El mercat de l’automoció pateix, com altres sectors d’activitat, la profunditat de la crisi produïda bàsicament per la manca de components, en especial els microxips, la invasió d’Ucraïna que ha generat encara més incertesa i volatilitat al mercat, la pujada dels carburants i subministres, la vaga del transport i una pujada de l’IPC record. Ara, ens centrem en el mercat del vehicle d’ocasió del mes d’abril. Ja teniu disponible tot el quadre numèric.\nMATRICULACIONS VO ABRIL\nEn ell, constatem que les transferències del mes d’abril de turismes baixen un 5%, encara que en l’acumulat anual mantenen un marge en positiu del 4,4%. La proporció de vendes entre nous i usats baixa a 2,9 usats per cada 1 de nou. En el darrer mes va ser de 3,1 usat per un de nou. En perspectiva històrica, la proporció de 3 usats a 1 de nou és la nova referència post pandèmia, quan abans era de 2 a 1. D’altra banda, un 56% de les operacions són de vehicles de 10 o més anys. Això no és positiu i provoca que l’envelliment del parc continuï en la mateixa línia amb els conseqüents problemes per la seguretat vial i les emissions mediambientals.\nContinuem reivindicant un pla d’ajudes que estimuli el mercat i renovi el parc mòbil. L’any 2021 ens situem en una mitjana d’edat del parc mòbil de 13,5 anys i el mercat de vehicles de més de 10 creix també, sense estímuls a la seva retirada del parc.\nLes motoritzacions de combustió mantenen el lideratge absolut en la compra d’ocasió. Això és així perquè es van incorporant al mercat d’usat les noves unitats amb compte gotes. Com els terminis de lliurament de vehicles nous s’allarguen, usuaris i titulars mantenen més temps els seus vehicles i la rotació de producte és menor.\nCanvi de tendència en les transferències d’automòbils de turisme i tot terrenys a Catalunya\nA Catalunya, les transferències d’automòbils de turismes d’ocasió canvien de tendència i baixen. En el darrer mes d’abril, a Catalunya baixen un -7,57%, arribant als 21.661 turismes.\nSi fem aquesta mateixa comparativa amb les matriculacions de turismes nous, ens trobem que s’han transferit 8.326 turismes i una baixada del -13,0% interanual. Per tant, el mercat del nou queda molt més perjudicat per la situació de crisi actual, que l’usat. Al mes d’abril corresponen 21.661 turismes usats, amb una baixada percentual del 7,57%, de les quals a la província de Barcelona corresponen 14.801, a Girona 2.406, a Lleida 1.587 i a Tarragona 2,867. El mercat de Barcelona baixa un 4,80% i les baixades de la resta de províncies catalanes freguen o superen els dos dígits. La província de Barcelona és el mercat on s’han produït més transferències i marca la dinàmica del mercat en el seu conjunt.\nL’acumulat del primer trimestre manté un comportament positiu en les vendes d’automòbils\nEn l’acumulat de l’any 2022 corresponen 91.951 turismes usats, amb una pujada percentual del 4,46%, de les quals a la província de Barcelona corresponen 62.630 turismes, a Girona 10.677, a Lleida 6.689 i a Tarragona 11.955.\nEl mercat de Barcelona puja un 7,74%. La província de Barcelona és el mercat on s’han produït més transferències i marca la dinàmica del mercat en el seu conjunt.\nLes matriculacions de furgons baixen un 26,43%\nA Catalunya, en el mes d’abril, el mercat ha baixat un 26,43% amb un total de 2.062 furgons. Per províncies, Barcelona presenta una variació interanual del -26,47% el mes d’abrili el seu pes aproximat en el total del mercat català és del 65%. El mercat pateix la falta de vehicles, malgrat la rellevància que té el final de la moratòria que afecta als vehicles comercials sense distintiu ambiental a la Zona de Baixes Emissions.\nL’acumulat del quatrimestre marca una baixada del 7,37% en la venda de furgons\nEn l’acumulat de l’any 2022 corresponen 9.182 furgons usats, amb una baixada percentual del 7,37%, de les quals a la província de Barcelona corresponen 5.960 unitats, a Girona 1.188, a Lleida 785 i a Tarragona 1.249. El mercat de Barcelona baixa un 6,79%.\nLa província de Barcelona és el mercat on s’han produït més transferències i marca la dinàmica del mercat en el seu conjunt. Les transferències de turismes de més de 10 anys pugen i suposen 56 de cada 100 transferències.\nEl tram de turismes de més de 10 anys es situa en el 56,49% de les transferències. Dels 91.951 turismes transferits en el primer quadrimestre, un total de 51.940 tenen 10 o més anys.\nPercentualment, aquesta xifra rebaixa la de l’any 2021, que va ser del 58,65%, però la tendència desitjada és que es quedi per sota del 50%. A l’any 2020 es va situar en un 53,85%, però el fet que pugi resulta preocupant perquè la circulació de vehicles de major antiguitat provoca més emissions ambientals i rebaixa la seguretat vial. El tram de turismes de menys d’un any i es situa en un 9,70% a l’any 2022. A l’any 2021 va ser del 7,44%.\nEn aquest any 2022, les transferències de vehicles amb menys d’un any representen 8.916 turismes quan a l’any anterior va ser de 6.549 unitats. El tram d’edat entre els 0 a 4 anys sumen un total del 30,56% (2020 va ser de 35,66%) de les transferències i els trams d’edat entre els 5 a 9 anys representen el restant 12,95%, un 11,54% l’any 2021.\nLa manca de vehicles nous consolida la tendència de creixement dels usats davant el vehicle nou.\nA Catalunya s’han transferit 2,9 turismes usats per 1 de nou. A l’exercici 2.021 aquesta relació va ser la mateixa de 2,5 i a l’exercici 2020 va ser de 2,5. La situació de pandèmia i la manca de vehicles nous condiciona l’evolució de la venda d’automòbils nous i usats.\nBarcelona queda per sota de la mitjana catalana amb un 2,7. L’any 2021 i 2020, aquesta relació va ser de 2,2. Girona, Tarragona i Lleida pugen la mitjana catalana i és on el mercat d’usats supera clarament al nou. La província on la relació és més favorable pels vehicles usat és Lleida, amb una relació de 4,5 automòbils de turisme transferits per cada un de nou.\nEl Volkswagen Golf lidera les transferències del mes d’abril\nAquest darrer mes d’abril, els models de turismes més venuts són el Volkswagen Golf amb 1.070 unitats, Seat Ibiza amb 1.017 i el Seat León amb 838 unitats.\nEl model Fiat Ducato lidera de nou el mercat de furgons català\nAquest darrer mes d’abril, els models de furgons més venuts són Fiat Ducato amb 265 unitats, Ford Transit amb 213 i Mercedes Vito amb 173.\nEl motor de combustió manté la seva força en el mercat, cedint terreny a les noves motoritzacions, que novament pugen.\nEn el quadre resum de mercat d’automòbils de turisme de l’acumulat anual a Catalunya, es pot comprovar que la motorització preferent del mercat és la de dièsel amb un 47,56 % i el de gasolina, amb un 45,75, en l’acumulat del 2022. El vehicle dièsel a l’any 2021 representava el 49,76% i el 2020 el 51,91. Per tant, encara manté una important presència en el mercat de l’usat.\nEl vehicle amb motor elèctric (BEV) representa un 0,95% acumulat, encara que el seu creixement s’evidencia si es comparen les dades dels exercicis 2021 i 2020, que van ser del 0,63% i el 0,31% .\nEn el seu conjunt, les motoritzacions alternatives als motors dièsel i gasolina representen el 6,69%. Aquest percentatge l’any 2021 va ser del 5,3% i el 2020 del 3,2%. Es posa de manifest que es van incorporant al mercat d’usat, en una línia ascendent. La pujada però, queda ralentitzada perquè la falta de semiconductors frena la incorporació de vehicle nou i això es trasllada al mercat de l’usat.\nSaber més dels autors de l’informe\nAquest informe es prepara mensualment per Fecavem, que és la patronal que representa als comerciants dedicats a la venda de vehicles a Catalunya. Fecavem és l’organisme que uneix al Gremi del Motor de Barcelona, Corve Girona, Astave Tarragona i Automoció Lleida, i coordina, gestiona, fomenta i defensa els interessos generals i comuns d’aquestes davant organismes i institucions públiques i privades. Saber més: www.fecavem.cat\nFonts i mètode d’elaboració. Informació subministrada per MSI www.msiberia.org per a Fecavem procedent de la Direcció General de Trànsit. Elaboració Fecavem. Hem incorporat informació facilitada per Coches.net, a través del seu #barometrocoches.net.\nMatriculacions d’abril: tendència decreixent\nmaig 2 Fecavem


El sicari superestrella de Keanu Reeves torna en una tercera entrega de massacres espectaculars\nParabellum: prepara’t per a la guerra. Qualsevol amb mig curs de llatí us explicarà el subtítol. Tot i que no cal: en aquestes glorioses ximpleries de 'kungfu' i metralleta ('gungfu?') la guerra ja hi és i dura tota la pel·li. Potser altres prefereixen Keanu Reeves quan parla; per mi és més efectiu quan es mou. L’ombrívol assassí John Wick ha esdevingut la marca de la casa, i ha depurat 'Speed' i 'Matrix' en una mena de John Woo refinat.\nSicaris de la màfia van matar el seu pitbull a la primera (i fa temps que crien malves, esclar). I tot i que la nova aventura té els ganxos habituals –Ian McShane com a propietari d’hotelet perepunyetes, Halle Berry com a mestressa de gossos que et mosseguen l’entrecuix...– cap és rival per a l’atracció principal. Som aquí per les rigoroses i coherents baralles, responsabilitat del director Chad Stahelski (doble i coreògraf de Reeves de tota la vida). 'Parabellum' agafa l’estilàs d’acció trencamiralls del segon film i l’accelera, amb un nivell de massacre de tres rombes delirant. El pont de Manhattan és el lloc perfecte per a un duel a espasa sobre motocicleta. Posa Wick sobre un cavall i és més amenaçador que John Wayne en un dia rondinaire. En una batalla, tiren tants ganivets que fan servir un cadàver de coixinet de sastre. Som en l’edat daurada... d’alguna cosa. Sisplau, no m’ho feu dir.


Blai Capdevila i "Fallinus" s'imposen al Gran Premi del CSN3 * del Polo\nAl llarg del cap de setmana s'ha disputat, amb la participació de més de dos-cents binomis, a la pista de cavallerisses del Reial Club de Polo de Barcelona un concurs nacional 3*\nDivendres primer dia de competició, Paco Goyoaga, muntant a "Juna de la Belle Terre", no va tenir dificultat a l'imposar-se en la prova. Laura Roquet amb "Quilate del Duero" va ser segona a la prova disputada sota barem A amb cronòmetre, mentre Blai Capdevila, muntant a "Fallinus", va ser tercer.\nEl concurs va continuar amb la prova d'1,30 m -baremo A amb cronòmetre- i la victòria de Laura Roquet amb "Dynamite Z". La jove amazona del club barceloní va deixar la segona plaça per a Carola Pont muntant a "Jitse" i la tercera va ser per a Antonio Martínez-Cacha amb "Jacquart".\nEsther Roquet amb "Quity del Duero" va ser la millor de 1,20 m, una prova de dues fases especial, seguida per Emilie Dumur amb "Karacco A" i Gonzalo Mas-Bagà, muntant a "Unico D'Auge".\nBlai Capdevila no va tenir rival a la prova gran de dissabte, disputada en dues fases, a l'imposar-se amb "Fallinus", deixant la segona plaça per Patricia Fargues amb "Zurbarán" i a Laura Roquet en la tercera, amb "Fansi Boy Puigroq ".\nEn la prova d'1,30, el petit gran premi, el guanyador va ser Xavier Cebrià amb "Genesis van de Neerheide" després de realitzar el millor recorregut sense falta en el desempat. Àngel Cerdido, també sense falta, va ser segon amb "Inos del Maset" i Sara Iranzo, muntant a "Licantos", va finalitzar tercera.\nLes proves oficials d'aquesta segona jornada van començar amb la prova d'1,20 m de velocitat i manejabilitat i la victòria de Gonzalo Mas-Bagà muntant a "Únic D'Auge". Alfons Roquet i "Si Japaloup Petit Joe" van quedar segons, seguits per Alexander Fuge.\nDiumenge, últim dia de concurs, Blai Capdevila va tornar a demostrar amb el seu triomf al Gran Premi que forma un tàndem perfecte amb "Fallinus". Capdevila va protagonitzar l'únic recorregut sense falta dels quatre binomis que van passar al desempat.\nLa segona plaça va ser per al genet del Polo, Álvaro Zambrano amb "Wibowee" i el jove Paco Goyoaga, muntant a "Walouis D'Etoile des Nieg", va ser tercer.\nXavier Cebrià, que venia de guanyar el petit gran premi de dissabte, va tornar a imposar-se en la contra rellotge de 1,30 m amb "Genesis van de Neerheide". Alejandro Falcones muntant a "Chrystal k" va ser segon, mentre Oliver Singleton va finalitzar tercer amb "Hat Trick".\nLes proves oficials del CSN3*, van concloure amb la de 1,20 m de dificultats progressives i el triomf de la jove Valeria Bernat muntant a "Valeria d 'Aubin". La segona plaça va ser per a Maria Rodrigálvarez amb “Cleopatra” i en tercer lloc va quedar Anna Villagrasa muntant a "Tonamore".


ROSA DELS VENTS , agost 2020\nPròleg d'Enric Calpena\nIl·lustrat per Núria Solsona\nLa millor manera de conèixer Barcelona és caminant-la. En els seus carrers i places hi ha escrita tota la seva història i només cal obrir bé els ulls per descobrir-la. La Barcelona d'avui és el testimoni viu de les Barcelones d'ahir, i en les seves pedres ha quedat imprès un relat històric apassionant. Les deu rutes temàtiques que proposa... Llegir-ne més\neBook 8,64 € Tapa blanda con solapas 19,09 €\nBiòleg de formació i guionista de professió, Jaume Grau Masbernat (Barcelona, 1960) s'ha especialitzat en el camp del documental científic, històric i polític. Ha treballat per a La Vanguardia , Públic , El... Llegir-ne més\nBiòleg de formació i guionista de professió, Jaume Grau Masbernat (Barcelona, 1960) s'ha especialitzat en el camp del documental científic, històric i polític. Ha treballat per a La Vanguardia, Públic, El Nacional, Televisió de Catalunya, IB3, La Sexta, Canal Plus, Catalunya Ràdio, RAC 1, Ràdio Barcelona i per a la revista Sàpiens.\nBrillant comunicador i cronista de Barcelona, és autor de diferents assaigs de reflexió científica com La natura no té drets, de divulgació històrica: Carlinades. El «Far West» a la catalana; o d'investigació política, com Les clavegueres de l'Estat. També ha publicat un recull de contes amb el títol de L'ombra dels peixos. En els darrers anys ha col·laborat amb la Fundació Institut Persona, Societat i Cultura fent conferències en casals de barri amb el títol de «Història de Barcelona, districte a districte».


L’últim crit en cronicitat o la irrellevància dels Equips d’Atenció Primària | FoCAP\natenció domicilària, cronicittat, equip d'atenció primària, especialistes de segon nivell, sociosanitari\nDurant les darreres setmanes hem recollit algunes situacions que diferents socis del FoCAP ens han fet arribar en relació a l’atenció d’alguns dels seus pacients crònics.\n1.L’altre dia ve a la consulta una pacient per demanar-me un informe de salut per a la treballadora social. Li pregunto, quina treballadora social? I em diu que és per a la de Pere Virgili, el centre sociosanitari on havia estat ingressat el seu marit. Li comento a la treballadora social del meu centre que decideix anar a domicili per esbrinar què passa. Es troba que el centre sociosanitari (CSS) està fent hospitalització a domicili del meu pacient, li estan fent rehabilitació respiratòria i alguna altra cosa. I no només això, volen intervenir també en la seva dona i per això li demanen un informe de salut. Al·lucinant!! Dies després arriba la confirmació en forma d’un programa d’hospitalització sociosanitària avalat per l’ICS. És “guai” que els professionals ens hàgim d’assabentar de les coses que passen perquè les descobrim per casualitat als domicilis.Total, és com si nosaltres no existíssim, com si no portéssim tota la vida visitant els pacients a casa tant com cal, aconseguint moltes vegades que els pacients no ingressin ni a l’hospital ni a cap lloc.\n2.Tinc un pacient de 95 anys que en fa 5 va estar unes setmanes ingressat al centre sociosanitari (CSS) Pere Virgili per una convalescència. A causa d’un episodi de confusió durant l’ingrés, el van diagnosticar d’un alzheimer que no té i li van començar un tractament, que encara no he aconseguit treure-li (per molt que ho intentis, amb alguns pacients no és possible). Al pacient el visito a casa i fa molt temps que no va a cap especialista ni a l’hospital, tret d’una visita anual al CSS Pere Virgili per renovar-li el tractament suposadament efectiu per a la suposada demència.\n3.La foto adjunta demostra la centralitat de l’atenció primària. Aquest pacient el vam diagnosticar el desembre d’un càncer d’esòfag, l’estàvem visitant al domicili i amb accés continu telefònic. Hi havia dificultat perquè la família no volia que el senyor sabés el pronòstic i ho estàvem treballant a poc a poc tot plegat. Sabeu la cara d’idiota que et queda quan arribes al domicili amb el teu pla per seguir treballant i trobes que el PADES, demanat directament des de l’hospital, menyspreant el paper dels professionals de l’atenció primària, ha canviat el pla terapèutic i de comunicació amb el pacient i la família?\n4.Un pacient meu de 86 anys s’ha trencat el fèmur i l’han operat. Abans de la caiguda ell s’arreglava bé. Viu (dorm) amb una filla que passa tot el dia fora de casa treballant. Té una altra filla malalta de càncer i amb metàstasis òssies. Quan el van donar d’alta a l’hospital vàrem sol·licitar una convalescència en un centre sociosanitari fins que pogués tornar al domicili amb certa autonomia. El centre sociosanitari ha decidit, sense consultar el nostre parer, fer un ingrés a domicili, de manera que la filla malalta s’ha vist obligada a atendre el pare quan la germana està treballant.\nEns agradaria saber què opinen de tot això els responsables d’atenció primària de l’ICS i els gestors del pla de cronicitat del Departament de Salut. Segurament diran que la primària ha de ser l’eix vertebrador de l’atenció als pacients fràgils. Que els sorprèn i els contraria el que ens expliquen aquestes històries, i que això no hauria de passar perquè tots els dispositius es creen per donar suport als Equips d’Atenció Primària, que són els directors d’orquestra del sistema sanitari, els més importants perquè són qui millor pot atendre els pacients que porten atenent tota la vida. Però la realitat és que amb les seves decisions estan afavorint que els EAPs tinguin un paper cada dia més irrellevant dins del sistema sanitari i que els seus professionals, aclaparats per la demanda creixent d’una societat malalta de salut i sepultats per burocràcies inútils, se sentin cada dia més menyspreats i desaprofitats.\nMés aviat, aquestes històries ens suggereixen algunes preguntes. Han decidit el Departament de Salut i l’ICS pivotar l’atenció als pacients crònics complexos al voltant dels centres sociosanitaris? Han decidit posar en mans de la gestió privada aquesta part sucosa de l’atenció sanitària? No oblidem que l’atenció sociosanitària ja fa temps que va obrir la veda dels copagaments, és aquesta una estratègia en expansió? Han decidit que el personal més adient per atendre aquests pacients en la comunitat són geriatres i internistes, especialistes eminentment hospitalaris? Per què l’hospitalització a domicili disposa de fisioterapeuta i terapeuta ocupacional i als EAPS se’ns restringeix la prescripció de rehabilitació a domicili? No s’adonen que aquests plantejaments són una enorme font d’inequitats? Per què en aquests dispositius els professionals poden fer les visites a domicili amb temps suficient i deixar de fer visites si no hi ha temps i s’accepta que els professionals dels equips no puguin fer visites a domicili, ofegats per consultes i obligació de registres sense límit? Per què no es doten els equips de professionals suficients, s’abandonen registres inútils i s’exigeix l’activitat veritablement rellevant per la salut de les persones? Per què no ens permeten (no és qüestió de permís, sinó d’afavorir-ho i posar-hi els mitjans) deixar de fer coses inútils per poder donar l’atenció que els pacients necessiten? Per què els nous dispositius ofereixen estabilitat i bons horaris laborals, mentre els equips només poden oferir consultes saturades, en els pitjors horaris i amb contractes que no permeten als professionals traçar plans vitals? Què pensen fer amb els milers de professionals menystinguts, desmotivats i cremats, especialistes en els seus pacients, experts en gestionar la incertesa característica de les situacions de cronicitat complexa amb bona capacitat tècnica, menor necessitat de proves diagnòstiques i menys medicalització? Els maltractaments funcionen així, quan es cronifiquen en el temps, les persones arriben a creure que no saben o no poden fer coses que han fet tota la vida i per les que estan de sobres preparades. Molts professionals estan a un pas de creuar la línia de no retorn que els impedirà desplegar el seu potencial tècnic i la seva capacitat professional.\nAmb la nova estratègia de dir-li atenció primària a tot dispositiu que no està als hospitals, sembla que estem assistint a la major ofensiva contra els EAPs que s’ha produït des de la reforma de l’atenció primària. Si tot fossin recursos de suport als EAPs la decisió de per a qui i quan s’activen seria nostra. Però nosaltres no podem decidir absolutament res, no podem fer ingressos aguts als centres sociosanitaris i sobre els ingressos programats tampoc podem decidir. El centre sociosanitari decideix si fa una hospitalització a domicili dels pacients que nosaltres derivem. A més l’hospital té prioritat absoluta. I el PADES s’activa des de l’hospital. I quan l’activem nosaltres perquè el necessitem, si no donen el servei adequat, ningú no se n’assabenta.\nAixí doncs, l’últim crit en cronicitat és aquest: ocupar el domicili dels pacients crònics per especialitats de segon nivell. Ara, a casa dels pacients pot haver-hi una veritable batalla entre l’hospitalització a domicili de l’hospital, l’hospitalització a domicili del centre sociosanitari, el PADES i la metgessa i la infermera de família que sabran de l’activitat dels altres actors quan la casualitat ho permeti i quan hagin de fer el que els altres no vulguin. Quina desorientació pels pacients, quin menyspreu pels professionals dels equips d’atenció primària i quin malbaratament de recursos.\n1 thought on “L’últim crit en cronicitat o la irrellevància dels Equips d’Atenció Primària”\n23 febrer 2018 a les 13:35\nLavorare stanca. Un certo lavoro, molto.\nCompanys companyes com deia il poverllo d´ Assisi, Pau i bé\nJoin 4.660 other followers\nMorir a l’hospital en cap de setmana 21 Novembre 2018\nEl despertar de l’Atenció Primària. Ara tot recomença en No n’hi ha prou !\nEl despertar de l’Atenció Primària. Ara tot recomença en La vaga ja és aquí. Accions per a la setmana.\neloise86 en El despertar de l’Atenció Primària. Ara tot recomença\nEl despertar de l’Atenció Primària. Ara tot recomença | FoCAP en Tudor Hart: “Vostès tenen el poder definitiu. Agafin-lo i no el deixin anar”\nCategories Selecciona la categoria Actualitat (336) AP en acció (27) Documents (204) Enllaços (26) Espai denúncia (52) mercat (2) Propis (86) Recomanats (195) Seminaris (7) Uncategorized (42)


El Girona B rebrà l'Europa diumenge a Montilivi - Diari de Girona\nEl Girona B rebrà l'Europa diumenge a Montilivi\nSerà el segon cop que el filial jugarà a l'estadi aquesta temporada, però ara ho podrà fer amb fins a 1.000 espectadors a les graderies\n14·04·21 | 00:01\nEl Girona B i el Sants van enfrontar-se a Montilivi aquesta mateixa temporada (3-0) · Girona FC\nEl Girona li obre les portes de Montilivi al seu filial però a diferència de fa unes setmanes, coincidint amb la visita del Sants, el partit d'aquest diumenge (12 h) contra l'Europa serà amb presència de públic a les graderies. Si el femení va tastar aquesta experiència no fa pas massa, cosa encara inhabitual en el futbol professional tot seguint els estrictes protocols per minimitzar els efectes de la pandèmia del coronavirus, ara serà el Girona B el que podrà rebre el suport de fins a un miler d'aficionats. La cita promet. Per l'escenari, per la presència de públic i pel que hi ha en joc.\nTot buscant l'ascens a la nova Segona RFEF, el filial iniciava el passat cap de setmana la fase per pujar amb molt bon peu. Golejada al camp del Vilafranca (0-3) tot assegurant el segon lloc a la classificació, un dels dos que permet el salt de categoria. Aquest diumenge, a partir de les dotze del migdia, l'equip que entrena Àxel Vizuete rep l'Europa, líder del seu grup. Els graciencs tenen 47 punts pels 40 del Girona B, que està empatat amb el tercer i quart de la taula, el Cerdanyola i el Vilafranca, respectivament. Amb la possibilitat de consolidar aquesta segona plaça tot retallant distància amb el primer, el club ha considerat que en comptes de jugar a Riudarenes, la millor opció és la de fer-ho a Montilivi, on el primer equip s'enfrontarà al Saragossa el divendres i, per tant, hi haurà gairebé dos dies de marge per recuperar la gespa.\nCom va passar el 21 de març en el partit del femení a l'estadi, el límit d'aforament torna a ser de fins a mil persones. S'ubicaran a la zona de Tribuna i del Gol Sud, garantint sempre la distància que estableix la normativa vigent. Les entrades seran gratuïtes, només disponibles per als socis i la seva tramitació es farà a través de la pàgina web del club. «Montilivi és el camp que tenim com a referència, que ens sentim nostre. Jugar-hi sempre és especial. El dia del Sants va ser molt maco i especial, però sense gent. Ara la tindrem amb nosaltres. Esperem fer gaudir l'aficionat i rebre el seu suport», declara Àxel Vizuete, l'entrenador.\nL'Europa, un clàssic del futbol català, va ser el botxí del primer equip del Girona en la final de la Copa Catalunya disputada el 2015 al Nou Sardenya (2-1). L'últim cop que va visitar l'estadi de Montilivi va ser el mes de gener del 2007, en un partit de Tercera Divisió. La victòria va ser pels gironins, amb un gol del central Jordi Dot al temps de descompte (1-0), suficient per enfilar-se al capdamunt de la classificació. Aquell equip va acabar pujant.\n1 Ingressat a l’UCI un noi de 17 anys en ser atropellat a Torroella\n2 La jutge ordena esbrinar el patrimoni de Rocío Carrasco\n3 Israel bombardeja Gaza per terra i aire en el major atac des de l'inici dels enfrontaments\n4 Girona donarà part de les plantes de Temps de Flors als equipaments sanitaris\n5 Catalunya ampliarà l'horari de la restauració i els aforaments en cultura i comerç\nGerard Piqué sorprèn Madrid amb una pancarta per promocionar la Copa Davis\nBárcenas: «Tenim l'oportunitat i l'hem d'agafar»\nLaia Palau continuarà un any més a l'Uni\nEl Madrid supera el Granada i continua tenint opcions a la Lliga


Nou sales sales de festa i tres festivals firmen el protocol d'actuació contra agressions sexuals\nLa Sala Apolo celebra 75 anys cremant pista SALA APOLO SALA APOLO\nBarcelonaNo callar davant de qualsevol agressió sexual. Se'n sigui víctima o testimoni. Aquest és el missatge que dona el protocol que l'Ajuntament de Barcelona ha signat amb nous sales de festa, entre les quals hi ha, per exemple, Apolo o Razzmatazz, i tres festivals de música emblemàtics de la ciutat per fer front a possibles casos d'agressió sexual o assetjament en l'àmbit de l'oci nocturn. "Vivim en una societat que encara és molt masclista", ha lamentat l'alcaldessa Ada Colau en la presentació de la iniciativa. El protocol dona indicacions clares de com actuar en cas de detectar una conducta d'aquest tipus –el personal dels locals ha rebut formació per tenir una resposta adequada– i insta les sales a adoptar compromisos com el de controlar que les persones que fora ja tenen conductes inadequades no entrin al local o evitar criteris sexistes, com el d'oferir entrades gratuïtes o millors preus a les dones. Unes promocions, però, que les sales que s'han unit al projecte ja no oferien.\nCada sala també haurà d'avaluar si té espais més foscos o amagats que puguin facilitar la vulnerabilitat. La campanya comença aquest cap de setmana sota el lema 'No callem' i una campanya visual per deixar clara la corresponsabilitat. "Tots hem de poder gaudir de l'oci nocturn sense haver-nos de preocupar", ha defensat l'alcaldessa, que ha instat tothom a no normalitzar cap tipus d'assetjament.\nDe moment, s'hi han sumat, a més de l'Apolo i Razzmatazz, sales com Plataforma, Sidecar, Tarantos, Arena, Jamboree, Marula i Moog. I els festivals Primavera Sound, Cruïlla i Sónar. L'objectiu és, segons el consistori, que s'hi vagin sumant més espais. Lluís Torrents, de Razzmatazz, que ha sigut una de les persones que ha intervingut en la presentació en nom dels locals d'oci, ha remarcat que el problema d'aquest tipus d'agressions no és exclusiu de les dones, sinó del conjunt de la societat i, particularment, dels homes. "Són els homes els que hem de fer la reflexió", ha defensat. I ha instat a no normalitzar aquestes situacions.\nLa regidora de Feminismes i LGTBI, Laura Pérez, al seu torn, ha recordat que l'Enquesta de Violènica Masclista de Catalunya 2016 mostra que les agressions sexuals es donen en àmbits molt diferents: el 55,5% de tocaments amb violència es van produir a l'espai públic i prop del 30%, en espais d'oci. Pel que fa als tocaments sense violència, el 31% es van donar en espais d'oci. A banda del protocol, l'Ajuntament també impulsa una 'app' per detectar i actuar sobre les agressions que es produeixen a l'espai públic i està definint protocols per àmbits com l'esportiu i el laboral.\nAda Colau Violència masclista oci nocturn


La URV, entre les millors universitats del món en Química i Ciència dels Materials | Aguaita.cat\nper Aguaita.cat , 5 de març de 2020 a les 09:54 |\nLa Universitat Rovira i Virgili s'ha situat per tercer any consecutiu entre les millors universitats del món en Química, Enginyeria Química i Ciència dels Materials. Així ho ha anunciat ete dimecres el QS World University Rankings by Subject 2020, que enguany ha avaluat 48 disciplines i 13.138 programes formatius de 1.368 universitats d'arreu del món.\nL’any passat la Universitat Rovira i Virgili va situar dues disciplines en el rànquing: Química, a les 300 primeres a nivell mundial i Ciència dels Materials, entre les 400 primeres del món. En l’edició de 2020 manté la mateixa posició en estes dues disciplines però, a més, se n’incorpora una de nova, Enginyeria Química situada també entre les 400 millors.\nPer fer la classificació s'han utilitzat quatre indicadors. Els dos primers són enquestes globals a acadèmics i ocupadors de tot el món, en què s’avalua la reputació internacional de les institucions. Els altres dos indicadors mesuren l’impacte de la recerca a través de les citacions que reben les publicacions -l’indicador en què la URV ha obtingut les puntuacions més altes – i l’índex H, que mesura tant la productivitat com l’impacte (citacions) de la feina publicada per un científic. El pes que es dona a cada indicador varia en funció de la disciplina analitzada.\nSocietat, Química, Ciència dels Materials, universitats, Universitat Rovira i Virgili, Educació


Nova temporada del Teatre Municipal de Roses – Guia de Roses\nHome General Nova temporada del Teatre Municipal de Roses\nAmpliació d'horaris per a la restauració a partir de dilluns\nAquest matí l’alcaldessa de Roses, Montse Mindan, i el regidor de Cultura, Èric Ibáñez, han presentat la nova temporada del Teatre Municipal de Roses, que tindrà lloc entre el 23 de gener i el 22 de maig. “Una història real”, “Alhayat”, “Yerma”, “Mucho más que dos”, “Alguns dies d’ahir” integren l’apartat teatral d’una programació que també aposta fort per la vessant musical, amb els concerts destacats de SUU i Buhos. Teatre infantil, projeccions de cinema i una nit màgica amb el Mag Lari”, completen la programació. Les entrades es posen a la venda demà, 14 de gener.\nUn dels aspectes tinguts en compte ha estat la incorporació al nou programa, com ja s’ha fet durant els passats mesos de tardor, d’aquelles representacions anul·lades amb motiu de la pandèmia. És el cas de les obres “Una història real”, amb Júlio Manrique; “Alguns dies d’ahir”, de Jordi Casanovas; i l’actuació a Roses d’Alberto San Juan i Fernando Egozcue amb una selecció del seu treball músic-poètic en comú. La intenció és mantenir així el compromís adoptat amb les companyies i possibilitar que el públic rosinc pugui finalment gaudir d’espectacles que ja havien estat anunciats.\nTot i així, la voluntat municipal per apostar fermament per l’activitat cultural va més enllà, incorporant noves propostes: “Alhayat o la suma dels dies”, inspirada en fets reals sobre la construcció d’una biblioteca al camp de refugiats de Lagadikia (Salònica, Grècia); i la contemporània posada en escena de la companyia Projecte Ingenu de “Yerma”, de Federico García Lorca.\nEl concert “Songs of Hope”, a càrrec de Veus-Cor Infantil Amics de la Unió, una nova manera d’entendre el cant coral, i la XV Cantada d’Havaneres Vila de Roses, tancaran l’apartat musical de la programació\nEl TMR manté la seva programació de teatre infantil, continuant així donant suport a l’entitat OPTIMIST i a la important tasca realitzada al llarg de la seva trajectòria per apropar les arts escèniques al públic infantil i familiar, a través de propostes de qualitat arribades de tot Catalunya. Per a la nova temporada, el programa recupera l’obra “A Taula!” (suspesa amb motiu de l’epidèmia) i incorpora les representacions “Blowing” (dansa i multimèdia) i “Italino Grand Hotel” (pallassos i teatre mut).\nUna altra de les novetats de la nova programació és la incorporació del Cicle Gaudí, que ofereix cada mes una pel·lícula de producció catalana i d’estrena molt recent. A Roses es projectarà al gener “Uno para todos”, on l’actor David Verdaguer interpreta un professor interí que assumeix la tasca de ser el tutor d’una classe en un poble completament desconegut per a ell. El mes de febrer es podrà veure “La boda de Rosa”, dirigida per Icíar Bollan i protagonitzada per Candela Peña, que explica la història d’una dona que, a punt de fer 45 anys, se n’adona que ha viscut sempre per als altres i decideix prendre les regnes de la seva vida. La resta de pel·lícules que es projectaran s’anunciaran properament.\nLes entrades per als espectacles de la nova temporada es poden adquirir a partir de demà, 14 de gener, a través de www.rosescultura.cat, o bé presencialment a les taquilles del teatre, els dijous i divendres de 12 a 14 h, i el mateix dia de l’espectacle una hora abans de l’inici.\nPode consultar tota la programació detallada en el llibret adjunt\nProgramació TMR 2021.pdf — PDF document, 1.25 MB (1308510 bytes)\ntags: Alhayat Buhos Concerts Cultura cultura segura Mag Lari Mucho más que dos musica SUU Teatre Teatre de Roses teatre infantil Teatre Municipal de Roses Una història real Yerma\nprevious Roses manté un alt risc de rebrot\nnext Aparatós accident a Roses\n29 alumnes i un professor de Roses confinats a casa per COVID\nFairfly torna a aixecar el teló del Teatre Municipal de Roses i li pren el relleu l’exitosa Solitudes


Queixes pel col·lapse de la web de compra d'entrades per la Festa Major de Lleida - Teleponent\nInici Lleida ciutat Queixes pel col·lapse de la web de compra d’entrades per la Festa...\nQueixes pel col·lapse de la web de compra d’entrades per la Festa Major de Lleida\nLa Paeria de Lleida detecta duplicitats de reserves d'entrades per a espectacles i revisa la reserva prèvia al servei de web extern\nL’Ajuntament de Lleida està revisant la reserva prèvia d’entrades per a espectacles de la Festa Major, després que dimarts l’allau d’usuaris entrant alhora al servei extern de reserva d’entrades, Entràpolis, col·lapsés parcialment el sistema i impossibilités, durant unes hores, que altres usuaris poguessin reservar entrades per als altres espectacles.\nS’estan detectant que algunes persones tenen duplicitat de reserves d’entrades del mateix espectacle, en alguns casos fins a 120. Una circumstància que, segons la Paeria, es va donar perquè la usabilitat del lloc web no va funcionar correctament i, per tant, les persones que reservaven no rebien les entrades al correu electrònic i cada vegada que ho tornaven a intentar feien una nova reserva.\nDes de Festes Lleida fan una crida perquè les persones accedeixin al seu espai personal al web d’Entràpolis i comprovin si els apareixen entrades reservades sense correu de confirmació.\nEn aquest sentit, demanen a les persones que tinguin diferents reserves per a un mateix espectacle que alliberin totes les entrades que no faran servir. Durant aquest dimecres l’Ajuntament de Lleida també contactarà amb les persones que tenen reserves massives d’entrades per tal d’informar-los d’aquesta circumstància i alliberar més ràpidament aquestes entrades.\nCal recordar que només es podien reservar un màxim de cinc entrades per usuari. Això permetrà que durant aquesta setmana alguns espectacles tornin a disposar d’entrades disponibles i, per tant, persones que es van quedar sense les puguin obtenir, segons han assenyalat fonts municipals.\nDes de la Paeria expliquen que les limitacions d’aforament marcades pel Procicat, que fixen un màxim de 1.000 persones als concerts dels Camps Elisis, impossibiliten ara per ara ampliar l’oferta d’entrades. Aquest dimarts el regidor de Festes, Ignasi Amor, traslladava als usuaris les seves disculpes, remarcant que el sistema mai va deixar de funcionar però que no va poder donar resposta a tothom alhora. ACN\nArticle anterior130 empreses agràries i pagesos de Lleida i el Baix Segre s’inscriuen al programa de cribratges\nArticle següentMassalcoreig escull les imatges de la floració més representatives del municipi


Descobrint els primers llaços entre la Xina i la península Ibèrica\nPublicat el Dimecres, 28 Juny 2017 13:09\nEl 28 de juny de 2017 va tenir lloc a la Universitat d'Estudis Estrangers de Pequín la primera sessió del seminari "Intercanvis culturals entre la Xina i la península Ibèrica", organitzat per la Fundació Institut Confuci de Barcelona, la Universitat d'Estudis Estrangers de Pequín, el Confucius Research Institute of China, Qufu, l'Institut Politècnic de Macau i la International Confucian Association que desenvoluparà part de les seves sessions a Qufu i Macau.\nReunió a la FICB amb la UAB, els instituts de llengua estrangera de Barcelona i els consolats per al projecte "Barcelona Ciutat de les llengües"\nPublicat el Dijous, 22 Juny 2017 16:24\nEl passat dimecres dia 21 de juny es va realitzar a la FICB una reunió entre la Universitat Autònoma de Barcelona, els instituts de llengua estrangera amb seu a Barcelona (Fundació Institut Confuci de Barcelona, British Council, Centre Cultural do Brasil, Goethe Institut, Institut Français, Institut Camõés-CLP i Institut Italià), i els consolats de Bèlgica, Brasil, la República Federal d'Alemanya i Romania, per discutir sobre el projecte "Barcelona ciutat de les llengües" que tindrà lloc en 2018 i que se centrarà en el multilingüisme de la ciutat.\nVic s'acosta a la cultura xinesa amb el programa d'activitats 'Més Nits!'\nPublicat el Divendres, 16 Juny 2017 13:17\nLa Fundació Institut Confuci de Barcelona dóna suport a l’edició d’enguany del Festival Nits de cinema oriental de Vic, organitzant els tallers d’ombres xineses, iniciació a la cal·ligrafia i llengua i cultura xineses. Aquest darrer, juntament amb la Conferència ‘La Ruta de la seda. El camí que va unir dos universos’ formaràn part de les IV Jornades Horitzó Àsia (Universitat d’Estiu de la UVic-UCC).\nPublicat el Dimarts, 13 Juny 2017 15:32\nEl dimarts 13 de juny de 2017, el Sr. Joan Elias i Garcia rector de la Universitat de Barcelona va visitar la Fundació Institut Confuci de Barcelona juntament amb el Sr. Àlex Aguilar Vila, vicerector de Projecció i Internacionalització i de la Sra. Bibiana Crespo, delegada del rector per a la internacionalització. La visita va comptar amb la presència de la Sra. Montserrat Riba, secretària general de Casa Àsia.\nCelebrem el I Dragon Boat Festival Badalona\nPublicat el Dijous, 01 Juny 2017 16:59\nLa FICB va participar els dies 26, 27 i 28 de maig de 2017 com a col·laborador oficial en la primera edició del Festival de Maig Dragon Boat de Badalona dins de les Festes de Maig de Badalona 2017. El Festival va comptar amb competicions de rem, activitats culturals, tallers, gastronomia i espectacles que van aplegar un gran nombre de públic i participants. Tothom van poder gaudir de la presentació del zongzi català, especialitat típica d'aquesta festa.\nPublicat el Dilluns, 22 Maig 2017 17:50\nEl dijous passat dia 18 de maig de 2017 la Fundació Institut Confuci de Barcelona (FICB) va rebre la visita de la Dra. Margarita Arboix, rectora de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), en companyia del vicerector de Relacions Internacionals, el Dr. Màrius Martínez, l'adjunta del vicerector de Relacions Internacionals, la Dra. Maria Teresa Paramio, el vicerector de Relacions Institucionals i de Cultura, el Dr. Carlos Sánchez Lancis, i el degà de la Facultat de Traducció i Interpretació, el Dr. Albert Branchadell, que foren rebuts pels directors de la FICB, el Dr. Chang Shiru i el Dr. Javier Orduña, juntament amb els equips de coordinació i docents.\nPrimer i tercer premi per a Barcelona al Pont a la Xina 2017\nPublicat el Dilluns, 08 Maig 2017 11:54\nEls concursants de la Fundació Institut Confuci Barcelona, Gonzalo Guerrero i Javier Román, aconsegueixen el primer premi de la categoria de secundària i el tercer premi de la categoria universitària en la fase nacional del concurs Pont a la Xina 2017. Gonzalo representarà a Espanya en la 10a edició del concurs internacional Pont a la Xina per a estudiants de secundària que se celebrarà a la Xina al novembre de 2017.


Des de Viatge Tuiuiu et proposem i facilitem noves activitats d'enoturisme, a través de Mountain Wines ens endinsarem en l'apassionant món del vi.\nSauvignon Blanc va ésser finalment la varietat escollida per a plantar en aquesta petita vinya de LLívia. Varietat i conreu no massa comuns en aquests indrets ceretans, d’alçada… però que representen l’essència de l’orígen del projecte. Un grup d’amics, retrobats i units per el món de la muntanya, de la neu… 2 enòlegs amb dues passions com són la muntanya, la neu, l’esquí… i l’enologia, el vi, la viticultura per un costat. 3 persones ceretanes, de la terra, amb empenta i ganes de crear nous projectes, projectes de futur, amants de la natura, per altre costat.\nEns retrobem desde fa uns anys, i després de trobar les millors condicions, finalment decidim crear aquest nou projecte. Un projecte nou, diferent, per a un vi diferent. Un vi d’alçada, éssent la Vinya més alta de l’Estat, amb inmillorables vistes al massís del Puigmal dins el terme català de Llívia, desafiant la viticultura, per el que entenem com un projecte de Viticultura heroica. Viticultura heroica per a fer un vi diferent, un vi singular, que expressi la identitat d’aquests paratges , amb una vinificació especial…EL vi de gel. Un vi amb el que poder retrobar aquesta antiga art agrícola de la viticultura a Cerdanya, per a fer un vi dolç, aromàtic, tractat amb les millors condicions, on la maduració, els primers freds, marcaràn cada any, la data de la verema, per només extreure el millors i més dolços mostos de forma natural d’aquests raims.\nUn regal per als sentits… Fred, muntanya, neu… i Vi. Vi d’alçada.\nVins de Llívia\nDues passions, muntanya i enologia es fonen en aquest singular projecte de viticultura d'alçada, buscant la màxima expresió del nostre territori pirinenc. A 1225 mts d'alçada, la nostra Vinya desafia constantment els límits de la viticultura, recuperant així un art agrícola tradicional de la Cerdanya, portant la olor de verema per primera vegada a Llívia. Viticultura d'alçada... La Cerdanya presenta gràcies a la combinació de la seva orientació (Est-Oest) i l'alçada, una inmillorable insolació....\nMontain Wines, ens ofereix una selecció de vins per què en trobem els seus matisos, fent-nos gaudir dels nostres sentits més primitius, l'olfacte, el gust i la vista. Tot L'any. per a reserves: intercerdanya@intercerdanya.com\nMontain Wines, ens dóna l'oportunitat de casar, els vins amb els productes gastronòmics més típics de la nostre terra.\nMontain Wines, ens permet gaudir del tracte que rep el cep en les seves fases més delicades, la plantada i la poda, per tal de donar-li el màxim confort en el seu creixement. Tot l'any. per a reserves: Intercerdanya@intercerdanya.com\nLes primeres glaçades marcaran l'inici de la recollida del raïm, aquesta vinya té 4 anys i encara està en la seva fase de creixament, sota la tutela de Mountain Wines, podrem fruir de la verema tradicional del que serà un nou vi de gel. Des de octubre. Per a reserves: intercerdanya@intercerdanya.com\nVisita de bloggers a la vinya


TotRubí.cat | Necessitem creure en alguna cosa\nNecessitem creure en alguna cosa\nper Aitor Sànchez 11/01/2017\nLes persones necessitem creure en alguna cosa, abraçar un objectiu. Mantenir una lluita, un anhel. Objectius particulars o batalles col·lectives, a llarg o curt termini, però necessitem mantenir un horitzó. Després de la matossera maniobra del nostre entranyable equip de govern, sembla que l'horitzó de la ciutat és una mica més fosc.\nInstitucionalment, la governança de la ciutat ha perdut en matisos, ha perdut color. La incorporació de les 40.000 vergonyes ha modificat completament el joc democràtic. Les decisions definitivament deixen de fonamentar-se en la raó o en la ideologia, i passen ja de manera clara i indissimulada a formar part del càlcul covard del manteniment d'una posició.\nDurant molt de temps vam poder aixoplugar-nos en la comoditat de la representativitat, en el lideratge que ens permetia mantenir una certa distància. Però ara és quan cal tornar enrere, observar què som i sobretot què volem ser, ja no valen excuses. Un cop la institució s’ha immolat, un cop sacrificada la legitimitat, és el moment de desenterrar els somnis. Sense limitacions. Aquesta ciutat necessita creure en alguna cosa, necessitem creure en quelcom que ens faci continuar, seguir i sembla difícil creure en una institució que ha caigut de manera definitiva en l'autoreferència i la paròdia.\nPodem col·laborar, créixer i crear xarxes, sinergies de suport. En definitiva, podem organitzar-nos, fer una passa endavant i no renunciar. Ja no podem permetre'ns el luxe de mirar a cap un altra banda, ja no podem confiar en uns representants que ens han girat l'esquena. Cal que trenquem els seus miralls, cal sortir del cercle viciós de l'autoreferència. No es tracta de simple confrontació: es tracta de determinació, de demostrar que aquesta ciutat està viva. De demostrar-nos que encara conservem la possibilitat de somiar.\nAquells que tenim la sort de ser representants, només som això, mitjancers. Som la cara, i la feina la fan les mans i els braços: cal no oblidar que totes venim del carrer i més tard o més d'hora hi tornarem. Per això, en aquest moment, en aquest impàs de pèrdua, cal més que mai que la ciutadania en positiu mantingui l'esperança, que no s'arronsi, que lluiti i que sàpiga mantenir el nord que alguns han perdut - o al que han renunciat. Sortir de la roda d'aquell que “qui dia passa, any empeny”. Demostrem que som una comunitat que no ha renunciat a construir el seu futur.\nNomés podem recuperar el treball si algun dia volem vèncer. Responsabilitat des de les petites accions, ja no podem permetre'ns la frustració o la resignació. Ara és l'hora, el moment d'activar-se, el moment de la implicació.


Volkswagen obrirà a Barcelona el seu sisè centre de recerca internacional | Economia | EL PAÍS Catalunya\nVolkswagen obrirà a Barcelona el seu sisè centre de recerca internacional\nSeat dirigirà el Metropolis:Lab, que donarà feina a 50 persones i estudiarà la mobilitat\nBarcelona 14 DES 2016 - 12:58\tCET\nUna caixa amb el logotip de Volkswagen a Hannover (Alemanya). EFE\nEl grup Volkswagen obrirà el 2017 a Barcelona el seu sisè centre internacional de recerca, un equip que es dirà Metropolis:Lab Barcelona, donarà feina a 50 enginyers i personal qualificat i el dirigirà Seat, tot i que treballarà per a totes les marques del grup alemany. La implantació d'aquest centre d'investigació, que se centrarà en la mobilitat, l'han anunciat aquest dimecres el president de Seat, Lucca de Meo, i l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau. Tanmateix, no han facilitat la xifra d'inversió del projecte.\nDe Meo fa tot just un any que és president de Seat i és seva l'aposta per Barcelona, "reconeguda internacionalment com a ciutat innovadora" per situar-hi el centre de recerca. El màxim executiu ha expressat la voluntat de Seat d'"impulsar la innovació i atreure talent a la ciutat que va veure néixer l'empresa, que és el principal ocupador a Catalunya i la principal empresa espanyola exportadora". Barcelona, ha dit, "té l'entorn prefecte per posicionar-se com a hub en l'ecosistema digital europeu".\nEl laboratori barceloní "combinarà tecnologia mòbil i dades per crear solucions que facilitin i facin més segura i eficient la relació entre els veïns, la ciutat intel·ligent i els sistemes de mobilitat de les urbs del futur", ha explicat la marca del grup alemany. La resta d'IT-Labs de la multinacional es reparteixen entre la ciutat on es troba la seu corporativa, Wolfsburg (dos centres), Berlín, Munic i San Francisco, on el centre està vinculat a Silicon Valley.\nL'alcaldessa també ha subratllat la vinculació de Seat amb la ciutat, "on forma part de la construcció de la identitat en alguns barris". Colau ha subratllat que el laboratori treballarà "pel disseny de vehicles més innovadors" i que "reforçarà el lideratge internacional de la ciutat". A ningú se li escapa que les polítiques de mobilitat de l'equip de Colau passen per la reducció del trànsit de cotxes, i en aquest sentit, l'alcaldessa ha defensat que "cal que els cotxes segueixin circulant, però que siguin menys contaminants, l'aposta per les emissions zero és ineludible". "Volem liderar el canvi de paradigma cap a la mobilitat sostenible", ha conclòs.\nEl segon tinent d'alcalde, Jaume Collboni, ha subratllat que el projecte representa l'aposta de Barcelona per un model econòmic "sostenible, just i competitiu". "Els grans projectes s'han fet en col·laboració amb el sector privat i la ciutat no vol ni pot desaprofitar-ho", ha dit Collboni, que al novembre va visitar el centre de Munic.


saragatona: setze + setze i un poema\nQuantes maneres hi deu haver, encara, de definir la poesia?\nTot passa en nosaltres dins d'un cert ordre, i amb nosaltres es desbarata. La poesia no és sinó la imatge d'allò que passa, a menys que sigui el contrari. Edmon Jabès\nCom que no vas poder venir a la Nit de poesia del 18 d'octubre, et vas pedre unes "Guspires de pedra foguera".... Aquest any, no hi faltis!\nDivendres passat vaig cruspir-me el "Tasta'm" (aquelles petites publicacions que donen al transport públic) del "Pedra Foguera" i em va agradar prou. Per set euros, qui no compra poesia? :)\n7 euros? això no m'ho vas dir...\nAra que ho diu l'albert, recordo que alguns d'aquests poetes els vam escoltar a sant Cugat... la poesia dels joves és neta, pulida, atrevida, sincera...recent nascuda i sense embolics... jo que sé, me l'hauré de comprar.\nTot i que ja havia tingut el presentiment de que et trobaria per barcelona (una és bruixa i no només de títol...) em va fer molta il.lusió trobar-te i molta més conèixer la Joana.\nrecords d'en Ferran!\npetons retrobats entre poesia en diagonal\nTantes maneres, Montse... Cosa que no deixa de ser emprenyadora per als qui aspirem a les coses clares, però no s'hi pot fer res.\nTu ho has dit, Francesc, en la poesia tot és possible, com en la vida.\nSí, si, Albert, però ja saps que jop sóc més lector que actor o espectador i que les multituds (?) m'espanten cada vegada més... i, tot s'ha e dir, les veus em deceben més que les paraules i les presències més que les absències (i aquí és quan em tocaria enllaçar un vídeo d'una guspira mallorquina, però no ho faré)\nja veus, bitxo, la poesia al preu que costa un dinar de menús gairebé introbable. Tot i que el criteri de la tria el podríem discutir si no fos pels set euros.\nNo te'l compris, ja te'l regalaré el dia que que vingui a menjar els vostres calçots (ja ens diràs si tard o d'hora :-). La poesia dels joves és... jo que sé... de tot com la dels grans.\nVau causar molt bona impressió en la Joana. Ai, que encara vindrà!\nPetons en línia recta!


Xavi: “Per mi és un orgull bestial jugar amb la Selecció Espanyola”RacoBlaugrana.com\nHome Entrevistes Barça Xavi: “Per mi és un orgull bestial jugar amb la Selecció Espanyola”\nXavi: “Per mi és un orgull bestial jugar amb la Selecció Espanyola”\ngen. 16, 2011\nEn una entrevista concedida al diari ultra espanyol “La Gaceta” del grup Intereconomia, la periodista catalana Carme Barceló repassa amb el capità del Barça diversos temes de l’actualitat blaugrana: el nexe comú entre tots ells l’intent de desestabilització per part dels propis mitjans de Madrid contra el Barça i els seus jugadors. Barceló comenta a Xavi que tant a ell com a Gerard Piqué se’ls ha intentat barrejar amb temes polítics, el jugador de Terrassa respon sense embuts: “Per mi és un orgull bestial jugar amb la Selecció Espanyola, jo passo de política.”\nXavi també fa referència a les afirmacions de la Caverna en les que s’afirma que la Pilota d’Or de Messi causarà divisió al vestuari del Barça: “Des de Madrid ho intentaran tot per tal de desestabilitzar-nos, però nosaltres ens en riem. Van provant amb certs temes i ara proven amb el de la Pilota d’Or. Leo és el just guanyador. No va ser inesperat, però molts es van sorprendre perquè es va filtrar que tant l’Andrés com jo podíem guanyar.”\nFont: La Gaceta via Carme Barceló\nLectures 6629 vegades per 1689 lectors\nxavi seleccio espanyola\nPrevious articleLa Caverna ajuda Florentino a pressionar l'Hamburg\nNext articleEntrenament previ al partit contra el Màlaga\nunracoblaugrana gen. 16, 2011 at 12:35 pm\nXavi: “Per mi és un orgull bestial jugar amb la Selecció Espanyola” – #xavi #laroja http://www.racoblaugrana.com/noticies-ba…\nTiramilles gen. 16, 2011 at 12:47 pm\nEn canvi no hi va ser el dia que va jugar amb la catalana. No va anar convocat, segurament a petició seva, però tampoc va aparèixer per l'estadi per donar-hi suport. O com a mínim jo no vaig sentir res al respecte. És evident que aquests volen quedar bé amb tothom i al final no queden bé amb ningú. Si aquesta gent (=esportistes d'elit catalans) fessin campanya a favor de Catalunya, com a país ens aniria molt millor, però a ells els costaria unes crítiques que els fa molta mandra d'assumir. I si no mireu on paren Oleguer i Dani Comas. No crec que ni Xavi ni Puyol ni Piqué ni Pedrosa ni els Espargaró, ni De la Rosa ni Alguersuari ni, ni, ni estiguin disposats a passar per això. Dir "passo de política", dir "viva España" i després treure la senyera és molt fàcil. Posicionar-se ja és més difícil i, evidentmente, no serà Xavi qui ho faci.\nracoblaugrana gen. 16, 2011 at 1:33 pm\nMés fàcil que tot això Tiramilles, jo crec que en Xavi no és nacionalista i molt menys independentista. Els seus pares se senten espanyols i ho van demostrar en diverses ocasions a Sudàfrica, quan anaven amb la cara pintada amb la rojigualda. Les coses com són, ells no se n'avergonyeixen.\nEl que no s'ha de fer és patir per ells o pensar que ho fan pressionats. Si ells han d'escollir, escullen la roja (tant ell com Piqué), de la mateixa manera que Oleguer escull la catalana.\nEl millor és tenir-ho clar i ja està, i no passa res….\nTiramilles gen. 16, 2011 at 1:56 pm\nA mi em sembla fantàstic que se senti espanyol, però llavors que no surti amb la senyera. Que surti amb la bandera de Terrassa o amb l'espanyola, però no amb la senyera. Els símbols no s'han d'usar en va i si aquest nano no sap com funciona que algú li expliqui com són les coses.\nCinto Barell gen. 16, 2011 at 4:21 pm\nAquest Xavi, de nano res de res. Ja és prou grandet, tant que ja és a punt de jubilar-se del món del futbol, per tant, ja és tard perquè algú li hagi d'explicar com van les coses en aquest país. Ara, seria bo i honest que no ens vulgui enredar amb això de fer o no política. Es veu que si jugues amb uns no fas política; però si jugues amb d'altres, sí. Apa, vellet Xavi, apa! Si li plau no insulti la intel·ligència de la gent del futbol. És clar que com diu la dita catalana: 'La intel·ligència té els seus límits, l'estupidesa no.'\nBertomeu Las gen. 16, 2011 at 4:33 pm\nMira Barell, es veu que els futbolistes quan deixen de parlar amb els peus o no són gaire llestos o són voluntàriament cecs mentals, que també dóna. El que sí que algú li hauria d'aclarir al jugador Xavi és que el grup Intereconomia, i dintre d'això La Gaceta, és l'expressió de l'extrema dreta espanyolista, que per altra banda manté aquells programes que intenten ensorrar el prestigi del Barça, dels seus jugadors i de Catalunya, i que quan un fa declaracions a determinats llocs ja està fent política de la més fastigosa.\nracoblaugrana gen. 16, 2011 at 11:26 pm\nDe totes formes, jo crec que Xavi sabia perfectament a qui concedia l'entrevista i l'ideologia dels qui l'entrevistaven.\nPersonalment crec que Xavi no se n'amaga de sentir-se espanyol, i això és una realitat, a vegades som nosaltres que no ho volem veure.\npitu gen. 16, 2011 at 11:47 pm\nNo entenc aquests comentaris vers xavi, que pot escollir?. No volguem que la feina que no fa la societat quan vota, que no fan els politics la fagui un jugador de futbol. Quan catalunya va guanyar el mundial b de Macao de hockey patins, unic titol oficial en un sport on tambe juga la federació espanyola, alla hi eren Maragall, Mas i tota la classe politica per fer-se la foto. Uns mesos despres a Fresno que es on es jugava l'autentic partit de la oficialització aquesta mateixa classe politica va deixar catalunya sola, repasseu els comentaris que es van fer en aquells dies sobretot Duran i Lleida, i no recordo que haguessin tantes critiques. Poseu – vos en el lloc d'un professional, arrisqueu el vostre sou a canvi de que?. Aquests es un pais de botiflers on inclus els propis catalans et llençarien pedres. No ens equivoquem d'enemic, l'enemic no es xavi o qualsevol esportista catala, l'enemic es vesteix amb camisa neta i porta traje. El dia que es pugui escollir aleshores ja comentarem.\nracoblaugrana gen. 16, 2011 at 11:49 pm\nno ho me Pitu, però el que es diu és que té les idees clares. Ell ja escull, ho té clar. Tampoc hem de volguer justificar que s'estima Espanya basant-nos en la inutilitat dels polítics, sino en el fet que ell i la seva família si se senten espanyols i ja està.\nHo ha deixat ben clar públicament més d'un cop…\npitu gen. 17, 2011 at 3:43 pm\ntu creus que votaria no en un referendum per l'independencia?. Creus que es igual que raul tamudo?. On el posaries:militant del pp/psoe o be militant Ciu?. Potser no es independiste pero no crec que sigui anticatala, per tant no li posem una diana. Hi ha molta mes gent que fa mes mal, començant per politics, directors de diaris i tertullians comprats.\nracoblaugrana gen. 17, 2011 at 3:52 pm\nPero qui li està posant cap diana? Al revés, s'accepta el seu punt de vista i punt…\npitu gen. 19, 2011 at 9:32 am\nReconec que me he equivocat al dir el fet de posar una diana no es massa adient. Peró crec que no hem de posar en el mateix sac a xavi que per exemple a maria vasco o pau gasol. No hem d'oblidar que els jugadors pertanyen no al club que els hi paga sino a la federació espanyola. Per llei no poden dir que no a una trucada a la selecció. Tambe hi ha casos on el patrocinador obliga al esportista quan guanya a portar la bandera espanyola, penso en el cas de pedrosa o criville en el seu temps. I si no recordo malament els jugadors catalans del barça sempre han anat a jugar el partit de nadal, sino han estat lesionats. On ere sandro rosel el ultim partit de la selecció? Aquest cas es molt mes greu ja que representa a la institució. I torno ha repetir, el dia que es pugui escollir selecció podrem parlar de les seves filies.\nTiramilles gen. 17, 2011 at 12:49 pm\nEl que tampoc podem ser és una colla d'hipòcrites. Si s'alabava Laporta i es criticava Rosell, un per catalanitzar el Barça i l'altre per espanyolitzar-lo, el que no podem ser és quedar-nos indiferents davant les paraules de Xavi. Efectivament Xavi sap amb qui parla i què diu. Però el que també és evident és que no pots dir que et sents espanyol i després ser català de l'any i quedar-te tan ample. Xavi ha triat, molt bé, jo també. I a partir d'ara el consideraré igual que l'Iniesta. Em continuarà agradant igual, però ja no el puc considerar un dels meus. I ho faré amb tots i cadascú que digui que se sent orgullós de ser espanyol. I si em quedo sense referents de casa, m'esperaré a que n'arribin.\nAgustí Benedito: “ Amb la no-renovació d’Abidal hem perdut l’oportunitat de...\nQuina nota li posaria a la temporada de l’equip? Quins tres aspectes en valoraria en positiu i quins en negatiu ? A la roda de...


La línia 16 de l'EMT amplia el recorregut fins a la platja LLarga — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Mobilitat i transports › Notícies › Notícies 2016 › La línia 16 de l'EMT amplia el recorregut fins a la platja LLarga\nCom cada any, s'amplia el servei per facilitar la mobilitat a les platges de la ciutat. Tradicionalment la Línia 16 unia el centre de la ciutat fins a la platja de l'Arrabassada, però aquest estiu el recorregut s'allargarà fins a arribar a les platges de la Savinosa i la Llarga. Aquesta ampliació pretén facilitar especialment l'accés amb transport públic a la platja Llarga, tenint en compte la reducció de places d'aparcament per protegir les dunes d'aquest punt del litoral tarragoní.\nD'altra banda, a partir de dilluns la Línia 22 s'allargarà en totes les seves expedicions fins al Port Esportiu - Miracle per apropar els usuaris a la platja, en lloc d'acabar al Serrallo com la resta de l'any.\nPer últim, aquest dilluns també entrarà en funcionament el canvi de recorregut de la L13, que a partir d'ara unirà L'Escorpí amb el passeig de les Palmeres, en lloc de finalitzar al CAP Llevant com fins ara. La modificació suposarà també una reducció del temps del viatge, ja que l'autobús ja no entrarà a l'interior de Boscos.


Experiències de centre: Treballem l'entrevista a l'Institut Nicolau Copèrnic\nTreballem l'entrevista a l'Institut Nicolau Copèrnic\nA l'Institut Nicolau Copèrnic fan una activitat dins l'assignatura Orientació Educativa per treballar l'entrevista a través de la simulació i el joc de rol.\nCoordinadora: Conchi Martín\nÀmbit d'implicació: Projecte de cicle\nCompetències: Competència comunicativa i social, Autonomia i Iniciativa personal.\nÀrea: Orientació educativa\n- Treballar l'estructura i els tipus d'entrevista\n- Potenciar competències comunicatives\n- Promoure la motivació de l'alumnat\n- Preparar a l'alumnat per a situacions d'entrevista\n- Conscienciació de la importància de la preparació de l'entrevista\nRealització d'un joc de rol entre alumne i docent o entre alumne i alumne. Cada persona adopta un paper segons l'entrevista que han de simular, els altres alumnes observen per veure quins son els punts forts i què poden millorar els companys/es de cara a pròximes entrevistes. Es simula el desenvolupament d'una entrevista de selecció intentant que l'alumnat hi trobi una utilitat pròxima (PFI, feines d'estiu, etc). Se'ls hi proporciona "tips" d'expressió oral i comunicativa per tal de millorar les seves habilitats i potenciar la seguretat en ells mateixos de cara a l'entrevista que hagin de realitzar.\nÉs una activitat on es treballa l'entrevista des de la visió d'una situació real a través de la simulació. Això permet que els alumnes millorin i aprenguin d'una manera més dinàmica i personalitzada. Se'ls consciencia de la importància de la preparació de l'entrevista per tal de controlar els nervis i saber quin tipus de preguntes els hi poden fer i com contestar-les. És una experiència enriquidora i productiva.\nConceptes clau: Entrevista, expressió comunicativa.\nEtiquetes de comentaris: Comp. Comunicativa, Secundària


Days Inn Red Deer Red Deer (AB) Canadà - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVeure tots els 31 allotjaments a Red Deer (AB).\nDays Inn Red Deer1000-5001 19th Street, Southpoint Common, Red Deer (AB), Canadà - Veure al mapaExcel·lent8,3Basada en113comentarisDays Inn Red DeerVeure més fotosVestíbulVeure més fotosVeure totes les 31 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsbanyaire condicionatascensor\nSobre l'allotjamentDescripcióPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Red Deer (AB), Days Inn Red Deer és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a ENMAX Centrium, Sunnybrook Farm Museum, Norwegian Laft Hus donen a aquest hotel un encant especial. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Red Deer (AB). L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, habitació familiar, premsa. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, escriptori, despertador, telèfon a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent bany, centre esportiu, piscina coberta. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Days Inn Red Deer.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-sebanycentre esportiupiscina [interior]Àpats, begudes i refrigerimàquina venedora Serveis i comoditatsneteja en secservei de bugaderiazona de fumadorsPer als nenshabitació familiar Accésascensorrecepció [24 hores] instal.lacions per a minusvàl.lidss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


Avís: La disponibilitat d'aquest producte és extremadament limitada pel que no pot comprar-se sota cap promoció o codi de descompte.\nDavid Seijas (Gallina de Piel Wines) i la família Roqueta (Abadal) reinterpreten el vi bullit del Pla de Bages.\nDolç de Foc Flama és el primer dels dos vins que formen part del projecte "Dolç de Foc", una reinterpretació de la recepta històrica de la família Roqueta, transmesa de generació en generació -recepta de Mercè Torrentó, esposa de Joan Roqueta, que va habitar la Masia Roqueta a finals del segle XIX i que era una gran admiradora dels vins dolços-.\nDel vi Dolç de Foc Flama s'han elaborat només 258 ampolles numerades, presentades en un elegant estoig.\nAquesta nova i actual reinterpretació aporta més complexitat a la recepta històrica, a partir de l'envelliment del vi bullit en una bóta de vi ranci, durant un mínim de 4 anys, en un sistema de soleres. Atrets pel concepte de "cuinar" un vi, es fusionen els dos móns, el del vi ranci i el del vi bullit, per equilibrar dolçor i frescor. Dolç de Foc Flama és un vi persistent i amb molts matisos.\nElaboració: El most desfangat, procedent de premsat de Picapoll, Macabeu i Malvasia, es concentra en una cassola d'acer inoxidable, damunt d'un foc fet amb fusta. Al bullir el vi, l'aigua es va evaporant i es van concentrant els sucres i enriquint els aromes, en un procés de ritme pausat.\nUn cop arriba al punt de concentració desitjat, es deixa refredar i passa a la bóta de castanyer on fermenta lentament, finalitzant la fermentació de forma natural. La criança es realitza en una bóta dels anys 30, on reposa amb les lies dels vins rancis -rancis de 70 anys d'edat aproximadament-, impregnant-se de tota la personalitat i complexitat d'aquests rancis.\nEl vi bullit ha estat històricament molt arrelat a la comarca del Bages (Barcelona). S'elaborava en temps de verema, a partir de les varietats tradicionals de la zona, bullint el most -sense fermentar- en calderes d'aram, resultant en un vi dolç intens. Era un vi típic pels dies de festa, i també s'utilitzava com a beguda energètica.\nEdició limitada de 258 ampolles numerades.


ONLINE - ACTIVA la teva estratègia en la recerca de feina: linkedIn, xarxes i networking! | TSCAT\nInici: 18 maig 2021\nFi: 25 maig 2021\nDates: 18, 20 i 25 de maig de 2021 de 16.30 a 19.30 hores\nEl mercat de treball ha evolucionat cap a un entorn més social, ja que moltes de les oportunitats laborals es mouen entre contactes, el que és el mateix, mitjançant el networking (BEN FET).\nAquesta (nova) manera “de fer” també ha arribat als treballadors/es socials. I, per tant, que tots/es ells/es coneguin i apliquin les bases d’aquesta estratègica disciplina i les eines digitals, tan LinkedIn com altres, que ho potencien, pot suposar un clar valor afegit en la seva recerca de feina.\nActiva el TEU networking professional de manera… estratègica\nFer i mantenir una xarxa de persones pot ajudar-te moltíssim a acostar-te a la feina desitjada. Però per això, cal conèixer com cultivar-la amb un objectiu. En aquesta sessió també introduïrem LinkedIn com un fantàstic potenciador.\nConeix altres eines digitals que t’ajudaran a fer networking\nEl món digital ens proporciona moltes eines i recursos (hashtags a Twitter, grups a Facebook, llistes a Whatsapp, etc) que ben aplicades en la teva estratègia de networking poden ajudar-te a millorar els resultats.\nEns posem en marxa i parlem amb empreses del sector\nNo hi ha millor manera de treballar el networking que interactuar amb empreses. I per això, tindrem una sessió de presentació amb empreses del sector. I després, seguirem treballant LinkedIn.\nEl curs està distribuit en 3 sessions de 3 hores de durada, incloent una sessió virtual amb empreses que contracten normalment professionals de l’àmbit del Treball Social.\nEs realitzarà en streaming i sense posibilitat de ser gravada mitjançant accés a la plataforma Zoom. S’enviarà enllaç per accedir a la sala.\nAl ser una formació per facilitar eines de recerca de feina, el Col·legi assumeix el 50% del cost de la formació per a persones col·legiades.\nL’any 2004 realitza un inspirador viatge a Silicon Valley que li permet conèixer el networking en el seu estat més pur com a estratègica disciplina i les noves eines digitals de manera pionera com LinkedIn, a la qual s’uneix en aquest mateix any, molt abans fins i tot de que sigui conegut al nostre país.\nI des de la seva iniciativa empresarial porta ja més de 13 anys difonent la utilitat del networking professional (BEN FET) i aquestes noves eines digitals aplicades a tot tipus d’entorns, sobretot en el món de l’Ocupació i la Selecció.\nLlicenciada en Psicologia, Graduada en Educació Social, Màster en e-learning i Postgrau de Coaching.\nEspecialitzada en els àmbits de la selecció i el reclutament, la formació i l’orientació professional. Durant els últims 16 anys la seva activitat professional s'ha centrat en la gestió i direcció de projectes d'implantació de recursos formatius en els àmbits educatius i organitzatius, la gestió d'equips i els programes d'orientació i inserció amb tot tipus de col·lectius.


Repòrter, setembre de 1992 | El repte dels equipaments - Saül Gordillo\nDiumenge, 10 de gener de 2021 07:00 h\nL'alcalde de Pineda, Josep Lluís Fillat, i el director general de l'Esport de la Generalitat, Fidel Sust, van inaugurar el 28 d'agost el nou camp municipal de futbol que s'ha construït a la zona de Can Xaubet, entre el centre de Pineda i el barri del Poblenou. En aquesta zona és previst que l'Ajuntament de Pineda desenvolupi una gran zona esportiva que es completarà amb un pavelló polisportiu i unes pistes d'atletisme, a l'entorn d'un espai enjardinat. Aquesta zona esportiva és prevista en el Pla General d'Ordenació Urbana de Pineda, que també preveu que aquestes instal·lacions esportives estiguin envoltades, en la part superior, per la Nacional II, en la part inferior, per una gran avinguda comercial que uniria el centre amb el Poblenou, urbanitzant totes les terres agrícoles actuals. La construcció del camp de futbol és el primer pas cap a aquest complex esportiu, segons van destacar tant Fidel Sust com Josep Lluís Fillat durant els parlaments inaugurals, que es van fer a la mitja part del partit entre la selecció sub-19 de l'Espanyol i un combinat de jugadors de conjunts pinedencs —que va finalitzar amb el resultat de 4 a 2—.\nAquesta futura zona esportiva intentarà respondre a la demanda de la població pel que fa a instal·lacions d'aquest tipus. La inauguració d'aquest camp de futbol —que disposava d'un pressupost de 150 milions, dels quals la Diputació de Barcelona n'aportava 45—, s'ha fet amb més d'un any de retard sobre els terminis previstos inicialment.\nAmb l'entrada en funcionament d'aquest camp també s'ha posat punt i final a la utilització dels camps de la platja, que van ser enderrocats pel consistori i el Ministeri d'Obres Públiques en compliment de la llei de Costes. Els dos camps que hi havia a la plajta —tant al barri del Poblenou com davant del cementiri— i un altre situat al polígon industrial donaven sortida a les necesssitats dels equips del Pineda, Al-Andalus, Poblenou i Les Creus. Ara tots aquests equips utilitzaran el nou camp de Can Xaubet, a més del que hi ha al polígon com a camp d'entrenaments.\nEls projectes de Calella\nL'Ajuntament de Calella, per la seva part, també disposa d'un projecte de zona esportiva pels terrenys que hi ha a sobre de l'antiga fàbrica Llobet Guri. En aquests terrenys municipals s'estan acabant les obres del nou camp de futbol, que també porta un retard d'un any. El camp de futbol també serà la primera pedra d'un macro-projecte que preveu, entre d'altres equipaments, quatre camps de bàsquet, dos de futbol sala i handbol i un camp més per entrenaments, a més d'unes pistes d'atletisme que es farien envoltant l'actual camp nou, que entrarà en funcionament aquesta temporada 92-93.\nLa construcció d'aquest camp, que té un pressupost d'uns 150 milions segons el regidor d'Esports, Francesc Montero, ha estat polèmica perquè hi ha desacords entre el consistori i el Club de Futbol Calella. El principal problema que ha provocat el retard en la contrucció del camp calellenc és l'existència d'una línia d'alta tensió al mig del terreny, a més d'altres problemes tècnics generats per una incorrecta planificació de les obres. De moment, els vestidors s'han acabat i el Club de Futbol Calella haurà de jugar els primers partits de la temporada sense diposar de graderies i en unes condicions que, si bé compleixen els requisits mínims per jugar un partit de competició, no tenen totes les característiques normals i que reivindica el club calellenc, que podria veure afectat el seu pressupost per una manca d'ingressos en concepte de publicitat estàtica al camp ja que quan deixin el camp vell no podran instal·lar rètols per anunciar els seus col·laboradors.\nEl nou camp i la futura zona esportiva es fa en terrenys del Pla Parcial número u o pla parcial de La Granja —on l'INCASOL de la Generalitat promou la construcció d'habitatges en uns terrenys que afecten l'antic càmping La Granja i el camp de futbol vell, principalment—, i la seva construcció s'ha vist supeditada a l'actuació d'aquest departament de la Generalitat. En un principi, l'INCASOL havia d'haver enderrocat el camp vell durant la temporada passada, però l'inexistència d'un altre camp per acollir els partits de futbol —tot i que hi ha un petit camp a la platja, al costat de les pistes d'atletisme— va obligar l'Ajuntament de Calella a pressionar per allargar aquest termini, que encara dura ja que el mateix INCASOL s'està retardant en el Pla Parcial número u.\nMalgrat tot això, Francesc Montero espera que el complex esportiu que promou pugui estar acabat abans de finalitzar l'actual legislatura municipal. Això no sembla gaire complicat ja que, a part de l'actual camp, els altres equipaments serien d'una menor complicació que el camp de futbol i respondrien a una voluntat de servei i funcionament. Les pistes de bàsquet i futbol sala o handbol serien cobertes però no tindrien graderies i el camp per fer els entrenaments també podria servir de pàrquing. A més, les pistes d'atletisme serien als voltants del nou camp, del que també s'ha estudiat la possibilitat que fos de gespa artificial amb unes característiques de 400 metres de corda amb vuit carrils. Segons sembla, l'únic inconvenient seria a l'hora de realitzar les proves de llançaments de pes, disc, martell i javelina, que s'haurien de fer a les actuals pistes, situades a la platja davant de l'estació de trens.\nEl regidor d'Esports del consistori calellenc també espera que les administracions superiors adoptin acords concrets per ajudar el municipi en l'intent de potenciar aquest tipus d'instal·lació, i de moment, només hi ha la confirmació, per part del departament d'Esports de la Generalitat, de donar una subvenció de 20 milions de pessetes pel camp, segons va manifestar Montero.\nLa construcció d'equipaments esportius ha tornat a l'actualitat després de l'anunci fet per l'alcalde de Santa Susanna, Joan Campolier, de fer un polisportiu al Parc Colomer, al costat de les noves escoles. Campolier ha manifestat que disposa d'una subvenció de la Generalitat per a aquest polisportiu, que seria d'un disseny força atractiu però al mateix temps pràctic ja que es tractaria d'una pista coberta i sense grans espais de graderies.\nEn busca de terrenys\nEn canvi, a la població de Malgrat, actualment no existeix cap projecte ferm per construir equipaments destinats a les entitats esportives del municipi, tot i que l'equip de govern té la intenció de promoure'n algún. L'alcaldessa de Malgrat, Conxita Campoy, ha reconegut que el polisportiu és deficient per a les necessitats de les entitats i des de fa temps s'està estudiant amb els tècnics municipals la possibilitat de trobaruns terrenys per ubicar-n'hi un de nou.\nLes actuacions urbanístiques de l'Ajuntament de Malgrat el podrien dotar d'alguna esplanada on fer el polisportiu, a través de les compensacions de terrenys. Conxita Campoy ha dit que hi ha converses per fer un nou polisportiu així com també hi ha la intenció de fer unes pistes d'atletisme —per aquest equipament l'alcaldessa ha apuntat com a llocs probables d'ubicació la zona industrial o uns terrenys a la zona de Santa Rita—, però de totes formes no hi ha cap projecte seriós com a Calella i Pineda. La intenció de l'alcaldessa és poder fer aquests equipaments en el moment en què el consistori disposi d'uns terrenys, amb la qual cosa s'estalviaria el cost de pagar-los expressament. Les mancances a Malgrat destaquen en els esports de pista coberta i en l'atletisme, mentre que les necessitats pel que fa al camp de futbol ja són cobertes, segons Conxita Campoy.\n(Article de Saül Gordillo a la revista Repòrter, número 4, setembre de 1992, pàgines 34-37.)


Marion Muller-Colard qüestiona la justícia divina i la relació contractual amb el diví a 'L'altre Déu' Marion Muller-Colard qüestiona la justícia divina i la relació contractual amb el diví a 'L'altre Déu'\nAcaba d'arribar a totes les llibreries L'altre Déu. El plany, l'amenaça i la gràcia, de Marion Muller-Colard, que es publica en català i en castellà després de vendre més de 30.000 exemplars en les edicions francesa, alemanya i italiana. Després de La intranquil·litat, el llibre amb què Muller-Colard s'estrenava en català, Fragmenta porta a la nostra llengua aquesta reflexió sobre el dolor, en traducció d'Adrià Pujol Cruells.\nLa teòloga protestant francesa Marion Muller-Colard ofereix, a L'altre Déu, una meditació molt personal sobre el dolor i els infortunis vitals, qüestionant d'aquesta manera la idea d'una justícia que equilibraria la quota de patiment destinada a cadascú. «Vivim sovint sota la creença d'una justícia immanent i ni tan sols en som conscients. Fruit d'aquesta creença, que té l'origen en unes relacions contractuals amb Déu, pensem: "Com que Job era bo, no podia passar-li res de terrible" o "Aquell home ja ha passat per una forta malaltia, no n'hi pot arribar una de pitjor". Són petites mitologies —contractes confessos o inconfessables, conscients o inconscients— que sostenen les nostres vides; són la defensa irracional de sistemes de regulació del mal que ara desenvolupem fora de tot catecisme. I, tanmateix, existeix el patiment del just: no hi ha cap sistema judicial suprem que garanteixi el bé pel bé i el mal pel mal. I la irreductible Amenaça de l'atzar plana damunt les nostres vides.»\nLluny de mercadejar amb un Déu imaginari, Muller-Colard convida a pensar en un Altre Déu que no sigui garant de la nostra seguretat sinó de la lluita pròpia de qualsevol existència. Pensar Déu no com a esperança escatològica, sinó com a brot de vida.\nL'altre Déu, que segons el setmanari La Croix (16-4-2015) «proposa, en una llengua esplèndida i clara, una meditació sobre el vertigen del plany existencial», va rebre el Premi Espiritualitats d'Avui i el Premi Escriptures i Espiritualitats. El llibre ha sigut traduït al català per Adrià Pujol Cruells i al castellà per Rubén Martín Giráldez (totes dues edicions, publicades simultàniament per Fragmenta).\nMarion Muller-Colard (Marsella, 1978) és escriptora i teòloga protestant, és doctora en teologia per la Facultat de Teologia d'Estrasburg. S'ha dedicat a la mediació penal i actualment és membre del Comitè Consultiu Nacional d'Ètica per les Ciències de la Vida i de la Salut (2017).\nCom a escriptora és autora de les obres d'assaig L'autre Dieu. La plainte, la menace et la grâce (2014, Premi Spiritualités d'Aujourd'hui i Premi Écritures & Spiritualités), que ha publicat Fragmenta en català amb el títol L'altre Déu, Détails d'Évangile (2012), Le complexe d'Élie (2016) i Éclats d'Évangile (2017), entre altres. Ha cultivat també el gènere de la novel·la, la narrativa juvenil i la poesia. La intranquil·litat (Premi d'Espiritualitat Panorama-La Procure) va ser la seva primera obra traduïda al català, també a Fragmenta.\nMarion Muller-Colard L'altre Déu El plany, l'amenaça i la gràcia Traducció del francès d'Adrià Pujol...\nMarion Muller-Colard El otro Dios La queja, la amenaza y la gracia Traducción de Rubén Martín Giráldez


Propòsits esportius per al 2021: què cal saber\nEntrenar amb bici, una bona opció.\nSalva Fernàndez 19 de gener de 2021 (12:47 CET)\nBuscar propòsits a complir a nivell esportiu pot ser difícil, però cal seguir unes idees tant bàsiques com importants.\nEl mes de gener sempre és un mes de bones intencions, d'intentar pensar en com organitzar el nou any. Si fa uns dies parlàvem de propòsits econòmics que es podien portar a terme, aquesta vegada assenyalarem propòsits esportius que sempre van bé per tenir el cos descansat i saludable. Mente sana in corpore sano, que deien en llatí (i en anuncis de tot tipus). Per això, cal deixar clar que surtis en bicicleta, a córrer, a caminar, facis gimnàs, entrenis en algun esport d'equip o individual... Tingues clar aquest marc general.\nPrimer de tot, diverteix-te\nL'activitat ha de ser qualsevol que t'agradi, però sobretot, que et diverteixi. Si necessites estar motivat per fer exercici, a banda d'esforçar-te, cal que sigui quelcom que t'agradi tirar endavant. Sigui sortir en bici sol o amb els amics, aixecar ferro per intentar posar-te com The Rock o jugar a pàdel i intentar millorar.\nManté la forma i crema calories\nSigui quina sigui la teva activitat física, el millor és esforçar-te al màxim per cremar calories. Per aprimar-se, per tonificar o per guanyar massa muscular, el consum de calories és imprescindible per poder aconseguir els teus objectius. Naturalment, per aquest objecte poden servir tot tipus de dispositius per controlar la crema de les calories. Des de rellotges a preus assequibles fins a autèntiques barbaritats per als més techies.\nDefineix objectius realistes i concrets\nPots pensar en grans objectius a final d'any, però és millor que primer vagis marcant petits grans passos. La metodologia SMART en el món del màrqueting parla de tenir objectius que siguin assolibles, medibles, en un temps concret i realitzables. Doncs el mateix hem d'aplicar. Si no fem 10km corrents, no podem plantejar-nos fer maratons. Comencem marcant aconseguir fer 5km el primer mes. I anem pujant mica en mica.\nNo et desanimis, els resultats arriben a mig termini\nEns posem a fer dieta, deixem de fumar, comencem a fer esport i a la setmana no entenem per què els nostres abdominals segueixen sent un de gran i rodó, digne de Nadal, i els braços segueixen caient quan fem 'bola'. Normal: si Roma no es va construir en un dia, posar-se en forma tampoc és una cosa d'avui per demà. No t'obsessionis ni amb la bàscula ni amb el mirall. Mica en mica s'omple la pica i a mig termini podrem començar a veure els resultats.\nLa dieta és tan important com l'entrenament\nEntrenar és important, i fer-ho al màxim encara més. Però la dieta serà el teu acompanyament per poder aconseguir els objectius que et marquis. Consulta un nutricionista i tingues clar que alimentar-se com cal és la millor manera de multiplicar els resultats esportius.\nEl descans és tan important com l'entrenament\nLa tercera pota de l'èxit esportiu és el descans. Marca els teus dies per descansar, recuperar forces i tornar a la càrrega. És molt important dormir com a mínim 7 hores diàries, no només per poder rendir al màxim al dia següent, sinó també per evitar les possibles lesions que arriben de sobrecàrregues i situacions similars.\nAixí que escull exercici, marcat objectius i comença demà mateix. No esperis més.


La Fiscalia arxiva dues denúncies contra Manuel Moix per tenir una societat a Panamà - Diari de Girona\nLa Fiscalia arxiva dues denúncies contra Manuel Moix per tenir una societat a Panamà\nLa Fiscalia General de l'Estat ha arxivat dues denúncies contra l'excap Anticorrupció Manuel Moix per vulneració del règim d'incompatibilitats, en entendre que no va incórrer en «conducta corrupta» per ser propietari, com a successor, del 25% d'un immoble registrat a nom d'una societat a Panamà. Així ho va acordar el fiscal en cap inspector, Fausto Cartagena, en considerar que «les dades fàctiques i documentació» aportats en sengles denúncies, «en cap moment» permeten qualificar els fets de falta disciplinària per activitats incompatibles amb el càrrec de fiscal, tenint en compte l'Estatut Orgànic del Ministeri Públic. «Els fets objecte d'aquestes actuacions constitueixen una qüestió de naturalesa estrictament privada, sense incidència en el règim d'incompatibilitat absoluta dels membres del ministeri fiscal», destaca el cap de la Inspecció Fiscal en el seu decret, subscrit el passat 26 de juliol.\nRecorda que un mes abans, el 26 de juny, la Fiscalia del Suprem va arxivar ja aquestes diligències obertes per investigar les dues denúncies, una d'un particular i una altra del president partit polític Contrapoder, José Luis Mazón. En decretar aquest arxiu, la Fiscalia de l'Alt Tribunal, a la qual està adscrit Moix, va considerar que el denunciat no va incórrer en «cap conducta corrupta» pel fet de ser propietari, com a successor, el 25% d'un xalet a Collado Villalba.


alcaldes.eu | S’adjudica el contracte de recollida i assistència d’animals domèstics perduts per prop de 500 mil euros\n23.2.21 - SABADELL • Vallès Occidental\nFoto: Ajuntament de Sabadell\nEn aquest sentit, l’Ajuntament ha incrementat progressivament el pressupost destinat a l’Àrea de Benestar Animal. El pressupost inicial corresponent a l’any 2019 del Programa de Benestar Animal era 183.885,53 € i la mateixa xifra del 2021 se situa en els 351.687,85 €. És a dir, en dos anys el consistori gairebé ha duplicat el pressupost destinat a Benestar Animal.\nLa vigència d’aquest contracte, que es preveu que s’iniciï el 14 de març, és de dos anys. L'objectiu del nou acord és assegurar la ràpida recollida dels animals perduts o abandonats a Sabadell, així com la seva atenció integral en un refugi (atenció veterinària, alimentació, higiene, cures, allotjament...) fins que els propietaris els recuperin o l’animal pugui ser adoptat.\nEntre les principals novetats del nou contracte, destaca l’adaptació de la prestació del servei a la normativa actual (administrativa i d’animals), la gestió del servei integral o la millora de la informació i canals de comunicació amb l’Ajuntament. El nou contracte també estableix, entre d’altres, les condicions que han de reunir els vehicles que transportin animals, les instal·lacions que les acollin o el personal que els atengui, d’acord amb el que estableix la nova normativa reguladora.


Índex d'espècies » Insectes » Lepidòpters » Arctiidae »\nEilema caniola és una arna de la família Arctiidae, d’uns 30 mm d’envergadura, molt elegant per la combinació de color groc taronja viu al cap, al primer terç del tòrax, a la part ventral i al 2on i 3er parells de potes amb un daurat pàl·lid a la resta del tòrax, a les ales, al 1er parell de potes i a les antenes. Al cap destaquen els ulls negres en posició lateral.\nEilema caniola és una espècie freqüent, distribuïda per tota la península ibèrica i fàcil d’observar perquè la llum l’atrau.\nL’eruga és fosca, amb línies longitudinals de colors taronja i negre i amb feixos de pèls rígids que surten de protuberàncies. El seu cap és rodó i d’un negre lluent. Sembla que s’alimenta de líquens que troba damunt de roques i paviments.\nExisteixen altres espècies del gènere Eilema a Catalunya, pràcticament del mateix aspecte que E.caniola, que es diferencien per la forma de les ales posteriors que a la imatge queden tapades sota les anteriors. E.caniola és l’espècie que acapara un nombre major d’observacions, per tant és probable que la imatge realment correspongui a aquesta espècie.


Castells Catalans: Les Bons\nNom del castell: Les Bons\nAltitud: 1,202 m\nCoordenades: E 1.493611 N 42.49583 (Geogràfica - ETRS89)\nCom arribar-hi: situat prop del nucli d’Encamp, i en la seva part nord, a l’altra riba de la Valira.\nEl Castell de les Bons, també conegut com Torre dels Moros, és una torre defensiva situada al sector de Les Bons, a la parròquia d’Encamp, a Andorra. Actualment és considerat com un Bé d’Interès Cultural per part del Govern d’Andorra.\nÉs considerat com el segon edifici més important del conjunt de Les Bons. Probablement era una torre annexada a una casa forta, de la que només queden les runes. És molt possible que el castell sigui posterior al segle XIII, tot i que no n’hi ha cap constància a la documentació relativa.\nL’edifici existent era l’antiga torre de defensa del castell. La resta de la construcció es troba al costat de l’església de Sant Romà de les Bons, que domina el turó i el pas de la vall cap al nord. A la torre s’hi podia accedir gràcies a un pont, situat al costat de ponent, del qual només es conserva l’arrencada del primer arc. Com que la construcció es troba en un sortint de la roca, per poder edificar-la es va haver de fer un gran treball de buidatge i posterior aplanament de la roca, assentant així els fonaments a les parets o per arreglar el que havia de ser el paviment interior. No es té constància de com era la tipologia de la coberta, tot i que es creu que era de fusta.\nL’edifici mostra una planta quadrangular amb un total de quatre pisos d’alçada. La resta de l’estructura estava composta per un entrelligat de grans bigues de fusta, que probablement suportaven\nuns solers també del mateix material, igual que les escales entre els diferents nivells. Els murs són arrebossats a l’exterior amb calç. També hi ha finestres d’espitllera als pisos superiors. A més, presenta dues finestres més o menys de forma quadrada al primer i el segon pis.\nPel que fa a la planta baixa, estava tallada a la roca, amb l’excepció de l’angle sud-oest, i pavimentada amb lloses de llicorella. Al primer pis hi ha les restes d’una aigüera tallada en un bloc de\npedra calcària, refosa dins la paret. Finalment, a la tercera i última planta, es concentren els elements\nmés característics d’aquest edifici defensiu: 1) Renglera d’espitlleres, molt més nombroses que a la resta de plantes 2) Dos matacans que sobresurten de la paret, un d’ells doble també amb espitlleres. 3) Un altre cos volat, identificat com a comuna o desguàs.\nExtret de: https://ca.wikipedia.org/wiki/Castell_de_les_Bons\nElena Fàbregas i Jordi Gironès / Juny de 2018\n+ fotografies: CastellsCatalans/Les Bons\n+ informació en PDF: CastellsCatalans/Les Bons\nEtiquetes de comentaris: Andorra, castell, Castells de Catalunya, castellsCatalans, castillo, Castillos de Cataluña, castle, Catalunya, Encamp, Les Bons, torre


Literatura catalana contemporània | Salvem Mallorca! El GOB qüestiona el vertader objectiu de la Llei Jaume Carbonero\nSalvem Mallorca! El GOB qüestiona el vertader objectiu de la Llei Jaume Carbonero\nTurmeda | 09 Maig, 2008 08:57 | Compartir:\nLa Llei Carbonero pretén construir en aquesta legislatura 5.000 habitatges de preu taxat, és a dir de preus assequibles, classificant com a urbanitzables, terrenys que actualment són rústics, a propostes de promotors o de propietaris de terrenys. Aquests terrenys podran destinar-se la meitat a vivenda lliure i l’altra meitat a protecció oficial o altres fórmules; i permetent un increment de l’edificabilitat de sòls urbans i urbanitzables ja existents, als quals podran tenir un increment de densitat. (GOB)\nEl GOB demana que es resolgui l'accés a l'habitatge amb el que hi ha construït. No cal construir més!\nEl GOB qüestiona el vertader objectiu de la Llei Carbonero.\nLes propostes del GOB: ocupar els 94.261 habitatges buits, afavorir el lloguer, reformar i reconvertir els barris degradats.\nDes de l'anunci per part del Govern del projecte de llei de l'Habitatge el GOB ha reclamat una rectificació en la política de foment dels habitatges de protecció oficial.\nAra, davant el calendari previst per a la imparable tramitació definitiva de la Llei de l'Habitatge, que es preveu que sigui aprovada el proper dimarts dia 6 de maig, el GOB llança una reflexió crítica i propostes per a una vertadera política social de l'habitatge.\nL'EVIDÈNCIA I EL SENTIT COMÚ\nSegons les dades que disposam i sense comptar les instal•lacions hoteleres, a les illes Balears hi ha actualment (2006) 537.911 habitatges dels quals 336.591 són residències principals, 107.059 segones residències i 94.261 estan desocupades tot l’any\nPer altra banda, a l’actualitat, Mallorca disposa de 3.300 hectàrees de sòl urbà vacant i 2.400 hectàrees més de sòl urbanitzable.\nAmb l'estoc d'habitatges buits ja existents i l'edificabilitat permesa és més que suficient per a promoure polítiques de rehabilitació i consolidació urbana, sense necessitat de noves classificacions de sòl urbanitzable ni la urbanització de les Àrees de Trancisió. En definitiva, no cal construir més per donar solució a la problemàtica de l'accés a l'habitatge.\nL'ACTUACIÓ DEL GOVERN ANTICH\nLa Llei Carbonero pretén construir en aquesta legislatura 5.000 habitatges de preu taxat, és a dir de preus assequibles, classificant com a urbanitzables, terrenys que actualment són rústics, a propostes de promotors o de propietaris de terrenys. Aquests terrenys podran destinar-se la meitat a vivenda lliure i l’altra meitat a protecció oficial o altres fórmules; i permetent un increment de l’edificabilitat de sòls urbans i urbanitzables ja existents, als quals podran tenir un increment de densitat.\nÉs a dir, en definitiva, es preten:\n1. Promoure més creixement urbanístic: construcció de 10.000 habitatges, 5.000 dels quals HPO o a preu taxat.\n2. On? No està previst construir-ne més allà on fan més falta. A la proposta per municipis no s'hi veu cap planificació lògica. A Palma, per exemple, fan falta molts més pisos que els que es preveuen. En canvi a Campos, en molt poc temps s’han omplert la majoria dels solars buits dins el casc urbà i s’han aixecat barriades noves allà on, una dècada abans, no hi havia ni una sola construcció. Ara s'hi proposen 450 habitatges dels 5.000 prevists. 3. Intensificar les densitat edificatòries. El cas extrem és Palma, on es proposa construir edificis de més de 8 plantes, amb densitats que quasi dupliquen les permeses pel Pla Territorial (225 habitants per hectàrea) i amb mini-pisos de 60 metres quadrats. I a més, ara es proposa que no es limitin ni per Palma, ni per la resta de municipis, els límits de creixement establerts en el Pla Territorial de Mallorca.\nCONTRADICCIO I IMPACTE\nRealment és una contradicció posar a l'abast de constructors i promotors més sòl edificable i amb més aprofitament, maldament sigui per aquests habitatges i més si recordam el discurs d'investidura del president Antich: no consumir ni un pam més de territori.\nEl creixement en altura i sobretot la incorporació de sòl rústic (Àrees de Transició) al procés urbanitzador i edificatori constitueixen una passa enrera que el Govern pretén impulsar.\nPer altra banda, la distribució territorial dels habitatges pretén establir l'oferta nop allà on hi ha la vertadera demanda per part de la població, sinó dur la població allà on hi ha pisos, la qual cosa no respòn a un creixement sostenible ni responsable ja que obliga a fer milers de desplaçaments a la gent que té la feina a un lloc però viu en un altre.\nEn definitiva més que resoldre l'accés a l'habitatge de la ciutadania el Govern Antich cau a la trampa dels promotors: més creixement urbanístic en l'actual conjuntura de recessió econòmica.\nEl GOB proposa que l'administració pública no urbanitzi més territori, amb l'excusa de construir-hi habitatges de protecció oficial. Hi ha prou habitatges construïts però desocupats i sol urbà i urbanitzable com per assegurar l'accés a l'habitatge per a tothom.\nEl GOB proposa que l'administració pública promogui el lloguer d'aquest "estoc" d'habitatges; amb incentius als seus propietaris, o amb la seva compra pública per després llogar-los. Molts d'habitatges i sòl urbà "retingut" es poden reformar i rehabilitar, amb el suport públic. Així s'evitaria créixer més en insostenibilitat, en consum de recursos naturals, sòl i energia. Si cal construir de nou, hauria de ser al sòl que ja és urbà; per exemple a molts de barris degradats mitjançant la reconversió social i urbanística.\nEl GOB proposa que el govern Antich faci Reserva Estratègica d'Habitatges, és a dir la compra d'habitatges ja construïts, per comptes de fer la Reserva Estratègica de Sòl que proposa la "Llei Carbonero". Així es faria públic el criteri que s'empra per comprar habitatges per part del govern Antich, que segons el propi Conseller Carbonero ja s'ha fet a Campos, Sa Pobla, Santa Margalida o Palma.\nEn definitiva, aquesta recessió econòmica ha de servir per revisar el model i redistribuir per comptes de crèixer.\nNota Informativa 30 d'abril de 2008