unportal\nOn es poden obtenir els certificats de nivell en llengües estrangeres\nDominar un idioma estranger, preferentment l'anglès, va camí de convertir-se en un requisit indispensable per poder obtenir un títol de grau.\nL'exigència generalitzada que els estudiants que accedeixen a les universitats catalanes han d'acreditar, al finalitzar els estudis, un coneixement de l'anglès (o, alternativament, del francès, l'alemany o l'italià), equivalent al B2 complet del Marc europeu comú de referència per a les llengües del Consell d'Europa, s'ha ajornat fins el curs 2018-2019. Tot i així s'evidencia que aquesta es una necessitat creixent.\nEn aquest sentit, cada són més els centres i facultats que inclouen en els plans d'estudis que els estudiants tinguin un determinat nivell d'anglès per poder cursar algunes assignatures. Això quan no es demana directament per accedir a la titulació.\nConscients d'aquesta necessitat, les universitats, les escoles oficials d'idiomes, els centres estrangers i les acadèmies ofereixen una àmplia oferta formativa.\nL'EIM de la UB ofereix cursos a 8 facultats, entre les quals la de Química del campus Diagonal\nLes escoles de la UB i la UAB\nL’Escola d’Idiomes Moderns (EIM) de la UB ofereix cursos i proves de nivell de 18 llengües diferents en les modalitats presencial, semipresencial i en línia, en horari de matí i tarda, a Barcelona, Badalona, Sant Joan Despí i a diferents facultats.\nL’aprenentatge està enfocat a l’obtenció de títols internacionals, com ara els FCE, CAE i CPE de Cambridge, dels que l'EIM n'és centre examinador.\nEls cursos poden ser anuals (d'octubre a maig), quadrimestrals (d'octubre a gener i de febrer a maig) i d’estiu (juliol).\nEls estudiants de la UB poden gaudir de tarifes reduïdes i ajuts si es matriculen a la EIM. Els pagaments també es poden fraccionar.\nUn conveni signat per la UB i la Universitat Politècnica (UPC) permet que, des del curs 2017-2018, els estudiants de la UPC puguin beneficiar-se dels mateixos avantatges que els de la UB.\nEl Servei de Llengües UAB Idiomes ofereix cursos tant al campus de Bellaterra com a la seu que té a l'antiga Casa de Convalescència de l'hospital de Sant Pau de Barcelona. En aquest últim centre s'imparteixen classes d'alemany, anglès, català, castellà, francès i italià.\nEl British Council té la seva seu central a Londres\nCentres culturals internacionals\nL'Institut Britànic-British Council és l'equivalent a l'Institut Cervantes espanyol, o sigui una institució oficial, en aquest cas britànica, que promou la divulgació de la llengua i la cultura del Regne Unit arreu del món. La seva seu a Barcelona és al barri de Sant Gervasi.\nLes acreditacions de nivell d'anglès que proporciona, tant les aconseguides a través dels exàmens de l'IELTS (International English Language Testing System) com de les proves de la Universitat de Cambridge, són reconegudes per les universitats, ja que els seus programes d'aprenentatge s'adapten als criteris del Marc Comú de Referència per a les Llengües (MCERL).\nA diferència del British Council, tutelat per l'administració britànica, l'Institut d'Estudis Nord-americans (IEN) pertany a una fundació de titularitat privada dedicada a promoure els intercanvis culturals entre Espanya i el EUA. La seva seu és a la Via Augusta de Barcelona.\nTot i tractar-se d'una institució d'inspiració no euroepea, els seus plans d'estudis, que preparen per als exàmens oficials de les universitats de Cambridge i Michigan, s'adapten als requeriments del MCERL. O sigui són reconeguts com a equivalents al B-1, B-2, C-1 i C-2 del MCERL. Hi ha algunes universitats que possibiliten la conversió dels cursos d'anglès en crèdits de lliure elecció.\nLes Escoles Oficials d’Idiomes (EOI) són centres públics de llengües modernes que depenen de la Conselleria d'Ensenyament. A Catalunya hi ha 45 centres oficials que imparteixen 14 llengües, algunes de les quals només es poden estudiar a l’EOI de Drassanes, a Barcelona.\nEls candidats a accedir-hi han de realitzar una preinscripció obligatòria i l’ordre de matrícula ve determinat per un sorteig d’adjudicació de places. Només l’alumnat de l’any acadèmic anterior té la plaça garantida.


Subvencions - Portal de la Transparencia\nEn aquesta secció podeu consultar les subvencions que han concedit els departaments i organismes que depenen del Consell Insular de Mallorca, amb indicació de la persona beneficiària, objecte i import de la subvenció, i el procediment utilitzat per concedir-la, que pot ser en règim de concurrència competitiva mitjançant convocatòria o de forma directa.\nLa Llei 38/2003, de 17 de novembre, general de subvencions, estableix que la Base de Dades Nacional de Subvencions (BDNS) ha d’operar com a sistema nacional de publicitat de subvencions, i les diferents administracions públiques concedents estan obligades, a partir de l’1 de gener de 2016, a subministrar informació a la BDNS sobre les convocatòries i les resolucions de concessió atorgades.\nLa BDNS té les finalitats següents: promoure la transparència, servir com a instrument per a la planificació de les polítiques públiques, millorar la gestió i col·laborar en la lluita contra el frau en matèria de subvencions i ajuts públics.\nPer això, la Intervenció General de l'Administració de l'Estat, com a òrgan responsable d’administrar i custodiar la BDNS, a fi de garantir el dret de la ciutadania a conèixer totes les subvencions convocades en cada moment, i per contribuir als principis de publicitat i transparència, ha de publicar en la seva pàgina web les convocatòries de subvencions i les subvencions concedides. Segons cada cas, s’hi d’assenyalar la convocatòria, el programa i el crèdit pressupostari a què s’imputen, la persona beneficiària, la quantitat concedida i l’objectiu o finalitat de la subvenció amb expressió dels diferents programes o projectes subvencionats.\nAl contrari, no s’han de publicar les subvencions concedides quan la publicació de les dades del beneficiari o raó de l’objecte de la subvenció pugui ser contrària al respecte i salvaguarda de l’honor, a la intimitat personal o familiar de les persones físiques en virtut del que estableix la Llei Orgànica 1/1982, de 5 de maig, de protecció civil del dret a l’honor, a la intimitat personal i familiar i a la pròpia imatge, i s’hagi previst així en la normativa que les regula.\nSobre les subvencions públiques\nUna part important de l’activitat financera del sector públic es canalitza a través de subvencions per donar resposta, amb mesures de suport financer, a demandes socials i econòmiques de persones i entitats públiques o privades. En l'article següent s’ofereix informació general sobre les subvencions i s’explica el procediment de concessió i justificació. Què són i com funcionen les subvencions i ajuts públics?\nD'altra banda, a la seu electrònica podeu consultar les convocatòries de subvencions del Consell Insular de Mallorca així com el pla estratègic de subvencions de cada exercici.\nEn la Base de Dades Nacional de Subvencions podeu trobar les subvencions atorgades a partir de l'1 de gener de 2016.


Fòbia | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nEn temps de xarxes socials i polaritzacions, la premsa és, més que mai, objecte d'atacs de tot tipus. S'ha vist, per exemple, en manifestacions dels negacionistes de la pandèmia o en actes de Vox. Per no parlar dels insults constants de Donald Trump. L'origen d'aquesta creixent mala fama pot trobar-se en com les afinitats ideològiques i les subvencions als mitjans concentrats en poques mans que blinden interessos econòmics han alimentat entre la ciutadania la percepció d'un periodisme que perd credibilitat, al mateix temps que es dilueix i es confon amb el "magma volcànic" de vies informatives en línia en constant erupció.\nLa mala praxi de periodistes que no respecten la veritat dels entrevistats els porta a perdre fonts i crea desconfiança envers els professionals del nostre ofici. No ser prou punyents amb els governs i les empreses també aboca mala fama en el periodisme. I aquells que sí que tracten de desemmascarar els poders sovint viuen exposats a amenaces, comiats i en algun cas la mort. L’edició del 2017 del Fòrum de Dones Periodistes del Mediterrani, celebrat a Itàlia, duia per títol un fenomen mundial: #PressPhobia: la nova guerra de la informació. Als condicionants més o menys evidents del crim organitzat i de forts poders polítics i econòmics, s’hi han sumat, els darrers anys, l’anonimat i el lliure accés a la xarxa per criticar, intimidar, amenaçar els qui exerceixen la llibertat de premsa. Un caldo de cultiu que ha multiplicat els atacs contra els professionals de la informació.\nLes dades són clares. Segons el prestigiós estudi Digital News Report –elaborat per la Universitat d’Oxford–, el 2020 s’observa un increment de la desconfiança en els mitjans de comunicació fins al punt que només un 36% dels internautes espanyols confia habitualment en les notícies. És el nivell més baix de credibilitat informativa des de 2015. El 2019, un altre estudi internacional, l’informe Ipsos Global Advisor, també mostrava una continuada disminució en la confiança en els mitjans i com, a més, els espanyols són dels més desconfiats del planeta, només per davant de Polònia, Sèrbia i Hongria.\nAls extrems, pitjor\nAquests estudis també mostren com les opcions ideològiques que se situen en els extrems són les que més desconfien dels mitjans. Un exemple clar és Donald Trump, que durant la presidència no ha dubtat gens a titllar els periodistes d’enemics del poble nord-americà i sembrar, així, el descrèdit en la professió. També, al maig, Reporters sense Fronteres (RSF) denunciava com el discurs ultra provoca violència contra els periodistes. S’ha vist en diferents moments de la pandèmia i RSF ho va exemplificar amb les agressions i insults cap als periodistes durant les manifestacions que Vox va convocar el 23 de maig en diferents ciutats espanyoles. “El discurs continuat d’odi a la premsa acaba derivant en violència contra els reporters que informen a peu de carrer”, denuncia l’informe de l’ONG. El 17 d’agost, també es van sentir insults als periodistes per part de diferents assistents a la concentració que els negacionistes van fer a Madrid en què van titllar els periodistes de manipuladors, corruptes, mentiders i terroristes. Alguns fins i tot van escopir a un càmera de TV3 i van interrompre connexions en directe.\nPerò, d’on ve el deteriorament de la confiança en la premsa? Segons el professor de Periodisme de la UPF Joan M. Corbella, “quan hi havia només un o dos diaris i la ràdio i la televisió, la veritat informativa era inqüestionable, i els mitjans es varen imbuir d’hegemonia. Si bé el mateix periodisme s’aniria posant a prova a mesura que augmentava la pluralitat de mitjans i fonts, perquè és quan es comença a evidenciar, a descobrir-se, que els mitjans responen a interessos dels editors, ara encara més de manifest. Abans també hi havia notícies errònies, però ningú tenia la capacitat de contrastar-les”.\nPer això, Jordi Juan, director de La Vanguardia, dubta que el periodisme actualment sigui menys creïble.\n“Avui hi ha més llibertat per publicar que fa vint anys. I no és mèrit de les actuals generacions, sinó d’un canvi de paradigma provocat per l’aparició de les xarxes socials. Ara ja no es pot amagar res i els mitjans ho acabem publicant tot”, afirma.\nAmb tot, encara que avui hi hagi més lupes sobre les veritats o mentides publicades, en molts mitjans s’hi continua llegint el vincle amb interessos polítics i econòmics. Maria Trinidad Bretones, professora d’Estructura i Comunicació Social i cap d’estudis del grau de Sociologia de la UB, emmarca la situació de Catalunya i Espanya en un model amb una alta vinculació dels mitjans a partits o al règim de cada moment. “Identifiquem molt fàcilment el vincle de cada mitjà amb un partit polític, a banda que es depèn molt de subvencions”, diu. “Tot això que ve del passat ha deixat un llindar que marca el rigor, la dependència i les condicions de la tasca periodística”, afegeix. A més, Bretones hi suma raons conjunturals que incideixen més en la pèrdua de credibilitat, com ara la precarietat.\nPer això Corbella no contempla un reforç de la credibilitat periodística que no passi per enfortir les redaccions. “Els mitjans jubilen sèniors que tenen molts contactes per contrastar la informació, i opten per nodrir-se de personal extern, que cobra tant a la peça i precaritzen perillosament la professió”. “I si juntament amb les noves condicions de feina comencem a mirar en quines mans són els diaris, cada cop en menys, i com es barreja el capital en l’empresa, perden molt la independència”, afegeix l’economista i activista social Arcadi Oliveres\nLa recepta, segons Corbella, és que en comptes de tres peces a la setmana, demanar-ne una en tres setmanes. “I no tenir personal mal pagat o fer servir de manera recurrent material d’agència, només perquè poden proporcionar més clics a les xarxes”, afegeix. També creu que “cal deixar de perseguir l’audiència de cada notícia i nombre de retuits. Això perverteix el periodisme i fa entendre el mitjà com a peces aïllades, i no la lectura mitjana o total del mitjà”.\nBretones també critica com els mitjans han intentat competir de mala manera amb els nous mitjans, caient en una paradoxa. “Fixant-se en què predomina a les xarxes socials o enviant tuits per obrir discussió amb la ciutadania estan utilitzant les xarxes com a pseudoagència d’informació. I se n’abusa molt. Després tu no pots ser el mateix que intenta demostrar les mentides que predominen a les xarxes, perquè n’has enaltit el valor. I diferenciar la informació de la simple opinió que circula per la societat, en les xarxes és molt difícil”.\nAcabar les trinxeres\nDavant de tots aquests problemes, Josep Carles Rius, president de la Fundació Periodisme Plural i autor del llibre Periodismo en reconstrucción (Periodismo Activo, 2016), és optimista vers el necessari rescat de l’autèntic periodisme que, segons ell, “és més necessari que mai enfront de l’excés d’informació i la desinformació. I dins dels grans mitjans públics i privats hi ha periodistes que lluiten per la llibertat. És un repte col·lectiu i individual recuperar la confiança, i amb projectes digitals col·lectius s’està aconseguint”. Si la pèrdua de credibilitat s’origina en l’absència de contrapoder dels mitjans, la rehabilitació de la confiança requereix retornar a les bases del periodisme, explicar els fets desvinculats de cap interès polític. “El periodisme s’ha de desatrinxerar per trencar les bombolles mediàtiques en les que la gent segueix un canal perquè hi coincideix ideològicament, el focus del periodisme ha de recuperar el valor de la informació amb responsabilitat i ètica, sense mentalitat ideològica”.\nAixò sí, cal comptar amb la implicació del lector perquè, fins ara, qui ha pagat el periodisme? “La publicitat. El lector ho havia fet en molt petita part”, diu Corbella. Però la publicitat ara és un formatge a repartir entre massa mitjans i s’aboca molt a les grans plataformes. Per això, projectes de nous mitjans, petits però potents, i creïbles, són font d’esperança en el periodisme i neixen amb el suport del lector. “Internet ha facilitat que amb pocs mitjans econòmics i tècnics es puguin crear capçaleres que fan un bon periodisme d’investigació, d’anàlisi i de reflexió. En el nostre cas, tenim una marca molt reputada a on treballen periodistes de molt nivell. La combinació de les dues coses explica els nostres resultats”, afirma Juan.\nLa sociòloga Bretones opina que “una societat no informada, mancada de criteris per distingir informació, està a la mercè de la manipulació i de la propaganda. És una situació molt perillosa. L’ascens de l’extrema dreta a Espanya té múltiples causes i el sistema de mitjans que hem tingut n’és una, per la manera de presentar i de donar espai als candidats”.\nBretones recorda com el nazisme es va apropiar del cinema, la premsa i la ràdio. Juan també afirma que “una societat que pot caure en la desinformació i creure que tot allò que li arriba per Facebook o Twitter pot acabar donant suport electoral a populismes de curta volada”. Ara el repte, segons Rius, “a banda de crear informació de qualitat, és formar les noves generacions perquè tinguin eines i capacitat per informar-se qualitativament. I es distingiran els que tinguin una bona agenda mediàtica per fer-ho, que passa per la transparència de saber qui hi ha al darrere de cada mitjà i font d’informació”.


Robert Viciana Delaplace\nPortes i Automatismes Elibert\nFabricació, instal·lació i reparació de Portes, Motors i Automatismes a Barcelona, Vallès, Girona i tota Catalunya. Demani el seu pressupost sense compromís en 24 hores.\nPORTES I AUTOMATISMES ELIBERT som un equip de professionals altament qualificats amb més de 15 anys d'experiència en el sector per tant oferim la màxima qualitat i servei a la fabricació, instal · lació i reparació de Portes i Automatismes. Nosaltres el podem assessorar sobre el model que s'adapti millor a les seves necessitats.\nLes portes les fabriquem amb una àmplia gamma de materials i dissenys a petició del client i sempre complint les normes tècniques de la Comunitat Europea. Avui dia aquesta marca "CE" obligatòria és un requisit indispensable per garantir que el producte que oferim té la màxima qualitat i seguretat.\nTambé li oferim la possibilitat d'automatitzar tota mena de Portes, ja sigui per a ús particular, industrial o comercial ajustant-nos al seu pressupost. Oferim sempre garantia de 2 anys en els nostres productes.\nPORTES I AUTOMATISMES ELIBERT els ofereix un servei postvenda, manteniment i reparació del seu Automatisme amb total garantia. Servim a Barcelona i a tota Catalunya.\nDESPLAÇAMENT I PRESSUPOST TOTALMENT GRATUÏT A BARCELONA I CATALUNYA.\nSERVEI URGENT 24 HORES O CONCERTAT.\nCONCTACTAR SENSE COMPROMÍS - PRESSUPOST EN 24H.