Es pot fer periodisme internacional sense agafar avions? | a destemps\n22 Novembre 2020 § Deixa un comentari\nNotes preses arran de la taula rodona organitzada per la Fede, el dimarts 17 de desembre de 2020.\nEl vídeo de la taula rodona, emès en directe pel canal de YouTube de la Fede, es pot recuperar aquí.\nAnna Palou (AP) projecta un vídeo de presentació de la beca Dev Reporter i presenta els periodistes que participaran a la taula rodona, perquè poden aportar mirades complementàries.\n– Agus Morales, premi Ortega y Gasset. Ex-corresponsal de l’agència EFE, col·laborador MSF i freelance. Fundador Revista 5W.\n– Txell Feixas, llarg recorregut professional per agències, ràdio i TV. Dins de la CCMA va saltar del periodisme econòmica a l’internacional. Més de 5 anys a Beirut.\n– Mònica Terribas. Del 2002-2008 va dirigir La nit al dia. Fins 2012, va dirigir TV3. I va conduir el Matí de Catalunya Ràdio durant 7 anys. És consellera i editora del Diari Ara i professora a la UPF.\nLa beca Dev Reporter parteix del fet que el món està més interconnectat. En canvi, les notícies d’internacionals es van reduint: menys notícies i amb menys profunditat. Tenim la sensació de tornar-nos analfabets internacionals, i això pot reforçar idees d’extrema dreta o del tancament de fronteres.\nPer què creieu que passa aquest estancament o reducció de la presència del periodisme internacional? Quines dificultats hi ha per a vendre temes o colar temes a l’agenda mediàtica? Per què costa tant donar aquest espai en magazins matinals?\nAgus Morales (AM). Jo penso que hi ha més informació internacional que abans. El problema són els recursos i com es fa aquesta informació. Cada cop hi ha menys corresponsalies; el grup més nombrós són els freelance. Era tan difícil col·locar temes que vam decidir fer un mitjà. Hi ha espais, però hem de perdre la por; el televident és intel·ligent perquè li importa i afecta el que passa al món.\nTxell Feixas (TF). Potser n’hi ha la sensació, però en quant a minutatge no s’ha baixat tant la notícia internacional, en els TN; potser amb la pandèmia, sí. La xarxa de corresponsalies a la CCMA ha anat creixent. Sí que és cert que l’editor és molt més selectiu: cal veu potent, novetat… en canvi, històries de seguiment, històries obertes, això costa més de col·locar. Entre el cap d’internacional i el corresponsal te l’has d’empescar per trobar l’ham per a poder parlar del que vols parlar. La Mònica em va dir: “jo vull de tu una cosa, que entris al matí no quan tinguis el titular, sinó quan pensis que tens alguna cosa perquè el dia que tinguis el titular, tant jo com els oients et puguem entendre”.\nAgus Morales: “Penso que hi ha més informació internacional que abans. El problema són els recursos i com es fa aquesta informació. Cada cop hi ha menys corresponsalies; el grup més nombrós són els freelance. Era tan difícil col·locar temes que vam decidir fer un mitjà”\nMònica Terribas (MT). Jo al final he fet d’administradora. A l’època de les retallades em va tocar embeinar-me-les i haver de tancar corresponsalies, i el dolor que això suposa. Per la part de gestió [a La nit al dia i al Matí de Catalunya Ràdio]: a la nit, podia tenir el luxe duna conversa de 20 o 25 amb un corresponsal o convidat de manera periòdica, per exemple en Martí Anglada, o d’altres periodistes, Sami Nair… podíem donar context i informació. A l’esclavatge d’un Matí (per màxima audiència) aquest temps s’escurça. Però jo sóc sempre partidària que quan entri corresponsal tingui temps per explicar-se, perquè el context per a mi és fonamental. Per a llegir un titular ja ho tinc a les XXSS o al twitter. Els corresponsals no han de ser exhibició de desplegament de ‘mira quants en tinc’, sinó que han de servir per entendre les coses, perquè per això són allà. Es pot fer periodisme internacional des del sofà mentre n’hi hagi sobre el terreny: necessitem la mirada sobre el terreny, perquè és la que et dóna la transformació. La mirada de transformació s’ha de poder traslladar, perquè la gent que t’escolta i et veu té prou criteri per veure que aquella informació li aporta més que un simple titular.\nAP. Hi ha una jerarquització de la informació? S’han fet llargs programes i desplaçats als EUA, però ens costa entendre Bolívia, Perú, Sàhara… A les organitzacions ens preocupa que no es cobreixin crisis socials i humanitàries del món. Què fa que aquests països no tinguin aquest sentiment?\nMT. Dos factors: un, els nostres periodistes d’internacional treballen per multipantalla. A l’hora de fer seguiments en profunditat, es troben que treballen amb tots els serveis de la casa. I això de fer aquesta feina d’aprofundiment topa amb moltes limitacions d’exigències del que els demanem. Això, als periodistes vinculats a mitjans d’informació diària, els dificulta molt. I dos, si tu no tens una finestra preservada on dius ‘aquí vetllaré per la informació internacional, informació econòmica, informació cultural’, … i només tens com a criteri allò que generarà clics i audiència, se’t menjarà. És important preservar espais perquè al costat de Trump hi puguin aparèixer refugiats sirians, com està Bolívia, etc. Si no tens la finestra, només sortirà Trump, perquè és qui genera clics i audiència.\nTF. Totalment d’acord. A més, en el cas de la CCMA, a molts dels llocs on es produeixen aquestes notícies i crisis no hi ha gent, treballant-hi. I fer contractacions amb freelance és complicat. Som víctimes dels mitjans anglosaxons, de les grans potències… també d’un cert narcisisme, eurocentrisme… de l’error que és més fàcil generar empatia si parlem de blancs occidentals, etc. El més greu de deixar descuidades crisis humanitàries obertes, que n’hi ha, no és només que no s’expliqui, sinó que a través del periodisme sovint es pot fer denúncia internacional i s’aconsegueixen canvis. Com menys es parla d’aquella crisi, menys engranatges es mouen. És molt perillós per a la informació i perquè passa en aquells llocs dels quals deixem de parlar.\nMònica Terribas: “Es pot fer periodisme internacional des del sofà mentre n’hi hagi sobre el terreny: necessitem la mirada sobre el terreny, perquè és la que et dóna la transformació”\nAM. Faig la proposta de fer 2 mapes: un, amb corresponsalies de mitjans occidentals; i un, on hi ha projectes humanitaris. Són complementaris, els periodistes no som on la gent pateix. Més enllà que es parli d’un país, és com se’n parla. Per exemple: del Pakistan, si només parles de la violència del país. Quan es fan històries diferents, els mitjans no li donen valor.\nMT. Aquí aquesta jerarquització també passa: parlem més d’un canvi al govern en lloc de parlar de les conseqüències humanes d’aquesta crisi sanitària. El que passa és que la jerarquització informativa està primant allò que és més cridaner per a l’audiència, i aquí parlem de les dependències econòmiques dels mitjans. Passa en tot el periodisme, no només en l’internacional.\nAP. Quan només expliques violència, generes un imaginari col·lectiu d’estigmatització, com en el cas de l’Àfrica negra, per exemple.\nMT. Crec que aquests estereotips estan vençuts. Estem en fase de ‘realment hi ha històries que ocupen poc espai per l’interès que haurien de tenir’.\nAM. També tendim a fer una mica d’afrooptimisme: en destaquem la música, la cultura.. però també fem estereotip exòtic positiu, i això no va per bon camí. Això va més lligat a determinades zones del món, on sembla que anem als extrems: de la pobresa i la guerra a la celebració i la cultura, el periodisme és al mig.\nAP. Quin és el tradicional concepte de periodisme internacional i quines són les seves limitacions? Què és internacional i què és local? El que passa a les Canàries? El que fan les empreses transnacionals? Som en una nova etapa o entrant en nous conceptes…?\nTF. Amb aquestes crisis, les fronteres mentals que teníem sobre local i internacional s’estan desdibuixant. I jo ho veig com una oportunitat. En el cas de la covid, la xarxa de corresponsals ens ha permès construir un retrat molt pròxim a com estava el món. Necessitem explicar què passa lluny per entendre allò més proper. Per mirar als ulls als migrants i no sentir condescendència ni pena, sinó humanitat, necessites que hi hagi algú allà que t’expliqui què els passa, quins són els seus somnis i les seves misèries. Si algú és bon periodista local, és bon periodista internacional. Al final, canvien les eines.\nMT. Els refugiats climàtics ens expliquen un problema global. Tota la crisi de refugiats, mentida de les Açores… tot això ha configurat, altre cop, entrar en una lògica global, aquest món té problemes globals, mundials. És important que les històries no dominin l’agenda periodística. Periòdicament cal poder assenyalar el poder i les forces que tenen per moure els fils.\nAM. Tenim un lema: ‘petites històries, grans explicacions’. Expliquem la vida d’un refugiat sirià per explicar implicacions geoestratègiques. El periodisme ha de plantar cara i assenyalar culpables. La informació que surt de la Xina és local i la que surt de Barcelona és internacional. A vegades, fem separacions que són necessàries però també una mica fictícies. Hi ha contradiccions.\nTF. Sovint respon a necessitats organitzatives dels grans mitjans, més que no pas a esquemes reals.\nMT. En un món periodístic cada cop més empè i dinamitzat en el virus de la audiències, preservar alguns espais per a tenir-los presents i jerarquitzar nosaltres allò que és fonamental i compartim amb l’audiència, no és una mala idea. Cal combatre que sovint periodistes i mitjans estan empesos per ells mateixos i pel mercat a donar resultats, i això escurça el temps per a d’altres històries. Ara, sense Trump, segurament hi haurà menys informació sobre els EEUU, perquè no donarà tants clics.\nAM. Al final, de fons, hi ha la publicitat, sobretot per als mitjans privats. A l’inici de la pandèmia, va afectar molt: això ha de fer reflexionar sobre l’estructura dels mitjans, és un perill.\nMT. La dependència publicitària o dels resultats, que condiciona. Als públics també.\nAP. Els recursos econòmics són segurament els principals factors perquè no hi hagi corresponsals arreu. I ara que cada cop tindrem més problemes per viatjar (pandèmia, petroli…), ens porta a la pregunta del debat d’avui. Cal pensar una altra manera de fer periodisme internacional? Cal que ens desplacem a d’altres llocs ‘per a traduir’, com deia Ryszard Kapuściński?\nMT. El mateix que ens passa als periodistes que som aquí, que necessitem anar als barris, passa amb internacional. Ara bé, hi ha fórmules per a fer la nostra feina, sobretot pels temps que vénen. Clar que no podrà substituir un viatge… però mentre duri aquesta situació ens haurem de fotre.\nTF. Sí, és imprescindible agafar avió per a fer terreny. Que es pot fer bon periodisme sense fer-ho, sí, hi ha grans periodistes que ho han fet sense anar al lloc. No és l’idoni, ha de ser l’excepció. Ha de ser una exigència per als mitjans públics agafar un avió i desplaçar-se. Ens cal ser-hi per a compartir codis i identificar-nos amb l’altre. Mikel Ayestaran parla d’un concepte: a vegades volem fer reporterisme, i fem ‘recorterisme‘, si ens centrem amb el nostre terreny; no som res sense xarxes socials, sense agències i sense l’equip a l’oficina. Cal ser humils.\nAM. Hem de poder treballar amb periodistes locals: qui ens informa? Qui porta aquesta informació? No podem caure en el fet que un periodista del lloc per força serà millor. M’agraden visions i opinions comparades. El problema és que s’imposa la visió de l’home blanc occidental. Per sort, cada cop més anem a treballar cap al col·lectiu, cap a l’equip.\nMT. El periodisme internacional des del sofà planteja la complementarietat de les mirades. En paral·lel, cal tenir gent aquí que ha estat als llocs i que t’ho poden explicar, contextualitzar. Si tens una mirada molt immediatista del fet que està passant i no pots mirar una mica endavant i una mica enrere, no tens la mirada completa; el món és tot allò que condiciona que passin les coses, no només del que està passant en aquest moment. Per exemple, cal llegir Robert Fisk des del sofà per entendre notícies d’ara.\nAP. La beca DevReporter vol fomentar una xarxa de periodistes internacionals, que ajuden a fer una informació´molt més global. Per exemple, periodistes per a qui és difícil treure segons quin temes per la repressió que poden tenir. Quin paper poden tenir aquestes xarxes de periodistes nord-sud? Que no els tractem només com a fixers i que els donem més periodisme, per aprofitar els seus contactes i xarxa sobre el terreny… i tots aquests periodistes que han migrat i són a ca nostra, quin paper tenen? Tenim redaccions molt blanques a ca nostra.\nAM. El treball en equip existeix de fa molt de temps, el problema és la jerarquia. Mikel fa la crítica que ‘el fixer treballa perquè l’altre signi’. Què podem aprendre, en què ens poden ajudar? En tot! Cal buscar projectes imaginatius per a treballar amb aquestes persones. Els contactem com a fixers, però els periodistes locals es queden allà i són els periodistes més amenaçats arreu del món.\nTF. Què els podem oferir a aquests periodistes? Molts mitjans paguen tarifes ínfimes. Fins i tot molts periodistes d’aquí acaben treballant per mitjans anglosaxons perquè, si no, no poden sobreviure. Volem col·laboracions però no les paguem com hauríem de pagar-les. David Bassa deia una cita de Ramon Barnils que deia que ‘el periodista ha d’anar a la redacció menjat, cagat i follat’, en el sentit que cal garantir una mínima seguretat. Durant l’explosió de Beirut, els telèfons dels periodistes d’arreu del món van rebentar. I no et deien res de pagar-te. Quan hi ha emergència, tothom es busca però això no ajuda que es creïn xarxes reals. Per exemple, Oriol Andrés i Tariq Saleh fa molts més anys que jo que són aquí i en saben molt més que jo, l’agraïment és perquè m’han ensenyat molt i perquè ens hem intercanviat molt els papers.\nTxell Feixas: “És imprescindible agafar avió per a fer terreny. Que es pot fer bon periodisme sense fer-ho, sí, hi ha grans periodistes que ho han fet sense anar al lloc. No és l’idoni, ha de ser l’excepció. Ha de ser una exigència per als mitjans públics agafar un avió i desplaçar-se”\nAP [Llegeix preguntes del xat]. Sobre el tractament del Sàhara.\nAM. Clàssic conflicte crònic (i a més proper) que mai no acaba d’entrar a l’agenda informativa. Hi ha molts interessos al darrere, però aquest cas és especialment greu, perquè ens queda molt a prop. I hi ha una clau que no s’està explorant: el Marroc i l’externalització fronteres actuen com a gendarmes d’Europa, tenen la paella pel mànec. Arribada moltes pasteres a Canàries: l’Estat espanyol sap que el Marroc és clau en aquest sentit. I això serveix per explicar el Sàhara.\nMT. Això és extrapolable a Turquia, que fan de barrera de la realitat incòmoda que Europa no sap gestionar. S’ho cobraran a nivell d’agenda internacional i a nivell de drets humans. Per això no se’ls crida l’atenció ni se’ls aplicaran sancions per vulneració de DDHH. I això passarà de manera sistèmica perquè Europa no està abordant la crisi global, que no és només la de refugiats sinó també la de canvi climàtic.\nAP. Quines són les vies per a cobrir un tema internacional sobre el terreny sense tenir recursos i el contacte d’un gran mitjà al darrere?\nAM. Al final, l’única resposta és la feina. I això vol dir des de preproducció: coneixement del territori, lingüístic… fins a la xarxa de contactes, que no la fas en un dia. Cal aprofitar els recursos que tenim i tu ets el teu. Podem tocar molts temes però també tenim àrees d’especialitat. I aquí és on podem tenir valor afegit. Has de saber on pots donar la batalla, has de triar bé i treballar.\nMT. Al final, el que ens mou a les persones són les accions, són el que fem. Quan ets al lloc i mires la gent als ulls, hi connectes, humanament. Aquesta és la capacitat que tenen els periodistes que fan internacional per trobar aquests ancoratges de l’ésser humà per connectar-ho amb realitats més abstractes de la geoestratègia.\nTF. Em fa pensar en Svetlana Aleksiévitx, que parla del concepte ‘ser historiadora de l’ànima’, cal ser tant rigorós com humà. L’aproximació humana és bàsica, quan vas de corresponsal.\nMT. Cal que la persona no quedi capturada només per l’emoció. Cal que l’espectador pugui fer el salt. La història humana t’ha de portar a superar el més enllà de les conseqüències que puguin passar. No s’ha de generar commiseració, paternalisme.\nAM. Sovint fem pornografia de la pobresa, de la guerra, o glamouritzem la violència.\nAP. Com es fa per no explicar els fets sense el biaix del punt de vista d’una persona blanca i europea?\nTF. Cal reconèixer que tenim biaixos, negant-los segur que no anem bé. Cal assumir-ho per a corregir-ho.\nAM. Hi ha operacions molt senzilles per a canviar la perspectiva. Quan fem servir determinat llenguatge, per exemple, parlar de frontera nord en lloc de frontera sud, perquè és com ho viuen els protagonistes.\nMT. Assumir-ho, i el més important és la mirada que tens, no sentir-se extremadament culpable. Cal fer feina per a corregir-ho. Hi haurà coses que no canviaran respecte mi, però sí que canviarà el periodisme que jo pugui fer amb la meva experiència.\nAP. Com bé heu comentat, cada vegada existeixen més problemes globals. Creieu que en un futur veurem més periodistes internacionals, per cobrir tots aquests potencials focus informatius? Quines són les aptituds que ha de tenir un bon corresponsal?\nAM. [somrient] Arreu sempre hi ha periodistes catalans o bascos! El mercat ara mateix està complicat.\nTF. Aquí també han arribat periodistes molt joves, molt potents, amb eines.. amb la intenció de preservar l’ofici. Hi ha esperança.\nMT. Als alumnes, cada any els dic que hi ha cada cop més oportunitats de feina perquè el periodisme i la comunicació sñín nculers an l’activitat humana. El periodisme és més necessari que mai perquè hi ha més dades que mai però cal garbellar-la. Ara bé, els mitjans estan en procés de transformació, encara on going, encara han de saber com monetitzar la informació… i periodisme de TV, ràdio, xarxes està encara amb procés de meditació i ensamblatge. Els periodistes internacionals tindran oportunitats igual que la resta, més precaritzat per la crítica, aquestes dificultat les continuarem tenint. No tindrà menys oportunitats l’internacional que el local, perquè les dificultats no estan circumscrites a l’internacional. Els problemes de precarització són globals a l’ofici. L’avantatge del periodisme internacional és que ara potser amb menys recursos poden fer més coses, tot té cara i creu.\nAP. Berta Camprubí Pàmies. Jo he fet de fixer al Cauca, Colòmbia. I ho han fet companys indígenes locals exposant-se perquè el de tele5 o BBC pugui gravar camps de maria o laboratoris de coca. Fan falta aquestes imatges?\nTF. No crec que cap editor et demani que tu arrisquis la teva vida o la del teu company de feina per tenir unes imatges. Això depèn de l’ètica del periodista que té aquell fixer i que sap si allò pot suposar un risc per un company, quina línia pots travessar per una notícia.\nMT. Demanar arriscar la vida per obtenir unes imatges, mai… una cosa és si ho fas tu, l’altra és que t’ho demanin.\nAP. Aptituds que hauria de tenir un bon corresponsal.\nTF. Ser curiós pel que t’envolta, voler conèixer el país on vius. Voler saber, que és el que et porta a voler explicar. Picar molta pedra. Tant aquí com allà, les bones històries surten de dedicació i passió.\nAP. Dius que la crisi sanitària no s’està cobrint bé i que l’ebola es va cobrir millor.\nAM. Van sortir fotos duríssimes, i era perquè eren cossos africans. Ens falta el marc per entendre què és una emergència sanitària. No sabem què és una emergència humanitària aquí. És una societat que es veu superada per una qüestió sanitària i necessita ajuda. No teníem aquest marc mental per intentar entendre aquesta situació.\nAbans de començar l’acte, la periodista Montse Santolino va fer la benvinguda al debat i la presentació de la Beca Dev Reporter: Ja van 4 edicions. Beca de periodisme de la Fede. Projecte europeu que finança aquestes beques (en les dues últimes edicions). 34 projectes becats. S’han repartit 480.000€ amb import mig de 20.000€. Són fons de cooperació internacional, provenen tant de la UE, com de l’Ajuntament com de la Generalitat. Característica: els projectes parlen de la justícia global; són per fer aquests treballs periodístics, però els projectes són conjunts entre periodistes i ONG.\nAquestes beques tracten de justícia global, perquè parlen de crisis internacionals. Per a moltes entitats, el periodisme internacional és cabdal, cal explicar què està passant al món. L’origen d’aquestes beques és en la constatació, i de manera molt paradoxal, que cada vegada les crisis són més globals, i en canvi, el periodisme internacional perd més professional i espais.\nAl mateix temps, el concepte habitual de periodisme potser no ens acaba de servir del tot. La divisió entre periodisme nacional i internacional ja no ens serveix per abordar segons quines problemàtiques.\nTagged: internacionalisme, mitjans de comunicació, periodisme\nEspera’ns a la Porta de Damasc, Ana »\nYou are currently reading Es pot fer periodisme internacional sense agafar avions? at a destemps.


L'escola de Montellà retarda l'inici del curs pel positiu d'un professor\nA la Vall de Boí els pares no volen dur els alumnes a classe pel conflicte amb un docent\nImatge d'arxiu de l'escola Ridolaina de Montellà. / G.L.T.\nMontellà / BarrueraL'escola Ridolaina de Montellà s'ha vist obligada a ajornar l'inici del curs escolar, que comença aquest dilluns, pel positiu de covid-19 d'un professor. El centre cerdà se suma al Joan Juncadella de Sant Vicenç dels Horts, que té previst obrir tres dies més tard perquè té el personal en quarantena pel covid-19. "Es va fer un cribratge de PCR a Puigcerdà, hi vam anar tots els mestres i un ha donat positiu. La resta, com que som contactes estrets, ens hem de quedar tots a casa", ha confirmat la directora de l'escola Ridolaina, Gemma Bach, als micròfons de Rac1. "Aquesta setmana està descartat fer classes. Tampoc sabem si ens posaran substituts per obrir o haurem de fer treball telemàtic", ha afegit.\n"Som cinc professors, més un de reforç que encara falta per arribar, i 42 infants", ha detallat la directora de l'escola Ridolaina. "Ni nosaltres sabem quan podrem començar. Tenim la teoria que aquesta persona positiva no sigui contagiosa, perquè hauria passat la malaltia fa temps", ha apuntat Bach, que ha agraït la comprensió de les famílies afectades pel tancament de l'escola.\nConflicte amb un docent a la Vall de Boí\nOn el curs tampoc comença amb normalitat és a la Vall de Boí, a l'Alta Ribagorça, tot i que per raons molt diferents. Allà, pares de l'escola d'educació infantil i primària Vall de Boí, situada a Barruera, es neguen a portar els seus fills a l'escola com a senyal de protesta per la reincorporació d'un docent que ja va exercir al centre fa set anys. En un comunicat, el col·lectiu de l'AMPA manifesta "una falta de confiança" envers el docent degut a "diversos problemes de convivència" viscuts durant el curs 2013-2014. Ja llavors, els pares van demanar a Educació la seva substitució i el departament va assignar a una professora de reforç perquè li supervisés la feina de prop, mesures que ara reclamen de nou.\nL'AMPA assegura que centres de Sort, la Vall Fosca o Tremp també han tingut "problemes de convivència" amb el docent i afegeix que els pares d'aquestes escoles també l'han rebutjat en els darrers anys. En aquestes poblacions, assenyalen, fins i tot alguns van deixar de portar els seus fills als centres fins que es va aconseguir que es substituís el professor o fins que ell mateix va demanar el trasllat o la baixa. De fet, després de les diferents queixes, el comunicat assenyala que l'any 2017 el Departament d'Educació va expulsar el professor de la borsa d'interins durant dos anys considerant que hi havia una "evidència de falta de competències professionals".\nPer tot això, pares d'infantil i l'AMPA del centre es van reunir amb l'alcaldessa de la Vall de Boí i representants del Departament d'Educació. A la trobada, segons explica l'AMPA, es va acordar que en cas que el professor actuï amb mala praxi es buscarà un substitut que torni a supervisar la seva feina de prop, tal com es va fer el curs 2013-2014. De moment però, afegeixen que Educació demana als pares que portin els nens a l'escola i aquests lamenten que els seus fills es troben en una "situació d'indefensió generada per les administracions".\nPer aquest motiu i davant "l'experiència viscuda i la desconfiança" amb el docent, els pares han decidit que a partir d'aquest dilluns no portaran els seus fills a l'escola sinó que aniran als locals socials cedits per l'ajuntament "fins que es resolgui aquest conflicte". Finalment, demanen a les administracions que els "puguin ajudar" i que els nens "puguin tornar aviat a l'escola que tant necessiten després d'aquest llarg confinament".\ncurs escolar Montellà Vall de Boí Covid-19


L'herència de l'oncle americà (Antoni Bassas)\nL'herència de l'oncle americà\nAntoni Bassas 17/06/2012 00:00\nLa pedra angular del somni americà és comprar-se una casa. I mentre firmen la hipoteca, Mr. o Mrs. Smith van tornant el crèdit de la carrera universitària, comencen a estalviar per a la carrera dels fills, van fent un raconet per al pla de pensions, tiren de targeta intentant no saltar-se cap pagament mensual, no fos cas que els degradessin el nivell de crèdit, paguen l'assegurança mèdica i preguen a Déu que ningú de la família es posi tan malalt com per haver de fondre els estalvis en tractaments mèdics. T'ho expliquen el primer dia que observes que a les cases dels veïns no els aniria malament una mica de drap de la pols: els nord-americans tenen altres prioritats abans que la dona de fer feines, i que vingui un cop al mes (o cada dos mesos, depèn de la resistència als àcars i al desordre de xancletes, botes i sabatilles amuntegades darrere la porta de la casa) ja n'hi ha prou.\nNeta o bruta, la casa és el seu veritable pla de pensions, perquè, si cal, se la vendran i en podran comprar una altra de més gran o anar-se'n a Florida, o un pis amb porter les 24 hores.\nPerò, per si Mr. o Mrs. Smith encara no ho havien notat, quan es va punxar la bombolla immobiliària, es va punxar una part del somni. L'enquesta triennal de Finances del Consumidor de la Reserva Federal ha indicat aquesta setmana que les famílies nord-americanes han perdut vora un 40% del seu patrimoni entre 2007 i 2010 a causa, principalment, de la ràpida caiguda del preu de l'habitatge. El 2007 el patrimoni mitjà familiar era de 246.000 dòlars. Tres anys més tard, no arriba a 175.000. I el que encara és pitjor: l'ingrés mitjà familiar era de 49.600 dòlars el 2007, i va caure fins als 45.800 el 2010. Per primera vegada en l'enquesta, les famílies deuen més en crèdits pels estudis que per comprar-se un cotxe. En resum, els nord-americans han perdut la riquesa acumulada en divuit anys, i han tornat a uns nivells de començaments dels noranta.\nJa s'entén que un país que tot el dia calcula no està del millor humor per reelegir president. Per això, Obama se la va jugar dijous en un discurs a una sola carta: l'herència rebuda. La idea és que la crisi no va començar el 2008, sinó que el desastre ve del 2000, amb dues guerres pagades a crèdit, desregulacions que van portar a les subprimes i a Lehman Brothers, i rebaixes d'impostos als rics i a les petrolieres que van fer més gran el forat del dèficit. Vista la taxa d'atur, el missatge és que amb tres anys i mig d'Obama no se n'esborren vuit de Bush. I que, precisament, les idees econòmiques de Romney són les de Bush.\nEl vot hispà\nI quan els experts encara estaven estudiant el concepte de la dècada calamitosa , Obama va anunciar l'ordre executiva que evitarà que menors de 30 anys sense papers siguin deportats. No és la reforma migratòria que no ha sabut o pogut negociar al Congrés. No és el passaport, ni el dret a vot. És poder treballar legalment, o sigui, el dret a no ser explotat i a viure sense por.\nAls EUA hi ha un milió i mig de joves que van entrar al país amb els seus pares, joves que no han tornat mai més al seu Mèxic, Guatemala o Hondures natal, que ja no sempre dominen el castellà i que cada matí han recitat el jurament a la bandera de les barres i estrelles en començar les classes a l'escola pública. La decisió d'Obama li assegura el vot hispà, situa Romney lluny dels nous americans, supera el bloqueig partidista del Congrés i recús parcialment l'ànima de l'Amèrica país d'immigrants. Però a la dreta de la por als nous temps, l'ordre presidencial no li ha semblat bé perquè, en un moment d'atur, obliga els americans legals a competir contra més gent per un lloc de feina. La classe mitjana americana s'ha empobrit i està enfadada amb Washington i amb el món.\nEmili Teixidor, humà, lliure, irònic\nInés Arrimadas: “El Govern no pot fer el referèndum amb garanties, no sap com organitzar-lo”


Còpia de seguretat i restauració de la base de dades de SQL Server des de la línia de comandaments\nLa part més important d’un pla de manteniment de SQL Server és la còpia de seguretat de les bases de dades regularment. Per fer una còpia de seguretat d’una base de dades, no podeu simplement copiar els fitxers MDF i LDF respectius de la base de dades ja que SQL Server té un bloqueig en aquests. En el seu lloc, cal crear un veritable fitxer de còpia de seguretat mitjançant SQL Server.\nTot i que es pot fer desenvolupant un pla de manteniment dins de SQL Management Studio, les edicions lliures Express de SQL Server no ofereixen aquesta interfície. Per evitar això, podeu fer una còpia de seguretat de les vostres bases de dades fàcilment executant l’ordre següent mentre inicieu la sessió com a administrador de Windows:\nSqlCmd -E -S Server_Name –Q "DATABASE DE RECUPERACIÓ [Name_of_Database] TO DISK = 'X: PathToBackupLocation [Name_of_Database] .bak'"\nEls exemples a continuació us ajudaran.\nInstància predeterminada del SQL Server:\nSqlCmd -E -S MyServer –Q “DATABASE DE RESULTATS [MyDB] PER DISK = 'D: BackupsMyDB.bak'"\nInstància anomenada SQL Server:\nSqlCmd -E -S MyServerMyInstance –Q “DATABASE DE RECUPERACIÓ [MyDB] TO DISK = 'D: BackupsMyDB.bak'”\nLes opcions anteriors creen una còpia de seguretat totalment restaurativa de "MyDB" al fitxer "D: BackupsMyDB.bak" que es pot utilitzar per a la recuperació de desastres. Per descomptat, podeu canviar la ubicació i el fitxer de còpia de seguretat per tot el que necessiteu, però assegureu-vos que especifiqueu una ubicació de carpeta que existeix a la màquina local. Aquest fitxer de còpia de seguretat es pot copiar a una unitat de cinta o a una altra ubicació de còpia de seguretat externa.\nUna pregunta habitual és: "Es pot crear un fitxer de còpia de seguretat en un disc o en una ubicació UNC mapejats?" i la resposta ràpida és no. El motiu és que el servei Windows Server de SQL s'executa com a compte d'usuari que només té accés a la màquina local. Podeu canviar el compte en què funciona el servei, però està molt desanimat per motius de seguretat.\nRestauració d’una còpia de seguretat de base de dades des de la línia de comandaments\nPer restaurar una base de dades des d’un fitxer de còpia de seguretat, només cal que utilitzeu la comanda:\nSqlCmd -E -S Server_Name –Q "RESTORE DATABASE [Name_of_Database] FR DISK = 'X: PathToBackupFile [File_Name] .bak'"\nSqlCmd -E -S MyServer –Q "RESTAURAR LA base de dades [MyDB] DEL DISC = 'D: BackupsMyDB.bak'"\nL'ordre anterior restablirà una còpia de seguretat de "MyDB" de les dades emmagatzemades al fitxer de còpia de seguretat "D: BackupsMyDB.bak". Es perdran tots els canvis realitzats a MyDB des que es va crear el fitxer de còpia de seguretat.\nUna cosa important que cal recordar quan s’utilitza l’ordre anterior és que es pretén utilitzar en el mateix SQL Server en què es va crear el fitxer de còpia de seguretat respectiu. Els fitxers de còpia de seguretat SQL emmagatzemen informació "darrere de les escoles" que controla on i com es copien els fitxers de dades del fitxer de còpia de seguretat. Si restaueu una còpia de seguretat des d'un servidor SQL diferent, és possible que les ubicacions de la ruta del fitxer de còpia de seguretat no coincideixin amb el servidor al qual esteu restablint i resultarà un error. Tot i que això es pot solucionar, és molt més fàcil restaurar les còpies de seguretat creades en un altre servidor SQL mitjançant l'eina SQL Management Studio.\nNota: les ordres anteriors funcionaran amb SQL 2005 i versions posteriors (qualsevol edició). Per SQL 2000 i anteriors, substituïu "SqlCmd" per "oSql".\nPer què la nova electrònica té una olor estranya?Com dividir text en fulls de càlcul de GoogleCom afegir, suprimir i reorganitzar diapositives PowerPointFer que els menús siguin més ràpids a XPNecessiteu velocitats ràpides d’Internet per als vostres dispositius Smarthome?


L'IBEC busca SuperAmigues i SuperAmics com tu - Institute for Bioengineering of Catalonia L'IBEC busca SuperAmigues i SuperAmics com tu - Institute for Bioengineering of Catalonia\njuny 25, 2020 juny 26, 2020 Notícies IBEC\nL’Institut de Bioenginyeria de Catalunya (IBEC) presenta una de les seves troballes més especials: el club de les SuperAmigues i SuperAmics de l’IBEC, una forma d’estar més a prop de la millor bioenginyeria, de compartir la nostra passió per la curiositat, les persones i la salut. Perquè només hi ha una cosa millor que tenir un amic: tenir un superamic.\nJa som més de 600 persones però ens faltes tu, a què estàs esperant per convertir-te en el nostre SUPERAMIC/GA?\nA l’Institut de Bioenginyeria de Catalunya (IBEC) ens hem atrevit amb la distròfia muscular, el Parkinson, la COVID19 o el càncer infantil.\nCada dia, més de 300 científics i enginyers donen el millor de si mateixos, pel que creiem és una bona causa: entendre allò que ens permet estar sans o ens fa emmalaltir.\nPerò no només això, a l’IBEC volem trobar solucions per a aquelles persones que pateixen alguna malaltia, volem que aconsegueixin tenir la millor qualitat de vida possible. I per això, creiem fermament en el valor de la ciència i de la bioenginyeria. No obstant això, som conscients que no podríem aconseguir tot això sols. Perquè el treball que es realitza a l’IBEC no seria el mateix sense un grup de persones molt important per a nosaltres: les nostres amigues i amics, aquelles persones que confien en nosaltres, que ens donen suport i que comparteixen els nostres valors.\nLes SuperAmigues i SuperAmics de l’IBEC són persones que, com tu, es preocupen pels altres i creuen que la ciència i la bioenginyeria poden ajudar-nos a trobar solucions a problemes de salut però, també, a estar més connectats i a envellir amb més qualitat de vida.\nPer això, ara volem donar les gràcies als nostres amics i oferir-los, i rebre també, el més valuós que tenim: la superamistat. Però, potser, et preguntaràs ¿Per què convertir-te en SUPERAMIC/GA DE L’IBEC, i què és el que això significa?\nLes Superamigues i Superamics de l’IBEC són persones que, com tu, es preocupen pels altres i creuen que la ciència i la bioenginyeria pot ajudar-nos a trobar solucions a problemes de salut, a estar més sans i a envellir amb més qualitat de vida.\nA l’IBEC volem que ens coneguis millor i gaudeixis de la bioenginyeria. És per això que, pel simple fet de convertir-te en el nostre SUPERAMIC/GA, t’oferirem poder visitar un dels centres de recerca punters a Europa, mantenir-te al dia dels últims a avenços en bioenginyeria per salut, i moltes coses més.\nJa som més de 600 persones i ens faltes tu, a què estàs esperant per convertir-te en el nostre SUPERAMIC/GA DE l’IBEC?\nDescobreix aquí tots aquests avantatges i com inscriure’t al programa de SuperAmics IBEC.


Com tenir un cocoter a casa? | Jardineria On\nImatge – The Spruce / Anastasiia Tretiak\nSi vius en un lloc on el clima és temperat i t'encanta el cocoter, has de saber que és una de les plantes més difícils de mantenir que pots comprar. No vull desil·lusionar-te, però vull que sàpigues que si penses gastar-te 15 o 20 euros -que és el preu que li solen posar a Espanya- hauràs d'estar-ne molt pendent, especialment a la tardor i l'hivern.\nPerò, és possible que sobrevisqui? Bé, el que sí que et puc dir és que no és impossible, però perquè tinguis més probabilitat de tirar-ho endavant, t'explicaré com tenir un cocoter a casa.\n1 Què necessita un cocoter?\n2 Quan i com regar una planta de coco a test?\n2.1 ¿Es pot regar amb aigua de mar?\n3 Quan abonar-ho?\n4 Com protegir el cocoter del fred a casa?\nQuè necessita un cocoter?\nImatge – Cocaflora.com\nLlum (natural), humitat ambiental alta, aigua amb moderació i temperatures per sobre dels 15 º C durant tot l'any. A l'interior això no és difícil d'aconseguir, ja que si per exemple el que ens cal és llum, podem comprar un llum de creixement per a plantes com aquesta; i si el problema és la baixa humitat ambiental, podem col·locar-li recipients amb aigua al voltant o fins i tot ruixar-ho amb aigua durant els mesos càlids (a l'hivern és millor no fer-ho, ja que el risc que els fongs el facin mal és més gran).\nPel que fa a la temperatura, es diu que la més idònia és de 15-17ºC durant la nit, cosa que és fàcil d'aconseguir en un habitatge mitjà espanyol, per exemple, posant una estona la calefacció. Això sí, no has de posar el teu cocoter a prop de cap aparell que generi corrents d'aire, independentment de si són fredes o calentes, perquè de fer-ho veuries com les fulles es posarien marrons, començant per les puntes.\nSobre el reg parlem a continuació.\nQuan i com regar una planta de coco a test?\nEl cocos nucifera és una palmera que es pot trobar a les platges a les regions tropicals d'Amèrica i d'Àsia. És una de les poques espècies que toleren la sal marina i tenir les arrels permanent humides. Però si ens fixem en qualsevol fotografia, ens adonarem que la llavor germina a diversos metres de l'aigua. Per què? Perquè NO és una planta aquàtica. Si el plantem en un test sense forats o si el reguem diàriament, les seves arrels moriran ofegades.\nA més, hem de tenir en compte el factor clima. Com més altes siguin les temperatures, més ràpid s'asseca la terra ja que no només la radiació solar és més alta, sinó que també la palmera l'absorbeix per hidratar-se amb més rapidesa i així poder créixer. Per això, durant els mesos freds hem de tenir molta més cura amb el reg, perquè les temperatures són més baixes, la planta amb prou feines creix, i la terra triga molt més a assecar-se del tot.\nPartint d'això, quan i com s'ha de regar? L'ideal és que la terra romangui sempre una mica humida, per la qual cosa és molt recomanable fer-se amb un mesurador dhumitat per saber el seu estat abans de tornar a tirar-li aigua. Aquest per exemple és molt fàcil dutilitzar. Si veiem que en inserir-lo l'agulla es queda en sec (o «dry»), aleshores podrem regar.\nAra bé, és convenient que s'insereixi bé, introduint tot el sensor (el palet), ja que les capes més superficials de la terra triguen menys a assecar-se, i no seria estrany que ens indiqués que està seca, quan en realitat el fons està humit encara.\nI, per cert, cal assegurar-se que la temperatura de l'aigua no és gaire baixa. Ha d'estar sobre els 18ºC com a mínim, ja que si està molt freda se'n podria ressentir. Quan hem omplert la regadora, tirarem l'aigua a la terra, sense mullar la planta. Si teniu un plat sota el test, l'escorrerem després de regar.\n¿Es pot regar amb aigua de mar?\nCom que és una palmera que creix a les platges, hi ha molta gent que es pregunta si és possible regar-la amb aigua procedent del mar. I la resposta és que el cocoter suporta l'aigua salada, però no la necessita per mantenir-se amb vida. Per això, ho pots hidratar de tant en tant amb aigua de la platja, però tingues en compte que es pot regar amb aigua dolça sense problema, amb un pH d'entre 7 i 8.\nEn cas de dubte, pots fer servir un mesurador de pH com aquest, el qual s'utilitza de la mateixa manera que el mesurador d'humitat del sòl, amb la diferència que per conèixer el pH de l'aigua ho has d'introduir en aquest líquid. Automàticament t'indicarà quin és el pH.\nL'abonat és una de les coses que hem de fer si volem que arribi el més enfortit possible a l'hivern, ja que en pot dependre que sobrevisqui o no. Per aquest motiu, s'ha de començar a abonar una setmana després d'haver-ho comprat, i continuar-ho fent durant la resta de l'any.\nPerò això sí: durant els mesos càlids recomano utilitzar fertilitzants l'eficàcia dels quals sigui ràpida, Com per exemple aquest que és específic per a palmeres, o aquest per a plantes verdes. Si prefereixes adobs orgànics, pots aplicar guano líquid. Però en qualsevol cas, has de seguir sempre les indicacions de l'envàs (en general, has de fer una petita quantitat al tap del producte i després en una ampolla que tingui 1 litre d'aigua).\nDurant la tardor i l'hivern, el creixement serà mínim, de manera que la necessitat nutricional de la palmera no serà tan alta com a l'estiu. Tot i així, és aconsellable continuar abonant-lo amb adobs o fertilitzants d'alliberament lent, com aquest de la marca Cultivers, fent-li dues cullerades petites (de les de cafè) cada 15 dies.\nCom protegir el cocoter del fred a casa?\nImatge – beardsanddaisies.co.uk\nEncara que costi creure-ho, al cocoter li fa més mal que la temperatura diürna i la nocturna es mantinguin baixes que una gelada feble ocasional. Aquest és el principal motiu pel qual gairebé no es cultiva a l'exterior a Espanya, i és que a l'hivern l'amplitud tèrmica és baixa, ja que la diferència entre la temperatura màxima i la mínima és així: baixa. Si hi hagués 20ºC al dia, encara que després a la nit baixés a -1ºC durant una estoneta, la palmera potser se'n ressentiria alguna cosa, però no moriria.\nQuan es cultiva a l'interior, si bé es manté a resguard de les temperatures sota zero, cal comptar que l'amplitud tèrmica no és tampoc gaire alta. Per això, és molt recomanable fer el següent:\nPorta el teu cocoter a l'habitació més càlida de la casa, on hi hagi finestres per on la llum solar entri. No el posis just davant del vidre perquè no es cremi, i evita obrir-los els dies en què faci fred i/o vent.\nProtegeix, com a mínim, el test amb una manta antigelades per a plantes, encara que és millor si es protegeix les fulles també.\nRega amb aigua temperada cada vegada que toqueu regar.\nSi algun dia d'hivern surt el Sol i fa bon temps, amb temperatures per sobre dels 18ºC, aprofita i treu-lo fora, posant-lo a semiombra. Si es posés en una exposició assolellada, es cremaria.\nUn últim consell: compra'l així que el risc de gelades hagi desaparegut i comenci a millorar el temps. Així, tindràs molts mesos al davant per cuidar-ho i aconseguir que s'adapti a les condicions que hi ha a casa teva.\nRuta completa cap a l'article: Jardineria On » plantes » palmeres » Com tenir un cocoter a casa?\nCures de la planta de gerds en test\nQuan plantar un ametller


transport públic: PICASSO , 40 ANYS\nCom que no es tracta d’una xifra d’aquelles que el costum ha convertit en commemoratives , quasi ningú parla avui de que en un dia com aquest , a la població de Mougins ( França ), fa quaranta anys que ens deixava el pintor més important de la historia de l’art , o si més no de l’art modern , com ho és Pablo Picasso.\nParlar de Picasso en un soliloqui personal em sembla absurd. Tots aquells que d’una o altra manera sentim l’art sabem perfectament que és i que ha significat per a l’art en general i en particular per a la pintura , l’escultura , la ceràmica , l’art gràfic.... , el treball i l’obra d’un d’aquells pocs artistes en els que l’adjectiu “genial” esdevé epítet.\nLa seva passejada creativa per tots els ismes , en una curiosa dialèctica que partint de la irreverència assoleix el màxim de la reverència , no sols ha incidit en tots els creadors que en el món son i han estat , ans també en tots aquells afeccionats que acostant-se al mateix des de la teòrica facilitat de les seves primeres èpoques ( i remarco l’apunt de la “teòrica facilitat” ) han pogut copsar i endinsar-se en altres camins i estilístiques ben diverses emmarcades per la saviesa suprema de l’artista.\nPicasso, un artista davant del qual ningú pot ser indiferent, i ningú pot quedar indiferent davant de la seva obra. Un creador que ens deixà ja fa 40 anys però que segueix absolutament viu tal i com sols passa en els grans mites històrics de l’art.\nPer això avui , i com íntim homenatge , res millor que passejar-se per la xarxa fent parada en els seus Museus emblemàtics com ho son : Museu Picasso. Barcelona ( www.museupicasso.bcn.cat ) Museu Picasso Màlaga ( www.museopicassomalaga.org ). No indiquem el Museu Picasso de Paris ja que està tancat per reformes fins a final d’any i té la pàgina web en standby.\nPS1.- L’obra que presideix aquest post és un dibuix de Ricard Opisso retratant a Nonell i Picasso en la seva estada parisenca a començaments del segle passat.\nPS2.- El nom de Picasso era ( segons partida de bateig ) Pablo Diego, José, Francisco de Paula, Juan Nepomuceno, Maria de los Remedios, Cipriano de la Santísima Trinidad, Ruiz y Picasso. El que no es deia , ni es va dir mai, ni li van dir , era Pau Picasso.\nEn els anys de la transició molts carrers de moltes viles van rebre el nom de l’artista malagueny i en el cas de Catalunya , molts pobles , - entre ells Mataró-, erròniament van catalanitzar el nom i així tenim el carrer de Pau Picasso (?) que en estricta realitat no correspondria a ningú. No estaria dons malament ara que existeix aquest desig nacional, que féssim les coses bé i es produís el canvi oportú per aquell nom que li correspon del tot , mal ens pesi, com és el de Pablo Picasso.\nL’ENLLAÇ DEL DIA\nAvui us deixem amb el peculiar treball de Chus Garcia Fraile que exposa a la madrilenya galeria Blanca Soto.\nAmbdues protagonistes parlen en aquest article de l’obligada reflexió al voltant dels símbols socials que en aquesta societat de consum provoca el món de l’esport.\nAmb el realisme , el color i un deix simbòlic , l’obra de Garcia Fraile exerceix una important poder de seducció com queda clar amb les imatges que a bon segur ens motivaran a clickar aquí el corresponent enllaç\nEtiquetes de comentaris: Blanca Soto, Chus García Fraile, Pablo Picasso


La Comunitat viu l'any més "fred" d'este segle amb temperatures 0,11éC més baixes i un 6% més de precipitacions\nActualizado 21/12/2010 16:49 CET\nLes pluges passen de la tardor a l'hivern més contínues, menys torrencials i "més aprofitables" per als embassaments\nLa Camunitat Valenciana viu el seu any més "fred" en este segle, amb temperatures un 0,11éC més baixes de l'habitual i una mitjana de precipitacions un 6% superior a altres anys, que ronda els 535 litres per metre quadrat. Així i tot, i tenint en compte que des de 1993 les temperatures van en augment a escala mundial, este és un dels anys "més càlids" des que es registren dada, amb valors que ronden allò que es considera "normal".\nAmb dades fins al 20 de desembre, este és el balanç de l'any donat a conèixer este dimarts pel delegat de l'Agència Estatal de Meteorologia a la Comunitat Valenciana, Jorge Tamayo, al costat del cap del grup de predicció, Víctor Alcover, i el cap de climatologia José Ángel Núñez.\nLa temperatura mitjana de la Comunitat, 14.85éC, ha evolucionat des del fred dels primers mesos de l'any, a la calor de l'estiu i volta al fred, amb els pics més alts de calor en el mes d'agost. Concretament, el dia 27 "es van batre tots els registres" amb la temperatura més alta recollida fins ara a l'Observatori de València (43éC a la capital del Túria) i 45,1rC a Carcaixent, la més alta de tot Espanya el 2010.\nPer contra, els dies més gèlids han estat el 9 de gener i el passat 16 de desembre, ha destacat Tamayo, qui ha recordat que el 29 de novembre va arribar a haver febles nevades a l'interior de València i Castelló, i han estat un dels dies més freds de novembre des que existixen dades.\nProvocat pel cicló Flora, el vent el més fort dels últims 20 anys va carregar en el litoral de València, amb una velocitat de fins a 140km/h a Fredes, al nord de Castelló. També el 24 de febrer ratxes de més de 113 km/h van provocar bastants desperfectes al municipi d'Alcoi.\nPel que fa a les pluges, Tamayo ha assenyalat que en la Comunitat han estat gairebé "normals" tot i que un 6% superiors a l'habitual entorn als 535 l/m2 de mitjana, que tot i això han estat més copioses en llocs com Xaló, Orba, Alcalatí o Barx, on s'han registrat màxims d'entre 800 i 900 l/m2.\nEn termes relatius, l'any ha estat més sec al nord i en el litoral que al sud i l'interior. En general, en totes les estacions la pluja ha estat superior als valors normals, excepte en la tardor, que ha estat una estació seca, amb un 30% menys de pluja del normal.\nContràriament al patró habitual en la Comunitat, on les precipitacions més copioses se solen registrar a la tardor, enguany l'estació més plujosa ha estat la d'hivern (2009-2010) amb 219 l/m2 de mitjana, seguit de la primavera amb 163 l/m2, tardor que ha reduït les seues pluges un 30% fins a 125 l/m2 de mitjana, i finalment estiu amb 92 l/m2.\nSobre esta qüestió, el delegat d'AEMET en la Comunitat ha ressaltat que les pluges han tingut "bastant continuïtat i menys torrencialitat" el que ha estat més favorable a l'hora d'aprofitar l'aigua.\nEn este sentit, el cap de climatologia José Ángel Núñez ha precisat a més, les pluges hivernals han estat molt importants a l'interior de València i Alacant, de manera que ha plogut més on "més es pot acumular aigua, en els rius" i "els pantans que són plens", malgrat que el 2010 és l'any en el qual "menys ha plogut des de 2006".\nEn la mateixa línia, Víctor Alcover ha concretat que aquestes pluges d'origen atlàntic no té quantitats cridaneres però sí està molts dies en una zona extensa, de manera que acaba per ser "més eficient".\nPer a este hivern, el delegat de l'AEMET en la Comunitat, ha augurat una tendència "normal" amb més fred i més pluges però "sense extrems". En este sentit, Tamayo ha aclarit que "a escala mundial pot ser que hi haja més fenòmens extrems però encara no hi ha estadístiques" significatives i els paràmetres rècord són molt "puntuals".\nAixí, en el que es referix al 'canvi climàtic', s'ha enviat al grup d'experts internacionals, a la comunitat científica que efectivament investiga el tema, que han detectat un augment de les temperatures. Però no cal fer cas als "franctiradors", ha remarcat.\nEn el cas de la Comunitat, per exemple, ha apuntat Alcover, durant els últims quatre anys únicament s'han advertit de dos alertes vermelles en precipitacions, dos per vents i una per temperatura.\nFinalment, els experts han anunciat canvis en el web de l'AEMET amb dades actualitzades "cada hora", informació de les estacions en servici, resums del dia passat i avisos de prediccions, en un format FTP que han assegurat que milloraran amb el objectiu que en el termini de dos a tres anys, gairebé tota la informació que genere l'agència estiga disponible per a tota la societat, i a temps al més real possible.


D’altra banda, els dies 9 i 23 d’agost també estarà inactiva, ja que es tracta de diumenges. Per tant, el servei es reiniciarà el dilluns 24 d’agost.\nA Sabadell hi ha tres àmbits de gestió de la zona blava diferenciats per horari de servei i temps màxim d’estacionament, que s’adeqüen a la intensitat del trànsit i l’activitat comercial de cada àrea. Es tracta de l’Eix Macià, carrers del voltant i Vapor Turull; de la plaça de Jaume Girabau - Mercat de la Creu Alta, i resta de la ciutat.


Proves de Diagnòstic per la Imatge en infants, SJD\nHi som durant el diagnòstic, el tractament i el seguiment dels pacients.\nEls nostres professionales\nL'Àrea de Diagnòstic per la Imatge de l’Hospital Sant Joan de Déu Barcelona no només observem les imatges i les interpretem, sinó que també analitzem el funcionament i comportament dels òrgans.\nConsiderem que hi ha un canvi de paradigma i que, avui dia, no només és important identificar o diagnosticar la malaltia, sinó també fer-ne un seguiment adequat per tal de poder oferir el millor tractament i resultat possible.\nEstem al servei de totes les especialitats pediàtriques, tant pel que fa als pacients ingressats com als pacients externs. Disposem d’un radiòleg pediàtric les 24 hores del dia, cada dia de l’any, que ofereix una atenció continuada a les urgències de totes les modalitats de diagnòstic per la imatge. Cada any duem a terme més de 5.000 TAC i 6.000 ressonàncies magnètiques en un espai adaptat als pacients pediàtrics.\nEquipaments d'alta tecnologia i humanitzats\nEl Servei de Diagnòstic per la imatge treballa amb equips de darrera generació que permeten realitzar estudis complexos de diferents especialitats (cardíacs, oncològics, fetals i neonatals). A més de la tecnologia, es revisen els processos perquè els pacients tinguin una bona experiència durant la realització de proves mèdiques, i que els procediments es puguin fer de forma segura i eficient.


Turisme : Ajuntament Callosa d'en Sarrià\nServeis Tècnics i Turisme endrecen l’Oficina de Turisme Callosa d’en Sarrià-Balcó d’Algar\nDes de les Regidories de Serveis Tècnics i Turisme de l’Ajuntament de Callosa d’en Sarrià s’està procedint a endreçar l’Oficina de Turisme Callosa d’en Sarrià-Balcó d’Algar per a millorar la imatge d’aquest edifici municipal que en temporada alta rep la visita de nombrosos turistes.\nEn concret s’està endreçant i pintant tot el recinte, s’ha arrebossat la façana, s’han realitzat reparacions en la teulada i s’han arreglat diversos desperfectes que presentava la finca en la qual se situa la Tourist Info.\nUns 1.500 scouts celebraran la seua trobada anual els pròxims 6 i 7 d’abril en els voltants d’Algar\nadmin | 31 octubre, 2018\nLa Federació d’Escoltisme València (FEV) ha triat Callosa d’en Sarrià per a celebrar la trobada que organitza anualment per a commemorar la festivitat de Sant Jordi, patró de l’entitat.\nEn la trobada, que es desenvoluparà en els voltants d’Algar, participaran prop de 1.500 scouts pertanyents a Movimient Escorta de València (MEV), Scouts de Castelló (SdC) i Scouts d’Alacant (SdA) associacions que engloba la Federació d’Escoltisme València.\nAquest matí l’alcalde, Josep Saval, al costat dels regidors de Joventut i Turisme, Lumi Puigcerver i Vicent Llobell, respectivament, s’han reunit en l’Ajuntament amb representants de la FEV, encapçalades pel seu gerent, Jesús Contell, per a començar a treballar sobre els preparatius de l’esdeveniment.\nDurant les dues jornades de la trobada s’organitzaran acampades i activitats educatives per als prop de 1.500 joves d’entre 6 i 19 anys que participaran. L’objectiu de les activitats serà el de conscienciar i mostrar a la societat com aprendre i educar en valors a través de l’escoltisme. Dins de les activitats es realitzaran visites al paratge natural de les Fonts d’Algar i rutes de senderisme per la zona.\nCallosa d’en Sarrià promocionarà la seua oferta turística en la Fira de Tots Sants de Cocentaina\nadmin | 30 octubre, 2018\n*L’Ajuntament té com a objectiu captar un turisme de proximitat\nCallosa d’en Sarrià participarà un any més amb un expositor promocional en la 672 edició de la Fira de Tots Sants de Cocentaina que se celebrarà de l’1 al 4 de novembre. El regidor de Turisme, Vicent Llobell, ha assenyalat que “la participació de Callosa té com a objectiu donar a conèixer els atractius turístics de Callosa davant un potencial mercat de turistes de proximitat”.\nL’expositor estarà en la Fira de Cocentaina per a promocionar tota l’oferta turística, cultural i d’oci de la localitat, des del seu paratge natural de les Fonts d’Algar i el seu nucli antic, passant per les seues festes de Moros i Cristians en honor a la Mare de Déu de les Injúries, les Danses de Sant Jaume, així com els seus diferents esdeveniments com Musicaloxa, la fira agrícola ‘Els Colors de la Terra’ o les jornades gastronòmiques que se celebren al llarg de l’any per a donar a conèixer la gastronomia local a través dels seus restaurants, tals com les presents Jornades de la Cullera, que es desenvoluparan durant aquest mes de novembre.\nL’expositor estarà atès per tècnics del departament de Turisme de l’Ajuntament de Callosa d’en Sarrià que distribuiran material turístic de la localitat i donaran informació als visitants.\nL’Ajuntament espera aconseguir un important impacte, ja que la Fira de Tots Sants de Cocentaina acull cada any a milers de persones.\nTurisme concedeix una subvenció de més de 12.000 euros per al servei de socorrisme de les Fonts d’Algar\nL’Agència Valenciana de Turisme ha concedit a l’Ajuntament de Callosa d’en Sarrià una ajuda que ascendeix a un total de 12.674,45 euros, que servirà per a finançar part de la contractació del servei de socorristes, compost per tres professionals, que han prestat els seus serveis en el paratge turístic de les Fonts d’Algar durant Setmana Santa i la temporada estival.\nCal destacar que el paratge registra més de 300.000 visitants anuals i, en les èpoques de l’any indicades, més del 80% dels turistes es banyen en el riu.\nDes de l’Ajuntament s’ha agraït a l’Agència Valenciana de Turisme aquesta ajuda que reverteix en la millora dels serveis que presta als visitants el principal recurs turístic de la localitat.\nAlumnes de l’AUNEX d’Altea visiten Callosa d’en Sarrià\nadmin | 4 juliol, 2018\nUna trentena d’alumnes de l’Aula Universitària de l’Experiència de l’UMH (AUNEX) amb seu a Altea han realitzat en el dia de hui una visita cultural al municipi de Callosa d’en Sarrià.\nEls alumnes han visitat en primer lloc els principals llocs d’interès del nucli antic com el Poador de la Font Major o l’Església Arxiprestal de Sant Joan Baptista i han visionat en la Casa de Cultura un vídeo promocional de la localitat. L’excursió ha culminat amb una visita les emblemàtiques Fonts d’Algar.\nLes Aules Universitàries de l’Experiència de l’UMH són un programa docent per a majors de 55 anys i que el seu objectiu és permetre a aquest col•lectiu l’accés a la formació universitària.\nL’Ajuntament reforça la plantilla en Les Fonts d’Algar de cara a la temporada estival\nadmin | 28 juny, 2018\nAmb l’inici de la temporada alta l’Ajuntament de Callosa d’en Sarrià ha reforçat la plantilla de treballadors en el paratge de Les Fonts d’Algar per als mesos d’estiu.\nAixí, a la incorporació d’un equip de socorristes que prestarà servei en les zones de bany, s’han sumat ara nou empleats més per a les tasques de manteniment i per al servei de taquilla, ja que la segona taquilla situada en l’al costat de la zona de Pícnic, s’obrirà també de cara a aquesta temporada. Igualment l’Oficina de Turisme d’Algar roman ja oberta de dilluns a diumenge en horari de 09.30 a 14.00 i de 15.30 a 18.00 hores.\nD’altra banda, des de l’Ajuntament s’han recordat als usuaris de Les Fonts d’Algar que tan sols està permès entrar menjar a la zona de Pícnic, podent dipositar la mateixa de forma gratuïta en les consignes que tenen les instal·lacions del paratge. L’objectiu d’aquesta mesura és la de garantir la neteja i protecció mediambiental d’aquest entorn natural.


Abans de contractar - Detectives Mataró Maresme\nLa professió de Detectiu Privat està regulada per la Llei 5/2014 de 4 d’Abril de Seguretat Privada i pel Reglament de Seguretat Privada del Real Decreto 2364/1994.\nPer tal de poder exercir com a Detectiu Privat, la Llei exigeix obtenir la Llicència Oficial de Detectiu Privat, que és atorgada pel Ministeri de l'Interior (Direcció general de la Policia i la Guàrdia Civil) sempre que es compleixi l'exigit per la Llei, entre el que s'inclou una diplomatura universitària en Investigació Privada de 3 anys de durada.\nLa realització de les activitats pròpies dels Detectius Privats per persones que no disposen de la corresponent llicència oficial expedida pel Ministeri de l'Interior, es considera una infracció molt greu castigada amb elevades multes, independentment de la possible persecució del subjecte responsable per la via penal. Tanmateix, incorre en infracció qui sol•liciti els serveis d'aquells que no es trobin habilitats com a Detectius Privats, estant assabentats de la situació.\nDegut al creixent intrusisme professional en aquest sector, és necessari que s'asseguri quan contracti un servei d’investigació privada, d'estar confiant en un detectiu privat degudament habilitat. Sol•liciti al detectiu privat la seva llicencia (TIP) i signin totes dues parts, previ al inici de la investigació, un contracte de prestació de serveis on figurin les credencials del detectiu privat i el detall del servei que vostè contracta.\nRecordi que l'activitat dels detectius privats està definida i limitada per llei. Cap persona física o jurídica que no estigui habilitada pot exercir tal funció.


'Grey's Anatomy': Ellen Pompeo i Patrick Dempsey són amics? - Entreteniment | Juny 2021\n'Anatomia de Grey': Ellen Pompeo i Patrick Dempsey són amics?\nQuan el personatge de Patrick Dempsey és actiu Anatomia de Grey, Va morir Derek Shepherd, vam plorar lleig. McDreamy va ser el favorit de tots els fans durant tota la relació romàntica amb Meredith Gray (Ellen Pompeo).\nEl seu certificat de matrimoni post-it-note no serà mai oblidat. Si bé volíem creure que Dempsey i Pompeu estaven junts a la vida real, sabem que això no és cert. Són almenys amics des que Dempsey va marxar Anatomia de Grey? Segueix llegint per esbrinar-ho.\nMeredith Gray i Derek Shepherd | Karen Neal / Walt Disney Television mitjançant Getty Images\nEllen Pompeo i Patrick Dempsey no parlen des que va deixar 'Anatomia de Grey'\nLa notícia que Pompeo i Dempsey no havien parlat en absolut des que va deixar la sèrie és un xoc per als fans. Pompeo va explicar la història a Jada Pinkett Smith en un episodi de Red Table Talk el desembre de 2018.\nVa afegir que 'no tinc sensacions difícils cap a ell, és un actor meravellós, i vam fer, ja ho sabeu, la millor televisió que podríeu crear junts.'\nPompeu va subratllar que no hi havia cap caiguda, dient: 'És un home amb talent aquí mateix ... va fer 11 anys increïbles'.\n'Què tan malament?' #GreysAnatomy\nUna publicació compartida per Grey Anatomy Official (@greysabc) el 17 d'octubre de 2019 a les 17:34 PDT\nVa passar a altres coses, i Pompeu sent que està bé. També va explicar: “Necessiteu aquest temps per esbrinar qui sou sense l’espectacle. Per tant, no hem parlat, però sempre tindré un lloc al cor per a Patrick ”.\njoc de trons temporada 8 streaming\nTot i que les notícies estan rebent per als aficionats que encara fotografien Meredith i Derek junts, estem encantats de veure que no estan en els mals termes.\nDempsey va sentir que tenia una connexió màgica amb Pompeu a plató\nDerek Shepherd va deixar un forat als cors quan va morir Anatomia de Grey. Va ser un element bàsic del programa que a molts seguidors els va costar seguir mirant sense ell.\nAra, gairebé cinc anys des que va deixar el programa, els fans encara volen saber més sobre la relació fora de pantalla entre Dempsey i Pompeu.\nLes alegries del trànsit matinal\nUna publicació compartida per Patrick Dempsey (@patrickdempsey) el 18 d'octubre de 2019 a les 7:14 am PDT\nEls aficionats es van quedar clavant quan va dir a Entertainment Tonight sobre la seva relació amb Pompeu, 'Aquest era un vincle molt especial, només: hi havia una màgia per a la nostra connexió i això és especial.'\nAquest comentari gairebé suposa el fet que els dos ja no parlen a la vida real.\nTant Dempsey com Pompeu es troben feliçment casats a la vida real\nTot i que McDreamy ja no es mostra a la pantalla amb Meredith, podem almenys estar contents que tant Dempsey com Pompeo estiguin en matrimonis amb èxit a la vida real.\nEl productor de música de Pompeo es va casar amb Chris Ivery el 2007. La parella té tres fills junts. No publica cap imatge d'ella ni del seu marit de la seva vida real a les xarxes socials, de manera que és difícil dir si estan casats feliçment. Pompeu ha compartit en entrevistes que és molt partidari d'ella.\nDempsey es va casar dues vegades. Actualment està casat amb Jillian Fink i també té tres fills amb la seva dona. Fink va presentar el divorci el 2015, però la parella després es va reconciliar i han estat junts des de llavors.\nSi bé ja no podem atrapar Dempsey endavant Anatomia de Grey, podem veure Pompeu cada dijous a la nit a les 20h. a ABC.\nradeon vii price\nfinançament de peces de metro


Avui ha tingut lloc la presentació conjunta de totes les biblioteques de la província que participem al projecte BIBLIOTEQUES AMB D.O. La Biblioteca Margarida de Montferrat de Balaguer hi participarà els dies 8,15 i 24 de febrer.\n19-01-2018 - Notícies Locals\nEl Museu la Noguera ha organitza per aquest diumenge 21 de gener La presentació del catàleg i una Visita guiada a l´exposició: “Francesc Borràs, el retrat de la mirada”.\nAquest diumenge dia 21 de gener, el Teatre Municipal de Balaguer acollirà a les 7 de la tarda en el seu escenari l´Obra de teatre, Paradise, d´Oriol Vila i Raquel Salvador.Protagonitzada per alguns dels actors de la sèrie Merlí.\nFinalment, no serà dilluns dia 22 quan començaran les obres de la Botera, un treballs que s´han endarrerit perquè des de l´ajuntament sestà treballant amb la Guàrdia Urbana per la reordenació del trànsit mentre durin les obres.\n- 19-01-2018 -\n200 persones es concentren a Balaguer per reclamar la llibertat dels Jordis tres mesos després del seu empresonament.\n- 17-01-2018 -\nL'atenció primària de l'ICS a Lleida amplia l'assistència en salut sexual i reproductiva per a adolescents i joves.\nLa Biblioteca Margarida de Montferrat acull demà una xerrada sobre com combatre les pors infantils.\nCloenda del Lletres per a Tothom de Menàrguens\nBalaguer va celebrar aquest passat dimecres dia 17 la Festivitat de Sant Antoni Abat amb els tradicionals Tres Tombs a la plaça del Mercadal, però altres poblacions de la comarca celebren els seus particulars tres tombs aquest cap de setmana.\nTérmens du a terme aquest cap de setmana la seva Festa Major d'hivern.\nFesta Major d'Hivern de Menàrguens aquest cap se setmana.\nEl comitè de competició de la FCF ha imposat 9 partits de sanció al davanter del primer equip del Balaguer, Adrià Fernàndez. L'equip afrontarà doncs amb la seva absència el derbi d'aquest diumenge contra l'Efac Almacelles.\n- 18-01-2018 -\nEl circuit Mitges de Ponent celebra aquest divendres la seva gala anual d’entrega de premis. Enguany se celebrarà al Teatre Ateneu de Tàrrega.\n4A POSICIÓ PER EQUIPS AL CAMPIONAT DE CATALUNYA DE NATACIÓ DE FONS INDOOR PEL CEN BALAGUER\nVictòria i derrota del sènior femení i masculí, respectivament, del Club Bàsquet Balaguer el passat cap de setmana.\nAgricultura porta a terme inspeccions a les empreses productores i preveu multes de fins a 30.000 euros per a fraus en la producció d´oli.\nL´IRTA desenvolupa dos productes biològics per combatre la podridura causada per Monilinia en presseguers.\nLa sectorial de fruita dolça de JARC demana un pla de xoc amb actuacions de suport urgents per als fructicultors.\nEls productors de cereal, preocupats per la situació de sequera, que pot reduir la collita de forma important.\n- 16-01-2018 -\nBiblioteques amb DO 2018’ arriba a la 6a edició i continua creixent en nombre de biblioteques i participants\nCreu Roja Lleida ha atès gairebé 200 persones sol-licitants d´asil i refugi durant el 2017.\nMés de 900 conductors s´examinen avui per obtenir el certificat per al transport de mercaderies i viatgers, en unes proves que se celebren sis cops a l´any. A la província de Lleida s´examinaran 139 conductors.\nLes autoritats sanitàries franceses informen que, des del 17 de gener, l'empresa LACTALIS INTERNACIONAL ha ampliat les mesures de retirada i recuperació de tots els productes infantils fabricats a la planta de Craon comercialitzats a l'Estat espanyol\nFinalment, no serà dilluns dia 22 quan començaran les obres del carrer de la Botera, un treballs que s’han endarrerit perquè des de l’ajuntament s’està treballant amb la Guàrdia Urbana per la reordenació del trànsit mentre durin les obres. Les obres previsiblement començaran en un termini màxim d’una setmana.\nL’activitat gripal a Catalunya es manté a nivell epidèmic . La taxa d’incidència recula fins els 258,4 casos per 100.000 habitants un 14 % menys, tot i que es preveu que es mantingui en les properes setmanes.\nMés de 900 conductors s’examinen avui per obtenir el certificat per al transport de mercaderies i viatgers, en unes proves que se celebren sis cops a l’any. A la província de Lleida s’examinaran 139 conductors.\nL’IRTA desenvolupa dos productes biològics per combatre la podridura causada per Monilinia en presseguers.\nAgricultura porta a terme inspeccions a les empreses productores i preveu multes de fins a 30.000 euros per a fraus en la producció d’oli.\nCreu Roja Lleida ha atès gairebé 200 persones sol•licitants d’asil i refugi durant el 2017.\nAquest matí a la seu dels Serveis Territorials de Cultura a Lleida ha tingut lloc la presentació conjunta de totes les biblioteques de la província que participem al projecte Biblioteques amb D.O.\nLa Biblioteca Margarida de Montferrat de Balaguer hi participarà els dies 8,15 i 24 de febrer.\nEl Museu la Noguera ha organitza per aquest diumenge 21 de gener\nLa presentació del catàleg i una Visita guiada a l’exposició: “Francesc Borràs, el retrat de la mirada”.\nEl proper diumenge dia 21 de gener, el Teatre Municipal de Balaguer acollirà a les 7 de la tarda en el seu escenari l’Obra de teatre, Paradise, d’Oriol Vila i Raquel Salvador.\nFarem repàs també a la resta d’activitats destacades de l’agenda cultural del cap de setmana a Balaguer i comarca amb activitats com la Festa Major de Torrelameu, que recupera aquest divendres la Tamborinada després de gairebé un segle sense celebrar-se. Altres localitats com Menàrguens o Térmens també celebren aquest cap de setmana la seva Festa Major d’Hivern. En farem un repàs, juntament amb els diferents Tres Tombs que es fan aquest cap de setmana arreu de la comarca.\nEl comitè de competició de la Federació Catalana de Futbol ha imposat 9 partits de sanció al davanter del primer equip del Balaguer, Adrià Fernàndez. L’equip afrontarà doncs amb la seva absència el derbi d’aquest diumenge contra l’Efac Almacelles. Parlarem també dels encontres del proper cap de setmana dels equips del Club Bàsquet Balaguer, i del Villart Logístic.\nQuè fem 19-01-2018\nAl Què fem us farem un repàs a l’agenda d’activitats més destacades que es duran a terme a la nostra ciutat els propers dies, parlarem del inici de la temporada d’hivern del Teatre de Balaguer, d’una exposició que s’inaugura a la Fundació Marguerida de Montferrato i de la cartellera del Cinema Balaguer.\nTampoc hi faltaran algunes recomanacions per dur a terme arreu de la comarca i rodalies, sobretot centrades en la festa dels tres tombs i en les festes majors d’hivern.\nDesenes de persones participaran dissabte a Montgai en una jornada per recuperar les trinxeres republicanes dels Tossals després de l’acte de vandalisme que van partir a finals de l’any passat.\nL’Agència de Residus atorga 280.000 euros a la comarca de la Noguera per a la utilització d’àrids reciclats. A tot Catalunya, són 1,3 milions d’euros destinats 72 ens locals.\nLa gastronomia i els productes alimentaris de les comarques de Lleida, protagonistes en la 38a Fira Internacional de Turisme-Fitur 2018, que se celebra fins diumenge.\nL’obra pública baixa prop de cinc milions a Lleida per la caiguda de la licitació de la Generalitat.\nEls Agents Rurals denuncien que el 155 ha frenat la implementació de mesures de protecció, un any després del crim d’Aspa.\nAquest matí s’ha constituït el Consell Consultiu de la Gent Gran de la Noguera, un òrgan de consulta i participació d’aquest col•lectiu.\nExposició “Terra i Llum” al Monestir de les Avellanes. Una mostra d’objectes artesanals elaborats a partir de materials com el feltre, l’espart i la llana.\nEl CEN Balaguer aconsegueix la quarta posició per equips al Campionat de Catalunya de Natació de Fons Indoor.\nLa cuina al dia 18-01-2018\nAvui fem… Cloïsses a la marinera.\nPresentació del catàleg de l'exposició 'El retrat de la mirada. Francesc Borràs'\nDia: diumenge 21 de gener de 2018 Hora: 12.00 h Lloc: sales temporals del Museu de la Noguera Visita guiada a càrrec d'Irma ...\nParadise d’Oriol Vila i Raquel Salvador Dia: diumenge 21 de gener de 2018 Hora: 19.00 h Lloc: Teatre Municipal de Balaguer In...\nLa Biblioteca et porta al Liceu\nÒpera l'Elisir d'amore de Gaetano Donizetti Dia: divendres 26 de gener de 2018 Entrada transport Places limitades. Infor...\nBallamanetes: Bim Bom! amb Montse Dulcet.\nTaller de cançons i jocs de falda. Data: 27 de gener de 2018. Es faran dues sessions: - A les 11 per a infants...\nIntroducció al món de la cal·ligrafia i el lettering Dies: dissabtes 27 de gener i 3 de febrer Horari: de 10.30h a 12....\n(Del 26-01-2018 al 27-01-2018)\nDies: divendres 26 de 17 a 21 h i dissabte 27 de 10 a 14 h. Gener de 2018. Lloc: Sala d'Exposicions de l'Ajuntament. Organitza: B...\nExposició: 30 anys en 10 obres d'ORIOL ARUMÍ\n(Del 15-12-2017 al 31-01-2018)\nLloc: Escola Ermengol, Carrer del Pont, 65 Dies: del 15 de desembre de 2017 al 31 de gener de 2018. Inauguració divendres 15 de dese...


TARGETA REGAL DE 50€ PER BESCANVIAR A LA TENDA ONLINE Thermomix® - General - Blog de MONTSERRAT JOAN PAPASSEIT de Thermomix® Tarragona\nHome › Delegación Tarragona › Montserrat Joan Papasseit › TARGETA REGAL DE 50€ PER BESCANVIAR A LA TENDA ONLINE Thermomix®\nTARGETA REGAL DE 50€ PER BESCANVIAR A LA TENDA ONLINE Thermomix®\nAmb motiu del tercer aniversari del nou model TM-5, de Thermomix® , tenim un regal molt especial per TOTS els clients de Thermomix® . Et regalem una targeta regal amb un valor de 50€ .\n-Com podem obtenir aquesta tarja-regal? Molt senzill! Tan sols cal que siguis anfitrió i organitzis a casa teva o a la Delegació una demostració de Thermomix® , amb tres convidats que no tinguin Thermomix® i que tinguin interés en conèixer el seu funcionament.\n-Per a què et serveix la targeta? Molt fàcil, Pots comprar qualsevol cosa de la tenda online de Thermomix® i amb la targeta aplicarem un descompte de 50 € en la comanda que facis. Cada comanda a la tenda online admet solament un còdig de descompte.\n-Quantes targetes podem tenir com client? tantes com reunions amb tres convidats organitzis. Ara bé com ja he comentat, tan solos hem podrem utilitzar una en cada comanda. Si un producte val 100€, descontarem un codi de la tarja equivalent a 50€ i tan sols en pagarem 50€.\n-En quin plaç la podem utilitzar? Es podrà bescanviar aquesta tarja regal, fins el 31 d’octubre de 2018-\n-Tinc un Thermomix® molt antic, puc accedir a aquest regal de celebracio del tercer aniversari? SI. La única condició és fer d’anfitrió/anfitriona i convidar a tres persones a veure una demostració de Thermomix® , per saber les funcions que realitza.\n-Podem comprar el novedós dispositiu COOK-KEY que ha sortit aquest any i que ens permet cuinar de forma guiada a través de la pantalla del nostre Thermomix® ? Aquest és una de les coses que podem comprar a través de la tenda online. Per tant podem aplicar el descompte de 50€.\n-Quin preu té el COOK-KEY ?. Estem també de celebració. Amb motiu d’aquest tercer aniversari, tenim una promoció més. El COOK-KEY en aquests moments tenia un preu de 129€ i ara té una rebaixa de 30€, per tant ens queda per 99€. Si li apliquem el codi de descompte de la targeta regal ens queda per 49€. És una bona oportunitat per adquirir el nostre COOK-KEY


Gegants del Barri de Dalt de Mont-Roig del Camp | GegantCat\nNoms Pitot i Pitota\nMesures gegant: 2,30m , geganta: 2,15m\nConstructor Francesc Javaloy\nEntitat Colla Gegantera del Barri de Dalt de Mont-Roig del Camp\nAl Barri de Dalt de Mont-roig del Camp, des de l'any 1982 es celebraven durant el primer cap de setmana de juny, les Festes del Barri, recuperant velles tradicions.\nLa Comissió de Festes del Barri la formàvem veïns dels carrers d'Amunt, Mare de Déu de la Roca i el carrer de la Pica, els carrers que formen el Barri de Dalt de Mont-roig. Entusiasmats de com anaven les festes, de la col·laboració de les entitats del poble, de la gent del barri, etc., decidirem fer alguna cosa més que una comissió dedicada només a les festes (encara que ja era bastant feina).\nEn aquells anys el barri contava amb molta joventut que s'oferien a tot, així que es va decidir fer alguna cosa en la que els joves poguessin participar plenament. Recordem que en els primer anys, per fer un passacarrers d'inici de festes, es va contractar un grup d'animació que portava una geganta amb les mans lliures que bufetejava la gent i que havia agradat molt a la joventut.\nEs va començar a treballar sobre aquesta idea, però encara no sabíem si fer-li cara de dona, d'home, d'ocell, de moixó, de dragó, de pallasso, etc. Un membre de la comissió recordà que a Mont-roig hi havia una llegenda popular molt lligada al barri.\nLa llegenda conta que hi havia una dona molt estranya anomenada 'Pitota', que vivia en un mas a les afores de la part alta del poble, a l'altre costat del barranc de Rifà. No tenia molts amics i més bé donava por a la gent, ja què es deia que feia encantaments, cosa per la qual se la considerava una bruixa. Les nits de lluna plena, juntament amb altres bruixes, es dedicava a fer 'akelarres' (reunions de bruixes).\nAutor/a text: Adrià Serrat\nDarrera actualització: 13/02/2021\nMés gegants de Mont-roig del Camp\nVeure més fitxes de gegants de Mont-roig del Camp