Vendeuil - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n49° 42′ 57″ N, 3° 21′ 06″ E / 49.7158°N,3.3517°E / 49.7158; 3.3517Coord.: 49° 42′ 57″ N, 3° 21′ 06″ E / 49.7158°N,3.3517°E / 49.7158; 3.3517\nVendeuil és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 908 habitants.\nEl 2007 la població de fet de Vendeuil era de 908 persones. Hi havia 338 famílies de les quals 84 eren unipersonals (36 homes vivint sols i 48 dones vivint soles), 121 parelles sense fills, 125 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 398 habitatges, 349 eren l'habitatge principal de la família, 20 eren segones residències i 28 estaven desocupats. 389 eren cases i 1 era un apartament. Dels 349 habitatges principals, 296 estaven ocupats pels seus propietaris, 48 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien una cambra, 15 en tenien dues, 69 en tenien tres, 92 en tenien quatre i 170 en tenien cinc o més. 230 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 158 habitatges hi havia un automòbil i a 139 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Vendeuil el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 546 persones, 382 eren actives i 164 eren inactives. De les 382 persones actives 350 estaven ocupades (193 homes i 157 dones) i 32 estaven aturades (15 homes i 17 dones). De les 164 persones inactives 56 estaven jubilades, 43 estaven estudiant i 65 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a Vendeuil hi havia 358 unitats fiscals que integraven 898 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 18.270 €.\nDels 34 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 1 d'una empresa alimentària, 3 d'empreses de construcció, 6 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 5 d'empreses de transport, 7 d'empreses d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa financera, 3 d'empreses immobiliàries, 2 d'empreses de serveis, 3 d'entitats de l'administració pública i 2 d'empreses classificades com a «altres activitats de serveis».\nDels 9 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era una oficina de correu, 2 tallers de reparació d'automòbils i de material agrícola, 1 paleta, 1 fusteria, 1 perruqueria i 3 restaurants.\nL'any 2000 a Vendeuil hi havia 8 explotacions agrícoles.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Vendeuil\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Vendeuil a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Vendeuil a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Vendeuil&oldid=29701262»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 març 2022 a les 06:43.


Resseguidora, 1, Local 2\nMaresminox és una empresa d’acer inoxidable i subministraments industrials que està present en el sector des de 1988. Exerceix des del cor del Maresme com a centre de distribució de una gran gamma de productes d’acer inoxidable destinat a la producció, construcció i manteniment. Les instal·lacions compten amb més de 2.500 m2 i tenen una plantilla jove i preparada amb vocació de servei. La xarxa de proveïdors que tenen els permeten oferir la màxima qualitat dels productes en un repartiment àgil i flexible.\nCompten amb tot tipus de productes d’acer inoxidable, ferro, alumini, bronze, PVC, valvuleria i subministrament industrial que toquen qualsevol branca possible. Accessoris, xapes, planells, barres massisses, canonades, elements com abrasius, soldadures, neteja inoxidable, rodes i molts elements més.\nA més, tenen servei a Internet que permet gestionar comandes, fer consultes, donar-se d’alta com a client i indicacions per arribar a la seu de l’empresa.


Canet Ràdio ::\tA les portes de la 10ª Fira Mercat Modernista\nDes de la regidoria ja porten mesos preparant aquesta nova edició prevista, com sempre, pel cap de setmana del 15 al 17 de setembre. En aquesta ocasió han decidit que el tema principal entorn el qual girarà enguany la fira serà sobre la dona en aquesta època històrica. Tal com ha comentat la regidora de Promoció Econòmica, Coia Tenas, es vol treballar aquesta temàtica des de la vessant artística, per donar a conèixer pintores o escultores, el paper de les escriptores, la dona dins la família o com rep les tendències d'Europa. Degut al mal temps que pronostiquen sobretot per demà divendres s’ha preparat un pla B, així ho ha explicat a Els 4 Cantons aquest dijous. Per tant tots els actes previstos per divendres es realitzaran a Vil·la Flora i l'envelat.\nLa idea és que hi hagi la fira mercat com sempre, però també que es puguin realitzar activitats o actes relacionats amb la fira i amb la temàtica d'enguany per tal d'anar dotant de més contingut aquesta fira. Entre les novetats, hi trobarem una ampliació de l'espai on es fan les activitats que volen donar un valor afegit a a la fira. La regidora també ha comentat la consolidació de la fira que ja arriba a la 10ª edició.\nL'edició també serà especial perquè se celebren els 10 anys de fira Modernista. Tenas considera que la Fira s'ha traçat una bona trajectòria i s'ha fet un nom arreu del país. Per aquest motiu des de l'ajuntament es fa una crida a entitats i associacions del poble perquè s'animin a seguir participant activament desenvolupant activitats diverses.


18 abril 2021 18:43\nJordi Caldentey | 12 juny 2017\nAmb la monumental davallada de calçons davant el partit ultranacionalista espanyol Ciudadanos, que han protagonitzada aquest Govern a través del seu Conseller d'Educació, En Martí March i el rector de la Universitat, En Llorenç Huguet, que acaben d'introduir mañosamente i sense fer renou l’espanyol en els exàmens de selectivitat, han feta recular dècades enrere la llengua pròpia de la Universitat i de les Illes Balears perquè la fan prescindible.\nPerò alerta: per poc prim que mirem, és molt bo de fer, endevinar les intencions d'aquesta maniobra: Quan a un idioma el priven de cap àmbit de la vida en què sigui imprescindible, ni tan sols en el territori ni a les institucions on en teoria és oficial, ens trobam davant una persecució política, per ventura no declarada, però en tota regla. Assistim a un projecte d'extinció planificada i programada d'un idioma que fa nosa a un projecte polític nacionalista, l'espanyol en aquest cas.\n-Jo volia una granissada de lli...\n-¿Cómo dice?, la va interrompre la cambrera sense ni tan sols deixar-li acabar la frase “...una granissada de llimona”. Reparau com granissada i granizada són pràcticament idèntiques. Però la cambrera, amb el tapamorros que va pegar a la seva clienta, li va cercar imposar la submissió lingüística i la supremacia polítca de l'espanyol dins Mallorca.\nJo deman: on és la llibertat d'elecció de llengua dels mallorquins en els bars de Mallorca? Existeix en el món un sol idioma oficial que no estiguin obligats a dominar tots els treballadors que atenen el públic, tant si són de l'administració com d'empreses privades? És curiós que als nacionalistes espanyols davant els quals han claudicat el Govern i la UIB només els faci il·lusió bilingüitzar els comptats àmbits on el català torna esser útil i necessari, uns dels quals, l'escola i la universitat. Per ventura sentiu mai cap bilingüista de barret d'aquests que n'exigesqui gens, de “bilingüisme”, a la megafonia dels grans magatzems, als controls policials de trànsit, al dial de la ràdio, al repertori de canals de la televisió, a les sales de cine, als llocs de feina d'atenció al públic de bars, restaurants i qualsevol tipus de comerç, als jutjats, a les consultes dels metges als hospitals? Cap ni un mai! Allà on hi continua intacta la imposició del monolingüisme foraster, ja estan bé les coses així com estan! El conseller March -i no sé si, de rebot, tot el Govern si no el desautoritza-, en aliniar-se amb l'ultranacionalisme espanyol, acaba de cometre un acte d'alta traïció contra el restabliment de la normalitat lingüística a Mallorca, fixat per l'Estatut d'Autonomia.\nRes més lluny de la realitat. Per això és gravíssima la irresponsabilitat de la UIB i del Govern de les Illes Balears en consentir i en promoure aquesta passa més en la castellanització de les Balears. I encara és més greu aquest cop novaplantista d'introducció mañosa del castellà en tractar-se l’àmbit acadèmic d’un àmbit en què no s'era ficat cap govern, ni tan sols en les legislatures amb més manca d’interès per la llengua oficial i pròpia de les Balears, ni tan sols en les legislatures de més interès en fer-la recular i en extirpar-la de la vida social i acadèmica.\nEls partidaris de restablir la nostra tradició lingüística tenim el dret i l'obligació d'exigir la revocació d’aquesta iniciativa d'atac a la llengua de Mallorca, desplegada amb nocturnitat i traïdoria. Hem d'exigir el restabliment immediat de l’ús normal del nostre idioma a les proves de selectivitat que ha tingut lloc del 1985 ençà sense cap problema. Així com rebutjàrem la política de l'anterior legislatura, de crear problemes allà on no n'hi havia, ara hem de fer ben igual amb aquest cas.\nL'atac no és gens innocent: saben molt bé que, si comencen a fer decaure la necessitat de dominar el català a la Universitat, de rebot la faran anar cap avall als instituts, a les escoles de Primària i, fins i tot, a les escoletes infantils. Saben molt bé que això és un projectil a la línia de flotació del nostre sistema educatiu. Aquest atac, per tant, va en perfecta sintonia amb l'antimallorquinisme de l'anterior legislatura.\nLlavors els ve de nou que cada vegada que hi ha un govern que ells anomenen “de Progrés” fracassi? Fer recular el mallorquí dins Mallorca és “progressar”? Quan de vots nous es pensa fer En Martí March en agenollar-se davant l'ultranacionalisme castellà, que durant el quadrienni negre de l'engominat denunciava mestres i directors? Valdria molt més que es dedicassin a cercar el vot dels qui els votaren i no el vot dels neofranquistes, que tanmateix no els votaran per molt de mal que facin a la llengua pròpia de Mallorca. Llavors, quan fan fellons els seus propis votants i perden les eleccions, surten a culpar el poble mallorquí de beneit i a dir que no ho paga “dedicar ni un minut” a cercar connectar-hi. Beneitarros!\nComençaren pel "mallorquinisme l'iquid" i van fent. Es pensen arreplegar vots de la dreta i que els que els votàrem ho seguirem fent per por que no torni el PP, però van errats de comptes.\nPer @Idò sí, fa mes de 3 anys\nS'humilien debades davant l'enemic i giren l'esquena als seus propis votants.\nSón així de curts.\nI van de superil·lustrats per la vida.\nI llavors consideren que el beneit és el poble, que no els vota.\nÉs lògic de tota lògica que els neofranquistes, tot i ben satisfets d'aqueixa claudicació de les nostres autoritats acadèmiques, no els ho tendran en compte per res a l'hora d'anar a votar, i si els poden fer a fora dels llocs de responsabilitat que ara ocupen, els hi faran sense cap contemplació. S'hauran humiliat per no res.


Entrevista amb Richard Imbernón: «El títol de Lliga em trauria l'espineta per no guanyar res amb l'Andorra» - El Periòdic d'Andorra\nEntrevista amb Richard Imbernón: «El títol de Lliga em trauria l'espineta per no guanyar res amb l'Andorra»\nImbernón dóna instruccions a un jugador Foto: FAF / SÍLVIA CASALS\nENTRENADOR DEL FC SANTA COLOMA.\nRichard Imbernón (31 de desembre del 1974) és l'entrenador del líder de la Primera Divisió Nacional i el principal candidat a conquerir un títol propietat del Lusitans en les dues últimes campanyes. ¿S'aventura un canvi de cicle al futbol andorrà?\n–En la jornada 7 l'FC Santa Coloma era quart a 5 punts del líder Lusitans. Ara que queden dues jornades és tot just al revés i li traieu 13. ¿A què es deu aquesta metamorfosi?\n–Vam tenir un inici estrany, però també previsible perquè teníem un moltes cares noves i jugar com un equip requeria adaptació i temps. La lliga, però, no es guanya al desembre i ara portem 28 dels últims 30 punts. Hem anat de puntetes fins arribar on som, líders, i ara falta rematar la feina; ara podem assaborir que les coses surten i que la feina de fa uns mesos va valer la pena.\n–S'ha fitxat gent del futbol espanyol com Ismael, Juanfer Laín o els Ramos, que no coneixien la Lliga. ¿Eren un risc, aquestes apostes?\n–Els jugadors de Segona B i Tercera també s'han d'adaptar al país. Ara s'està veient que vam encertar amb aquest projecte. Ja no tenim a Ismael, que va marxar al desembre però a banda de tenir una plantilla de qualitat que pot suplir aquesta carència, la clau és que ningú em falla.\n–¿En què li ha de fallar el vestidor?\n–El que vull dir és que tothom està compromès. Tracten de no faltar ni a un sol entrenament, treballem amb fe, esforç i solidaritat... És el tòpic de que aquest vestidor és una pinya. ¡Però és que és cert! I aquests detalls són claus per l'èxit.\n–Pescar al futbol espanyol és més fàcil que mai. ¿Vostè aprova aquesta política?\n–Això és cert perquè aquí no es paga malament, els jugadors tenen la fiabilitat de què cobraran a final de mes i a més hi ha el premi d'Europa. Però també sóc un acèrrim defensor de la base del país. Crec que tenim jugadors amb un talent enorme i que se'ls ha d'aprofitar. Ja hi ha alguna normativa per limitar els fitxatges de fora i això contribueix a que els joves mantinguin opcions de debutar amb el primer equip del seu club.\n–L'FC Santa Coloma té garantida la segona plaça i per tant, l'accés a Europa. ¿Això pot fer perillar el títol?\n–En altres circumstàncies podria ser però és que veig el meu vestidor i només pensa en guanyar la Lliga. Quan vam perdre a principis de la temporada contra l'Encamp i el Lusitans sentíem comentaris que fan mal, tipus ‘a veure si aquests es pensaven que guanyarien la Lliga'. Nosaltres vam callar i vam continuar treballant amb humilitat i sacrifici. Ara som el màxim candidat i no volem deixar escapar aquesta oportunitat.\n–L'FC Santa Coloma és el club amb més campionats de Lliga amb 7. El següent és el Constel·lació amb 3. Amb 2 hi ha el Lusitans, Sant Julià, Ranger's i Encamp. Amb vostè a la banqueta i després de dos anys en blanc, pot arribar el 8è i per a vostè el primer títol com a entrenador.\n– És la millor manera de ser agraït la confiança que el club la ha dipositat en mi. A nivell sènior només havia entrenat l'Andorra i portava un any i mig sense equip... A nivell personal em trauria una espineta clavada de l'Andorra per no guanyar res.\n–Semblava impossible desbancar al Lusitans. ¿Com explica les sorpreses que s'han produït aquest curs?\n–No puc explicar que ha passat amb els altres però sí dir que el que hem fet nosaltres no és casualitat. Repeteixo que ens basem en la feina i la unió al vestidor, tant dins com fora del camp. Existeix amistat per fer una cobertura i també per ser amics en la vida social.\n–El màxim golejador del líder és Marc Pujol amb 10 gols. Els següents Juanfer amb 6, Blanco amb 5 i per fi, amb 4, els davanters Smith i Alejandro. ¿Com es guanya sense viure de qui ha de fer els gols?\n–Hi ha una dita que diu: En defensa s'ha d'estar, no arribar. I en atac s'ha d'arribar, no estar'. Els nostres davanters no viuen del gol, sinó de jugar per crear espais que puguin aprofitar els jugadors de la segona línia. Juguem sempre amb una 4-2-3-1 o 4-3-3 però el sistema tampoc no és important.\n–Tira de la moda del fals nou, doncs.\n–Podríem dir que sí. Atraiem al rival cap a un costat per després sorprendre per un altre. Per això dic que no importen els sistemes. Amb aquest estil de joc importa que un jugador amb la pilota tingui quatre sortides. Busquem jugar rondos a tot el camp apropant-te a l'àrea contrària per on el rival no s'ho esperi.\n–Vostè va plegar com a jugador de la Lliga Nacional al 2007 jugant a l'Extremenya i sis anys més tard ha tornat com a tècnic. ¿Ha notat canvis?\n–Abans es jugaven el títol dos equips i perdre un partit era un drama. Ara en són 4. És un canvi important i positiu. Com a negatiu és que continua havent-hi masses aturades, sobretot al Nadal. Sé que l'hivern és difícil però tampoc estem a Alaska i en altres països de més fred sí que es juga amb neu.\n–Va entrenar l'FC Andorra i ara l'FC Santa Coloma. Hi ha molta diferència entre la Primera Catalana i la Primera Nacional?\n–Hi ha partits en què la diferència és abismal però en el play-off no. Un gran d'aquí podria viure a Primera Catalana. Patint, com l'Andorra, però podria.\n–¿Té ganes de continuar a la Lliga Nacional?\n–El club m'ha fitxat per una temporada i ara, amb tot en joc, no és hora de parlar del futur. Sé que el club em proposarà la renovació però no sé que faré. No tinc cap altra oferta. Simplement no ho tinc clar.


Regina Sostenible: A la nostra escola mengem + fruita\nDes del gener i fins al juny tornem a participar en el Pla de consum de fruita: "A la nostra escola mengem + fruita" de la Generalitat de Catalunya.\nAquesta campanya consisteix a distribuir gratuïtament fruita i verdura fresca als escolars de 2n cicle d’educació infantil i de primària (nens i nenes de 3 a 12 anys) dels centres educatius de Catalunya que ho van sol·licitar.\nCom el curs passat, durant una setmana de cada mes, es distribuiran tres peces de fruita i/o verdura, seleccionada en funció de l’estació de l’any i la qualitat, que es repartirà entre els nens i les nenes dins del recinte de l’escola pel seu consum durant l’esmorzar i/o el berenar.\nEl productes que s’ha previst subministrar mensualment són els que s'indiquen a continuació, per bé que en funció del mercat es podrien modificar:\nPer tal que aquesta acció sigui profitosa és molt important que també se li doni suport des de casa.\nPublicat per Elena Ruiz a 20:16


Cartells amb la cara de Franco que demanen no votar l’1-O, a Badalona. FOTO: Jordi Pujolar / ACN\nCoincidint amb el 18 de juliol, el col·lectiu República des de Baix ha llançat una campanya de suport al referèndum emprant la imatge de Franco. “No votes el 1 de octubre. No a la República”. No hi ha dubte que es tracta d’una campanya de comunicació audaç, amb ànim viral, que busca sacsejar consciències i que té com a objectiu generar debat i atenció mediàtica. Aquests objectius, sens dubte, els ha aconseguit. La pregunta que caldria fer-se, però, és una altra: afavoreix aquesta campanya que persones indecises, que tenen dubtes o que potser no tenen previst anar a votar l’1 d’octubre decideixin participar en el referèndum? O, per contra, produeix l’efecte contrari?\nÉs evident que la campanya és oberta a múltiples interpretacions. Un dels impulsors de República des de Baix, el regidor de Guanyem Badalona Jose Téllez, ha explicat en declaracions a l’Agència Catalana de Notícies (ACN) que l’objectiu de l’acció amb els cartells de Franco era “reivindicar” la memòria del 18 de juliol per recordar que “l’Estat espanyol és hereu del franquisme i que mai hi ha hagut ruptura democràtica amb unes institucions instaurades amb un cop d’Estat”. Téllez afirma que la millor manera de “democratitzar Espanya sencera” és anar a votar l’1 d’octubre en referèndum. Veus destacades de la CUP com Lluc Salellas o Mireia Boya també han difós la campanya: “República i ruptura vers les cendres d’un Estat ideat a partir del cop d’Estat feixista del 1936”, va dir Salellas a Twitter. “Fa 81 anys del cop d’Estat i la campanya del no al carrer”, ha dit Boya.\nPerò el cert és que una de les conclusions que s’han extret –potser no l’única, però sí una– és que la campanya busca equiparar aquells que no votaran l’1 d’octubre amb els partidaris del franquisme. Els fatxes no votaran; per tant, si no votes, ets fatxa. Probablement és una regla de tres errònia. Segur que la gent de República des de Baix en cap moment ha volgut transmetre aquesta idea. Però hi ha qui ha tingut aquesta percepció –en especial en el món dels Comuns. Un parell d’exemples. Marc Rius, secretari de comunicació d’ICV i membre de la Coordinadora dels Comuns, es lamentava a Facebook: “Ens han dit franquistes per no compartir un full de ruta. Mai ningú que es diu d’esquerres i defensor de Catalunya m’havia insultat així”. Aitor Carr, director del gabinet tècnic d’alcaldia de l’Ajuntament de Barcelona i impulsor de Guanyem, afirmava això a Facebook: “La campanya ve a dir que qui no vagi a votar l’1 d’octubre estarà complint els desitjos de Franco. És una falta de respecte per molts catalans”.\nNo votar en el referèndum és una decisió legítima\nNo permetre el referèndum, com està fent el Govern de l’Estat, és una actitud retrògrada i antidemocràtica. Però decidir no votar l’1 d’octubre ha de ser considerat una opció tan legítima i democràtica com fer-ho. Les persones que l’1 d’octubre no votaran en el referèndum prendran aquesta decisió de manera lliure i per múltiples raons. Alguns potser no aniran a votar perquè, efectivament, són nostàlgics del franquisme o voten opcions polítiques hereves del franquisme. D’altres, en canvi, no aniran a votar perquè consideren que el referèndum no ofereix prou garanties democràtiques. O fins i tot perquè no els interessa el tema.\nEls independentistes, segurament, pensen que la gent que no anirà a votar està molt equivocada, que fa el joc a l’Estat immobilista, al PP, al PSOE… Però seria molt agosarat arribar a la conclusió que tots els qui no aniran a votar l’1-0, fins i tot aquells que faran campanya activa per l’abstenció, són franquistes. En política, de vegades es produeixen coincidències tàctiques entre estratègies oposades. A Catalunya tenim un exemple històric recent que afecta un partit independentista: durant la campanya pel referèndum de l’Estatut del 2006, Esquerra Republicana va cridar a votar-hi ‘no’, coincidint amb el Partit Popular. Les raons de cada ‘no’ eren oposades: per ERC l’Estatut es quedava curt i pel PP era excessiu. En aquell moment, la resta de partits polítics que defensaven el ‘sí’ –entre els quals hi havia CiU, el PSC i ICV-EUiA– van emprar com a argument de desgast aquesta coincidència. Però posar ERC i el PP en el mateix sac era, evidentment, demagògic.\nÉs segur que els autors de la campanya de Franco i el referèndum no volien dir ‘fatxes’ a tots els que no aniran a votar l’1 d’octubre. Però també hauria de ser de sentit comú que una acció de comunicació llançada des de l’independentisme de la qual algú pugui extreure’n aquesta conclusió potser no és l’acció més adequada. Una de les prioritats de l’independentisme hauria de ser treballar per atraure a les urnes el màxim de gent possible, i principalment, votants del ‘no’ o del vot en blanc. La campanya de Franco i el referèndum servirà per galvanitzar més encara el nucli de convençuts, però difícilment per atraure nous vots.\nJunts pel Sí va fer curt el 27-S. FOTO: ERC\nVisió general de l’1 d’octubre\nLa majoria independentista se sent legitimada per impulsar el referèndum. Però en els últims temps –i la campanya de Franco i el referèndum potser n’és un exemple– els actors implicats poden haver perdut una mica el punt de vista global de la situació. Partim del fet que la CUP i Junts pel Sí van recollir un 48% dels vots del 27-S. Això vol dir que els partidaris de la independència són molts –són una majoria incontestable del Parlament. Però… és l’independentisme prou sòlid per reeixir en l’empresa de la unilateralitat, amb l’Estat espanyol en contra i disposat a emprar qualsevol mesura per torpedinar el referèndum? Seria diferent si els ‘indepes’ fossin el 60% o un 65%. Però, de moment, els partits independentistes són a la frontera del 50%. Aquesta és la visió general que caldria tenir clara de cara a l’1 d’octubre.\nEn aquest sentit, ha estat intel·ligent la mutació del full de ruta inicial de Junts pel Sí –que preveia “la independència en 18 mesos”– a l’actual referèndum, que interpel·la altres sectors socials més enllà dels estrictament ‘indepes’. Una mutació en la qual hi ha tingut molt a veure la CUP, que ja el mateix 27-S a la nit va considerar que “el plebiscit no s’havia guanyat” i que, per tant, calia fer el que el nucli dirigent del ‘masisme’ s’havia negat a fer el 9-N: arribar “fins al final” amb la convocatòria d’un referèndum vinculant.\nL’acció ha deixat en part fora de joc el món dels Comuns, que en les eleccions del 20-D i del 26-J va fer de la reivindicació del referèndum una proposta guanyadora. Però, a mesura que s’apropa l’1 d’octubre, es fan evidents dues coses: en primer lloc, que en el si del Govern es treballa amb certa improvisació sobre els passos a seguir. I, en segon lloc, que fins i tot en el si de l’independentisme hi ha qui no veu clara l’aposta unilateral.\nManel Ballester\t25 de juliol de 2017 - 19:00\nSóc independentista o, més ben dit, m’hi considero. També em vull d’un independentisme raonat i enraonat, més enllà de raons històriques, territorials, socials, culturals, de llengua, etcètera, que, per suposat, hi són, com no podria ser d’altra manera.\nI des d’aquesta posició puc compartir alguns dels punts de vista que expresses i obviar una mica l’arrogància amb què ho fas (que, al meu parer, sí, hi és). Dic, alguns.\nAra, la llarga cita que fas al final, és d’una banalitat teòrica tan reduccionista, tòpica i erosionada per l’ús, tan de ‘manual’, tan de retòrica prefabricada i buida, que a mi (no sé si a mi solament) em fa mal als ulls. És possible que sigui útil per a alguna vanguàrdia, ho ignoro, però per a la resta…\nDesde el cinturon con amor\t27 de juliol de 2017 - 15:14\nNo es una lista, es un cita escogida de la introducción del libro: Nación o clase.\nLa cita venía al caso porque Pau pedía una organización de izquierdas que entendiera el nacionalismo como una herramienta del Capital y parece ser que no la encontraba por su cuenta.\nObviamente sólo es un ejemplo que sirve para cuestionar ese tópico tan utilizado hoy en día por los “procesistas” de que la izquierda ha defendido las reivindicaciones identitarias de las naciones “per se”. ¿Cómo vas a defender un proyecto ideológico cuando no implica una mejora directa (no ya una liberación total) en tus condiciones de vida? ¿por qué? ¿por hobby?\nAh, por cierto, la ideología Nacionalista es de una banalidad teórica tan reduccionista, tópica y erosionada por el uso, tan de “manual”, tan de retórica prefabricada y vacía, que a mí (no sé si a mi solamente) me hace daño a los ojos. Puede ser posible que te sea útil a ti, pero lo que es a mi…..


Vitamina D, com protegeix el cor del gos? | Consumer\nVitamina D, com protegeix el cor del gos?\nU de cada deu gossos sofreix malalties de cor, però aquest risc pot reduir-se amb aliments rics en vitamina D, entre ells, el peix blau i el fetge\nImatge: Jacky W.\nEls menjars rics en vitamina D no solament protegeixen el cor de les persones. Aliments com el peix blau i el fetge, rics en aquest nutrient, també cuiden el cor del gos, segons revela una recent recerca. En aquest article s’explica per què els aliments amb vitamina D afavoreixen la salut cardíaca del ca, quins menjars cuiden el cor del gos i quines precaucions s’han de prendre abans de canviar la dieta del pelut comensal.\nAliments que protegeixen el cor del gos\nEls aliments rics en vitamina D prevenen els problemes de cor en els gossos, segons una recent recerca\nEls aliments rics en vitamina D no solament cuiden del cor de les persones. Menjades com el peix blau, vísceres com el fetge, els cereals i fins a la mantega, aliments que aporten vitamina D a la sang, també protegeixen el cor del gos. “La falta de vitamina D en el ca augmenta el risc que sofreixi fallades en el cor o dolències cardíaques”, explica el veterinari Marc Kraus, qui ha coordinat un extens estudi per analitzar el paper d’aquesta vitamina en la salut canina.\nEls investigadors han fet el seguiment d’un total 82 gossos durant tres mesos. L’objectiu era conèixer la seva dieta i la seva salut cardíaca, així com realitzar successives anàlisis de sang. Quin ha estat el resultat? “Mentre que variables com el sexe del ca no són determinants en la salut cardíaca de l’animal, la quantitat de vitamina D ingerida en la dieta sí guarda relació amb el risc d’insuficiència cardíaca“, assegura l’expert.\nVitamina D per cuidar el cor del gos\nUn de cada deu gossos pateix problemes de cor, però el nombre creix de forma important a mesura que el ca compleix anys\nPrendre la quantitat de vitamina D necessària a través de l’alimentació és important per a les persones, però encara una mica més per als gossos. Quin és el motiu? Mentre que la nostra pell produeix vitamina D durant l’exposició directa a la llum solar, aquesta habilitat no és compartida pels peluts companys.\n“Al contrari que nosaltres, els cans no són capaços d’absorbir vitamina D a través de la seva pell, per la qual cosa ingerir la quantitat necessària d’aquest nutrient amb el seu aliment és important per cuidar el cor del gos”, afegeix Kraus. Els resultats de la seva recerca han estat publicats en la revista científica especialitzada Journal of Veterinary Internal Medicine.\nPeix i fetge protegeixen els ossos/ossos i músculs del gos\nLa vitamina D pot incorporar-se a la dieta del ca a través d’aliments, com el peix blau (verat, tonyina, salmó), el fetge i els cereals.\nAquest nutrient, a més, manté els seus ossos/ossos i músculs en forma. La raó és que la vitamina ajuda als ossos/ossos del gos a absorbir el calci que precisen per estar forts. Els seus músculs també requereixen vitamina D per moure’s: els nervis la usen per transmetre missatges entre el cervell del ca i les diferents parts del seu organisme.\nProblemes de cor en gossos: són freqüents?\nUn gos que es cansa massa i panteixa d’una manera excessiva durant els jocs o les sortides al parc pot sofrir un problema de cor. El cor amb insuficiència necessita fer massa esforç per bombar la sang amb oxigen a la resta del cos, que no arriba en la quantitat requerida. Això es tradueix en un panteix fort, problemes per respirar i inhalacions d’aire cada vegada més ràpides: el ca intenta captar l’oxigen que el seu cos li demanda.\nEls problemes de cor no són estranys en gossos: afecten a un de cada deu cans, segons un estudi de la Universitat de Tufts. No obstant això, com en les persones, el risc de patir insuficiència cardíaca creix a mesura que compleix anys. D’aquesta manera, les malalties de cor concerneixen a un de cada quatre gossos entre 9 i 12 anys i al 75% dels cans que han complert els 16 anys.\nVitamina D per a gossos: precaucions\nLa cautela ha de ser la consellera abans d’introduir un canvi en l’alimentació canina: primer, cal consultar amb el veterinari. Els motius per mantenir la precaució inclouen el fet que cereals com el blat i el blat de moro es troben entre els aliments amb més risc de provocar al·lèrgies en els peluts comensals.\nEls suplements de vitamina D per a gossos, a més, estan disponibles en clíniques i tendes especialitzades en nutrició canina. Però, de nou, la previsió i el consell veterinari seran els millors assessors: tant per excés com per defecte, la ingestió de les vitamines pot ser perillosa per a la seva salut.\nUna dieta equilibrada per al gos, així com una vida activa, amb exercici, jocs i afecte a grans dosis, és la millor manera de cuidar la salut i el cor del ca.\nmascotes alimentació gossos malalties gossos salut gossos


Els republicans registren la comissió d'estudi al Parlament i treballaran perquè el Congrés també investigui el racisme estructural en la gestió de la seguretat a l'Estat\nEsquerra Republicana ha registrat al Parlament una comissió d'estudi sobre el racisme institucional i estructural en la gestió de la seguretat a Catalunya, i treballarà per impulsar els pròxims dies al Congrés dels Diputats una comissió d'investigació que posi llum sobre el racisme estructural en la gestió de la seguretat arreu de l'Estat. Els republicans reclamen així que les institucions deixin d'ignorar el racisme institucional que també existeix al nostre país per tal de prendre les mesures necessàries per a combatre'l.\nEn el cas del Parlament, la comissió d'estudi deriva d'una moció d'Esquerra que ja el 5 de març va rebre el suport majoritari de la cambra catalana. La moció reclamava al Parlament impulsar un espai específic per analitzar els casos de racisme que s'hagin produït en actuacions de cossos de seguretat, siguin cossos policials o de seguretat privada, i estudiar quines mesures calen per evitar qualsevol mena de discriminació racial. I aquest és el principal objectiu de la comissió d'estudi que els republicans obren a la resta de grups.\nD'ençà de l'aprovació d'aquesta moció al març, les denúncies s'han mantingut i s'han fet més visibles que mai amb les protestes globals per l'assassinat del ciutadà afroamericà George Floyd a Minessota. "El racisme és estructural i cap societat se n'escapa. Per activa o per passiva, les polítiques i els estats no són neutres a l'origen i al color de les persones; i la nostra feina ha de ser treballar amb totes les eines que tenim a l'abast per a una societat diversa, que garanteixi els mateixos drets i oportunitats per a tothom, una societat cohesionada i inclusiva", ha explicat el diputat Ruben Wagensberg.\nI és que les discriminacions racials en l'àmbit de la seguretat també perviuen a Catalunya. L'entitat SOS Racisme explica que un 15% de les denúncies que rep sobre agressions racistes estan protagonitzades per forces de l'ordre públic, unes agressions que sovint resten impunes per les dificultats de denunciar-les judicialment. Identificacions per color de la pell, extralimitacions per part de vigilants dels transports públics, o establiments que impedeixen l'accés són altres exemples d'aquesta problemàtica.\nEn aquest sentit i en paral·lel, el Grup Republicà al Congrés treballarà amb la resta de grups que s'hi vulguin afegir per impulsar una comissió d'investigació a les Corts Espanyoles. "No podem ignorar el racisme institucional que existeix a l'estat espanyol. Al contrari, cal passar a l'acció, investigar-lo i prendre les mesures necessàries per corregir-ho", afirma la diputada Marta Rosique.


Fotografien una estranya criatura en una escola de Barcelona\nUna professora del centre ha enviat una imatge al programa 'Cuarto Milenio' perquè l'investigui\nper Redacció dimecres, 26 de desembre 2018 - 15:45h\nLa criatura observava a l'autora de la fotografia des de la porta | Cuatro\n‘Cuarto Milenio’ es caracteritza per intentar donar explicacions sobre els misteris més inusuals. En el seu últim programa, van analitzar una fotografia que els havia enviat una antiga professora d’una escola de Barcelona, Natalia. En aquesta, de fet, es podia veure una estranya criatura en una de les aules del centre escolar del qual la mestra va preferir no facilitar-ne el nom.\nI és que segons sembla, en aquesta es venen donant fenòmens paranormals de tots tipus. Tant alumnes com professors han observat coses estranyes com, per exemple, que els mobles es moguin sols. A més, a l’aula de música, on s’hauria fet la fotografia, asseguren que han arribat a sentir com un tambor sona tot sol.\nVan fer la fotografia en sentir-se vigilats\nLa imatge va ser captada per la mateixa professora que la va enviar al programa de Cuatro. Una nit, un cop havien acabat la jornada lectiva i sense alumnes al centre, va sentir-se vigilada mentre es trobava a l'aula de música.\nPer aquest motiu, i davant els fenòmens coneguts, va decidir fotografiar la porta de la classe. Un cop feta la foto, va poder observar com un ésser de petites dimensions, que no semblava un nen, la mirava des del llindar de la porta.\nCarmen Porter no va saber explicar que era l'estranya criatura | Cuatro\nL'equip del programa no troba explicació i ho investigarà\nAquesta vivència va provocar que Natalia, com abans havien fet alguns antics companys seus, decidís abandonar l'escola. Davant la por general existent al col·legi, encara que ja no hi treballi, va decidir demanar ajuda 'Cuarto Milenio'.\nL'equip del programa encapçalat per Iker Jiménez i Carmen Porter no va saber identificar, però, que era la misteriosa criatura. El seu expert informàtic, Guillermo León, no va saber donar una explicació lògica i va recomanar que comencin una investigació per esclarir els fets.\nL'hotel abandonat del Vallès, situat entre les poblacions de l'Ametlla del Vallès i la Garriga, a 45 quilòmetres de Barcelona, és considerat com l'edifici més maleït de Catalunya, deixant a altres de més famosos com un joc de nens.\nAquells curiosos que han entrat a l'edifici, asseguren haver sentit sensacions indescriptibles, angoixa, terror i nervis. Els investigadors de fenòmens paranormals, al contrari, han trobat proves que donaria per bona la teoria d'un 'més enllà'.\nApunyalament d'un jove en un bar d'aquesta ciutat catalana


Descobreixen una vulnerabilitat crítica en un marc de 'scripts' de Windows\nPublicado 28/4/2019 14:26:41 +02:00CET\nLa companyia de ciberseguretat Kaspersky ha identificat una vulnerabilitat en el sistema operatiu Windows, que ha qualificat com a "crítica", en la qual una porta del darrere situada als 'scripts' del sistema permetia als atacants aconseguir el control del dispositiu.\nL'atac s'aprofita d'una vulnerabilitat dia zero de Windows, localitzada en el marc de 'scripting' PowerShell, legítim del sistema operatiu i present en totes les mquines que el fan servir, segons explica Kaspersky Lab en un comunicat.\nA través de l'execució d'un arxiu maliciós tipus .EXE, els atacants van aprofitar la porta del darrere per obtenir privilegis i quedar-se dins del sistema, cosa que els va permetre a més no ser detectats.\nEl 'malware', a continuació, va descarregar un altre 'backdoor' des d'un popular servei d'emmagatzematge de text, la qual cosa va permetre als cibercriminals tenir el control total del sistema infectat, com ha descrit Kaspersky.\nLa companyia de ciberseguretat ha detectat que la vulnerabilitat crítica de Windows ja ha estat utilitzada per un grup de cibercriminals desconegut, a través d'almenys tres 'exploits' diferents que aprofitaven la porta del darrere.\nMicrosoft, que ja ha estat informat de la vulnerabilitat, li ha posat fi a través d'un nou peda que es distribueix des del passat 10 d'abril.


El saltiró del duc de Windsor El saltiró del duc de Windsor\nEl saltiró del duc de Windsor\nPhilippe Halsman. El versátil Jean Cocteau, 1949. Archivo de Philippe Halsman. ©Philippe Halsman Archive / Magnum Photos\nDeia el filòsof Giorgio Agamben que la fotografia és en si mateixa molt més que una simple imatge, és on té lloc una divisió, una ruptura sublim entre allò sensible i intel·ligible, entre la còpia i la realitat, entre el record i l’esperança. És en aquest no man’s land on ens hem de situar per comprendre en la seva totalitat l’obra de Philippe Halsman, un tità de la fotografia del segle XX que actualment podem passar a veure pel Caixa Forum de Barcelona.\nNascut a Letònia i establert a París i posteriorment als EEUU fins a la seva mort el 1979, Halsman va desenvolupar des dels inicis de la seva carrera un interès especial per l’experimentació amb la imatge com a matèria primera. Aquesta necessitat creativa, que es va traduir en centenars de muntatges i fotografies que juguen amb la irrealitat apropant-se així a les avantguardes artístiques i a creadors com John Heartfield o Alexander Rodchenko. Tanmateix, aquesta pulsió avantguardista no va ser pas incompatible amb una carrera fotogràfica comercial d’èxit: 101 portades de la revista LIFE, desenes de retrats dels polítics, artistes i personalitats de l’època el van portar a on pocs artistes arriben, als segells postals.\nLa exposició que ocupa les sales de l’antiga fàbrica Casaramona, titulada Sorprèn-me!, proposa un recorregut cronològic a través de l’obra de Halsman, tot posant èmfasi en dos punts determinants: la seva relació amb Dalí i les seves sèries de retrats, en les que destaquen, d’una banda, la seva predilecció per Marilyn Monroe i la seva teoria de modalitat de retrat psicològic basada en el salt. Aquesta última, la tipologia de retrat saltant o jumpology és l’aspecte en què més s’aprofundeix – amb una copiosa quantitat d’obra – en aquesta mostra, ja que és sens dubte un dels punts àlgids de la seva trajectòria vital i professional.\nL’autor, coneixedor de la psicoanàlisi i les seves teories, defensava que tothom porta una màscara, i que aquesta la portem posada de manera conscient o inconscient permanentment. Per realitzar un retrat psicològic profund, que s’endinsés en la psique era necessari trobar una manera de sacsejar al retratat per tal de fer caure aquesta màscara metafòrica, encara que només fos durant unes fraccions de segon. Quina solució va proposar? Saltar. En el microscòpic lapse de temps en què el subjecte es troba suspès en l’aire, al bell mig del salt, la seva màscara cau, i aquest és el moment que el fotògraf escull per captar l’essència de la personalitat i la psicologia de la seva víctima, que alliberada per un instant, revela sense paraules tot el que l’autor del retrat necessita saber a través de l’expressió facial i corporal.\nEn definitiva, és evident que existeix una relació potser no secreta, però sí tàcita, entre gest i fotografia. Agamben apunta també que el bon fotògraf és aquell que sap atrapar la naturalesa escatològica del gest sense restar-li res a la singularitat de l’esdeveniment fotografiat. La veritat és que Philippe Halsman compleix aquests paràmetres, ja que tant els gestos dels seus retrats jumpològics com els seus experiment pilo-capil·lars amb els bigotis d’en Dalí no només tenen un potencial clar en sí mateixos, sinó que presenten una clara exigència vers l’espectador. Una complicitat, un enteniment, una implicació necessàries per a comprendre la imatge; en resum, el mateix procés que reclama qualsevol obra artística. D’aquesta manera, ens trobem que Sorprèn-me! Presenta una voluntat expressa i palpable de presentar a Halsman com un artista més que no pas com un simple fotògraf, cosa que sí que es donava en exposicions en el mateix recinte com va ser la de Sebastião Salgado, per exemple.\nAmb tot, la de Halsman és una altra exposició bona, però que no farà història. Que per què no farà història? Pel mateix que els hi passa a pràcticament totes les mostres del Caixaforum: són blanques, de blanc nuclear. De fet, el refulgir d’aquesta blancor és tan enlluernador que sovint ens fa oblidar que es tracta d’una entitat privada amb els seus interessos i els seus draps bruts.\nCom que això no ho podem canviar, el que sí que podem i tenim el deure de fer és pensar-hi cada cop que ens deixem caure pel centre d’art de la Caixa; recordar que el que hi veurem probablement tingui un nul contingut polític i una innocuïtat volguda, suposo que per guardar el seny en el món artístic. I amb tot això a la motxilla, ja podem enfilar-nos a les escales mecàniques, entrar als pavellons de Puig i Cadafalch i gaudir dels ducs de Windsor fent saltirons i del multitasking avançat de Jean Cocteau.


El Museu de Montserrat aflora la relació íntima de Maria Girona i Ràfols com un "equilibri possible"\nPublicat 9/11/2018 16:53:39CET\nAprofundeix en el seu vincle personal i artístic i reivindica la pintora\nEl Museu de Montserrat ha tret a la llum aspectes inèdits de la relació personal i artística de la parella Maria Girona i Albert Ràfols Casamada en una exposició que mostra l'"equilibri possible" de tots dos artistes, que situa al mateix nivell sense deixar a l'ombra la pintora.\nHo ha explicat Bernat Puigdollers, comissari de la mostra, que obrirà portes aquest dissabte i que es podrà visitar fins al 5 de maig, i que mostra un centenar de pintures que reafirmen la tesi del seu intercanvi cultural i evolució artística, que en el cas de Ràfols va derivar cap a l'abstracció, mentre que Girona es va mantenir en la figuració.\nAlguns han vist de manera negativa que la trajectòria de Girona no prengués els camins de l'abstracció, si bé el comissari ha defensat que, lluny d'infravalorar-la, reafirma la "personalitat" de l'artista de negar-se a prendre aquest rumb que va imperar en la segona meitat del segle XX.\nL'exposició vol ser una reivindicació de la figura de la pintora Maria Girona, considerada clau en la renovació de l'art de la postguerra, i que es va vendre més que Ràfols durant els anys 40 i 50, però que després va perdre presència pública, malgrat seguir pintant en els límits de la figuració.\n"CONTEXT DIFÍCIL I POC ESTIMULANT"\nTant Girona com Ràfols Casamada es van formar durant els primers anys 40 i es van enfrontar a un "context difícil i poc estimulant" del primer franquisme, contra el qual van lluitar juntament amb altres artistes de la seva generació per dinamitzar-lo i construir un ambient cultural modern i més lliure.\nL'exposició aprofundeix en algunes de les iniciatives més rellevants de la seva trajectòria artística, com la fundació del grup 'Els Vuit', sense oblidar fets vitals comuns com el viatge d'estudis a París el 1950, becat per l'Institut Francès o els seus estius a Calceit i Cadaqués.\nEl recorregut aprofundeix en els seus inicis artístics i una vida en comú dedicada a l'art, fins ara inexplorats i presenta una majoria d'obres inèdites, fruit d'una investigació de més de dos anys que es plasma al catàleg de la mostra.\nLa joia de la corona és la sala d'afinitats i divergències en què el comissari contraposa obres de Girona i de Ràfols que comparteixen elements formals, malgrat comptar amb llenguatges pictòrics molt diferents, com passa en la plasmació d'un edifici, una posta de sol o un paisatge marítim.\nOBRES "ÍNTIMAMENT UNIDES"\nMalgrat que aparentment són oposades i divergents, estan "íntimament unides", com ressalta el comissari, que teixeix una exposició que contraposa el món íntim i el món públic de tots dos artistes, que ha considerat exponents continguts de la modernitat, pel seu talent tímid i introvertit.\nLa mostra fa parada en nou àmbits artístics, que arrenquen amb els antecedents artístics de tots dos artistes, que procedien de famílies benestants i properes a l'àmbit artístic: l'avi de Ràfols era fotògraf i el pare era pintor, mentre que Girona era filla d'un arquitecte i neboda d'un pintor.\nLa Fundació Ràfols Casamada Marina Girona, la Fundació Bassat, la Biblioteca Museu Víctor Balaguer de Vilanova i la Geltrú, la Fundació Escola Eina, l'Espai Subirachs, l'Espai Guinovart d'Agramunt, la Galeria Joan Prats i la Galeria Roger Viñuela han prestat obres, a més d'alguns particulars.


Condicions d’ús i dades personals del servei idCAT Mòbil | Consorci AOC\nSuport > idCAT Mòbil > Contingut > Condicions d’ús i dades personals...\nDarrera actualització: 3 octubre 2018\nSi heu designat un telèfon mòbil a efectes d’identificació, aquest serà utilitzat pels sistemes d’identificació, autenticació i signatura electrònica del Consorci AOC i, concretament, comporta la vostra acceptació expressa a l’ús del sistema idCAT Mòbil per a les tramitacions electròniques que realitzeu davant les administracions públiques catalanes. Aquest mateix número de telèfon no pot ser utilitzat per més d’una persona.\nL’ús del sistema idCAT Mòbil implica l’acceptació íntegra de les condicions legals d’ús del sistema idCAT Mòbil disponibles a l’enllaç següent, i, en particular, que les dades declarades en aquest registre poden ser utilitzades per les administracions públiques catalanes per a realitzar la identificació, autenticació i signatura en les seves relacions per mitjans electrònics; i que autoritzeu la consegüent cessió de dades de caràcter personal, que en el seu cas pugui comportar, les quals sempre seran les mínimes necessàries als efectes d’identificació, autenticació i signatura. Qualsevol altre ús que es pugui preveure en el futur haurà de comptar amb la vostra autorització expressa.\nLa seguretat dels sistemes d’identificació, autenticació i signatura electrònica basats en dispositius mòbils que ofereix el Consorci AOC (com l’idCAT Mòbil) es basa en el número de telèfon mòbil declarat en el moment de registrar les dades. Per aquest motiu, els sistemes requereixen que cada número de telèfon estigui assignat a una única persona usuària en el fitxer de la Seu electrònica de l’Administració de la Generalitat de Catalunya. Si, per qualsevol circumstància, deixeu d’estar en possessió d’aquest número de telèfon mòbil, teniu l’obligació de comunicar-ho, al més aviat possible, per qualsevol dels canals que en cada moment estiguin disponibles, perquè aquest número de telèfon mòbil deixi d’estar associat a la vostra identitat.\nLes dades declarades en aquest registre les podreu utilitzar per identificar-vos, unívocament, en el moment de relacionar-vos electrònicament amb les administracions usuàries. Per aquest motiu, us comprometeu a custodiar el dispositiu mòbil i a implementar-hi mesures de seguretat per accedir-hi com, per exemple, utilitzant un pin o sistemes basats en biometria.\nAixí mateix, la utilització del sistema idCAT Mòbil implica que us comprometeu a custodiar i no difondre el codi d’un sol ús que rebreu durant els processos d’autenticació i signatura, i també a custodiar l’accés al compte de correu electrònic declarat.\nUs obligueu a fer un ús adequat i pertinent del sistema idCAT Mòbil així com a detectar qualsevol ús fraudulent de persones alienes, i observar un deure de diligència en relació amb els accessos permesos.\nLes modificacions substancials de les condicions d’ús que afectin al nivell de seguretat i a les garanties del sistema idCAT Mòbil us seran comunicades als mitjans de contacte que heu declarat, així com per mitjà del mateix sistema idCAT Mòbil en el moment d’accedir-hi.\nEl 92% l'ha trobat útil (425 vots)\nCommented on 19 de desembre de 2017\nNo existeix l’opció de donar-se d’alta amb un NIE permanent\nAmb un NIE permanent, et pots donar d’alta presencialment: Com em puc donar d’alta presencialment a idCAT Mòbil?\nNo aclareix què s’ha de fer en cas que s’hagin introduit totes les dades i el número de codi que arriba al móbil i queda la página penjada demanant que t’identifiquis.\nPer tal de revisar la incidència que comentes, et recomanem obrir una petició de suport a través de l’opció que trobaràs en el marge superior dret de la pàgina.\nÉs possible que algú pugui accedir a les meves dades fent ús de Mobile Connect?


Bolets a MónNatura Pirineus\nPàgina d'inici\tAgenda\tBolets a MónNatura Pirineus\nDel 29 d'octubre de 2016 a l'1 de novembre de 2016 - Alt Àneu (Pallars Sobirà)\nUn recorregut naturalista, una observació sota microscopi, una sortida per posar a prova el vostre vessant de boletaire i el vostre propi cultiu de bolets que podreu endur-vos a casa. Tot això i molt més, és el que us ofereix MónNatura Pirineus aquesta tardor perquè feu una escapada per Tots Sants. A les tradicionals propostes del centre, com ara “Fauna dels Pirineus”, per conèixer de primera mà les espècies més representatives de la fauna salvatge dels Pirineus, o l’activitat “Viatja per les galàxies”, en què els visitants s’endin-sen en el planetari del centre per conèixer les constel·lacions i observar en directe el cel nocturn dels Pirineus, s’hi afegeix una nova proposta per endinsar-se en el món dels fongs, els grans recicladors de la natura. Aquests organismes són encara avui en dia un misteri i MónNatura Pirineus ens proposa activitats per conèixer-los millor. Es tracta d’una experiència singular ideal per a famílies interessades en la conservació de la natura i de la fauna autòctona. Envoltat dels paisatges de les valls d’Àneu, al Pallars Sobirà, MónNatura Pirineus és un centre que disposa d’unes instal·lacions úniques a les nostres muntanyes que permeten als visitants fer vida a les altures i descobrir els atractius pirinencs, afavorint la cultura de la sostenibilitat i donant eines per reconèixer els elements del paisatge.


Nus Matthew Walker - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nUn nus Matthew Walker és un nus que s'utilitza per evitar que l'extrem d'una corda es desfili. Per a realitzar el nus primer cal desfer els fils de l'extrem d'una corda, separant els fils (que no estiguin junts), i després tornant a trenar els fils de nou. També pot realitzar utilitzant diverses cordes separades. No es coneix específicament qui va ser Matthew Walker, o perquè aquest nus va ser anomenat d'aquesta manera. No obstant això, referències de principis del segle xix suggereixen que va poder haver estat un aparellador de vaixells de la Marina Reial Britànica.\nProcediment de trenat[modifica]\nEl nus Matthew Walker es fa d'una forma circular en una corda amb qualsevol nombre de fils. Per trenar el nus, es pren cada un dels fils i es fa un llaç al voltant de la resta del conjunt, tot seguit es passa l'extrem lliure per dins d'aquest llaç recent fet, generant un nus simple. Després es passa al següent fil, fent girar el conjunt en la direcció en què es passen els llaços. El lligat del primer fil al voltant del conjunt és simple, però cada un dels fils restants han de ser passats per dins dels llaços prèviament creats de manera que continguin tota la resta de fils dins del seu llaç. Finalment al tensar, pot ajudar fer rodar el nus amb el conjunt, especialment quan es fan servir dos fils a la plegada. L'efecte final és un nus en espiral.\nNus Matthew Walker dins el Bead & Button Magazine\nCom lligar el nus Matthew Walker amb dos fils\nNus (estàndard TABOK)\nAs de guia-Bowline · Ashley · Ballestrinca o nus de pardal · Nus boa · Nus de cirurgià · Constrenyedor · Escanyamosques · Macramé · Matthew Walker · Nus de moliner · Nus mig cabestany · Palomar · Pla · Pescador · Pescador doble · Pinya de rosa · Nus de sang · Stevedore · Nus simple\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Nus_Matthew_Walker&oldid=25863054»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 gen 2021 a les 10:05.


El Romeral tindrà reforma en gener | ARA Multimèdia\nLes obres no interferiran en l'activitat del centre, i s'allargaran durant 8 mesos. Es crearà una nova àrea per als professors, es cobrirà part de la pista exterior, i quan passe el fred, es canviarà la caldera per una de gas.\nLes obres de millora del CEIP El Romeral, incloses en el pla Edificant, començaran el mes de gener del 2020. Així ho han anunciat des del consistori, després de reunir-se amb el rector de l'obra, l'empresa adjudicatària i la direcció del centre educatiu.\nL'obra s'ha adjudicat per un pressupost de 289.000 euros a l'empresa Construcciones y Excavaciones Miguel Martínez S.L. La direcció d'obra i coordinació de la seguretat s'ha licitat per altres 7.000 euros a José Jornet Arquitectos S.L. En concret, es preveu el cobriment de part de la pista exterior, que permeta als alumnes protegir-se de la pluja. Des de l'Ajuntament expliquen que "per l'edificabilitat de l'edifici no es pot cobrir en la seua totalitat, no obstant, es deixarà tot preparat per a poder cobrir-la en un futur". També es crearà una nova àrea per als professors, que comptarà amb zona de reunions, zona de menjador i sala de presentacions amb escenari i lavabo. Per últim, es canviarà la caldera de gasoil a gas, per tal de reduir el consum i millorar l'eficiència energètica. El canvi de calderes no es farà fins a finals de maig, quan haja passat el fred.\nEl consistori ha facilitat els plànols de les obres:\nEl regidor d'educació Alberto Belda assegura que "des del primer moment, amb el Pla Edificant estem treballant de la mà dels centres educatius, consensuant tant les seues necessitats com la manera de realitzar-les perquè malgrat que fer obres sempre molesta, aquests inconvenients no suposen un perjudici per a la comunitat educativa".\nDes del consistori recorden que el pla Edificant suposa una inversió total de 12 milions d'euros en la ciutat d'Alcoi per part de la conselleria d'educació. Ja s'han fet millores en el Miguel Hernández i estan adjudicades les dels col·legis Sant Vicent i Horta Major. En un futur es preveu obres a l'Escola d'Idiomes i el Tomás Llácer, en procés d'adjudicació; o l'IES Andreu Sempere, ara en licitació de la redacció del projecte. Per últim, Cotes Baixes i Pare Vitòria han presentat memòria i estan a espera de l'aprovació per part de la conselleria d'educació.


Reus demanarà que el mausoleu del general Prim sigui declarat Bé Cultural d'Interès Nacional\nS'ha inaugurat la restauració del mausoleu, que ha durat 10 mesos, així com la nova ubicació al cementiri de Reus\nRedacció 07/06/2014 - 13.34 Actualitzat 07/06/2014 - 21.57\nEl consistori de Reus iniciarà aquesta setmana els tràmits per sol·licitar que el mausoleu del general Prim sigui declarat Bé Cultural d'Interès Nacional. Actualment, hi ha dos monuments de la ciutat que ja han rebut aquesta distinció: la Casa Navàs i Mas Calvó. L'Ajuntament ha demanat la distinció per a dues localitzacions més: per al Teatre Fortuny i per al Pavelló dels Distingits de l'Institut Pere Mata.\nEl mausoleu del general Prim s'ha restaurat durant els darrers deu mesos al Centre de Restauració de Béns Mobles de Valldoreix, i ara s'ha inaugurat la nova ubicació, al cementiri de la ciutat, en un espai condicionat especialment per acollir una peça d'aquestes característiques.\nEn l'acte institucional hi ha participat l'alcalde de Reus, Carles Pellicer; Joaquim Nin, delegat delgGovern de la Generalitat a Tarragona; Albert Vallvé, president accidental de la Diputació de Tarragona; i Àngels Solé, directora del Centre de Restauració de Béns Mobles de Catalunya.\nA més, a la cerimònia també hi han assistit descendents de la família Prim i una cinquantena de persones que no s'han volgut perdre l'acte. El parlament més destacat ha estat el de l'alcalde de Reus, que ha dit que a partir de la pròxima setmana engegaran el procés de sol·licitud perquè el mausoleu sigui declarat Bé Cultural d'Interès Nacional.\nQui el va crear\nEl mausoleu restaurat és obra original de l'artista Plácido Zuloaga, dut a terme a la ciutat Guipuscoana d'Eibar durant els anys 1874-1875, amb ferro i aplicació de la tècnica del damasquinatge: decoració de garlandes florals i geomètriques en fils d'or i argent. L'escultor francès Émile Hébert és l'autor de totes les parts escultòriques del sarcòfag, fetes en bronze i recobertes amb plata.\nEn tractar-se d'un cap d'estat, el govern va ordenar construir un gran mausoleu en el Panteón de Hombres Ilustres, tocant a la basílica d'Atocha, on també reposen altres polítics.\nLa ciutat de Reus va sol·licitar, des d'un inici, les restes del seu fill il·lustre, i amb motiu del centenari de la seva mort, el 1970, les despulles es van traslladar a Reus, juntament amb el gran mausoleu de Plácido Zuloaga. A partir d'avui les despulles del general ja poden descansar en una placeta entre pins en el cementiri reusenc.\nDeu mesos de treball per restaurar el mausoleu\nGràcies al treball intens durant deu mesos per part de quatre conservadors-restauradors del Centre de Restauració de Béns Mobles ha estat possible la restauració, que ha consistit a fer una neteja mecànica dràstica del greix, sobretot a les zones internes. Les parts decoratives externes s'han netejat mecànicament i químicament en superfície. Després de la neteja i subjecció de les peces que havien caigut s'ha procedit a aplicar una capa de protecció per preservar el mausoleu dels agents externs que el podrien malmetre de nou.\nEl procés de muntatge del mausoleu de Prim s'ha fet tres vegades\nEl procés de muntatge del mausoleu, que és molt laboriós, s'ha fet tres vegades: l'any 1875, amb la inauguració a Madrid; l'any 1970, al cementiri de Reus, i l'any 2014, amb el bicentenari del naixement de Joan Prim i Prats.\nReus demana que el mausoleu del general Prim sigui declarat bé d'interès nacional


Agenda Activitats – baRrOK\nEl teu bar a Gràcia\nCada dia a baRrOK…\nFeatured | Posted by elbarrok\nDijous, cicle concerts “…de ben aprop”.\nCADA DIJOUS MÚSICA EN DIRECTE, AMB EL CICLE DE CONCERTS “…Dijous d’aprop”.\nVine cada dijous a conèixer una proposta musical diferent amb concerts de proximitat i interacció amb l’artista i el públic. Vine i viu la música des de dins!\nPROGRAMACIÓ MES JUNY 2013. A les 20,45h.\n6 de Maig 2013: Francesc Guilera (cançó d’autor) + Alfredo Canalejas i Emilio Rosales (cançó d’autor/bossa nova/rock acústic)\n13 de Maig 2013: Jordi Gomara (cantautor)\n20 de Maig 2013: Línia Maginot (pop-rock)\nDijous… del mes de Juny 2013\nPosted on 25/03/2013 by elbarrok\nAquest mes de Juny continuem amb més concerts dins el cicle de concerts “…dijous d’aprop” al baRrOK, comptarem amb la presència de\n6 de Juny 2013:\nFrancesc Guilera (véu, guitarra) i Joan Martí (contrabaix), donem vida a històries, pensaments, imatges o vivències en forma de cançons que recorren diferents ambients, des de l’íntim a l’humorístic o festiu, combinant sonoritats i ritmes tradicionals, meditarranis, nordamericans, llatins, africans i brasilers. Temes propis, versions d’MPB i temes d’altres autors que ens agraden.\n…i un video que us vol convidar a somriure… http://www.youtube.com/watch?v=dN49XZGM8EQ\n+ Alfredo Canalejas i Emilio Rosales\nCantautor santboià i guitarrista barcelonés que treballen junts desdel 2007 per donar lloc a aquest dúo acústic.\nCançons pròpies amb ritmes de rock,blues, swing i bossa, lletres que parlen de retrats urbans, sentiments e inquietuds diverses.\nTambé incorporen als seus concerts algunes versions clásiques dels músics que admirem (Djavan, Neil Young, Van Morrison, Vinicius de Moraes, Gato Perez..etc )\nAl 2009 treuen el seu primer CD autoproduït “Señales de Humo”: http://www.jamendo.com/es/list/a88017/se-ales-de-humo\n13 de Juny 2013: Jordi Gomara (cantautor)\n“Jordi Gomara” és un cantautor de Vallromanes, El Vallès Oriental, nascut a Barcelona ciutat. Després d’un temps allunyat dels escenaris va ser convidat a participar al X Festival de Cantautors i Intèrprets de Sant Boi de Llobregat i retornà cantant a la presó Quatre Camins durant el maig de 2009. A partir d’aquí va reprendre la seva activitat de manera continuada actuant per diversos indrets i escenaris de Catalunya, el País Valencià, Madrid i Tolosa de Llenguadoc. Ha estat convidat a cantar i entrevistat a diversos programes de ràdio i televisió. D’entre la llarga llista de concerts podem també destacar la seva participació a la Presentació de Blaugranes en Cadira de Rodes a les Cotxeres de Sants de Barcelona, amb Cesk Freixas i la Companyia Elèctrica Dharma… Cançó d’autor en acústic (guitarra i veu) o bé amb diferents músics segons les condicions de l’actuació. Cançons pròpies preferentement en català, amb versions d’altres autors en català i castellà.\n20 de Juny 2013: Línia Maginot (pop-rock)\n“Línia Maginot” és el nou projecte que ha reunit a Magí Mestres, ex-membre de La Brigada, Pau Albà, bateria de Tokyo Sex Destruction i Les Sueques, Jordi Ferret, baixista en mil batalles i Guillem Albà, actor i músic, per fer unes cançons de vessant melódica amb un rerefons folk mediterrani, un parell de càpsules de pop vilanoví i alguna recepta de països anglosaxons. Històries passionals, incomprensions amoroses, relacions afectuoses però també fredes, alguna tempesta emocional però sempre amb bones intencions, confeccionen el món interior dels Línia Maginot. Presenten els sis primers temes enregistrats a l’estudi RivieraAffair durant el 2012 i altres temes encara inèdits que s’inclouran en el serà el seu primer llarga durada a punt de fer-se realitat. En escena un concert dinàmic on convinen temes elèctrics i calma acústica, paisatges sonors amb terratrèmols vocals i alguna que altra amable performance.\nDijous… del mes de Maig 2013\nAquest mes de Maig continuem amb més concerts dins el cicle de concerts “…dijous d’aprop” al baRrOK, comptarem amb la presència de\n9 de Maig 2013: Aitor Penak (canciones de urgencia)\n“Aitor Penak” són confessions de pop melòdic guitarrer.\n16 de Maig 2013: sistemÄ suec (pop)\n“sistemÄ suec” – El meu nom és David i no sóc suec, però un dia vaig decidir fer-me’l i va començar el sistemÄ suec. La primera característica del projecte és que les cançons són l’eix central del projecte i les tracto de manera individual sempre amb escènica pop però amb llibertat total per vestir-les. No faig àlbums, només “singles” que penjo a la web acompanyats d’una caràtula. Tot sempre en format digital i gratuït. La segona cosa a destacar és que el projecte és molt personal, i com a tal, m’ocupo de totes les parts del procés creatiu i de gestió. En altres paraules: composo les cançons, me les gravo, les canto, hi toco tots els instruments que fan falta, m’ocupo de la part del disseny gràfic i gestió web, gravo i edito els videoclips, escric les entrades al bloc, management… En resum, el sistema suec és un univers personal d’un fals suec. Tot això va començar a l’abril del 2010 i només havia tingut vida a l’espai web ( www.elsistemasuec.com ), però des de principis de la tardor del 2012 estic presentant el sistemÄ suec en directe. El format en directe no és de catautor ni tampoc de grup. Vaig sol, però acompanyat d’un Moog (sintetizador), un sampler, el baix i en alguna cançó toco la guitarra. He procurat deixar les cançons molt nues, d’aquesta manera el repertori té un so més homogeni comparat al tracte individual que dono a les cançons gravades”.\n23 de Maig 2013: Nuna (cançó d’autor)\n“Nuna” és un projecte de concerts acústics intimistes i directes. Dos músics que fa temps que volten pels escenaris i ara engeguen aquest projecte a duo versionant amb delicadesa temes de Ben Harper, Coldplay, Lenny Kravitz entre d’altres i composicions propies en Català. Estil pop-rock acústic. Podeu escoltar la seva música a: https://soundcloud.com/nuna-gee\n30 de Maig 2013: En JosepMaria (cantautor) + Jordi Pèlach (cantautor)\n“En JOSEPMARIA” Compositor, pianista i cantant. Va editar el seu primer disc l’any 2012 , “PapallonaTrista”. Temes propis de caïre intimista plens de sentiments. http://enjosepmaria.bandcamp.com/\n“Jordi Pèlach” Cançó d’autor pop amb ànima independent i influències eclèctiques. Una mirada nova, una veu emocionant i una actitud compromesa amb l’art. Aconsegueix destacar i instaurar un discurs propi dins la música d’autor catalana. Se l’ha definit com una veu madura que no deixa indiferent, una passió arrelada en la quotidianitat que transmet reflexions profundes i transporta a un univers poètic. http://www.jordipelach.com\nDijous… del mes d’Abril 2013\nAquest mes d’Abril continuem amb més concerts dins el cicle de concerts “…dijous d’aprop” al baRrOK, comptarem amb la presència de\n4 d’Abril 2013: miTchel & co\nLa veu de miTchel, en companyia de la seva guitarra, interpretarà cançons dels seus dos últims treballs Made in BCN i Songs from the silence, i adelantarà algunes peces que formaran part del nou CD.\nEn boca del propi autor, qui asisteixi a aquesta actuació trobarà “línies nues sobre el blanc d’un llenç sonor”.\n11 d’Abril 2013: jorcx (cantautor)\n“El cantautor Jorcx (Jordi Calmet Xartó) presenta el seu nou disc basat en els poemes de Joan Margarit. També interpretarà més cançons pròpies i d’alguns dels seus altres mestres (com Leonard Cohen, Bob Dylan, Sisa…) acompanyat amb guitarra acústica i harmònica.”\n18 d’Abril 2013: L’Abdominable Gallina Nauseabunda (gallina desafinada)\nFill de la putrefacció d’una societat en avançat estat de descomposició, l’abdominable gallina nauseabunda ens ofereix l’oportunitat de redempció tant desitjada per tots. pep rius, ésser metamòrfic aqui i allà, decideix després d’assistir a un concert de Marc Eitzel convertir-se en L’abdominable Gallina Nauseabunda. Un projecte paral.lel a tots els demés projectes paral.lels de la seva existència en el món material que li permet sentir-se desde Tom Waits fins a Bob Dylan sense sortir de casa.\n25 d’Abril 2013: The Missing Leech + Ull de Vellut\nThe Missing Leech és l’alter ego de Maurici Ribera, cantautor de Sant Joan de Vilatorrada que pràctica l’antifolk i folk punk amb temes sovint de sonoritat indie. Amb un gran bagatge després de més de 310 concerts, ha tocat en dues ocasions al Primavera Sound (edicions 2008 i 2011) i ha realitzat gires per Europa i Nova York, on va participar al festival d’antifolk del Sidewalk Cafè., Nova Zelanda, Canadà… A més a més ha fet de teloner de: Daniel Johnston, The Wave Pictures, Toby Goodshank, Robert Scott, Patrick Fitzgerald, Chris Knox i Simon Finn. Amb bandes d’aquí com: Adrià Puntí, Joan Colomo, Surfing Sirles, Anímic, Esperit, Liannallull, El Petit de Cal Eril,… Ha estat semifinalista del Sona 9 i recenment ha tocat de teloner de Daniel Johnston a la Sala Bikini. Actualment presenta el seu segon treball discogràfic Trompetes a Holanda, àlbum autoeditat.\n“Helena i Ull de Vellut”: Palla d’estiu és el primer projecte del líder d’Ull de Vellut, Carles Vilardell i la cantautora Helena Belmonte. Amb un format senzill, les cançons tenen un punt experimental i atrevit que les poden arribar a fer tant estranyes com dolces a la vegada. Escrit sota el sol de l’estiu de la plana de Vic, les lletres autobiogràfiques evoquen els petits grans moments del camí cap a la vida adulta.\nDijous… del mes de Març, 2013\nPosted on 01/03/2013 by elbarrok\nAquest mes de Març continuem amb més concerts dins el cicle de concerts “…dijous d’aprop” al baRrOK, comptarem amb la presència de\n7 de Març 2013: Vol Menor (cantautor, folk) + Jordi Calvet (cançó d’autor, poesia).\n“Vol Menor” és el projecte personal de Carles Cuxart, músic d’autor pop/folk, amb certa reminiscència naïf. Cançons nues cantades amb el cor, tocades amb piano i guitarra acústica. Cançons que parlen de la vida; de les coses bones i dolentes que aquesta ens porta a cada moment, lletres plenes d’innocència tot i la duresa dels temes que ens parlen molt sovint… A l’escenari, “Vol menor”, defensa sol un repertori extens i ple de sensibilitat, combinant el piano i la guitarra, un joc on la seva veu hi juga un paper fonamental creant una atmosfera íntima i acollidora entre ell, les seves cançons i el públic… Compositor de moltes cançons, el fan ser un músic especial i treballador, que demostra que estima la música i el somni de la seva vida. Totes les cançons estan gravades a casa seva amb una gravadora digital de butxaca, on toca instruments com el piano, guitarres, melòdiques, harmòniques, òrgans , syntes i ukelele… http://volmenor.bandcamp.com/\nAmb la poesía com a base de les seves composicions, el músic barceloní Jordi Calvet, ha fet actuacions en solitari amb d’altres cantautors com Rusó Sala i Guillem miTchel. També ha acompanyat a la guitarra als poetes Blanca Llum Vidal, Dolors Miquel i Enric Casasses. Artífex també del grup ((( j ))), on s’acompanya de tres músics (Jordi Sànchez, Oriol Pujol i Eduard Cervera) que mesclen cançó, jazz, funk i poesia. http://altrament.bandcamp.com\n14 de Març 2013: Esferes (pop-rock).\nEsferes neix arrel d’un conjunt de patiments mentals del compositor Gonçal Perales i que després de visualitzar l’espectacle “the Wall” de Roger Waters es planteja canalitzar les seves pitjors experiències, fòbies i la seva superació (o no) en un projecte musical. Amb L’excusa del concurs Carles Sabater es composa el primer tema: Esferes (Cercles Concèntrics). Després de l’èxit aconsaguit amb el segon premi Jordi Rabascall i Gonçal Perales comencen a crear una sèrie de suites que passen per tots aquells estats mentals que pot patir un esser humà; des de L’angúnia d’un atac d’ansietat, fins la calma química, superació i la … recaiguda. http://esferesmusica.com/\n21 de Març 2013: Jaume Guardia (cantautor, folk)\n“Per seguir lluitant”, tercer disc del cantautor ripollès Jaume Guardia, no pretén res més que recollir cançons que abracen una nova etapa no tan sols musical, sinó també vital, amb arranjaments de la mà de Bardagí que li han conferit a l’àlbum sonoritats més fresques. Ni pessimista ni optimista, realista. Jaume Guardia mira cap endavant sense més pretensions que les de continuar parlant de tot allò que l’envolta, l’inquieta, l’interessa , però també allò que li senta, simplement, com una patada a l’estòmac. Aquest disc continua dibuixant una trajectòria que tal vegada s’enfoca cap a un projecte cada cop més personal i de petit format, fregant l’intimisme. Jaume Guardia compta ja amb dos discos anteriors: “Por el lado más bestia de la vida” i “Este puede ser el final de mi carrera”; i un recopil•latori de temes autoeditat, “No hi ha putes ganes de seguir el show”. Aquest tercer disc és l’excusa per seguir lluitant per la seva afició i vocació: la música.\nDijous… del mes de Febrer, 2013\nPosted on 04/02/2013 by elbarrok\nAquest mes de Febrer continuem amb més concerts dins el cicle de concerts “…dijous d’aprop” al baRrOK, comptarem amb la presència de\n7 de Febrer 2013: Xavieruga (pop-rock).\nXavieruga presenta el seu primer disc, titulat “Jo què sé, es diuen tantes coses!”. Xavier Lizana és el nom real d’aquest cantautor barceloní que comença a tocar la guitarra i a compondre fa relativament poc temps, després d’escoltar el disc Alegria d’Antònia Font i sobretot de llegir les lletres de Joan Miquel Oliver. La possibilitat de relatar una història original en aproximadament tres minuts i d’acompanyar-la de música pop el porta a escriure una vintena de cançons que primer presenta com a Xavioruga, després en formació com a Urugues i, actualment, com a Xavieruga acompanyat per Javier Barrachina, «Barrecha», un baixista que prové del hard rock dels vuitanta. http://xavieruga.bandcamp.com\n14 de Febrer 2013: Sam Destral (cantautor, folk).\nSam Destral és un compositor experimental català. Influenciat per bandes de krautrock com Can o Faust i artistes populars com Dylan, Cohen o Quimi Portet, les seves cançons parlen de la sang, els malsons i els assassinats, també de l’amor i sobre tots els temes també. Aquest 2012 va fer la proesa de publicar i distribuir a través de la xarxa 12 EP, un per a cada mes de l’any. Els podeu sentir a http://samdestral.bandcamp.com/.\n21 de Febrer 2013: Albufera (cantautor) + Dino Ratso (pop-rock).\nDarrere el nom d’Albufera (Death to Everyone Records) trobem al Sergio Sánchez amb la seva guitarra i el seu micro-telèfon. Canta cançons des del fons de la seva ànima i amb un cert aire antic, amb olor a fusta. Un geni que hem d’entendre, un artista per descobrir. http://albufera.bandcamp.com/\nDino Ratso és Carlos Valls, un músic que s’enfila per les branques a l’hora de transmetre les seves inquietuds musicals. El seu és el rock i assegurar en les seves lletres que meva vida no és un musical i que Cal matar un cantautor. Una actitud sincera davant d’una indústria que no ho és tant. http://dinoratso.bandcamp.com/\n28 de Febrer 2013: Jordi Calvet (Cançó d’autor, poesia).\nDijous… del mes de Gener, 2013\nPosted on 03/01/2013 by elbarrok\nAquest mes de gener i per estrenar el cicle de concerts “…dijous d’aprop” al baRrOK, comptarem amb la presència de\n17 de gener 2013: Bitter (pop-rock. Cantautor).\nBitter és el projecte en solitari d’en David nascut inicialment per mostrar cançons guardades al calaix des de feia anys però que poc a poc ha anat agafant forma i creant-se una identitat pròpia. El seu estil musical tot i presentar-se en format acústic podria ser pop-rock amb pinzellades de swing i balades tendres, on la frescura i el bon rotllo van de la mà.\n24 de gener 2013: Le Clotêt Avec Garcés (folk-grounge. Cantautor).\nANUL·LAT. Disculpeu les molèsties.\n31 de gener 2013: Jirbi (pop folk. Cantautor).\nJIRBI és el pseudònim del Jordi Viader Oliva… lluny de ser amant de les banderes i les etiquetes, aquest músic nascut a Barcelona d’arrels andaluses, murcianes i catalanes es sent ciutadà del món. Explica que simplement fa cançons perquè així li ho demana la seva veueta interna i que es veu proper a la figura del trobador, viatjant i compartint lliurament el seu art. I es que… “crear és com capbusar-se en un mar infinit, és un viatge apassionant, una manera màgica de descobrir-se un mateix, una manera d’expressar i intentar explicar sentiments, històries, vivències amb la posterior incertesa i emoció que et genera tornar a la superficie i poder compartir el que has fet amb els demés…”\nPassatge Nogués, 3\nDe dilluns a divendres: de 8h matí a 1h matinada.\nDissabtes: de 10 a 14h i de 18,30 a 2h de la matinada.\nDiumenges: de 19h a 1h de la matinada.\ndisseny i fotografia: Maria Mateu


La 22a Fira Mediterrània proposa una mirada a l'arrel que parli del present | NacióManresa\nLa 22a Fira Mediterrània proposa una mirada a l'arrel que parli del present\nUn total de 117 companyies realitzaran 158 funcions de músiques del món i folk, arts escèniques i cultura popular, i ompliran els carrers de Manresa del 10 al 13 d'octubre\nper Redacció, 2 d'octubre de 2019 a les 16:55 |\nPresentació de l'edició de la Fira Mediterrània 2019 | Fira Mediterrània\nAquest dimecres s'ha presentat la 22a edició de la Fira Mediterrània de Manresa, en una roda de premsa en què ha participat la consellera de Cultura, Mariàngela Vilallonga, acompanyada de l'alcalde de Manresa, Valentí Junyet, i el nou director artístic, Jordi Fosas.\nLa Fira Mediterrània de Manresa és el mercat estratègic de les propostes artístiques que utilitzen l'arrel, la tradició i la cultura popular com a motor creatiu. Se celebra a la capital del Bages, i enguany tindrà lloc del 10 al 13 d'octubre. Aquests quatre dies acolliran les actuacions d'un total de 117 companyies, les quals realitzaran 158 funcions. D'aquestes companyies, 76 són de Catalunya, 22 de la resta de l 'Estat i 19 internacionals. La programació de la 22a edició inclou 28 estrenes: 16 absolutes, 8 a Catalunya, 2 a la resta de l 'Estat, 1 de creació i 1 preestrena.\n“Des del Departament de Cultura volem donar suport a totes aquestes manifestacions culturals d'arrel, perquè aflorin, perquè siguin posades en valor a aquesta fira i a d'altres fires”, ha destacat durant la presentació la consellera de Cultura, Mariàngela Vilallonga.\nEl Focus de la Fira, la secció que cada any dedica la Fira al patrimoni immaterial d'una zona geogràfica, està dedicat enguany a l'illa de Sardenya. La consellera ha destacat que “és un goig perquè la cultura d'aquesta illa de la mediterrània està molt lligada a la nostra cultura”, referint-se a l'Alguer. La delegació sarda la formaran un grup de 60 representants de diverses formacions de cultura popular i artesans tradicionals.\nL'alcalde de Manresa, Valentí Junyent, ha posat en valor que aquesta fira estratègica, que barreja espectacles d'arrel amb d'altres de contemporanis, es faci a la Catalunya Central des de fa 22 anys, i ha dit, en relació a la referència que ha fet la consellera sobre l'Alguer, que “enguany ens ajuda a fer-la internacional, fer-la catalana en tota la seva amplitud”.\nPer la seva part, el nou director artístic de la Fira, Jordi Fosas, ha explicat la programació de la fira i ha destacat que “la Fira Mediterrània ha de treballar amb els 360 graus de l'arrel tradicional, partint del grau inicial, el patrimoni i l'herència cultural (les tradicions, els costums, l'art, el llenguatge, l'entorn, el paisatge...) passant per les associacions de cultura popular, que treballen a partir del patrimoni connectant-lo amb la societat, i finalment, el sector professional, els artistes que creen a partir d'aquesta tradició”.\nEl director ha explicat que "la fira posarà l'accent en una arrel creativa que no viu aliena a la realitat que ens envolta i que, a partir de cultura popular i tradicional, ens pot parlar políticament d'avui".\nLa nova edició de la Fira Mediterrània posarà especial èmfasi en l'intercanvi, la interrelació i la intersecció de tots ells: patrimoni, associacions de cultura popular i sector professional, i s'articula sota tres grans conceptes: mirades, joves i gènere.\nEl programa de la 22a Fira acollirà diverses propostes d'artistes amb trajectòries consolidades en l'àmbit contemporani que presenten la seva particular mirada cap a la cultura popular i tradicional. Entre la programació d'enguany, cal destacar un maridatge de diferents artistes amb bandes de música, una de les expressions culturals més actives del panorama associatiu de la Mediterrània. L'espectacle inaugural n'és un bon exemple: trenta-cinc músics de diverses bandes amateurs del País Valencià han treballat intensament amb la ballarina i coreògrafa Sol Picó, creant per a l'espectacle la Banda Chapicó i amb un treball que els ha sacsejat i posat en moviment al costat dels ballarins de la companyia.\nLa presentació ha comptat amb l'assistència de representants de diverses companyies programades en aquesta edició de la fira i amb una actuació de Tarta Relena, un duet femení que explora a cappella les sonoritats de diferents estils en un repertori que va des de les músiques de tradició oral fins a cançons d'autor de la Mediterrània.\nA la presentació també hi ha assistit la directora general de Cultura Popular i Associacionisme del Departament de Cultura, Àngels Blasco, i la regidora de Cultura de l'Ajuntament de Manresa, Anna Crespo.\nFira Mediterrània 2019, Cultura i Espectacles, Fira Mediterrània, cultura popular


Segona ona de coronavirus a l'Índia: Més enllà de l'emergència sanitària, la crisi posarà al límit de la supervivència a milions de persones, per la fam i la pobresa - Coordinadora Valenciana de ONGD\nInici > Notícies > Notícies de la cooperació > Segona ona de coronavirus a l’Índia: Més enllà de l’emergència sanitària, la crisi posarà al límit de la supervivència a milions de persones, per la fam i la pobresa\nSegona ona de coronavirus a l’Índia: Més enllà de l’emergència sanitària, la crisi posarà al límit de la supervivència a milions de persones, per la fam i la pobresa\nEls socis locals de Mans Unides, en la seua majoria pertanyents als Serveis Socials de les diferents diòcesis del país, estan vivint en primera persona el drama d’aquesta segona ona de Covid-19.\nSi a les ciutats el coronavirus està sent difícil de manejar, en les àrees rurals, on la tos, els refredats i les febres tifoidals són presents en totes les llars, la situació serà molt pitjor, informa el IDSS.\nEn aquest infern sense precedents, la pobresa, la falta de menjar i un sistema de salut col·lapsat podrien tindre un efecte devastador en les vides dels més xicotets.\nLa segona ona de coronavirus continua causant estralls entre la població de l’Índia, amb unes xifres oficials que parlen de centenars de milers de contagiats i de milers de persones mortes cada dia. Unes xifres que, segons la major part dels socis locals amb els està en contacte Mans Unides, no reflecteixen en absolut la vertadera situació que travessa el país asiàtic i que seria molt més dramàtica.\nPer a fer front a les nombroses sol·licituds d’ajuda d’emergència derivades d’aquesta crisi sanitària, Mans Unides ha reactivat el compte d’emergència del coronavirus, que es va destinar a fer costat a països vulnerables, com l’Índia, en la primera fase de la pandèmia.\nEls socis locals de Mans Unides, en la seua majoria pertanyents als Serveis Socials de les diferents diòcesis del país, estan vivint en primera persona el drama d’aquesta segona ona de Covid-19, de la qual, per a milions de persones vulnerables, molt afectades ja pel primer brot de la pandèmia, serà difícil recuperar-se.\nLa pandèmia en zones rurals\nEncara que, en un primer moment, la segona ona de coronavirus semblava estar concentrada en les grans ciutats, la realitat és que ja està afectant les zones rurals, on habita una gran part de la població i on les mancances en matèria sanitària i d’infraestructura són més que evidents.\nDes dels Serveis Socials de Indore (IDSS), en l’estat de Madhya Pradesh, molt afectat per la segona ona de Covid, expliquen que, malgrat les «estrictes mesures de confinament i del terrible de la situació», continuen treballant per a «socórrer tant a les persones de les comunitats més afectades com a les Administracions que ho sol·liciten».\n«Si a les ciutats el coronavirus està sent difícil de manejar, en les àrees rurals serà molt pitjor perquè els problemes pulmonars i infecciosos com la tos, els refredats i les febres tifoidals són presents en totes les llars», expliquen des dels Serveis Socials de Indore. «En les zones rurals i tribals hi ha una gran falta de personal sanitari, de metges, de tests i d’instal·lacions i medicaments adequats per a tractar la malaltia», expliquen des de IDSS.\nA això cal afegir que el toc de queda i els confinaments estan afectant en gran manera als treballadors que migren del camp a la ciutat a la recerca d’ocupació en la construcció i la indústria. «Ara s’estan quedant sense treball i sense jornal. Molts tornaran als seus llogarets sense estalvis per a fer front a l’època del monsó, la qual cosa portarà amb si un increment de la fam i de la pobresa», alerten des de IDSS.\nD’altra banda, des dels Serveis Socials de Sagar, també en l’estat de Madhya Pradesh, mostren la seua preocupació per un altre dels sectors de població que es veuran més afectats per les conseqüències associades a aquesta segona ona de Covid-19: els xiquets. «Ens preocupa la supervivència dels xiquets i adolescents, que no sols es veu amenaçada pels contagis», asseguren. «En aquest infern sense precedents, la pobresa, la falta de menjar i un sistema de salut col·lapsat podrien tindre un efecte devastador en les vides dels més xicotets. Molts s’han quedat orfes sense ningú que els protegisca o han hagut de deixar l’escola per a ajudar a les seues famílies i estan en risc d’explotació, de treball infantil o de matrimoni primerenc», adverteix el soci local de Mans Unides.\nCompte per a pal·liar l’emergència\n«Com hem pogut comprovar, mentre no avance la vacunació, cap país del món estarà exempt de patir un rebrot de coronavirus perquè, amb una pandèmia que s’allarga tant en el temps és normal que es relaxen els comportaments i que disminuïsca el grau d’alerta, com ha passat a l’Índia», explica Ramón Álvarez, coordinador de projectes de Mans Unides a l’Índia. «Per això –contínua– Mans Unides ha reobert un compte per a poder fer front a les emergències que se’ns estan presentant a causa d’aquesta situació».\n«Cada dia rebem notícies dels problemes que molts dels nostres socis locals estan tenint per a dur a terme la seua tasca. Sabem d’alguns que, tristament han perdut la vida després d’infectar-se de Covid; uns altres estan ingressats en hospitals rebent tractament i molts altres han de romandre a les seues cases, bé per haver de guardar quarantena o per estar sotmesos a confinament estricte», explica Ramón Álvarez, que assegura que a l’Índia «encara estan intentant organitzar-se per a fer front a un desastre que no per esperat ha sigut menys devastador».\n«En Mans Unides estem rebent ja peticions d’ajuda. La majoria, com sol ser normal en situacions com aquesta, són peticions de fons per a comprar productes sanitaris, medicaments i menjar», explica el coordinador de projectes de l’ONG de l’Església Catòlica a Àsia.\n«Cal tindre en compte que les noves mesures de confinament, decretades pels governs una vegada acabats els processos electorals en quatre estats, posaran al límit de la supervivència a persones molt castigades ja des de l’any passat», explica Álvarez.\nNUMERE DE COMPTE EMERGÈNCIA CORONAVIRUS: ES42 0049 6791 7420 1600 0102\nMedicaments i necessitats bàsiques\nMans Unides està permetent que part dels fons de projectes que estaven en marxa, s’utilitzen per a la compra de medicaments que ajuden a pal·liar les necessitats més immediates de les comunitats més vulnerables. Així mateix, s’està autoritzat el canvi d’activitats de més de 100 projectes per a cobrir les necessitats sobrevingudes amb la crisi sanitària i social.\nDes que va començar la pandèmia, Mans Unides ha aprovat 37 projectes d’emergència per import pròxim als 400.000 euros, destinats a pal·liar les conseqüències del coronavirus entre els sectors de població més vulnerables de l’Índia.\nAcció Humanitària, COVID-19, India, Pobresa, Salut\nLa fam i la pobresa deriven de la pandèmia més dolorosa i més vergonyant a la qual s’enfronta l’ésser humà: la de la desigualtat “La situació que estem vivint a l’Índia amb aquesta segona ona del coronavirus supera qualsevol pel·lícula de terror que es puga imaginar” La pandèmia de Covid-19 està tenint greus conseqüències econòmiques i de caràcter psicològic en milions de dones Dia de les persones cooperants: La cooperació, una política crucial molt més enllà de la pandèmia


IB3 | Ampliar en 12.000 m² del port d'Alcudiamar podria afectar espais protegits\nIB3 Notícies > societat > Ampliar en 12.000 m² del port d’Alcudiamar podria afectar espais protegits\nAmpliar en 12.000 m² del port d’Alcudiamar podria afectar espais protegits\nEl MAPAMA exigeix l'AIA per la possible afecció a la nacra, la posidònia i la baldriga balear\nEl projecte preten construir un nou varador al port turístic esportiu d’11.899 metres quadrats. Ara només disposa d’un varador on caben unes 100 embarcacions, i ha quedat petit. Ports de l’Estat és l’òrgan que sosté les obres. Per això, el MAPAMA demana ara a l’empresa privada que gestiona les instal·lacions, l’avaluació d’impacte ambiental ordinària del projecte, per valorar si es provocaran afeccions a habitats protegits d’interès comunitari LIC i ZEPA de la Badia d’Alcúdia com la posidònia, la nacra o la baldriga balear.\nLa societat limitada encarregada d’executar les obres es queixa del canvi d’opinió, ja que fa 1 any i mig, des de la direcció general d’Espais Naturals i Biodiversitat només els demanaven l’avaluació simplificada. Un document que no és una avaluació en si mateixa, sinó que serveix per valorar si s’ha de realitzar l’AIA o no.\nLa decisió del Ministeri de Medi Ambient dilata almanco més de mig any la remodelació portuària d’ençà que es revisi la nova documentació que ha d’aportar la promotora. A més d’haver de consultar totes les administracions i agents implicats i exposar-se a informació pública.\nAixò de que s’ha quedat petit el varador, és opinió teva MIquela Valls,\nés un comentari gratuït, irresponsable i sectari .


Segons la revista Variety, Roku té previst començar aviat la seva pròpia botiga de subscripcions de streaming, cosa que és similar a Amazon Channel, un servei popular disponible als dispositius Fire TV. Qualsevol usuari que utilitzi un dispositiu Roku és elegible per registrar-se i veure vídeos sense haver de descarregar una aplicació per a cada un. Varietat va afegir, a més, que el servei en algun moment del futur obtindrà ingressos mitjançant subscripcions de pagament dins d’un canal dedicat per fer accessible tot el seu contingut sense necessitat d’utilitzar diverses aplicacions.\n1 Què està pensant fer Roku\n2 Com Amazon\n3 Model de negoci de Roku\nQuè està pensant fer Roku\nEn el passat, Roku presentava CBS All Access i HBO Now (True Detective era increïble!) Als seus dispositius mitjançant les seves pròpies aplicacions dedicades. El desconcert és que Roku no acabarà de recollir contingut de diversos proveïdors.\nPer contra, permetrà als usuaris navegar i registrar-se als serveis des de la plataforma també. En molts aspectes, és similar als canals d’Amazon, tot i que aquest només està disponible per als membres Prime.\nTanmateix, no se sap si Roku va a limitar el seu mercat només a membres de l’elit i premium. Segons s’ha informat que la companyia va desenvolupar la següent versió de la seva plataforma de facturació anomenada Roku Pay. Poku Ray també facilitarà el pagament dels subscriptors.\nRelacionat: Quina és la millor VPN per a Roku?\nEl fet és que Roku no és l’única empresa que segueix Amazon. Va ser recentment informat per Bloomberg que Apple també començaria els seus serveis de vídeo des de les aplicacions de TV. Tot i així, és probable que el servei d’Apple es pugui llançar abans del 2019, mentre que Roku estarà a punt d’arribar al mercat aviat. No hi ha hagut cap confirmació oficial per part de Roku sobre el problema. Fins ara, els serveis de subscripció de Roku han estat accessibles a través de la seva botiga de canals.\nEls subscriptors que volien accedir a qualsevol d’aquests serveis necessitaven descarregar l’aplicació dedicada, anomenada Channel in the Roku vernacular, als seus respectius dispositius de streaming i, posteriorment, registrar-se a través del lloc web de Roku o dels seus programes de televisió individuals..\nEn un futur, Roku té previst reunir diversos serveis de pagament al mateix canal, facilitant la subscripció. Els mecenes també obtindran el benefici addicional d’accedir a tot el contingut premium, sense haver de descarregar i aplicar aplicacions específiques.\nL’enfocament de Roku és curiosament similar al d’Amazon Prime Channel, que es va llançar el 2015. Aquest últim permet als consumidors inscriure’s a més de 235 serveis de subscripció de vídeo. Un cop us registreu a un canal de pagament determinat, el contingut no es presenta mitjançant cap aplicació independent, sinó que es troba just al costat del catàleg de vídeos de primera línia d’Amazon..\nLa poca simplicitat amb la qual opera Canals ha fet d’Amazon una força important en el negoci de subscripcions de rellotge.\nSegons un estudi realitzat per Diffusion Group, es calcula que actualment Amazon ven més del 50 per cent de totes les subscripcions a HBO que es troben en línia als Estats Units, que supera amb escreix els distribuïdors com Google i Apple amb operadors de serveis menors, fent que els canals siguin un component important. dels seus respectius negocis.\nRelacionat: Com obtenir canals americans a Roku?\nModel de negoci de Roku\nEl model i estratègia bàsica de negoci de Roku sempre ha estat fer créixer la seva base de clients, permetent que els subscriptors tinguin dispositius cada cop més assequibles per a la transmissió de fluxos, com també col·laboracions mútuament beneficioses amb fabricants de televisors, seguit de l’obtenció de diners que s’amplia la base de clients mitjançant serveis i anuncis. A més, Roku també té certs acords de repartiment d’ingressos amb serveis de streaming de pagament selectes.\nTanmateix, el seu major volum d’ingressos és la publicitat. De fet, durant el primer trimestre de l’exercici actual, els ingressos de serveis i anuncis de Roku van superar els seus ingressos relacionats amb el maquinari per primera vegada..\nUna estratègia efectiva adoptada per Roku per augmentar els seus ingressos publicitaris és a través del canal Roku, un servei gratuït i compatible amb anuncis. Aquest canal està en procés d’agregar títols de catàleg dels principals estudis de Hollywood, com també d’altres proveïdors de continguts assortits que treballen en línia. Aquests inclouen MGM, Lionsgate, Warner Bros i Sony com a proveïdors de contingut independents com FilmRise, Popcornflix i American Classics.\nA l’abril de 2018, Roku va afegir notícies d’ABC, Cheddar i altres programes al seu canal (què tal d’espectacles sorprenents com The Shield, The Wire, The Good Wife i Bosch?). Aquest moviment l’ha convertit amb èxit en un dels deu primers canals més populars de tots els dispositius Roku. Tanmateix, a hores d’ara, encara no està clar si el canal Roku integrarà els serveis de subscripció de pagament directament al Canal o el llançament a través d’un canal separat.\nUn cop el canal entri en funcionament, els canals premium com HBO, Starz! I Showtime serien accessibles des d’aquest canal únic i dedicat en lloc de canviar canals d’aplicació separats.\nTot i que la biblioteca i la botiga d’aplicacions Roku són prou senzilles per treballar, un cop fusionats els proveïdors, els clients podrien localitzar contingut sense haver de recordar a quin estudi o xarxa pertany. A més, com que Roku només gestiona una aplicació o canal a la vegada, els usuaris no haurien de sortir d’una aplicació per accedir a una altra a la pantalla inicial o a la botiga de canals..


Els apartaments turístics de Barcelona preveuen una ocupació superior al 70% per a aquest estiu\nL’Associació d’Apartaments Turístics de Barcelona (APARTUR) preveu una ocupació mitjana del 71,5% per a aquest estiu. Les reserves fins el moment apunten a que aquest mes de juliol serà molt millor que l’agost, amb una ocupació que supera el 76%. A l’agost les reserves cauen fins el 67%. Tot i això, com ja ve passant en els darrers anys, la importància del last minute serà la que decidirà l’ocupació final. L’estiu del 2013 les previsions indicaven una ocupació de prop del 70% i les xifres finals van pujar fins el 80,79%.\nPer nacionalitats, els usuaris que més visitaran Barcelona aquest estiu en aquesta modalitat d’allotjament seran francesos, anglesos i russos. S’estaran una mitja de 5,4 dies i el preu mig per persona i nit es situa en els 39 euros -un preu inferior als 45 euros de l’any passat.\nSi el perfil de turista que s’allotja en apartaments turístics sempre ha estat preferentment un públic familiar, enguany, i segons destaquen des de l’associació, s’ha vist un important increment de famílies amb nens.\nCampanya a favor dels apartaments turístics\nQuan es compleix un any de la posada en marxa del Pla d’Usos de Ciutat de Vella i després de la moratòria de llicències decretada per l’Ajuntament de Barcelona i la recent multa de la Generalitat a la plataforma de reserves Airbnb,\nDavid Riba, president d’APARTUR, amb el recolzament de Lluís Torrent, president de la patronal catalana FEDERATUR, ha volgut deixar clar que el sector ni vol ni pot quedar-se de braços creuats mentre intenten acabar amb ell.\n“Defensem un model de qualitat perquè som una part important de l’engranatge de la industria turística de Barcelona”, ha afirmat Riba. Segons el president de la patronal, “l’Administració està legislant sense tenir en compte l’opinió del sector”.A més, retreu a la industria hotelera que “amb les seves declaracions incendiaries i plenes de demagògia només demostren por a haver-se de repartir el pastís”. Riba espera que en el curt termini “aquella part de l’opinió pública que es deixa portar per aquells que no fan bé la seva feina, s’adonin que els apartaments turístics som un sector important per a l’economia”.\nEn aquest sentit, APARTUR ha presentat una campanya de recollida de signatures per defensar el model d’apartaments turístics a la ciutat de Barcelona. La iniciativa sorgeix en resposta a les mesures preses des de l’Ajuntament que posen en perill el sector. La campanya es dirigeix tant als turistes que visiten la ciutat com a la resta de veïns i ciutadans que vegin en aquest model una oportunitat per a Barcelona.\nEscolta la roda de premsa en la que han participar David Riba, president d'APARTUR i Lluís Torrent, president de FEDERATUR