Notícies - L'oci nocturn de Sant Cugat es lamenta d'haver de competir amb la via pública i els botellons\nL'oci nocturn de Sant Cugat es lamenta d'haver de competir amb la via pública i els botellons\nL'associació Sant Cugat Restauració i Oci nocturn reclama una ordenança municipal contra els botellons\nImatge d'arxiu d'un local de Sant Cugat / Foto: Cugat Mèdia\nel 1/oct/21 Anna González Economia PDF\nSant Cugat no té una ordenança municipal que reguli específicament el consum d'alcohol a la via pública per evitar els botellons. Una pràctica que amb la pandèmia i el tancament de l'oci nocturn s'ha vist incrementada i a la qual han de fer front els locals d'oci nocturn. Des de l'associació Sant Cugat Restauració i Oci nocturn asseguren que estan competint contra la via pública, fet que se suma a les estrictes limitacions que tenen en la seva activitat. A més, lamenten, han de gestionar les conseqüències dels botellons que acaben dins els locals, una situació que treballen juntament amb l'Ajuntament, però al qual li demanen abordar amb una ordenança específica per regular aquesta pràctica.\nSegons la presidenta de l'associació, Laura Garcia, Sant Cugat ha fet esforços per controlar els botellons, però amb l'aixecament de les restriccions caldrà fer-hi front també des de la normativa.\nGarcia explica que els locals no poden "fer de policies", sobretot ara que han de garantir que els clients han d'estar asseguts i en taules. "Si veus el que passa al carrer no té cap sentit", lamenta la presidenta de l'associació, que confirma que tots els locals de Sant Cugat van obrir el primer cap de setmana amb l'horari ampliat perquè disposen d'espais a l'exterior.\nGarcia considera que la reobertura de l'oci nocturn pot ajudar a "parar l'impacte dels botellons". En aquest sentit, ha explicat la presidenta, segueixen les reunions amb la Generalitat, que té la voluntat de reobrir l'activitat, però cal veure en quines condicions. Des de l'associació reclamen que no es quedi només en una ampliació de l'horari, però amb taules i cadires, sinó que s'aixequin les restriccions per a les pistes de ball, encara que sigui amb un passaport Covid. Aquesta opció requereix, però, del vistiplau del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC).\nDes de l'associació se senten menystinguts per la Generalitat, ja que s'han permès altres activitats com festes populars. En el cas de Sant Cugat, Garcia xifra en un 40% la disminució de la restauració, mentre que l'impacte en l'oci nocturn ha estat "brutal". Les empreses estan molt endeutades i ara s'haurà de començar a fer front també a les despeses. Tot i que del sector local no ha tancat cap establiment d'oci nocturn, "no és només arribar fins aquí, ara és aguantar", adverteix Garcia.\nSant Cugat la seva voluntat era controlar-ho, però no té una ordenança municipal que reguli el botellon. Hi ha una norma superior que regula l'alcohol en menors, però Sant Cugat no té ordenança que prohibeixi el botellot al carrer. Sense Covid pots veure alcohol al carrer. Això s'haurà de treballar amb l'Ajuntament perquè ara serà més necessari que mai.\nÉs molt complicat gestionar gent que estan acostumats a estar a la via pública fent el que volen i després han de estar asseguts. Quan obrim s'haurà de fer consciència social.


EL CG PUIGCERDÀ, A PUNT PER AL DARRER ASSALT – Pirineus TV\nDesprés d'empatar els quatre partits disputats, amb dues derrotes i dues victòries per cada equip, el CG Puigcerdà es jugarà aquest dissabte el títol de lliga a la pista del Txuri Urdin. Si els ceretans aconseguissin superar els bascos, aixecarien el trofeu onze anys després de fer-ho per última vegada i seria una molt bona recompensa per tot l'esforç que ha demostrat l'equip groc i negre al llarg de tota la temporada.\nSegons el tècnic Salva Barnola ja no si val a badar, i ara no hi ha més remei que guanyar el màxim favorit en el darrer assalt. L'equip és conscient de la dificultat del partit però els jugadors i el cos tècnic estan molt motivats per donar-ho tot al gel i oferir el títol de lliga a la seva afició desplaçada a Sant Sebastià.\nBarnola treballa encara amb l'alineació del partit, ja que hi ha quatre jugadors tocats. Malgrat això, espera comptar amb ells per dissabte.\nDes del club s'ha mostrat molt satisfets d'haver aconseguit tornar la il·lusió als aficionats i omplir la pista com anys enrere. Per tot això, viatjaran a Sant Sebastià amb la il·lusió de fer història.


JORDI MATAS President del Consell Esportiu del Maresme | Esportiu Maresme\nAMB LA TORNADA DELS NENS I NENES AL COL·LEGI, TAMBÉ ES POSA EN MARXA UNA PART MOLT IMPORTANT DE LA SEVA FORMACIÓ FÍSICA I INTEL·LECTUAL:\nL’esport escolar, no competitiu, només formatiu, també arrenca un nou curs amb les incerteses pròpies dels temps que ens està tocant viure. Per respondre tots els dubtes, donem la paraula a Jordi Matas, president del Consell Esportiu del Maresme, càrrec per al qual va ser reelegit aquest mateix any.\nCom planteja el Consell Esportiu aquest inici de curs?\nEl coronavirus ens ha trencat rutines i hàbits, però els membres del Consell hem continuat estant actius tots aquests mesos i per això a l’inici de curs ja ho teníem tot a punt.\nEls efectes de la Covid disminuiran la pràctica esportiva escolar?\nNo. Les entitats són les més interessades, juntament amb moltes famílies, a donar normalitat a la pràctica esportiva. Una altra cosa són alguns centres educatius que no es plantegen fer activitats extraescolars. Això per mi és un error. L’activitat esportiva l’hem de fomentar, ja han estat bastant “ociosos” en termes esportius durant molts mesos; ara cal normalitzar el dia a dia i això passa també per les extraescolars. A més, aquests nens i nenes si no realitzen esport a l’escola, aniran a una entitat. Per tant, per a mi, qui més perd amb aquesta decisió és la mateixa escola al no considerar l’esport com una activitat important. Els grups estables del centre es dissolen un cop surten. Com més els mantinguem compartint les activitats, millor.\nLa normalitat de la pràctica esportiva vol dir també competició?\nEls consells esportius de tot Catalunya estem estudiant fórmules per fer la competició escolar més segura. Estem mirant de fer grups més reduïts, amb proximitat geogràfica, setmanes de descans intercalades en el calendari. En poques paraules, adaptar-nos a la situació. Però cal tenir present una cosa: des dels consells esportius el més important és la pràctica esportiva, no la competició en si mateixa. Per tant, de moment, comencem l’activitat, anirem veient la realitat i ens hi adaptarem a ella.\n“Els consells esportius estem estudiant fórmules per fer la competició escolar més segura”\nFora de les activitats i competicions, el Consell Esportiu realitza més coses?\nI tant! Jo sempre dic què som els grans desconeguts de la comarca. Tenim a l’entorn de 5.000 fitxes i al llarg de totes les trobades i activitats als diferents municipis estarem movent aproximadament 10.000 nens i nens. Fem trobades a diferents municipis per fomentar la relació entre escoles així com la realització d’esports i activitats físiques que no fan als seus centres. Fem activitats per al professorat i estem donant molta importància a la realització de cursos de monitor poliesportiu, una necessitat per moltes entitats que permet també dotar de titulació oficial als qui ho duen a terme. També informen de tota normativa en l’àmbit esportiu i cedim material a les escoles i centres per fer activitats. I per als pares i mares, tenim activitats de lleure, amb la seva llicència i, per tant, assegurança esportiva.\nLa situació actual ha fet variar els objectius del Consell Esportiu per aquest mandat?\nEl meu primer mandat (2011-2015) va ser per salvar el Consell de la seva situació i garantir el futur. Ho vam fer amb molts patiments, però ens en vam sortir. El segon mandat (2015-2019) l’objectiu era consolidar-lo i fer més activitats, ho vam fer i també haig de dir que va ser gràcies a la implicació de molt professorat d’esports dels centres educatius. Ara estem en el meu tercer mandat, hauria de ser el del llançament del Consell per donar serveis a escoles, ajuntaments i entitats, com passa en altres comarques. En això crec que és fonamental tenir la bona entesa que ara mateix tenim amb el Consell Comarcal i molts ajuntaments. Crec que a la comarca es desconeix el nostre potencial, perquè ens manca la projecció pública i la presència constant en els espais esportius, tot i que fem moltes activitats, la gent no ens distingeix, hem de millorar la imatge. El coronavirus ha aturat moltes coses, però de les dificultats sorgeixen oportunitats i les volem saber aprofitar.\nHi ha rivalitat Consells Esportius versus Federacions?\nNo, no crec. Tant consells esportius com federacions volem que la canalla faci esport i sobretot s’ho passin be, però el nostre objectiu no és sols practicar un esport, sinó que puguin practicar-ne de diferents i això és bàsic poder-ho fer des de les escoles i amb la nostra llicència és possible. Per altra banda, tenim excel·lents relacions amb federacions, ens ajudem mútuament. Les mancances que puguem tenir són nostres, no culpa dels altres.\nDefineixi el Consell Esportiu del Maresme\nUn equip de grans professionals amants de l’esport en edat escolar. Ens ho creiem i posem aspectes com els valors per davant de competir. El treball del David, de la Manoli i de la Ivette és de persones que ho gaudeixen. A més tenim una Junta molt implicada i diversa, on tota la comarca està representada, ja que no és el mateix l’Alt Maresme que el Baix Maresme. En cada mandat hi ha hagut una junta que ha sabut donar el màxim en cada moment. Els hi agraeixo a tots ells, així és fàcil ser el president.\nUn missatge a transmetre?\nTots els nostres nens i nenes necessiten practicar activitat física, tenim diversitat de formes de fer-ho. No els castiguem sense exercici físic ni pràctica esportiva. I, a poder ser, recomanem als pares i mares que donin exemple, una activitat física diària de com a mínim 30 minuts.\nJocs Escolars, els esports individuals multipliquen les seves activitats


La Banda de Música de Son Servera acompanyà un any més, les processons de la Setmana Santa serverina – Rellevant.cat\nLa Banda de Música de Son Servera acompanyà un any més, les processons de la Setmana Santa serverina\nPer a la Banda de Música de Son Servera, com per la majoria de bandes de música, les festes de Setmana Santa són festes de treball pels músics, tot i que les escapades i viatges dels seus amics els fan enveja, sempre solen elegir altres dies per a poder col·laborar amb les festes del seu poble.\nAquí tenim un resum dels actes en els quals ha participat la banda serverina, durant les Festes de Setmana Santa 2019, amb el seu director Joan Antoni Ballester,al capdavant.\nEl diumenge de Rams, feren el petit passa carrers des de l’Església Nova de Son Servera fins a l’Església de Sant Joan, acompanyat al rector i feligreses que assistiren a la benedicció dels rams. Donat que el trajecte és molt curt només els va donar temps a tocar la peça «Santa Maria de Ripoll».\nEl dijous i divendres Sant, acompanyaren novament al rector Mossèn Jaume Mercant, tancant la processó.Aquests dos dies varen tocar: Mater Mea, Alma de Angel, i Sant Crist de Son Servera.\nEl dissabte Sant, els músics tengueren lliure, ja que es va suspendre la processó per mal temps. A més va fer molt de vent i va impedir encendre el foc a l’Església Nova.\nEl diumenge a pesar de la mala predicció del temps i les quatre gotes que varen caure és va fer la tradicional de processó de l’Encontre a la plaça de Sant Joan, mentre la banda tocava la marxa Triomfal, seguit d’una petita processó fins a la porta de l’església acompanyat al públic assistent així com al capella, els centurions i als dos protagonistes de l’Encontre, Jesús i Maria.\nA la fotografia que els feren acabada la darrera processó, podem veure la cara de satisfacció del músics i director per a la seva aportació musical, un any més, a les Festes de la Setmana Santa de Son Servera.\n27 d'abril de 2019 Magdalena Ordinas Música Deixa un comentari


(CAT)MILKO: UN HEROI AFAMAT - INTERLEO S.L.\nMilko: Un heroi afamat\tPeix, Susana/Julilustrador\nLa seva sensibilitat i fortalesa. El Milko és un protagonista que sempre està afamat.\nAlgú necessita la seva ajuda i haurà de decidir entre seguir el seu camí per trobar les fulles d'eucaliptus més fresques i saboroses per sobreviure, o aturar-se a ajudar a una mare que ha perdut dos dels seus pollets.\nEn aquesta història el Milko demostrarà que l'altruisme es pot transformar en valentia i amistat.\nA Milko li encantava dormir. Però hi havia alguna cosa que encara li agradava més que dormir: Menjar fulles d'eucaliptus! Un matí es va aixecar, com sempre, afamat i, mentre s'enfilava a la recerca de les fulles més fresquetes i saboroses, va escoltar un lament. Algú necessitava ajuda!\nLlegim +6 és una col·lecció creada per a fomentar i gaudir de la lectura per plaer, a través d'històries fresques que tenen un rerefons ple de valors: solidaritat, amistat, honestedat, perseverança… Valors, que apareixeran de manera transversal i normalitzadora en uns llibres que presenten totes les característiques d' accessibilitat a la lectura pel que fa al format, la tipografia, disposició del text, contrast de color i il·lustracions. Característiques pensades i dissenyades des del seu origen per a facilitar l' accés a la lectura a tots els nens i nenes.\nJosep Maria Juli García\nVa néixer i viu en un poblet de la costa del Maresme. Julilustrador és el sobrenom amb què es coneix l’il·lustrador Josep Maria Juli García. Va estudiar còmic a l’Escola JOSO, on va descobrir que se sentia més còmode i s’expressava millor en el món de la il·lustració infantil.\nVa ser llavors quan va decidir completar la seva formació a l’Escola d’Art Pau Gargallo. Des de llavors ha treballat com a dissenyador gràfic, tot i que s’ha centrat sobretot en il·lustració adreçada al públic infantil. Ha publicat en diverses editorials i treballat amb companyies de joguines i agències de tot el món.


La RaTeta Miquey i els seus pensaments: ALLÒ TANT GRIS\nPublicat per RaT a 4:18\nSí, està ben escrit, ha conclòs vostè correctament...\n28 de febrer de 2010 a les 8:29\nLa llàstimma es quela penitencia la compleix qui no ha fet res mentre que els que haurien estan tant feliços.\n28 de febrer de 2010 a les 8:35\nEl panorama cada cop més negre..\n28 de febrer de 2010 a les 9:14\nJo estic igual que tu rateta.... no sé què cony faré, però exercit el vot segur que si :)\nBona reflexió.... petonets!!\n28 de febrer de 2010 a les 13:06\nDescrius el panorama polític català, imagina`t el valencià!\nMolta gent més que votar a favor d`algun partit te un vot "contra" un partir. No deuria de ser així, però hi ha tan poc on triar.\nBesets del sud :)\n28 de febrer de 2010 a les 13:11\nT'he llegit de genolls, Rateta. Has escrit de manera concreta, simple i directa el que volia escriure fa temps (potser ho faré). Ens dominen els mediocres, els llepaculs i els que només miren per ells mateixos. I quan tenen problemes aixequen la vista mirant cap a Alemanya, esperant recursos, idees i solucions. Fa segles que voto en blanc. Potser hauríem de fer un pas endavant. Però, i si acabem com ells?\n1 de març de 2010 a les 2:09\nJo trobo que tens molta raó però de totes maneres votaré, com sempre!\nUi! El Paseante et fa la pilota...Vigila que segur que et demanarà diners d'aquí poc. Com a gris ell, que té un blog en blanc i negre...!\nEt veig un pèl moixa...Caldrà fer una festa de nou. I a qui votar, dius? A "ells", no; segur.\n2 de març de 2010 a les 1:07


Ciutadans demana que continuï el 155, ampliar-lo a TV3 i titlla de xenòfob a Torra | Diari Català Digital\nCiutadans demana que continuï el 155, ampliar-lo a TV3 i titlla de xenòfob a Torra\nEl president de Ciutadans, Albert Rivera, ha insistit aquest divendres en què es pot aplicar l’article 155 de la Constitució al nou Govern que es formi a Catalunya en el cas que no es declari explícitament la fi del procés independentista. A més, ha instat el cap de l’Executiu, Mariano Rajoy, a impedir la votació d’investidura de Quim Torra com a president de la Generalitat recorrent el vot delegat dels diputats Carles Puigdemont i Toni Comín.\nEn declaracions al Congrés, ha defensat que “es pot tornar a aplicar el 155 tot el temps que vulgui la majoria reforçada que diu la Constitució”. Un dia després que Puigdemont anunciés que Torra (Junts per Catalunya) serà el nou candidat a la investidura, Rivera ha afirmat que “no es pot aixecar el 155 si no es garanteix el compliment de la Constitució, si no s’acata l’Estatut i si no es demana perdó als catalans, es posa fi al ‘Procés’ i es respecten tots els drets constitucionals.\nEn la seva opinió, l’expresident de la Generalitat ha designat a “algú més radical que ell” per succeir-li, a “una persona xenòfoba i radical que no respecta a la majoria dels catalans ni al poble espanyol”. “Tant de bo el senyor Puigdemont i el senyor Torra fossin estadistes, però no ho són”, ha lamentat.\nEm temo que no\nRivera, que considera que l’objectiu dels líders independentistes és “seguir allargant el ‘Procés’“, creu que és exigible que Torra faci un “acatament explícit” de la llei en el seu discurs d’investidura. “Però em temo que no passarà”, ha afegit.\nDavant d’aquesta situació, ha demanat al PP i al PSOE que “fins que hi hagi una declaració explícita, nítida i clara de fi del procés separatista”, segueixin aplicant al costat de Cs aquesta mesura constitucional, que va ser aprovada l’octubre passat pel Senat perquè el Govern central prengués el control de la Generalitat de Catalunya després de la declaració unilateral d’independència. “La Constitució ha de seguir regint a Catalunya”, ha afegit.\nEl líder de la formació taronja ha assenyalat que Rajoy haurà de donar explicacions als espanyols si es nega a “aplicar el 155 més temps”. “Espero que el Govern es guiï pel sentit comú i pel bloc constitucionalista, i no per les presses de Rajoy pels acords amb el PNB”, ha manifestat, suggerint de nou que Rajoy pretén desactivar aviat aquest article de la Carta Magna i “sortir de qualsevol manera de Catalunya” perquè és la condició dels nacionalistes bascos per votar a favor dels pressupostos.\nOBRE LA PORTA A APLICAR EL 155 A TV3\nA més, el president de Ciutadans ha obert la porta a què l’article 155 afecti també a la televisió pública catalana. “Si van a seguir incomplint la Constitució, el podem debatre”, ha comentat.\nD’altra banda, ha dit al Govern que “encara es pot impedir” la votació d’investidura de Torra, en la qual Puigdemont (JxCat) i Comín (ERC) podran participar delegant el seu vot perquè la Mesa del Parlament hi va permetre. El que reclama Rivera és que l’Executiu recorri davant el Tribunal Constitucional aquest vot delegat perquè és l’únic que pot fer que, després de l’admissió a tràmit del recurs, la decisió impugnada quedi suspesa immediatament.\nSegons ha afirmat, l’expresident català i l’exconseller de Salut, que han estat processats judicialment en la causa sobre el ‘Procés’, són uns “colpistes” i “pròfugs de la Justícia”, pel que no haurien de poder “votar fraudulentament 1 investidura”. “Si aquesta tarda el senyor Rajoy ho porta (el recurs) al Tribunal Constitucional, se suspèn el debat d’investidura amb aquestes votacions i es forçaria més al fet que Comín i Puigdemont deixessin de cobrar un sou públic si deixen el seu escó”, ha indicat.


El Campus s'implica en les reunions de treball de l'associació NODE Garraf\nNoticies EPSEVG > NotGeneral > El Campus s'implica en les reunions de treball de l'associació NODE Garraf\ndilluns, 28 de novembre de 2011 15:04\nL'objectiu d'aquesta agència de desenvolupament és garantir la cohesió, l’equilibri i la diversificació econòmica de la comarca des de diversos àmbits.\nEl Campus de la UPC a Vilanova i la Geltrú està participant activament, junt amb altres institucions i col·lectius del territori, en les reunions de treball de l’Agència de Desenvolupament NODE Garraf. Les trobades, que s’organitzen periòdicament a diferents emplaçaments de la comarca, tenen com a objectiu dotar l’àmbit del Penedès –i la comarca del Garraf en particular– dels instruments infraestructurals, financers, econòmics, tecnològics, socials i culturals necessaris per poder modificar l’actual model productiu del territori, excessivament centrat en el turisme i la construcció. Aquest canvi, fruit de la diversificació econòmica, pretén aconseguir que els sis municipis del Garraf també puguin ser reconeguts per factors com l’excel·lència emprenedora, la qualitat de vida, la conservació del medi ambient o l’esperit innovador.\nEn matèria de formació, en la qual se centren la majoria d'aportacions del Campus, les xifres amb què treballa l'agència NODE demostren que el Garraf és la segona comarca de Catalunya amb més percentatge de població amb estudis postobligatoris i la primera amb major presència relativa de població amb estudis superiors. Al mateix temps, però, també alerten de l’elevat abandonament dels estudis en l'etapa postobligatòria i d'un desenvolupament insuficient dels recursos educatius i formatius.\nL’Agència de Desenvolupament NODE Garraf és una entitat pública consorciada, que està formada tant per administracions públiques com per agents socials. L’associació es va posar en marxar ara fa dos anys arran de l'inici de la recessió econòmica i té la intenció d’impulsar i garantir la cohesió, l’equilibri i el desenvolupament de la comarca en tots els sentits.


Activa’t! | Pediatria de l’Alt Penedès. Blog de salut infantil\nL’equip pediàtric de l’Alt Penedès va detectar la necessitat de poder oferir una alternativa als infants que requereixen una activació del metabolisme per reduir el pes corporal i poder desenvolupar activitats que els hi són pròpies per l’edat dels infants.\nAquest objectiu no sempre es pot assolir a través de l’esport individual o col·lectiu ja que afecten altres factors com la motivació dels infants, l’habilitat, el rendiment, entre altres.\nAtès que el Complex Aquàtic és un centre esportiu municipal que disposa de l’espai, de les màquines de fitness de treball cardiovascular i de personal tècnic esportiu per poder treballar amb les famílies, es proposa un treball setmanal que impliqui un treball de 60 minuts a la sala de fitness amb el seguiment d’un assessor esportiu. Els infants realitzen un treball 100% cardiovascular amb màquines (cintes de córrer, màquines de treball el·líptic, rems, bicicletes estàtiques…) i mitjançant un pulsòmetre podem controlar en tot moment el treball dels infants.\nEn aquest projecte s’implica al pare o a la mare de l’infant que també realitza un treball adaptat a les necessitats adultes per afavorir la relació, el treball conjunt i la motivació de l’infant pel fet d’aconseguir l’objectiu conjuntament.\nLes famílies escullen el moment d’entrada al programa Activa’t (amb una durada recomanada de 3 mesos i 2 sessions setmanals) i intentem conciliar l’activitat amb els horaris familiars per tal que no els sigui una càrrega afegida a les rutines diàries. El centre disposa d’amplis horaris d’obertura de dilluns a diumenge.\nA data d’avui ja han passat 45 infants i 45 pares per aquest programa i podem confirmar que s’ha consolidat per la senzillesa, fàcil accés i adaptació a les famílies.\nLa recepta funciona si hi ha una bona conducta alimentària amb el complement d’activitat física controlada, ja que ens permet observar un ràpid i òptim resultat en els infants.\nL'entrada va ser publicada el Recomanacions pels pares i etiquetada Activa't, Activitat Física per pediatrialtpenedes. Guarda l'enllaç permanent.


Ajudes destinades a les persones treballadores desocupades que participen en les accions formatives finançades per LABORA\nConvocatoria de becas y ayudas para trabajadores desempleados que participen en acciones formativas de LABORA\nObjecte establir en l'àmbit de la C.V. els aspectes corresponents a la sol·licitud, tramitació i pagament de les ajudes destinades a les persones treballadores desocupades que participen en les accions formatives finançades per LABORA – Servei Valencià d'Ocupació i Formació\nBases reguladores d'aquestes ajudes, recollides en l'Ordre TMS/368/2019, de 28 de març, per la qual es desenvolupa el Reial decret 694/2017, de 3 de juliol, pel qual es desenvolupa la Llei 30/2015, de 9 de setembre, reguladora del Sistema de Formació Professional per a l'Ocupació en l'àmbit laboral, en relació amb l'oferta formativa de les administracions competents i el seu finançament, i s'estableixen les bases reguladores per a la concessió de subvencions públiques destinades al seu finançament\nFinançament i import de la convocatòria un import global màxim de 3.830.000 euros\nPersones beneficiàries: l'alumnat desocupat que participe en les següents accions formatives:\nAccions formatives desenvolupades a l'empara de la convocatòria de concessió de subvencions per a la realització d'accions formatives dirigides prioritàriament a persones desocupades i la formació amb compromís de contractació amb càrrec a l'exercici pressupostari 2019, la data prevista del qual de finalització d'acord amb la documentació d'inici de curs presentada per l'entitat, haguera sigut posterior al 31 d'octubre d'aquest exercici o el dret del qual a l'ajuda poguera haver-se generat amb posterioritat a aquesta data com a conseqüència de la realització del mòdul de PPNL/FCT o PNL.\nAccions formatives desenvolupades a l'empara de la convocatòria de concessió de subvencions per a la realització d'accions formatives dirigides prioritàriament a persones desocupades i la formació amb compromís de contractació amb càrrec a l'exercici pressupostari 2020.\nAccions formatives en matèria de formació professional per a l'ocupació que s'impartisquen en els Centres Propis de Formació de LABORA i els Centres Integrats Públics de Formació Professional de la Generalitat, la data prevista de la qual de finalització haguera sigut posterior al 31 d'octubre de 2019 o el dret del qual a l'ajuda poguera haver-se generat amb posterioritat a aquesta data com a conseqüència de la realització del mòdul de PPNL/FCT o PNL.\nTipologia i quantia de les ajudes\nBeca per discapacitat. Podran percebre la beca les persones desocupades que tinguen una discapacitat d'almenys el 33%. Aquesta beca tindrà una quantia de 6,40 euros per dia realment assistit.\nAjudes de transport, manutenció i allotjament. Les quanties i condicions de les ajudes seran les següents: a) Ajuda en concepte de transport: 0,19 euros per quilòmetre, amb el límit de 20 € per dia realment assistit. Aquesta ajuda requerirà que el centre d'impartició de l'acció formativa o del mòdul de PPNL es trobe a més de sis quilòmetres del domicili de la persona participant. b) Ajuda en concepte de manutenció: si l'assistència al curs, en horari de matí i vesprada, requereix un desplaçament d'almenys 50 quilòmetres, l'ajuda ascendirà a 9,70 € per dia realment assistit. c) Ajuda en concepte d'allotjament i manutenció: si l'assistència al curs, en horari de matí i vesprada, requereix un desplaçament d'almenys 100 quilòmetres, l'ajuda ascendirà a 66,90 euros per dia lectiu.\nAjudes en concepte de la participació de dones víctimes de violència de gènere en les accions formatives. Durant el temps de participació en una acció formativa la dona tindrà dret a percebre una beca per assistència de 10 euros\n1. Les persones físiques podran triar en tot moment si es comuniquen a través de mitjans electrònics o no.\n2. D'acord amb el que es disposa en l'apartat anterior:\na) Les sol·licituds es presentaran en model normalitzat en les direccions territorials competents en la matèria de formació professional per a l'ocupació, sense perjudici de poder presentar-la en els altres llocs previstos en la normativa vigent en matèria de procediment administratiu comú de les administracions públiques.\nb) Per a realitzar la presentació telemàtica de les sol·licituds, s'accedirà a la Seu Electrònica de la Generalitat (https://seu.gva. és), o de la pàgina web www.labora.gva.es a través de l'enllaç «sol·licitud telemàtica».\n3. L'alumnat desocupat d'accions formatives desenvolupades a l'empara de la convocatòria corresponent a l'exercici 2019, la data prevista del qual de finalització d'acord amb la documentació d'inici de curs presentada per l'entitat, siga posterior al 31 d'octubre d'aquest exercici o el dret del qual a l'ajuda poguera generar-se amb posterioritat a aquesta data com a conseqüència de la realització del mòdul de PPNL/FCT o PNL, les sol·licituds es presentaran en el termini d'un mes a comptar des de l'endemà a la publicació d'aquesta resolució en el DOGV o des del dia que es produïsca la incorporació de l'alumnat al curs o al citat mòdul de PPNL/FCT, si fora posterior. En el cas de l'alumnat desocupat participant en accions formatives desenvolupades a l'empara de la convocatòria corresponent a l'exercici 2020, el termini de presentació de les sol·licituds s'iniciarà el primer dia de l'acció formativa i conclourà el dia de la seua finalització, o serà d'un mes des de la publicació de la present resolució en el DOGV, si fora posterior. Així mateix, si el dret a l'ajuda poguera generar-se amb posterioritat, com a conseqüència de la realització del mòdul de PPNL/FCT, només en relació amb aquest període, el termini d'un mes es comptarà des de la data d'incorporació de l'alumnat a aquesta


Manuel Serrat Crespo, (1942-2014). La dignitat del traductor literari | Josep Mengual\nDissabte passat va morir l’escriptor i traductor Manuel Serrat Crespo. Nascut a Barcelona l’any 1942, era fill del poeta Manuel Serrat i Puig i germà de l’actor Xavier Serrat Crespo. Daniel Pennac, a qui havia traduït, el va convertir en un personatge d’una de les seves novel·les, El dictador i l’hamaca.\nPeter Bergsma (traductor al neerlandès de Coetzee, Nabokov i Pynchon entre d’altres, i president del RECIT) definia Serrat Crespo com “el Nikita Krushev del sector europeu de la traducció, que no vacil·lava a subratllar les seves afirmacions donant cops al pupitre amb la sabata”. I Bernard Valero, diplomàtic francès i portaveu del Ministeri d’Exteriors) el va caracteritzar com “un dels mosqueters d’Alexandre Dumas, i més concretament, Porthos, el més gran, el més batallador, el més bocamoll, el més atractiu”.\nL’entrada de Serrat Crespo al món del llibre, després d’haver estudiar Dret amb poca convicció, diguem que va ser solapada (va treballar a Bruguera, escrivint paratextos), alhora que menys solapadament escrivia per la premsa clandestina i començava a publicar versos. La seva primera traducció data de 1964 i el seu primer viatge a París va ser l’any 1968, que anys més tard donaria el llibre Sed realistas, pedid lo imposible, Edhasa, 2008). D’aquesta mateixa època són les seves primeres publicacions de poesia a l’exquisida Le Temps Moderes o la novel·la Autopsia 69 (1969). També apareixia a l’Antología de la poesía social catalana (publicada per Alfaguara en la seva efímera col·lecció Ara i ací, l’any 1970), juntament amb Montserrat Abelló i Jordi Sarsanedas.\nL’any 1973 emprèn un llarg viatge que el va portar al Líban, Síria, Turquia, Iran, Agfanistan, Paquistan i la Índia. Un any més tard publica un dels seus llibres més celebrats, El caníbal, ceremonia antropofágica, publicat a Cuadernos Ínfimos de Tusquets Editores. El mateix Serrat Crespo deia d’aquest llibre: “Si avui em presentés a una editorial amb El caníbal, me’l tirarien pel cap, però Beatriz de Moura va tenir el coratge de publicar-lo i avui, a mi, em sembla encara una obra viva”. Aquell mateix any emprèn un altre llarg viatge per l’Àfrica, on passa anys dedicat a la docència i visita Nigèria, Tgo, Libèria, Burkina Faso i Costa d’Ivori. D’aquesta experiència van sorgir els títols Abidjan, itinerario iniciático (Destino, 2001) i Gbeme-ho, Kutome-ho (Edhasa, 2001). L’any 1978 torna a Barcelona i prosegeuix la seva infatigable tasca de traductor del francès, alhora que publica poesia i teatre i col·labora en revistes com Destino, Algo, Camp de l’Arpa, etc.\nUna de les seves traduccions més elogiades va ser Los cantos de Maldoror, de Lautréamont, publicada a Cátedra l’any 1988, que anava acompanyat d’un text seu indispensable: “El hermano de la sangijuela, contribución al asesinato de la palabra”.\nAls anys noranta, la seva passió pel teatre el va portar a posar-se al capdavant de la revista Assaig de Teatre. Revista de l’Associació d’Investigació i Experimentació teatral, on va dedicar números especials a Artaud, Genet, Jarry o Passolini i va recollir també l’epistolari entre Ricard Salvat i Salvador Espriu.\nManuel Serrat Crespo | Foto Carme Esteve\nL’any 1999 va ser distingit pel govern de la República francesa amb el títol de Chevalier de l’Ordre des Palmes Academiques i l’any 2003 va ser investit Officier des Arts et des Lettres. Posteriorment el novel·lista francès Daniel Pennac va tenir el detall d’immortalitzar-lo en una de les seves novel·les, El dictador i l’hamaca, que ell mateix es va encarregar de traduir.\nSerrat Crespo va publicar també un llibre singular, Maruyme, diario de un viaje (Ediciones Reverso , reeditat l’any 2009 per José Olañeta), paròdia culta de les edicions crítiques dels autors clàssics. Maruyme és un autor de haikús japonès inventat per Serrat Crespo, que tot i així apareix catalogat com un autor autèntic als catàlegs tant de La Biblioteca del Congrés dels Estats Units, com de la més propera Biblioteca de Catalunya i de la Biblioteca Nacional d’Espanya.\nÉs també digna de menció la seva feina en el si de l’ACEC (Associació Col·legial d’Escriptors de Catalunya) i del CEATL (Consell Europeu d’Associacions de Traductors Literaris), des d’on va defensar la visibilitat dels traductors per tal de procurar, com deia ell mateix, “implantar una cultura de la traducció literària que penalitzés les editorials poc curoses amb els ‘productes’ que posen al mercat”, i reivindicar aquesta lasxa tan poc reconeguda del traductor literari que, tanmateix, requereix “passió per la llengua d’arribada i un profund coneixement de les dues llengües (tant la d’arribada com la de partida), amor per la literatura i un bon farcell de paciència”. Un bon llibre estranger es publica sempre subvencionat per la suor i les llàgrimes d’un traductor”, deia en una entrevista publicada a la web de l’ACEC.\nI em pregunto, d’on va treure el temps Manuel Serrat Crespo per publicar, mentre feia tot això, més de sis-centes traduccions, algunes tan exigents i ben resoltes com les de Pennac, Vautrin, Le Clézio, Cocteau, Jules Vallès, Queneau, Proust… Potser el fet que no perdés el temps en saraus i còctels, tan habituals al gremi, ni en tot “el paripé literari”, com hauria dit ell. Descansi en pau.


La tercera part dels vacunats valencians porta AstraZeneca\nCSIF Sanitat alerta que segons les dades del Ministeri el 30% de les vacunes distribuïdes a la Comunitat Valenciana són d'esta marca\ndijous, 8 d’abril 2021 - 16:15h\nCSIF Sanitat adverteix de la preocupació de "el que passarà" si es barregen vacunes i més en un territori on això afectaria la tercera part dels que han estat immunitzats porten una única dosi de l'ara "qüestionat" fàrmac.\nVicente Navarro, representant d'este sindicat a Castelló recorda que segons les dades del Ministeri façalitades ahir mateix, "el 30% de les vacunes distribuïdes a la Comunitat Valenciana són d'AstraZeneca".\n"Les declaracions d'ahir de la ministra de Sanitat ens omplen a tots de preocupació perquè ve a demostrar que no sap que passarà amb la vacuna d'AstraZeneca. La cosa en singular a la Comunitat Valenciana, ja que el 30% de les distribuïdes són estes i s'ha vacunat amb este tipus de vacunes al personal de presons, al personal d'educació i a les forces i cossos de seguretat "apunta Navarro.\nPerò en termes sanitaris, sembla que el desassossec que reflecteixen des d'este sindicat no ve únicament pel nombre de persones a les quals se'ls ha administrat la primera dosi sinó per la incertesa del que pot succeir amb una segona inoculació d'una vacuna diferent.\n"La d'AstraZeneca es basa en una tecnologia que és l'aerovirus atenuat mentre que la de Pfizer és ARN missatger, són tecnologies diferents i el que no sabem, i científicament tampoc se sap, el que pot passar quan barreges una vegada i una altra amb la qual cosa la situació de preocupació per la improvisació i la incompetència de les autoritats sanitàries és grandíssima", conclou.\n"Puig anuncia que es permetran quedades de dos nuclis familiars a casa" "Les intervencions d'Armes i explosius es podran gestionar per email i SMS"


Descarregar pdf divendres, 02 de març de 2012\nAgrotecnio aglutina la investigació agroalimentària de la UdL i l'IRTA\nEl director general de Recerca referma el suport de la Generalitat al projecte\nMartorell, durant la conferència al Saló Víctor Siurana / FOTO: UdL\nLa Generalitat avala la fusió de la recerca agroalimentària de la Universitat de Lleida (UdL) i l'Institut de Recerca en Tecnologia Alimentària (IRTA) a l'Institut Agrotecnio, que formarà part de la xarxa Cerca, en què el Govern català agrupa els centres d'excel·lència. Així ho ha assegurat aquest divendres el director general de recerca, Josep Maria Martorell, abans de pronunciar una conferència a l'edifici del Rectorat.\nEl nucli principal d'aquest centre d'excel·lència el formaran onze grups d'investigació de l'Escola Tècnica Superior d'Enginyeria Agrària (ETSEA): Biotecnologia vegetal, ecofisiologia de cultius, quatre grups de tecnologia dels aliments (tecnologies innovadores per a l'obtenció d'ingredients i productes alimentaris; postcollita; antioxidants; tecnologia de productes vegetals), agronomia, protecció de cultius, producció animal, agrosilvicultura i enginyeria ambiental.\nL'Institut Agrotecnio "serà un dels més importants de Catalunya", segons el rector de la UdL, Roberto Fernández. La idea és que en dos o tres anys tingui un alt reconeixement internacional. Martorell va assenyalar que "el projecte real i tangible estarà a punt en uns mesos".


L’esquerra de la llibertat (VIII)\n24 d'octubre de 2007 L'esquerra de la llibertat\nMarc Arza ha publicat, el 22 d’octubre, al bloc col·lectiu “Olla de grills”, (http://olladegrills.cat), aquest article titulat “Jaume Renyer i l’ERC de la llibertat”.\nTal i com exposa a “L’Esquerra de la Llibertat”, per a en Jaume Renyer es evident que “entre el PSC i ERC no és possible una aliança estratègica; només és possible una aliança tàctica”. Defensant, per tant, la necessitat d’abandonar la via de supeditació al PSC per buscar la creació d’un “moviment sobiranista prou fort per arrossegar l’estricte autonomisme de CiU cap a posicions coherentment nacionals”. Una opció que tindrà la oportunitat de defensar en el proper procés intern d’elecció de candidats a Corts per Tarragona. Un procés en que els militants hauran d’escollir entre l’ERC del segle XXI i l’Esquerra del XIX, entre la necessitat d’aixecar un procés d’emancipació nacional ben travat i la fe que demana la pastanaga del referèndum el 2014.\n4 Respostes a "L’esquerra de la llibertat (VIII)"\n25 d'octubre de 2007 a les 13:48\n25 d'octubre de 2007 a les 17:56\nComença un nou model dins d’Esquerra, un nou model social, un model d’emancipació nacional, no sotmés al Psc-Psoe.\nUn procès que ha portar la nova Esquerra a la recuperació dels valors de il.lusionar novament la base social, de convertir el fet de essser asemblearis amb una alegri el fet de sentir-nos cofis d’esser el primer partit europeu on Tu ciutada d’apeu, on el militant te el dret a decidir el seu futur i els seus dirigents, tot i que cad cop s’intenta trencar un dels vlors d’esquerra. Hem de treure pit i seduir amb el nostre misatge i maner d’esser diferent. Sencillament som diferents som d’esquerres, independentites i republicans, som els hereus, els únic partit d’esquerra i de libertat nacionl, és per ixò que en Jaume Renyer, ha d’esser el nostre candidat, una persona propera que estima el seu país i la seva gent, una persona capaç i del màxim nivell, hem d’esser valents i fer una aposta clara pel futur, esquera no és pot encllar en el passat, hem d’a`postar pel futur amb Jaume.\nÀnim, i tal com acabo sempre els meus correus des d’ un poblet de la Gàlia okupad@….


Recepta de Coca de pasta de full amb vieires - La Sirena\nInici > La Sirena Xef>Receptes>Coca de pasta de full amb vieires\nCoca de pasta de full amb vieires\nRecepta de coca salada amb pinyons i marisc en vídeo.\n1 làmina de massa de pasta de full la Sirena\n200 g de ceba trossejada la Sirena\n200 g de carn de vieira la Sirena\n30 g de pinyons la Sirena\nBarreja 4 pebres\nPebre vermell dolç la Sirena\nPaper per a forn la Sirena\nComencem descongelant les vieires sense treure-les de l’envàs, deixant-les a la nevera. Si tenim pressa, també podem submergir l'envàs al buit en aigua freda uns minuts.\nMentrestant, descongelem la làmina de pasta de full sobre el taulell de la cuina de 5 a 10 minuts, fins que estigui a punt. Tot seguit, enfarinem una mica el taulell i hi estirem la pasta de full amb un corró o una ampolla.\nQuadrem la làmina de pasta de full i la tallem en quatre porcions. Preparem una safata de forn amb paper de forn de La Sirena i hi posem a sobre la pasta de full. Ho punxem i hi posem una mica de pes a sobre. Ho fornegem a 200ºC durant 15 minuts.\nEscalfem una paella amb una mica d'oli i saltem les vieires en vàries tandes, uns segons, fins que agafin una mica de color pels costats, i ho reservem.\nAprofitem la mateixa paella, hi afegim una mica d'oli i hi posem directament la ceba congelada, rossejant-la fins que quedi tendra i agafi una mica de color. Llavors hi afegim el raig de vi fins que l'alcohol s'evapori, i tot seguit hi afegim el sucre i deixem que es dissolgui.\nA continuació, muntem a cada porció de la pasta de full la ceba caramel·litzada i les vieires saltades. Ho salpebrem i hi afegim el pebre vermell dolç. Finalment, hi col·loquem alguns pinyons. Si volem servir-ho tebi ho podem posar al forn a 150ºC durant un parell de minuts.\nJa gairebé hem acabat. Només ens falta coronar la pasta de full amb uns pessics de sal Maldon i amb una mica de pebre vermell dolç per afegir-hi un punt de color.\nCuina Coca de pasta de full amb vieires amb ajuda de la Sirena. Descobreix les millors receptes de cuina!\nPaper per a forn


Les famílies llancen una campanya per reclamar una rebaixa de les ràtios d’Infantil a 20 alumnes | AMPA Gaudí\nLes famílies llancen una campanya per reclamar una rebaixa de les ràtios d’Infantil a 20 alumnes\nSigna aquesta petició Abaixem les ràtios: no a la massificació de les aules\nla Fapac, ha posat en marxa una campanya per demanar al departament d’Ensenyament que baixi el nombre d’alumnes per classe. La iniciativa se circumscriu a les aules de P-3, per a les quals exigeixen una ràtio de 20 infants per aula –actualment el màxim està en 25–, però també reclamen reduccions a Primària i a l’ESO. “A Secundària el problema de massificació és molt greu”, expressava la presidenta de l’entitat, Montse Conejo.\n“Es poden atendre totes les necessitats dels infants en una classe massificada? Poden aprendre de forma adequada?”, es pregunten des de la Fapac en el llançament d’una campanya que porta per nom Abaixem les ràtios: no a la massificació de les aules, per a la qual esperen la participació de les seves 2.200 AMPA federades, així com d’altres entitats de la comunitat educativa. “Hem d’aprofitar la davallada de la natalitat per reduir ràtios”, expressava Conejo, en referència a la caiguda demogràfica que precisament ha propiciat en els últims anys el tancament d’algunes aules de P-3 i fins i tot de centres.\nDe fet, l’altra petició de la campanya és “mantenir en funcionament totes les línies i tots els grups”, és a dir, que es deixin d’eliminar grups de P-3 en centres públics. Aquesta és una demanda que s’ha recollit en l’actual llei d’acompanyament dels pressupostos del 2017 –pendents d’aprovació–, però encara que es tirin endavant els comptes des de la Fapac desconfien que es compleixi. “No ens ho creiem, perquè el sistema educatiu en aquest país no és una prioritat”, expressava Marco Béjar, vocal de la Fapac.\n← VACANCES EN FAMÍLIA: Inici de les preinscripcions (16 de gener a les 12h)\nConcurs de dibuix infantil: “La rosa i el roser” →


La relació de la salut i la sostenibilitat, a debat - Blog del Recinte Modernista de Sant Pau\nLa relació de la salut i la sostenibilitat, a debat\nActualitat | Organitzacions residents | Sostenibilitat\nEl passat 21 de setembre va començar el cicle “Diàlegs de Sant Pau: salut i societat”, un espai de debat i reflexió sobre diferents qüestions d’actualitat relacionades amb la sostenibilitat i el benestar que compta amb la col·laboració de la Diputació de Barcelona i El Periódico. En aquest article resumim les principals conclusions de la trobada, dedicada a la salut planetària.\nEntendre i respectar les interdependències entre la salut humana i els sistemes naturals és fonamental. Més encara en l’actual context de crisi climàtica, sanitària i social. Moderat per Fina Ambatlle, coordinadora de projectes del Consell Assessor per al Desenvolupament Sostenible de la Generalitat, el primer diàleg va comptar amb la participació de tres experts: Sara Soto, directora del Programa d’Infeccions Víriques i Bacterianes de l’Institut de Salut Global de Barcelona; Carles Castell, responsable de Seguiment de Programes i Accions Ambientals de l’Àrea d’Acció Climàtica de la Diputació de Barcelona, i Kimberley de Miguel, responsable de projectes de prevenció de la contaminació marina al Centre d’Activitat Regional per al Consum i la Producció Sostenibles, ubicat al Recinte Modernista.\nDues setmanes després de què més de 200 revistes científiques i mèdiques publiquessin un editorial sobre l’emergència climàtica, els tres participants van coincidir en la importància d’actuar urgentment per posar fi a l’augment de la temperatura global i a la destrucció del món natural amb l’objectiu de protegir la salut de les persones. Sara Soto va iniciar la seva intervenció reflexionant sobre com el concepte de la salut planetària s’origina en l’àmbit sanitari per trobar-se, posteriorment, amb altres disciplines tradicionalment associades amb la cura de la natura. Soto va posar com a exemple la degradació del Mar Menor, a Múrcia, un fenomen que té múltiples derivades econòmiques, socials i sanitàries, i que demostra com cal abordar aquestes qüestions de manera sistèmica des de diferents òptiques. “Si el planeta fos un pacient, la seva diagnosi seria que està patint diverses malalties greus a la vegada”, va sentenciar.\nSegons Carles Castell, intervenir a favor de la salut planetària suposa, entre altres coses, “reconèixer que les persones obtenim beneficis de la natura”, ja sigui en forma dels anomenats “ecoserveis”, o bé a través del valor afegit que aporten els espais naturals com a localització d’activitats culturals o d’oci. “Dit d’un altra manera, la natura en bon estat protegeix a les persones, mentre que la natura malmesa és una font de riscos”, va explicar.\nEn referència a les pressions que pateix la regió mediterrània, Kimberley de Miguel va notar que el Mediterrani és el mar semitancat més gran del món, receptor d’una tercera part del turisme mundial. En aquesta àrea geogràfica, la població costanera s’ha duplicat en els últims 40 anys. “Per això, l’estrès dels ecosistemes mediterranis és continu, la qual cosa genera una pèrdua de biodiversitat, riscos per a la salut humana i altres fenòmens que poden arribar a tenir efectes en la seguretat nacional i regional”, va relatar.\nPer tal de retrobar l’equilibri entre l’activitat humana i els sistemes naturals del planeta, els tres ponents van fer propostes complementàries. Sara Soto va advocar per fer més investigació interdisciplinària que doni eines als governs i a les empreses per gestionar aquesta nova realitat.\nCarles Castell, per la seva banda, va defensar que la societat és cada vegada més conscient de la falsedat del discurs que qüestiona l’interès del món econòmic sobre l’ecologia. Creu que el discurs mediambiental està cada cop més integrat en les decisions polítiques i empresarials, i que cada vegada es posen més en valor les zones rurals, els ecoserveis i la protecció de la salut.\nFinalment, de Miguel va apostar pel pensament sistèmic i la prevenció per fer front a les múltiples crisis que tenim sobre la taula. Com a solució aposta per l’economia circular, que combat la contaminació en el seu origen i evita l’ús de substàncies que suposin un risc per a les persones i el medi ambient.\nArriba el torn de les ciutats\nDimecres 20 d’octubre, a les 18 h, té lloc el segon Diàleg de Sant Pau. Diferents experts analitzaran com aspectes com el disseny dels espais públics, la facilitat d’accés als serveis o la qualitat de l’aire i de l’aigua determinen l’habitabilitat i salubritat dels nuclis urbans. Podreu seguir-lo presencialment previ registre i també a distància a través de YouTube.\n2030, diputació de barcelona, isglobal, natura, ods, planeta, salut planetària, scp/rac, sostenibilitat, terra


El partit benèfic entre la Unió Esportiva Olot i la Sociedad Deportiva Huesca recapta 2.941 euros - Garrotxa Digital\nOlot- Publicat el 9 d''agost del 2019\nComentaris tancats a El partit benèfic entre la Unió Esportiva Olot i la Sociedad Deportiva Huesca recapta 2.941 euros\nLa Unió Esportiva Olot va aconseguir empatar 0 a 0 aquest dijous davant la SD Huesca. Els homes de Raúl Garrido venien de dues derrotes consecutives contra equips de categories inferiors, però davant els aragonesos, que van disputar la Primer Divisió el curs passat,l’Olot va estar molt ben posicionat i amb les idees molt clares. L’equip olotí va aguantar les oportunitats que van tenir els visitants, i també va disposar d’alguna ocasió que podia haver acabat amb gol. La primera part va estar dominada pels homes de Míchel Sánchez, tot i que no van crear molt de perill a la porteria local. A la segona part el domini del joc es va igualar i els dos van disposar d’ocasions molt clares. El jove extrem colombià Peñaloza va enviar, amb un xut des de la frontal, una pilota al travesser. Per part dels locals el juvenil Joel Ferrés va estar a punt d’anotar el seu primer gol amb l’Olot. D’altra banda, Pep Chavarria es va lesionar i això preocupa tant a l’entrenador com a la afició olotina.\nRaúl Garrido, entrenador Unió Esportiva Olot: En Pep s’haurà de fer proves, però no té bona pinta. Sembla que hi ha un trencament, però no ho sé, ho haurem de valorar.\nEl més important del partit va ser la recaptació que es va fer: un total de 2941 són els diners que va recaptar la Unió Esportiva Olot en el partit benèfic d’aquest any, una quantitat que anirà per a l’entitat Càritas Garrotxa.\nRaúl Garrido, entrenador Unió Esportiva Olot: Gràcies a la gent que ha vingut, perquè col·laborar en aquesta causa parla bé de la nostra afició. No sé si han recaptat 3.000 euros, però està molt bé i és una prova més de que no solament som un club de jugar a futbol, sinó que hi ha moltes coses més i ho fem molt bé.\n2.941 euros recaptats


Notícies - L'adaptació de la novel·la 'El muñeco de nieve' de Jo Nesbø arriba als cinemes de Sant Cugat\nInicia sessió o Registra't | dissabte, 21 de juliol 00:00\nL'adaptació de la novel·la 'El muñeco de nieve' de Jo Nesbø arriba als cinemes de Sant Cugat\nel 12/oct/17 Alba Triadó Cultura PDF\nLa cartellera de Sant Cugat es renova aquest dijous amb tres nous films. Les sales de Yelmo i Cinesa proposen 'El muñeco de nieve', un thriller dramàtic dirigit pel suec Tomas Alfredson, director d''El topo' i 'Déjame entrar', que adapta la novel·la homònima del noruec Jo Nesbø. Els cinemes de la ciutat també proposen el film d'animació 'Operació cacauet 2. Missió: salvar el parc'. El terror de la nina Annabelle arriba a Yelmo després del seu pas pel Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Sitges. La pel·lícula, dirigida per David F. Sandberg, és una preqüel·la que forma part de l'univers d''Expediente Warren' que narra l'origen de la nina.\nHarry Hole (Michael Fassbender) és un detectiu de la brigada d'investigació d'elit amb mètodes poc ortodoxos. Quan investiga l'estranya desaparició d'una dona durant la primera nevada d'hivern comença a sospitar que un assassí en sèrie torna a estar actiu. Conegut com l'assassí del ninot de neu, té per objectiu dones amb una conducta que desaprova. Amb l'ajuda de Katrine Bratt (Rebecca Ferguson), una brillant agent de policia, encaixarà les peces del trencaclosques a partir de casos antics sense resoldre. Hole haurà d'avançar-se al cruel assassí per evitar que torni a actuar abans de la propera nevada.\n'Operació cacauet 2. Missió: salvar el parc'\nFilm d'animació en què els esquirols més populars de la gran pantalla hauran d'evitar que es construeixi un parc d'atraccions al lloc on fins ara hi havia la seva llar. Des d'Oakton, el malvat alcalde ha decidit demolir Liberty Park per construir un perillós parc d'atraccions i Surly i els seus pintorescos amics s'uneixen per defensar la seva llar, derrotar l'alcalde i salvar el parc.\nLa cinta es podrà veure en català a Yelmo.\nUn fabricant de nines i la seva dona acullen a casa seva una monja i sis nenes procedents d'un orfenat destruït. Poc després, els seus hostes es converteixen en l’objectiu d’una creació del fabricant posseïda pel mal. Amb aquesta esfereïdora preqüela, es dona a conèixer l'origen de la nina Annabelle.\nMichael Fassbender a 'El muñeco de nieve'\nTorna 'Mamma Mia!' als cinemes amb una seqüela amb el repartiment original\n'L'últim ballarí de Mao', al cicle de cinema a la fresca de Valldoreix\nLa Jovenívola de Sabadell torna aquest divendres al Claustre amb un recull sardanístic\nLa programació de Sant Cugat al Descobert porta avui un concert d'Andrea Mir\nL'Ignasi Terraza Trio, últim dijous de jazz a El Siglo Mercantic de la temporada


Els pèrits confirmen que Millet i Montull van pagar en efectiu als tresorers de CDC - Empordà\nEls pèrits confirmen que Millet i Montull van pagar en efectiu als tresorers de CDC\nEls responsables de la institució també van arribar a moure 23,4 milions en metàl·lic\nFèlix Millet a la ciutat de la Justícia. efe\nEls pèrits de l'Agència Tributària van ratificar ahir que el Palau de la Música va pagar en efectiu als extresorers de CDC Carles Torrent i Daniel Osàcar quantitats que la constructora Ferrovial els feia arribar mitjançant aportacions a la Fundació de l'entitat cultural.\nTècnics d'Hisenda, de l'auditora Deloitte, que va analitzar el desfalc del Palau de la Música, i pèrits econòmics designats per les defenses de Fèlix Millet i Jordi Montull van comparèixer ahir davant el tribunal de l'Audiència de Barcelona que jutja el saqueig, en la segona de les tres sessions que es van preveure perquè detallin els moviments de fons que van examinar.\nL'interrogatori dels pèrits es va centrar ahir en el destí dels 18 milions en efectiu que Millet i Montull van aconseguir fer desaparèixer del Palau de la Música entre 2002 i 2008, 10 d'ells mitjançant xecs al portador que es van pagar en finestreta de sucursals bancàries, sense identificar qui els cobrava.\nLes explicacions dels tècnics de l'Agència Tributària van alimentat les tesis de la Fiscalia, en concloure que els extresorers de CDC van rebre diners en efectiu que prèviament s'havien cobrat mitjançant talons en comptes del Palau de la Música.\nEls pèrits van assenyalar la proximitat temporal entre aquests cobraments i les aportacions que Ferrovial feia a la Fundació del Palau de la Música, en conceptes de patrocini, per això conclouen que els diners que la constructora pagava a l'entitat cultural sortien poc després mitjançant talons al portador, els imports dels quals anaven a parar a mans de Torrent, ja mort, i després a Daniel Osàcar.\nLa Fiscalia sospita que els extresorers de CDC van cobrar mitjançant aquest sistema 3,7 milions de la constructora Ferrovial –en presumptes comissions il·legals a canvi de l'adjudicació d'obra pública–, que se sumen a altres 2,9 que la formació hauria rebut a través dels convenis de col·laboració amb la Fundació Trias Fargas -actual Catdem- i facturació falsa d'empreses proveïdores del partit.\nSegons els tècnics d'Hisenda, aquests talons cobrats en efectiu que suposadament van anar a parar als extresorers de CDC es van girar a uns comptes del Palau de la Música que no es van fer constar en la comptabilitat oficial de l'entitat cultural.\nSet milions a la butxaca\nD'altra banda, els pèrits d'Hisenda van ratificar ahir que Fèlix Millet i Jordi Montull haurien arribat a moure uns 23,4 milions d'euros en efectiu de comptes del Palau de la Música, sobretot de la Fundació i de l'Orfeó Català.\nAlmenys 7 milions se'ls haurien quedat directament, i la resta hauria servit per altres despeses no justificades o finalitats desconegudes.\nEls pèrits de la defensa van intentar justificar bona part dels diners amb factures dubtoses i suposats pagaments amb diner negre a col·laboradors i cantaires.


A dalt en espera del G-2 bis\nA dalt, esperant el G-2 bis\nL'Ibex ha tancat avui a l'alça un gran trimestre en el qual s'han superat amb rècord difícils test polítics a Europa. El creixement i la confiança han augmentat malgrat la sortida de Gran Bretanya de la UE. En una posició de força, s'espera ara la reunió entre Trump i Xi Jin Ping, que recupera el to d'aquells moments en què les trobades entre Washington i Pequín eren una espècie de G-2.\nLa dada principal d'aquesta tarda era l'evolució de la confiança del consumidor americà mesurat per les enquestes de la Universitat de Michigan. Doncs bé, ha caigut el març a 96,7 des del 97,6 del mes anterior.\nEl Dow Jones ha obert amb un lleuger biaix a la baixa que s'ha confirmat a mitja sessió, on retrocedia un 0,20%. El petroli Texas ha perdut el 0,32%, fins a 50,12 dòlars, bloquejant al sector de l'energia. A Europa, l'euro ha caigut a 1,0694 dòlars.\nEn qualsevol cas, la jornada d'avui estava menys centrada en les dades del moment que a fer un balanç trimestral. A Europa, ha estat d'afirmació perquè els índexs, encara que han progressat, van amb retard mentre que a Wall Street els inversors estan per fer una pausa serena.


1) Futur digital: TIC, mòbil, big data, informació al núvol i les oportunitats que ofereix la internet de les coses.\n2) Emprenedoria: capacitat de crear noves empreses vinculades a aplicacions amb oportunitats. Sovint vinculada al sector TIC.\n3) Mercat global: la diferència entre mercats madurs i de creixement ràpid continuarà reduint-se.\n4) Món urbà: focalitzat en les ciutats intel·ligents i inversions en infraestructures.\n5) Recursos al planeta: increment de la demanda global de recursos naturals, tant renovables com no renovables.\n6) Salut reinventada: transformació dels sistemes de salut a l’entorn global, e-Salut.\n1) Indústries de la Salut i Ciències de la Vida\n2) Indústries Alimentàries


Dietari operístic: LUCIA OBRE LA NOVA TEMPORADA DE l'AAOS\nLUCIA OBRE LA NOVA TEMPORADA DE l'AAOS\nEls Amics de l’Òpera de Sabadell segueixen amb els notables esforços per tirar endavant temporades d’òpera amb regularitat i mantenint un nivell notable de funcions amb repartiments molt més que dignes, i que en ocasions han vorejat l’excel.lència.\nLucia di Lammermoor, Orfeo ed Euridice (en versió de concert), L’italiana in Algeri i Turandot (per primer cop a la capital del Vallès Occidental) conformen la 33ena temporada de l’entitat sabadellenca, amb seu a La Faràndula abans de l’inici d’un periple a diversos teatres del país.\nAquesta era la quarta vegada que l’Associació muntava Lucia di Lammermoor, una òpera prou coneguda i reconeguda i que la temporada vinent tornarà al Liceu. El títol de Donizetti, epígon del romanticisme italià (o, del que és el mateix, de la darrera fornada belcantista), ha estat ben servit pel muntatge de Pau Monterde, senzill però eficaç, encara que alguna idea, com l’ofec d’Edgardo al final, podria haver-se resolt d’una altra manera. Bon joc de llums de Nani Valls al servei d’una posada en escena linial i eficaç al servei del drama de Cammarano sobre la novel.la de Walter Scott.\nDaniel Gil de Tejada és un bon director de cor, però davant de l’orquestra sempre se li escapen coses. És clar que parlem d’una primera funció, la de l’estrena a La Faràndula, i sabem que hi ha coses que millorararn en el transcurs de les funcions futures. El mestre valencià concerta bé, tot i que se li escapen alguns matisos de la partitura.\nSaioa Hernández és una soprano de veu generosa i emissió segura. Però amb el temps l’ha veu s’ha eixamplat en excés i la seva Lucia resulta excessivament dramàtica i poc etèria en moments com el sextet del segon acte i, sobretot, la cèlebre escena de la bogeria al tercer. A Albert Casals li seguim la carrera des de fa uns quants anys i, tot i alguns problemes amb l’inclement registre sobreagut que Donizetti li reserva en l’escena conclusiva de l’òpera, va ser un bon Edgardo, molt segur, molt musical i de bona línia. Com sempre, Ismael Pons va complir amb generositat i lliurament al servei d’un Enrico de manual. Tot plegat al costat d’un Arturo de bona línia a càrrec de Marc Sala i del Raimondo correcte de Xavier Aguilar. Bé el Normanno de Carles Ortiz i l’Alisa de Mercedes Gancedo.\nposted by Jaume Radigales at 16:59\nFELIÇ TRAVIATA AMB DOS REPARTIMENTS AL LICEU\nMOZART OBRE L'ERA MATABOSCH AL REAL DE MADRID\nBARBIERE SENSE FÍGARO AL LICEU\nREVOLUCIÓ A PERALADA\nENTREVISTA A ROGER GUASCH\nENERGIA NEGRA AL LICEU\nDINAR AMB CHISTINA SCHEPPELMANN\nPRESONERS AL LICEU\nCHRISTINA SCHEPPELMANN: QUO VADIS, LICEU?


Apartment Topolinoy Togliatti Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nTopolinaya ul., 9, Avtozavodsky, Togliatti, Rússia, 445047 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Topolinoy\nAl visitar Togliatti, vosté es sentirà com a casa a Apartment Topolinoy, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Topolinoy ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar, ascensor, àrea de fumadors són només algunes de les comoditats que fan que Apartment Topolinoy sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'ambient de Apartment Topolinoy es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, nevera, forn microones són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apartment Topolinoy no troba competidors en cap categoria.


El Panteó laic de París - Viatjar.CAT\n« Brasil, país organitzador de grans esdeveniments esportius\nEscapada a Toulouse »\nEl Panteó de París és un temple laic. Allà només hi ha enterrats defensors de la pàtria i persones molt representatives de la societat civil parisenca. Ara bé, té una història que és, si més no, peculiar. El rei Lluis XV, en curar-se d’una greu malaltia, va fer la promesa de dedicar un edifici a santa Genoveva, patrona de la ciutat. El projecte va ser tirat endavant gràcies a l’arquitecte Soufflot. El rei va col·locar la primera pedra l’any 1764, però Soufflot va morir el 1780. L’obra, però, va ser acabada l’any 1790 gràcies al col·laborador Rondelet. Això sí, l’arquitecte Quatremère de Quincy va acabar de transformar el temple en Panteó a l’any següent.\nDurant molts anys, el Panteó va tenir un origen i una funció cristiana. Però l’any 1885 es va enterrar el cos de Victor Hugo, poeta, dramaturg i escriptor francès, recordat per obres com ‘Les Misérables’ i ‘Nuestra Señora de París’ (on s’explica la història d’en Quasimodo, el geperut de Notre-Dame). És a partir d’aleshores que es considera un temple on només s’hi poden enterrar personatges il’lustres de la societat i la pàtria. És per això que allà hi ha enterrats l’escriptor Émile Zola, Pierre i Marie Curie, Voltaire, Rousseau, Alexandre Dumas, etc.\nArquitectònicament, està inspirat en el Panteó de Roma. Tota la construcció té forma de creu, però està decorada amb escultures de Generals, pintures de santa Genoveva i amb escenes de batalles. Allà, a més, hi ha el pèndul de Foucault, que va servir per demostrar públicament la rotació de la Terra a l’any 1851. Malauradament, actualment està en reconstrucció, perquè el cable es va trencar a l’any 2010, causant grans destrosses, de manera que no es podrà visitar fins a l`any 2015, una llàstima per tots els turistes. El Panteó de París és un temple molt recomanat per visitar i descobrir com és un temple laic, on poder contemplar les tombes de les personalitats franceses més importants de la seva història, que també són conegudes arreu del món.\nFoto / cocoizenl\nThemes: costa francesa, girona paris carretera, intercanvi pis estiu a Paris, menja de paris, Menja tipic de Paris, Menjar de paris, menjar tipic de paris, paris, paris (mengar), paris amb nens, viatge paris, viatges a paris\nComments of “El Panteó laic de París”


El temporal “Gloria” deixa danys en la via pública de Crevillent per valor de 765.000 euros\nEl regidor d'Espais Públics informa que les actuacions per a reparar els desperfectes ocasionats per la borrasca començaran amb la reparació de les xarxes de pluvials i sanejament en la carretera general\nL'Oficina Tècnica Municipal ha realitzat una valoració estimativa dels danys patits pel pas del temporal Gloria en els béns i infraestructures de propietat municipal, després d'efectuar les corresponents comprovacions dels punts afectats. Segons aquesta previsió, el cost de la reparació aconseguirà un import de 765.000 euros.\nEntre les principals deterioracions produïdes per la borrasca del gener passat es troba l'enfonsament d'un dels parterres enjardinats de l'Avinguda Sant Vicent Ferrer a causa del col·lapse de la xarxa de pluvials de Sant Vicent Ferrer i Gutiérrez de Cárdenas. A més es va produir també danys en un tram de la xarxa de sanejament degut al col·lapse d'un antic pou de registre.\nEl regidor d'Espais Públics, Marcelino Giménez, ha comentat que en primer lloc es començarà amb una actuació d'urgència per a reparar i connectar, tant les xarxes d'aigües pluvials com les de sanejament, així com la reparació del pou de registre i el seu enllaç amb el col·lector general de pluvials de la Rambla de Castelar, conegut col·loquialment com a “gusano”.\nNo obstant això, segons Marcelino Giménez, està previst redactar un projecte amb la finalitat de separar d'una banda les aigües pluvials, que es connectaran al “gusano” i, d'altra banda, les aigües de sanejament, amb la creació de connexions amb les xarxes dels carrers LLuis Vives i Santa María del Cap que s'enllaçaran amb un altre tram existent per a desembocar finalment en la depuradora municipal.\nGiménez ha afirmat que aquesta última acció, que començarà en un futur immediat, serà una obra “molt costosa i de gran envergadura, però absolutament necessària”, que afectarà un ampli tram de la carretera general, des de l'altura del Passeig de Fontenay fins al carrer Gutiérrez de Cárdenas.\nA aquestes actuacions en Sant Vicent Ferrer i al Carrer Gutiérrez de Cárdenas, que tindran un cost aproximat de 625.000 euros, se li sumaran les referents al despreniment de talussos i arrossegaments en camins municipals, entre altres.\nL'edil d'Espais Públics sol·licita precaució en la conducció per aquest tram de la carretera general N-340, ja que un dels carrils romandrà tallat a la circulació amb l'objectiu de dur a terme les tasques de reparació i manteniment necessàries.


"La nostra forma de pagar canviarà abans del que havíem pensat" | UPF-BSM\n"La nostra forma de pagar canviarà abans del que havíem pensat"\nLa revolució digital ha afectat el conjunt de l'economia i, per tant, el sector financer no n'ha sigut una excepció. Així començava la seva ponència el director acadèmic del Postgrau en Banca Digital i Big Data, Xavier Freixas, al webinar sobre Tendències 'fintech' 2021: evolució de la banca digital, organitzat per la UPF Barcelona School of Management.\nL'actual context de pandèmia ha entorpit el creixement de molts sectors, però, segons va apuntar Freixas, "alguns estudis calculen que amb la covid-19 el procés de fintech s'ha accelerat uns 5 anys". En aquest sentit, les previsions indiquen un futur prometedor per a les empreses financeres amb un alt component tecnològic i, lluny de ser vistes com a competència, David Igual, professor de la UPF-BSM i soci cofundador de Pensium, ha animat a veure les fintech "com una col·laboració". "Encara que al principi eren vistes com a competència, la realitat és que quasi el 80% de les fintech s'orienten a la col·laboració o complementarietat", ha argumentat Igual.\nQuè ofereix una fintech?\nPerò, què ofereix una fintech? En paraules del soci cofundador de Pensium, aquesta prestació es basa en la tecnologia per "oferir un servei millor, més barat, o innovador pensat en clau mobile-first". En el cas de l'estat espanyol, l'auge de nous agents atès, en part, a l'abaratiment de la tecnologia, està permetent ocupar espais que fins ara havien estat monopolitzats per les institucions bancàries i, alhora, "trencar barreres", ha indicat el professor.\nAra bé, hi ha cap recepta màgica que garanteixi l'èxit de les fintech? El director del Postgrau en Banca Digital i Big Data de la UPF-BSM ha donat algunes claus:\nDades i intel·ligència artificial\nEconomies de gamma\nCostos i rapidesa\nClars exemples d'això, d'acord amb el que ha explicat Freixas, són els casos d'Alipat; Lending Club; M-Pesa, Ping An Group; Quadriga o Wirecard. A l'altra cara de la moneda, els aspectes acreditats que han portat al fracàs segons el director acadèmic han sigut "un control intern i de riscos deficients; un govern corporatiu deficient i, òbviament, el frau".\nEl futur pròxim de la blockchain\nLuz Parrondo, directora del Postgrau en Blockchain i altres tecnologies DLT, així com directora acadèmica del departament de Finances i Comptabilitat de la UPF-BSM, ha sigut clara: "la tecnologia blockchain ajuda a millorar tots els aspectes clau en l'èxit de qualsevol fintech, sobretot aquells relacionats amb les dades". A més, ha apuntat Parrondo, "redueix costos, incrementa la rapidesa i crea grans efectes de xarxa".\nMés enllà de l'estreta vinculació entre l'optimització del sector financer a través de les fintech i, per extensió, de la blockchain, la directora del Postgrau en Blockchain i altres tecnologies DLT ha advertit que "la nostra forma de pagar canviarà abans del que havíem previst". Segons Parrondo, els bancs centrals del món estan analitzant la possibilitat "d'emetre diners comuns en format digital i estan avaluant blockchain com a plataforma per fer-ho".\nQuè permetria aquest avenç? Segons Parrondo, i sempre juntament amb altres tecnologies com el Big Data, la intel·ligència de les coses o la intel·ligència artificial l'emissió de diners via blockchain permetria, més enllà d'una gran capacitat d'auditoria i traçabilitat, "programar els diners més enllà del que ara podem entendre". Per fer-ho comprensible, la directora del departament de Finances i Comptabilitat ha posat un exemple quotidià: "Es podrà establir que els diners per comprar alcohol només puguin utilitzar-se si som majors d'edat. I serà inviolable".


Seguir Jesús de la mà de Mateu :: Libelista\nSeguir Jesús de la mà de Mateu\nLA LECTURA DE L'EVANGELI, no la fem des de zero. La fem des de les nostres qüestions, les nostres preguntes. Antigues i noves, correctes o no. Però a través d'aquesta lectura -i de la reflexió i la pregària que suscita-, Jesucrist no només respon a les nostres qüestions. També ens en proposa de noves. FINALISTA DEL I PREMI EMAÚS convocat pel Centre de Pastoral Litúrgica, aquest llibre proposa, amb fondària cristiana i proximitat humana, una ajuda o pauta per a aquesta lectura incitant. En concret de l'evangeli de sant Mateu, capítol. Per a una lectura personal que motivi també l'escolta a la litúrgia o el treball en grup. JOAN FEBRER (Ferreries, Menorca, 1944) va estudiar teologia a Roma, ha servit en diverses parròquies de la seva illa, i també com a coniliari de la JARC i professor de l'Institut Diocesà de Teologia. Ha escrit aquest llibre durant l'any que ha passat a l'abadia de San Isidoro de Dueñas, a Palència.


Gandia té més de 27.000 persones vacunades\nEl 29% d'aquestes persones ja han rebut les dos dosis, i són més de 3.500 persones de 80 anys que compten amb el cicle de vacunació complet\nEnviat per Redacció Muntanyes en 17 de maig de 2021.\nTags: Gandia, Salut, Vacuna Covid-19, Vacunació Massiva\nLiduvina Gil, regidora de Salut de l’Ajuntament de Gandia, ha anunciat amb satisfacció les dades de vacunació de l’àrea de Salut de Gandia, i en concret, de la localitat que avancen a bon ritme.\nGil ha notificat que amb data de 10 de maig s’han administrat 72.160 vacunes, de les quals 50.114 són de la primera dosi, i 22.046 de la segona.\nConcretament la regidora ha confirmat que 27.361 persones entre els 10 i els 80 anys o més, ja han rebut la injecció. 19.414 han rebut la primera dosi, i 7.947 han rebut ja les dos dosis. 7.186 persones de 80 anys o més han sigut immunitzats han rebut la vacuna, 3.638 amb una dosi, i 3.548 ja compten amb el cicle complet.\nLa regidora ha volgut expressar el seu orgull i agraïment sobretot al personal sanitari i al col·lectiu de Protecció Civil i informadors que col·laboren a aquesta actuació i que “estan cada dia que hi ha vacunació tant al Museu Faller com al Centre Marcel·lí Pérez al Grau de Gandia”. A més, Liduvina Gil, ha destacat que “el ritme de vacunació és molt bo donat que no podem tindre millor objectiu que arribar a la immunitat de ramat que farà possible el retorn a la normalitat”.\nEl País Valencià aconsegueix tindre més persones immunitzades contra la Covid que contagiades


LANDGEST enginyers – Campanya de la DUN 2019\nLa DUN és la declaració que ha de realitzar la persona titular de l’explotació agrària ubicada a Catalunya i que ha d’incloure la totalitat de la superfície agrària, forestal i improductiva, en base al sistema d’identificació geogràfica (SIGPAC), incloses aquelles parcel·les per les quals no es sol·liciti cap ajut, així com les dades ramaderes de l’explotació.\nEl període de presentació de la DUN 2019 finalitzarà el 13 de maig de 2019.\nNovetats de la campanya 2019\nCom les campanyes anteriors, la DUN s’ha de presentar telemàticament. La principal novetat d’enguany és el nou sistema de tramitació de la DUN, que es farà a través d’una nova plataforma, més moderna i actualitzada a les necessitats dels gestors que treballen amb aquesta aplicació.\nUna altre novetat és la substitució de les notificacions individuals als beneficiaris per un nou sistema de notificacions en un entorn web. Per aquest motiu és important actualitzar les adreces de correu electrònic, doncs aquest serà el mitjà a través del qual es rebran els avisos de publicació de dades al web.\nPel que fa a aspectes estrictament normatius de la PAC, aquest any pràcticament no hi ha canvis respecte campanyes anteriors.\nTot i que la DUN es pot presentar fins al 31 de desembre de 2019, cal tenir en compte que per a la majoria d’ajuts llur sol·licitud es fa través de la DUN, el termini de presentació va des de l’1 de febrer al 13 de maig de 2019.\nAixò no obstant, s’admetran sol·licituds d’ajuts i sol·licituds de drets de la reserva de pagament bàsic, dins els 25 dies naturals següents. Durant aquest període, l’import dels ajuts es reduirà, tret de supòsits de força major, en un 1% per cada dia hàbil de retard. En el cas de la reserva de pagament bàsic, l’import dels drets es reduirà, tret de supòsits de força major, en un 3% per cada dia hàbil de retard.\nLes sol·licituds presentades transcorreguts els 25 dies naturals esmentats no s’admetran a tràmit.\nPel cas específic de declaracions úniques que continguin una sol·licitud d’ajut a la reestructuració i reconversió de la vinya la DUN haurà de quedar presentada com a molt tard el 29 de març de 2019.\nAjuts associats per als ramaders (vaques alletants, boví d’engreix, boví de llet, oví i cabrum).\nh) Gestió de la fertilització.\nModificació del percentatge de lliurament de collita de vinya.\nAltres efectes de la DUN\nLa presentació de la DUN comporta l’alta o la modificació de dades al Sistema Integrat de Dades d’Explotacions Agràries de Catalunya, al Registre de Plantacions Fruiteres de Catalunya, al Registre Vitivinícola de Catalunya i al Registre General de la Producció Agrícola, si escau.\nLes DUN presentades per titulars d’explotacions vitivinícoles que hagin rebut ajuts vitivinícoles dins els plans de reestructuració i/o reconversió de la vinya resten sotmeses a la comprovació dels requisits de condicionalitat durant un període de tres anys a partir de l’1 de gener següent a l’any natural en què s’ha produït el primer pagament.\nLa DUN comporta la inscripció en el Registre Vitivinícola de Catalunya (RVC) com a titular de la superfície de la parcel·la vitícola. Quan una mateixa parcel·la vitícola es declara per més d’una persona, totes elles assumeixen solidàriament la responsabilitat del compliment dels requisits dels ajuts per pràctiques agroambientals i a l’agricultura ecològica demanats en la totalitat de la parcel·la.\nLa comunicació al sistema de venda de proximitat de productes agroalimentaris de Catalunya, permet realitzar automàticament l’activitat de venda de proximitat.\nLa DUN comporta l’acreditació de la titularitat d’una explotació agrària o realització d’una activitat agrària per a la inscripció de maquinària agrícola al Registre Oficial de Maquinària Agrícola (ROMA).\nResolució ARP/1090/2019, de 10 d’abril, per la qual s’amplia el termini per presentar les sol·licituds dels ajuts directes de la PAC, convocats per la Resolució ARP/218/2019, de 31 de gener, per la qual es convoquen els ajuts directes a l’agricultura i la ramaderia i altres règims d’ajut per a la campanya 2019\nResolució ARP/218/2019, de 31 de gener, per la qual es convoquen els ajuts directes a l’agricultura i la ramaderia i altres règims d’ajut per a la campanya 2019.\nOrdre ARP/7/2019, de 15 de gener, per la qual s’estableix i es regula la DUN 2019.\nReial decret 1378/2018, de 8 de novembre, pel qual es modifiquen els reials decrets 1075/2014, 1076/2014 i 1078/2014, tots de 19 de desembre, dictats per a l’aplicació a Espanya de la política agrícola comuna.


L'Ajuntament de Sagunt recolza el manifest per a la línia ferroviària mediterrani - cantàbric\nLa proposta de Compromís, esmenada pel Partit Popular, va ser aprovada per unanimitat en el ple del passat dimarts\nEl ple de l'Ajuntament de Sagunt va aprovar dimarts passat un manifest en suport a la línia ferroviària mediterrani – cantàbrica. S'ha acordat la realització de les necessàries inversions per a engegar aquesta infraestructura d'enorme estratègia i potencialitat; exigir inversions urgents en l'actual línia entre Sagunt i Saragossa, en un estat lamentable amb limitacions d'espai, càrrega i velocitat; i exigir les inversions necessàries per al manteniment i seguretat de les actuals infraestructures ferroviàries i la continuïtat periòdica de les mateixes, amb independència que s'inicie la nova infraestructura.\nAquesta moció va ser aprovada per la unanimitat de tots els grups, igual que també ho va ser l'esmena presentada pel Partit Popular. En aquesta esmena s'afigen alguns arguments al manifest exposat i s'aproven dos punts: exigir al govern d'Espanya emprendre negociacions amb el govern francés per a la connexió amb la Travessia Central del Pirineus (TCP) i canvis d'horaris als actuals de viatgers i una millora en la política comercial de preus dels mateixos, que permeten un aprofitament real, que atraga a un major nombre de viatgers.\nTant membres de l'equip de govern com de l'oposició de l'Ajuntament de Sagunt van assistir dissabte passat a la manifestació que va tenir lloc a Terol en defensa del corredor de l'eix cantàbric – mediterrani, en la qual també van estar els alcaldes de Terol, Saragossa i Osca. La corporació saguntina va estar present per a exigir al Ministeri de Foment que realitze les inversions pertinents per a modernitzar el tram ferroviari que uneix Sagunt amb Saragossa i van recolzar la modernització d'infraestructura que beneficiaria a les comunitats autònomes de Múrcia, Comunitat Valenciana, Aragó, La Rioja, Navarra, País Basc i Cantàbria.


Espai cultural Molí d'en Simó\nEl Molí d'en Simó es troba a la cantonada dels carrers de Sant Rafel i de l'Estrella del poble de Sant Antoni de Portmany. Segons l'historiador Joan Marí Cardona, fou bastit els primers anys del segle XX.\nAquest molí es correspon amb els que trobem a Mallorca i Menorca, generalment anomenats de torre estreta. Aquesta mena de molins està format per dos cossos diferenciats.\nL'inferior acull la maquinària de mòlta i sovint es fa servir de magatzem i habitatge, i el superior està format per la torre, que servia de suport a l'arbre i les antenes, que són els elements que tenen com a finalitat recollir la força del vent i transmetre-la a la maquinària de motllura pròpiament dita.\nEs tracta d'un molí fariner de vent format per dos cossos motiu pel qual resulta estrany a les illes d'Eivissa i Formentera, on llevat de contades excepcions tots són bastits damunt una plataforma elevada denominada cintell. Així, els molins usuals a Eivissa i a Formentera contenen sempre la maquinària dins la torre i no tenen construccions adossades.\nPer tot això, el molí d'en Simó és amb tota seguretat un exemplar únic a les Pitiüses, únicament comparable amb el molí de sa Sal de Formentera.\nAteses les característiques que preveu la Llei del patrimoni històric de les Illes Balears, va ser objecte de protecció per part del Consell Insular a través de la seva declaració com a Bé Catalogat, el qual ha restaurat aquestes instal¿lacions i les ha cedit a l'Ajuntament de Sant Antoni de Portmany per la seva gestió.\nExposicions, presentacions i espai múltiple\nCarrer Estrella cantonada amb Carrer Sant Rafel,\nData de l'última modificació:dijous, 9 de setembre de 2010


Burjassot signa sengles convenis de col·laboració amb els clubs esportius locals Andros i L’Almara | Valencia Extra\nBurjassot signa sengles convenis de col·laboració amb els clubs esportius locals Andros i L’Almara\nEl despatx d’alcaldia ha acollit aquest matí (3-06-2020), la signatura de dos convenis de col·laboració, la materialització dels quals contribuirà a continuar fomentant la pràctica de l’esport a Burjassot i la promoció de diferents disciplines esportives entre la ciutadania de la localitat.\nD’una banda, s’ha formalitzat la signatura del conveni de col·laboració entre l’Ajuntament de Burjassot i el Club de Bàsquet Andros Burjassot, participant en la signatura l’alcalde de Burjassot, Rafa García i el president del club esportiu local, Mario Gumbau Barberá, amb la companyia del regidor d’Esports, Juan Gabriel Sánchez i el secretari municipal.\nAixí, el principal objecte d’aquest conveni és la col·laboració municipal amb el Club de Bàsquet Andros de Burjassot per a fomentar la modalitat esportiva del bàsquet en el municipi, a través de diferents actuacions dirigides a potenciar la pràctica d’aquest esport, inclosa l’activitat esportiva del bàsquet a les Escoles Esportives Municipals.\nPoc després, s’ha portat a terme també la signatura del conveni de col·laboració entre l’Ajuntament de Burjassot, en la figura del seu alcalde i el Club de Gimnàstica Rítmica L’Almara de Burjassot, representat pel seu president, José Luis Andrés Chavarrías. L’objectiu del mateix és establir la col·laboració municipal amb aquest club de gimnàstica rítmica per a continuar fomentant aquesta modalitat esportiva en el municipi.\nDes de la seua creació, el Club L’Almara promou la pràctica de la gimnàstica rítmica, formant des dels seus inicis a diverses generacions de gimnastes, algunes de les quals, com és el cas d’Elena López, han arribat a representar a Espanya en els Jocs Olímpics. Al llarg del calendari anual, L’Almara realitza diferents competicions i exhibicions, algunes dins de la setmana esportiva de les Escoles Esportives Municipals, donant a conéixer aquesta modalitat esportiva entre els veïns i les veïnes, i representant a Burjassot en cadascuna de les competicions a les quals assisteix a escala autonòmica, nacional o internacional.


Aquest article ha tardat mooooolt de temps a sortir a la llum, vaig voler impregnar tot el que aquella sortida al Toubkal em va aportar a la meva persona, i poc a poc l’article va quedar relegat a un segon terme, mai trobava el moment de presentar-lo en societat. Aquest moment ha arribat i us deixo unes paraules encisades per els aromes de Marrakech.\nUn viatge entre amics, aterrem a un món diferent, una cultura escrita a pinzellades de les sures del Islam, com fer un viatge en el temps i traslladar-se a un món d’essències, de colors vius i crides a l’oració.\nMarrakech és com una donzella de vermellosa cara, cenyida per muralles bull la Medina amb els seus laberíntics carrers i minarets alçats com llances ferint al cel. A cada instant tallat pel vent i per cinc vegades canten al "salat", transmeten un cant embriagador a cada un d’ells fins ressonar per tots els racons, és el moment de la reverència, de l’espiritualitat dels éssers amb les seves deïtats.\nDesfeta la tova de la teva Plaça pel foc impiu de l’astre rei, sota els peus dels conta contes i de cobres alçades en bella dansa manté l’esperit de les antigues tradicions. Quan la lluna abraça el cel de la Medina les olors dels menjars inunden cada racó entre els sons rítmics de les percussions i tatuadores de les mil i una nits capaces de senyalar amb tinta l’ànima, un instant fugaç com la tinta caduca amb somriures que es regalen a l’atzar de les matinades.\nBatibull de comerciants, tot es ven i tot es compra. Venedors de l’inimaginable, espècies, ceràmica, forja, serps, llangardaixos, aus, pells, tints, dolços, salats, plata...compra, compra criden a l'uníson. Amb el tranquil passejar aflueixen aromes balsàmics de dàtils frescos i te servit amb delicadesa, moments de tertúlia, agermanament entre les persones a cop de sucre i menta.\nLa vida no s’atura a Marrakech, pudorosa s’amaga en la intimitat dels seus verds patis que embalsamen l’ambient amb l’aroma del melós sucre del gessamí, amaga els seus tresors de la vista mundana seguint els preceptes de l’alcorà . I a l’horitzó de les muralles de la ciutat vermella s’alça l’Atlas i despuntant el Toubkal amb mirada calmada ens assenyala el nostre camí per tocar el cel.\nMoments de Zoco\nAbunden els sucs naturals, un plaer per als sentits\nMoments per al massatge\nMoments per la contemplació\nDeixo ja la prosa poètica per traslladar-me ja a la crònica pura i dura, després de negociacions vàries aconseguim transport fins a Imlil, un poble Berebern internacionalment conegut per ser la principal base d’ascensions als cims més alts del Alt Atlas del Marroc, així com a altres itineraris d’alta muntanya. La seva dedicació principal és l’agricultura i el bestiar tot i que en els últims anys s’han donat compte de que el turisme de muntanya reporta molts diners a la zona.\nImlil es troba a 1.740 metres d’alçada, al seu carrer principal ja trobes a una multitud de persones que t’ofereixen de tot i més, però nosaltres anem directes al Riad que tenim contractat per un mòdic preu d’uns 25 euros l’habitació, i això està considerat un luxe a la zona!\nEns instal·lem i fem un sopar com mana la tradició mentre ens preparem per el dia següent, començarà l’aproximació al refugi.\nImlil, aromes d'Atlas dispersos a tot arreu\nAl dia següent em llevo amb un mal de cervicals molt important, de fet no puc ni esmorzar perquè em sento marejat com una sopa. De trobar-me aquí hagués anat a un hospital a punxar-me un antiinflamatori però a un poble bereber a 1700 metres d’alçada les expectatives de salvar la situació així son més aviat escasses. Prenc la decisió de tirar cap al refugi confiant en que les endorfines de l’esforç em donin una dosi de calmant natural, no tots els dies tinc una muntanya de 4000 metres d’alçada a tocar com per quedar-me tancat a una habitació d’hotel. Sortim a buscar la mula que ens portarà les motxilles cap amunt, francament no es necessari ja que la ruta no comporta cap dificultat, però s’ha de donar ajuda a l’economia local i perquè no reconèixer que tenint les cervicals com les tinc en aquest moment, que una mula em porti els trastos serà realment benvinguda.\nLa nostra amiga de viatge\nIniciem el camí d’ascens en el que serà la nostra primera etapa, arribar fins al refugi del Toubkal i passar una nit en alçada a 3200 metres. Anem un grup de 8 persones, el camí es en constant ascens però molt assequible, poc a poc anem guanyant alçada i per el camí anem trobant petits “xiringos” on prendre sucs de taronja, te, refrescs..etc ho tenen tot molt ben muntat de cara al turista de muntanya, de fet no et cal ni portar pràcticament res. Un cop superem la cota 3000 ja veiem al fons els refugis, un lloc àrid i inhòspit on descansarem per fer l’assalt al cim demà.\nPaissatge inhòspit, àrid i temptador\nLa Rosa Maria en primer pla, una parada a mig camí\nAssolida la cota 3000, La Leo, Mercè, Sergi, Agnés, Borne i Rosa Maria\nAl fons començen a despuntar alguns 4000\nL’arribada al refugi ens ensenya que hi domina el caos ordenat, molta gent amunt i avall, grups d’excursionistes amb els seus guies, les mules que descansen pels voltants i els seus “muleros” que xerren i prenen te fora de les seves “haimes”. Ens instal·lem a les nostres lliteres i descansem pels voltants, ara arriben aquelles hores que les mates tranquil·lament passejant o descansant mentre xerrem del que ens espera demà. Sopem aviat, un sopar bo però que comença a cansar una mica pels seus gustos semblants i regat amb una infusió relaxant que ajuda a superar l’alçada, no oblidem que ens trobem a 3.200 metres d’alçada. Un cop sopats i encara amb llum diürna ens disposem a dormir, o almenys intentar-ho, els despertadors estan posats a les 4 de la matinada. Aquesta és la primera vegada que dormiré a un alçada similar, sempre que he pujat per sobre dels 3000 metres ho he fet per fer un puja i baixa però mai per pernoctar-hi, serà un bon test de cara al trekking de l’Everest. Però l’experiència no és gaire captivadora, noto com el meu cor batega fort i ràpid, compto les pulsacions i comprovo que estan a 100 per minut, molt ràpid tenint en compte que en repòs estic normalment a 54/55, aquest és un dels efecte de l’alçada, el cor batega més ràpid i no puc conciliar el son en tota la nit, un clàssic de les alçades a la que m'hauré d'acostumar durant l'estada al Himàlaia on arribaré a dormir per sobre dels 5000 metres.\nDe refugi amb la Leo, Rosa Maria, Borne i Sergi\nL'Agnés, Mercè, jo mateix i el Jaume degustant te i pastes\nPerò finalment comença a sonar la melodia dels mòbils avisant de que ha arribat l’hora, gràcies a Déu perquè començava a estar molt incòmode despert sense dormir gens. Amb cares de son ens equipem per pujar per fi al cim del Toubkal, esmorzem i comencem encara amb la foscor l’ascens. Comença al costat del refugi, travessem un salt d’aigua fent una petita grimpada i de seguit el camí comença a emparrar-se de forma considerable per un terreny pedregós, una processó de frontals tiren cap amunt per superar els més de 900 metres de desnivell que ens separen del cim. A mesura que anem pujant comencem a veure com hi ha gent que comença a tenir símptomes del mal d’alçada, vòmits i mareig típic fan que ens trobem a excursionistes aturats amb cara de pocs amics. Nosaltres anem fent, cap dels membres de l’ascens nostre està patint cap efecte i anem pujant a bon ritme fins arribar al coll on descansem una mica. Val a dir que aquest cim és un cim molt fàcil, no té gens de tècnica i està perfectament marcat pel pas de la gent, l’única dificultat que pot comportar és el tema de l’alçada, però s’ha de mantenir un ritme tranquil de pujada, beure quan no tens set i menjar quan no tens gana per anar mantenint el cos a to i adaptant-se de forma progressiva. Remuntem l’últim coll i ja només ens queda anar pel llom, bufa el vent però no fa un fred intens, després d’un revolt ja veiem la piràmide de ferro que ens senyala el cim de l’Atlas, només queda una última empenta i ja el tindrem. Ja estem per sobre els 4000 metres i aquí l’alçada comença a fer efecte, ho noto quan augmento el ritme més del normal però de moment porto molt i molt bé l’esforç físic en alçada.\nLes dones preparades per l'assalt al cim\nEn ple ascens\nCom es normal, tot fa pujada però resulta suau i assequible\nEl Sergi al pedregar!\nCota 4000 assolida!\nAl fons tenim ja el cim del Toubkal esperant-se\nDesprés de 3:30h coronem el cim del Toubkal, el cim ens regala un sol espectacular i l’absència de vent fa que en podem gaudir d’allò més tranquils. Per l’altra cara els tallants impressionen i la vista és espectacular tot i que el pols del Sàhara no deixen veure més enllà que l’espessa capa de sorra en suspensió. Ens fem les fotos de rigor i gaudim de l’experiència de pujar fins a una gran alçada com aquesta. Ara toca baixar i ho fem a bon ritme mentre veiem les cares de la gent que encara puja, alguns una mica apurats per l’esforç i es que trobes gent de tota mena, és el que té un cim fàcil i que a per postres és el més alt de l’Atlas, que és una zona de molta concurrència i que per tant comporta que molta gent sense cap experiència s’aventuri augmentant la diversitat de personatges. És com pujar l’Aneto, molta gent el fa perquè és el més alt, en canvi si vas al Posets la gent que et trobes és autènticament muntanyenca i gaudeixes de la solitud que tant m’agrada i que busco amb tanta insistència.\nMoments de cim amb la Rosa Maria, el seu primer cim!\nPortant el país a tot arreu! El Sergi despuntant al punt més alt\nEls companys i una intrusa\nLes noies guerreres gaudint de la seva fita\nUna mirada a les muntanyes de l'Atlas\nMoment personal, paisatge evocador\nPreciosa estampa amb el pols del Sàhara permanent a l'aire\nFem parada al refugi per dinar alguna cosa i comencem el descens novament fins a Imlil, acumularem més de 2000 metres de desnivell negatiu des del cim del Toubkal fins a Imlil, això farà que les cames es ressenteixin de forma considerable, quan arribem a Imlil toca una bona dutxa i gaudir del repòs i la satisfacció d’haver assolit un cim tots junts.\nUn descans després del descens\nDe retorn a Imlil\nEn primer pla la Rosa Maria més endavant un servidor\nL’endemà tocarà endinsar-se novament dins la muralla roja de Marrakesh, tornar a recórrer els carrerons del Zoco i gaudir d’una bona neteja i relax a un dels clàssics Hamams, un premi merescut i per acomiadar la nostra estança en aquest meravellós país, de ben segur que hi tornaré, tinc un pressentiment.\nM’acomiado d’aquest escrit amb uns versos dedicats a tots els que vàrem gaudir d’aquesta experiència i per haver estat un grup fantàstic de ruta!\nVaig voler descriure l’aroma inversemblant\nde les espècies i dels racons dels carrers de Marrakech\nla calidesa grana de les seves muralles,\nel bullici de la plaça i el so del muetzí cantant al vespre.\nVaig voler omplir de menta, de dàtils, de taronges i de mel\nels meus pensaments per impregnar aquests versos\nperò es va perdre entre dos temps\nl’encís impossible de la teva essència\ni es va deixar escriure el secret de la teva màgia dins els nostres cors.


Judeoarameu - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nJudeoarameu és un nom col·lectiu utilitzat per descriure diverses llengües hebrees influïdes per l'arameu i el neoarameu. L'arameu, com l'hebreu, és una llengua semítica occidental i les dues tenen molta semblança. Des del segle VII aC l'arameu era la lingua franca de l'Orient Mitjà. Va arribar a ser la llengua de la diplomàcia i del comerç, però no va ser usada pel poble hebreu en els seus començaments. Com descriu el Segon Llibre dels Reis 18:26, Ezequies, rei de Judà, va demanar negociar amb els ambaixadors assiris en arameu millor que en hebreu, de manera que el poble no es pogués assabentar del que es deia. Durant el segle VI aC, la captivitat dels jueus a Babilònia va portar la llengua de treball de Mesopotàmia, que era l'arameu, molt més a la vida diària de la majoria dels jueus.\nAl voltant de l'any 500 aC, Darios I de Pèrsia va proclamar que l'arameu seria la llengua oficial de la meitat oest del seu imperi, i el dialecte arameu oriental va esdevenir la norma estàndard oficial.[cal citació] Evidències documentals ens mostren el pas gradual de l'hebreu a l'arameu:\nL'hebreu és utilitzat al principi com a primera llengua en la societat; l'arameu, similar a les llengües canaanites, és coneguda i entesa.\nL'arameu és utilitzat com a llengua internacional en la diplomàcia i en el comerç.\nL'arameu és utilitzat per a la comunicació entre súbdits i en l'administració de l'imperi.\nL'arameu arriba a ser gradualment la llengua de la vida al carrer (al mercat, per exemple).\nL'arameu substitueix gradualment l'hebreu a la llar, i aquest últim es fa servir només en l'activitat religiosa.\nSokoloff, Michael, A Dictionary of Jewish Babylonian Aramaic, Bar Ilan and Johns Hopkins, 2002.\nSokoloff, Michael, A Dictionary of Judean Aramaic, Bar Ilan, 2003.\nSokoloff, Michael, A Dictionary of Jewish Palestinian Aramaic of the Byzantine Period, Johns Hopkins, 2002-2003.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Judeoarameu&oldid=20854254»\nDarrera modificació: 2 març 2019 a les 05:17\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 març 2019 a les 05:17.