Discurs alternatiu del president Mas (2012) | El principi de...\n← Cop d’estat?\nSobre la convocatòria d’eleccions anticipades →\nDiscurs alternatiu del president Mas (2012)\nLa revista Mientras Tanto ha publicat un escrit meu, el contradiscurs del president de la Generalitat en ocació de l’11 de Setembre (i aquest ja és el segon cop que publiquen un article meu). Aprofitant que han difòs el discurs alternatiu que vaig aconseguir “robar” als assessors de Mas, aquí reedito l’entrada per tal que la pugueu llegir\nUn any més, l’efemèride de l’11 de Setembre ha arribat. Amb la festa nacional també arriba la celebració institucional i les paraules del cap del govern de Catalunya (que no el president de Catalunya). Igual com l’any passat, he tingut accés al primer esborrany del discurs que havia de pronunciar Mas, però es veu que ell té predilecció per les al·locucions altisonants, indirectes, amb molts de girs i hipòcrites. Per això va rebutjar el primer discurs i va optar pel que va pronunciar a la vigília de la Diada, més del seu gust. Aquí us copio primerament el discurs oficial i a sota el discurs alternatiu. Escric els dos encara que es pugui veure i escoltar el primer perquè així podem apreciar més fàcilment les diferències.\nCelebrem la Diada Nacional d’enguany immersos en un clima de dificultats econòmiques i socials creixents amb una duresa gairebé sense precedents des de la recuperació de la democràcia i l’autogovern fa més de 30 anys. La crisi que patim i que colpeja molts conciutadans nostres sovint de manera punyent es fa llarga i és més profunda del que es podria preveure; són situacions que no agraden a ningú, amb les que* ningú es pot sentir confortable i que, en la mesura que no es trien sinó que te les trobes, només deixen un camí: fer-hi front i plantar cara, i deixar clar que per dura i llarga que sigui l’època d’adversitat que ens toca viure, li donarem la volta, la superarem i la deixarem enrera. I recordarem, tant de bo durant generacions, les causes i errors que ens hi varen portar i les lliçons que n’estem aprenent.\nEl present que estem vivint ens posa constantment a prova, tant individualment com col·lectivament, com a persones i com a poble. Posa a prova la nostra resistència, el nostre esperit de superació, la nostra imaginació, la nostra creativitat, la nostra empenta, el nostre model econòmic, el nostre model d’estat del benestar, la nostra generositat, el nostre sentit del bé comú i fins i tot el nostre patriotisme. Tot això està a prova, i no és pas poca cosa.\nQuan la llosa que tenim a sobre pesa tant, podem caure en el fatalisme o la desesperança: és humà, però no ens convé. Cal lluitar aferrissadament i sense treva contra qualsevol sentiment de desànim o de defalliment que es pugui instal·lar en la nostra societat. Per aconseguir-ho, us proposo tres mirades diferents però complementàries.\nLa primera cap enrera, cap a la nostra història: veureu com malgrat algunes derrotes que en algun moment podien semblar definitives, Catalunya mai no va ser ni es va comportar com un poble vençut. En els viaranys de la nostra història, hi trobareu sempre motius d’esperança.\nLa segona mirada és cap al nostre costat, cap al que ens envolta, cap al present. Veureu molts exemples de persones, de col·lectius i d’entitats que actuen amb gran generositat, amb un altíssim sentit del deure i de la responsabilitat, que fan coses, que ajuden, que es mouen, que es mobilitzen per tota mena de causes nobles… en totes aquestes persones, que sortosament es compten per milers i milers, hi trobareu també motius d’esperança.\nLa tercera mirada és cap endavant, cap al futur: mai com ara Catalunya havia estat tant a prop en la seva aspiració i el seu anhel de plenitud nacional. Cada dia que passa més i més catalanes i catalans s’incorporen al sentiment i al concepte que és a nosaltres, als set milions i mig de persones que configurem la Catalunya d’avui, a qui ens correspon decidir lliurement el nostre futur com a poble i com a nació. També aquest és un sòlid motiu d’esperança.\nLa transició nacional que la societat catalana està duent a terme té un primer objectiu amplament* aglutinador i comportit: el pacte fiscal. El passat mes de juliol el nostre Parlament va aprovar per folgada majoria la proposta a defensar en les properes setmanes. Així ho farem. És urgent, just i necessari. El pacte fiscal és l’exemple més evident i socialment més transversal d’aquesta transició nacionol. Catalunya té prou energia interna per viure millor del que viu, produïm prous recursos i prou riquesa per viure millor del que vivim… no hi ha batalla més urgent ni ha repte més important que la sobirnacia fiscal del nostre país, i més en aquests moments.\nEn els darrers temps ha quedat definitivament clar que les legítimes aspiracions nacionals de Catalunya són indestriables del benestar dels seus ciutadans. És per això que la sobirnacia fiscal és ahora un acte d’afirmació nacional i un acte d’afirmació social, en la mesura que els principals perjudicats de no tenir-la són les persones individuals i concretes, amb noms i cognoms. Apirem a més com a nació perquè aspirem a més com a societat, i a l’inrevés.\nSón temps de decisions difícils. Moltes de les que s’han de prendre no són precisament agradables. Ens movem entre les incerteses i debilitats del projecte europeu, i de l’euro, i la manca de visió i de sentit d’estat que impera a Espanya i que impedeix sumar esforços en un moment en el que* aquesta suma esdevé tan decisiva.\nEuropa no acaba de trobar el seu camí, i Espanya s’entesta a desfer el seu. Catalunya es mou enmig d’aquest escenari, que no controlem, però que ens condiciona en el dia a dia. Si volem mantenir-nos dempeus enmig d’aquestes fortes turbulències i no perdre el rumb, el nostre país ha de navegar sabent que quan l’aigua indunda el vaixell cal treure-la com sigui, si pot ser amb l’esforç de tothom, a canvi de seguir flotant i de poder arribar a bon port un cop superada la tempesta.\nPrecisament perquè hem d’estar traient aigua del vaixell de manera constant, demano no només comprensió, sinó compromís i implicació a tothom. La demano, però sobretot l’agraeixo. Perquè sóc plenament conscient que gràcies a la tasca de moltes persones, sovint anònimes, Catalunya fa front a les dificultats amb gran dignitat i notable eficàcia.\nNo puc encara anunciar que li hem donat la volta a la situació perquè no vull trair la veritat ni enganyar o enganyar-nos, però segueixo mantenint una fe indestructible en què* ens en sortirem enfortits i amb uns valors més ferms i més sans com a persones i com a poble.\nDesitjo de tot cor que tingueu una bona Diada Nacional, d’afirmació i de mobilització, sempre presidits pel civisme i pel respecte a les idees dels altres, encara que no les comportim. Demà molts compatriotes us manifestareu a Barcelona. El meu cor serà amb vosaltres, el meu esperit i el meu compromís, també. A mi com a president de Catalunya em correspon un rol més institucional, sumant afinitats, aglutinant voluntats, preservant sempre que es pugui la unitat del poble català. Tanmateix, encara que sigui en silenci, sapigueu que el vostre clam és el meu, que la vostra veu és la meva, que els vostres anhels són els meus. Perquè en definitiva, siguin veus pel pacte fiscal, per l’estat propi, pel respecte que mereixem com a nació pacífica i democràtica que som, o per la nostra dignitat, són totes veus que s’alcen en la mateixa direcció: més justícia i més llibertat per Catalunya.\nCadascú decidirà com vol participar en la Diada, sigui en els actes institucionals, en els de mobilització al carrer o des d’altres llocs… Fem-ho sempre amb esperit de suma, sabent que som i serem observats, deixant sentir la nostra veu, serena i clara, i exhibint i proclament la fermesa de les nostres conviccions, del nostre compromís i de la nostra estima per Catalunya.\nAra sí, aquí ve el discurs més “real”, aquell que expressa el que el president ha volgut dir però, per timidesa o hipocresia, ha preferit optar per un discurs més senzillet.\nLa transició que la societat catalana està realitzant pot ajudar a conformar l’objecte dels nostres interessos: el pacte fiscal. Amb el control del Parlament, vam aprovar la proposta a esbombar arreu. És només una peça més dins del conjunt institucional del sistema que ens aguanta i ens alimenta, una peça que roba les energies del poble de Catalunya quan podria estar reclamant els seus drets efectius. Les condicions materials transversals a tota la població, el patiment que tant conformistament vosaltres aguanteu, són l’exemple més clar de per què el pacte fiscal no és res que us hagi de fer viure millor… no hi ha necessitat més important per a nosaltres que portar-vos a exigir una entelèquia política en detriment dels drets i llibertats que, pel bé de Catalunya, us estem traient. En efecte, en els darrers temps podeu veure clarament com són indestriables les exigències nacionals que els nacionalistes de debò com jo postulen i el benestar dels ciutadans de Catalunya. Hi ha una correlació inversa entre ambdós elements. És per això que el pacte fiscal i el nostre sobiranisme són un engany per fer veure que som els autèntics catalans i autoafirmar-nos com a burgesos i explotadors. Vosaltres sou els principals perjudicats, de totes totes i en qualsevol cas; vosaltres individualment i amb nom i cognom. No us conec, però us ho dic així perquè queda més maco i ho contraposo a les persones “anònimes” que ajuden amb solidaritat els seus conciutadans, ja que ells m’importen un rave.\nPosted on 1 Octubre 2012, in Dins les nostres fronteres, Opinió and tagged Barcelona, Catalunya, CiU, crisi, neoliberalisme, UE. Bookmark the permalink.\t5 comentaris.\ndani...él | 1 Octubre 2012 a les 19:35\nEm quedo amb les paraules de Mas en les que aconvida a sumar-se a la diada amb esperit constructiu. Sempre que per la mateixa regla les veus siguin escoltades.\nEctòrix | 1 Octubre 2012 a les 19:41\nPerò dubto que ells vulguin escoltar les veus, moltes i diverses, per construir una nova política o definir el camí que ha de seguir Catalunya. Aquells qui ara ja governen, ja tenen un mapa traçat i, malgrat que legítimament el poble s’ha manifestat i té segurament moltes opinions, utilitzaran (i utilitzen) la seva veu per donar-se més rèdit polític.


Pals celebra amb èxit la IV Nit d’Espelmes - Ajuntament de Pals\nSou aquí: INICI Notícies Actualitat Pals celebra amb èxit la IV Nit d’Espelmes\nVa ser una nit màgica, que va incloure espectacles de dansa, foc i llum, concerts i un recorregut genuí pel nucli antic de la vila, que es va il·luminar amb desenes d’espelmes, tot oferint una perspectiva única de l’arquitectura palsenca.\nEl passat dissabte, 24 d’agost, la vila de Pals es va il·luminar en mig del vespre i es va convertir en un espai màgic amb la IV Nit d’Espelmes. L’esdeveniment va tenir una rebuda exitosa de públic, comptant veïns, visitants d’altres localitats i turistes, i consolidant-se així com una de les vetllades més especials i singulars de l’estiu baix-empordanès. En la Nit d’Espelmes, les llums del poble s’atenuen, i s’encenen milers d’espelmes, creant una perspectiva íntima i única de l’arquitectura, els carrers i les places de Pals.\nLa Nit d’Espelmes va oferir un recorregut marcat per 4 punts. El nucli antic de la vila va brillar no només per les espelmes, sinó també per la programació artística i cultural que acompanya la vetllada. Els visitants i palsencs van poder gaudir d’un recital de piano amb Emma Stratton, un espectacle de llum i moviment a càrrec de la ballarina Ester Bou, la música i el talent del duet format per Jordi Álvarez i Laia Molinas i, finalment, l’energia del trio Jumble Sounds. També va tenir lloc un espectacle de foc itinerant.\nLa regidora de Cultura del municipi, Mireia Bonilla, ha destacat que aquest cap de setmana “Pals ha tornat a viure la màgia i la llum de la Nit d’Espelmes, una jornada genuïna que combina patrimoni, art, cultura i història”. La celebració de l’esdeveniment coincidia amb la fira enogastronòmica “Vi a Pals”.\nDes de l’Ajuntament de Pals, també es vol agrair la gran feina i col·laboració de tots els voluntaris i voluntàries que han format part d’aquesta entrega de la Nit d’Espelmes. Sense aquest grup, la celebració de l’esdeveniment no hauria estat possible.


Data de sol·licitud: 16/02/2018\nMARÍA DOLORES ESPÍN BELMONTE\nMarca CASA DEL SER a Espanya\nInformació sobre la marca CASA DEL SER amb el nombre M3704863(5)\nLa marca CASA DEL SER amb el nombre M3704863(5) va ser sol·licitada el 16/02/2018. Es tracta d'una marca a Espanya pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta de països. La marca CASA DEL SER amb el nombre M3704863(5) va ser sol·licitada per MARÍA DOLORES ESPÍN BELMONTE.\nRenovació de la marca CASA DEL SER amb el nombre M3704863(5)\nAltres marques sol·licitades per MARÍA DOLORES ESPÍN BELMONTE\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades per MARÍA DOLORES ESPÍN BELMONTE, entre les quals es troba la marca CASA DEL SER amb el nombre M3704863(5). Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades per MARÍA DOLORES ESPÍN BELMONTE clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques publicades a Espanya entre les quals es troba la marca CASA DEL SER. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de marques a Espanya. Conèixer les marques registrades en un país és important per saber les possibilitats de registrar una marca a Espanya.\nWWW.SPANISHGOODIES.ES CASTILLA Y LEON\nData de sol·licitud 16/02/2018\nCAVIAR DE TAPENADE


Està Coinbase abusant dels participants del programa de referència? | Catalan.Lamareschale.org\nEl següent post es basa en la meva pròpia experiència de treballar com una filial de Bitcoin durant els últims dos anys i mig.\nÉs amb gran tristesa que escric aquest article, però això ha anat massa lluny. Quan una empresa amb una magnitud de Coinbase es deixa actuar però, vol, alguna cosa ha de ser dit.\nMe les arranjament 99Bitcoins, un bloc per als novells Bitcoin que crea un model de negoci sostenible mitjançant programes de referència Bitcoin (és a dir, programes d'afiliació).\nQuin és el programa de referència de Coinbase?\nEn poques paraules, el seu referir a les persones a Coinbase i si es converteixen en clients de pagament s'obté una comissió per portar-los. El programa ha estat del voltant durant molt de temps, però recentment les comissions es van elevar a $ 75per pagar al client des dels $ 5 que estava en el passat.\nEl rulesare com segueix:\nEls clients s'han d'inscriure per Coinbase fent clic a l'enllaç de referència\nHan de comprar almenys $ 100 de BTC\nHan de ser d'un dels països recolzats\nSona atractiu, oi? Bé, no tan ràpid...\nEls meus propis resultats amb el programa de referència de Coinbase\nFa al voltant de dues setmanes, vaig decidir començar una promoció per als lectors 99Bitcoins '. Cada lector que s'inscrigui a Coinbase a través del meu enllaç de referència i compra $ 100 en bitcoins obtindrà $ 25 Retorn. D'aquesta manera es podria obtenir bitcoins bàsicament amb un descompte del 25 per cent.\nCom es pot veure en els comentaris al post, que va funcionar força bé i tothom estava content. Bé, suposo que tothom excepte Coinbase.\nEn algun moment vaig començar a rebre correus electrònics de persones que sol·liciten els seus $ 25, però Coinbase mai es va enviar a la Comissió per a ells. Al principi, vaig pensar que això era només un problema temporal en la meva solució, però em fas sentir en les nostres pròpies estadístiques per referir-se a la gent a Coinbase.\nAixò és el que vaig trobar:\nVaig començar a promoure Coinbase al gener de 2014. Vaig prendre la meva "tot informe de referència de temps" i eliminat tots els comptes que mai es dipositen diners per Coinbase. Així que de 2.134 conductors que havia portat durant els últims 20 mesos, que tenia 563 clients dipositin que havia esmentats.\n269 clients (47,77 per cent) van ser aprovats per la comissió i 294 (52,23 per cent) accountswere marcats com a "no elegible". Es pot veure les dades completes (informació personal retirat, és clar) en aquest full de càlcul.\nAixí que, fins ara, es pot dir que té sentit: per cada compte elegible hi ha un compte que no sigui elegible. No obstant això, després vaig decidir a mirar els últims dos mesos de referències, ja que durant aquest període de temps que havia estat conduint més i més trànsit al Coinbase, de manera que les comissions havien augmentat significativament. Pel que només té sentit per fer una ullada als últims dos mesos.\nEntre l'1 d'agost de l'any 2015 i 30 de setembre l'any 2015 que havia portat a 647 clients potencials, els quals es van convertir al 157 clients de pagament. Fora d'aquests cables 30 (19,1 per cent) van ser aprovats per les comissions, i... Redoblament de tambors, si us plau... 0127 (80,9 per cent) no van ser elegibles. Així que, bàsicament, de cada cinc clients de pagament que li porten a Coinbase que se'ls paga per una sola. I això, els meus amics, xucla.\nPoc després, un usuari anomenat BitcoinKnowledge va registrar la Reddit followingon:\n"Durant els últims 30 dies vaig enviar 1.893 clics que resulta en 659 inscripcions (102 no elegibles?, 531 compte incompletes i 18) Payouts pagaments de remissió o $ 0,713 per cada clic. Això empal·lideix comparat amb la mitjana de CPC de Google de $ 3.70 per a la 'compra Bitcoin' i $ 5,85 per als nens 'comprar bitcoins'. Si es Coinbase rasants (una pràctica comuna utilitzada per cargolar els afiliats de les comissions) i en lloc de paga al 102 'no vàlida' llavors el CPC hauria estat de $ 13.65, el que sembla inusualment alta; els ingressos per clic hauria d'haver estat del voltant $ 8-9.\nDe qualsevol manera, donada la qualitat del trànsit a les pàgines en què es van generar els clics és la meva conclusió que el programa d'afiliats Coinbase, fins i tot en $ 75 per usuari, molt underperformes altres alternatives ".\nEstadístiques d'aquest usuari mostra més o menys els mateixos resultats que la meva.\nTractant d'aconseguir algunes respostes de Coinbase\nNaturalment, vaig començar a obrir tiquets de suport a Coinbase per als nostres lectors que em va dir específicament que van passar pel procés i volien que el seu reemborsament de $ 25. Les respostes que vaig obtenir van ser retardats i sense informació rellevant.\nPer exemple, un representant em va dir el següent:\nNo obstant això termes de Coinbase per al programa de referència mostren estrictament el següent:\nAixò pot haver estat canviat després que el bitllet hagi estat resolt, ja que només van visitar la pàgina de termes d'una setmana i mitja més tard, però després li vaig preguntar sobre això fa dos dies estic encara per rebre una resposta de Coinbase.\nEn altres entrades que vaig presentar jo era només dir que la meva recomanació no havia estat aprovat a causa de les preocupacions de privacitat que no podien explicar encara més, la qual cosa és molt convenient.\nPotser Coinbase té un model de negoci viciat?\nCada programa de referència en general es basa en la suposició que la comissió pagada a la de referència és igual o menor al valor de vida del client adquirida. En altres paraules, Coinbase suposa que un client que compra $ 100 de bitcoins probablement produir almenys un guany de $ 75 a l'empresa en el llarg termini.\nNo obstant això, en el moment en què l'economia de Bitcoin és bastant estancada i la gent no està comprant la major quantitat de BTC com solien. D'altra banda, Coinbase només pren una comissió de l'u per cent de cada transacció, pel que estan pagant $ 75 als seus remitents quan estan fent només $ 1 a començar.\nNo estic assumint conèixer el quadre complet de model de negoci de Coinbase, però sí que sé que els punts de referència de comissions d'afiliats, i en el dia Coinbase anunciat que s'estaven aixecant les comissions a $ 75 El meu primer pensament va ser "això no és sostenible".\nMillor dels casos, el que estic experimentant ara és la reacció d'una decisió de negocis qüestionables. Pitjor dels casos, es tracta d'una acció intencional perquè la gent per promoure Coinbase més agressivament sense pagar themfor seu treball i amagar-se darrere de les explicacions fosques.\nACTUALITZACIÓ: Sorprenentment, en el moment d'escriure aquest post, una publicació de Reddit aparèixer mostrant Coinbase ha reduït la seva comissió d'afiliació a $ 10. Això es va fer sense actualitzar els afiliats i molts estan molestos per aquest moviment "silenciosa".\nLlavors, què és en realitat mancada de programa d'Coinbase?\nAixí que aquí hi ha els tres millors coses que jo crec que ha de ser millorat en el programa de referència de Coinbase:\nDonar estadístiques detallades sobre les conversions. Com afiliat professional, si jo no sé per què no em paguen per un avantatge no tinc manera d'optimitzar el meu procés. Era perquè no va dipositar els diners suficients? És d'un país no elegible? No em deixi fotografies en la foscor.\nD'altra banda Coinbase ser que vulgui anar a una ruta diferent - que fa la recomanació informes anònims. Ja que no estan disposats a proporcionar qualsevol informació sobre els seus clients per què no només presentar-los com "usuaris generals". D'aquesta manera poden revelar molta més informació i encara mantenir la seva privacitat als clients. Aquest mètode és àmpliament adoptat en tot l'ecosistema d'afiliats. Atès que no sé qui és el client, que poden subministrar informació gairebé il·limitada.\nSi tota la resta falla, si més no aconseguir un representant de suport d'afiliats dedicat per gestionar totes les sol·licituds de suport de referència - el sistema de suport actual de Coinbase simplement no és suficient.\nAssegureu-vos d'actualitzar tots els afiliats en cada canvi que realitzi en les seves condicions d'ús. Sempre.\nAlgunes esperances per al futur\nL'ecosistema de Bitcoin no és molt afiliat / referència orientat. Això es pot veure amb moltes altres empreses, i no només Coinbase. No obstant això les meves esperances són que en el futur les empreses s'adonarà del veritable valor d'afiliats professionals i assignar els recursos adequats per cultivar les relacions amb ells. De moment - si vostè no està aconseguint els resultats que desitja sortir del programa de referència de Coinbase, vostè no està sol.


Impostos indisposats - Blog de CJ\nNavega: Home » 2009 » October » 30 » Impostos indisposats\nJosé I. González Faus. La Vanguardia. La baralla al voltant de la pujada d’impostos s’anima. La discussió coincideix aquest mes amb la setmana contra la pobresa que se celebra del 13 al 18 d’octubre, en un món amb mil milions de famèlics. Val la pena ajuntar les dues dades, deixant les nostres baralles particulars on Zapatero enganya prometent gravar només als més poderosos i gravant després a les classes mitjanes, i Rajoy continua amb les seves belles frases sense contingut, tan sonores i tan ben cisellades com buides.És millor rebobinar el debat fins a la proposta inicial del Sr. Blanco a primers de setembre: una pujada d’impostos a partir dels 60.000 € d’ingressos (uns 750.000 contribuents deia ell), per invertir en obres públiques creant ocupació, no només per a donar subvencions. Dos milionaris del PP van protestar que això era una agressió als treballadors! A ells es va sumar després Rajoy amb la mateixa música, però d’ell no puc assegurar que sigui milionari: doncs a la tele (Tengo una pregunta para usted), es va negar a contestar la pregunta de quant guanyava.\nLes meves reflexions arrenquen d’aquell primer plantejament que recull el punt de partida de l’anomenat “estat del benestar”.\n1. En la demagògia del PP hi ha alguna cosa important. Una pujada d’impostos serà estèril si no va acompanyada d’una major persecució del frau fiscal (on Espanya està a l’alçada de la seva selecció futbolística), d’austeritat en la despesa pública i en cotxes oficials, i d’arbitrar formes de control ciutadà sobre el destí d’allò que l’estat recapta. Doncs bé: som el primer país del món en cotxes oficials, més que els EUA, Alemanya o França … I, sobre el control de la despesa, un diputat guanya uns 4000 € que amb dietes i altres estipendis arriben gairebé als 6000, i aquest sou no els ve assignat pel mercat de treball en el qual tant creuen, sinó que se l’adjudiquen ells mateixos!\n2. La crisi econòmica s’assembla a la grip A: una pandèmia de la qual se’n surt, i només és mortal per als qui tenien altres malalties prèvies. L’economia espanyola és un d’aquells pacients que contreuen la grip tenint una altra malaltia. Per això, la proposta de Zapatero de crear altres fonts de riquesa, arriba tard: això devia haver-ho fet quan estàvem a la bombolla i ell presumia d’avançar a Itàlia! no ara quan estem a l’UVI.\n3. És molt injusta la teoria del degoteig ( “quan la copa dels rics es plena a vessar, les gotes que cauen donen de beure als pobres”). Els milionaris no poden demanar que els famolencs esperin a que hi hagi més riquesa i llavors podran menjar. El raonable és que esperin els milionaris i, quan ja mengem tots, podran ells enriquir-se més. Creure que si els molt rics tenen més, dedicaran aquesta riquesa a crear llocs de treball, és desconèixer interessadament la naturalesa humana.\n4 .- A Espanya avui, les rendes del capital tributen totes per igual, i la pressió fiscal és de les més baixes d’Europa. Segons la moral cristiana els impostos han de ser “progressionals”, es adir, progressius, (qui té més contribueix amb un percentatge més gran) però cada vegada menys, per no arribar al cent per cent. El 1891 una encíclica res “progre” ensenyava: “la raça dels rics, com que es pot emmurallar amb els seus propis recursos, necessita menys de l’empara de l’autoritat pública; el poble pobre, en mancar com manca de mitjans amb els quals defensar-se, necessita recolzar-se molt en el patrocini de l’estat … Toca als governants beneficiar aquestes altres classes socials i alleujar seriosament la situació dels proletaris. I això en nom del millor dret i sense la més lleu sospita d’ingerència: ja que l’estat ha de vetllar pel bé comú com la seva missió pròpia “(RN 22 i 23). Això repetia el 1965 el Vaticà II: “a l’estat toca impedir que s’abusi de la propietat privada en contra del bé comú” (GS 71). Fonament d’aquest ensenyament és que, quan algú té cobertes les seves necessitats, els diners que li queden ja no són seus sinó dels que ho necessiten. Per això el cristianisme primitiu (quan no hi havia un estat capaç de distribuir) ensenyava que l’almoina no era una caritat superogatoria sinó una obligació d’estricta justícia.\n5. Aquesta moral és, per a un catòlic, tant obligatòria com la de l’avortament. Però amb la moral catòlica fa la societat (i la mateixa Església!) una curiosa selecció. Fa 70 anys Pius XI va denunciar que molts catòlics “aparentment fidels en el compliment del seus estrictes deures religiosos, després, en el camp del treball, indústria, professió, comerç o funcions públiques, per un deplorable desdoblament de la consciència, porten una vida contrària a les normes de la justícia “(DR 56). I d’aquell document només va quedar que el papa “condemnava el comunisme”.\n6. Compte amb els impostos indirectes que afecten a tots per igual. O millor: afecten molt més el pobre usuari del Centre Arrels (que no té en la vida més gratificació que el tabac que fuma), que el propietari d’un iot que no es ressent molt si li pugen la benzina. “Salta als ulls de tots que, en els nostres temps, no només s’acumulen les riqueses, sinó que també s’acumula una descomunal i tirànica potència econòmica en mans d’uns pocs” (QA 105). Això es va dir en 1941: ¿és possible una democràcia política en una tirania econòmica?\n7 .- Sorprèn que alguns es queixin que “es buiden les arques de l’estat” per ajudar els que no tenen, i no es queixessin quan aquestes mateixes arques es van buidar per salvar els pirates que ens havien saquejat.\nEtiquetes: Crisis, Impuestos\n← La lògica del mercat\nIV Memorial Joan Gomis de periodisme solidari →


Aquesta pàgina web ha estat creada per Closa i Fills, SL. , amb caràcter informatiu. El fet d'accedir a aquesta pàgina implica el coneixement i acceptació dels següents termes i condicions.\n1. Titularitat de la pàgina web. El nom del domini www.closaifills.com, està enregistrat a favor de Closa i Fills, SL., amb domicili social en C/ Vilanova, 55 -08289-Copons (Barcelona). Telèfon de contacte +34 938090036 i adreça de correu electrònic comercial@closaifills.com\n2. Propietat intel·lectual de la web. Tots els drets de propietat intel·lectual del contingut d'aquesta pàgina web, el seu disseny gràfic i el seu codi font, són propietat exclusiva de Closa i Fills, SL., corresponent-nos l'exercici exclusiu dels drets d'explotació dels mateixos. Per tant queda prohibida la seva reproducció, distribució, comunicació pública i transformació, total o parcial, sense l'autorització expressa de Closa i Fills, SL.. Igualment, tots los noms comercials, marques o signes distintius de qualsevol classe continguts en aquesta pàgina web estan protegits per llei.\n3. Contingut de la web i enllaços. L'usuari accedeix voluntàriament a aquesta pàgina web. L'accés i navegació en aquesta pàgina implica acceptar i conèixer els advertiments legals, condicions i termes d'ús continguts en ella. El fet d'accedir no implica l'establiment de cap tipus de relació comercial entre Closa i Fills, SL. i l'usuari. A Closa i Fills, SL. no ens responsabilitzem del mal ús que es realitzi dels continguts de la nostra pàgina web, sent exclusiva responsabilitat de la persona que hi accedeix a ells o els utilitza. Tampoc assumim cap responsabilitat per la informació continguda en les pàgines web de tercers a les que es pugui accedir per enllaços des de la pàgina www.closaifills.com. La presència d'aquests enllaços tenen una finalitat informativa, no constituint en cap cas una invitació a la contractació de productes o serveis que s'ofereixin en la pàgina web de destí. En cas de que Closa i Fills, SL. tingui coneixement efectiu de que l'activitat o la informació a la que es remet des de aquests enllaços és il·lícita, constitutiva de delicte o pot lesionar bens o drets de tercers susceptibles d'indemnització, actuarà amb la diligència necessària per suprimir o inutilitzar l'enllaç corresponent amb la major brevetat possible.\n4. Intercanvi o difusió d'informació. Closa i Fills, SL. declina tota responsabilitat que es derivi de l'intercanvi d'informació entre usuaris a través de la seva pàgina web. Especialment no ens fem responsables de l'ús que els menors puguin fer d'ella en cas que els continguts a que es pugui accedir puguin ferir la seva sensibilitat.\n5. Actualització i modificació de la pàgina web. Closa i Fills, SL. es reserva el dret d'actualitzar, modificar o eliminar la informació continguda en la seva pàgina web, i la seva configuració o presentació, en qualsevol moment, sense previ avis i sense assumir cap responsabilitat per fer-ho.\n6. Indicacions sobre aspectes tècnics. A Closa i Fills, SL. no assumim cap responsabilitat que es pugui derivar de problemes tècnics o errades en els equips informàtics, no imputables a la nostra empresa, que es produeixin durant la connexió a la xarxa d'Internet, o que puguin ser causats per terceres persones mitjançant intromissions il·legítimes fora del nostre control. Des de Closa i Fills, SL. no garantim l'absència de virus i d'altres elements que puguin causar danys en els sistemes informàtics, en els documents electrònics o en els fitxers d'usuari d'aquesta pàgina web o de pàgines web de tercers, i per tant, no ens responsabilitzem dels prejudicis que es puguin produir per aquestes causes. Tambè quedem exonerats de tota responsabilitat davant de possibles danys o prejudicis que pugui patir l'usuari com a conseqüència d'errades, defectes u omissions en la informació que facilitem quan procedeixi de terceres fonts.\n7. Tractament de dades de l'usuari. Sense prejudici del previst en l'indicat en cada un dels formularis de la pàgina web, quan l'usuari faciliti les seves dades de caràcter personal, està autoritzant expressament a Closa i Fills, SL. al tractament automatitzat de les seves Dades Personals per a les finalitats indicades en els mateixos formularis. Closa i Fills, SL. no cedirà o comunicarà a tercers les dades recollides sense consentiment de l'usuari. L'usuari podrà exercir els seus drets d'accás, rectificació, cancel·lació u oposició, mitjançant l'enviament d'una carta amb acusament de rebut, a la nostra adreça postal o a la de correu electrònic. Advertiment sobre utilització de cookies. Advertim que aquesta pàgina pot utilitzar cookies. L'usuari té l'opció d'impedir la generació de cookies, mitjançant la selecció de la corresponent opció en el seu programa de navegació.


Pineda enjardina els escocells pel manteniment sostenible de l’arbrat del municipi — Medi Ambient\nPineda enjardina els escocells pel manteniment sostenible de l’arbrat del municipi Les espècies plantades són l’habitat d’insectes que lluiten de forma natural contra plagues, evitant així l’ús de pesticides i herbicides. Les plantes necessiten el seu temps per créixer i es demana a la ciutadania no trepitjar aquests espais. https://www.pinedademar.cat/serveis/mediambient/noticies/pineda-enjardina-els-escocells-pel-manteniment-sostenible-de-l2019arbrat-del-municipi https://www.pinedademar.cat/serveis/mediambient/noticies/pineda-enjardina-els-escocells-pel-manteniment-sostenible-de-l2019arbrat-del-municipi/@@download/image/W-Escocell-Plantat.jpg\nLes espècies plantades són l’habitat d’insectes que lluiten de forma natural contra plagues, evitant així l’ús de pesticides i herbicides. Les plantes necessiten el seu temps per créixer i es demana a la ciutadania no trepitjar aquests espais.\nLa secció de parcs i jardins de l’ajuntament de Pineda de Mar ha començat la plantació i sembra d’espècies vegetals als escocells dels carrers de Pineda. Aquesta acció s’ha dut a terme per afavorir la presència d’insectes enemics naturals de les plagues dels arbres, evitant l’ús de pesticides i herbicides i la colonització d’herbes no desitjades. En concret es realitzarà aquesta plantació i sembra de diversos tipus d’exemplars als escocells dels carrers Sant Jordi, Colom, Comptal, avinguda Mediterrània, Illes Canàries, Illes Balears, plaça Orient i Bellamar.\nLa plantació d’aquestes espècies es realitza durant a la tardor, època de pluges, perquè les plantes puguin fer créixer les arrels. En molts casos, però, el resultat de les espècies adultes i florides no es veurà fins a la primavera. Així que es demana a la ciutadania que tingui cura d’aquests espais evitant trepitjar-los i no deixant que els gossos hi accedeixin.


Pa de sègol amb massa mare » Bojos per la cuina\n« Granada de mongetes tendres\nAlbergínies amb salsa de pinyons »\nPa de sègol amb massa mare\nEl pa fet a casa té un encant especial. Aquest l’hem fet amb massa mare, farina integral de sègol i farina de força. És cert que cal temps i paciència per fer segons quines varietats de pa, però el resultat, què voleu que us digui, val la pena. Aquest pa es conserva molt bé durant una setmana i té un sabor intens.\n220 g de massa mare natural (que haurem d’”alimentar” abans d’utilitzar-la)\n250 g de farina integral de sègol\n250 g de farina de força (i 50 g més per “alimentar” la massa mare)\n330 g d’aigua mineral sense gas (i 50 g més per “alimentar” la massa mare)\nUnes hores abans de començar, treis la massa mare de la gelera i “alimentau-la”: afegiu-hi 50 g d’aigua i 50 g de farina de força. Remenau bé la preparació amb moviments que facilitin l’entrada d’aire. Tapau el recipient amb un plàstic fins que fermenti. Sabreu que és a punt quan s’ha estufat i fa bombolletes (haureu d’esperar unes quantes hores). Això vol dir que la massa mare està activa i a punt per fer pa.\nMesclau les dues classes de farina amb la sal. Afegiu-hi l’aigua i treballau la pasta durant 5 minuts. Incorporau-hi la massa mare i treballau la pasta durant 10 minuts més, atupant-la i doblegant-la sobre si mateixa repetidament. Tornarà més elàstica . Enfarinau un bol; feis una bolla amb la pasta i posau-la dins el bol. Tapau-lo amb un plàstic de manera que no hi entri gens d’aire i guardau el recipient a la gelera fins l’endemà.\nL’endemà, treis-lo de la gelera. Enfarinau una llauna. Donau a la pasta forma rodona si voleu fer un pa, o allargada si voleu fer una barra, com nosaltres. Empolvorau- la amb farina i deixau-la fermentar dins el forn apagat (o tapada amb un pedaç) unes quantes hores, fins que vegeu que el pa s’ha estufat i fa cruis a la superfície (es clivella).\nEnceneu el forn a 250º. En ser calent, enfornau la llauna. Pulveritzau el pa i les parets del forn amb aigua (això ajuda a què faci crosta). Coeu-lo a aquesta temperatura durant 15 minuts i llavors abaixau-la a 200º. Al cap de 20 minuts més, obriu el forn i comprovau que s’ha enfortit també la part de baix del pa i no només la superfície. Si no és així, posau-lo cap per avall perquè es cogui bé de per tot. El pa serà cuit quan en pegar-li copets amb el puny faci renou de buit (uns 45 minuts, aproximadament).\nTreis-lo del forn i deixau-lo refredar damunt una reixeta.\n29/7/2013 | Categoria: Brioixeria i pans, Receptes | 2 comentaris - Deixa el teu!


L'actualitat amb Raan | Raan Advocats i Consultors\nEn aquesta secció ens fem ressò de la informació i opinió més rellevant del sector jurídic, en els seves diverses especialitats. La millor forma d’estar al dia.\nExposem totes les novetats normatives i jurisprudencials. En aquest sentit, fem un seguiment rigorós dels esdeveniments més destacats, que influeixen en la societat i en l’opinió pública. Activitat que fem extensiva a les xarxes socials més acreditades.