El llenguatge s’ha estudiat sempre en relació amb el seu context, és un sistema obert que va modificant les seues característiques per adaptar-se a l’entorn. Això és obvi pel que fa al lèxic: en res s’assembla el lèxic de les modernes societats tecnològiques al de les societats agràries tradicionals. Però també succeeix en l’aspecte formal. La primera modificació important de la forma de llenguatge tingué lloc amb la invenció de l’escriptura en les societats mesopotàmica i es va accentuar amb el descobriment de la impremta. La segona revolució la vivim ara mateix amb el desenvolupament d’Internet i dels missatges SMS. Això no obstant, aquestes relacions i similituds van més enllà perquè també hi ha notables paral·lelismes entre el llenguatge natural i els llenguatges de programació que, al cap i a la fi, van ser concebuts per éssers humans, és a dir, per homines loquentes. / Fotografia de M. Lorenzo\nPodem imaginar una tertúlia on humans i robots discuteixen sobre algun tema de l’entorn en què es desenvolupen? És clar que això és només ficció! I no ciència-ficció! Però sent com és ficció, es tracta d’un objectiu atractiu que mereix l’atenció del camp de la intel·ligència artificial.\nEl problema se centra en el processament de llenguatges naturals i s’hi fa referència, en general, en termes de “lingüística computacional”. Naix per motius militars amb mires a desxifrar els missatges captats dels exèrcits enemics i se centra en el problema de la traducció automàtica.\nL’aparició de les gramàtiques generatives catapulta l’interès per aquesta tasca de molts investigadors pertanyents a àmbits de la ciència molt diversos, de manera que avui és un problema multidisciplinar del qual poden ocupar-se –i s’ocupen– la lingüística, la lògica, la psicologia cognitiva, l’enginyeria, la matemàtica, l’epistemologia, etc.\nSense cap gènere de dubtes, el tractament de textos és una secció de la lingüística computacional amb què tots ens trobem molt familiaritzats. Es tracta en aquest cas del llenguatge escrit, que no passa de ser tractat més que com un banc de dades que ha de ser implantat a l’ordinador de manera que siga possible un intercanvi d’accions amb l’usuari dirigit a crear i imprimir documents del llenguatge natural. Aquest banc de dades de documents lingüístics precisa d’una organització que facilite manipular-los per permetre a l’ésser humà el disseny, per exemple, de capítols, la inserció dels textos parcials als llocs adequats, el disseny estètic de l’organització de l’escrit, la supressió, el transport de fragments o la inserció de segments d’altres textos o il·lustracions per a acabar en la seua impressió material.\nEn fi, el progrés tècnic proporciona avui una interfície tal que podem tenir en pantalla un avançament fidel del text que tindrem imprès, amb l’al·licient que encara no té per què ser el document definitiu. Per la seua banda, el llançament de nous mitjans de comunicació amb intervenció dels ordinadors ha afavorit implantar mecanismes en què el llenguatge natural –expressions del llenguatge natural– exerceix un paper determinant en la materialització de la comunicació entre humans. La incorporació del llenguatge oral al tractament de textos és un objectiu encara no assolit. Les investigacions fonològiques possibilitaran en breu un millor i més còmode accés als mitjans informàtics a sectors amb serioses dificultats per a recórrer a aquests mitjans. Això succeirà quan la interfície permeta a l’ordinador sentir i parlar, com els humans.\n«Serà difícil que algú dubte que es pot dissenyar una eina que permeta a un escriptor, quan escriu una frase, examinar-ne les variants que li presente l’ordinador amb termes equivalents»\nEncara que aquesta empresa implica molts problemes, no hi ha lloc per a l’escèptic; serà difícil que algú dubte que es pot dissenyar una eina que permeta a un escriptor, quan escriu una frase, examinar-ne les variants que li presente l’ordinador amb termes equivalents recolzant-se en un diccionari de sinònims perquè decidesca si manté la fórmula original o si prefereix alguna de les altres; per exemple, per la simple raó que un determinat vocable està sent ja prolixament utilitzat en el text que el precedeix segons el recompte que el programa pot anar realitzant.\nLes dificultats que a aquest nivell –el nivell del tractament de textos– trobem s’incorporen, per descomptat, a altres nivells en què, diguem-ne, es troba involucrada la intel·ligència en un grau major. Un d’aquests casos seria el de la traducció de textos d’una llengua a una altra. Encara que tediós, és possible confeccionar els diccionaris d’aquestes dues llengües. Fins i tot establir l’eventual correspondència entre els termes. Però una frase, com tots sabem, no es redueix a una col·lecció de termes. Té, a més, una estructura que no resulta evident, al mateix temps que és possible que llenguatges diferents no compartesquen estructures.\nÉs corrent que en una llengua un terme tinga accepcions diferents. Pot pertànyer a categories gramaticals distintes (“roda” és un substantiu, però també un verb). El que implica que un fragment lingüístic pot ser interpretat sota estructures gramaticals diferents (la qual cosa seria un inconvenient menor si la llengua receptora comptara per al dit terme amb un altre exactament en les mateixes circumstàncies). I fins i tot és també possible que una frase amb una estructura determinada puga respondre a estructures profundes diferents: “Estic preparat per a l’operació”, ho diu el metge o el pacient?\nÉs clar que en les expressions mateixes no es contenen els elements necessaris per a decidir-se en un sentit o en un altre. I hauríem de preguntar-nos com resol l’ésser humà aquestes ambigüitats quan sorgeixen en la comunicació amb els seus congèneres. En ocasions pel context en què es produeixen; altres vegades pel coneixement que el receptor té de l’entorn social de l’emissor o de l’àmbit a què es refereix la informació. És notori que en aquests casos, en menor o en major grau, ens referim al coneixement que el receptor tinga, a partir del qual haurà d’inferir o deduir quina és l’estructura profunda més probable que corresponga a l’emissió.\nResulta evident que aquests criteris excedeixen els límits en què usualment treballa el lingüista. Potser hauríem de recórrer a models de psicologia cognitiva. Però on són, aquests models que descriuen el funcionament del coneixement humà pel que fa al llenguatge? Han de ser models dissenyats amb precisió perquè puguen ser computats, encara que siguen, això sí, models estadístics i probabilístics, borrosos.\n«Hi ha conductes lingüístiques que poden ser simulades. Parcel·les del llenguatge en què pot intervenir la màquina en auxili de l’home»\nPotser que ens trobem entre els qui no veuen cap raó perquè en un futur l’ordinador no “comprenga” el llenguatge natural com un humà. I és factible que siguem detractors d’aquesta idea. Però en el que sí que crec jo que estaríem tots d’acord és que hi ha conductes lingüístiques que poden ser simulades. Parcel·les del llenguatge en què pot intervenir la màquina en auxili de l’home. I si els models formals de la conducta humana a imitar encara no existeixen, el repte resulta ser una invitació temptadora per al psicòleg cognitivista i per a l’enginyer del coneixement, que no poden deixar de costat les propostes lingüístiques especialitzades.\nPerò tornem a les nostres paraules inicials. La nostra ficció pretén que el robot, a més de rebre els inputs i emmagatzemar-los en un banc de dades, siga capaç d’elaborar informació, transmetre-la i ampliar la informació que ja haja estat elaborada. Dit així sembla simple. Però hi ha molts problemes. Per exemple, d’índole filosòfica. On comença el coneixement? En els sentits o a la ment? Està l’experiència impregnada de teoria? Caldrà determinar, a més, quins són o poden ser els mecanismes que fan que un sistema amb capacitat de coneixement conega; és a dir, es decidesca a conèixer.\nPer descomptat, es tracta d’un problema prescindible. Podem ser els humans –beneficiaris de la dita conducta– els qui impulsem que aquesta es produesca. I en comptes de dissenyar instruments dirigits al coneixement en general els dissenyarem amb fins específics.\nDotar de sensors els ordinadors és un problema d’enginyeria. Però serà necessari també dissenyar un sistema de categories en què es distribuesquen els inputs i experimenten una primera organització. A qui o quins correspon fer-ho? A més, haurem de dissenyar sistemes de representació que el mateix sistema intel·ligent (no nosaltres) siga capaç de conèixer i sobre el qual puga actuar. Perquè no es pretén (de moment almenys) construir sistemes intel·ligents que s’autoorganitzen, sinó sistemes que simulen conducta intel·ligent humana. En aquest cas conducta lingüística.\nEn segon lloc s’haurà d’implantar el lèxic del llenguatge ordinari en qüestió (o llenguatges), les regles gramaticals de la seua construcció i els sistemes de parsing (recerca d’estructures apropiades per a una cadena lingüística donada) per a poder procedir a la seua semantització. Serà al seu torn necessari dissenyar estratègies d’eliminació de les ambigüitats, possiblement investigant el procediment humà per a resoldre-les. En bona mesura haurem de recórrer al coneixement ja adquirit, a partir del qual inferim coneixement nou.\nSón problemes de coneixement en què s’embarquen equips d’investigadors lògics. No sols raonament deductiu, sinó també probabilístic. O tècniques com la circumscripció o l’abducció per a la generació d’hipòtesis a partir de dades no connectades amb una teoria.\nLa situació en la computació del llenguatge no és gens falaguera. Dista molt de ser satisfactòria. El problema més greu és que encara no sabem com és que parlem i entenem el que parlem. Urgeix crear models formals que hipotèticament responguen als mecanismes naturals del parlant.\nLa seua implantació en un ordinador permet testar aquestes hipòtesis, corregir i millorar-les i fins i tot descobrir mitjançant analogies formals estructures no advertides ni sospitades en l’exercici de la parla.\nSi la parla és una conducta intel·ligent, se n’han d’estudiar els aspectes computacionals. Si és una funció del sistema parlant hi sorgeixen problemes que escapen als estudis en què tradicionalment treballen els lingüistes. Sense que això necessàriament signifique negar competència en aquests als esmentats especialistes, cal reconèixer que també se n’ocupen estudiosos d’altres àmbits.\nEn la parla hi ha problemes de representació de la informació, de memòria o emmagatzemament i de creació de nova informació. No poden ser explotables els resultats obtinguts per la biologia en aquest camp? Hi ha problemes de comunicació i de reconeixement de la informació que transporta la parla. No sols hi ha llenguatge. La seua computació també comporta dificultats en què s’hauran de prendre decisions amb criteris probabilístics sobre bases estadístiques, caldrà dissenyar models formals i matemàtics que donaran lloc a models que puguen ser implantats a l’ordinador mitjançant programes que cal crear. Ni filòsofs, ni lingüistes, ni matemàtics, ni psicòlegs, ni enginyers, ni lògics, ni biòlegs, ni, en general, els qui vegen en els actes de parla participació de la disciplina en què treballen no haurien de renunciar a la seua comesa en aquest àmbit d’investigació. Un dels atractius d’aquest camp ha de ser precisament el seu caràcter multidisciplinar.\nLes investigacions aïllades en cada sector han de ser, per descomptat, molt importants. Però no hem d’oblidar que pretenen ser integrades en una única comesa, i per això difícilment els aspectes involucrats resisteixen una anàlisi independent dels altres. Cada problema resolt, però, en qualsevol d’ells tindrà aplicació immediata quasi amb tota seguretat en benefici dels usuaris. Però sens dubte una resolució conjunta d’un aspecte tocant a totes les seues dimensions constituirà un estudi més fi i fructífer que no les solucions individuals relatives a les seues dimensions aïllades.\nintel·ligència artificiallingüísticalingüística computacionalllenguatge\nDepartament de Lògica i Filosofia de la Ciència, Universitat de València.\nEntrevista Monogràfic Especial COVID-19 Notícies Matèria obscura


Església Sant Pere - Església | RouteYou\nRouteYou » comasalex » Llocs d'interès » Església Sant Pere\nLa impossibilitat d’aquests habitants d’assistir a molts serveis litúrgics –per la distància a l’església parroquial de Sant Martí a Teià–, motiva la trobada el 1769 de cent seixanta caps de família a l’hostal de Francesc Mora per demanar al bisbe el permís per construir una església. El gremi de pescadors i mareantes va contribuir econòmicament a la construcció d’aquest primer temple que es consagra l’any 1783, el dia de la festivitat del seu patró Sant Pere. Amb l’aprovació del rei Ferran VII i el vist-i-plau de les autoritats eclesiàstiques, s’aconsegueix finalment la titularitat de parròquia pròpia, independent de la de Sant Martí de Teià (1818).\nL’edifici primitiu va ser dissenyat per Miquel Garriga, i poc després degut a l’augment de la població l’amplià el seu fill, Pau Garriga i Matas, quedant acabat el 1817. Anys més tard, Miquel Garriga i Roca –nét i fill, respectivament– duria a terme l’altar major i la capella del Sagrament.\nEl temple va ser incendiat durant la Guerra Civil i reconstruït posteriorment, quedant enllestit en la dècada dels anys seixanta quan l’arquitecte Marià Ribas construí els dos cossos superiors de la torre del campanar.


Posts Tagged producció\nPosted by nobodysfilmsproductions in Uncategorized on gener 24, 2012\nEl d issabte al vespre vam fer reunió amb part de l’equip tècnic d’un dels curtmetratges que estem preparant desde la nostra productora i que ens està portant més feina sens dubte “La Harpo”. En aquesta vam tractar temes diversos com el mad’il·luminació que necessitarem, les localitzacions, sobretot pel que fa a les distàncies en que es troben, propostes d’inversió, les dates de rodatge i la planificació….\nRealment va ser una bona manera de posar-nos tots en marxa, de posar tots els temes sobre la taula, sobretot després dels problemes de l’anterior vegada, gràcies a tots els que vareu assistir-hi i als que participeu en el projecte!!! Molt aviat us informarem de les novetats relacionades amb aquesta aventura.\ncine, corto, curtmetratge, films, harpo, la, nobody's, producció, productions, reunió\nLa Harpo (I) Una llarga pre-producció… i alguna cosa més.\nPosted by nobodysfilmsproductions in Uncategorized on Desembre 14, 2011\nLa creaci ó d’un curtmetratge comporta molta feina. Sovint més de la que es pot percebre a simple vista quan hom fa d’espectador.\nAmb el curt “La Harpo”, provablement passarà exactament això. Hi haurà una sensació de normalitat en tot moment que farà inapreciable totes les dificultats amb què ens trobem a l’hora d’ubicar les escenes del curt.\nEstem parlant de més de 30 localitzacions, i això vol dir moltes hores de carretera i viatges descobrint gran quantitat de paratges, confiant que, aquest cop sí, els haurem trobat tots.\nHaig de reconèixer que no sempre ha estat així. De fet hi ha una localització que fins hi tot ara encara s’està resistint. Tenim alternatives i un pla B per si no trobessim exactament el que estic buscant. El que està clar és que insistiré fins aconseguir-ho.\nEl millor de tot és que aquesta feinada ens permet adonar-nos d’un fet meravellós; ens trobem enmarcats en uns paratges naturals fantàstics! Tot el montnegre té racons preciosos que val la pena disfrutar i cuidar.\nPortem desde Març de 2011 perdent-nos per camins de muntanya construïnt el que serà la llar d’una noia molt peculiar en la seva senzillesa. Un dels personatges més entranyables que he imaginat mai. Màgic.\nDe moment seguim treballant en la pre-producció. Per poder enresgistrar aquest curt amb el pressupost que tenim, hem de du a terme llargues negociacions i buscar alternatives a la despesa més mínima.\nEn breu començarem les classes particulars en l’idioma del curt. Si tot va bé podrem iniciar els assajos per febrer.\nDavant la impossibilitat d’haver filmat per octubre (dates en què s’ubica el curtmetratge) em veig obligat a plantejar-me la modificació de varies escenes on es feia evident l’estació de l’any. Una altra de les dificultats de les que l’espectador ni s’adonarà. Visca la màgia del cine! 😉\nÉs fonamental que l’entorn es fusioni amb la història i el que en ella s’explica. Podria tractar-se perfectament d’una oda a La Vida…\nSi voleu veure més imatges d’algunes de les localitzacions, les trobareu aqui. Mica en mica anirem pujant les fotografies que corresponen a aquesta tardor-hivern.\nAprofito per agraïr a en Xavi, en Joan, en Quico, en Ra, en Pere i a tots vosaltres l’ajuda i el suport que oferiu desinteressadament per tirar endavant aquest projecte! Moltes gràcies! i gràcies també per les vostres fotografies.\nSeguirem informant. 😉\ncurtmetratge, films, harpo, la, nobody's, producció, productions


El racó del pare: Si em voleu acompanyar per l'antiga Baronia de Sant Mori...\nSi em voleu acompanyar per l'antiga Baronia de Sant Mori...\nFarem un tomb pel territori de l'antiga Baronia, actualment repartit entre els termes de Sant Mori i Vilaür, el centre de la qual era el castell de Sant Mori, declarat Bé Cultural d'Interès Nacional.\nL'edifici que veiem avui va ser construït durant el segle XV sobre les restes d'un castell anterior documentat des de l'any 1149. Pere de Rocabertí i d'Erill en fou el primer baró. Al castell s'hi instal·là durant una temporada la reina Joana Enriquez, mare de Ferran el Catòlic, i a la tardor del 1466 hi va convocar i reunir el Parlament.\nA les façanes hi destaquen diverses finestres coronelles bigeminades, ornades amb escuts nobiliaris, un dels quals mostra les flors de lis dels Vilagut, durant diverses generacions, senyors de Sant Mori. Altres finestres són fruit de la restauració moderna.\nDavant del castell hi ha l'església dedicada a Sant Maurici, construïda entre 1750 i 1788.\nÉs un edifici d'una sola nau coberta amb volta apuntada, capelles laterals i absis semicircular.\nA la façana principal destaca la portalada coronada amb una fornícula amb la imatge del sant.\nEl campanar de base quadrada té un cos entremig octogonal i un altre de més petit a la part superior.\nAlgunes cases foren construïdes tot aprofitant les bases de les antigues muralles.\nDe la vora de l'església surt un carreró cobert, la travessia de la Font, que baixa per sota de les cases i duu a la font i antics rentadors públics. Des d'aquí tenim una altra visió del nucli antic.\nEns aturem davant l'edifici de la rectoria. És de planta baixa i dos pisos, dels segles XVI i XVII. A la finestra del tram de façana lateral hi destaca la llinda amb el relleu d'una torre.\nContinuem pel mateix carrer de la Marquesa de Sant Mori, l'eix del nucli.\nArribem a la creu de terme amb la flor de lis. És del segle XVI si bé el fust i capitell són molt més moderns.\nA continuació, pel carrer Bonaire, arribem al nucli del Puig. Les cases a banda i banda, moltes del segles XVIII i XIX, són una mostra de l'arquitectura popular empordanesa.\nTornem pel carrer Figueres, a ponent del castell, amb un parell de porxades interessants també construïdes durant el segle XVIII.\nAbans de deixar Sant Mori em sembla oportú recordar les paraules que li va dedicar en Quim Curbet, que resumeixen el sentiment que ens enduem de la vila:\n""Sant Mori és un poble que fa olor de vell, te l'imagines amb cadires de balca a les portes de les cases i amb càntirs als dentells. Un rastre de sofregit et transporta en el temps, et sembla escoltar encara l'etern clapoteig dels esclops i les ferradures...""\nEns cal recórrer poc més de tres quilòmetres per arribar a Vilaür, l'altre nucli que formava part de la baronia i que està documentat des del segle XI.\nNomés arribar, a mà esquerra i dalt d'un turó trobem el barri del Puig, dominat per un immens casal del segle XVIII. Can Puig, l'edifici principal, és una gran casa de planta rectangular, coberta amb teulada a dues aigües, que compta amb una torre emmerletada.\nA la banda nord hi ha un altre edifici, mig enderrocat, amb un gran portal i finestrals emmarcats amb pedra.\nAl seu costat hi ha el Mas del Carrer de Dalt, de planta rectangular, amb teulada a dues aigües. Tant les portes com les finestres són de llinda recta i estan emmarcades amb pedra.\nA tocar de la casa hi ha un pou de pedra.\nUn altre edifici important del barri és el mas Vicenç, al número 1 de la travessera de Dalt. Està format per diverses construccions que s'han anat afegint al cos principal al llarg dels segles. A la finestra central mostra la llegenda "BALTAZAR GENER RECTOR DE VILAUR 1700" i l'emblema de la família, una G dins d'un cercle.\nEl petit nucli de cases que envoltava l'església de Sant Esteve de Vilaür va ser fortificat amb la construcció d'una muralla durant la primera meitat del segle XIV.\nLa primera casa que trobem és Can Metge, fou construïda aprofitant la muralla, amb façana tant a la plaça Major com al carrer de la Font, està adossada a la torre de l'antic portal. En una de les finestres hi ha gravada la data de 1690.\nEl portal que ens permet l'entrada a la plaça Major és una torre de planta quadrangular oberta amb una volta de mig punt.\nA mà dreta hi ha l'edifici de les antigues escoles. Una casa entre mitgeres que fou propietat de la família Puig, tal com s'assenyala a la llinda del portal, on hi ha també l'escut i la data de 1757. És un portal adovellat, d'arc rebaixat. al seu damunt hi ha dues finestres emmarcades amb pedra, amb l'ampit motllurat.\nDominant la plaça hi ha l'edifici de l'església de Sant Esteve, documentada des del segle XIII, d'estil romànic tardà. Va ser sobrealçada i fortificada entre els segles XV i XVI. Consta d'una sola nau, coberta amb volta apuntada i capçada amb un absis semicircular. A la façana de migdia hi ha dos contraforts.\nDe la mateixa època és la porta gòtica, decorada amb lleons alats i caparrons.\nLa part frontal de l'església no és visible perquè a mitjans del segle XVI s'hi va adossar la rectoria. Al portal hi ha gravada la data de 1561, amb l'escut de la família Puig. En altres llindes hi ha la "G" de Baltasar Gener amb la data 1687 i en una altra la data del 1714. Tot plegat ens indica que ha estar reformada i ampliada en diverses ocasions.\nAcabem la visita donant una darrera mirada pels carrers que conformen el nucli antic.\nVull expressar el meu agraïment a en Quim Curbet, autor de "El viatge del gironauta" de Curbet Edicions, per la gentilesa en deixar-me transcriure un petit paràgraf del seu llibre.\nPublicat per El pare a 12:06\nEtiquetes de comentaris: Sant Mori - Vilaür\nMiquel 26 de juny de 2013 a les 12:50\nUnes fotos molt interessants d’un indret totalment desconegut per a mi\nEl pare 26 de juny de 2013 a les 13:55\nAquesta és una zona de l'Alt Empordà efectivament poc coneguda, a la via que, tot seguint el curs del Fluvià, comunica el Pla de l'Estany amb l'Empordà.\njosep 26 de juny de 2013 a les 16:46\nDesprés de tres magnífics recorreguts per terres tarragonines, tornem als orígens gironins, en aquest cas la part baixa de l'Alt Empordà. Tot i ser una terra, l'empordanesa que em fascina, no he estat mai ni a Sant Mori ni a Vilaür.\nDe entrada deixam dir que com sempre, m'ha interessat molt la teva aportació de dades i fets històrics.\nPel que fa al tema fotogràfic, simplement m'ha encantat. Les fotografies en B/N tenen un atractiu molt especial però aplicant-les como ho has fet tu, aquest, s'ha vist incrementat i molt. Naturalment sense desmerèixer les imatges en color, plenes d'aquesta llum empordanesa tan càlida i lluminosa.\nSens dubte, la propera vegada que faci una incursió per l'Empordà, aquestes dues petites viles seran lloc de visita inexcusable.\nEl pare 26 de juny de 2013 a les 17:01\nJosep, em sento honorat de llegir el teu comentari.\nFamilía Vidal 27 de juny de 2013 a les 8:40\nRenoi Manel, un esplèndid reportatge. Tal i com ens tens acostumats, amb una bona documentació i unes fotografies molt ben fetes. No sabria quina escollir. A més és un lloc que desconec, per la qual cosa encara és més d'agrair la teva tasca. Sincerament gràcies.\nEl pare 27 de juny de 2013 a les 8:59\nFormen part de tants nuclis de l'Empordà interior allunyats de grans vies de comunicació i sense massa tirada.\nMonik 27 de juny de 2013 a les 11:22\nEncore un magnifique reportage avec de belles images. Que j'aime découvrir à travers ces vieilles pierres, l'histoire secrète de ce pays. MERCI pour le partage, Manel.\nEl pare 27 de juny de 2013 a les 11:49\nMerci à toi, Monik, pour m'accompagner en cette découverte.\nDORA 27 de juny de 2013 a les 17:33\nNo diré res de nou , m'encanta tot , reportatge , informació,trevecia de la fuente ;).\nRenoi quines cases i quines finestres i quines portes ...., no podré veure mai tot , n'estic segura , per això agrair-te que ens ho atansis .\nEl pare 27 de juny de 2013 a les 17:58\nDora, veig que la\nt'ha arribat a l'ànima.\nGràcies a tu per acompanyar-m'hi\nmaria moncal 29 de juny de 2013 a les 11:46\nFantàstic reportatge d'un racó de l'Empordà que per sort conserva, com molts indrets de l'entorn, l'arquitectura medieval perquè en gaudim i ens acostem a la nostra història i origens!\nEl pare 29 de juny de 2013 a les 13:25\nAquests segurament no són dels més coneguts. La pau que s'hi respira és un con complement a la seva arquitectura.\njoanloam 1 de juliol de 2013 a les 21:07\nHe començat a conèixer l'interior del per molts desconegut Alt Empordà aquests dos darrers anys, però encara em queden força racons per conèixer, com aquests que ens acabes de mostrar de forma tan acurada. Molt interessant el reportatge, com sempre\nEl pare 1 de juliol de 2013 a les 22:35\nI tant que ens en queden de raconets per conèixer, tenim feina per temps.\nm.angels M 6 de juliol de 2013 a les 23:16\nUn bon reportatge d'aquet poble o d'aquesta Baronia que desconec,com molts llocs del pais,molt ben fet aquet reportatge amb unes fotos molt macas.\nEl pare 7 de juliol de 2013 a les 18:27\nEl país és petit, però de racons i raconets en tenim tants que no ens els acabem.


Catalunya aprofita tres minuts màgics per golejar Cap Verd (4-1)\nDos gols de Sergio García i Bojan en tres minuts (del 17 al 20) permeten la selecció de Gerard López remuntar el gol inicial dels africans. Oriol Riera ha ampliat la victòria\n2 min. Barcelona 30/12/2013 20:56\n651x366 Els jugadors catalans celebren el gol de Sergio García / PERE VIRGILI Els jugadors catalans celebren el gol de Sergio García / PERE VIRGILI\nNo hi ha hagut sorpresa a l'Estadi Olímpic Lluís Companys i, com s'esperava, Catalunya ha passat per sobre de la valenta selecció de Cap Verd, i l'ha derrotat per 4-1. Sergio García, amb dos gols, i Bojan, han sigut els encarregats de marcar els tres gols que han aixecat l'inicial gol africà. Després del descans, Oriol Riera ha tancat la golejada amb el quart gol, en un partit que ha acabat sent una festa malgrat la fluixa assistència de públic (20.700 espectadors).\nEl partit ha començat amb l'ensurt d'una rematada fora de Djaniny al minut 3. El davanter africà, però, no ha fallat en la següent arribada i, als deus minuts, s'ha avançat a Bartra per posar la punta de la bota i batre Kiko Casilla.\nCatalunya, que ha començat el partit amb una defensa de tres i un joc molt ofensiu i dinàmic, ha pogut imposar la seva superioritat. Piti ha avisat amb un xut ras, abans d'inventar-se una assistència a l'àrea que ha rematat Sergio García al segon pal. Només un minut després, el davanter de l'Espanyol ha aprofitat una assistència de Bojan en un ràpid contraatac per fer el 2-1. Sense temps per situar-se novament en posició, Catalunya s'ha trobat el tercer gol, amb els mateixos protagonistes però amb els papers intercanviats. Sergio García ha sigut, al minut 20, qui ha regalat el gol al davanter de l'Ajax, que ha batut el porter de Cap Verd sense problemes.\nDesprés d'aquests minuts de bogeria, el partit s'ha calmat tot i que Catalunya encara ha disposat de més ocasions per ampliar l'avantatge. El pas per vestidors ha deixat un equip amb deu canvis i un ritme de joc més baix. Tello, molt actiu per la dreta, ha sigut l'home més perillós, juntament amb uns mòbils Aleix Vidal i Sergi Roberto. Després d'una bona centrada del blaugrana a l'àrea, Oriol Riera ha pogut fer el 4-1. El punta de l'Osasuna havia fallat abans una acció clara de gol.


Reobert el concurs públic per construir la nova escola bressol del Pas de la Casa\nAmb l'objectiu que la construcció del nou edifici de l'escola bressol del Pas de la Casa compleixi amb els criteris d'Andorra Regenera, el comú va treure a l'agost un plec de bases del concurs públic demanant una sèrie de requisits perquè es poguessin complir. Tot i això, el concurs va quedar desert i cap empresa s'hi va presentar. Cal recordar que aquests criteris permeten vetllar per la sostenibilitat i l'adeqüació a l'entorn i, per tant, perquè l'impacte per als veïns i el trànsit sigui el menor possible.\nEn vista d'aquesta situació, el comú es va posar en contacte amb el Col·legi Oficial d'Arquitectes d'Andorra (COAA) per demanar quins punts i quins criteris del plec de condicions havien estat els culpables perquè el concurs quedés desert. Segons aquest organisme no es va presentar cap oferta perquè es demanava que un dels dos tècnics de l'equip tingués acreditada una formació anomenada 'passive House' o similar, que atorga un estàndard de disseny de construcció d'edificis energèticament eficients, i a Andorra hi ha molts pocs professionals que el tinguin.\nAra la corporació encampadana ha tornat a convocar el concurs públic per a l'adjudicació dels treballs tècnics de redacció del projecte i de direcció d'obra, necessaris per a dur a terme la construcció de les noves instal·lacions de l'escola bressol i del llaç d'animació del Pas de la Casa. El principal canvi que s'ha introduït és que aquest tècnic que ha de tenir la formació pot ser un tècnic extern que no formi part de l'equip d'arquitectes i d'enginyers de l'empresa adjudicatària. Amb aquest canvi, des del comú s'espera que les empreses s'hi puguin presentar i es pugui adjudicar el projecte, que també suposa un repte pel que fa a les condicions climàtiques extremes del Pas de la Casa.\nL'actual concurs públic estarà obert fins el proper dia 7 de desembre, tal com indica el Butlletí Oficial del Principat d'Andorra (BOPA). La idea del comú, malgrat els imprevistos, és mantenir els terminis establerts i que durant l'hivern es pugui desenvolupar el projecte i a la primavera puguin començar les obres.\nArtículo anteriorDeu persones amb discapacitat ja han gaudit del servei d'assistent personal\nArtículo siguienteAda Colau rompe el acuerdo de gobierno con el PSC en Barcelona


Salut envia l'SMS a persones de 66 anys "acabats de fer" | betevé\nSalut envia l’SMS per vacunar-se amb AstraZeneca a persones amb 66 anys “acabats de fer”\nEl Departament demana als ciutadans de 60 a 65 anys que esperin a rebre l'SMS perquè s'està prioritzant els de risc\nRedacció | dijous, 25 de març del 2021, a les 22.29\n(ACN) El Departament de Salut està enviant l’SMS per programar la vacunació amb AstraZeneca a persones amb 66 anys “acabats de fer”. Recordem que el Govern espanyol ha limitat aquest vaccí als 65 anys.\nLa sots-directora general de Promoció de la Salut, Carmen Cabezas, ha explicat a RAC1 que s’ha enviat l’SMS a “algunes persones que estaven a punt de fer 66 anys o acabaven de fer-los”. Ha assegurat que aquestes persones “no tenen cap risc” per rebre el vaccí perquè està aprovat per a majors de 18 i ha insistit en la petició d’eliminar el topall. D’altra banda, ha demanat a la població de 60 a 65 anys que esperi a rebre l’SMS abans d’accedir al web per programar la cita perquè s’estan prioritzant les persones que presenten més risc davant de la covid.\nCabezas ha explicat que no hi ha suficients vacunes per immunitzar encara tota la població d’aquesta franja d’edat i per això s’han començat a enviar SMS a aquelles persones que presenten més risc. “Els que l’han rebut són els prioritaris i demanaria que, sobretot, siguin aquests els que demanin la cita perquè la resta poden esperar”, ha manifestat. Ha explicat que ella mateixa està en aquest grup d’edat i esperarà a rebre el missatge: “Esperaré que em toqui el meu torn”.\n95 % de les cites plenes\nLa responsable de vacunació del Departament ha reconegut que estaven “expectants” per veure quina resposta donaria la ciutadania en la represa de la vacunació amb AstraZeneca i ha celebrat que hagi demostrat que té “molta confiança” en el vaccí. Ha reconegut, però, que no esperaven que circulés tant el portal on es pot accedir a programar la vacuna i que persones que no havien rebut l’SMS s’hi apuntessin.\nActualment el 95 % de les cites disponibles estan plenes, tot i que esperen poder ampliar-les amb l’arribada de 17.000 vacunes d’AstraZeneca previstes per a aquest divendres. En total, hi ha més de 100.000 persones citades.\nRecuperar certa normalitat a finals d’estiu\nDe cara al futur, Cabezas ha considerat que es podrà recuperar certa normalitat quan s’hagin vacunat totes les persones de risc i ha augurat que això podria pasar “cap a mitjans d’estiu”. “A finals d’estiu tindrem una xifra molt maca de vacunació”, ha afegit, sense concretar-ne el percentatge. Ha afegit que això, sumat a una baixada de la incidència, ha de permetre viure “una mica més a prop dels altres”.\nRamentol demana paciència\nEl secretari general del Departament de Salut, Marc Ramentol, assegura que la setmana vinent, quan arribin més vacunes, es podrà tornar a sol·licitar la vacunació a través de la web. Demana paciència a la població i reitera que consideren de risc totes les persones de la franja d’entre 60 i 65 anys. A més, Ramentol celebra que l’aturada temporal d’AstraZeneca no hagi fet agafar por a la població.\nEl 061 incorpora un servei de videotrucada amb llengua de signes\nOcupen la delegació de la Unió Europea en protesta per la seva “inoperància” davant del conflicte polític català\nRosa Cañadell i Jordi Giró, entre els aspirants a rellevar Maria Assumpció Vilà com a síndica de greuges de Barcelona\nDemanen tres anys de presó a un manifestant de Vox per increpar dos joves amb una bandera LGTBI


Agrobotigues en xarxa\n13/02/2007 15:12 Actualizado a 13/02/2007 15:13\nLes agrobotigues es defineixen com a aquells punts de venda, propietat dels pagesos i/o les seves cooperatives, a partir dels quals fan venda directa dels seus productes sense la mediació d'un distribuïdor. Aquest tipus d'establiments tenen una important implantació al medi rural, on suposen una part considerable de la distribució alimentària, en consonància amb la important presència de les cooperatives agràries. Són un forma de distribució directa molt valorada, perquè, en molts casos, estan lligades a la qualitat i l'artesania alimentària.\nLa realitat de les agrobotigues depèn molt de cada cooperativa. S'han desenvolupat majoritàriament en funció d'experiències molt individualitzades, sense que hi hagi hagut un model a seguir. Han estat el resultat, únicament, de la voluntat de tenir al mateix territori un espai de comercialització dels propis productes, afirma Ramon Armengol, responsable de desenvolupament rural de la Federació de Cooperatives Agràries de Catalunya (FCAC).\nLes agrobotigues són un dels pocs comerços minoristes que hi ha en moltes poblacions de l'interior de Catalunya. A més de productes de la terra, també shi venen eines, estris i materials per al conreu o per a la ramaderia. És una realitat que ha anat creant-se de manera espontània i que, si bé pot arribar a tenir un mercat ampli, per ara és un fenomen incipient i no gaire organitzat. Tot depèn del que entenguis per agrobotiga: si es tracta de qualsevol espai on uns pagesos comercialitzen directament el seu producte o si bé parlem d'una xarxa organitzada de distribució, controlada pels agricultors i interconnectada, que és una idea més interessant, i llavors n'hi ha ben poques, diu Armengol.\nLa Confederació de Cooperatives Agràries d'Espanya (CCAE), i entre elles la federació catalana, està estudiant la possibilitat d'engegar una xarxa d'intercanvi de productes cooperatius a nivell autonòmic o estatal a través de les agrobotigues. L'interessant seria tenir establiments interconnectats que no depenguessin només del que es produeix a la comarca sinó que hi hagués molts més productes d'arreu de Catalunya i que, per exemple, al Montsià poguessis trobar embotits de Vic i a Vic, arròs del Montsià, indica.\nAmb tot, malgrat la clara voluntat d'anar creant, de cara al futur, una xarxa pròpia de distribució, des de les cooperatives no deixen d'assenyalar les dificultats que poden presentar-se a l'hora de competir amb les grans superfícies. Per ara, les agrobotigues estan més implantades en el medi rural i ben poc a l'urbà, on hi ha el gruix dels consumidors de Catalunya i on tenen molta més presència els grans distribuïdors. Amb tot, aquest tipus de comerç és un nou motor de desenvolupament rural i de creació d'activitat econòmica en l'àmbit rural. A més, en l'àmbit del manteniment del patrimoni, en molts casos les agrobotigues se situen en edificis dinterés arquitectònic.\nAl medi rural, una agrobotiga es crea sobre l'espai de la cooperativa, amb el producte al costat i sobre una infraestructura de partida i el coneixement de la seva existència per part dels habitants del poble. En canvi, per implantar-se a l'eix metropolità es requereix una alta inversió, hi ha un risc considerable i s'ha de desenvolupar una estratègia comercial per donar-se a conèixer i per captar clients. Tot això dificulta el creixement d'aquest tipus de comerços a l'àrea metropolitana. Els únics que han fet una cosa potent són els de la Corporació Alimentària de Guisona que han creat la seva pròpia xarxa de distribució on inclouen, a més, altre tipus de productes, afirma Armengol.\nUna altra opció és l'ús d'internet com espai de contacte directe entre l'oferta i la demanda. Ja n'hi ha experiències i s'hi està treballant però és molt difícil fer-ne la promoció i treballar el tema de la distribució directa a partir de furgonetes pròpies de repartiment casa per casa, afegeix Armengol.\nSegons un estudi de l'any passat elaborat per la FCAC, les agrobotigues, definides de forma genèrica com a punts de venda directa al detall de producció alimentaria des de les cooperatives agràries, n'hi ha entre 150 i 180. Com les cooperatives, les agrobotigues tenen una major presència a les demarcacions provincials tarragonina i lleidatana. Les comarques on n'hi ha més són l'Alt Urgell, les Garrigues, el Pallars Sobirà, la Conca de Barberà i el Priorat.\nEl mateix informe classifica aquest tipus d'establiment en tres categories: delicatessen (amb un apartat per productes de la terra, artesanals i de qualitat), tradicional (amb una estructura similar als supermercats amb productes cooperatius i que no ho són) i magatzem (que estan dins de la mateixa cooperativa i on es venen estris i materials per al treball de pagès).\nA Tarragona, el 56% d'aquests comerços són delicatessen i es concentren al Tarragonés, el Priorat, la Terra Alta, el Baix Camp i la Conca de Barberà que compten amb olis i vins de qualitat i prestigi. Les de format magatzem suposen el 24% i s'hi troben al Montsià, la Ribera d'Ebre i l'Alt Camp, que destaquen pels seus fruits secs, arròs, fruites i hortalisses fresques. La tradicional, amb un format supermercat, representa el 20% del total. En canvi, a la demarcació de Lleida, la immensa majoria són de tipus magatzem (el 78%) mentre que de tradicionals nhi ha un 11% i un altre 11% de delicatessen.\nAra mateix, és al medi rural on poden competir en infraestructura. El producte cooperatiu, però, té un prestigi molt important, tant al medi rural com a l'urbà, cosa que ens pot permetre créixer en un futur. A molts pobles les agrobotigues són un gran èxit, perquè shi viu aquest comerç com a propi, indica Armengol. Efectivament, tot allò vinculat a les cooperatives s'associa a qualitat, a producte artesà o de gamma alta, que s'ofereix, a més, a un preu raonable molts cops la meitat del que et puguis trobar a una gran superfície, afirma.\nPer això, una de les opcions que s'han plantejat és crear un segell diferenciador del producte que elles mateixes elaboren, com una eina de promoció i d'unificació de la imatge del producte cooperatiu i vinculat al territori, per poder comercialitzar-lo sota aquesta marca. I, en aquest sentit, caldria harmonitzar el concepte d'agrobotiga i garantir l'abastiment de tot tipus de productes alimentaris que facin que sigui possible omplir la cistella de la compra amb una sola visita.\nEl Real Madrid no se fía ante un Elche muy mermado\nHorario y dónde ver el Alavés - Barça de LaLiga\nNadal se impone al zurdo Mannarino tras un vibrante primer set de casi hora y media\nReal Madrid – Elche: horario y dónde ver el partido de la Jornada 22\nGranada – Osasuna: horario y dónde ver el partido de la Jornada 22


No entenc que no es reediti periòdicament la traducció que Màrius Serra va fer dels guions dels germans Marx, ni que no siguem més conscients del servei generós i constant que en Màrius fa a la nostra cultura. Entre les piles de novetats que Sant Jordi ha deixat, potser la més important és la seva versió actualitzada del Tirant lo Blanc. No és una adaptació, no està retallada, i, doncs, manté tota l'ambició d'aquesta novel·la, que és la seva virtut principal: la d'una ambició realitzada.\nJoanot Martorell va començar a escriure el Tirant quan feia set anys que Constantinoble havia caigut a mans dels turcs. Era una derrota tan gran que costava de creure, i que es va viure com un presagi funest del final del cristianisme. Martorell va imaginar-se llavors uns cavallers que defensaven i salvaven Constantinoble i va escriure la novel·la més important de la nostra literatura, un dels cims de la cultura occidental.\nEntre les piles de novetats que Sant Jordi ha deixat, potser la més important és la seva versió actualitzada del 'Tirant lo Blanc' ”\nNo som només els catalans que per la submissió a la cultura castellana ens perdem les meravelles del nostre art gòtic, sinó el món sencer. La independència, a més, potser, de salvar un idioma, comportaria el descobriment de tota una cultura anterior a l'edat moderna, providencial en aquests temps de dispersió, quan tanta falta farien uns valors universals comunitaris per poder revertir la decadència.\nÉs gràcies a la fe en aquests valors que el Tirant es llegeix amb un plaer que llinda amb l'eufòria. Martorell va escriure'l amb tant d'alè i de vigor que ens va deixar un dipòsit ple de combustible: les obres d'art són energia, com les estrelles, la llum de les quals, però, reposa en la nostàlgia. I és aquí que la novel·la té la complexitat tràgica dels humans. Per més que en la ficció Tirant salvés Constantinoble, els lectors –i amb quin dolor, en el seu moment!– saben que Constantinoble s'ha convertit en Istanbul.\nAquests dies d'ignomínia i vergonya històriques, la lectura del Tirant és com un refugi nuclear, una prova que la dignitat sempre és individual i modesta, i que no tot està en venda per les ambicions personals. No em costa gaire imaginar quin argument faria servir avui Martorell: vet aquí que l'1-O, quan la policia i la Guàrdia Civil són a punt de sortir del port de Barcelona, apareixen una mena de mercenaris de la democràcia que la Generalitat ha tingut el valor de contractar. L'escamot intercepta els piolins i els bloqueja al vaixell. No hi ha violència, ni caps oberts. El referèndum se celebra pacíficament. La participació es dispara. La fita democràtica tindrà repercussions mundials.\nTirant lo Blanc literatura Màrius Serra


Banshee (reproductor d'àudio) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nBanshee (reproductor d'àudio)\n/ 18 febrer 2014; fa 4 anys (2014-02-18)\nGNU/Linux i Mac OS X\nEl Banshee és un reproductor multimèdia per a GNU/Linux, que utilitza el projecte mono i les llibreries GTK. A més, utilitza la plataforma multimèdia GStreamer per reproduir, codificar i descodificar formats com Ogg, MP3 i altres. Banshee pot reproduir i importar CDs d'àudio i reproduir i sincronitzar música amb iPod. Banshee es troba sota la llicència MIT.\nHelix Banshee és una versió modificada de Banshee, inclosa a algunes distribucions de GNU/Linux com OpenSUSE. Aquesta versió de Banshee usa el framework Helix en comptes de l'engine Gstreamer per reproduir.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Banshee (reproductor d'àudio)\nBanshee (reproductor d'àudio) - Lloc web oficial (anglès)\nAixò és un esborrany sobre programari lliure. Amplieu-lo! (citant les fonts)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Banshee_(reproductor_d%27àudio)&oldid=17903773»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 18 des 2016 a les 18:20.


Roger Mira: “El PP no troba prioritària la nostra proposta de crear un alberg de joventut a Castelló” – Compromís per Castelló\nEl representant de Compromís al Patronat de Turisme ha recordat que fa un any i mig va proposar l’habilitació d’algun espai públic de la ciutat per tal de posar en marxa un alberg de joventut o youth hostel, que permetera facilitar un un tipus de turisme jove que cada vegada té més potencial arreu d’Europa i, d’aquesta manera, donar a conéixer Castelló.\nEl representant de Compromís per Castelló en el Patronat de Turisme, Roger Mira, ha recordat avui que “en la reunió del Patronat de març de l’any passat vam proposar la posada en marxa un projecte per tal d’habilitar algun edifici públic de la ciutat de Castelló com a alberg de joventut o youth hostel, i així oferir aquesta possibilitat d’allotjament als turistes que vénen a Castelló”.\nEl representant de Compromís ha apuntat que “aquell mateix dia se’ns va respondre que la proposta era interessant i que ho trametrien als tècnics municipals per al seu estudi, i que aviat ens dirien alguna cosa. Passat quasi any i mig sense saber-ne res, la resposta de la presidenta fou, en la darrera reunió del Patronat, que el tema seguia sent molt interessant però que no havien recursos econòmics ara mateix”.\nRoger Mira ha explicat que “actualment, la ciutat de Castelló no disposa de cap alberg pensat per tal de facilitar un tipus de turisme jove que cada vegada compta amb més potencial arreu d’Europa. Aquests albergs, habitualment coneguts com youth hostels, conformen xarxes a través de les quals milers i milers de persones poden visitar espais urbans tot fent servint un allotjament low cost i conéixer, d’aquesta manera, llocs que potser més endavant puguen consolidar-se com a destinacions de vacances”.\nSegons el representant de Compromís per Castelló “aquests albergs, doncs, serveixen per tal que gent jove i no tan jove puguen tindre a l’abast poblacions que, d’altra manera, potser mai no coneixerien, i representen, en aquest sentit, una via magnífica per promocionar el turisme no només a curt, sinó a mig i llarg termini”.\nFinalment, Roger Mira ha lamentat que “el PP no trobe prioritària una proposta que oferiria una via més per visitar la nostra ciutat i, alhora, apostar per donar-la a conéixer a potencials turistes que, una vegada coneguda Castelló, puguen retornar i fins i tot convertir-la en un referent de vacances”.\n←Compromís per Castelló organitza una xarrada sobre normalització lingüística\nAli Brancal: “Resulta vergonyosa la manera com s’han contractat les xarrades sobre democràcia als instituts”→


Inscripcions obertes per al seminari web dedicat a l’estrès en l’eliminació inadequada en gats\nEl COVB, en col·laboració amb Grup Assís, organitza al seminari web “Eliminació inadequada en gats. Estrès o no estrès, aquesta és la qüestió”, el dimecres 12 de juny, de 14.30 a 16.00 hores. El COVB finançarà l'import de la matrícula dels primers 225 que s'apuntin.\nAmb el títol "Eliminació inadequada en gats: estrès o no estrès, aquesta és la qüestió", aquest seminari web repassarà els tipus d'eliminació en gats, els problemes de comportament d'aquest animal que amb més freqüència porten al propietari a consultar al veterinari. Es diferenciarà entre els problemes d'estrès i els relacionats amb la safata, posant l'èmfasi en com fer un bon diagnòstic i quins són els tractaments disponibles més adients en cada cas.\nEl seminari web anirà a càrrec de Pablo Hernández, llicenciat en Veterinària per la UCM. Després de dedicar diversos anys a la clínica de petits animals, va començar a combinar la consulta general amb la d'especialitat en etologia, gràcies a les estades realitzades a l'Hospital Clínic de la UAB, en la consulta d'etologia clínica. Actualment és el Secretari del Grup de Treball d'Etologia (Gretca) de AVEPA. És autor dels llibres Manual de Etología Canina (Servet, 2012) i Un perro en el diván (Esfera dels llibres, 2008) i director veterinari d'etologiaveterinaria.com.\nLa durada del seminari web serà de 90 minuts aproximadament (60 minuts de xerrada i 30 minuts per contestar preguntes dels assistents). A més del ponent, la sessió comptarà amb un presentador i un moderador que donaran suport tècnic durant la sessió.\nEs recomana formalitzar la inscripció amb temps suficient per a assegurar-se una plaça. Els col·legiats que desitgin inscriure's, han d’utilitzar el següent enllaç: http://formacion.grupoasis.com/curso/1047-eliminacion-inadecuada-engatos-estres-o-no-estres-esa-es-la-cuestion/#!/inscripcion\nEl límit d'inscripcions a aquest seminari en línia és de 1.000 participants. El COVB finançarà l'import de la matrícula dels primers 225 que s'apuntin.


"El poble britànic ha acabat perdent la confiança en el projecte europeu" - Diari de Girona\n"El poble britànic ha acabat perdent la confiança en el projecte europeu"\nnatàlia vaquero 14.11.2016 | 07:10\nSimon Manley, al seu despatx. luis medina\nAmbaixador del Regne Unit a Espanya. El diplomàtic britànic deixa clar en aquesta entrevista que la reclamació d'independència d'Escòcia és completament diferent de la que planteja Catalunya, precisament perquè considera que la tradició i la història del Regne Unit és molt diferent de les d'Espanya. En aquest sentit, Manley va considerar que no és acceptable que Escòcia porti a terme un segon referèndum sobiranista.\nSenyor Manley, com estan les coses després de la decisió del Govern britànic d'optar per un Brexit dur que suposarà una ruptura total de les relacions comercials amb Brussel·les per prendre les regnes de la immigració?\nEstem estudiant la situació que es va produir després del referèndum del 23 de juny i l'únic que tenim clar de moment és que volem mantenir una relació estreta i fins i tot reforçada amb la Unió Europea i amb els seus estats membres.\nTan greu és la preocupació dels britànics per la immigració?\nÉs una preocupació gran per a una part important dels britànics que vol que el Govern prengui el control sobre el nivell dels fluxos migratoris.\nEls empresaris britànics estan molt preocupats per la possible incidència del Brexit en les exportacions i importacions, que es poden veure gravades fins amb un 20 per cent. Com ho veu vostè?\nEl Regne Unit té una economia molt forta, és l'economia del G-7 que més creix i a més té una taxa d'atur inferior al cinc per cent. Som el país on més fàcilment es poden fer negocis i crear una empresa. Els empresaris saben que estem treballant perquè aquesta sortida d'Europa sigui un èxit no només per a nosaltres sinó per a tota la UE. Volem un acord "win-win" en què totes les parts guanyin.\nNo ha quedat desautoritzat el Parlament britànic en perdre el referèndum per continuar o sortir de la UE?\nEl referèndum va venir precedit d'un intens debat tant a la Cambra dels Comuns com a la dels Lords. Ara s'està treballant per redactar la nostra petició de sortida de la UE i aquesta tasca la realitzen conjuntament els nostres ministres i el Parlament britànic.\nHi ha la possibilitat que el Parlament voti en contra del Brexit?\nEl Govern de Theresa May té majoria al Parlament, però el que vol és fer aquesta desconnexió d'Europa amb el consens d'altres partits.\nEl 2030, el PIB britànic serà un 5 per cent inferior i la seva riquesa neta, un 4 per cent menor que si continués a la UE, segons l'Informe de Política Econòmica número 16 de l'OCDE. Estan informats els britànics de les conseqüències econòmiques que adverteix aquest informe?\nEls britànics estan més que informats perquè abans del referèndum es va produir un debat molt intens sobre els efectes del Brexit.\nDoncs no sembla molt disposada Europa a posar-los les coses fàcils en aquest divorci.\nCastigar els britànics seria un error.\nEl Financial Times acaba de publicar que l'abandonament de la UE li costarà a Gran Bretanya 20.000 milions d'euros.\nI per això busquem fórmules que minimitzin les despeses d'aquesta sortida.\nQuina lectura fa que molts britànics miressin a Google què era el Brexit després de votar a favor a mesura que s'anaven coneixent els resultats?\nCal respectar la decisió del poble britànic que per majoria va aprovar la sortida de la UE. El referèndum del Brexit va ser l'exercici democràtic més important de la nostra història.\nSe suposa que la caiguda de la lliura a nivells de la crisi de 2008 afavorirà les seves vendes a l'exterior, però la incertesa pot provocar la venda d'actius de risc a Gran Bretanya a la recerca de refugis més segurs com els Estats Units, Alemanya o el Japó...\nÉs cert que s'ha produït una caiguda del valor de la lliura en els últims mesos, però ja veurem què passarà en els anys que vénen. La tasca més important del Govern passa ara per afavorir un context i un marc regulador que afavoreixin el creixement de les empreses i la creació d'ocupació de qualitat. Seguirem rebent amb els braços oberts la inversió estrangera.\nQuè va passar perquè Margaret Thatcher es tragués el jersei amb l'eslògan "Europa o res" en el referèndum per a la permanència de 1975 perquè al final virés a favor que la Gran Bretanya abandonés la Unió Europea?\nEl que crec que ha passat és que el poble britànic ha acabat perdent la confiança en el projecte europeu.\nNo hi ha una explicació única. N'hi ha que se senten frustrats amb la globalització i d'altres que volen que el Regne Unit sigui més independent.\nCom va influir la incorporació dels països de l'est a la UE el 2004 i la consegüent allau d'emigrants cap al Regne Unit?\nL'ampliació de la UE ha estat un dels grans èxits d'Europa, però també va suposar una allau d'immigrants al nostre país que preocupa els britànics, que veuen com aquests fluxos migratoris afecten els serveis públics socials, escolars i sanitaris.\nVa ser llavors més eficaç amenaçar amb la immigració que amb els suposats avantatges econòmics del Brexit que perdien força al final de la campanya?\nL'única cosa certa és que la campanya a favor del sí al Brexit ha guanyat i també és certa la preocupació que existeix amb aquesta immigració, de la que d'altra banda estem molt orgullosos.\nCom digereix els atacs xenòfobs que pateixen els estrangers, entre ells els espanyols, al seu país?\nDurant les primeres setmanes posteriors al Brexit es va produir un augment d'aquest tipus de delictes que no tolerarem. La situació s'està reconduint perquè perseguirem aquest tipus d'actes greus que no tenen res a veure amb la multiculturalitat del Regne Unit.\nQuina culpa ha tingut la globalització en el Brexit?\nHi ha gent que no veu els beneficis d'aquesta globalització o que sent que no beneficia els seus fills. El que volem fer és canviar aquest sentiment de decepció i preparar totes aquestes persones perquè siguin capaces de competir en un món globalitzat del qual no es poden amagar.\nSi Gran Bretanya seguirà tenint els mateixos avantatges que estant a la UE i s'allibera de tots els seus inconvenients, els altres membres voldran el mateix i la UE acabarà desapareixent. Com ho veu vostè?\nEl que ha de fer la UE és definir millor el seu projecte de futur i fer veure als europeus els avantatges que els proporciona en comptes de castigar els britànics.\nCom respondran a l'amenaça de la ministra principal d'Escòcia, Nicole Sturgeon, d'un nou referèndum a favor de la independència?\nNo pertoca aquest segon referèndum. Estem millor junts. Aconseguirem un acord sota la premissa que el Regne Unit va votar a favor de la sortida del Brexit. Parlarem amb escocesos, gal·lesos, irlandesos i anglesos per garantir-los que aquesta sortida sigui un èxit.\nLi sembla similar la reclamació independentista d'Escòcia al que passa a Catalunya?\nEn absolut. Jo crec que tots estem millor junts però la nostra tradició i història és molt diferent a la d'Espanya. El Regne Unit està format per quatre nacions i això no és el que hi ha a Espanya.


Després de publicar una llista de les millors empreses de màrqueting criptogràfic el 2020, hem decidit actualitzar la llista per al 2021. A l’hora d’escollir una empresa de màrqueting criptogràfic, és important tenir en compte l’experiència de l’empresa. Una altra consideració important haurien de ser els serveis que ofereix l’empresa. Aquí teniu una llista d’algunes grans empreses de màrqueting criptogràfic que hauríeu de plantejar-vos d’utilitzar el 2021.\nTokenMinds és una coneguda empresa de màrqueting criptogràfic. Treballa amb nombroses empreses del sector criptogràfic. La firma se centra en les àrees del màrqueting de relacions públiques, el màrqueting de blockchain i el màrqueting comunitari. A més, TokenMinds ofereix serveis de desenvolupament de blockchain, gestió de venda de fitxes, creació de WP, desenvolupament de fitxes, màrqueting de projectes, oferta inicial d’intercanvi i llistat de fitxes. Fins ara, han ajudat a llançar 38 ofertes inicials d’intercanvi durant les quals van recaptar 75 milions de dòlars de 220.000 inversors. De fet, l’empresa va ser votada com a empresa líder en màrqueting IEO el 2019.\nTokenMinds ha aconseguit molt en el sector de la criptografia i ha guanyat diversos premis. Es va fundar el 2016, cosa que significa que és una de les firmes de màrqueting criptogràfic més antigues del món. Durant aquest temps, la companyia ha treballat amb diverses empreses per comercialitzar els seus projectes. Inclouen Remme, Essentia i Celsius.\nTreballar amb TokenMinds va ser una bona opció per a nosaltres. El personal és professional i experimentat. Tots els aspectes del nostre projecte, inclosa la promoció del projecte, es van tractar professionalment. Van gestionar tots els detalls de l’esforç de màrqueting per garantir que aconseguíssim el nostre objectiu.\nTreballar amb TokenMinds és una gran decisió. Ofereixen als clients objectius mesurables. La companyia ha treballat en diversos grans projectes amb gran èxit. A més de comercialitzar un projecte, l’equip de TokenMinds també té experiència en el desenvolupament de carteres i la tokenització d’actius.\nLimechain és una agència de consultoria i desenvolupament blockchain. El nucli principal de la companyia és la creença que els resultats parlen per si sols i que la cadena de blocs serà una tecnologia revolucionària. La companyia està impulsada per aquestes dues creences. Tenen com a objectiu ajudar a ser pioners en el creixement de la cadena de blocs, una tecnologia innovadora. La seva creença en el poder dels resultats i la seva creença en la cadena de blocs és el que potencia les seves operacions. Els usuaris poden esperar que tots els aspectes del seu projecte es tractin professionalment.\nLimeChain és membre de diverses organitzacions de la indústria com Hyperledger, R3, Linux Foundation i Ethereum Alliance. Els proporciona una presència global, que els permet mantenir-se al dia amb els darrers desenvolupaments del món de la cadena de blocs.\nTriar treballar amb Nick, George, Vladi i Chris és realment una de les millors decisions que hem pres. Han fet un gran treball desenvolupant la part blockchain de la nostra solució per a la indústria manufacturera. Sens dubte, recomanaríem aquest increïble equip a altres projectes que s’esforcen per marcar la diferència mitjançant blockchain!\nEl servei principal de la firma implica donar suport a la ideació tècnica i la creació de prototips de projectes. Per aconseguir-ho, utilitzen un enfocament àgil per crear productes mínims viables i escalables. A més, proporcionen suport continu per a solucions que ajuden a introduir al mercat.\nAgència Kaikoku Co., Ltd.\nKaikoku ajuda les empreses internacionals a localitzar-se al Japó i a crear una comunitat forta i duradora per als OIC, marques, empreses i projectes. L’empresa s’enorgulleix de poder gestionar la gestió de xarxes socials. Ajuden a gestionar el compte de xarxes socials de diverses marques. Per fer-ho, solen ajudar un client a trobar contingut viral que ajudi a difondre el projecte. Amb la seva experiència i experiència, poden ajudar una empresa a tenir èxit.\nKaikoku és una agència centrada en el Japó que té com a objectiu portar Japó al món. Treballen per garantir que les empreses internacionals que entren al Japó i les empreses japoneses que busquen exposició mundial ho puguin fer de manera competent. El seu objectiu és augmentar la notorietat de la marca de qualsevol projecte que utilitzi el poder d’Internet.\nSICOS té l’objectiu de ser una solució única per al finançament col·lectiu a tot Europa. Proporcionen als seus clients l’assessorament que necessiten en diversos nivells del procés ICO. La companyia ajuda a estructurar el vehicle ICO a través de socis globals competents. S’ocupen de la tokenòmica, asseguren el compliment de les millors pràctiques, connecten un projecte amb socis estratègics i molt més.\nSICOS, amb seu a Luxemburg, ajuda les empreses a estructurar un vehicle ICO legalment sòlid. Per aconseguir-ho, utilitzen els seus socis globals altament competents per analitzar la tokenòmica de cada projecte. L’agència creu que són necessàries les millors pràctiques d’alt nivell per a un projecte ICO per al seu èxit. Treballen incansablement per garantir que això passi.\nEMURGO és una empresa global de tecnologia blockchain que ofereix solucions a empreses emergents, governs, empreses i desenvolupadors. Desenvolupen solucions per a empreses, creen eines per a desenvolupadors, inverteixen en startups i ajuden a difondre l’educació blockchain. La companyia té presència en més de sis països que inclouen Índia, els Estats Units, Singapur i Indonèsia.\nA més d’ajudar a comercialitzar projectes relacionats amb blockchain, EMURGO ofereix diversos serveis importants. Aquests serveis inclouen serveis de consultoria de TI i desenvolupament de UI / UX. Tenen experts professionals del sector preparats per ajudar una empresa a transformar, implementar i mantenir la seva infraestructura. El seu suport es proporciona a qualsevol projecte, segons sigui necessari.\nBlockchain Intelligence Group és una consultora que ofereix més que serveis d’assessorament bàsics. Es col·loquen en la pell dels seus clients i alinean els seus objectius. A continuació, la companyia treballa per desbloquejar tot el potencial de la inversió en el projecte blockchain. Blockchain Intelligence Group va aconseguir el seu èxit gràcies a les interaccions professionals i reeixides amb els clients. Quan comencem a treballar amb un client, ens esforcem per assegurar-nos que no interrompem el flux de treball normal d’una empresa mentre proporcionem resultats mesurables.\nL’empresa ha desenvolupat diverses eines, combinades amb el seu equip d’investigadors experimentats. Aquestes eines estan dissenyades per garantir que una empresa mitigui els riscos legals associats al treball al sector de la cadena de blocs. En treballar amb l’agència, les empreses emergents del món blockchain poden evitar les trampes legals a les quals s’enfronten la majoria de les empreses del sector..\nAgència Yellow Mango\nMango groc és una agència digital que ofereix als seus clients serveis professionals en la comercialització dels seus productes. Manegen tots els aspectes de la campanya de màrqueting des del descobriment fins a la finalització. L’empresa recopilarà dades que ajudaran a quantificar l’èxit dels seus esforços.\nLes seves principals àrees d’atenció són els serveis de consultoria digital i el màrqueting digital. Amb la seva ajuda, els clients poden iniciar campanyes de màrqueting digital amb èxit que els ajudin a maximitzar el seu ROI en dòlars publicitaris. L’equip està format per un equip de professionals experimentats de diverses indústries.\nAlgunes de les solucions que reben els clients inclouen arquitectura empresarial, anàlisi empresarial, anàlisi de sistemes, màrqueting digital i propietat de productes. Com a part de l’esforç de màrqueting digital, les empreses rebran serveis com Google Analytics Consultancy, màrqueting de motors de cerca de pagament, campanyes de màrqueting per correu electrònic, creació i redacció de continguts i serveis de SEO.\nAgència de solucions Awapal\nAWapal Solutions es va crear el 2012. Des d’aleshores ha aconseguit molt. La companyia utilitza tecnologia innovadora per oferir els seus serveis de màrqueting digital. Per oferir els seus serveis, incorporen les últimes novetats en tecnologia mòbil i web. Tot i això, no s’especialitzen en el sector de la cadena de blocs. Malgrat això, hi pot accedir qualsevol projecte basat en blockchain que necessiti serveis professionals.\nOfereixen diversos serveis, inclosos els serveis de consultoria, on combinen l’experiència empresarial amb les últimes innovacions per definir nous productes i serveis empresarials. L’agència també ajudarà en el disseny d’un projecte per assegurar-se que resolguin reptes per millorar l’experiència de l’usuari. A més, ajuden a l’enginyeria i al funcionament d’un projecte implicant-se activament en el procés de desenvolupament de programari. Awapal Solutions també participa en el desplegament i operació d’un projecte per garantir que tingui èxit.\nQuan un negoci creix, es fa difícil mantenir registres sencers de manera organitzada. Però el meu agraïment especial va a Awapal Solutions, que em va proporcionar un programari personalitzat per a la meva matriu forçada & em va mostrar el camí com mantenir les coses de manera seqüencial. Cal dir, un proveïdor de serveis de programari fàcil d’utilitzar que m’ha ajudat a il·lustrar-me per objectiu empresarial. Segurament contactaré amb l’empresa per obtenir el meu pla de negoci futur.\nTot i que nombroses agències han provat el seu màrqueting digital al sector de la cadena de blocs, poques han existit des de fa temps com Tokeminds. Qualsevol empresa que necessiti assistència professional amb necessitats de màrqueting hauria de plantejar-se contactar-hi.


Premi Ploma d’Or a Xavier Gimeno i el Premi Especial a la Comissió de Festa Major i a la Tertúlia Bohèmia\nLa XII Nit de Premis Sitges se celebrarà el proper dissabte al Casino Prado Suburense\nVD 11-11-2009 21:48 Lectures 1091\nEnguany, l’Ajuntament atorga el XII Premi Especial a la Comissió de Festa Major i Santa Tecla que des de l’any 2003 porta una tasca desinteressada al capdavant de la festa grossa i petita de la vila. D’altra banda, el consistori també ha concedit el Premi Especial a la Tertúlia Bohèmia Cafè Roy per remarcar la trajectòria duta a terme durant 18 anys per crear un espai de debat sobre literatura, art, creació i pensament.\nLa Ploma d'Or ha recaigut aquest any en l’escriptor sitgetà, Xavier Gimeno. L’ajuntament ha volgut destacar l’obra literària de l’autor i professor de Llengua i Literatura Catalanes. La seva última novel·la, El temps a Sitges, és una obra situada a la vila que recorre des dels anys de la postguerra fins als temps actuals.\nEl col·lectiu de periodistes locals ha guardonat l’actor Fernando Guillén per la seva vinculació amb Sitges portant el nom de la nostra vila arreu del món. En la seva trajectòria professional, l’intèrpret ha estat distingit amb nombrosos premis, com el Goya o el Fotogramas per Don Juan en los infiernos. L'actor, nascut a Barcelona l’any1932 i resident a Sitges des de fa més de 10 anys, ha participat i encara s’implica en nombrosos esdeveniments a la vila, com el Festival de Cinema o la Festa de la Poesia.\nLa família Mirabent Magrans entrega cada any beques anuals per als estudiants de música. A través d’un concurs, celebrat al juliol, es van seleccionar els guanyadors el Quartet "Katharsis", Primer Premi de Cambra, i el baríton Jong-Hoo Heo, Primer Premi de Cant.\nEl concurs recorda la figura del sitgetà Josep Mirabent i Magrans, un dels fundadors de Joventuts Musicals de Sitges. Inicialment la família Mirabent i Magrans va començar a convocar el 1992 una beca anual per als estudiants de música. Amb els anys s'ha convertit en un concurs que serveix de plataforma per promocionar nous talents de la música clàssica.\nEl Grup d’Estudis Sitgetans promou entre els estudiants universitaris i de batxillerat l’interès pels estudis locals. Aquest 2009 Marc Santasusana Corzan ha guanyat el Premi Josep Carbonell i Gener en Categoria Universitària pel treball La determinant aportació sitgetana als projectes d’Alliberament Nacional (1898-1939): a través de les trajectòries dels sitgetans Salvador Carbonell i Puig, Ramon Planes Izabal i Pere Curtiada Ferrer. Anna Caballero Ferret ha obtingut l’Accèssit en categoria de Batxillerat amb el treball Disseny d’una carrossa de Carnaval.\nEl primer premi d'escultura Pere Jou ha recaigut en Albert Vall, per la seva obra Codi 217: abatiment, amb la qual reivindica la figura del cos humà.\nPer la seva banda, el premi Sanvisens enguany ha guardonat la pintora Marta de Olano, amb una obra abstracta protagonitzada per línies artístiques.\nEl Premi Jofre Vilà de Folklore ha concedit el premi a Valentí Mongay i Castro, per la seva trajectòria i les seves tasques vinculades a la cultura tradicional i al saber popular, pels seus treballs de recerca i el seu paper com a impulsor de la recuperació de manifestacions folklòriques dins l'Agrupació de Balls Populars.\nPloma d'Or: Xavier Gimeno Grasa\nXVII Concurs Josep Mirabent Magrans. Primer Premi de Cambra: Quartet Katharsis. Primer Premi de Cant: Jong-Hoo Heo\nXXVIII Premi Josep Carbonell i Gener. Categoria Universitària: Marc Santasusana Corzan. Accèssit Batxillerat: Anna Caballero Ferret\nXXII Premi de Pintura Sanvisens. 1r Premi Concurs de Pintura Sanvisens: Marta De Olano Viada\nXIII Premi d’Escultura Pere Jou. 1r Premi Concurs d’Escultura Pere Jou: Albert Vall Martínez


iBike Summer Bescanó - Innova't Educació\nde 4 a 15 anys\niBike Summer, campus de ciclisme amb robòtica i anglès, de 6 torns diferents al juny i juliol.\nPodràs apuntar-te a tots els torns que vulguis un cop feta la preinscripció.\nS’ofereix aquest campus en petits grups i seguint les indicacions de l’administració competent. A més d’unes pautes de protecció i seguretat per a tots.\nL’horari campus és de 9h a 13h amb una parada de 30 minuts, es recomana portar aigua i alguna cosa per esmorzar a mig matí.\nO de 9h a 15h amb opció a dinar.\nHi ha opció d’acollida a partir de les 7:45h\niBike Summer Bescanó, és un campus on es combina esport, anglès i noves tecnologies per passar un estiu diferent, divertit i a l’aire lliure.\nPer apuntar-te és necessari fer la preinscripció de 50€ per nen/a.\nDesprés rebràs un email amb un formulari per indicar les dades de contacte, del nen/a i les setmanes que voleu participar.\nquantitat de iBike Summer Bescanó\nEs treballarà amb grups reduïts, per poder seguir la normativa.\nCaldrà un mínim de 15 nens i nenes per torn per fer viable el campus.\nAquest estiu us portem un campus 3 en 1, per aconseguir un estiu diferent, divertit i al aire lliure.\ncampus de ciclisme amb robòtica i anglès.\nCada dia farem una excursió en bicicleta per conèixer l’entorn de Bescanó; fonts, ermites, rius… no deixarem cap racó per descobrir, també realitzarem circuits tancats en bicicleta, anirem a la piscina, activitats per aprendre i divertir-se amb la robòtica, sempre adaptant-nos a l’edat i experiencia amb Lego wedo, Mindstorm, vex iq i microbits.\nA més a més tindrem monitors que parlaran únicament en anglés per introduir als alumnes en aquesta llengua en contextos comunicatius reals. Els nens i nenes aprendran i practicaran l’anglès en un context natural i dinàmic relacionat amb l’esport i les tecnologies. La comunicació en anglès farà que agafin confiança en experimentar i relacionar-se en l’idioma.\nHorari: de 9h a 13h amb una parada de 30 minuts a mig matí per esmorzar.\nTambé hi ha possibilitat de fer de 9h a 15h amb opció a dinar.\nTorns dels campus:\n22 al 26 de juny\n29 al 03 de juliol\n06 al 10 de juliol\n20 al 24 de juliol\n2 setmanes 156 €\n3 setmanes 224 €\n4 setmanes 290 €\n5 setmana 340€\n6 tsetmanes 390 €\nopció dinar +48€\nopció acollida des de les 7:45h ⠀10€/setmana o 2,5€/dia\nles entrades a partir de les 8:40h no té sobrecost\nDescompte del 10% al segon germà i del 15% al tercer germà.\nFes ara la preinscripció per reservar la teva plaça.\nUn cop feta la compra rebràs un email amb el formulari per emplenar amb les dades de contacte i del nen/a i la reserva del total de setmanes que voldreu participar en el campus.\nDesprés ens posarem en contacte amb tu, vía email, per informar-te del total a pagar (abans del dia 20 de juny), a on fer els pagaments i informació important pel campus.\nRecorda que són grups reduïts.\nPer qualsevol dubte et pots adreçar al telèfon: 686245971 (Jordi Vilà) o email jordivi77@gmail.com | info@innovateducacio.cat


Al Nou Estadi tampoc (0-0)\nEl Nàstic cedeix dos punts davant d'un Sporting sense ambició que pràcticament envia als tarragonins a Segona B\nActualitzada 20/04/2019 a les 20:25\nAra sí que s’ha acabat les opcions del Nàstic per a mantenir-se a la categoria de plata del futbol espanyol passaven per guanyar avui i vèncer en tots els partits que restaven, exceptuant en un. Ara bé, guanyar tot el que resta sembla impossible tenint en compte que el conjunt grana no va ser capaç de sumar els tres punts contra un Sporting pobre, poruc i mancat d’ambició, que no va demostrar la seva superioritat ni a la taula ni pel que fa al pressupost.\nEl Nàstic va ser millor que el seu rival, sobretot gràcies a un Luis Suárez que mai es rendeix i a un Uche que sempre deixa detalls del seu perill i de la seva qualitat. Novament, Enrique Martín es va equivocar amb els canvis, ja que cap dels dos futbolistes va finalitzar l’enfrontament.\nAra, toca passar unes setmanes que seran més que complicades, ja que no hi ha ningú que no es vegi a Segona B, encara que no ho reconegui.\nDues han estat les grans novetats que ha aportat Enrique Martín a l’onze. Isaac Becerra, que no jugava amb el Nàstic des del 2 de desembre contra el Numancia, era el titular sota pals. Defensa idèntica a les últimes presentades per Enrique Martín, cap canvi a la davantera, i un de sobtat en el centre del camp, com va ser la inclusió de Ramiro Guerra, deixant a la banqueta a Miguel Palanca i actuant al costat d’Imanol García i de Thioune.\nLa iniciativa va ser asturiana. Djurjevic i Álex Alegría, en els primers cinc minuts, ja van avisar. El primer, amb una centrada des de l’esquerra que no va trobar rematador i, el segon, amb un tret fluix després de desfer-se de la marca de Fali.\nEl Nàstic no va sortir com en els darrers partits a casa. Aquella pressió alta no va existir en cap moment, ja fos per instruccions de l’entrenador o per l’empenta dels rivals, que necessitaven els punts per a no despenjar-se de la zona alta.\nPoc a poc, els locals van anar madurant l’enfrontament, que es va capgirar tant en control com en ocasions de gol. Abrahám, molt participatiu en accions creatives, va servir una pilota a Luis Suárez que, escorat des de l’esquerra, va intentar sorprendre a Mariño. El meta la va desviar a córner però el col·legiat va assenyalar servei de porteria. Errada de l’àrbitre. Dos minuts després, passada, també d’Abrahám i en una posició similar, a Uche en un servei de falta, i aquest, sense pensar-s’ho, va xutar, als núvols.\nEl Nàstic, com en els darrers partits, s’encomanava als seus dos davanters, els quals representaven certa por al seu rival. El gol podia arribar, però la clau era no cometre les greus errades defensives dels darrers duels, sobretot dels centrals.\nLuis Suárez i Uche van començar a entonar-se i les pressions del colombià feien molt de mal a la defensa visitant, impotent i pendent de les faltes que, una vegada i una altra, el col·legiat assenyalava al seu favor.\nEls intents del Nàstic arribaven, sobretot, des de fora de l’àrea, com el tret de Ramiro, en el 27’, que va obligar a Mariño a aturar l’esfèrica en dos temps. El conjunt local tenia guanyat el centre del camp, però calia materialitzar les ocasions.\nPoc joc en les primeres compasses del segon acte, amb què Enrique Martín va donar entrada a Javi Márquez, que no jugava des del seu accident de trànsit. Va deixar-li el seu lloc un Ramiro Guerra que va realitzar un partit notable, escudat pels Thioune i Imanol, que el van ajudar en tot moment.\nMentrestant, Luis Suárez, el millor del Nàstic, continuava fent de les seves. Acció aèria que baixa Uche de cap en el minut 67’ i el colombià, de primeres, dispara des de fora de l’àrea per sobre del travesser.\nEnrique Martín, a la desesperada i veient que els seus es podien emportar el partit, va donar entrada, primer a Kanté i, després, a Berat Sadik. El problema va ser que va fer substitucions home per home i que, primer, Luis Suárez i, minuts més tard, Uche, van abandonar el terreny de joc. Potser amb tres d’aquests quatre futbolistes al camp el resultat hauria estat un altre. O potser no.\nIsaac Becerra, Pipa, Fali, Noguera, Mikel Villanueva, Abrahám Minero, Thioune, Ramiro Guerra (Javi Márquez, 63’), Imanol García, Luis Suárez (José Kanté, 78’) i Uche (Berat Sadik, 85’).\nMariño, Geraldes, Babin, Peybernes, Canella, Álvaro Traver (Pérez, 83’), Cofie, Nacho Méndez (Cristian, 71’), Ivi (Carmona, 60’), Djurjevic i Álex Alegría.\nOliver de la Fuente Ramos (castellano-lleonès). Va mostrar la targeta groga als locals Mikel Villanueva, Fali i Javi Márquez; i al visitant Ivi.\nEl Nou Estadi va acollir a 3.112 espectadors.\nComenta el contingut : Al Nou Estadi tampoc (0-0)


C. Nacional de Policía. archivos – Pàgina 2 de 26 – Actualitat Penal\n[ 18 d'Agost de 2019 ] L’incendi de Gran Canària entra descontrolat al Parc Natural de Tamadaba i provoca 4.000 evacuacions\tBombers\n[ 18 d'Agost de 2019 ] Rescaten el cos sense vida d’un motociclista de muntanya a Salomó, que havia desaparegut junt amb un company\tAccidents esportius\n[ 18 d'Agost de 2019 ] Nou ferit per arma blanca durant una baralla al Raval de Barcelona\tMossos.\n[ 18 d'Agost de 2019 ] Els Bombers troben un conductor mort dins el cotxe que ha caigut al canal de Roquetes\tTrànsit.\n[ 18 d'Agost de 2019 ] Un home mor a l’hospital després de ser apunyalat a un carrer de la Torre de Claramunt\tMossos.\nLa Policia Nacional s’han aclarit l’assassinat d’un empresari ocorregut a la localitat de Tenerife de la Llacuna. En l’operació han estat detingudes nou persones -entre elles l’inductor del crim- per la seva presumpta participació directa […segueix llegint]\nRescaten el cos sense vida d’un motociclista de muntanya a Salomó, que havia desaparegut junt amb un company


A Eurovisió no funcionen ni els algoritmes (Joan Callarissa)\nBielorússia vota malament, Espanya perd encara més i els jurats ‘professionals’ es divorcien del poble\n5 min. 25/05/2019 21:59\n651x366 A Eurovisió no funcionen ni els algoritmes / ABIR SULTAN / EFE A Eurovisió no funcionen ni els algoritmes / ABIR SULTAN / EFE\nLa Unió Europea de Radiodifusió (UER), organitzadora del Festival d’Eurovisió, ha informat aquesta setmana de canvis en les puntuacions del certamen celebrat a Tel Aviv dissabte passat. Els canvis afecten els punts atorgats per Bielorússia i causen, entre altres coses, que Espanya perdi els sis punts que li havia donat aquest país, la qual cosa deixa el pobre Miki Núñez amb un únic punt dels jurats professionals. El que ens va donar Putin. Bé, Rússia, que després de tants anys ja comença a ser el mateix.\nLa correcció no empitjora -sí, era possible...- la posició final d’Espanya al festival, en què el terrassenc va quedar en el lloc 22 de 26 amb la seva interpretació de La venda. Segons el comunicat publicat per la UER, els vots de Bielorússia en realitat van ser generats de manera aleatòria per un algoritme, després que el país -que ara molta gent a Espanya sap que existeix, tot i que encara no han tingut el noble gest d’esbrinar que és una dictadura...- sancionés i fes fora el seu jurat només 48 hores abans de les votacions.\nEl pitjor de tot no és, però, que elegissin malament els professionals del jurat, que van revelar les seves preferències tot i estar expressament prohibit. El problema és que els seus substituts no van fer funcionar bé ni l’algoritme, que va calcular malament el repartiment de punts i ha fet fer, per tant, el ridícul al país davant dels 200 milions de persones que miren el festival. Per això, la UER, que com totes les coses serioses -amb l’excepció de la infanta Cristina - té seu a Ginebra, ha decidit confessar i moure els fonaments de la classificació eurovisiva que tots vam aplaudir i lamentar a parts iguals a Twitter, a WhatsApp i en tots els vermuts del dia següent.\nEls canvis no afecten l’ordre dels quatre primers classificats (Holanda, Itàlia, Rússia i Suïssa). Tot i això, en la classificació general pugen posicions múltiples països, com Suècia (que passa de la sisena a la cinquena posició i millora el lloc del meravellós John Lundvik o Macedònia (de la vuitena a la setena, per a desgràcia de tots els que lamentem el pretès efectisme d’haver posat una nena malalta als vídeos que es projectaven darrere de l’actuació de Tamara Todevska en detriment d’altres. La UER ha atribuït el bunyol bielorús a un “error humà” perquè es va generar una llista de països per atorgar puntuacions en la qual havien de fer-se servir els 10 primers per adjudicar punts, i en lloc d’això van utilitzar els deu últims. D’aquí que es donessin punts a Espanya: LOL!\nEl caos final a les puntuacions que hem conegut aquesta setmana culmina un festival que en aquesta edició no s’ha lliurat de polèmiques, no només pel cas de l’algoritme borratxo sinó també pel fet que se celebrés a Israel, país guanyador de l’edició del 2018. Una polèmica que, per cert, hem de dir que no ha arrossegat gaires consciències, ja que molta gent ha fet tuits cridant al boicot però el dissabte en qüestió l’audiència eurovisiva a Catalunya va arribar pràcticament al 50%.\nDesprés d’aquests fails, eclipsats només per la catastròfica actuació de Madonna, que vestida de monjo-pirata potser va fer la pitjor actuació de la seva vida en un espectacle que li hauria servit de colofó d’or a la seva immillorable carrera, es poden fer moltes reflexions. Però cap de bona. Perquè, sincerament, hi ha molts aspectes bastant millorables. Nostres i generals.\nLa milionària audiència que té l’espai no té res a veure amb el respecte i/o l’admiració pel que hi succeeix. No ens confonguem. Té a veure, primerament, amb la conya que dona de si aquest freak show per a la indústria del mem. I, en segon lloc, té a veure amb el surrealisme que s’hi viu, amb molts països votant en funció de qüestions que no tenen gaire a veure amb les musicals, sinó més aviat amb els interessos estratègics de cada estat.\nEnguany, per exemple, Noruega estava sent oblidada pel vot professional i, de cop, amb el vot popular va passar a primera línia de la taula. Macedònia del Nord, en canvi, era a dalt de tot de manera sostinguda -en detriment del sentit comú i del meu WhatsApp, que cremava d’indignació per una cançó que no tenia res d’especial i que a sobre incloïa una posada en escena que semblava un anunci de Rondel-. Queda clar que els països europeus no són capaços de fair play ni en una cosa tan intranscendent com Eurovisió. Els beneficis particulars més cutres en perjudici del gaudi col·lectiu. Quina analogia tan trista que se m’acut amb la legislatura europea que començarà just després de les eleccions d’avui.\nI finalment el paper d’Espanya. Que no hi ha manera que doni la talla. ¿Ens boicotegen la resta de països perquè paguem per ser-hi, independentment de si ho fem fatal? ¿Som incapaços de presentar alguna cosa diferent però potent? ¿Val la pena pagar per ser-hi i després fer un paper tan pobre? Sincerament crec que hauríem pogut aprofitar el referèndum de l’1-O perquè els catalans decidissin també si volien seguir enviant compatriotes a defensar Espanya a Eurovisió. Perquè amb el de Miki ja en són tres de seguits i el ridícul no para. Ves que no sigui part de la condemna aquesta que l’Estat encara no ha fet pública.


Com es pot impulsar una Iniciativa Legislativa Popular a Catalunya? (II)\nInici » Jurídic » Com es pot impulsar una Iniciativa Legislativa Popular a Catalunya? (II)\nParticipació ciutadana. Font: larioja.com\nImatge del Parlament. Font: Parlament.cat\nA la primera part d’aquest recurs vam tractar el procediment per tramitar una iniciativa legislativa popular (ILP) a casa nostra. L’especial rellevància d’aquest tipus d’iniciativa regulada a la Llei 1/2006 és la possibilitat que es dóna als ciutadans de proposar lleis per tal que siguin debatudes al Parlament de Catalunya.\nDc, 02/05/2012 - 16:17\nDesprés d'haver vist a la primera part d'aquest recurs què és una iniciativa legislativa popular, qui la pot impulsar i la documentació necessària per fer-ho, ara aprofundirem en les causes d'inadmissibilitat així com en el procediment de recollida de signatures, el seu tràmit parlamentari i el règim d’indemnització de les despeses.\nCauses d’inadmissibilitat de la ILP, quins recursos tenim al nostre abast?\nIndemnització per despeses\nAlgunes ILP recents\n1. Causes d’inadmissibilitat de la ILP, quins recursos tenim al nostre abast?\nQuan la Mesa del Parlament ha examinat la documentació presentada, pot no admetre a tràmit la ILP. Les causes de no-admissió poden ser:\nQue tingui per objecte alguna matèria sobre la qual la Generalitat no té atribuïda la competència.\nQue la proposició de llei i la documentació presentades no compleixin els requisits establerts per la llei.\nQue reprodueixi una altra ILP de contingut igual o substancialment equivalent presentada durant la mateixa legislatura.\nQue faci referència a una matèria exclosa expressament per la llei.\nTambé podria passar que la ILP tracti sobre una matèria que s’estigui tramitant en algun projecte o proposició de llei. En aquest cas, la Mesa ho ha de comunicar a la Comissió Promotora perquè decideixi si manté la proposta o la retira.\nA més, la Mesa té l’obligació de comunicar a la Comissió Promotora l'existència de qualsevol irregularitat, a fi de que en el termini de quinze dies hàbils es puguin fer les correccions necessàries.\nEn cas que la resolució sigui de no-admissió, la Comissió Promotora pot interposar un recurs d’empara.\nUna vegada resolt el recurs, si la sentència considera que la irregularitat només afecta a determinats preceptes de la proposició de llei, es dóna a la Comissió Promotora trenta dies a partir de la publicació de la sentència per decidir si retira la iniciativa o la manté amb les modificacions corresponents.\n2. Recollida de signatures\nUn cop notificada l’admissió de la proposició de llei, la Comissió Promotora ha de presentar a la Junta Electoral els plecs per recollir les signatures. El termini per recollir-les és de 120 dies hàbils des del moment en què la Junta retorni a la Comissió els plecs segellats.\nAquest termini es podria prorrogar 60 dies hàbils més, si hi hagués causes justificades.\nJunt amb la signatura, s’ha de fer constar nom i cognoms del signant, NIF o NIE i domicili.\nAquestes signatures han de ser autenticades davant de notari o secretari judicial o de l’Ajuntament del municipi en què la persona signant està empadronada.\nA més, la Comissió pot designar fedataris especials que autentiquin les signatures. Aquestes signatures també s’han d’acreditar mitjançant la inscripció dels signants al padró municipal o cens electoral.\nUn cop complerts els requisits, els plecs s’han de lliurar a la Junta dins dels set dies hàbils posteriors al venciment del termini que estableix la llei.\nA partir d’aquest moment, la Junta Electoral comprova i fa el recompte de signatures en un acte públic, al qual han d'ésser citades els representants de la Comissió.\nSi el nombre de signatures vàlides és igual o superior a 50.000, la Junta ho ha de comunicar a la Mesa del Parlament en el termini de quinze dies hàbils des de la data d’aquest acte, tot trametent-li els plecs de signatures.\n3. Tramitació Parlamentària\nLa tramitació parlamentària s’ha de fer d’acord amb el que estableixen els preceptes del Reglament del Parlament.\nSi s’aprova la tramitació de la ILP, la Comissió parlamentària pot escoltar les persones que representen la Comissió Promotora per a les compareixences de les organitzacions i els grups socials, abans d'obrir el període de presentació d'esmenes a l'articulat.\nAl mateix temps, la Comissió promotora pot fer arribar a la Mesa del Parlament propostes o queixes relatives a la tramitació de la iniciativa.\nUna qüestió important a tenir en compte és que si mentre s’està tramitant la ILP es dissol el Parlament, la seva tramitació continua a la nova legislatura. En cap cas es pot exigir que es torni a acreditar el compliment dels requisits que estableix aquesta llei ni que es tornin a presentar les signatures.\n4. Indemnització per despeses\nEs preveu que s’aboni a la Comissió una indemnització a càrrec del pressupost del Parlament de fins a 0,64€ per signatura, amb el límit màxim de 40.000€ a fi de sufragar les despeses degudament acreditades. Com a excepció, fins a un 10% de la despesa, es considera acreditada sense necessitat de justificació.\nPer altra banda, el Parlament pot acordar l’atorgament d’una bestreta no superior a 3000€ per cobrir les primeres despeses de la recollida de signatures. En aquest cas, ho ha de sol·licitar la Comissió promotora, així com justificar-ne la destinació.\n5. Algunes ILP recents\nA continuació fem esment d’algunes Iniciatives legislatives populars que s’han impulsat recentment i de les quals ens hem fet un ampli ressò a Xarxanet:\nILP presentada per la Fapac en defensa de la sisena hora\nILP presentada impulsada per la Taula del Tercer Sector per l’aprovació de la dació en pagament\nILP contra les corrides de toros


Assemblea Legislativa de Samoa\nTuila'epa Sailele Malielegaoi (1998–)\nL’agricultura és la principal activitat econòmica (40% del PIB i prop del 50% de la població activa el 1992), però és molt perjudicada pels ciclons que periòdicament devasten l’arxipèlag. El 43% de la superfície és conreat, bàsicament amb plantacions de cocos —principal producte de l'exportació—, taros, mangos i alvocats. Hom explota també el bosc (47% de la superfície) i la pesca té importància per al consum interior. La indústria és molt poc desenvolupada (18% del PIB i prop del 4% de la població activa el 1993) malgrat l'establiment d’una fàbrica d’articles tèxtils i una de cables el 1992, a les quals s’afegí una planta per a la fabricació de peces d’automòbils el 1995. Destaquen els productes elaborats del coco (copra, principal producte d’exportació), materials de construcció i articles de pell. Pel que fa als serveis, té importància el turisme. El 1989 la gran banca hi establí un centre financer offshore. El comerç exterior té lloc sobretot amb Nova Zelanda, Austràlia, Singapur, EUA i Xina i arrossega un gran dèficit, només eixugat en part pel turisme, la tramesa de divises per part de treballadors samoans emigrats i l’ajut extern (especialment de Nova Zelanda). La unitat monetària és el tala o dòlar de Samoa.\n↑ 1,00 1,01 1,02 1,03 1,04 1,05 1,06 1,07 1,08 1,09 1,10 «Samoa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Samoa&oldid=30178200»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 12 maig 2022 a les 19:23.


L'encant de Masarac-Vilarnadal, Alt Empordà, Girona - Costa Brava\nL'encant de Masarac-Vilarnadal\nVista general de Masarac (Autor desconegut. Fons Ddgi)\nEl poble de Masarac forma un nucli habitat força compacte, amb cases que es disposen esglaonades amb poc ordre, vora d’una font, pel vessant nord-oriental del puig d’Altrera, a 85 m. Es tracta d’un conjunt rural d’arquitectura popular, amb edificis bastits entre el segle XVII i la primera meitat del XIX. El nom del poble, figura citat per primera vegada, l’any 944 amb el nom de: Maseracho. El 1139 és una altra data assenyalada ja que és quan es es funda el priorat canonical agustinià de Santa Maria de l’Om. El terme és travessat pel riu Anyet i s’hi conreen majoritàriament cereals, vinya i oliveres, i aquesta és la base econòmica del municipi, juntament amb les granges porcines. Masarac limita al nord amb Sant Climent Sescebes, a l’est amb Mollet de Peralada; al sud amb Cabanes, i a l’oest amb Pont de Molins i Biure. Té agregat els nuclis del Priorat i Vilarnadal.\nL’Església de Sant Martí, de Masarac, és un petit temple d’una nau amb absis trapezial considerat pre-romànic (s. VIII-IX). Del temple original, que ha sofert modificacions posteriors, en queden els murs de la nau i de la capçalera. El Dilluns de Pasqua és tradicional fer una processó des del veïnat del Priorat fins a l’església parroquial. La festa major de Sant Laureà se celebra pel juliol i la festa petita per Sant Martí, al novembre.\nUn altre edifici destacat és Santa Maria de l’Om una església i antic priorat del nucli del Priorat, Fou un antic priorat agustinià fundat l’any 1139.\nSituat dalt d’un turó al poble de Vilarnadal, a uns 2 km de Masarac, podem contemplar el Castell de Vilarnadal. Malgrat que fou transformat en masia, encara conserva alguns vestigis de la construcció original. Fou l’origen del llinatge dels Vallgornera, que s’estengueren per l’Empordà i Sicília. És un castell de planta rectangular amb dues torres cilíndriques. A la façana principal hi ha un gran portal adovellat, i en la part superior quatre merlets rectangulars. Prop del portal hi ha una finestra gòtica, biforada ( segles XIV-XV). En les torres i al mur de tramuntana hi ha espitlleres per a arma de foc (s. XV). És notable l’antiga façana principal coronada amb merlets, i les restes d’un matacà, un portal de gran dovellatge i una finestra coronella gòtica.\nSanta Maria de l’Om és una església, i antic priorat del nucli del Priorat, pertanyent al municipi de Masarac. Fou un antic priorat agustinià fundat l’any 1139, depenent del monestir de Santa Maria de Vilabertran. L’any 1314 només residien al monestir quatre clergues i el seu prior Jaume de Llers. La comunitat va ser suprimida l’any 1592 pel papa Climent VII en secularitzar la comunitat de Vilabertran.\nL’església és una de les poques restes conservades del que fou l’antic priorat. Està constituïda per dues naus amb dos absis semicirculars capçats a llevant. La nau principal està coberta amb volta de canó feta de maons, amb llunetes i arcs faixons sostinguts per pilastres adossades als murs laterals. Una motllura a manera de cornisa enllaça els capitells de les pilastres i recorre el perímetre de la nau. L’absis està cobert amb volta de quart de cercle decorada. La façana principal, orientada a ponent, fou reformada al segle xii. Presenta una portalada formada per sis arquivoltes en gradació, llinda i timpà llisos.\nEntrada al castell de Vilarnadal (Autor desconegut)\nFaçana de l’església de Santa Maria de l’Om, de Masarac (Autor desconegut)


Educació Infantil Garbí Pere Vergés Esplugues: INICI DE LA NATACIÓ A EI3\nFinalment ha arribat el dia tan esperat de visita a la piscina. A partir de la setmana que ve, els alumnes d’EI3, ja vestits amb l’equipació, iniciaran la seva sessió de natació amb quatre mestres dintre l’aigua i dos mestres de l’equip que no es banyaran, pendents de qualsevol necessitat.\nEl que cal és que tots els nens i nenes se sentin ben motivats per gaudir del nou medi. Per això, es vetllarà per la seva seguretat i es farà una proposta d’activitats ben lúdiques i dinàmiques.\nAvui però, els infants han conegut el recinte i el vestidor, la dinàmica que seguiran i també les peces de l’equipació que, a poc a poc, aprendran a posar-se i treure’s. Ha estat una anticipació necessària que els farà sentir més segurs.