El gironí Isaki Lacuesta fa història amb la seva segona Concha d'Or | Diari Maresme\nEl gironí Isaki Lacuesta fa història amb la seva segona Concha d’Or\nPer Redacció , a Crítica 1 d'Oct de 2018\nIsaki Lacuesta, Concha d’Or\nEl palmarès del 66 Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià ha fet que el cineasta gironí Isaki Lacuesta aconsegueixi la fita a l’abast de ben pocs de guanyar la seva segona Concha d’Or. Es tracta del màxim guardó concedit amb tota justícias per un jurat internacional presidit pel realitzador Alexander Payne al preciós i excel·lent exercici cinematogràfic entre la ficció i el documental que representa ‘Entre dos aguas.’ En aquest film vibrant, magnètic i corprenedor, Lacuesta reprèn les passes dels germans gitanos Israel i Francisco José Gómez Romero després d’haver-los donat a conèixer quan tan sols eren canalla a ‘La leyenda del tiempo’(2006).\nLa tapada ‘Rojo’ esdevé una de les cintes vencedores\nBenjamin Naishtat, Concha millor direcció\nEl Premi al millor guió ha estat repartit ex-aequo, d’una banda, pel britànic Paul Laverty per l’eficient i emotiu biopic sobre la figura del ballarí cubà internacional Carlos Acosta a la cinta amb coproducció espanyola ‘Yuli’ d’Icíar Bollaín; i de l’altra, pel veterà guionista francès Jean-Claude Carrière, de la mà del director Louis Garrel, que a ‘L’homme fidèle’ escriu una juganera i fresca història petitona d’amors perduts, tan inconstants com perdurables. Pel que fa a la Concha a la millor actriu ha estat per una desbordada mare que ha de fer front a l’imprevist en el film noruec ‘Blind Spot’ de l’actriu debutant en cineasta Tuva Novotni, un film nerviós i colpidor rodat en un estratosfèric únic pla-seqüència. Mentre que el Premi especial del Jurat ha estat pel trepidant i ambivalent film policíac ‘Alpha, the Right to Kill’ del filipí Brillante Mendoza sobre la batalla de narcotraficants i brigades policials especials als barris de barraques de Manila.\nPerò una de les clares triomfadores del certamen basc ha estat la coproducció argentina ‘Rojo’ de Benjamín Naishtat, la qual havia quedat immerescudament mig tapada enmig de la Secció Oficial. Aquest pertorbador i incòmode film polític de Naishtat ha estat reconegut amb la Concha de Plata a la millor direcció, Concha de Plata al millor actor per Dario Grandinetti i Premi a la millor fotografia per Pedro Sotero. ‘Rojo’ sobresurt pel seu tractament elusiu i la petjada d’una atmosfera feixuga i asfixiant alhora de fer una radiografia colpidora sobre el pòsit de feixisme social que es va escampant per l’Argentina, i que esclataria, ja fora de camp del film, en la dictadura del general Videla.\nLa crítica restitueix la força convulsionadora de ‘High Life’\nClaire Denis, Premi Fipresci\nMés enllà d’altres candidates amb millor valoració crítica i que han marxat injustament amb les mans buides de Sant Sebastià com ‘In Fabric’ de Peter Strickland o ‘Quién te cantará’ de Carlos Vermut, el premi de la crítica internacional FIPRESCI ha reivindicat el trencador film de ciència-ficció ‘High Live’ de la cineasta francesa Claire Danis. Un film amb protagonisme de l’actor Robert Pattinson o l’actriu francesa Juliette Binoche – present per partida doble en la Secció Oficial gràcies a la seva intervenció en un film ben antitètic a aquest, el film animista i espiritual ‘Vision’ de la japonesa Naomi Kawase -. ‘High Life’ és un film espacial sense massa coartada científica, desproveït d’efectes especials espatarrants, més pendent de la reflexió i l’especulació, sota un to intimista i carcerari, i amb un enfocament punyent i retorçat amb molts moments gràcies al paper increïble de la Binoche com a doctora fertilitzadora en una nau de presidiaris llençats al buit sideral a perpetuïtat.\nEl Premi del Públic, concedit per votació popular entre els assistents de la secció Perles, ha estat per la cinta d’animació de coproducció espanyola de caire històric i polític ‘Un día más con vida‘ de Raúl de la Fuernte i Damian Nenov, un trepidant biopic sobre la figura del fotoperiodista polonès Ryszard Kapuscinski i el seu compromís personal al costat de la guerrilla durant la primera fase de la independència d’Angola l’any 1975. També per votació popular es va premiar ‘Girl’ de Lukas Dhont com a Millor Pel·lícula Europea pel retrat del sacrificat trasbals d’un nen de 15 anys transformat amb nena que lluita per ser ballarina.\nEl premi de la secció Zabaltegi-Tabakalera ha estat pel curtmetratge francès ‘Song for the Jungle’ de Jean-Gabriel Périot sobre la diàspora dels refugiats acampats a Calais esperant per poder entrar a Anglaterra abans del seu desallotjament. El jurat d’aquesta secció ha atorgat també una Menció Especial pel curtmetratge suís-espanyol ‘Los que desean’ d’Elena López Riera sobre una singular competició entre coloms pintats a mà.\nEl premi de la secció Nous Realitzadors ha estat pel japonès Hiroshi Okuyama per ‘Jesus’ mentre que el film espanyol-francès ‘Viaje al cuarto de una madre’ de Celia Rico Clavellino era mereixedor d’una Menció Especial d’aquesta secció, film que aconseguia un nou reconeixement amb el Premi de la Joventut En la secció del cinema llatinoamericà d’Horizontes Latinos els films premiats han estat el primer llargmetratge de l’actriu María Alche, ‘Familia sumergida’, mentre que ‘El motoarrebatador’ de Agustín Toscano obtenia una Menció Especial. A més, el Premi del Cinema Basc va ser per ‘Oreina (Cèrvol)’ de Koldo Almandoz.


ᐅ Colònies Escolars a Argentera - Esportec\nCOLÒNIES A ARGENTERA PER A CENTRES EDUCATIUS\nA Esportec oferim un conjunt de colònies educatives per a grups a prop de Argentera de NEU, MAR i AVENTURA als diferents cicles educatius, des d'infantil, primària, secundària i batxillerat, fins a cicles formatius i escoles d'adults; i també per als col·lectius implicats en l'educació: docents, famílies i AFA/AMPA.\nColònies esportives per escoles a Argentera\nRealitzem una gran varietat de colònies de lleure a prop de Argentera des de les esquiades de neu fins a les colònies d'aventura i les colònies aquàtiques. Volem que tots els grups aprenguin a viure l'aventura i al mateix temps descobreixin la natura. Aquestes activitats ajuden als nens a ampliar el seu entorn social i promouen les seves relacions d'una manera més lliure que a l'escola. La realització de les estades els otorga l'oportunitat de relacionar-se amb adults que no són ni mestres ni pares, a part del fet que hi ha moltes activitats d’oci que són importants per al desenvolupament d’hàbits saludables en els nens. Les estades durant les etapes formatives dels nens també fomenten i milloren la capacitat física i mental, i alhora, són activitats d'esbarjo i diversió.\nDes de l'equip d'Esportec planifiquem prèviament totes les activitats que es duran a terme. Aquesta planificació és prou flexible per poder donar resposta a possibles imprevistos. També ens preocupem de l'alimentació que oferim als nens durant les nostres estades. Als menjadors escolars durant les estades o activitats a Argentera sabem que és important poder atendre totes les necessitats dels infants i per aquest motiu realitzem els menús adaptats. Estem preparats per poder atendre als infants amb al·lèrgies i intoleràncies alimentàries, així com als vegetarians o vegans, de manera que puguin fer ús dels serveis dels menjadors escolars amb total normalitat.\nPlantegem unes convivències i colònies escolars a Argentera per a infants i joves en les quals mestres i monitors, juntament amb els nostres monitors que són tècnics esportius especialitzats, acompliran uns dies d'educació no formal a través de les nostres activitats lúdiques. Per aquest motiu, des d’Esportec, per a qualsevol estació de l’any plantegem una sèrie de colònies escolars prop de Argentera amb el propòsit d'aconseguir objectius relacionats mb la convivència en un entorn no habitual, la potenciació de l'autonomia i el treball en un medi no acadèmic.\nVine a Argentera a gaudir de les colònies des de grups de llars d'infants fins a col·lectius implicats en l'educació.\nVolem que les nostres estades siguin úniques i originals, respectant sempre el medi que ens envolta. La nostra finalitat és treballar constantment en elaborar, adaptar i millorar les nostres activitats esportives i estades per a centres educatius a Argentera, i assegurar que els programes d'activitats sempre estaran adaptats a cada cicle escolar.\nEstades escolars a Argentera\nColònies escolars a Argentera\nConvivències escolars a Argentera\nEstades per a joves a Argentera\nEsquiades escolars a Argentera\nActivitats per a centres educatius a Argentera\nEstades infantils a Argentera\nActivitats escolars a Argentera\nActivitats per als diferents cicles educatiusa Argentera\nColònies d'estiu a Argentera\nCasa de colònies a Argentera\nAlbergs per a escoles a Argentera\nActivitats per docents a Argentera\nColònies d'hivern a Argentera\nActivitats per als col·lectius implicats en l'educació a Argentera\nColònies d'estiu a prop de Argentera. Comptem amb molts anys d'experiència en activitats d'oci i de lleure.\nDes d'Esportec us oferim tot allò que necessiteu per passar un estiu que no oblidareu mai als voltants de Argentera. A les estades escolars, a banda de treballar el continguts de cada taller i activitats, també treballem el desenvolupament personal de cada un dels alumnes, l'autonomia, el hàbits d'higiene, el companyerisme...a part de gaudir d'una experiència en grup d’una forma diferent.\nAquestes activitats, a més d’afavorir l’estat físic dels infants, són imprescindibles per ampliar la capacitat de coordinació, la psicomotricitat, la flexibilitat i l’agilitat. Els esports desenvolupen valors importants en els infants, com la disciplina, l'amistat, el respecte, l’esperit d’equip, la superació i la competitivitat. Els esports d’equip són recomanables per a alumnes amb problemes de socialització o timidesa, ja que ajuden a desenvolupar relacions amb els companys i aporten seguretat. Per aquests motius tenim un seguit d'activitats escolars i grupals a prop de Argentera que us proposem.\nRealitzem esquiades escolars a prop de Argentera, durant tot l'any i per a totes les edats\nOferim colònies per escoles i instituts que promouen la convivència, l’aprenentatge i el contacte directe amb la natura. Les activitats que es duen a terme les adaptem al grup d’edat, i per això garantim que en surt una experiència màgica que segur que els infants recordaran per sempre! Per oferir la màxima qualitat i professionalisme en les nostres activitats i estades, els nostres monitors són tècnics esportius especialitzats en cadascuna de les les activitats a Argentera que oferim.\nColònies escolars per a totes les edats a Argentera per a centres educatius\nEsportec som una empresa que ens dediquem a realitzar estades i activitats de lleure orientades des d’un punt de vista pedagògic i pensat per escoles, grups, centres d’esbarjo, centres esportius... a la zona de Argentera i crear vincles entre els nens d’una forma diferent.\nL’activitat principal de les nostres estades per a escoles és realitazar activitats programades, personalitzades i fetes a mida segons les necessitats de cada grupen qualsevol època de l’any, combinant així activitats de neu, de multiaventura, aquàtiques i sortides pedagògiques per conèixer la història, geografia, flora, fauna i altres a prop de Argentera . Les activitats varien en funció de l’época de l’any, de l’edat dels participants i de l’objectiu principal de la sortida escolar, ja sigui un objectiu lúdic, pedagògic, d’entrenament, d’habilitats socials entre grups,...\nSón un element molt significatiu del sistema educatiu català. El seu paper ha estat i segueix essent fonamental en l’educació dels infants. Ofereixen oportunitats educatives diferents i complementàries i ens permeten treballar aspectes de desenvolupament social, convivència, diversió sana i respecte vers la natura en un ambient diferent a l’habitual. Des d’Esportec ens preocupem per organitzar-les seguint un eix dinamitzador sobre el qual realitzem les activitats i fem partícips als infants i joves de l’experiència del moment. En resum, seguretat, diversió, i aprenentatge en un context diferent a l’habitual . I si cap programa s’adapta a les vostres necessitats us oferim les colònies a la carta. Vosaltres ens dieu que us agradaria fer i nosaltres ho ajustem a les vostres necessitats. A Esportec som experts en activitats de lleure a Argentera per a tot tipus d'edats.


tàrrega memefest fira del kebab\nDivendres a la tarda, el doble de Mr. Bean aterrarà als carrers i botigues de la ciutat - Foment Tàrrega\nAquest dijous 8 d’octubre comença la segona edició de Lo Memefest, el Festival de l’Humor de Ponent, que presenta una programació fins diumenge amb un ampli ventall d’activitats relacionades amb el món de l’humor.\nEl tret de sortida tindrà lloc dijous a les 20h a La Soll amb la inauguració de l’exposició ‘Els grans mements de la història de Tàrrega’, una visió particular sobre la fundació de la ciutat i els moments més destacats de la seva història en clau mem. L’exposició es podrà visitar a la Sala Marsà de dijous a diumenge en horari de 19h a 21h i comptarà amb una audio-guia per entendre el context de les 17 representacions que estan exposades. Així, es recomana als assistents portar auriculars i un telèfon mòbil amb aplicació de codi QR per poder gaudir de tota l’obra. A causa de les restriccions del Covid-19, el màxim d’assistents a l’exposició en un mateix moment serà de 5 persones.\n‘Els grans mements de la història de Tàrrega’ ha estat comissionada per dues eminències del món del mem com Dr. Dangskón i Dr. NeGue. A més, ha comptat amb la col·laboració de dos historiadors locals, Oriol Saula i Jaume Ramon Solé, que han ajudat en les tasques de documentació i recerca d’anècdotes locals. Tots ells seran presents en la xerrada inaugural que tindrà lloc a la terrassa de La Soll i on hi haurà una sorpresa gastronòmica per a tots els assistents.\nPosteriorment, a les 22h a la plaça de les Nacions, es durà a terme ‘Impro’ssible - Mascareta edition’, un concurs d’improvisacions amb els millors impro-actors de les terres de Ponent i on la diversió està garantida.\nDivendres a la tarda, el doble de Mr. Bean aterrarà als carrers i botigues de la ciutat per animar el teixit comercial en una acció amb Foment Targarí. A les 20h començarà el taller de mems audiovisuals a càrrec de Mockudramas a La Soll, a les 21.30h s’inaugurarà la primera Fira del Kebab i a les 22.30h es projectaran els millors capítols de Mr Bean a la plaça de les Nacions en pantalla gegant.\nFinalment, dissabte a les 12.30h a La Soll tindrà lloc el vermut-tertúlia sobre ‘Es pot fer feminisme amb l’humor?’ i a les 19.30h es celebrarà ‘La tarda dels monòlegs’ al Càmping Municipal, on ja s’han esgotat totes les entrades. Per accedir a la resta d'esdeveniments cal omplir el formulari de reserva i ja queden les últimes places disponbiles.\nLa segona edició de Lo Memefest serà la més segura de la història i seguirà tots els protocols d’higiene, seguretat i distància per la pandèmia de la Covid-19. El Festival de l’Humor de Ponent és una iniciativa que ha sorgit d'Agrat i que compta amb el suport de diverses entitats, comerços de la ciutat i la Regidoria de Cultura de l'Ajuntament de Tàrrega.


Catalunya esquizo | Un altre blog més\n← Sóc un amant més de la lluna!\nEl periodisme ciutadà és una gran mentida →\nDe fet, aquest cap de setmana Catalunya ha patit esquizofrènia aguda. No és una cosa que només es digui des de la caverna mediàtica espanyolista, ni tampoc des dels púlpits dels “spin doctors” de la “Catalunya real” (per cert, que algú m’expliqui què és això de la Catalunya real, si us plau. Serà que estic visquent a Matrix i jo sense saber-ho), sinó que és una cosa notòria i palpable, assumida fins i tot per alguns sectors independentistes.\nDiuen que el primer pas per curar-se de qualsevol malaltía és reconèixer que s’està malalt.\nSí, a Catalunya tenim un problema perque molts dels que vam anar a la mani del dissabte reclamant la dignitat que es mereix el nostre petit país, també hem gaudit amb “la Roja” durant aquest mundial. Jo no me n’avergonyeixo. Han jugat de collons i m’han fet disfrutar molt. Tot i que a la final anava amb Holanda.\nI per què anava amb Holanda a la final si m’agradava cóm jugava “la Roja” ?, us estareu preguntant alguns, mentre d’altres ja m’estareu titllant de “traidor” o ja, directament ni esteu llegint per aquí… Molt fàcil: L’entorn. L’equip és una meravella, una màquina de fer futbol engreixada per la filosofia de La Masia, on mana el tiki-taka i el joc net per sobre de “la furia” segacames. (puntualitzo: quan dic “la furia” tant em refereixo al joc d’Holanda cóm al joc de la selecció quan Camacho…). Es mereixien guanyar el mundial. Molts d’aquests jugadors també ens han donat els millors anys a Can Barça i s’ho mereixien. Però era escoltar Telahinco, o segons quines emissores de ràdio o llegir segons quina premsa… i se’m destrempava.\nEm sento estrany. Tot i això, estrany dins de la normalitat. Estrany, oi? Un equip que ha jugat de puta mare i que té un estil de joc i uns jugadors amb els que m’hi sento identificat ha guanyat la copa del món. Però en conjunt no és la meva selecció, no m’hi sento representat.\nCóm tampoc em sento identificat amb el país que apareix a la portada del meu passaport, ni amb cap dels reversos de les monedes, ni tampoc amb cap de les banderes que hi ha davant de l’edifici de les Nacions Unides.\nTampoc em sento identificat, paradoxalment, amb el DNI. Un document que m’identifica, però jo no l’identifico.\nEn fí, felicitats, Espanya per haver aconseguit la vostra primera Copa del Món. Quan Catalunya jugui a Brasil ja tindré més clar a qui animar!\n6 responses to “Catalunya esquizo”\n12 Juliol 2010 a les 6:54 PM\nestic amb tu markitus…em sento igual!\nRetroenllaç: Estiuernar « Confused in Barcelona\n13 Juliol 2010 a les 7:51 AM\nJo m’he sentit igual! Estranya també i no identificada ni involucrada (no vaig ni veure acabar el partit, tothom celebrant-ho i jo al llit). El Barça ja és una altra cosa, però. Salutacions Marc!\n13 Juliol 2010 a les 8:17 AM\nComparteixo opinió, raonament i sentiments amb tu, Marc. Només vull afegir que jo sí que vaig anar a favor d’Espanya fins el final. No perquè em senti espanyola, sinó per simple proximitat geogràfica, perquè els jugadors si que me’ls sentia meus, pel gran joc que van fer i pel mal joc dels contrincants.\nFelicitats pel bloc. L’acabo de descobrir però a partir d’ara el seguiré. Et convido a visitar el meu. Sovint, el món caní és força més civilitzat i net que l’humà.\n13 Juliol 2010 a les 6:24 PM\nJo vaig fer un exercici bàsic per decidir a qui tenia que animar. Vaig posar sobre la taula una carta anomenada “Ecspanya” i una anomenada “Holanda”.\nVaig evidenciar que la carta “Holanda” m’era indiferent, mai havien parlat de mi, no m’havien fet mal, censurat ni res per l’estil. Després vaig mirar la carta “Ecspanya” i ràpidament em van venir al cap records de quan la Selecció vermella votava en contra del reconeixement oficial de la Selecció Catalana.\nNosaltres no hem jugat a futbol per raons polítiques, no esportives. Per això, tot i que uns professionals del futbol que em cauen molt bé juguen amb la “Roja”, no els he animat ni un sol segon. Ho he tingut clar des del primer minut de partit.\nRetroenllaç: 2010 in review | Un altre blog més\n@somlhostia @aleixsalvans @sempresaludava @itramselas On les podré trobar? Un altre tweet més que he fet a les:\t4 hours ago\n@somlhostia @aleixsalvans @sempresaludava @itramselas Genial! En vull una! Un altre tweet més que he fet a les:\t4 hours ago\nJo no sé si aquí hi ha involucrats el @aleixsalvans, el @sempresaludava o el @itramselas, però me la sua. On puc ac… twitter.com/i/web/status/1… Un altre tweet més que he fet a les:\t4 hours ago\nEsto, para empezar, necesita una revisión del VAR para ver si es falta o no. twitter.com/Berlustinho/st… Un altre tweet més que he fet a les:\t11 hours ago\nSembla que ja hi ha data #6defebrer https://t.co/URzrfO6r3l Un altre tweet més que he fet a les:\t12 hours ago\n@insonorizate Hola, sóc un periodista que treballa per una agència de comunicació i potser em recordareu per hits c… twitter.com/i/web/status/1… Un altre tweet més que he fet a les:\t16 hours ago\nUn dia d’aquests... un dia d’aquests. twitter.com/oaxacabcn/stat… Un altre tweet més que he fet a les:\t17 hours ago


Acaba la protesta contra l'acte de Sánchez a Barcelona\nPublicat 21/06/2021 15:49CET\nLa concentració d'ANC, Poble Lliure i Arran ha reunit fins a 500 persones davant el Liceu\nUnes 500 persones que han convocat l'ANC, Poble Lliure i Arran s'han concentrat aquest dilluns davant el Liceu de Barcelona, on el president del Govern espanyol, Pedro Sánchez, ha pronunciat una conferència en la qual ha anunciat que l'executiu central indultarà els polítics empresonats per l'1-O.\nLa concentració ha començat prop de les 10.30 hores amb unes 200 persones i ha reunit al voltant de 500 durant el matí, en protesta contra l'acte de Sánchez.\nEls concentrats han corejat consignes com 'Fora les forces d'ocupació' i 'Amnistia i llibertat' i han cantat 'Els segadors' i 'L'estaca' davant un cordó policial que han format agents de la unitat Brimo, i mitja dotzena de furgons de Mossos.\nEntre les pancartes que portaven es podien llegir missatges com 'Ni indults ni amnistia, independència' i 'República és llibertat'.\nCOMENÇAMENT DE L'ACTE\nEntorn de les 11.30 hores, els Mossos han blindat amb furgons la porta d'entrada del Liceu de Barcelona, a l'espera que arribés el president, i els manifestants han llençat un petard i diversos pots de fum vermell.\nEls concentrats han esbroncat les persones que entraven al recinte per assistir a la conferència, mentre un helicòpter dels Mossos sobrevolava la zona.\nPocs minuts abans de l'hora en la qual estava previst que comencés l'acte al Liceu, un activista ha agafat un micro i enmig de la protesta ha començat a llegir en veu alta noms d'independentistes processats o condemnats.\nPoc abans de les 12.00 hores, la delegada del Govern a Catalunya, Teresa Cunillera, ha sortit a les portes del Liceu i ha rebut el president Pedro Sánchez, mentre els manifestants els esbroncaven i cridaven 'fora'.\nMentre Sánchez feia el discurs, diversos activistes independentistes han pujat a una tarima en una cantonada de la Rambla per protestar contra la mesura de gràcia que ha anunciat Sánchez.\nL'activista independentista Carme Andrade, investigada per participar en les protestes contra la sentència de l'1-O, ha criticat l'anunci: "Són indults tapadora".\nSánchez ha sortit del Liceu de Barcelona a les 12.58 d'aquest dilluns al costat de la delegada del Govern a Catalunya, Teresa Cunillera, després de pronunciar la seva conferència.\nQuan han sortit s'han trobat amb els esbroncs dels 500 concentrats, que han corejat en català 'Fora', 'Botiflers', 'Fora les forces d'ocupació' i 'Llibertat presos', entre altres consignes.\nA les 13.15 hores, mentre la concentració es dissolia, dues persones amb banderes d'Espanya han irromput entre un grup de manifestants amb banderes independentistes i s'ha produït una discussió.\nDos agents de l'ARRO han agafat les dues persones amb banderes d'Espanya i les han separat del grup.


Els casos actius de Covid-19 es redueixen en prop d'un centenar - FÒRUM.ad\nEls casos actius de Covid-19 es redueixen en prop d’un centenar\nEl 17/11/20 17:57\nEl nombre de casos actius de Covid-19 s’ha reduït en gairebé un centenar de persones en les últimes 24 hores. Concretament, hi ha 98 casos en actiu menys que ahir després que s’hagin diagnosticat 37 persones i altres 135 hagin rebut l’alta des d’ahir dilluns a la tarda, i el total de casos actius se situa en 910.\nEl Govern ha informat que la xifra total de casos des de l’inici de la pandèmia de coronavirus SARS-CoV-2 al Principat és de 5.951 persones –5.093 corresponen a la segona onada–. El total de defuncions fins a la data és de 76. El total de persones que han superat la malaltia ascendeix a 4.965.\nD’entre els casos actius, n’hi ha 17 ingressades a l’Hospital Nostra Senyora de Meritxell, 9 a planta i 8 a l’UCI, on sis d’ells necessites ventilació mecànica. A la planta COVID-19 habilitada a El Cedre no hi ha cap resident ingressat.\nFinalment, pel que fa a la població escolar, 37 aules estan sota vigilància activa –13 total i 24 parcial– i 43 en vigilància passiva.\nNotícia Anterior: La Seu d’Urgell se suma de nou a La Marató de TV3 que enguany està dedicada a la Covid-19\nSegüent Notícia: Més de 160 persones participen a l’enquesta sobre el Projecte de Llei d’Economia Circular


CDmon celebra el seu desè aniversari amb un concurs a internet - maresme360 - Portal de notícies de la comarca del Maresme\nInicioCDmon celebra el seu desè aniversari amb un concurs a internet\n22 juny, 2012 Redacció General 0\nCDmon continua amb la celebració del seu desè aniversari. És per això que l’empresa amb seu a Malgrat de Mar ha organitzat un concurs a internet en el que es pot participar fins a finals del mes de juny. Els premis són diaris i estan relacionats amb la tecnologia i la innovació. Per participar, els usuaris s’han d’adreçar al web que l’empresa ha creat expressament per a l’ocasió o al bloc i les xarxes socials de la companyia. A més, en el web de l’aniversari, es pot veure una animació que relata la història de l’empresa.\nCDmon va nèixer l’any 2002 quan tres joves van crear una empresa per gestionar dominis i allotjament web. En poc temps la seva cartera de clients va augmentar de forma espectacular, passant de treballar per a dos o tres clients a fer-ho per a milers de tot l’Estat i també d’altres països. Un dels moments importants va ser l’any 2005 amb l’obtenció del certificat ISO9001 i de la categoria de registrador oficial dels dominis.es així com el reconeixement l’any 2008 de registrador oficial de la ICANN, l’organisme internacional que regula el registre i renovació dels dominis d’internet.\nActualment CDmon gestiona uns 120.000 dominis i 50.000 hostings i la seva facturació l’any 2011 va superar els 3.300.000 euros, un 34,2% més que el 2010. Aquestes xifres situen l’empresa maresmenca entre les quatre més importants de l’Estat en el seu sector -només per darrere de Dinahosting, Arsys i la multinacional 1&1- i la primera de Catalunya. CDmon dóna feina a una plantilla de 50 persones, la majoria de Malgrat de Mar i altres poblacions del Maresme.\nEl PSC d’Arenys de Mar vol que la Policia Local faci menys hores extra


Altafaj recepta “claredat” per ser reconeguts al món | Òscar Palau | barcelona | Política | El Punt Avui\nAltafaj recepta “claredat” per ser reconeguts al món Altafaj recepta “claredat” per ser reconeguts al món Altafaj recepta “claredat” per ser reconeguts al món Altafaj recepta “claredat” per ser reconeguts al món + Altafaj recepta “claredat” per ser reconeguts al món E-mail\nAmadeu Altafaj, durant el col·loqui posterior a la seva intervenció amb el vicedirector d'El Punt Avui, Carles Ribera ANDREU PUIG.\nAltafaj recepta “claredat” per ser reconeguts al món Altafaj recepta “claredat” per ser reconeguts al món Altafaj recepta “claredat” per ser reconeguts al món Altafaj recepta “claredat” per ser reconeguts al món Altafaj recepta “claredat” per ser reconeguts al món E-mail\nClaredat en la formulació prèvia, en el resultat del 27-S, i en els missatges i declaracions solemnes que segueixin un eventual triomf dels partits sobiranistes. És la recepta que va donar ahir Amadeu Altafaj, representant permanent de la Generalitat davant la Unió Europea, perquè el procés independentista culmini amb èxit, és a dir, amb l'obertura d'una negociació política que determini el nou marc jurídic, en què Europa hauria de tenir un “paper central”, i que acabi amb el reconeixement del nou estat català. “Es fa força literatura, però hi ha moltes coses que fan pensar que a Europa prevaldria el sentit comú”, apuntava; un sentit que, rematava, “apareix en molts papers europeus per parlar sobre Escòcia o Catalunya”.\nAltafaj, convidat ahir al cicle Moment Zero que l'associació homònima i El Punt Avui coorganitzen al Born Centre Cultural de Barcelona, va agafar com a referent la greu crisi econòmica i financera dels últims anys, que la UE ha hagut d'enfrontar –i ho sap bé perquè ell mateix va ser dos anys portaveu del comissari d'afers econòmics, Olli Rehn– per mitjà d'accions “legalment impossibles i políticament impensables” només uns anys abans. “Davant d'una situació crítica, Europa responia amb pragmatisme, negociació i adaptació de la legislació”, exposava Altafaj. “I els catalans no hem d'exigir menys, perquè ja en som ciutadans”, concloïa, respecte a l'actitud a seguir sobre el procés. “Tothom hi sortiria perdent si es deslliguessin els destins”, constatava el diplomàtic, per a qui a la UE “el diàleg polític sempre preval sobre la resta”.\nCatalunya, això sí, s'ha de fer valer, i ha de jugar bé les seves cartes, perquè “el primer adversari és la indiferència”. Per començar, ha d'aprofitar qualsevol oportunitat per expressar la seva voluntat, i les eleccions del 24-M són una “etapa important” de la marató. La que serà de debò “determinant”, però, serà la data del 27-S. I, tot i que creu que les plebiscitàries s'haurien entès “millor” a fora amb una llista unitària, s'ha de fer tot el possible perquè siguin “llegibles en la mateixa clau”, i es faci “una suma clara on les variables siguin mínimes”. Si Europa ho entén, i el sobiranisme triomfa el 27-S, Altafaj vaticina que la UE seguirà de prop tots els passos que faci el Parlament, i si cal s'hi implicarà per pressionar l'Estat.\nUna veu escoltada\nEl diplomàtic, en tot cas, deixava clar que la qüestió catalana ja ha aconseguit una primera victòria, que és colar-se a l'agenda europea, ja que la veu consolidada “en les ments de la majoria dels decision makers”. “Tenen clar que anem de veres, hi ha una consciència clara que això no és un suflé”, constatava a pregunta dels assistents. En aquest sentit, aprofitava per desmentir un altre mite escampat per l'unionisme: que ell, i les aspiracions catalanes, siguin sistemàticament menystinguts, fet que nega taxativament. “Els contactes tenen lloc a tots els nivells, són freqüents i seguiran sent-ho, perquè Europa té interès a escoltar tots els punts de vista”, afirmava amb rotunditat. I tot i que admetia que, en molts casos, els interlocutors veuen el català com un “problema afegit“, també evidenciava que els sol generar “perplexitat i preocupació” la no-actuació no tan sols del govern de Rajoy, sinó de tots els partits espanyols, davant la demanda democràtica que arriba des de Catalunya. “Des de fora no s'entén com ho estan gestionant”, indicava, en relació al rebuig al diàleg, els atacs sistemàtics o la instrumentalització de la justícia, que segons el diplomàtic generen certa “comprensió” a la frustració que senten la majoria dels catalans.\nAltafaj, que destacava la relació “correcta i profitosa” que manté amb l'ambaixada espanyola a Brussel·les, lamentava els “tocs de crostó” del govern estatal en diversos casos perquè estats sobirans es pronunciïn contra el procés, fet que, segons ell, pot ser “contraproduent”. Malgrat tot, i com demostra que el Parlament danès té previst parlar-ne el 12 de maig, la qüestió és present, i debats així, en fòrums formals o informals, aniran a més a la UE.\nDesprés d'Altafaj, el cicle Moment Zero tornarà, passades les eleccions municipals, el 27 de maig que ve, amb el president de la Unió de Federacions Esportives Catalanes, Gerard Esteva.\nLa viabilitat està fora de tot dubte: el punt crític del procés pot ser la sostenibilitat i l'estabilitat financera... d'Espanya\nHi ha una política implícita de la UE en aquests processos: la recança inicial seguida d'una acceptació pragmàtica\nAliats? Això no ho saps fins que no arriba el moment, però hi ha incomprensió per la gestió espanyola i ens entenen la frustració\nVolem ser subjectes a Europa, actors compromesos, influents i solidaris; no subjectes passius i menystinguts\nEn l'imaginari i el paisatge col·lectiu europeu, ja existim (...) Devem ser l'afer intern més internacional de la història de la UE\nLes delegacions a l'exterior són inversions en el país, actius preuats que generen riquesa, influència i projecció\nEl Punt Avui. Girona 30-04-2015, Pàgina 4\nEl Punt Avui. Nacional 30-04-2015, Pàgina 4


Arrenca el Carnaval de Sitges 2016\nL’Arribo de Sa Majestat Carnestoltes, al Pont d’en Domènec, i la presentació de la Reina del Carnaval donen el tret de sortida al Carnaval de Sitges.\nDomenico Teotocopulli Tothocopula, El Greco, és Sa Majestat Carnestoltes. Així l’ha proclamat la colla de Carnaval No K-Lia en l’Arribo celebrat aquest dijous Gras al Pont d’en Domènec. L’Arribo va fer reviure el modernisme, amb tot un seguit de personalitats que fa més de cent anys vivien a Sitges, a finals del segle XIX principis del XX, i que van dotar la vila de l’esperit cultural i artístic que encara manté a dia d’avui. Amb l’Arribo han pres vida també algunes de les obres pictòriques més destacades del moviment modernista com La nena de la clavellina, Gitana de Albaicín i Ramon Canudas malalt de Santiago Rusiñol, a més de Les bicicletes i Goyesca de Ramon Casas. Entre els personatges reviscuts es pot veure el mateix Santiago Rusiñol, Ramon Casas, Miquel Utrillo, Charles Deering, Emilia Pardo Bazan, Lola Anglada, Enric Morera o Enric Clarasó, a més destaca també la presència del rei Alfons XIII i la reina Victòria Eugènia. També han arribat a Sitges Joan Maragall, Víctor Balaguer, Àngel Guimerà, Modesto Ortiz, Facundo Bacardí, el Jove Picasso, Juan Ramon Jiménez, Mas i Fontdevila, i Ignacio Zuloaga, entre moltes altres personalitats. En l’univers No K-Lia també hi són presents els cossos de la cavalleria muntada i un grup de Ball de Màscares, per recordar com es vivia el Carnaval a finals del segle XIX principis del XX. La carrossa del Rei del Carnaval reprodueix l’escala de la que va ser la casa taller de Santiago Rusiñol, amb les rajoles i algunes de les obres que es poden visitar al museu com els Greco, Les llàgrimes de Sant Pere i Magdalena penitent, i La morfinòmana de Santiago Rusiñol.\nENLLAÇ AL PROGRAMA I FOTOS DEL CARNAVAL DE SITGES 2016\nLa colla de Carnaval ha treballat la seva creació sota el lema #tottorna i, seguint aquesta premissa, ha fet retornar el modernisme a la vila a més de músiques com el Turuta, Carnaval te quiero o el Sitges Carnaval, del mestre Janio Marti, que acompanyaran el personatge i la seva comitiva durant tota la setmana. També sonaran durant aquesta setmana les melodies més conegudes de l’època modernista.\nPrèviament a l’Arribo, una altra de les obres més culminants de Santiago Rusiñol, L’Alegria que passa, ha anunciat amb el seu espectacle de clown i varietats l’inici del Carnaval. El carro dels artistes s’ha pogut veure en quatre ubicacions diferents abans de la presentació del Carnestoltes.\nDesprés de l’Arribo de Sa Majestat Carnestoltes, a La Fragata, s’ha presentat la Reina del Carnaval, de la mà del grup Bon Rotllo formada per 82 persones. La Reina està inspirada en el conte L’abella Maia, de 1912. A partir d’aquesta temàtica s’ha desenvolupat tot l’espectacle i s’ha donat a conèixer a la Reina, una jove sitgetana, que ha vingut acompanyada de la seva comitiva d’insectes.\nAl costat de la Reina hi ha el seu millor amic. Un personatge golut i mandrós, a qui ella sempre aconsegueix convèncer perquè l’acompanyi en les seves aventures. També es troba la seva figura materna, la seva capitana i un amic que sempre l’ajuda.\nLa Colla Bon Rotllo va sortir per primer cop al carrer el 1998 amb l’Entitat Grup Independents del Carnaval de Sitges. Des d’aquell moment i fins a la data, la colla ha participat ininterrompudament al Carnaval Sitgetà, traient també colla infantil fins el 2013. La colla s’ha anat adaptant, innovant i millorant, mantenint sempre el seu tarannà.\nActivitats del Dijous Gras\nUn cop presentats, els dos personatges s’han dirigit a la Casa de la Vila on han pres el poder. L’Alcalde de Sitges, Miquel Forns, ha cedit la vara de mando a Sa Majestat Carnestoltes perquè durant una setmana queden instaurades les normes pròpies del Carnaval.\nAl balcó de l’Ajuntament, Sa Majestat Carnestoltes El Greco ha llegit el Predicot en el que ha repassat algunes de les principals qüestions de l’actualitat sitgetana.\nPosteriorment, els dos personatges han visitat la xatonada de l’Agrupació de Balls Populars de Sitges i el Casino Prado Suburense, on la Reina soparà amb la seva comitiva. Sa Majestat Carnestoltes ha finalitzat les visites institucionals a la xatonada de la Societat Recreativa El Retiro.\nProgramació pel divendres


Apartment on Novaya Street 5 Bila Tserkva Ucraïna - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 19 allotjaments a Bila Tserkva.\nNovaya Street 5, Bila Tserkva, Bila Tserkva, Ucraïna, 09100 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment on Novaya Street 5\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartment on Novaya Street 5 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Bila Tserkva. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Bila Tserkva. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de bugaderia, ascensor, lloguer de bicicletes, àrea de fumadors.\nL'ambient de Apartment on Novaya Street 5 es reflexa en cada habitació. servei de despertador, balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apartment on Novaya Street 5 no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (27) Parelles (9) Viatgers en solitari (11) Famílies amb infants petits (4) Famílies amb infants grans (1) Grups (2)\nAllotjaments a Bila Tserkva


DE L'ESTRET A GRÈCIA, EL COMERÇ DE TONYINA A L'ÈPOCA FENÍCIA - Planet tuna\nDe l’Estret a Grècia, el comerç de la tonyina a l’època fenícia\nEns situam al segle V a. de C., fa uns 2500 anys, un vaixell fenici viatja des de l’actual regió de Cadis a la ciutat grega de Corint carregat de tonyina en conserva. Encara que sembli anecdòtic, és el naixement d’una indústria que avui mou milions d’euros: la llauna de tonyina.\nGràcies a les restes arqueològiques i als estudis duits a terme tant a l’Estret de Gibraltar com a Grècia, sabem que les conserves de tonyina fenícies varen tenir molt d’èxit a la Grècia clàssica i que foren els fenicis els que iniciaren la primera “globalització” d’un producte alimentari marí al Mediterrani, molt abans que els romans. Aquí us en contam la història.\nLa tradició de les conserves de peix té encara un passat més remot. Per conèixer-lo, hem de viatjar a Mesopotàmia i a Egipte, on prop de les riberes dels grans rius, el Tigris, l’Èufrates i el Nil, va néixer aquest mètode revolucionari que permet conservar aliments peribles com el peix. En tot cas, l’origen de la conserva de tonyina és difús, es diu que podria venir del Pròxim Orient o de l’antiga Grècia. Això no obstant, són els fenicis qui desenvolupen una vertadera activitat econòmica al voltant de la pesca, la conservació i el comerç de la tonyina, que va passar de consumir-se localment en diferents zones del Mediterrani a convertir-se en una exquisidesa que viatjava milers de quilòmetres, des de l’Estret de Gibraltar a Grècia.\nTonyines i fenicis: els reis del Mediterrani\nPerò, qui eren els fenicis? I com arriba un poble del Mediterrani oriental a establir-se a las costes gaditanes? En sabem més poques coses de les que ens agradaria: rivalitzaren amb Grècia i desplegaren rutes comercials per tot el Mediterrani. Els fenicis ens han deixat poca documentació escrita, ja que eren una cultura principalment comercial i usaven materials peribles per a les anotacions i assentaments. Hem de remetre’ns a l’arqueologia i a fonts escrites gregues, els seus principals “contrincants” i a la vegada aliats comercials, per conèixer-los millor.\nAlguns investigadors sostenen que els fenicis s’expandiren pel Mediterrani a la recerca de la tonyina, i si encreuam els mapes de les principals àrees de domini fenici i les rutes de migració de la tonyina vermella, hi trobarem una coincidència sorprenent. Tant les tonyines com els fenicis eren grans navegants. Ambdós tenien una capacitat d’orientació i de desplaçament a la mar extraordinària. El disseny anatòmic de les tonyines els permet recórrer milers de quilòmetres. Al seu torn, els fenicis s’expandiren pel Mediterrani gràcies a les innovacions en la construcció dels vaixells. Durant els segles en què varen ser els senyors del Mediterrani, els fenicis solcaven les aigües seguint les mateixes rutes que les tonyines, els mateixos temps, en un viatge d’anada i de tornada des d’Occident a Orient.\nDel consum local al producte “global”\nCom avui en dia, els grans bancs de reproductors de tonyina vermella procedents de l’oceà Atlàntic creuaven cada primavera les Columnes de Melkart (o d’Hèracles, per als grecs), que és com es coneixia l’Estret de Gibraltar. En aquest indret, els fenicis les capturaven. La tonyina de proximitat, si és que es pot anomenar així una espècie que es desplaça més de 5000 quilòmetres abans de ser capturada, es consumia fresca. Al sud d’Espanya, les restes arqueològiques indiquen que era un recurs accessible, habitual a les llars dels nuclis portuaris on els fenicis s’havien establert.\nEl desenvolupament de la indústria de la conserva de tonyina a finals del s. VI coincideix amb la nova moda grega de menjar tonyina. És probable que el seu origen sigui anterior, però és a partir d’aquest moment que es convertí en un negoci en expansió i en una de les activitats econòmiques principals a la zona de l’Estret de Gibraltar, que passà d’un consum local i a petita escala a un comerç massiu i allunyat del lloc de producció. Tot i que a l’Orient també es pescava aquesta espècie, la quantitat era menor, tant per l’escassesa del producte, en comparació amb l’Estret de Gibraltar, com pel desenvolupament d’una indústria de la conserva potent i sense parió en altres racons del Mediterrani. L’ús de les almadraves a les costes de Cadis va permetre augmentar considerablement les captures i l’explotació industrial de la tonyina vermella per abastir un mercat de delicadeses en expansió.\nLa conservació i el transport de la tonyina estava relacionat amb sectors clau de l’economia de l’època: producció de sal, ceràmica, manteniment de ruscs, obtenció de resines, construcció de vaixells, caladors de tonyina i un llarg etcètera. La pesca i la salaó eren un motor que activava moltes altres activitats i, en conjunt, donaven feina a gran part de la població de l’època, fet que permetia als promotors del negoci guanyar grans fortunes.\nA partir de finals del s. VI, el mercat local de la tonyina a la zona sud-oest d’Andalusia va disminuir a favor d’un mercat d’exportació cap a l’Orient, principalment a Grècia, un comerç més rendible ja que era considerada un producte excepcional per la seva qualitat i exotisme. Les restes arqueològiques situen les conserves en santuaris, en mercats, en cases de la classe alta grega, fins i tot en el que devien ser les primeres tavernes. De fet, a la comèdia teatral de l’època es fa sàtira sobre els opsofagi (menjadors de peix), relacionats amb la classe acomodada, i la falta d’ètica pel malbaratament que suposava consumir aquest producte gourmet. La nova moda ha arribat per quedar-se.\nLa relació dels humans i les tonyines ve de lluny. Avui ens sembla sorprenent que la indústria pesquera japonesa hagi entrat en la cadena de consum de la tonyina de la costa de Cadis, els preus han pujat i la transporten a milers de quilòmetres perquè es consumesqui com a producte de luxe. Amb tot, si miram enrere, sabem que no han estat els primers, els fenicis convertiren la tonyina en un producte “global” ja al segle VI a. de C.\nReferències per a més lectura\nAquest contingut forma part del programa d’educació oceànica, Centinelas, i reflexiona sobre l’Objectiu de Desenvolupament Sostenible 4, Educació de Qualitat.\nadmin12021-11-04T06:39:40+00:004 11, 2021|


A l’hora de situar algun element en l’espai, i sobretot si és un espai públic, seria convenient que es fes la reflexió sobre els efectes que tindrà en l’entorn\nEscultura Jardinets de Gràcia © Glòria Vilalta\nM’agrada molt contemplar les diferents formes d’art que hi ha al carrer; l’art en la forma dels edificis o en la seva decoració, l’art en els jardins, o l’art en les escultures. És fantàstic que es potenciï l’art en els espais públics amb expressions de tota mena, de tots els estils i de tots els gustos.\nHi ha escultures de gran bellesa, com la de la fotografia, i n’hi ha que no són gaire agradables de mirar. La vida no és sempre de color de rosa, i l’art té, i ha tingut, un paper important per denunciar qualsevol situació i per recordar fets històrics que tant de bo no es tornin a repetir.\nTambé hi ha art que potser no és de denúncia però que té un contingut conceptual important al darrere, i que d’alguna manera mou, ens belluga. Tot el que fa reflexionar, emocionar i actuar ens pot ajudar a transformar i a evolucionar. I per tant, benvingut! A vegades, però, aquest art disruptiu, de denúncia o de formes colpidores, és agressiu. Sovint, aquesta és la intenció: l’art, com tot, transmet a l’entorn. I si l’artista vol transmetre dolor o injustícia, la seva escultura o el seu art potser no serà agradable, bonic o harmònic.\nVull reflexionar sobre el fet que transmet permanentment quan està al carrer (i el mateix seria a casa o a l’espai laboral). Sota el punt de vista de professional que es dedica a millorar l’energia de l’entorn, penso en l’efecte que té en l’harmonia de l’espai, i per tant en la dels ciutadans.\nPodríem fer el símil amb els quadres. El Gernika, per exemple, per molt necessari, important i valuós que sigui, no és per tenir-lo dins d’una llar o espai laboral. Tampoc l’aconsellaria en un espai públic molt transitat que no fos un museu.\nHem de tenir en compte que una escultura o la façana d’un edifici no són un quadre o un cartell, que podem treure al cap d’un temps o canviar-lo de lloc. A l’hora de situar algun element en l’espai, i sobretot si és un espai públic, seria convenient que es fes la reflexió sobre els efectes que tindrà en l’entorn. El màrqueting i la comunicació en general tenen molt estudiat quins símbols, formes, colors i continguts són els més adients per assolir un objectiu.\nLa meva pregunta és: al carrer també es té en compte? Es té en compte que durant anys, dècades i potser segles, aquell color, aquella forma, aquella escultura, aquell missatge, genera un efecte en el seu entorn?\nL’art ho envolta tot: hi ha art en un objecte, una escultura, un llum, i en qualsevol cosa creada per l’home. I no viu sol: interactua amb tot el que l’envolta.\nA vegades, potser oblidem que necessitem veure bellesa, harmonia, esperança. Alguns espais públics ja són prou durs i freds, amb poca vegetació i massa ciment. En aquests espais, seria més desitjable tenir una escultura esperançadora i bella, un art que millorés l’efecte de l’entorn.\nSi és un focus d’harmonia i bellesa, el seu efecte aportarà això a la ciutat i als seus ciutadans. Donades les especials circumstàncies que estem passant, votaria, ara més que mai, per embellir els espais públics tant com fos possible.


I tant que hi ha dones!\nper Maria Mora Directora d'Innovació de Foment del Treball 05 de maig de 2021 05:25\nFa més de mig any que el Consolat general dels Estats Units a Barcelona va proposar a Foment del Treball impulsar conjuntament l’edició catalana de l’Academy for Women Entrepreneurs. Aquest programa beca a 30 dones emprenedores amb un curs de formació per part de l’escola de negocis Thunderbird de la Universitat d’Arizona, un conjunt de masterclasses presencials a la nostra seu i sessions inspiradores amb persones de reconegut prestigi de l’ecosistema innovador de Barcelona. Però un dels grans intangibles és la possibilitat de formar part de la gran xarxa global AWE amb connexions a tot el món. Un trampolí per aquests projectes com ja es citava a l’article de la Marta Escobar del passat mes de març.\nEl divendres 23 d’abril va finalitzar el procés de recepció de candidatures. Un dia intens que finalitzava a les 23.30 quan rebíem l’últim dels projectes susceptibles d’entrar a l’Acadèmia. El resultat, 74 grans professionals que opten a fer xarxa amb nosaltres.\nLa setmana passada el jurat va tenir la difícil tasca de seleccionar les 30 dones que entraran al programa. Us puc ben dir en primera persona que no era una tasca fàcil; ciència, tecnologia i molt de talent són tres aspectes que es repeteixen en els projectes de la Judith, la Laia, la Julia, la Diana, la Marta, la Meritxell i el de tantes altres, la Maria inclosa, que tot i que acaba de ser mare, va complementar la informació que li faltava in extremis perquè també volia ser-hi. Els ODS són els eixos principals que connecten tot el portfoli de propostes. Totes les candidates són professionals amb ganes, amb passió, que és l’ingredient principal per fer les coses amb sentit. Se’ns gira feina.\nLes ganes i la passió són l’ingredient principal per fer les coses amb sentit\nCosta molt competir amb aquests programes. Cada dia hi ha milers de convocatòries interessants per molts projectes que comencen a veure la llum. Per tant, deixeu-me dir que rebre 74 candidatures és un èxit. Però no només ho és pel volum sinó també per la qualitat que transmeten cada una de les presentacions i vídeos que han sol·licitat participar a l’Academy for Women Entrepreneurs. És un orgull poder presumir de projectes made in Catalonia centrats en la investigació i la prevenció del càncer de mama, de pell o de còlon, caramels que substitueixen analítiques, projectes per tractar malalties respiratòries, per la interpretació genètica o iniciatives que acompanyen els infants amb autisme. També negocis que impulsen el reskilling i l’upskilling, plataformes que connecten professionals, empreses que promouen l’alimentació saludable o la sostenibilitat. Fins i tot hi podem trobar tecnologia de la NASA en alguna de les candidatures. I com a dona, és immensament satisfactori descobrir tot aquest talent a casa nostra.\nLes propostes presentades van molt en línia amb l’informe presentat per Acció aquesta setmana; una Barcelona ocupant els primers ranquings a l’escena global amb un ecosistema d’startups en creixement i molt consolidat, projectes empresarials amb capacitat d’atraure inversió i on un 20% de fundadors/treballadors són d’origen estranger. Les xifres també coincideixen amb les dades vinculades al sistema català del coneixement, concretament les spin offs vinculades al sector Health – s’han presentat iniciatives que tenen el seu origen en centres com el CRG (Centre de regulació genòmica), CNAG (centre nacional d'anàlisi genòmica), l’IRB (Institut d’investigació biomèdica) o el suport de la UPF Ventures (iniciativa de la Universitat Pompeu Fabra). El llistó d’iniciatives presentades ens planteja un horitzó molt optimista per a la recerca i la innovació. Constatem que a Catalunya tenim projectes molt joves dels que sentirem a parlar els propers mesos. Un honor poder seguir el guió d’aquesta trama que de ben segur acabarà amb màxima audiència.\nMés info: Ella no surt a les portades\nSovint costa visibilitzar el paper de la dona empresària, emprenedora, líder de grans projectes però puc afirmar que hi són i són brillants. Demà 6 de maig farem públic el nom de les seleccionades via el canal de Youtube de Foment del Treball i començarà el full de ruta per ajudar a aquests projectes a escalar; a créixer, a ser globals i fer xarxa. La primera connexió serà amb el conjunt de mentores, facilitadores i grans experts que les acompanyaran els propers mesos. Hi sumem també grans companys de viatge que col·laboren amb el programa com són EPSON, DWF-RCD i Wayra. El cocktail perfecte perquè les expectatives siguin extraordinàries.\nAixò va d’emprendre i aprendre, de joves i no tant joves, de ciència i tecnologia, de conèixer i compartir, de sumar i multiplicar. Volíem que elles fessin història i ens hem adonat que ja estaven escrivint les primeres pàgines. Enhorabona!


Tortellà celebra la festa major amb el darrer concert dels Tortellinis i el tobogan d'aigua - Garrotxa Digital\nPublicat a les 14.12\nAquests dies Tortellà està de festa major. Durant aquests dies s’han programat diferents tipus d’activitats organitzades pel Grup Joves de Tortellà i l’Ajuntament de Tortellà\nEl tret de sortida de la Festa Major de Tortellà serà avui a la tarda amb la Festa d’escuma. A la nit, el poble podrà gaudir d’un dels actes més destacats de la festa: el darrer concert del grup local Tortellinis a casa.\nRAFEL DOMÍNGUEZ, ALCALDE DE TORTELLÀ: ” que diuen adéu, després de més de 10 anys de tocar junts. Ells creuen que ha arribat el moment d’emprendre altres projectes musicals. Jo crec que la millor manera és dir adéu al seu poble”.\nAvui a les 11 de la nit hi haurà el ball de festa major amb la Orquestra Montecarlo i l’elecció de l’hereu i la pubilla. La festa seguirà demà amb jocs infantils i un tobogan d’aigua gegant.


Espais d’aprenentatge – CS | Escola La Sedeta\n← LA FAMÍLIA DE LA NOSTRA PROTAGONISTA A P4\nAcomiadament de l’Inés (6è) →\nUs deixem l’enllaç a un dels vídeos creats a l’espai d’aprenentatge de Comunicació i tecnologia. El vídeo correspon a la feina feta durant tres sessions de treball: la 1a per planificar el curt i fer el guió, la segona per fer la gravació i la tercera per fer el muntatge i edició de la producció. Per dur a terme la tasca disposen d’Ipads que fan servir tant per gravar com per fer tot el treball d’edició. En general el temps és molt ajustat i la majoria de grups no aconsegueixen acabar, ja que trien projectes molt agosarats, però aprenen i desenvolupen moltes habilitats en un únic projecte.\nEn concret, un grup d’alumnes del Cicle Superior han fet un curt sobre el bullying. Ells intenten fer-nos reflexionar, mitjançant una simulació, la importància de ser bon company. Ens mostren un exemple d’assetjament escolar per fer-nos reflexionar sobre conductes a evitar. Esperem que us agradi i serveixi! 😉\nAquest article s'ha publicat dins de 5è (Cinquè), 6è (Sisè), Cicle Superior i etiquetat amb Activitats, espais d'aprenentatge, Ipads, pràctiques, projectes, tecnologia, TIC, Video. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Condició d'ERC al PSOE per tornar a negociar: "Que la política desplaci la repressió"\nERC planteja tres escenaris per assolir la independència i reforma els estatuts per permetre allargar el mandat de Junqueras i Rovira\nRedacció 21/12/2019 - 09.10 Actualitzat 21/12/2019 - 19.16\nEn plena negociació de la investidura amb el PSOE i amb el ressò de la sentència del Tribunal de Justícia de la Unió Europea sobre la immunitat d'Oriol Junqueras, Esquerra Republicana marca aquest dissabte el seu full de ruta per als pròxims quatre anys amb la segona part del seu 28è congrés nacional.\nUnes línies estratègiques que els republicans esperen que els converteixin en la força independentista hegemònica per aconseguir superar el llindar del 50% de l'independentisme en unes eleccions. La militància ha aprovat amb el 93,5% dels vots "transitar cap a la independència per qualsevol camí democràtic i pacífic".\nAragonès defineix ERC com a "trencaglaç"\nEl coordinador nacional d'ERC, Pere Aragonès, ha assegurat davant els militants republicans que ells són els portaveus del diàleg i la negociació i que la gent els ha triat per assumir un paper de lideratge que requereix decisions complexes i que el camí serà dur. Ha definit ERC com el "trencaglaç dels murs del bloqueig":\n"Cal obrir camins a la negociació política. I nosaltres hi posarem el nostre programa: amnistia, autodeterminació, república. Aquest és el nostre programa polític que ens ha dut en aquestes victòries. ERC assumeix el paper de 'trencaglaç' dels murs del bloqueig."\n"Som aquí per crear les condicions per guanyar. Aquest és el lideratge que volem exercir."\nAragonès ha advertit al PSOE que la resolució del conflicte a Catalunya només s'aconseguirà "si la política desplaça la repressió":\n"S'ha d'obrir una etapa en què la política venci la repressió. Volem que quedi clar: la nova etapa política només es pot obrir si la política desplaça la repressió. S'entén o no s'entén?"\nMarta Rovira, en videoconferència, ha insistit en la via del diàleg per arribar a fer un referèndum i avançar en el camí d'exercir el dret a l'autodeterminació:\n"El referèndum és la solució. No hi ha retorn possible, només poder fer que avançar en el camí en l'exercici al dret a l'autodeterminació. El conflicte no podrà girar mai l'esquena a aquest consens tan ampli, tan transversal i tan creixent a la nostra societat."\nTambé s'ha sentit un missatge d'Oriol Junqueras gravat a la presó de Lledoners. Un missatge que els militants republicans han rebut amb crits de "llibertat, llibertat". Junqueras ha assegurat que la independència és "irreversible" i que és inevitable que hi hagi un nou referèndum.\nReferèndum acordat, forçat o al marge de l'Estat\nAquest dissabte s'ha presenta l'informe de la presidència dels últims quatre anys de gestió i s'ha votat la ponència política i estatutària. Els militants han avalat amb el 93,5% dels vots la ponència que avala "transitar cap a la independència per qualsevol camí democràtic i pacífic". El text final ha rebut 558 vots a favor, 20 en contra i 19 abstencions tot i que estaven convocats 1.700 afiliats.\nAmb el títol "Enfortir-nos per tornar-hi, enfortim-nos per guanyar", el document presentat per la direcció del partit aposta per un nou referèndum i planteja tres escenaris per aconseguir-lo, prioritzant la via acordada:\n- El referèndum negociat amb l'Estat.\n- Un referèndum "forçat" a partir de la mobilització constant.\n- La consulta sense acord però "acompanyats de complicitats internacional".\nEl full de ruta, però, prioritza en primera instància la via acordada. L'escenari preferit és la consulta pactada, imitant la via escocesa i sense imposar-se terminis, malgrat que reconeix que aquest escenari, ara per ara, és impossible.\nEl segon escenari és el forçat i és el que s'assembla més al que està intentant ERC ara mateix amb les negociacions amb el PSOE.\nEn l'encapçalament del document, la direcció parla d'aconseguir que l'estat espanyol no tingui altra alternativa que avenir-se a pactar una solució democràtica.\nUn gir estratègic\nEl congrés marca així el rumb cap a posicions més pragmàtiques sense renunciar al programa independentista. El document que surt de la trobada consolida el gir estratègic d'ERC i va en la línia de la ponència política aprovada en la conferència nacional de juliol del 2018: reconèixer que l'independentisme ha de guanyar suports i ser més fort per intentar de nou la independència. Al llarg del text es repeteix la idea que cal "ampliar la base" de l'independentisme.\nEl congrés ha servit també per modificar els estatuts; concretament, els mandats de la presidència. . Amb 557 vots a favor, 11 en contra i 44 abstencions, s'ha acceptat el nou text estatutari que permet als líders del partit allargar el mandat si es troben algun tipus d'impediment per exercir-lo. Es manté el límit en 12 anys consecutius, però no comptarà el temps que no s'hagi pogut exercir el càrrec per causes alienes a l'organització. Això suposa que els anys de presó d'Oriol Junqueras i d'exili de Marta Rovira no es computen i, per tant, només sumen els anys efectius com a president i secretària general del partit. No hi ha hagut cap esmena en aquest sentit i, per tant, aquest canvi quedarà aprovat.\nERC Pere Aragonès Oriol Junqueras\nEl congrés d'ERC tanca files al voltant de la direcció


Escola Les Vinyes: de setembre 2019\nCOMUNITAT D'INFANTIL DIVERSA\nEnguany, a la reunió de famílies d’infantil hem deixat PETJADA física d’aquesta al pati petit de Les Vinyes. Totes les famílies assistents han pogut mostrar tal com som, representats en uns retalls de roba que resten enlairats al pati fent bonic, com fa bonic l’escola plena de persones ben diverses.\nSi traieu el nas al pati, i us hi fixeu bé, veureu que a l’escola hi ha infants de molts colors, uns de més vius, d’altres més foscos, també n’hi ha d’estampats alegres i d’altres de més subtils. Hi ha famílies de ratlles, llargues, gruixudes i fins i tot de quadrets. També hi ha mestres de cotó, mestres de seda fina, de colors estridents o d’esprimatxats.\nTots nosaltres, amb la varietat, som una mostra real del que passa fora: som persones diferents, amb mirades diferents, amb interessos particulars, amb passions i dificultats variades. De vegades, totes aquestes circumstàncies individuals fan que ens unim en una mateixa cosa que rutlla, precisament per la suma de totes aquestes diferències.\nDes d’aquí, us agraïm la feina i us encoratgem a continuar defensant i valorant la riquesa de la diversitat, perquè...no ens dieu que no fa goig!\nEtiquetes: 1r EI P3, 2n EI P4, 3r EI P5, comunitat educativa, curs 19-20, educació infantil, escola les vinyes, sant cugat sesgarrigues\nA PUNT PER L’ECO SANT CUGAT!!\nEls alumnes de l’escola ens hem posat a treballar de valent per poder posar una parada a l’ECO d’aquest diumenge 29 de setembre.\nAhir vam fer tallers a l’escola per tal de posar a punt els pots amb llavor sorpresa que vendrem a la parada i els llibres i quaderns de segona mà. Cadascun dels infants es va encarregar d’una tasca molt concreta: decorar els pots amb adhesius, amb retolador o cordills diversos, preparar el substrat amb fibra de coco i compost, decorar les targetes d’agraïment, preparar el cartell de la parada, elaborar el cartell informatiu de les llavors que poden germinar del pot sorpresa, guarnir la guardiola per recollir els diners i organitzar els llibres i quaderns de segona mà.\nLa organització va ser molt fluida, cada infant podia escollir en quin taller treballar i tots es van sentir satisfets del resultat aconseguit.\nDiumenge disposarem d’una parada davant del Centre Cívic. Us esperem a tots per Posar la vostra llavor pel Pati en transformació, ja que els diners recollits aniran destinats a les properes actuacions que es volen fer al pati de l’escola, seguint els consells de la paisatgista Inara Hasanova, que ens va fer el taller al pati en el marc de l’Eco de l’any passat. Així doncs, per poder començar amb la transformació del pati, necessitem la vostra col·laboració fent l’adquisició dels pots de llavors que han preparat els alumnes de l’escola i dipositant la voluntat a la guardiola que trobareu a la parada.\nESPEREM QUE LA LLAVOR GERMINI I EL PATI ES TRANSFORMI!\nEtiquetes: actuacions escoles verdes, comunitat educativa, curs 19-20, sant cugat sesgarrigues\nAhir vam anar a fer la verema a la vinya del costat del cementiri. Vam fer grups de tres companys i pares/mares acompanyants per compartir les tisores de collir i les caixes.\nDesprés vam anar al celler i vam pesar les caixes:\nCaixa 1- 16,5 kg\nCaixa 2- 19,5 kg\nCaixa 3- 23 kg\nCaixa 4- 20 kg\nCaixa 5- 19 kg\nCaixa 6- 22 kg\nEn total vam collir 120 kg.\nAl migdia vam fer l’etiqueta per l’ampolla de most. Cadascú es va personalitzar l’etiqueta, amb el nom i un dibuix.\nA la tarda vam tornar al celler i vam aixafar el raïm amb el mètode tradicional, o sigui, trepitjant amb els peus descalços.\nAlguns nens i nenes ho van trobar molt divertit i van voler repetir, en canvi, d’altres no els va agradar gaire i no ho van fer.\nVam colar el raïm per separar el most de la pellofa, els pinyols i la rapa.\nFinalment vam embotellar el most i hi vam enganxar la nostra etiqueta.\nClasse del llamp (4t)\nVolem agrair molt sincerament la col·laboració dels pares i mares que ens van acompanyar al matí a la vinya. Molt especialment a en Carles per les seves explicacions, experiència i coneixements sobre la vinya. I a en Pep, per posar-nos a la nostra disposició el celler i tot el material necessari; caixes, furgoneta, cossis, ampolles... i el seu temps! També a tots els pares i mares que ens van acompanyar a la tarda i ens van ajudar a colar el most, embotellar i posar el tap a les ampolles.\nVa ser una experiència enriquidora i divertida pels alumnes de cicle mitjà que vam poder dur a terme gràcies a la implicació de les famílies que van tenir la disponibilitat i molt amablement van contestar la nostra crida.\nEtiquetes: 3r, 4t, cicle mitjà, curs 19-20, entorn, escola les vinyes, famílies, sant cugat sesgarrigues\nA P3 i P4, CURS ENGEGAT!\nA la classe de P3, al setembre, hi ha benvingudes especials quan el curs comença. De vegades són alegres, de vegades arrauxades, de vegades porugues o fins amb ulls enterbolits, però les primeres passes a l’escola sempre compten amb la guspira de curiositat ben viva, ens sentim, com ens sentim i ens mostrem com ens mostrem. L’arribada dels xicarrons a Les Vinyes ens omple d’emoció i de ganes de conèixer com caminen i com somien els nous membres de la colla.\nAvui a P3, famílies, mestres, nens i nenes ens hem agafat de la mà per iniciar un curs que esperem sigui ben profitós, ple de rialles, cançons i descobertes. A més, les companyes experimentades de P4 estaran plenament lligades al nou grup de P3 i plegats farem un bon equip. Ens ajudarem, ens mirarem, ens escoltarem, creixerem junts.\nEls nous ritmes, espais, mestres, hàbits i activitats ben aviat deixaran de ser nous, per passar a ser el dia a dia habitual dels infants ben adaptats a l’escola dels grans. Mica en mica tot s’anirà posant a lloc! Endavant menuts!\nBENVINGUTS ESTIMATS PETITS COMPANYS!\nEtiquetes: 1r EI P3, adaptació, benvinguda, curs 19-20, educació infantil, escola les vinyes, inici de curs, sant cugat sesgarrigues\nBenvinguts/des a un nou curs escolar!\nDeixem enrere l’estiu i ens apropem decididament a un nou curs escolar.\nAquest curs és especial per l’escola per diversos motius, alguns els anireu descobrint al llarg dels propers dies però us n’avancem un: ens fa especial il·lusió poder tenir totes les aules -d’infantil i primària- al mateix edifici. Ens fa il·lusió per la proximitat que això comporta, que ens permetrà treballar encara millor per a la cohesió i companyonia de tots els nens i nenes de l’escola, des dels més xics fins als més grans. També és important per la confortabilitat dels alumnes de cicle superior, ja que les aules de l’edifici són més amples i lluminoses.\nAquesta i d’altres novetats les podreu descobrir en la propera reunió d’inici de curs que tindrà lloc a l’escola aquest dijous 5 de setembre a les 19h. Serà el tret de sortida del nou curs escolar, presentarem les noves mestres per aquest curs, podreu passejar-vos per l’escola i descobrir les noves ubicacions de les aules. També us explicarem algunes novetats i podreu tenir un primer contacte amb les mestres tutores i especialistes del curs.\nEtiquetes: curs 19-20, escola les vinyes, inici de curs, sant cugat sesgarrigues


restaurants | nunca nueve\nRestaurant Ca l’Estevet\nPosted on 2014-09-01, Monday by mai9\nQuè sabem del Zuquemverd? Que sap on anar a menjar, i per això després de comprar WhatsApp se’n va anar a “Ca l’Estevet”, sortint de plaça Universitat baixant pel carrer intercultural Joaquim Costa, a Valldonzella 46. Ei, 25eur per persona.\nJo hi vaig menjar uns espàrrecs amb pernil i romesco molt més bons del que la senzillesa del nom aparenta.\nMenjar, servei, ambient, experiència, ho tenen tot. I obren cada dia, fins Nadal, que com tots sabem és dia de recolliment i menjar en família.\nentrepans Can Paixano, metro barceloneta\nPosted on 2013-04-28, Sunday by mai9\nAprofito que recomanen una hamburgueseria per recomanar un lloc molt aprop. És Can Paixano (Reina Cristina 7). Aquí podeu veure l’ambient:\nÉs un lloc de tota la vida, que ara sempre hi trobes algun turista, com la Sagrada Família.\nQuan era petit em preguntava quin futur podia tenir un antro com aquest rodejat de botigues tecnològiques super-molones. I ara quan hi passes està tot tancat menys ells. 😐\nAquesta setmana em vaig decidir per una especialitat de la casa: bacon, formatge, ceba i pebrotets, per 2,90eur. Imbatible, insuperable, i amb pa de veritat.\nidiosincràcia xinesa en un bufet lliure japonès\nPosted on 2011-10-24, Monday by mai9\nAvui he anat a un presumpte bufet lliure japonès, concretament al Bwok que hi ha a Glòries. I hi he vist moltes coses del que seria la idiosincràsia xinesa que m’han semblat dignes d’explicar.\nEl primer de tot és que diuen que és un bufet lliure japonès però són xinesos. Tothom ho sap, però segueixen endavant. Té un punt de ridícul, naïf i mentida que a mi em deixa descolocat.\nElls diuen que és un restaurant, però de restaurant no té res, és una pura i genuïna fàbrica xinesa (no he anat a cap, però he llegit molt sobre el tema). El curiós és com ens adaptem nosaltres al seu estil de fer les coses. Al loro que el lema del restaurant és “menja natural”. En fi.\nEl ganxo amb el que aconsegueixen que hi anem a menjar és que el preu és raonable i t’ofereixen quantitats ingents de menjar. El truc és tal que els d’aquí diem “no sé com s’ho fan per oferir un bufet de 10eur on pots menjar gambes i salmó”.\nEl seu punt de negoci està en tenir moltes taules. Aquí es veu perquè Xina és gran com és (és així perquè es pensen que és bo). El seu negoci consisteix en ser molts. Aquí un restaurant no pot tenir 500 cadires per la feinada que haurien de fer els cambrers (i cuiners). Però en aquest bufet els cambrers no tenen feina, o si en tenen és estil fàbrica: arrambar amb tots els plats bruts, llançar les restes i mirar si encara hi ha fideus a la cassola de fideus. No cal posar plats nets perquè ja ho fan els clients.\nIgual que amb Xina, els inicis te’ls posen ben fàcils. Ho fan ben atractiu perquè hi vagis. Arribes i ja estàs omplint-te el plat. Després, per menjar els segons hi ha cua perpètua per fer carn a la planxa, però t’hauràs d’aguantar.\nEscolliràs la carn tu mateix, tu la portaràs al cuiner i tu faràs cua amb els altres clients. Tots drets per poder menjar.\nL’altre truc que tenen és que cuinen fatal. Són capaços de desgraciar un tall de salmó, gambes, navalles o uns bolets. És la famosa baixa qualitat del treball xinès.\nAlgú es queixa perquè cuinen malament? No. Algú es queixa perquè has d’estar dret fent cua a mig menjar? Tampoc. Tothom agraït per menjar per deu euros. I no sabem com serà que hem arribat a una crisi? Ah, alerta.\nDesprés, per pagar, torna a fer cua al sortir. Dret esperant que els altres clients també paguin. Crec que els xinesos no hauran de fer cap guerra per conquerir-nos, perquè ja fem el que ells volen.\nA mi em sembla que ens han ben ensarronat. Si el McDonald’s està desacreditat, com a mínim allà demanes primer, et donen un menjar pensat i ordenat (hambuguesa, patates, beguda i gelat), i te’n vas a taula a menjar tranquilament amb els teus amics. En el bufet aquest t’estàs aixecant cada quart d’hora per anar a buscar més menjar i l’única guia per menjar és el que a cada instant et poses al plat a triar entre mil coses, entremig de clients que tampoc saben què més volen menjar.\nAmb els ianquis vivíem millor.\n(quin) Panorama a Portugal\nPosted on 2010-09-21, Tuesday by mai9\nFeia ben bé tres mesos que no parlava de cap restaurant, i res, recomanació d’un restaurant de per allà Portugal que se’n diu Panorama (sortint de Lisboa cap a l’Oceà Atlàntic). Tenen una d’allò que se’n diu “mariscada au natural” que val 65€ i té 4 ostres, 4 gambes, una llagosta, com una amanida de cranc i unes cloïsses força bones. Falten uns percebes però es veu que aquell dia sa mar no estava per històries. 😐\nJo no tinc cap experiència amb aquestes coses però el format em va semblar molt més encantador que les mariscades que veig per aquí replenes de musclos i navalles (i altres coses que diries: “miri senyora, aquests berberetxos me’ls guarda que demà vindré a fer l’aperitiu”).\nA part d’això només entrar t’omplen la taula de tres pastissets de peix arrebossats i un salpicó de marisc amb unes torradetes amb mantega, que quan t’ho acabes ja estàs tip.\nDe postres podeu demanar un pastís “hazelnut” que està molt bo. I si us animeu un licor Beirao, així dolcet que està tremendo i així ja fa pinta que siguis gran.\nRes, si hi aneu, demaneu pel cambrer Antonio i li dieu que sou catalans. Sabrà que ens coneixem perquè fins fa poc es pensava que els catalans no existien. És lu que té no tenir Estat.\nObservareu que la decoració del lloc és una mica lletja, amb unes cortines amb estampats de fruita sobre unes parets assalmonades. La meva teoria és que està feta a posta perquè els orteres que hi van a sopar no s’adonin de lo mal vestits que van.\nJo no he anat a molts restaurants japonesos, però el restaurant Wakasa de Nàpols 347 es mereix un lloc al bloc.\nI em direu: Per què? Perquè hi he menjat coses que no havia menjat a altres llocs i la qualitat dels ingredients i del cuinat és soprenentment atractiva. (ens hem fet amics de seguida 😉 )\nÉs d’aquells casos que dius: buf, quina sort no ser vegetarià.\nSi voleu anar-hi heu d’enviar un email a tascawakasa@yahoo.es i ells ja us diran quan podeu anar-hi. 🙄 Té quatre taules, d’aquí el protocol.\nAixò són arrels de flor de lotus:\nA la següent foto, les postres. No són un “mochi” sinó que un no sé què no sé quantos-mochi. I amb mousse de maduixa dins. També hi ha una galeta amb el dolç aquell de mongeta vermella. Massa bo per 4€.\nA mi m’ha costat 35€ per persona, però si no us deixeu portar, us pot sortir més barat. 😉\nBarceloneta – La Mar Salada\nPosted on 2009-11-20, Friday by mai9\n“El millor menú de Barcelona”. Aquesta és la frase que va fer que dimecres dinés al restaurant La Mar Salada de per allà al final del passeig de Joan de Borbó.\nTenen la tonyina poc feta més poc feta que he vist mai! 😆\nAmb tants plats per triar que dinaria dos cops! 8)\nI són simpàtics. Simpàtics com una mongeta tendra en ser saltejada amb pedrers d’ànecs i trompetes de la mort.\nComparant amb el Nougatine de NY, haig de dir que és millor La Mar Salada i inclús més barat. Gira el món i torna al Born! 😆\nHospital de Sant Pau – L’Oliva\nPosted on 2009-10-14, Wednesday by mai9\nEm veig obligat a recomanar-vos l’únic restaurant del barri que en el menú de 11,50€ tenen ànec amb pera.\nEstà al carrer Indústria 207, i s’hi menja força bé.\nAprofito l’ocasió per explicar una anècdota que no m’hauria passat si no hagués anat a New York:\nTornat de fer una volta de 20 minuts per manca de taules, estava a l’entrada del restaurant escoltant música amb el mòbil i aïllant-me del soroll a la vegada, quan ha entrat una dona i m’ha preguntat si estava esperant per agafar taula. Li he dit que si perquè els auriculars aïllen del soroll però permeten sentir quan et parlen (ep, la tecnologia). Però també me’ls he tret perquè a part de tecnologia tinc educació (ep, l’escola de pago).\nPoc després han entrat dues dones més, que directament han entrat fins al final, saltant-se tota tecnologia i educació. 😯\nLa dona m’ha preguntat si jo ja estava a la cua, i he dit que sí. Llavors ella s’ha vist sorpresa per l’habilitat coladora d’aquelles dues dones.\nI quan a mi m’han donat taula, ella encara esperava. I aquí és on ve l’anècdota new yorker: li he dit al cambrer que no em feia res compartir taula amb la dona que s’esperava. I el cambrer a dit “ya se lo digo”.\nNo sé si és “new yorker” o no, però jo això no ho hagués fet si no hagués passat per allà.\nLa dona (que no deu haver anat a Nova York), deu haver dit que no, perquè no ha vingut. I quan m’estaven portant el primer plat li han donat a ella una taula prou propera a la meva. I no s’ha dignat ni a mirar-me ni saludar-me ni res.\nJo crec que es pensava que me la volia lligar. 🙄\nI més curiós encara és que al segon plat, ella ha cridat a la cambrera, i li deu haver preguntat alguna cosa de mi, perquè només sentir-la, la cambrera ha aixecat la mirada cap a mi, i li ha respost. Ella havia tingut la “precaució” d’asseure’s d’esquena a mi quan jo ja estava de cara a ella.\nI quan al marxar he passat per davant seu i m’he hagut d’esperar a la barra i la veia de cara: no ha aixecat un segon la cara del plat.\nEn resum: quanta tontaria. 🙄\nPosted in Barcelona, restaurants\t| 12 Replies\nestrelles a bon preu\nPosted on 2009-08-22, Saturday by mai9\nA Barcelona, 20€ t’arriben per comprar dos entrepans de llom i formatge, dues cerveses i unes postres. A Nova York pots dinar a un restaurant amb tres estrelles Michelin. 😀\nEs veu que tenen un menú popular que està força bé. 😆\nDe primer he menjat una amanida amb forma de pastís que picava. De segon el salmó que veieu a la foto. I de postres un brownie amb gelat de vainilla i cosetes cruixents dins.\nEstà al costat de les torres Time Warner i me’l va recomanar un home que vaig conèixer al metro.\nCom que trigaven molt a portar les postres m’he posat a fer fotos a tot quisqui. Aquí teniu els veïns a dreta i esquerra:\nSabeu el més curiós? Al menú tenien hamburguesa. Ah, aquests americans novayorquesos…… 🙄\nPosted in New York, restaurants\t| 5 Replies\nrestaurant indi a Gràcia\nPosted on 2009-08-02, Sunday by mai9\nSi voleu anar a un restaurant indi, aneu al carrer Bruniquer 26. La prova que és un restaurant indi de veritat és que a la porta diu que és un restaurant vegetarià. 😆 Fa gràcia perquè aquest és el nom dels restaurants indis a l’Índia.\nTambé ofereixen salsitxes d’aquelles que no són de carn i guacamole, però el que hi heu de menjar són plats indis.\nHeu d’anar en compte perquè jo, abans d’anar a l’Índia, vaig anar a un altre restaurant indi i en vaig sortir decebut. I és que menjar indi no consisteix en demanar un primer plat i un segon.\nL’objectiu és demanar arròs i pa (garlic/cheese nan), i plats per acompanyar-ho. Plats que compartireu perquè sinó et canses de menjar el mateix. T’embafes si menges un plat sencer del mateix gust especiat.\nLa idea és que et quedi una cosa semblant a això, que en diuen Thali (i que al restaurant també en tenen).\n(la foto no és del restaurant)\nEm va encantar el Tandoori Beigan Bartha. I el chai (te amb llet) boníssim.\nVa costar 31€ per dues persones.\nSi dieu que veniu de part meva, us faran un somriure gratuït 🙂


Un film islandès sobre una noia que exerceix l'activisme ecològic en la clandestinitat\nUna pel·lícula que sembla haver nascut sota el signe de la duplicitat. D’una banda, la seva fascinant protagonista, Halla (extraordinària Halldóra Geirharðsdóttir, que desborda encant i determinació), exerceix l’activisme ecològic en la clandestinitat, convertint-se en l’enemiga número u del govern islandès, mentre es guanya la vida com a acollidora directora d’un cor. D’una altra, Halla es recolza en la imatge benèvola de la seva bessona idèntica. 'La mujer de la montaña' es debat entre el seu impuls satíric, que vol destapar les paradoxes de l’Europa de la crisi, i la seva deriva melodramàtica, que afortunadament acaba per estar exempta de sentimentalisme. No sempre aconsegueix mantenir el tipus –l’aparició recurrent de la banda musical i els cantants ucraïnesos que interpreten la banda sonora és especialment irritant– però el resultat final té una lleugeresa i una vitalitat que la faran connectar fàcilment amb tota mena de públic, fins i tot amb el que no és especialment sensible al canvi climàtic i el terrorisme anticorporatiu.\nPublicat dijous 7 març 2019


La consellera d'Empresa i Coneixement lliura els Premis d'Enoturisme de Catalunya del 2018\nterritoris.cat/ Maria Blanch 15:03 06/07/18\nImatge de les autoritats als premis d'enoturisme de 2018\nLa consellera d’Empresa i Coneixement, Àngels Chacón, ha lliurat aquest dijous els Premis d’Enoturisme de Catalunya, en el marc de la celebració de la 4a Nit de l’Enoturisme a Catalunya, organitzada pel Departament d’Empresa i Coneixement al Castell del Remei a la Noguera. La consellera ha estat acompanyada pel president de la Diputació de Lleida, Joan Reñé; el Director General de Turisme, Octavi Bono; i pel director de l’Agència Catalana de Turisme, Xavier Espasa, entre d’altres.\nEls premis es lliuren amb l'objectiu de reconèixer les millors iniciatives enoturístiques del territori i ser un estímul perquè les empreses vetllin per la qualitat, sostenibilitat i especialització del seu producte. Per aquest motiu, les empreses premiades contribueixen, amb les seves empreses i cooperació, als interessos del sector enoturístic català, a la vegada que el posicionament, la innovació i la millora de la qualitat i competitivitat nacional i internacional. En formen part la Direcció General de Turisme, l’INCAVI, l’Agència Catalana de Turisme, els patronats de les quatre Diputacions, Turisme de Barcelona, les DO’s i empreses, cellers i professionals destacats d’aquest sector, alguns d’ells adherits a la marca Enoturisme Catalunya.\nEnguany, tenint en compte que el 2018 és l’Any del Turisme Cultural per part del Departament d’Empresa i Coneixement, els Premis d’Enoturisme han valorat de forma particular aquelles iniciatives que incorporin activitats i serveis relacionats amb el sector cultural.\nEn la categoria de Cellers el premi ha estat per l’empresa Abadal (DO Pla de Bages) per la seva tasca de dinamitzadora del territori, vinculant-se amb la població i empreses locals, a la vegada que pel seu impuls a iniciatives que vinculen la cultura i l’enoturisme, a més del foment i la conservació de la cultura i el paisatge com a patrimoni vinícola, cultural i social.\nEl guanyador a l’Allotjament i Restauració ha estat per l’empresa La Cuina de l’Empordanet (DO Empordà) pel seu compromís dels 20 restaurants que componen aquest col·lectiu amb el territori i la població local i que promocionen, conjuntament, els vins i la gastronomia de qualitat, que es elaborada i marinada amb productes gastronòmics i enològics de proximitat per acabar creant una cuina tradicional del Baix Empordà.\nL’últim guardó ha estat per Sapienstravel-Viemocions en la categoria d’Experiències i Innovacions. És una de les empreses pioneres en la comercialització de l’enoturisme a Catalunya, amb activitats singulars i exclusives en diferents territoris que combinen el patrimoni artístic, històric i cultural existent.\nTambé s’han destacat altres propostes com a finalistes en cada una de les categories: en la de Cellers ha estat Albet i Noya (DO penedès); en la d’Allotjament i Restauració han estat Cal Blay Vinticinc (DO penedès) i Cal Llop (DOQ Priorat); i finalment, en la d’Experiències i Innovació, ha estat Priorat Enoturisme (DOQ Priorat i DO Montsant).\nAquests premis són fruit de la iniciativa conjunta de la Taula d’Enoturisme de Catalunya, engegada en el marc del programa de promoció Enoturisme Catalunya amb què, des de fa cinc anys i amb el suport dels diferents patronats de turisme i dels sectors implicats, la Generalitat dóna suport a la promoció i comercialització de l’oferta turística catalana vinculada al món del vi. L’objectiu principal d’aquest programa és posicionar Catalunya com a destinació enoturística de referència a escala mundial.\nMés de 110.000 persones participen en el 25è aniversari del Mulla’t


Cerclemón es reuneix amb Jordi Ballart per ...\nCerclemón es reuneix amb Jordi Ballart per presentar-li la seva activitat\nLa Junta Directiva de Cerclemón es reuneix amb l'alcalde de Terrassa per presentar-li la seva activitat i cercar línies de col·laboració.\n05/07/17 · Cercle de Joves Empresaris\nEl president de Cerclemón, Santi Sànchez, acompanyat de tota la seva junta, s’ha reunit aquest matí amb l’alcalde de Terrassa, Jordi Ballart, i el regidor de desenvolupament econòmic i 2n tinent d’alcalde, Miquel Sàmper. Sanchez ha posat de manifest el recorregut de Cerclemón, des de la seva creació l’any 1998 fins els nostres dies. Una historia de solidaritat i de servei en favor dels més desafavorits. Cerclemón es crea al mateix temps que el Cercle de Joves Empresaris i expressa el compromís de l’empresariat jove per treballar per una societat més equilibrada.\nEl president de Cerclemón ha fet un repàs dels principals reptes solidaris que han impulsat durant els últims 20 anys. L’evolució dels projectes s’ha anat modulant en funció de les demandes socials. Els primers anys fou decisiva la seva contribució amb l’elaboració i publicació de sengles guies: laGuia de la responsabilitat social a les pimes i la Guia per a la Integració de Persones Estrangeres Immigrades. Després vindrien altre accions, menys pedagògiques però més solidaries: el suport a la campanya solidària“Programa sense llar” de la Fundació Busquets, el Salta per a la Marató de TV3 o l’organització dels diferents torneigs de pàdel solidari per recaptar fons i comprar aliments per al Rebost de Terrassa i altres entitats.\nTambé, durant aquest temps, van col·laborar en la publicació del conte escrit per la Marga MartíLa mare i els cavallers contra el càncer. Aquest projecte va sorgir per donar suport a la campanya solidària: Com ho diem als nostres fills? promoguda pel GPIC i Oncolliga.\nLes últimes accions que repassat el president de Cerclemón han estat el conveni signant amb l’Obra Social de La Caixa i que s’ha concretat en un projecte per millorar la visió i salut dental dels nens de l’Institut Mont Perdut. També es va lliurar a aquest IES vint-i-dos equips portàtils i la meitat de la recaptació del 4t Torneig de Pàdel Solidari destinant al projecte de l’AMPA els Entrepans Solidaris, destinat als nens que no disposen de recursos per poder esmorzar al mati. L’altra meitat de la recaptació es va lliurar a l’Associació Mua Solidaris per a la investigació de la Leucèmia Infantil que duu a terme el Hospital Sant Joan de Deu de Barcelona. Uns mesos abans, van lliurar la recaptació d’un altre torneig de pàdel a un altre projecte d’investigació mèdica, en aquest cas per lluitar contra la Histiocitosis infantil.\nEls joves de Cerclemón es plantegen entre els seus objectius el de fomentar la responsabilitat ètica i social del teixit empresarial del país; participar en iniciatives de caràcter solidari col·laborant amb fundacions i ONG’s i oferir assessorament i contactes empresarials a les institucions per a que desenvolupin els seus projectes solidaris.\nBallart i Sàmper han valorat de molt positiva per a la ciutat la trajectòria solidaria de Cerclemón i han acordat estudiar fórmules que permeti a Cerclemón estar més present entre les entitats de la ciutat que cerquen vies i recursos per ajudar als més desafavorits.


Associació Catalana de Bioespeleologia: 02/05/21 - 09/05/21\nNº 348: Avaluació de l’estat de la fauna subterrània al P.N. del Montseny i al Parc del Montnegre/Corredor\nA les pàgines del DIBA: Parcs de Catalunya, Xarxa de Parcs Naturals, L'Informatiu dels Parcs, s'acaba de publicar una notícia dels resultats d'un treball conjunt entre el DIBA, BIOSP, Museu de C. Naturals de Barcelona i Federació Catalana d'Espeleologia, per comprovar l'estat de la fauna subterrània que colonitza les cavitats del Montnegre i Montseny. S'insereix l'article complet. L'enllaç és:\nUn estudi constata el bon estat dels artròpodes del medi hipogeu al Parc Natural del Montseny i al Parc del Montnegre i el Corredor.\nEs confirma la presència de dues espècies amenaçades a les cavitats dels dos parcs i que al Montseny una d'elles ha esdevingut una espècie nova.\nInvestigadors del Museu de Ciències Naturals de Barcelona (MCNB) i de l’Associació Catalana de Bioespeleologia (BIOSP) amb el suport de la Federació Catalana d'Espeleologia (FCE) i de la Xarxa de Parcs Naturals de la Diputació de Barcelona han avaluat la presència de dues espècies de coleòpters leiòdids, troglòbies estrictes, endèmiques de les serralades litorals catalanes i citades en projectes o propostes de protecció: Parvospeonomus canyellesi (Lagar, 1974), i Parvospeonomus urgellesi (Español, 1964) al Parc Natural del Montseny i al Parc del Montnegre i el Corredor. Després de l'estudi, recentment s'ha descobert que al Montseny aquesta darrera és una espècie nova: Parvospeonomus cruillensis.\nLa fauna troglòbia d’invertebrats a Catalunya suporta diferents graus d’amenaça i per això es fa del tot necessari actualitzar les dades sobre les distribucions actuals per tal de recolzar i, si cal, ampliar les propostes de decrets de protecció del seu hàbitat. L’estudi l’han portat a terme els investigadors Glòria Masó, Sergi Gago, Miguel Prieto, Jorge Mederos, Neus Brañas, Floren Fadrique, Lluís Auroux i Berta Caballero-López. (Nota de l’autor d'aquest post: També hi van participar en Jordi Comas i l’Agustí Meseguer, membres de l’Associació Catalana de Bioespeleologia)\nCom a addenda recent, Comas (2021) confirma l’estudi genètic amb un estudi morfològic dels Parvoespeonomus urgellesi del Montseny i del Montnegre, on se’n destaca que l’espècie distribuïda a cavitats del Parc Natural del Montseny ha esdevingut una nova espècie: Parvospeonomus cruillensis nv. sp. Comas, 2021. L’espècie P. urgellesi (Español, 1964), doncs, queda actualment, només circumscrita a la seva localitat típica (Av. de les Aranyes) al Parc del Montnegre i el Corredor.\nL’avaluació es va dur a terme a set cavitats del Parc Natural del Montseny, tres al municipi de Gualba (Avenc de les Pedreres, Forat núm. 1 ½ de les Pedreres i Forat núm. 2 de les Pedreres), tres a Aiguafreda (Cova del Moro o Cova Cruïlles, Cova de l’Ermita i Cova de l'Infern), i una a Tagamanent (Cova Trencada). Al Parc del Montnegre i el Corredor, es va triar una cavitat (Avenc de les Aranyes). El segon objectiu va ser el d’ampliar coneixements sobre la biocenosi d’artròpodes existent a les cavitats visitades.\nCom a resultats principals d’aquesta campanya, els espècimens de Parvospeonomus canyellesi es van localitzar a les tres cavitats triades de Gualba, confirmant doncs, la seva presència a la localitat típica (Av. de les Pedreres), reafirmant-la al forat nº 2 de les Pedreres, d’on ja teníem cites antigues a la col·lecció del MCNB i afegint-hi una nova cita, al Forat núm. 1 ½ de les Pedreres. En quant a Parvospeonomus urgellesi, va ser localitzat a les tres cavitats triades d’Aiguafreda, afegint, així, una nova cita a la cova de l’Infern. No es va observar a la cavitat de Tagamanent d’on, també, hi havia cites anteriors. Al Parc del Montnegre i el Corredor, es va poder confirmar la seva presència actual a la seva localitat típica (Av. de les Aranyes).\nParvospeonomus urgellesi a l'Avenc Aranyes, al Parc del Montnegre i el Corredor. Autor: Sergi Gago\nLa recol·lecció de nous exemplars de P. urgellesi, tant a la localitat típica, com a cavitats del Montseny, va permetre que uns pocs exemplars, de les dues poblacions, s’analitzessin a nivell molecular, per l’equip del Dr. M. Arnedo de la UB, obtenint un resultat de divergència genètica prou significativa, del 12.5-14.2%, el que podia recolzar la hipòtesi de que es tractessin de dues espècies ben diferenciades.\nCom a resultat del segon objectiu de l’estudi, després de processar tot el material recol·lectat a les vuit cavitats visitades, es va comptabilitzar un total de 367 espècimens, pertanyents a 17 grans tàxons d’artròpodes. A banda de les dues espècies diana, es van trobar 35 tàxons d’artròpodes, que s’engloben en 25 famílies, 17 ordres i 6 classes (Arachnida, Chilopoda, Crustacea, Diplopoda, Entognatha i Insecta).\nTotes les mostres recol·lectades es preserven i amplien el fons ja existent de la col·lecció d’artròpodes del MCNB, i contribuiran a millorar el coneixement sobre la biocenosi (comunitat biòtica o comunitat ecològica) a les cavitats visitades del Parc Natural del Montseny i a la cavitat del Parc del Montnegre i el Corredor.\nPublicat per Lluís Auroux a 12:55 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Bioespeleologia, Noves espècies, Parcs Naturals, Recerca científica\nNº 348: Avaluació de l’estat de la fauna subterràn...


El grup Rozalen i el Ballet rus, algunes de les actuacions més cridaneres de la programació trimestral del Calderón d'Alcoi\nRozalén i el Ballet Rus, algunes de les actuacions més cridaneres de la programació trimestral del Calderón d'Alcoi\nEl grup Rozalén, atracció per al Teatre Calderón\nA la programació també es pot veure part de la de l'any 2019\nEscrit per Jordi Domenech 29 agost 2018\nLa programació és des d'octubre fins al mes de desembre inclou teatre, dansa i música rock. Arranca fort el Teatre Calderón en l'últim trimestre d'any\nEl Teatre Calderón d'Alcoi ens presenta la nova programació que portara durant el mes de setembre fins a desembre, i es que al parèixer aquesta temporada té una gran varietat d'actuacions i espectacles, per cosa que seria bona idea plantejar-se passar una estona algun dia per a poder gaudir d'alguns dels esdeveniments que presenten. Alguns dels destacats són:\nDurant el mes d'octubre es podrà gaudir de 'PI', un espectacle de dansa realitzat per Otradanza, el dia dissabte 6 d'octubre a les 19:00; 'Kailo', una actuació de teatre organitzat per Yapadú Produccions per al dia dissabte 13 d'octubre, a les 18:00 i les 19:30; més endavant un concert de Rozalén, per la seua gira 'Cuando el río suena', el dijous 18 a les 21:00, i per a tancar el mes, 'Pluja', on la música i el teatre s'uneixen amb la mà de Guillém Albà i Clara Peya, el dissabte 27 a les 19:00 i 20:30.\nPer a novembre tindrem un ballet organitzat pel Ballet Nacional Rus, concretament el ballet de 'La Bella Dorment', per al diumenge 4 a les 18:30; també hi haurà un concert de rock on es repassarà tota la música que va canviar el món a 'The histoy of Rock', el diumenge 11 a les 19:00, i com a últim per a destacar és l'obra 'Muerte en el Nilo', de Concorde & Diffusio, previst per al divendres 16 a les 20:30.\nCal dir que aquestes no són totes les actuacions, solament són una selecció dels més destacats. Si esteu interessats, podeu visitar la programació del Teatre Calderón d'Alcoi per a veure quins dies i espectacles podeu anar a veure-ho.\nOfrena floral de les favorites dels càrrecs 2020 a la Mare de Déu dels Lliris i Sant Jordi 22 febrer 2020\n'Paper mullat' i 'paripé'. Així veu Guanyar Alcoi l'acord de pressupostos entre govern i Podem 21 febrer 2020\nEl pub l'Escenari i Andreu Hervàs, premis Joan Valls 2020 21 febrer 2020


espaifotografic | El Far West de Timothy H. O’Sullivan\nEl Far West de Timothy H. O’Sullivan\nJordiPM — dimecres, 20 d'octubre de 2010 @ 8:00\nL’Oest Americà, segurament a causa de les moltes pel·lícules de diumenge a la tarda que ens han anat educant el gust cinematogràfic, és un món llunyà, aventurer, que d’una manera o una altra ens causa atracció, fascinació o, com a mínim, curiositat. Al segle XIX, però, era un món dur, difícil. I això és ben visible en l’obra gràfica, entre d’altres autors, del fotògraf Timothy H. O’Sullivan.\nO’Sullivan nasqué a la ciutat de Nova York l’any 1840. Ja de ben jove es posà a treballar amb Mathew Brady, fotògraf per excel·lència de la Guerra Civil Nordamericana. O’Sullivan, un cop va haver complert els seus deures militars, seguí en guerra, aquest cop darrere la càmera. De 1862 fins el 1865, quan es produeix la rendició, O’Sullivan acompanya les tropes del Nord, en batalles famoses com els setges de Petersburg o Fort Fischer.\nUn cop acabada la guerra, O’Sullivan comença una segona etapa en la seva vida de fotògraf, vinculada a les exploracions geogràfiques de les terres de l’Oest. La seva tasca és recollir imatges d’un món que encara era ignot, més enllà de les terres on hi havien arribat els primers miners. O’Sullivan retrata restes arqueològiques dels indis navajo i pueblo, paisatges àrids del desert, elements geològics desconeguts… En totes les imatges, a més, defuig dels convencionalismes propis de la pintura de l’època, per a experimentar amb propostes de naturalesa plenament fotogràfica.\nO’Sullivan mor el 1882, deixant un llegat fotogràfic molt important. De la primera etapa, imatges crues de la guerra, com la famosa fotografia “Collita de mort”, presa durant la batalla de Gettysburg. De la segona, un nombre significatiu de reportatges sobre un territori verge, al que quedava poc temps ja per a desaparèixer.\nSi voleu veure’n imatges, podeu fer-ho a la galeria de la Smithsonian Institution, a la web del Getty Museum o bé en aquesta categoria de Wikimedia Commons.\nWarning: file_get_contents(https://graph.facebook.com/?ids=http://www.espaifotografic.cat/2010/10/el-far-west-de-timothy-h-osullivan/): failed to open stream: no suitable wrapper could be found in /home/espaifo1/public_html/espaifotografic.cat/wp/wp-content/themes/espaifoto2011v23/functions.php on line 814\n← Divendres 22, EF a COMRàdio… I més coses!\nJosef Sudek →\nDave Hill: fotografia publicitària i molt més\n3 comentaris a “El Far West de Timothy H. O’Sullivan”\ndimecres, 20 d'octubre de 2010 a les 9:30\nImpressionant crònica visual d’una època cinematogràficament mitificada i d’uns territoris inexorablement i irreversiblement transformats per la voracitat de l’espècie humana.\ndimecres, 20 d'octubre de 2010 a les 14:40\nem fa la impressió que a la segona foto de l’article, on hi surten els morts escampats, els han saquejat un cop morts. són descalços i sembla que els hi hagin buidat les butxaques…\ngràcies per l’article i els enllaços.\ndimecres, 20 d'octubre de 2010 a les 18:25\nInteressantíssim un altre cop. Ens fas explorar mons antics i desconeguts, quin luxe.


Inauguració del: “Sender i Jaciment del Poblat Ibèric a Samalús” – Tribuna d'Arqueologia\nCronologia / Ferro-Ibèric-Colonitzacions / Gestió del patrimoni / Jornades i congressos\nInauguració del: “Sender i Jaciment del Poblat Ibèric a Samalús”\n27 març 2015 14 juliol 2016 xarxesDeixa un comentari\nDemà dissabte dia 28 de març tindrà lloc al centre cívic de Samalús, (Cànoves i Samalús, Vallès Oriental), l’acte oficial d’inauguració del: “Sender i Jaciment del Poblat Ibèric a Samalús”, amb diverses activitats programades per a l’ocasió que es desenvoluparan al llarg del matí.\nEls actes programats amb motiu d’aquesta inauguració començaran a partir de les 9,30h amb la Pujada pel nou sender de l’antiga ruta de carboners cap al jaciment. El punt de trobada serà el Centre Cívic de Samalús. Posteriorment, a les 10,30h començarà la Jornada de portes obertes al jaciment de Puig del Castell, amb el recorregut per la zona habilitada per a la visita pública.\nA les 12,30 hores tindrà lloc l’acte oficial d’inauguració del “Sender i Jaciment del Poblat Ibèric a Samalús”, amb parlaments per part de l’alcalde de Cànoves i Samalús, José Luis López Carrasco, Marc Guàrdia i Llorens, arqueòleg director dels treballs, i Andreu Carreras Puigdelliura, diputat adjunt d’Espais Naturals. A les 13,00h s’oferirà un tastet amb receptes iberoromanes.