L’Ajuntament prepara la desescalada de serveis i equipaments municipals per quan s’activi la fase 1\nYou are here: Home / Destacats / Política / Societat / L’Ajuntament prepara la desescalada de serveis i equipaments municipals per quan s’activi la fase 1\nOficines d’atenció ciutadana, biblioteques, i l’atenció presencial a dones a la Casa Galèria, entre els equipaments que presumiblement obriran a partir de dilluns 25 de maig. Les piscines municipals es preveu que estiguin en marxa la segona quinzena de juliol.\nL’Ajuntament reconeix l’impacte negatiu de la crisi en milers de famílies i els “greus efectes econòmics i socials” que aquesta generarà.\nDe cara l’anomenada etapa desescalada del confinament, i davant la propera arribada de la fase 1 a la ciutat, l’Ajuntament de Terrassa ha anunciat un seguit de mesures a prendre, centrades sobretot a posar en marxa serveis i equipaments municipals després de dos mesos d’aturada. Presumiblement aquesta fase s’encetarà a partir de dilluns 25 de maig, un cop el govern espanyol acaba autoritzant passar a la fase 1.\nEn una roda de premsa telemàtica celebrada ahir dimecres, la primera després de dos mesos, l’alcalde Jordi Ballart ha fet un breu balanç de l’impacte d’aquesta crisi a la ciutat. A més de recordar les 196 persones mortes a Terrassa a causa del coronavirus, l’impacte de la crisi de la Covid-19 mostra el cantó més negatiu, «amb els greus efectes econòmics i socials que generarà», segons ha expressat Ballart.\nL’aturada de l’activitat d’empreses i professionals mostra amb contundència aquest impacte negatiu, amb més de 2.200 ERTOs des del 22 de març a l’1 de maig, amb més de 17.000 persones treballadores afectades, només per darrere de Barcelona i Martorell. I l’afectació en milers de famílies, com el fet il·lustratiu que els lots de menjar repartits cada setmana pel Centre de Distribució Social d’Aliments El Rebost hagi augmentat un 40%.\nL’alcalde Jordi Ballart, durant la roda de premsa sobre la desescalada, trasmesa per Youtube el 20 de maig.\nLa polèmica compra del milió de mascaretes\nBallart ha recordat que des del Govern s’han pres més de 200 accions, que segons ha afirmat l’alcalde, suposaran un impacte econòmic per a la ciutat, «que calculem que pot arribar als 15 milions d’euros, entre despeses per a l’atenció a l’emergència i el que hem deixat d’ingressar a les arques municipals». Entre altres despeses, 500.000 euros corresponen a la polèmica compra d’un milió de mascaretes realitzada fa unes setmanes (les darreres 300.000 estan a punt d’arribar), molt criticada en el seu moment per l’oposició. Però que l’Alcalde defensa aferrissadament, tot dient que “hem comès errors, i ho hem reconegut». «L’objectiu era 1 persona, 1 mascareta, quan l’Ajuntament estava més sol que mai, no és un retret sinó una gran veritat”, en referència directa a l’oposició. I ha afegit que «hem estat dels pocs ajuntaments que hem adquirit un compromís com aquest». L’alcalde també ha destacat que l’Ajuntament recuperarà 90.000 en concepte d’IVA per aquesta compra.\nS’ha recordat també, davant la imminència que les terrasses puguin obrir-se amb la fase 1, que a la ciutat «teníem 500 terrasses, i hem rebut una seixantena de noves sol·licituds d’ampliació”. De fet, el consistoria ja va anunciar l’exempció total de les taxes per als establiments que posin terrassa al carrer, per la qual cosa l’Ajuntament deixarà d’ingressar uns 400.000 euros. També Ballart ha assegurat que un 57% de la plantilla de l’Ajuntament està fent teletreball.\nPer la seva banda, Isaac Albert ha oferit dades de caràcter econòmic que reflecteixen les grans dificultats que ja hi són i que encara han d’arribar, com ara el «10% menys de PIB a la ciutat, arribarem a un 6% menys», ha dit, sent un dels sectors més perjudicats el de l’hostaleria. El tinent d’alcalde han reconegut «les desigualtats detectades i les que es faran visibles, amb el risc que es perpetuïn en el temps, ara necessitem ajuda de tothom».\nLa portaveu municipal Núria Marin, que també ha intervingut en la roda de premsa, ha afirmat que «l’Ajuntament ha estat a l’altura, igual que ho ha estat la ciutadania». La tinenta d’Alcalde ha posat en relleu uns eixos bàsics de treball: «estar al costat de la gent, valorar els serveis públics, i ser una sola ciutat». «Aquestes han estat les claus per resistir», ha dit, tot afirmant que en la nova etapa de sortida el consistori posa pel davant «l’ocupació verda com una nova etapa que comencem a explorar».\nPiscines a partir del 17 de juliol\nUn altre anunci ha estat el de l’obertura de les piscines municipals, el qual es preveu a la segona quinzena del mes de juliol, molt probablement el dia 17, per tancar la temporada el 13 de setembre.\nA continuació, un resum de les mesures que es posaran en marxa a partir de l’entrada de la fase 1, i dels serveis municipals que es tornaran a activar.\nServeis: Equips basics d’atenció social primària; atenció ciutadana (OAC); preinscripció escolar; manteniment d’edificis al 100%, una part de Recursos Humans, Arxiu administratiu, l’Arxiu històric, i Polítiques de gènere.\nEdificis: Raval/Didó/B, Glòries, Unió, Casa Galèria, Centres Cívics, Casal Cívic de Ca N’Aurell, Casal Cívic de Can Parellada, Edifici la Rasa, Pantà, Vapor Gran, Foment i Habitatge. En una segona fase, es programaria el retorn a la resta de serveis d’aquests mateixos edificis.\nAmb l’entrada a la Fase 1, s’obriran les Oficines d’Atenció Ciutadana (OACs) amb cita prèvia. Es preveu alguna excepció en casos d’urgència inqüestionable d’alguna gestió que de no ser feta al moment provoqui perjudicis greus a la persona.\nObriran les oficines d’atenció presencial de plaça Didó i les dels districtes 2, 5, 6 i 7. Les dels districtes 3 i 4 encara no, atès que s’han adaptar adequadament.\nEl 010 manté entre setmana l’horari especial que fa actualment, de dilluns a divendres de 8.30 a 20h. Els caps de setmana passarà a atendre dissabtes de 10 a 14 h. Es durà a terme una campanya de comunicació fomentant l’ús de la Seu Electrònica com a primer canal i el 010 en segona instància, i remarcant la necessitat de relegar l’atenció presencial als casos absolutament imprescindibles.\nAmb l’entrada a la Fase 1, els equipaments cívics de gestió directa s’obren només per acollir serveis municipals essencials: Serveis Socials i OACs. Aquests equipaments obriran només en horari de matí. El personal de consergeria de tarda passarà a fer reforç al matí per control d’accessos, aforaments i mesures de seguretat. Les entitats que disposen d’espais a l’interior d’aquests equipaments podran accedir-hi, seguint normes i mesures de prevenció estrictes.\nObrirà amb l’inici de la Fase 1. Les consultes presencials seran programades i les persones usuàries rebran un correu electrònic amb la data i hora de la seva visita. No s’atendran les consultes sense previs avís i sense hora de consulta.\nL’empresa aplica en totes les seves instal·lacions mesures de protecció per al seu personal i pels familiars dels difunts, seguint l’ordre ministerial. En aquest sentit, a l’oratori o al temple es respectarà l’aforament d’un terç i les mesures d’higiene i distància física establerta per les autoritats sanitàries.\nEl tanatori estarà obert al públic de 8 a 17 hores (l’últim servei es farà a les 17 hores). També obrirà Oficina d’atenció del cementiri.\nSindiactura Municipal de Greuges\nPrestarà atenció telefònica i telemàtica, principalment, encara que es contempla la possibilitat d’atenció presencial amb cita prèvia quan es consideri necessari.\nAmb l’entrada a la Fase 1, es reobriran els Equips Bàsics d’Atenció Social Primària, sempre amb cita prèvia per aquelles situacions urgents i que requereixin una atenció presencial. L’Edifici Glòries ha estat obert al llarg de tota aquesta etapa de la crisi sanitària i s’han atès les peticions de la ciutadania a través del 010, el telèfon de Serveis Socials 93.736.66.95 o a través del correu electrònic serveissocials@terrassa.cat\nEn la Fase 1, el Servei d’Informació i Atenció a les Dones (SIAD) tornarà a oferir atenció presencial a Casa Galèria en els casos més urgents de violència masclista. Es manté l’atenció telefònica i no presencial en la resta de casos (a través del correu electrònic polgenere@terrassa.cat, o les dues línies telefòniques d’atenció -675957904 i 675296296- que funcionen de 9 a 20 h. En aquest horari, les professionals del SIAD atenen trucades i, en el cas que la situació ho requereixi, i amb cita prèvia, podran desplaçar-se per fer atenció presencial a la dona i atendre les seves necessitats, amb els equips i mesures de protecció adequades.\nEl Servei d’Atenció Integral a la Diversitat Afectiva Sexual i de Gènere (SAI DASIG)continua l’atenció telefònica no presencial. Com a alternativa a l’atenció presencial, s’ha el correu electrònic atenciolgtbiq@terrassa.cat o el telèfon 651.195.182 que funciona de 8 a 15 h de dilluns a divendres. En aquest horari, les professionals del SIAD SAI DASIG atenen trucades, i missatges de Whatsapp i correus electrònics.\nEs pretén obrir progressivament els equipaments esportius a partir de l’entrada a la Fase 1, d’acord amb les condicions fixades en el Pla de desescalada:\n• Equipaments esportius de gestió directa: s’estan ultimant preparatius per poder obrir en la Fase 1 la Pista d’Atletisme i el Poliesportiu de La Maurina per a esports individuals.\n• Equipaments esportius gestionats per entitats: l’Ajuntament ja ha informat a les entitats gestores sobre les normes i condicions d’obertura, i aquestes han comunicat que podran obrir serveis en el moment que s’autoritzin activitats d’esports individuals en Fase 1.\nS’obriran al públic el Museu de Terrassa, les biblioteques i l’Arxiu Històric, progressivament, a partir de l’entrada a la Fase 1 i durant la primera quinzena de juny. Actualment s’està fent una neteja a fons i revisions de manteniment de tots aquests equipaments.\nL’1 de juny obriran les biblioteques, que atendrien només visites concertades pel servei de préstec. No es permetrà, de moment, fer ús de les sales de lectura. La BCT obrirà amb el seu horari habitual (matí i tarda) i la resta només en horari de tarda, excepte la BD5 que de moment no obrirà per no poder fer-ho amb garanties de seguretat.\nEntre el 3 i el 10 de juny es preveu que s’obrin les diferents seccions del Museu de Terrassa (Casa Museu Alegre de Sagrera, Castell Cartoixa de Vallparadis, Seu d´Ègara) restringint l’accés a un terç de l’aforament i rebent només visites concertades. El Convent de Sant Francesc i la Torre del Palau reobriran a la tardor, amb la nova programació de visites de grups.\nAltres equipaments obriran durant la fase 2, com ara els teatres municipals, l’Auditori, la Sala Muncunill i la Masia Freixa.\nEs preveu que El Mercadal inicii la seva activitat el pròxim dimecres 27 de maig, inicialment obrirà amb 36 parades d’alimentació, higiene, cura d’animals i bars.\nA l’inici de la Fase 0’5, s’han donat d’alta més de 800 comerços.\nEmpresa / OAE\nL’Oficina d’Atenció a l’Empresa (OAE) té previst oferir atenció presencial des del primer dia de la Fase 1, sempre amb cita prèvia i en la franja horària de 8.30h a 14.30.\nTé previst oferir atenció presencial en la Fase 1, una vegada completada l’adequació dels espais als requisits de prevenció i seguretat. Mentrestant s’ofereix l’atenció telefònica el seu horari habitual de 9 a 14 h i de 15 a 19 h a través del telèfon 937891111.\nEl Servei de Consum, ubicat a la segona planta de l’edifici de Foment de Terrassa, tornarà a fer atenció presencial en la Fase 1.\nA l’edifici dels Serveis d’Educació situat a la Rasa, 24: dilluns dia 25, el servei d’Escoles Bressol estarà obert de 2/4 de 9 fins a les 6 de la tarda en el seu darrer dia de preinscripcions presencials. A partir del dimarts dia 26, l’Oficina Municipal d’Escolarització obrirà dues hores cada dia per atendre, amb cita prèvia, les consultes referents a la matriculació i als tràmits associats.\nLa resta de serveis d’Educació situats en aquest edifici: Escoles Municipals, Servei d’Orientació i Formació Professional, Promoció i Innovació Educativa, i Escoles Bressol (a partir del dia 26 de maig) seguiran fent l’atenció i informació a telefònicament i pels diferents canals de contacte existents (correu electrònic, xarxes socials, etc).\nLes escoles municipals La Llar, Escola de Música, Escola d’Art i Disseny i les d’Educació Especial: El Pi i FATIMA, de moment romandran tancades a l’espera del que decideixi el Departament d’Educació de la Generalitat.


Neix una nova aplicació per a mòbil que ofereix informació de les ciutats - Diari de Girona\nNeix una nova aplicació per a mòbil que ofereix informació de les ciutats\nCityPlan és una eina gratuïta que inclou una guia d'establiments, ofertes i punts d'interès de Girona\ngirona | s. bonet\n16·07·12 | 02:00\nDavid Salamaña mostra la nova aplicació gratuïta per a mòbil i tauleta. marc martí\nS'imagina accedir a una guia d'establiments, ofertes, punts d'interès i esdeveniments de la ciutat que visita des del seu telèfon mòbil? Ara és possible gràcies a l'aplicació City Plan que ha posat en marxa una empresa de Santa Coloma de Farners. De moment, l'eina gratuïta per a smartphones i tauletes ja ofereix una àmplia informació sobre la ciutat de Girona i d'altres poblacions com Sant Julià de Ramis, Salt, Sils, Cassà de la Selva o Sarrià de Ter.\nEl repte és expandir-se gradualment per a tota la geografia catalana, amb un objectiu clar: una sola aplicació, una sola descàrrega que serveixi per tenir al mòbil informació pràctica de qualsevol ciutat que es visita.\nDarrere la iniciativa -que s'ha gestat durant un any- hi ha un grup de professionals com David Salamaña.\nL'eina es finança a través de les quotes que paguen els establiments. "Cada establiment paga una quota anual de 120 euros. Aquest import els permet ser a l'aplicació en quatre idiomes: francès, anglès, castellà i català", explica Salamaña.\nCityPlan és un servei que posa en contacte directe els negocis amb els seus clients. A diferència de les plataformes de cuponing, no hi ha intermediaris en el procés de compra, sinó que el que es busca és l'augment del trànsit de clients cap als establiments usuaris.\nCityplan també ha creat una versió web on els visitants poden planificar les seves visites. Quan s'arriba a la destinació, l'aplicatiu geolocalitza immediatament l'usuari.\nL’habitatge d’obra nova creix en un 18% a les comarques gironines


L’associació Peluts alerta sobre la situació dels gats a Cubelles | Ràdio Cubelles\nL’associació Peluts alerta sobre la situació dels gats a Cubelles\nA partir del gener l’entitat col·laborarà amb Ràdio Cubelles per donar a conèixer el seu projecte, les activitats i ampliar els coneixements sobre els gats al municipi.\nEntrevista a Marta Tapioles, voluntària de l'associació Peluts\nL’entitat que gestiona la colònia municipal i vetlla pels gats de carrer treballa per augmentar la sensibilitat i el respecte per aquests animals. Una de les voluntàries de l’associació Peluts és la Marta Tapioles. A partir del gener l’entitat col·laborarà amb Ràdio Cubelles per donar a conèixer el seu projecte, les activitats i ampliar els coneixements sobre els gats al municipi. I és que Marta Tapioles, de l’associació Peluts, alerta que la vila té una població de gats de carrer molt alta.\nDes de l’entitat que s’encarrega de la colònia de gats ubicada a la zona propera al Corral d’en Cona, també fan una crida a voluntaris que els ajudin un dia a la setmana o bé a apadrinar algun gat i col·laborar econòmicament.\nLa colònia de gats Peluts funciona des del 2014 i mitjançant un conveni s’encarrega de gestionar la colònia municipal. L’Ajuntament també ha cedit els antics vestidors de Mas Trader fa poc a l’entitat Peluts perquè hi guardin material destinat als gats de carrer.


1er DIA CUINA A MANLLEU – Jordibeumala.cat\nPàgina inicial/Agenda/1er DIA CUINA A MANLLEU\nPrimer de tot haig de confessar que amb les cròniques que han fet els meus companys blogaires finalistes amb qui vaig compartir aquest magnífic dia a Manlleu, no se ben bé per on posar-m’hi….però bé, us enllaço més avall les seves entrades per a si també les voleu xafardejar.\nCom que el programa que des de la revista Cuina ens havien preparat era intens i difícil de conciliar amb la resta de la família, vam decidir que hi aniria tot sol, si més no pel matí. Per tant l’aventura es convertia en tota una expedició que començava a dos quarts de set del matí direcció a Manlleu, sol i sense conèixer absolutament a ningú!\nCom si anés a treballar un dia qualsevol, aquell dissabte vaig agafar el tren encara fosc i vaig compartir el trajecte entre ciclistes i excursionistes matiners, treballadors resignats i joves que tornaven a casa sense haver dormit. Entre tota aquesta fauna del matí hi havia una noia que costava d’ubicar en qualsevol dels tres grups i vaig decidir no perdre-la de vista, no fos cas que també fos blogaire finalista i anés també a Manlleu. Jo, com sempre ja em vaig començar a muntar la pel·lícula…\nA l’estació de Vic va baixar gairebé tothom però aquella noia no, i de la manera que observava l’entorn i mirava per la finestra, se la veia tan nova en aquell trajecte com jo. La meva pel·lícula, anava agafant consistència. Vam arribar a Manlleu i ens vam aixecar tots dos! No vaig tenir cap dubte i vaig tirar pel dret.\nTot caminant per l’andana li vaig etzibar un “- No vas pas al Mercat Municipal?….” Allò va ser el principi d’una llarga conversa amb la Marga que al cap de vint minuts ens va dur a on havíem quedat amb la resta de blogaires. Una conversa amena, distesa, divertida i sobretot, amb ganes de començar bé un dia que va acabar genial.\nA les portes del mercat ens vam trobar al Miguel Ángel i la Marta que es van afegir a fer un cafè (per cert, Marga te’n dec un!!!) i de mica en mica, vam anar omplint el restaurant Sambucus. Mentre la Carme passava llista, escoltàvem atentament per a identificar-nos mútuament amb el blog de referència. Sorgien expressions espontànies i les primeres mirades de complicitat “…ah!, tu ets…”, “…mira, aquest és aquell…” molt divertit!!!\nArribada l’hora d’anar a visitar els horts de la cooperativa ens havíem de distribuir per cotxes! El Josep, director de la revista, feia de mestre de cerimònies i va desencallar la timidesa i prudència d’aquells que ens vam quedar sense cotxe….els que no coneixíem a ningú, clar.\nVa aparèixer la Cristina, amb qui casualment compartim amics i a qui tenia ganes de conèixer des de feia temps. Es va afegir al cotxe de l’Anna, cap de sala del restaurant i responsable de l’àrea social de Sambucus juntament amb la Marga, el Miguel Ángel i jo.\nFoto gentilesa d’April’s Kitcha\nAmb la distensió del moment, vaig aprofitar per a conèixer la Gemma tot intercanviant impressions sobre enciams, pastanagues i horts familiars. El context és ideal i no puc deixar de pensar que tot allò, amb la canalla no seria el mateix, “sort que al final hi he anat sol!” penso mentre m’envaeix un xic de sentiment de culpabilitat. Decideixo aprofitar-ho al màxim, total ells estaven enfeinats amb partits d’handbol i altres martingales infantils…\nTot i que amb una hora de retard, iniciem la sessió de cuina a l’aula del Mercat Municipal amb en Pep Nogué que casualment, el dia abans, ens havia tingut a uns quants a les sessions de cuina en directe a l’espai Bonpreu del carrer Siclília. La sessió, com no podia ser d’una altra manera, va ser espectacular, amena i interessant (no us perdeu les fotos dels plats que va preparar amb l’ajuda d’alguns blogaires)\nLa gana va començar a apretar i al restaurant Sambucus on havíem quedat al matí vam seure i dinar de forma distesa, tranquil·la i relaxada. Vaig poder conèixer de més a prop i compartir uns riures amb l’Alba i l’Oriol (can misèries), el Xavi (flavorcook), la Marta (deliciousmarta), la Marga (l’hora del tuper) la Carme (dulces bocados), la Cristina amb el Jordi (crijoarmael) i la Carme (cuinetes-carme). Vaig dinar de fàbula al seu costat tot fent-nos els entesos en cuina amb els plats que anaven arribant. Un dinar molt agradable!\nA les altres taules hi havia la resta de blogaires la Sara Maria (delicies del rebost), la Nani (la cuina violeta), l’Anna (llepadits), la Mon (Aprilskitch), la Sílvia (cuinetes), el Miguel Ángel (pimietos verdes), l’Eduard (de plat en plat), en Narcís (la lionesa) i la Inés (atable). Una gent fantàstica i amb uns blogs també molt recomanables!!!\nFoto gentilesa d’April Kitch\nVa arribar l’hora de tenir temps lliure que vam aprofitar per a passejar per la fira. Vaig anar directe a buscar al Xavi de les cerveses Ausesken i en Quim de Castanya de Viladrau, gràcies a ells vaig poder tirar endavant la meva recepta i em venia molt de gust conèixer-los, uns cracks apassionats de la seva feina i els seus productes.\nFinalment va arribar la resta de la família i el Jan, el petit de casa com venia fent des que em van comunicar que era finalista, em va preguntar “- pare, pare: has guanya el premi de la cervesa?” Què maco el cigró de casa! suposo que m’han sentit a parlar-ne amb tanta gent i m’han vist tan apassionat que trigaran a oblidar-ho…. Tot i això , van aparèixer amb una idea molt clara, volien un gelat!\nSatisfet l’antull de rigor i de distreure’ns veient la matança del porc en directe mentre feien la xerrada de Rosa Maria Espinosa (Menjar sa), va arribar el moment de l’entrega de premis. El Joan i la Marta, van aparèixer per sorpresa i veure-ls em va fer moltíssima il·lusió. Tot i que en petita dosi, estava acompanyat per “família i amics” fantàstic!!\nSospitosament, el Josep em va suggerir que estigués al cas que allò anava a començar mentre jo estava enfeinat amb la infanteria i les seves ganes de jugar. No hi vaig donar importància i em vaig quedar fora del recinte amb una orella parada en la solemnitat del moment però escèptic. M’hi havia esmerat com mai per a ser finalista, estava molt satisfet del meu treball i notava que a la gent li agradava la meva proposta. Però el premi, per mi, era estar allà rodejat de blogaires i de la gent del Cuina. Tot i això hi va haver un altre premi, el premi a la recepta tradicional!!!\nPer tercer cop, un jurat extern escollia una recepta pensada i elaborada per mi com a guanyadora d’un concurs. Allò era massa!!! Els nanos es van girar i em van mirar amb cara de satisfacció i admiració. Impagable.\nMon Monrabà amb la recepta “sopa de formatge cheddar amb cervesa” en la categoria de recepta creativa\nNarcís Civil, amb la recepta “Gelat de cervesa del Montseny sobre bescuit fi d’ametlla“ en la categoria de postres.\nEns vam acomiadar de blogaires “acabats de conèixer” entre recomanacions per a fer servir la cocotte, voluntats de seguir-nos a les xarxes socials i emplaçant-nos en futurs esdeveniments encara inexistents.\nAbans d’enfilar cap al cotxe, vaig anar tot carregat a comunicar el resultat final del concurs al Xavi i el Quim. Jo havia guanyat però els protagonistes eren les castanyes i la cervesa de castanya! Ens vam desfer en elogis mutus, vaig donar records a l’Albert i l’Anna, còmplices també de tot plegat i vam marxar.\nFins avui tot ha estat una suma d’alegries: missatges al mòbil, trucades de familiars i amics, missatges les xarxes socials de col·legues i coneguts, nous seguidors de blogs i aficionats al fèisbuc i al twitter, i gent que em llança felicitacions pel carrer.\nAixí és com ho vaig viure i la veritat és que no ho oblidaré mai!!! Moltes gràcies a tothom que m’ha fet sentir especial per uns dies, especialment a la Glòria, al Roc al Guiu i al Jan.\nEls fogons de la Bordeta 28 de setembre de 2012 en 13:20- Respondre\nSussi 28 de setembre de 2012 en 15:54- Respondre\nSussi 28 de setembre de 2012 en 17:48- Respondre\nabril 28 de setembre de 2012 en 21:31- Respondre\nDoncs saps que, te'n has sortit prou be de fer el resum…m'agrada l'angle i la perspectiva des de el que l'has fet…felicitats…i m'encanta que hagis fet servir les meves fotos!\nL hora del tupper 29 de setembre de 2012 en 4:58- Respondre\nGemma 29 de setembre de 2012 en 5:40- Respondre\nSort que has dit que no sabies què dir, je je je… uala, això és una crònica espectacular!\nEm sembla increïble que aconseguisssis conèixer a tots els bloggers, no te n'has deixat ni un, je je je… m'encanta!\nCarmeta Rusquilleta 29 de setembre de 2012 en 17:37- Respondre\nLa Cuina Violeta 29 de setembre de 2012 en 21:09- Respondre\nJordi Beumala 2 d'octubre de 2012 en 7:35- Respondre\nJoan Vigó 3 d'octubre de 2012 en 11:57- Respondre\nla gemmota 6 d'octubre de 2012 en 18:13- Respondre\nla gemmota 6 d'octubre de 2012 en 23:55- Respondre\nJordi Beumala 8 d'octubre de 2012 en 7:16- Respondre\nEl món és un panyuelo!!!! per mostra nosaltres dos…\nCuinetes 19 d'octubre de 2012 en 22:24- Respondre\nBona nit tot baixant de la parra… ostres se m'havia passat de llegir aquesta crònica del dia que ens vem desvirtualitzar!!! Sorry!\nÉs ben curiós això del món 2.0… aquest dia que expliques (fa poc més d'un mes oi?) just vem creuar unes paraules (tant de bo n'haguessin sigut més!). I ara em dóna la impressió com si ens coneguéssim de tota la vida (vaja tota una vida no, però de fa força temps)! Doncs res que m'alegro d'haver-te descobert i de que guanyessis el premi! ;)


Les llàgrimes de tristor contenen senyals químics\nNOU ESTUDI PUBLICAT A 'SCIENCE'\nLa seva olor abaixa l'excitació sexual i la testosterona\nEn les nostres emocions també hi ha química. Els científics han observat que les llàgrimes de tristor contenen elements químics destinats a influir en l'estat d'ànim de les persones que ens acompanyen.\nMÒNICA L. FERRADO Barcelona 07/01/2011 00:00\nLa revista Science publica avui els resultats de l'estudi d'un grup de científics israelians que demostren que les llàgrimes emeten senyals químics.\nVistes dins la proveta, les llàgrimes són gotetes de líquid que produeix el llagrimal i que estan compostes per proteïnes, enzims, metabòlits, electròlits i traces de medicaments o altres substàncies tòxiques que s'hagin pres. La composició de les llàgrimes d'emoció és diferent a les que l'ull produeix per netejar-se quan li ha entrat una brossa. Se sap, per exemple, que quan els ratolins ploren les seves llàgrimes contenen feromones (hormones que afavoreixen l'atracció sexual) que els seus congèneres poden olorar . Per això els investigadors van partir de la hipòtesi que possiblement les llàgrimes dels éssers humans també poden contenir algun tipus de senyal químic.\nPer esbrinar-ho, els científics van recollir en un tub d'assaig llàgrimes de diferents dones que ploraven en veure una pel·lícula dramàtica. També van recollir gotes de solució salina que van fer lliscar pels rostre de les mateixes dones quan ja no estaven tristes. A continuació, van fer olorar les dues mostres a 24 homes en un estudi de doble cec, cosa que vol dir que ni els participants ni els científics sabien quin tipus de líquid estaven olorant. Els homes no van veure cap dona, sinó que se'ls va posar un adhesiu impregnat amb els dos tipus de gotes perquè les oloressin. En tots dos casos es van prendre diferents mesures per tal de comparar les seves reaccions. Els investigadors van observar que olorar les llàgrimes de tristor provoca diferents efectes moduladors, mentre que les altres no tenen cap efecte. En tots els homes es va veure que baixaven els nivells de testosterona. Per ressonància magnètica, els científics van poder observar que també es reduïa l'activitat cerebral i que les zones del cervell relacionades amb l'excitació sexual estaven menys actives.\nL'experiment només s'ha fet amb llàgrimes de dones, però els investigadors creuen que les dels homes i les de les criatures també poden contenir substàncies que actuïn com a senyals.


La revista científica Nature dedicarà un especial a la investigació a Catalunya - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa revista científica Nature dedicarà un especial a la investigació a Catalunya\nDonarà a conèixer la BioRegió de Catalunya,\nque reuneix molts centres capdavanters\nLa revista científica Nature prepara un especial sobre la investigació a Catalunya, que es publicarà el pròxim 24 de novembre.\nLa revista, que té més de 365.000 lectors en la seva versió impresa i uns altres 270.000 subscrits a la seva edició a Internet, donarà a conèixer la BioRregió de Catalunya, que concentra molts centres punters en investigació científica, des de biomedicina, computació, genòmica o fotònica.\nAmb el títol Spotlight on Catalonia, l'especial serà publicat en la versió impresa de la pròpia Nature, concretament en la secció Careers, ha informat Biocat, que col·laborarà en aquest especial.\nNature ha estat guardonada com la Revista del Segle i classificada com la número 1 entre les revistes de multidisciplina científica, després de publicar treballs de 275 guanyadors de premis Nobel i descobriments com el Projecte del Genoma Humà, la clonació de l'ovella Dolly o el descobriment de l'estructura de l'ADN.\nL'última vegada que Nature va dedicar pàgines especials a Catalunya va ser el 2011, quan va descriure els treballs que realitzaven l'ICREA, l'Institut de Ciències Fotòniques (ICFO), l'IDIBAPS de l'Hospital Clínic, l'Institut de Recerca Biomèdica (IRB) o la Vall d'Hebron Institut d'Oncologia (VHIO), entre d'altres centres.\nLes pàgines Spotlight on Catalonia inclouran contingut editorial específic de la BioRegió, conjuntament amb articles promocionals i anuncis de les universitats, institucions científiques i empreses privades.


Kafka - Les Muntanyes - Notícies Alcoi\nEnviat per Redacció en 23 de juny de 2017.\nHi ha vegades que els escriptors deixen indicacions perquè després de la seua mort la seua obra siga destruïda. Hi han casos coneguts, però no són únics. Virgili, va caure malalt sobtadament, i considerant que l’Eneida encara no estava acabada, abans de morir, va demanar al seu amic Lucio Vario i a l’emperador August que la destruïren. La seua petició no va ser escoltada…\nFranz Kafka, va cremar un 90% dels seus escrits en vida. Quasi dos mil anys després la història es repeteix. El dia que va morir, es va trobar en l’escriptori, una carta al seu amic Max Brod: “Tot el que deixe darrere de mi… per a ser cremat sense llegir”. Brod, no va respectar els últims desitjos i, van sobreviure. Per a major glòria de la literatura ‘El Procés’ es va editar, i ‘El Castell’, a continuació, ‘Amèrika’. Van fer el correcte traint l’últim desig? …un debat que continua.\nEn aquell moment, Clarisse McClellan va dir:\n-No li importa que li faça preguntes? Quant temps porta treballant de bomber?\n-Des que tenia vint anys, ara fa ja deu anys.\n-Llig alguna vegada algun dels llibres que crema?\nEll es va tirar a riure.\n-Està prohibit per la llei!\nFahrenheit 451: la temperatura a la qual el paper s’encén i crema.


La Llei de Símbols al Parlament - Maria Antònia Font - Mallorca Confidencial\nEl PP més radical, ara a la seva cúpula, aprofita el Parlament per imposar la política més ultra dretana, autoritària, dictatorial i neofranquista que s’ha vist des de la transició fins ara. El president està entestat en governar i legislar segons les seves fòbies personals. Continua amb la promulgació de lleis i decrets que\npassaran a la historia com exemple de com no s’ha d’exercir el poder, que et dóna la majoria silenciosa de les urnes.\nEl projecte de llei sobre l´ús de símbols institucionals de les Illes Balears ens diu quins són els símbols oficials de les Illes Balears: la bandera de les illes Balears, l’escut de la comunitat, i les banderes, ensenyes i escuts i altres símbols distintius acordats per les corporacions locals. Al mateix temps ens recorda quin és l’ús de les banderes a les illes: un lloc preferent per la nostra però immediatament després de la bandera espanyola.\nTambé ens informa dels altres símbols que estan permesos, com són els representatius d’actes commemoratius de caràcter oficial, els representatius de declaracions oficials d’interès local, autonòmic,\nestatal o internacional i els símbols històrics o artístics que sigui part dels conjunts arquitectònics dels immobles o mobles afectats. Manté també que hem de demanar autorització prèvia si volem penjar alguna cosa diferent a la prevista per ells com a símbol oficial o permès. Tornam a la censura prèvia del franquisme la qual cosa atempta contra un dret fonamental recollit a la constitució espanyola.\nAtorga la responsabilitat de llevar de les façanes els símbols no permesos als responsables dels centres.\nTipifica les faltes lleu, greu, molt greu... les sancions per no complir de forma immediata la norma de llevar un símbol no oficial, o no permès o no autoritzat, d’entre 500 i 10.000 euros. Fa una passa més i amenaça en dur als responsables a un judici penal i que en cas que un jutge del tribunal penal consideri que no hi ha delicte ells podran iniciar un expedient administratiu sancionador. Delirium tremens!\nCom que l’informe previ del Consell Consultiu els diu que no es pot coartar la llibertat d’expressió, el govern Bauzá, el que fa és limitar-la, acotar-la, reduir-la i dir-nos quan la podem exercir i quan no. Igualment atempten contra un dels drets fonamentals de les persones.\nEns parlen de la imparcialitat, neutralitat i objectivitat dels funcionaris públics perquè el que volen són funcionaris grisos, sords, cecs i muts a la injustícia i a l’incompliment de la llei per part d’alguns, ALGUNS, polítics que exerceixen malament el seu poder de representació que els ciutadans i ciutadanes els hem atorgat i aprofiten per llevar-nos drets laborals, socials, lingüístics i culturals i no promoure la creació de llocs de feina i la justícia social.\nPer altra banda, els símbols identificatius d’entitats o empreses amb un concert o sostinguts total o parcialment amb fons públics queden autoritzats als efectes que estableix l’article d’aquesta llei que diu que per utilitzar símbols diferents als oficials o als permesos haurà de ser autoritzada per la conselleria competent.\nDir que la llei entrarà en vigor 20 dies després de la seva publicació al BOIB i que la disposició transitòria única diu que “S’han de substituir els símbols o les plaques que no s’ajustin a allò que estableix aquesta llei en el termini màxim d’un any des que entri en vigor”.\nPer tant l’STEI demana que, de moment, ningú no llevi els llaços ni de les façanes ni tampoc de l’interior dels centres i que esperem a veure com queda la llei després de passar pel Parlament dia 19 i veurem quan es publicarà al BOIB. Quan baixem els llaços els volem dur, tots junts - els llaços i nosaltres-, a Lluc o a Cura o a la Real... Allà seran ben rebuts i ens els custodiaran mentre uns altres governants, més respectuosos amb la llengua i cultura de les illes, amb l’educació, amb les persones i els seus drets fonamentals, arribin al poder.\nPolítica educativa i normalització lingüística STEI


Miguel Alvarez (tecnic del Villarreal B) analitza el que depararà el partit de lliga davant la Peña Deportiva | Notícies Dígitals\n19/01/2021 lliga, miguel alvarez, peña deportiva, villarreal b\nL’entrenador del Villarreal B, Miguel Álvarez, ha comparegut aquest matí en roda de premsa per a analitzar la prèvia del partit de lliga davant la Peña Deportiva (dimecres, 11.00 hores): “Sabem el tipus d’equip al qual ens enfrontem. La Peña Deportiva és un conjunt molt intens que està treballant molt bé, però jugant a casa hem de ser molt forts en el nostre i així estarem més prop de guanyar”.\nEl tècnic del Mini Submarí també ha destacat la importància si de fer-se forts en el Mini Estadi: “És una competició molt curta. Per a aconseguir un objectiu alt sabem que l’important és guanyar els partits de casa”.\nFinalment, l’entrenador de Jaén ha expressat el seu punt de vista sobre les aspiracions del filial groc en la segona volta aquesta temporada: “Nosaltres intentarem, com cada any, quedar el més amunt possible i treballar el màxim possible amb els xics. Som exigents en l’objectiu de quedar entre els tres primers”.\n← El partit de lliga Villarreal B vs Peña Deportiva es podrà seguir en directe\nUnai Emery (tecnic del Villarreal CF) “El Granada CF és un equip competitiu i amb capacitat per a adaptar-se a les circumstàncies del partit” →


Un expert aposta pel turisme i la construcció per sortir de la crisi\nEls sectors clau perquè Andorra surti de la crisi al més aviat possible són dos dels pilars bàsics de l'economia andorrana: el turisme i la construcció. Així ho va dir ahir el professor Gonzalo Bernardos, director del màster en assessoria i consultoria immobiliària de la Universitat de Barcelona (UB), durant la conferència que va pronunciar sota el títol La recuperació de l'economia: repercussions sobre el sector immobiliari, organitzada per Crèdit Andorrà en col·laboració amb l'Associació de Contractistes d'Obres (Acoda).\nBernardos: «Us han venut la moto amb la innovació tecnològica»\nEl conferenciant Gonzalo Bernardos i Víctor Filloy amb els ministres Jordi Cinca i Jordi Alcobé, abans de l'acte\nL'economista diu que Andorra ha d'apostar per la «modernització» del comerç i la rehabilitació d'edificis.\nUn dels experts més coneguts sobre economia i sector immobiliari a Espanya, Gonzalo Bernardos, que, segons ell mateix «té la credibilitat d'algú que el 2006 va veure que la bombolla immobiliària petaria», va oferir ahir la conferència La recuperació de l'economia: repercussions en el sector immobiliari organitzada per Crèdit Andorrà i proposada per l'Associació de Contractistes d'Obres d'Andorra (ACODA); en aquesta, va assegurar que «tots el països han volgut atreure inversió en I+D+I» (Investigació, Desenvolupament i Innovació) i ser «el poble de les noves tecnologies», però segons Bernardos, per a Andorra això només serà «el postre light» de la seva economia, i els sectors que realment «han d'augmentar el PIB d'Andorra» són «els de tota la vida: el turisme ralacionat amb el comerç i la construcció». Pel que fa al discurs governamental sobre la diversificació econòmica i la inversió en innovació tecnològica, l'economista va assegurar que «els polítics us han venut la moto» i va posar l'exemple del que havia de ser el parc tecnològic de Reus, «que ara són naus plenes de teranyines». A més, «per molt baix que sigui l'impost de societats, aquestes empreses el que tenen al principi són pèrdues, i el que demanen és subvenció»; Bernardos va sentenciar finalment que si el Govern decideix donar aquestes subvencions, «és una decisió seva, però no encertada».\n“Vostès estan millor perquè no han tingut mai cap Zapatero”\nGONZALO BERNARDOS, ANALISTA I CONSULTOR ECONÒMIC I IMMOBILIARI\nEl mercat immobiliari es recupera, ho diu qui primer va alertar de la bombolla 51 anys, casat i pare de dos fills. Professor universitari de prestigi i vehement multitertulià mediàtic darrerament. Aquesta tarda (18.30 h) fa una conferència a l'edifici Crèdit Centre\nSuposo que sap que aquí vam tenir la nostra pròpia versió de la bombolla immobiliària.\nEl factor diferenciador d'Andorra respecte d'Espanya és la solvència dels bancs. Andorra està molt millor perquè quan hi ha una crisi immobiliària això ataca el sector financer per haver fet barbaritats i després ataca el sector econòmic i aquí ja tens una crisi de proporcions majestàtiques. A Andorra la crisi va atacar el sector financer però havia fet els deures i per això ha aguantat.\nConferència "LA RECUPERACIÓ DE L'ECONOMIA, REPERCUSSIONS SOBRE EL SECTOR IMMOBILIARI"\nCrèdit Andorrà i l'Associació de Contractistes d'Obres d'Andorra (ACODA) us conviden a la conferència:\nLA RECUPERACIÓ DE L'ECONOMIA: REPERCUSSIONS SOBRE EL SECTOR IMMOBILIARI\na càrrec del Professor Gonzalo Bernardos, director del Màster en Assessoria i Consultoria Immobiliària de la UB.\n“No ens vam equivocar fent el túnel de les Dos Valires”\nENTREVISTA AMB MANEL RIERA, DIRECTOR D'ORDENAMENT TERRITORIAL\nL'alegria o depressió de les finances públiques d'un estat sempre acaba tenint un indicador fiable en la quantitat d'obra pública en marxa, aquí sembla que el tema età a punt d'animar-se\nperfil tècnic. Fa 6 mesos que està al capdavant del càrrec que va agafar com a relleu del malaurat Esteve Comas. Tot i que fa poc temps, domina bé els dossiers i aviat marca distància entre la seva feina i la del polític que decideix si una obra tira endavant o no.\nLa construcció d’obra nova cau un 95% en una dècada\nEl 2013 es van visar 75.726 metres quadrats per a nous projectes, un 40% menys que l'any anterior\nLes xifres d'obra nova visada pels arquitectes l'any passat deixen les estadístiques del sector de la construcció en nivells històricament ínfims.\nDurant tot el 2013 es van aixecar, segons dades facilitades pel Col·legi d'Arquitectes d'Andorra (COOA), 75.726 metres quadrats de nova construcció, una dada que queda a anys llum de la d'una dècada enrere i a un 40% de la de només fa un any: el 2003, a l'època daurada abans de la moratòria, es van construir més d'1,5 milions de metres quadrats. Des de llavors ençà el sector ha anat patint caiguda rere caiguda i, sense en cap cas recuperar ni de lluny les dades del 2003, no ha aconseguit revifar. Les xifres del 2013 són, doncs, les més baixes de l'històric, que mai no s'havien situat per sota dels 100.000 metres quadrats anuals d'obra nova.\nL'Acoda demana al Govern canvis a la Llei de contractació pública\nL'Associació de Contractistes d'Obra (Acoda), es reunirà aquestes properes setmanes amb el Govern i amb els tres grups parlamentaris per tal de demanar una modificació de la Llei de contractació pública, que data del novembre de l'any 2000. Segons va exposar el gerent de l'associació, Víctor Filloy, es tracta d'una llei que té alguns punts «obsolets» si es compara amb les actuals normatives europees en matèria de contractacions i concursos públics. La legislació necessita una «actualització», va assegurar Filloy.\nVíctor Filloy: "El vial de Sant Julià hauria de ser l'obra significativa d'aquest Govern"\nDesprés d'anys de caiguda estrepitosa, sembla que el sector de la construcció es pot prendre un respir. S'ha aturat la davallada de llocs de treball i tot apunta que fins i tot es podrà créixer durant el 2014. Amb més tranquil·litat que fa uns mesos, per tant, Filloy analitza la situació del sector.\n–¿Com encareu aquest 2014?\n–Amb optimisme. Seguirem guanyant llocs de treball, gràcies a aspectes com l'augment fins a 1 milió d'euros de la partida destinada als ajuts per a la rehabilitació d'edificis. Aquest 2013 va ser de 400.000 i es va esgotar. També augmenta el pressupost en obra pública, que passa d'uns 30 milions d'euros als 46 milions. És a dir, hi haurà una inversió forta en infraestructures del país. D'aquest pressupost, destaquem que hi ha molt augment de la partida destinada a edificis públics. Es rehabilitaran escoles i edificis antiquats. Està bé que el Govern entengui que ha d'invertir en el seu patrimoni.\nLa construcció fa més de mig any que creix i preveu seguir fent-ho al 2014\nPer primera vegada després de sis anys està augmentant el nombre de treballadors al sector Filloy pronostica que l'any vinent se superarà de nou la barrera dels 3.000 assalariats.\nEls treballadors del sector de la construcció estan, des de la setmana passada, de vacances de Nadal. I sembla que aquest any han marxat una mica més tranquils que com ho venien fent els anys anteriors. El sector està creixent per primer cop ens sis anys en nombre de treballadors. És a dir, els pronòstics més pessimistes fets per l'ACODA a principi d'any no es compliran, tot al contrari. S'ha frenat la davallada, fet que permet afrontar el 2014 amb optimisme i amb previsions de créixer.


Dipòsits per Internet, quins són els seus avantatges? | Consumer\nDipòsits per Internet, quins són els seus avantatges?\nEls dipòsits on line permeten obtenir unes desenes a la rendibilitat d'aquests productes destinats a l'estalvi, a canvi de fer-ho a través d'un format més flexible i còmode\nLa pronunciada baixada de rendibilitat en els dipòsits ha propiciat que els estalviadors busquin noves fórmules amb les quals elevar la seva remuneració a través d’aquest producte. Una alternativa que presenten els bancs es canalitza en els formats on line. A través d’aquest sistema, és possible millorar els marges de rendibilitat, encara que solament siguin unes desenes. A canvi, els dipòsits on line ofereixen la comoditat de poder formalitzar-los des de l’ordinador de casa. En aquest article, no solament es reflecteixen els avantatges que presenta l’acceptació d’aquest model, sinó alguns exemples perquè es puguin incloure en la cartera d’estalvi.\nDipòsits on line, quins beneficis obtindrem?\nEn principi, no seran avantatges materials els que s’obtindrà amb la subscripció d’un dipòsit on line. Però la possibilitat de poder-los contractar a qualsevol moment, i a totes les hores, amb comoditat des de casa, i fins i tot durant les vacances, ja els fa interessants.\nBona part dels bancs estan confeccionant dipòsits on line a través d’una oferta flexible i que cobreix la demanda dels clients. No hi ha requisits especials per accedir a ells. Solament cal detectar els models que es comercialitzen sota aquesta variable.\nEls dipòsits a través d’Internet garanteixen, en qualsevol cas, les aportacions que corresponguin al seu venciment i ofereixen diferents liquidacions: mensual, anual o a la seva finalització. En canvi, emmalalteixen de models alternatius, al no estar vinculats amb altres actius financers, ni tan sols com a formats de dipòsits estructurats.\nDipòsits per Internet: milloren la remuneració\nEl punt crucial per a la seva contractació és aconseguir una major rendibilitat dels estalvis dipositats. A través dels dipòsits on line s’aconseguiran els objectius, però sense esperar d’ells uns interessos espectaculars: aquests no són possibles en l’actual situació de l’abaratiment dels diners per part de l’òrgan monetari comunitari. Però sí que almenys es baten els marges. La rendibilitat pot elevar-se entre mitjà i un punt percentual respecte a les adquirides pels canals tradicionals (sucursals bancàries i per telèfon).\nMés fàcils de formalitzar\nA diferència dels dipòsits tradicionals, la seva subscripció és més còmoda per als clients i, al mateix temps, són més flexibles, ja que en la majoria dels models són els propis subscriptors els qui decideixen els seus terminis de permanència i els imports.\nA més, és possible formalitzar-los des de qualsevol aparell tecnològic, des dels més senzills ordinadors personals al smartphone d’última generació. I els hi ha des de para petites aportacions fins a majors quantitats.\nQuins podem subscriure?\nLes entitats de crèdit aporten molts models d’aquestes característiques. L’únic problema consisteix a detectar el que millor s’emmotlli al perfil del client.\nDins de l’actual oferta destaca el dipòsit fàcil Internet que comercialitza Bankia. Està destinat a un termini de 13 mesos, oferint una liquidació anual del 0,50%, que rebran els impositors tots els mesos.\nEls dipòsits on line de Banc Sabadell són una altra alternativa per optar per aquests productes bancaris. És una inversió a curt termini, amb un termini fix des de 10 dies a diversos mesos, que aporta una rendibilitat entre el 0,20% i 0,40%.\nCaixa Espanya-Duero parteix d’una oferta similar quant als seus plantejaments, a través del plazoNet impuls. En aquest cas es tracta d’una imposició per a nous clients, amb un termini de permanència dirigit a 400 dies, amb una rendibilitat fixa del 0,80%, amb liquidació d’interessos al venciment.\nUna altra de les propostes prové de BBVA, que ha desenvolupat el dipòsit on line a 13 mesos, amb un tipus d’interès al 0,40%.\nRequisits dels dipòsits on line\nL’accés als dipòsits on line està obert a tots els estalviadors, sigui com anés el respatller del seu compte, ja que parteixen d’imports molt assequibles, a partir de 500 euros. No obstant això, requereix d’uns compliments mínims per part dels usuaris bancaris.\nHauran de subscriure’s per Internet, rebent una clau i contrasenya per accedir a la seva àrea comercial i poder-los contractar igual que altres productes. I, per descomptat, serà imprescindible disposar dels canals adequats per a la seva formalització (ordinador personal, mòbil, tableta o altres mitjans tecnològics). Seran suficients per realitzar la seva contractació, gairebé de forma instantània.\nTambé haurà de comprovar-se que el compte té el suficient saldo com per desenvolupar el contracte. Fins i tot els clients que tenen domiciliada la seva nòmina, i si les condicions de contractació els emparen, podran destinar el descobert del seu compte -corresponent a una nòmina-, per cobrir la seva aportació.\ndiners dipòsits estalvi Internet-ca


Diari de Solsona Diari de Solsona: BAR CASTELL 5 - F.S.SOLSONA ESTANC DE BAIX 0\nBAR CASTELL 5 - F.S.SOLSONA ESTANC DE BAIX 0\n"EL BAR CASTELL ES RETROBA AMB LA VICTÒRIA DESPRÉS DE DUES DERROTES"\nEn la primera part el Solsona intentà portar el ritme del partit, però les arribades d'en Sergio, Albert i Pedro són ben resoltes per la defensa verd i blanca.\nAixí doncs, quan el Castell recuperava la pilota, convertia en perill constant els seus atacs. Tres aturades de Romero i un pal de Segués mantenien l'empat a zero. Empat que es va trencar a 5 minuts del descans amb un bon xut d'Albareda de falta directa.\nEn la represa el SOlsona surt enxufat en busca del gol però es troba amb un gran Dani Rodriguez que ho para tot. El Bar Castell ben tancat al darrera sentencia el partit amb dos preciosos gols de taló de Xavi Puig, que remata dues contres ben trenades per Pisa, Cardona i Baró.\nEl quart i cinqué gols van pujar al marcador perquè tot i el 3-0 el SOlsona no es va rendir mai i a falta de 10 min. s'arriscà amb en "Buti" de porter-jugador.\nEn no acabar els seus atacs van deixar un forat important en defensa que va propiciar aquest marcador tant ampli.


El pla Engega ha estat un èxit i és la gran aposta per introduir el cotxe elèctric\nActualitzada 13/05/2018 a les 06:34\nEl Govern ha apostat de forma decidida per la mobilitat elèctrica des de fa un mandat i mig amb la voluntat que Andorra es converteixi en un país on en un termini raonable de temps la majoria del transport estigui alimentat per electricitat. Aquesta aposta forma part del model sostenible que defensa l’executiu i que es basa en el fet que el paisatge i el medi ambient són elements clau que cal protegir amb la reducció progressiva dels vehicles amb motor de combustió. Les estadístiques mostren que Andorra és un dels països del món amb més presència percentual de vehicles elèctrics. El posicionament té un factor relatiu perquè el percentatge és tan baixa a tots els països que les unitats venudes gràcies a les subvencions del pla Engega han estat gairebé suficients per estar entre els primers del món. El pla Engega ha estat tot un èxit i tant particulars com empreses han tingut una molt bona resposta per adquirir vehicles elèctrics. Els problemes que es van detectar en l’edició en la qual diverses empreses van obtenir la majoria de les subvencions ja s’han arreglat. És lògic que si l’Estat dona diners per a la renovació del parc mòbil sigui perquè tingui un impacte positiu globalment. La subvenció, per tant, acaba revertint en tota la societat quan es posa un nou cotxe elèctric al carrer i no un de combustió. Cal esperar a veure com funciona finalment la voluntat d’interconnectar diferents tipus de transport, incloent-hi la bicicleta, per aconseguir que un mateix usuari pugui fer trajectes en bus, en cotxe, en moto llogada o en bicicleta elèctrica, segons convingui. Aquesta opció d’un multiabonament podria ser molt interessant. Cal recordar que actualment el principal problema per a l’expansió generalitzada dels vehicles elèctrics es troba en la dificultat per fer llargues distàncies sense proveir-se i, especialment, la inexistència d’una xarxa de recàrrega a les principals carreteres espanyoles i franceses. Per aquest motiu el cotxe elèctric, no així l’híbrid, té una funcionalitat molt marcada per als trajectes interns. Malauradament això obliga les famílies que en vulguin un d’elèctric a tenir-ne també un de combustió. Aquest problema, però, s’anirà solucionant a mesura que als estats veïns proliferin aquest tipus de vehicles i la xarxa de recàrrega estigui generalitzada.\nEditorial incomplet. Anem parlant de les distàncies, del problema de les càrregues, i de haver per ara de disposar de cotxe elèctric i de combustió...i del cost?? El pla Engega ha ajudat a gent "podent" a adquirir els cotxes elèctrics. Els treballadors rasos, amb el cost de la vida en aquest país, no s'ho poden permetre ni amb un crèdit de moltíssims anys. Però clar, d'això, perquè parlar-ne


Quines xarxes socials són les millors pel meu negoci? II | Medping\nQuines xarxes socials són les millors pel meu negoci? (Part II)\nCom vaig explicar fa unes setmanes, cada xarxa social té les seves pròpies característiques i pot ser més o menys adequada per a la teva empresa. S’ha de prioritzar la presència online en funció d’on estigui el teu públic objectiu i els recursos i contingut dels quals disposis. És molt millor una sola xarxa social, però de qualitat, que 6 xarxes socials mal gestionades i amb poc contingut.\nAvui us parlaré de 4 xarxes socials més, però la veritat és que la llista de xarxes socials existents és infinita i per a tots els gustos!\nLinkedin és la xarxa professional per excel·lència i compta amb un 26,6% d’usuaris actius a nivell espanyol.\nAquesta xarxa social està formada per professionals de diferents sectors que comparteixen informació, comuniquen novetats pròpies i del sector, ofereixen els seus serveis, busquen perfils per a contractar, etc. És una plataforma perfecta per a donar-se a conèixer a nivell professional i per buscar nous clients i/o col·laboradors.\nQuins són els beneficis de la presència a Linkedin?\nDóna visibilitat a l’empresa alhora que en millora la imatge.\nPermet fer difusió de serveis, compartir informació corporativa i de projectes.\nAjuda en la cerca de nous clients així com de candidats a llocs de treball vacants.\nPermet col·laborar en discussions i fòrums creant cercles de contacte.\nFacilita el procés de compartir i promocionar continguts i beneficia el tràfic cap a la web o al blog.\nPermet estar al dia de novetats del sector.\nTot i que “només” un 13,5% d’usuaris espanyols utilitza Pinterest, aquesta potent xarxa social no para de créixer.\nPinterest és una xarxa totalment visual en què les imatges juguen el paper protagonista. Per entendre Pinterest ens hem d’imaginar una paret blanca amb diferents quadres de suro els quals classificarem en funció dels nostres gustos. Titularem el primer suro com a “Receptes amb xocolata”, el segon com a “Jerseis de llana” i el tercer com a “Manualitats per fer amb nens”. Un cop classificats, començarem a enganxar fotos relacionades amb el tema, cada foto amb una xinxeta al seu suro corresponent, tenint com a resultat, un quadre ple d’imatges relaciones amb el tema principal. Això és Pinterest, taulers en blanc que anem personalitzant a través dels pins, que poden ser d’altres usuaris i/o propis, donant com a resultat una col·lecció de pins i taulers totalment al nostre gust.\nQuins són els beneficis de la presència a Pinterest?\nAjuda donar a conèixer productes, generar compromís de marca i incrementar les vendes.\nFacilita el procés de compartir i promocionar continguts visuals i beneficia el tràfic cap a la web o al blog.\nGoogle+ compta amb un gran número d’usuaris però no és una xarxa massa activa. Tot i això, és molt útil en quant a posicionament a buscadors ja que es tracta d’una eina de Google.\nEl seu funcionament és bastant semblant al de Facebook ja que permet una interacció entre marca i usuari, però amb un punt diferencial, permet dirigir el contingut a usuaris específics a través dels cercles. Això permet fer arribar el missatge a l’audiència que ens interessa donant molta més rellevància a la informació compartida.\nYoutube és la xarxa audiovisual per excel·lència i la que més visites úniques rep al mes.\nA nivell d’empresa, és una plataforma que podem utilitzar per a realitzar tutorials i vídeo-blogs mostrant beneficis, opinions o el funcionament de certs productes. A més a més ens ajuda a posicionar-nos a nivell de SEO a través d’una bona utilització de paraules clau al títol i a la descripció del vídeo.\nAra si, un cop explicades les diferents xarxes socials, és moment de reflexionar sobre quines escollirem, sempre en funció del nostre públic objectiu, els recursos i continguts dels quals disposem i el tipus d’interacció que estem buscant amb l’usuari.\nCom he comentat anteriorment, la llista de xarxes socials existents és infinita i n’hi ha de més concretes que d’altres. Més enllà de les que us he comentat en aquests dos articles, podem trobar xarxes socials més específiques i temàtiques com per exemple Goodreads, una xarxa social dedicada als llibres on podem fer llistes, participar a fòrums amb autors, parlar amb altres lectors, dir què estem llegint o què volem llegir, etc. També podríem destacar Letterboxd, una xarxa social que gira al voltant del cinema i on podem llistar totes les pel·lícules que hem vist, puntuar-les i comentar-les amb altres usuaris. Fins i tot hi ha xarxes com Mascotea, una xarxa social per a mascotes i propietaris de mascotes! Hi podem trobar tota mena d’informació, serveis professionals i empreses del sector, podem parlar amb altres propietaris de mascotes i compartir experiències, etc.\nSiguin quines siguin les xarxes que escolliu per al vostre negoci, recordeu que és molt millor treballar-ne poques i gestionar-les bé, que voler estar present a moltes i tenir-les abandonades!\nQuè és i per què és important fer publicitat a les xarxes socials?\n8 tendències de contingut per triomfar a les xarxes socials\nInfluencers i xarxes socials


Casal Calassanç 1976: Homilia del diumenge 23/10/2013 del P. Josep Mª Balcells\nHomilia del diumenge 23/10/2013 del P. Josep Mª Balcells\nSELF- MAN/WOMAN MADE\nDéu no té televisió. Per a ell tot el que per a nosaltres és virtual, per a Ell és patent, transparent, per essència, presència i potència. ¿Per què començo per aquest que sembla ben bé com un estirabot? La resposta és molt fàcil. Només cal llegir la primera lectura que és dels anomenats llibres sapiencials (que regalen, regalimen saviesa); com sempre en plena correspondència amb l’evangeli que és prou clar.\nA alguns ens ha pres el cristianisme pràctic un bon xic a contrapeu: com si poguéssim pagar un preu en la relació profunda, bé sigui amb Déu, bé amb qualsevol persona. Déu no comercia ni barata res... Ho hem dit la mar de vegades: “Tot és gràcia” Allò que solem dir per valorar-lo: “no té preu”. Déu està al cas de tots el que els seus fills –i són tots els humans; a vegades ho oblidem- van fent i desfent... Déu no utilitza el verb “made” (fer, elaborar, manufacturar). El és, fou i serà Creador i és ubic està en el fons de tot el que existeix. I està atent –amb atenció amorosa- com ningú en tota la rodonesa del món. I això no és allò d’un ull emmarcat en un triangle, sinó en tot cas enquadrat en un cor. Ell sí que estima amb tot el cor, amb tota la seva ànima i amb tota la seva ment, dit antropomòrficament. També es diu en la Bíblia que estima entranyablement com una mare el seu nadó. Ens ha tingut en projecte des de tota l’eternitat, i ara, en Crist, hi ha hagut l’infantament successiu, històric de “tots els que Déu estima”. I també com les mares té cura preferent per aquells que n’estan més necessitats. Torneu a llegir el fragment del llibre de Jesús fill de Sira, altrament dit l’Eclesiàstic: Déu és in-corruptible. I la desventurada justícia en ús entre nosaltres,no té res a veure amb la justícia divina; és el Pare de la vertadera veritat, tota sencera que el fa aimador amb preferència per a tots els pobres (en tota l’extensió tridimensional de la paraula). Ningú com Ell ens coneix des de molt i molt endins...\nAquest paràgraf de la lectura primera porta com a títol en el llibre d’on prové: La Justícia divina. I la justícia vista des de Déu és més que pura transparència. En Déu la justícia ve supeditada a l’amor. I és compensatòria. Dóna preferència a tots els que més ho necessiten. És un misteri com conjuga justícia i amor. Déu veu tots els atenuants, tota mena de circumstàncies i de concomitàncies. Cal tenir una fe gran en Ell, perquè a Déu no li passa res per alt. D’això se’n deriva una gran confiança. Amor amb amor es paga, es compagina, millor. Acaba el text amb una corroboració. “El Senyor no s’entretindrà, no tardarà a sortir en favor d’ells”. I encara més, el salm responsorial ens fa fer de tornada creant un ambient –no sofert- sinó fortament esperançat: “Quan els pobres invoquen el Senyor ell els escolta”.\nPau, en la segona lectura, fa com una mena de comiat al seu benamat Timoteu. Preveient que està a les últimes gosa a fer aquesta afirmació que podria semblar presumptuosa: “Després de lluitar en aquest noble combat i acabada la cursa em mantinc fidel. I ara ja tinc reservada la corona que m’he guanyat. El Senyor, jutge justíssim, me la donarà quan serà el dia, i no tan sols a mi, sinó a tots els qui enyoren la seva manifestació”. Això ve reforçat per les paraules que diem després de la consagració: “Mentre esperem l’acompliment de la nostra esperança, la manifestació de Jesucrist, el nostre Salvador. Si no fos perquè Pau parla com ningú de que tot ho rebem de l’acció poderosa i tendra de Déu cabria potser interpretar-lo tortament. Ell és el pare del “tot és gràcia”; de la multiplicació de la gràcia sobre tot pecat i sobre tot mèrit: “¿Què tens que no ho hagis rebut?” Sant Pere pel seu cantó també s’expressa semblantment: “Vosaltres, sense haver vist Jesús, l’estimeu, i des d’ara, que heu cregut en Ell, sense haver-lo vist, esteu plens d’una alegria tan gran i gloriosa que no hi ha paraules per expressar-la, ja que teniu segura, com a fruit de la vostra fe, la salvació de les vostres ànimes”. És més perquè Déu és amor fidel que no pas per la nostra fidelitat a voltes tan afeblida, mai –això sí- traïda del tot.\nI entrem a l’evangeli de Lluc que en el capítol 18 ens posa seguides les paràboles: la de la viuda insistent que proclamàrem el diumenge passat i la de la pregària del fariseu i el publicà que és com la mateixa des d’un altre punt de vista. Aquí es dirigeix “a uns que es refiaven de ser justos” (noteu el plural) i tenien –com a conseqüència- per no res a tots els altres (un altre plural més difamatori).\nJa ha començat a desvelar el seu cor superbiós. Es presenta com a self-man made amb tota la faramalla o laberint de preceptes acomplerts. És d’aquells que són perfeccionistes, segurs de si mateixos, complidors a la lletra, amb un Jo tan gran com una catedral: jo, jo; jo sóc, jo faig i en sobrepuig. Està dret, encarcarat, un xic desafiador. Cert que dóna gràcies, però sembla una pura retòrica o fórmula. En el fons es dóna gràcies a si mateix: “No sóc com els altres” i engega la lletania de les seves virtuts i les contraposa a l’arquetip que s’ha forjat dels altres, pobretons, judicant l’interior dels altres amb les excelses exterioritats seves. És l’orgull de classe, d’elit que trobem encara a l’Església d’avui, dels que fan grup a part, que són diferents dels soldats rasos...\nHem sentit dir repetides vegades al papa Francesc: “Jo sóc un pecador”; sóc com tots. No donem la talla del que Déu espera de nosaltres. Això sempre amb l’acompanyament de la gràcia i amb el nostre humil esforç que fa que tot ho computem com a gràcia “donada”. I així anant caminant com diu Ignasi cap al “plus” (anar més i més endavant, segurs de l’assistència de la gràcia) sabent que tot és obra de déu. L’autosuficient fa (Made), el creient i tants cobradors d’impostos, els publicans saben per l’experiència de cada dia o bé quan Déu ens desperta, que és el Senyor qui motiva, qui promou, qui dignifica. I malgrat no ser i reconèixer-ho se sent perdonat, encoratjat, alleugerit espiritualment. És una estranya paradoxa: al cregut se li punxa el globus; al senzill se li omple el cor de tendresa pel tracte rebut de part de Déu, immunitzat com està de l’orgull i encara més quan és de classe. Déu ens valora molt més pel que som que pel que fem. Tot depèn de l’esperit que tenim i de l’Esperit que ens guia. Acaba justament la paràbola amb aquesta afirmació profundament evangèlica: “Tothom qui s’enalteix serà humiliat, però qui s’humilia serà enaltit”.\nSom i fem per gràcia de Déu. Gràcies per saber que som pecadors i així tenim el goig de saber que déu ens perdona perquè és Pare. Perdó és una de les paraules més autènticament evangèliques: som al moll del parenostre. Algun dia n’hauríem d’aprofundir-la i gaudir-la, perquè en el fons és sinònima d’amor. Vivim de veritat i plenament perdonant de cor i demanant que se’ns perdoni. Deixem-nos amb goig guanyar per déu. Ell té la iniciativa i ell rubricarà la nostra experiència final. Amén\nDiumenge XXXè de durant l’any, 27 d’octubre del 2013. Sabadell\nPublicat per casal calassans a 9:34\nEtiquetes de comentaris: Homilia 23/10/2013\nHomilia del diumenge 01/12/2013 del P. Josep Mª Ba...\nHomilia del diumenge 24/11/2013 del P. Josep Mª Ba...\nHomilia del diumenge 17/11/2013 del P. Josep Mª Ba...\nHomilia del diumenge 10/11/2013 del P. Josep Mª Ba...\nHomilia del diumenge 03/11/2013 del P. Josep Mª Ba...\nHomilia del diumenge 23/10/2013 del P. Josep Mª Ba...


A peu: d’abril 2009\na peu a motserrat\nJa a casa i descansats mirem unes hores enrere. No hi ha tornada, el camí està fet i un any més podem cridar-ho als quatre vents\nTots i cada un dels participants, hagin sortit de Gavà, Martorell o del peu de la mateixa muntanya han pogut gaudir a la seva pell de l’emoció del camí, la germanor dels companys, la força que empeny el pas i el caliu d’un destí que ens uneix a tots.\nTan sols uns quants han hagut de deixar la caminada, no heu d’estar-ne tristos, poder participar en aquest esdeveniment ja és un motiu d’orgull, tampoc és fàcil decidir fins on hi ha prou i donar aquest pas és de molta valentia.\nNosaltres, organitzadors i voluntaris, hem de donar l’enhorabona a tots i cada un dels 183 participats inscrits i les gràcies a totes aquelles entitats i empreses que han posat el seu grapat de sorra per aconseguir un any més la nostra il·lusió que és la vostra.\nNo podem oblidar de donar les gracies a la nostra Moreneta que aquest any ha tornat a donar-nos el seu suport incondicional aguantant la pluja fins el darrer moment fent així el camí molt més planer.\nAquí diem adéu a la 45a edició i després d’un curt descans començarem a pensar en la propera que encara que queda lluny no podem deixar de pensar en anar\nA PEU A MONTSERRRAT\nBy Ninu - d’abril 30, 2009 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: anècdotes, general, montserrat\npreparats? BON CAMI\nEn unes hores ens veiem tots a la plaça de l’Ajuntament.\nAra si que el compte enrere es fa petiteeeeet petiteeeeeet, aquesta nit s’ha de dormir força, descansar molt i relaxar-se\nNo oblideu la roba d’abric, les piles de recanvi, una muda per si de cas :) la vostra documentació personal i tot allò que creieu us pot fer falta\nSi podeu demà al matí feu un passeig suau tot prenen el solet i no estaria malament preparar una taula d’estiraments abans de la sortida\nUUUUUUNNNNN, DOOOOOOSSSSSSS, TREEEEEEEESSSSSSS......\nPer dinar no us atipeu gaire que tot el que mengeu de més ho patireu pel camí :) un plat de pasta us anirà de meravella\nRecordeu, abans de les 6 hem d’estar tots a la Plaça. Vale vale!!! Ja us assentooooo!!!!!\nIMPORTANT: ERMILLA posada, LOT a mà i CARNET visible\nJa esteu a puuuuuuuuuuuuuuunt?????\nQUINS NERVIS, QUINS NERVIS!!!!!\nFins demà i que tingueu un......\nBy Ninu - d’abril 24, 2009 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: consells, general\nMontserrat, mil anys de història\nAvui volia compartir amb vosaltres una petita història que vaig trobar per internet. I diu així...\nUna anècdota simpàtica i curiosa dels mil anys de història:\nS’explica que, certament, era tant “miraclera” la santa “madona” de Montserrat, que molt aviat va ser lloc de pelegrinatge per a la gent senzilla de tot Catalunya i d’arreu de la península, i fins i tot de més lluny.\nLa gent senzilla i humil, i els qui no ho eren tant també, pujaven a donar gràcies pels favors rebuts o per demanar-ne, o simplement per pregar a la Mare de Déu.\nTants eren els pelegrins que no cabien a la petita “cambra” o ermita on hi havia la tant venerada imatge, segons la llegenda trobada a la muntanya, dins una cova. La petita ermita de Santa Maria s’omplia de llànties i llantions que enfosquien amb el fum aquell petit recinte. La imatge, d’aquesta manera, s’anà enfosquint també fins arribar a ser l’actual “moreneta”. Els vestits de la imatge s’anaven rentant però el rostre es va anar enfosquint progressivament.\nTambé era costum, per als pagesos de les masies de l’entorn, pujar al monestir i oferir fruits de la terra, i, a vegades, un fill perquè es quedés al monestir d’escolanet i més tard, si s’hi sentia cridat, de monjo.\nDoncs bé, s’explica, que un bon dia puja un pagès amb el seu burret. A un costat del burret, una sàrria carregada segurament de patates, cebes, alls, i potser alguna gallina i conill. I a l’altra sàrria el seu fill de 6, 7 o 8 anys, que també oferia al monestir, per tal que es quedés d’escolà i, si era la voluntat de Déu, al cap d’uns anys, de monjo.\nAquet vailet, d’escolà, va observar allò que era tant evident per a tothom: a la petita “cambra” o ermita, tants pelegrins no hi cabien. I a més, com que no hi havia hostatgeries, els plovia a sobre, i la gent havia de passar els dies de romeria al ras, sota els arbres, passant fred a l’hivern, i calor a l’estiu. Ell es va dir a si mateix: “Si arribo a abat, faré una església més gran i hostatgeries per als pelegrins”.\nAquell escolanet, que havia arribat al monestir dins una sàrria del burret del seu pare, un pagès d’un masia catalana, arribà a ser l’abat Garriga, l’abat constructor de l’actual basílica. D’això fa poc més de 400 anys.\nPerò quelcom va passar que no costa de creure. Un cop acabada la nova basílica, per a gran sorpresa de l’abat i de la comunitat de monjos, els humils i senzills pelegrins es van negar a que la imatge de la santa madona, fos treta de la seva “preciosa cambra” i traslladada a la nova església, per gran i esplèndida que fos. Qui els assegurava, argumentaven, que la santa madona seguiria fent tants miracles si se la treia de la seva preciosa i humil cambra, on portava segles i segles?\nLa cosa va haver d’anar a Roma. Va ser el sant pare el qui va haver de manar que la santa imatge fos traslladada a la nova basílica. Si el papa ho manava, segur que a la Mare de Déu no li sabria greu de canviar de lloc. I efectivament els favors no han cessat, com ho testimonia la gran quantitat d’exvots (pròtesis de plàstic, objectes diversos, dibuixos, fotografies, escrits, vestits de núvia, etc, etc) que cada mes s’acumulen al monestir, en agraïment pels favors rebuts de la santa “mare de consolació”, Santa Maria de Montserrat.\nMn. Joan Manuel Serra, prevere (Bisbat de Sant Feliu de Llobregat)\nBy Ninu - d’abril 23, 2009 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: anècdotes, històries, montserrat\nHi ha molta gent que diu que està enganxada i aquí en tenim una prova, és el comentari que va deixar una de les voluntàries amateurs que tenim a la colla. Per cert veig que avui és el teu aniversari FELICITATS GEMMA!!!!!\n"Hola caminants de tot arreu !!!La colla té raó, això enganxa, jo demà faig quaranta anys i des de que en tenia 15 que faig aquesta caminada, ja són uns quants anys oi !!!Uns anys s'arriba millor que altres, uns anys passes més fred que calor i uns altres és a l'inrevés, cada any és diferent, excepte en una cosa, en la il·lusió per fer-la.Si sou dels que encara esteu dubtant, no ho feu, apunteu-vos. Això sí, que sapigueu que si us animeu ja no tornareu a passar mai més un abril sense pujar a Montserrat, perquè com diuen, això enganxa !!!Ens veiem a la sortida i salut !!!"\nBy Ninu - d’abril 22, 2009 Cap comentari:\npeus i els seus vestits\nEl que més ens preocupa de tot és la preparació dels nostres peus, ells són els que més castigats acaban quan arribem a casa. Si poguessin parlar!!!\nJa em provat de tot i es clar com que no tots els peus són iguals no tot sempre ens va bé. Hi han pinreles que els hi agrada relliscar entre el mitjó i la baselina i d'altres que es banyen amb alcohol de romaní. A uns quants, sobre tot al dit gros, els agrada enpolvarse amb talc, però es clar també estan els que tenen prou amb aigua i sabó. Tot pot funcionar, tan sols hem de saber quin tipus de peus tenim i contrarestar els efectes. Si podeu proveu abans diferents mètodes caminant uns quants quilòmetres i així aprofiteu per entrenar ;)\nUna vegada ja tenim els peus maqueats és hora de vertir-los i no és fàcil escollir les peces adequades, són tan coquetos!!! Els mitjons poden ser de qualsevol color, a ratlles, de floretes o blancs. No pasa res si heu de sortir correns a comprar-los a última hora i no els heu rentat, just al contrari, el tacte de nou els va de marevella i si són a conjunt de la samarreta millor ;) El que si realment els importa són les maleïdes costures que deixen marca al ditet petit aixì doncs a l'hora d'escollir-los comproveu que no tenen costures per cap raconet del mitjó.\nAra tans sols queda l'últim toc, les sabates. Per escollir les que millor aniran us aconsello que buideu el sabater i inspeccioneu cada parell amb molt de compte. Primer descarteu les noves de trinca, les botes, les que dónin molta calor i les de sola prima. De les que queden agafeu el parell que ja hagi fet uns quants quilòmetres caminats i les que tinquin la sola més gruixuda.\nJa tenim els peus pulids, vestits i preparats per marxar, anem???\nRecordeu que sempre, sempre els peus han de tenir la última paraula.\nBy Ninu - d’abril 20, 2009 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: consells, mitjons, peus, sabates\nl'Encarna, l'Anna i la Justa\nCap problema, aprofita el moment de la inscripció per fer-nos qualsevol pregunta, per això estem però si no pots esperar, aquí tens unes quantes cosetes per a que et vagis preparant.\n-Portar calçat adequat i preferiblement usat.\n-Mitjons adequats, a poder ser de cotó i sense costures.\n-No portar a sobre més pes del necessari, el camí és llarg i el pes es va fent gran.\n-Portar impermeable en cas de pluja.\n-No menjar coses pesades, ni que donin set abans d’emprendre la marxa.\n-Si voleu menjar quelcom pel camí, se us aconsella fruita seca, xocolata,\nbarretes de cereals o glucosa.\n-No caminar mai en solitari, intentar sempre anar en un grup de tres o\nquatre persones més.\n-No pujar mai a cap cotxe que no porti distintiu o que no sigui un conegut\n-A Martorell i a Collbató és molt importat recollir les deixalles que\n-Si feu la tornada en autocar, no oblideu el tiquet.\nBy Ninu - d’abril 18, 2009 Cap comentari:\nJa ha començat el compte enrera, en una hora, s'obre el termini d'inscripcions.\nHi haura cua????\nCorra vina que tenim una sorpresa per a tu.\nBy Ninu - d’abril 14, 2009 Cap comentari:


La Conselleria de Cultura, a través de la Fundació Orquestra Simfònica Illes Balears, amb l’objectiu de facilitar l’accessibilitat i augmentar la participació en cultura de persones, comunitats i col·lectius, ha posat en marxa diverses línies de treball a través de projectes socials i educatius. Aquestes línies responen a la mesura 25 del Pla de Cultura de les Illes Balears, concretament a la de Pla de Públics i Inclusió social, que desenvolupa actuacions específiques en relació al foment de la participació cultural.\nEls projectes socials i educatius són els següents:\nEntrades a 5 € per a nins, nines i joves\nDurant la temporada 2018/2019 s’ha iniciat el programa educatiu “Escola5”. Des del principi del dret universal d’accés a la cultura, és fonamental treballar per ampliar i diversificar públics i, en especial, fomentar la participació dels més joves. Amb el programa “Escola5” s’ofereixen entrades a 5 euros a alumnes d’escoles, instituts, escoles de música i conservatoris i també pels acompanyants, siguin pares, professors o tutors. Un iniciativa que ha acollit 358 nins i nines aquesta temporada.\nProjectes a hospitals, centres penitenciaris o altres espais i col·lectius diversos.\nS'ha prioritzat i intensificat l'accés als assajos generals a col·lectius amb diversitat funcional i a alumnes joves de diversos centres educatius. En l'àmbit de la Diversitat Funcional han participat les següents associacions:\nASPAYM (Associació de lesió medul·lar i grans discapacitats de les Illes Balears)\nABDEM (Associació Balear de Esclerosis Múltiple)\nREHACER (Associació para la rehabilitació d’accidentats cerebrals de Baleares)\nLA NOSTRA VEU (Associació de usuaris de Salud Mental de Baleares)\nGENT GRAN MARRATXÍ (Centre de persones majors)\nHan participat també alguns centres educatius de primària, ESO i batxillerat: Col·legi Públic de Pràctiques, IES Berenguer d´Anoia, IES Son Pacs, Col·legi Santa Teresa, IES Berdinat, IES Sineu, Col·legi Virgen del Carmen y CEIP Jafuda Cresques, entre d’altres.\nEls concerts socials neixen amb la vocació d'acostar la música simfònica i agrupacions de cambra a espais no convencionals, així com a poblacions que tenen dificultats d'accés a la cultura. D'aquesta manera l’OSIB pretén compartir la seva funció d'agent cultural i social, i aproximar-se a una societat plural i diversa amb l'objectiu de democratitzar l'accés a la música.\nEl 9 de març de 2018 es varen fer dos concerts a l'àrea pediàtrica de l'Hospital Son Llàtzer: un, a la Unitat de dia d'ingressos pediàtrics, obert a infants i familiars ingressats en la unitat al costat del personal sanitari, i l'altre, a la Unitat de Neonatologia dirigit als nounats ingressats i als seus pares.\nEl 14 d’abril de 2018, músics de la Simfònica oferiren un concert al Centre Penitenciari d'Eivissa amb la participació de tots els interns. Interpretaren la Primavera de Vivaldi, El Quixot de Telemann i un grup de 16 interns formaren un cor per interpretar alguns temes acompanyats de l'agrupació orquestral. Una idea que es va repetir al Centre Penitenciari de Maó el 4 de novembre de 2018 i també al Centre Penitenciari de Palma el 7 de febrer de 2019.\nEL 29 d’octubre de 2018 es va oferir el concert benèfic a favor dels afectats per les inundacions al Llevant de Mallorca amb la participació d’aproximadament dues mil persones.\nEl 7 de febrer del 2019, la Brass Band de l'Orquestra Simfònica va actuar al Centre Penitenciari de Palma, amb els interns del centre com a públic.\nA més, el 21 de desembre 2017 i el 29 de juny de 2018, dos concerts a la Catedral de Palma destinaven els seus beneficis a l’AECC i l’“Obra Social La Caixa”, respectivament.\nEnguany, el concert a favor de Projecte Home tindrà lloc el 15 d’abril del 2019, a la Catedral de Mallorca amb el Rèquiem de Mozart. I com cada estiu, s’oferirà el concert benèfic a les Vinyes de Macià Batle, el 20 de juliol de 2019.\nProgramacions adaptades a les especificitats dels diversos col·lectius. Desenvolupament de programes didàctics adequats a les diferents edats.\nProgrames específics per als estudiants.\nLa Fundació Orquestra Simfònica Illes Balears adapta la programació per arribar i fomentar la participació d’un públic heterogeni i divers. A més dels concerts de temporada, cal destacar el concert escolar, al Palau de Congressos de Palma, el 4 d’octubre de 2018, que tingué una acollida de 3.244 nins i nines. Cal destacar també les dues funcions del musical de Peter Pan a l’Auditòrium de Palma amb l’assistència d’unes 2.600 persones i el concert Simfojove, amb una programació de bandes sonores de pel·lícules, amb la participació d’aproximadament 1.700 persones.\nAugmentar l’activitat cultural a totes les illes i municipis és també una de les prioritats del Pla de Cultura. I és en aquest marc que els músics de la Simfònica han ofert fins a 10 concerts de cambra a les diferents illes durant el 2018 i s’han ofert actuacions a festivals de la Part Forana, com Pollença, Santanyí o Campanet.\nLa Simfònica vol contribuir a garantir l’educació en les arts i la cultura, i que aquesta tingui més rellevància en els programes escolars, enfortint i intensificant els vincles entre educació i cultura i apropant la cultura i l’art a noves comunitats i nous públics. Aquest és un dels objectius del projecte Petita Simfònica que cerca aprofundir en els coneixements musicals a partir de l’experiència de viure què és una orquestra i acostar la música al món infantil. La Simfònica també compta amb la seva Acadèmia formada per estudiants de diferents conservatoris perquè aquests futurs músics coneguin el dia a dia d’una orquestra professional amb programes i solistes d’alta qualitat.\nCol·laborar amb els consells insulars i els ajuntaments per crear incentius a la mobilitat i facilitar l’assistència a activitats amb el nou programa “Apropa’t, Abona’t”.\nFacilitar l’accés a l’activitat cultural i reduir les barreres que dificulten aquest accés és l’objectiu del programa pilot anomenat "Abona't i Apropa't a la Simfònica". Amb aquesta iniciativa, s’ha volgut possibilitar que el públic de la Part Forana pugui assistir als concerts de la Simfònica del Cicle “Grans Veus” al Palau de Congressos de Palma, donant suport al transport i mobilitat als ajuntaments o grups del teixit associatiu local.\nPer últim, cal destacar l’augment de la presència de l’OSIB a la televisió pública i als mitjans de comunicació en general. La Simfònica ha fet nombroses retransmissions: Concert al Castell de Bellver de l’any 2018, la cantata del Rei Jaume I o el concert d’Any Nou retransmès per IB3; el concert a la ONU (Ginebra) per streaming en IB3, Última Hora i MediaPro, i, per últim, el concert de Nadal a la cadena Fibwi Life.


Tàrrega perpetua el llegat de l’activista cultural Josep Solé i Alsina | iTarrega.wordpress.com # bloc informatiu de la ciutat de Tàrrega\nTàrrega perpetua el llegat de l’activista cultural Josep Solé i Alsina\n06/06/2010 a 10:14 pm\t· Filed under Actualitat\nEl Grup de Teatre BAT i l’Ajuntament de Tàrrega van rememorar la figura de l’activista cultural targarí Josep Solé i Alsina (1921-2005) en un sentit homenatge celebrat el dissabte 5 de juny al Teatre Ateneu de la capital de l’Urgell. Solé fou un dels fundadors de l’esmentada companyia escènica l’any 1953, amb la qual col·laborà infatigablement fins a la seva mort, tot just ara fa cinc anys.\nA més, impulsà altres activitats a la ciutat com els Jocs Florals o les Olimpíades Infantils. L’acte central fou la descoberta d’una placa a un costat de l’escenari del Teatre Ateneu per part dels familiars, l’alcalde Joan Amézaga i el primer tinent d’alcalde Jordi Ramon. Fou un instant emotiu en què es vessaren algunes llàgrimes. Amézaga i Ramon van coincidir a afirmar que Josep Solé fou "un bon home que amb humilitat adquirí un fort compromís amb Tàrrega i la cultura". Prèviament, la secció infantil de BAT interpretà una versió d’El somni d’una nit d’estiu de William Shakespeare. Tanmateix, intèrprets de la secció principal de l’agrupació oferiren petits fragments d’alguns èxits de BAT com La puntaire de la costa, Don Juan Tenorio o Els Patorets.\nInsígnia d’Or de BAT i Premi Culturàlia\nLa implicació de Josep Solé i Alsina amb la societat civil targarina es remunta als anys 30, quan fou membre de La Palestra, entitat difusora de la cultura i l’esport. A més de fundar la companyia, el lligam amb el Grup de Teatre BAT l’acompanyà fins al final de la seva vida. Com ell recordava, a més d’actor o director, també exercí de tramoista, apuntador o arxiver, conservant fins a 716 peces teatrals dutes als escenaris per BAT. Solia afirmar que "el teatre és una escola de la vida". Per aquests mèrits ja va rebre la Insígnia d’Or de BAT l’any 1978. Paral·lelament, formà part els anys 80 de la secció de Civilitat de la Societat Ateneu i va organitzar el Jocs Florals Infantils i Juvenils amb motiu del centenari de la concessió a Tàrrega del títol de Ciutat. En el marc de la Junta Parroquial, Solé també va promoure les Olimpíades Infantils entre els anys 1967 i 1977. La seva trajectòria fou reconeguda amb un Premi Culturàlia l’any 2000.


Ressons Onírics: Destí: tot arreu\nDestí: tot arreu\nEra un dia qualsevol d'una setmana qualsevol, poc importava. Com cada dia em dirigia a agafar l'autobús que em portaria a la universitat. Qualsevol de les tres línies m'anava bé: la 63, la 67 o la 7, m'era igual. Va aparèixer el 63. Classes, cafè, gent, més classes... rutina. Pensava en això mentre l'autobús feia el seu propi recorregut rutinari. Darrere nostre ens seguia de prop un autobús de la línia 33. Vam circular l'un rere l'altre una estona fins que nosaltres vam tombar per Villarroel i el 33 va seguir Diagonal avall. Ell trencava la rutina del 63 i també la meva. Anava a un altre lloc desconegut per a mi, un lloc on la meva rutina no significaria res. Un lloc que agafant les tres línies habituals no descobriria mai.\nMentre el veia marxar per l'avinguda alguna cosa es va començar a remoure dins meu. Dins el cap picaven uns martellets insistents i l'estómac se m'encongia. La respiració, tranquil·la fins aleshores, s'agitava a cada metre que avançava l'autobús. Un remolí d'angoixa em va prendre l'ànima. Cada dia el mateix, com un electroencefalograma pla, sense principi ni fi, sense anar ni endavant ni enrere, estancat i continuat. Em sentia abocada a una rutina que havia triat i que havia acabat per devorar-me salvatgement; com un antílop malalt que corre davant una lleona afamada malgrat saber que acabarà sucumbint a les mandíbules mortíferes.\nVaig baixar a la següent parada que s'acostava sense fixar-me tan sols en quina era; això tampoc importava. Allà vaig respirar fons per apaivagar l'angoixa que em consumia mentre esperava que passés un altre autobús. Em vaig enfilar al primer que va passar, era igual quin fos, un altre fet sense importància. Un cop dins vaig mirar enrere i vaig veure com la lleona encara em seguia, però cada cop més lluny. El brunzit del motor de l'autobús anònim em començava a endormiscar, i mentre se'm tancaven els ulls intentava observar la gent que, dreta o asseguda, vivien la seva pròpia rutina dins la línia que coneixien tan bé. N'hi havia que feien cara de felicitat, els ulls brillants i els pòmuls rosats; aquests devien sentir l'alè de la lleona a la nuca però eren prou forts per deslliurar-se'n en qualsevol moment. D'altres en canvi, tenien la mirada perduda i els pòmuls enfonsats; la seva pròpia sang ja corria pels ullals de la felina. Em vaig adormir definitivament. Carrers i més carrers, ara cap a la dreta, ara cap a l'esquerra... endavant, endavant. Fins que alguna cosa em va despertar.\nVaig obrir els ulls sobresaltada tement veure la lleona salivant damunt meu. No, era el conductor de l'autobús que m'avisava que havíem arribat al final de la línia. Em mirava amb certa preocupació, potser m'havia vist la mirada d'antílop moribund. Vaig baixar de l'autobús. No era enlloc però alhora era a tot arreu. No coneixia res del meu voltant però el més important és que no hi havia cap rastre de la lleona; ja no es podria alimentar de la meva rutina perquè l'havia deixada dins l'autobús anònim. Vaig començar a caminar des de la parada on era, mirava tot el que m'envoltava àvida de coses noves: façanes, botigues, somriures... M'anava omplint l'ànima amb tot allò que m'oferia aquell lloc desconegut fins que va ser tan plena que quasi m'esclatava. Em vaig aturar i, mentre veia com el Sol desapareixia del tot, vaig treure el telèfon mòbil per escriure un missatge de text:\nAgafa un autobús qualsevol i fes tot el recorregut fins l'última parada. Ens trobarem al final del camí.\nPublicat per Unknown a 5:16\nDani Clemente 16 d’abril de 2011, a les 1:58\nl'has presentat al concurs de TMb?\nUnknown 16 d’abril de 2011, a les 3:03\nPo zi, el vaig escriure per això però no he tingut sort (hi havia milions de relats!).\nIsolda 18 de maig de 2011, a les 12:12\nWuoo!! ^^ Aquest és el que m'ha agradat més! (Hi falta la figura de la lluna, sempre amb tu ! XD ^^) però està molt xulo :)


L’excés de velocitat i els seus efectes col·laterals - El Periòdic d'Andorra\nL’excés de velocitat i els seus efectes col·laterals\nPublicat el Dijous, 24 de maig de 2018 | 04:15 h\nDiuen alguns experts que els punts negres a les carreteres no existeixen, sinó que són els conductors amb les seves imprudències els que creen aquests punts negres. Es tracta d’una afirmació una mica arriscada, però està clar que darrera la gran majoria d’accidents de trànsit acostuma a existir una errada humana, i moltes d’elles s’haguessin pogut evitar simplement respectant les normes i el Codi de Circulació.\nUn dels mals hàbits més extensos és l’excés de velocitat. Per molt que ho vulguem negar el conductor andorrà té tendència a trepitjar l’accelerador. De fitipaldis hi ha a tot arreu, i a Andorra també.\nEl Ministeri d’Interior i la Policia intenten que es respectin els límits de velocitat. Els radars són de moment la forma més visible per dissuadir els conductors, encara que aquests aparells a vegades només aconsegueixen una reducció de la velocitat momentània.\nPer això, l’àrea de Mobilitat del Ministeri d’Ordenament Territorial vol conscienciar els conductors sobre els perills de conduir amb excés de velocitat, no només per al propi conductor sinó pels danys col·laterals que pot causar en altres usuaris de la via. Per aquest motiu, el Butlletí Oficial del Principat d’Andorra (BOPA) ha publicat aquest un concurs que ha de servir per al disseny, redacció i comunicació d’una campanya de seguretat viària centrada en la conscienciació sobre la conducció a velocitats inadequades i les seves conseqüències.\nÉs obvi que la campanya no farà que tots els conductors circulin de manera moderada, però almenys mantindrà viu el pensament que s’ha de ser prudent al circular perquè fer-ho excedint la velocitat permesa pot comportar riscos, a vegades irreparables.


Publicat || 08 NOVEMBRE 2016\nDe tant en tant escoltem comentaris del tipus "no teniu paciència", "s'hauria de fer tot el possible per millorar la relació amb l'Estat espanyol", "hem d'establir ponts", "d'aquí a unes generacions podrem iniciar el canvi de relació amb Espanya"... I de ben segur que a mesura que anem recordant, ens vindrien a la memòria tants d'altres que potser no van arribar a niar però que són tan reals com aquests.\nPerò això no ve d'ara. Als catalans no ens ha vingut la pressa de sobte ni hem begut cap elixir que ens faci creure que aconseguirem per demà mateix el que portem gairebé quaranta anys mirant d'assolir: RESPECTE cap a la nostra gent i les nostres institucions. Respecte cap a la presa de decisions que diferents governs de la Generalitat de Catalunya han anat prenent al llarg de la menystinguda autonomia.\nVa ser el "Partido Popular" el 2006, amb Rajoy al capdavant qui va recollir signatures en contra de l'Estatut d'Autonomia. Va ser Zapatero qui ens va enganyar amb "apoyaré el Estatuto que apruebe el Parlamento de Catalunya", va ser en Guerra qui va treure pit dient "nos hemos cepillado el estatuto catalán como carpinteros", i finalment, per acabar-ho d'esmicolar, el Tribunal Constitucional, el TC, declarà inconstitucionals catorze articles entre els quals figuraven les aspiracions nacionals i lingüístiques de Catalunya.\nEs podria dir que ha estat des de bon començament una carrera d'obstacles, però no. Fins al 2012, la immobilitat i la manca de voluntat per part dels òrgans de poder espanyols, han presidit les reunions. Be sigui per un NO és NO, per promeses que ens han fet creure en alguna possibilitat d'entesa però que han estat sistemàticament incomplertes, o per una tancada de porta als nassos sense més contemplació.\nÉs que ens hem dedicat a demanar sempre allò que no tenim dret?\nÉs que hem pretès ser insolidaris amb altres regions més desafavorides que la nostra?\nÉs que ens hem negat a donar estabilitat a la formació i acció de governs a Espanya?\nNomés amb un patriotisme cec o interessat es podria respondre afirmativament. Però, després d'aguantar, quasi capcots, la major part de la societat catalana s'ha adonat progressivament que per veure amb claredat i amplitud a l'horitzó, s'ha de sostenir aixecada la mirada. I convençuts que el temps de demanar permís per allò que ens correspon s'ha acabat, hem anat reivindicant, exigint i encoratjant les nostres institucions per sortir de l'atzucac pel camí de la democràcia, que no és altra que el de preguntar als catalans què volen ser.\nQuin sentit té perpetuar situacions d'opressió? Per raó de què hem de continuar ofegats tenint, com tenim, la capacitat de generar recursos i riquesa per tal de millorar la qualitat de vida? A què hauria d'obeir la negació del fet demostrat que la democràcia, la llibertat i la justícia involucionen a Espanya ancorant-nos, als catalans al segle passat?\nHem canviat d'actitud. Hem iniciat la revolució dels somriures perquè hem après que l'única manera d'allunyar-nos de les conseqüències d'una sentència rere altra per part del TC, passa per convertir-nos en altre Estat. Sobirà i independent. Des del que continuar amb la mà estesa i el diàleg però de tu a tu. Com a homòlegs, veïns i membres d'un mateix continent.\nEns hem posat com a objectiu una Constitució que es nodreixi de les necessitats de la ciutadania i les seves aportacions, no que sigui fruit de les decisions preses en un despatx tancat. Ens hem fixat la separació de poders com a prioritat inalienable. Ens hem proposat complir amb objectius de benestar social sense haver d'estar pendents que des de Madrid l'anul·lin emparant-se en motius de competències per imposar el ni fer ni deixar fer. Treballem i debatem sobre igualtat i volem aconseguir-la per dur-la a terme sense la nul·litat, injusta, per la via de la judicialització permanent de gairebé tot el que es debat i es fa des del Parlament de Catalunya, que representa a tots els catalans segons ho hem triat entre tots els que tenim dret a vot.\nVolem, i dependrà només del resultat del Referèndum que s'ha de celebrar el pròxim mes de setembre, tenir la llibertat d'escollir uns horaris comercials una mica més conciliadors i que no ens vingui ningú amenaçant que o els canviem al seu criteri, o no ens retornen una part dels nostres diners que prèviament ja ens han pres. Altrament conegut com a FLA. Que no és altra cosa que una Forma més de Liquidar la nostra Autonomia i de sagnar la nostra economia.\nTenim dret, tot el dret democràtic a donar llum verda i marc legal al Parlament, a una Iniciativa Legislativa Popular (ILP) que va recollir més de 180.000 signatures per tal d'abolir les corrides de toros a Catalunya però que el TC, en nom de la defensa del "patrimoni cultural" ha sentenciat en contra.\nDes de 2012 hem començat a deixar enrere frustracions derivades d'un pacte fiscal inexistent, arraconat el "españolizar a los niños catalanes", hem obviat discussions semàntiques entorn al nom que ha de rebre la conselleria d'acció exterior. Perquè ens han demostrat amb escreix que si trobem alguna eina per disposar de més recursos com ara l'impost als pisos buits, a les centrals nuclears o als bancs; per poder destinar-los a pal·liar la pobresa energètica, la precarietat o qualsevol altre necessitat, estarem sotmesos al vistiplau dels membres del Tribunal Constitucional, que amb les seves decisions perjudiquen incomprensiblement a qui més pateix o està en situació de risc i vulnerabilitat.\nHem iniciat un camí cap a la LLIBERTAT que no té aturador. Obeirem el que s'expressi a les urnes gràcies al fet que, després d'anys i anys sense que ningú altre hagi volgut seure a la taula a negociar i conscients que a la fraternitat i a la bilateralitat han renunciat ells, nosaltres, a Catalunya, hem decidit fer un Referèndum o fer un Referèndum...\nFormulisme per Liquidar l'Autonomia "FLA"


L'Auditori de la Diputació d'Alacant rep un concert per part de la Unió Musical d'Alcoi | ARA Multimèdia\nUnió Musical Alcoi en l'Auditori de la Diputació d'Alacant / Unió Musical Alcoi\nEl concert es dividia en dues parts, cada una amb dos peces musicals, i finalitzava amb la marxa mora Any d'Alferis, de Amando Blanquer.\nEl concert es dividia en dues parts, cada una amb dos peces musicals. En la primera teníem 'Cosins' (2018), d'Alfonso Yépez Santamaria, compositor i actual president de la UMDA, i com a segona peça, representaren 'Ritual i Danses d'Algemesí' (1986) d'Amando Blanquer Ponsoda. I pel que fa a la segona part, també distribuïda per dos peces musicals, ens presentaven 'Andante i Polonesa' (1885) de Juan Cantó Francés i 'Heroicum' (2006) de Rafael Mullor Grau.\nA més a més, l'actuació finalitzava amb la marxa mora Any d'Alferis, de Amando Blanquer.


La setmana que ve començaran les proves de selecció per participar en la 26a edició de la representació\n2 min. Sant Julià de Lòria 10/09/2019 13:38\n651x366 El director de l'espectacle, Juanma Casero, i el conseller de Cultura lauredià, Josep Lluís Donsión, en la presentació de la 26a edició d''Els Pastorets'. / T. N. (ANA) El director de l'espectacle, Juanma Casero, i el conseller de Cultura lauredià, Josep Lluís Donsión, en la presentació de la 26a edició d''Els Pastorets'. / T. N. (ANA)\nEls dimonis han guanyat la guerra contra els àngels, canviant l'argument de l'obra escrita per Folch i Torres. És el gir que el dramaturg Juanma Casero ha volgut donar a la nova edició d'' Els Pastorets', presentada aquest dimarts a l'auditori Claror. "La gent que representa l'infern vol guanyar i sempre demanen quan ho aconseguiran", ha explicat Casero, "i amb tot el que la gent ens ha transmès al llarg dels anys va sorgir la idea de buscar nous punts de vista". Ho ha explicat acompanyat del conseller de Cultura del comú de Sant Julià de Lòria, Josep Lluís Donsión, que ha agraït la tasca de les 150 persones voluntàries que participaran en la representació teatral.\nÉs la tercera vegada que Casero, mà a mà amb Irina Robles, dirigeix la representació, consolidada ja com un dels espectacles més emblemàtic de la parròquia laurediana. Una representació tradicional que s'adapta als nous temps, també en els papers. En comptes d'anar acompanyat amb el Rovelló, el Lluquet viatjarà al primer Nadal amb la Farigola, un paper al qual, segons ha explicat Casero, han volgut jugar alternant el gènere. "Pensem que el Lluquet i la Farigola poden ser dos joves molt reivindicatius", ha explicat el director, preocupats per la natura, el medi ambient o l'evolució de la societat. Així, volen veure "de quina manera els pot afectar a la parella de protagonistes i convidar a pensar si podem fer alguna cosa per arreglar-ho".\nUna altra de les novetats per a la 26a edició és la sessió de més que el comú ha programat de l'espectacle. Si els altres anys es feien tres passis, enguany seran quatre, repartits entre el 26 de desembre i el 6 de gener. Totes elles s'han programat per a les sis de tarda excepte la primera, que serà a les vuit del vespre. Les entrades es vendran a un preu únic de 10 euros.\nLes proves de selecció es dividiran en dos dies, el dimarts 17 de setembre a la tarda i el dissabte 21 de setembre al matí. Estan convidades a participar aquelles persones que vulguin participar en el muntatge a partir de cinc anys. "A vegades, si són molt petits, han anat acompanyats d'un adult", ha aclarit Casero. Un cop passin les proves, els actors i actrius tindran per davant uns quants assajos, tots programats per als caps de setmana.\nLa 25a edició d''Els Pastorets' incorporarà escenes d'anys anteriors