Vint-i-cinc anys? o quasi - Levante-EMV\nVint-i-cinc anys? o quasi\nComence a escriure aquestes línies en novembre de 2014, i en aquest cas la data té la seua importància. Els amics de la Colla Rebombori fan en aquesta Magdalena de 2015 el seu vint-i-cinc aniversari i m'han demanat una reflexió en veu alta sobre què han estat els mitjans de comunicació a la nostra ciutat durant eixe període. Hi ha molt de què parlar, sí, però no faré ara un repàs per a recordar-vos que en aquest temps s'han consolidat, a més de l'autòcton Mediterráneo, les edicions a Castelló de Levante EMV i El Mundo o que, en cas contrari, s'han tancat iniciatives com l'Heraldo de Castelló, l'edició local de Las Provincias o televisions com Localia o l'enyorada per alguns Tele Troncho al mateix temps que es mantenen altres propostes audiovisuals d'àmbit local o comarcal. No. La meua reflexió està centrada en la crònica d'un fracàs que ha marcat el panorama dels mitjans de comunicació al País Valencià en aquests vint-i-cinc anys.\nFracàs en tots els aspectes, cultural, social, econòmic, laboral, i sobre tot un fracàs com a projecte de construcció de país. Què açò, i no una altra cosa, ha significat el naixement i la sobtada mort de RTVV, la ràdio i la televisió pública dels valencians que va veure la llum el 9 d'octubre d'ara fa 25 anys i que van apagar just ara fa un any, el 29 de novembre de 2014. (Ja us havia dit que la data tenia la seua importància). Afortunadament la vostra colla ha pogut sobreviure a uns temps i a un país que s'ha mostrat implacable amb l'únic mitjà públic de comunicació en valencià que ha conegut en la seua llarga i atabalada història. Fins a l'extrem que no ha pogut superar-ho. Primer motiu doncs de celebració? per a la colla, s'entén. 25 anys, un quart de segle, cal celebrar-los sempre. ¡Felicitats!\nFracàs col·lectiu, que afecta en la seua transversalitat al conjunt de la societat valenciana. Tots hem eixit perdent. La recentment constituïda MESAV, la Mesa Sectorial de l'Audiovisual Valencià -que aglutina representants dels col·lectius d'actors, realitzadors, doblatge, productores, locutors, directors, tècnics de so, periodistes, operadors d'equips, càmeres, guionistes i a les universitats valencianes-, apunta en el seu document Cap a un nou espai audiovisual que «el sector professional de l'audiovisual valencià travessa la pitjor situació de la seua història. El tancament abrupte i irracional de RTVV i la manca continuada de polítiques d'ajuda i foment de l'ocupació i el desenvolupament empresarial han augmentat la taxa de desocupació al 92%. Moltes empreses han hagut de tancar i el futur de la majoria de treballadors valencians d'aquest sector està fora del nostre àmbit o en altres professions?». Un sector integrat per més de 5.000 treballadors directes i que generava al seu voltant molta més ocupació com ara professionals de maquillatge i perruqueria, seguretat, hostaleria i hostesses, fusters, seguretat privada, decoradors, etc.\nUna realitat que no afecta només als membres d'aquests col·lectius. Alguns de nosaltres hem perdut el treball i la possibilitat de realitzar la tasca per a la qual ens vàrem formar, en alguns casos fins i tot després d'haver superat una oposició en el sector públic que després no ha estat respectada. Però el conjunt dels ciutadans del País Valencià hem perdut un valor que no per ser immaterial és menys important: Ens han deixat òrfens d'un senyal d'identitat propi que, a més, ens impossibilita a rebre formació, entreteniment, informació, cultura, així com l'accés a les noves tecnologies de la comunicació i a les autopistes de la informació, en la nostra llengua i al llarg de tot el nostre territori. Els valencians som l'única comunitat autònoma de l'estat espanyol que tot i tindre una llengua pròpia no té un servei públic de ràdio i televisió que els parle en eixa mateixa llengua. Fins i tot les comunitats de parla castellana mantenen televisions autonòmiques, a més de la televisió pública estatal. Un greuge que traspassa fronteres. La Carta Europea de les Llengües Regionals o Minoritàries, subscrita per Espanya, afirma que els poders públics han de garantir la creació d'almenys una ràdio i una televisió en les llengües protegides per aquesta carta. És el cas del valencià. Amb la reobertura de la televisió pública grega, els valencians som els únics habitants d'una regió europea amb llengua pròpia sense mitjans de comunicació públics que es vehiculen en eixa llengua. Sí, també en això som únics.\nI el pitjor de tots és què han estat les institucions públiques, els polítics que havien de vetllar pels nostres drets i els nostres senyals d'identitat, els que se'ls han carregat. A l'hora de fer valdre les seues prioritats ho han tingut molt clar: el menys prioritari ha estat una vegada més la llengua, la cultura i l'accés a la informació pública en la nostra llengua. Encara que ara, amb les eleccions tocant a la porta, ja parlen de reobrir allò que van tancar o fins i tot, com en el cas de la Diputació de València, de fer-ne una de nova «que ens parle de lo nostre en la nostra llengua».\nUna llengua que han massacrat pel que fa a la seua presència en els mitjans de comunicació. Com en tants altres llocs: en l'administració pública, en els jutjats, en el comerç, en la publicitat, etc. Només ens queda l'escola gràcies a la Llei d'Ús i Ensenyament que ara compleix també 25 anys, però els atacs i les retallades estan a l'ordre del dia. Per exemple aquí mateix, en el col·legi Herrero de Castelló.\nTancada RTVV, censurada Catalunya Ràdio i prohibida TV3 només tenim accés a mitjans en castellà. La presència del valencià queda reduïda a revistes locals i a un grapat de televisions locals i comarcals que intenten sobreviure en un espai alegal marcat per una distribució partidista i sectària de les concessions que ha acabat també als tribunals de justícia. El valencià està ferit de mort als mitjans de comunicació i acabarà desapareixent si només queda en mans dels interessos del mercat i de les empreses privades. Les excepcions d'emissores com Ràdio Vila-real o TV Quatre, a La Plana, i de Comunicació de Els Ports a Morella, a més d'altres al Baix Maestrat no fan sinó confirmar eixe temor.\nLa història del tancament de RTVV ja és prou coneguda i no em ve de gust recordar-la. Tampoc és el lloc. Només vull aportar unes dades respecte al que tots hem perdut, més enllà que fórem o no consumidors d'un mitjà que es va pervertir per l'ús sectari que d'ell van fer els polítics amb la complicitat de bona part dels treballadors i de la societat que ho va permetre. Hem perdut la possibilitat de gaudir de ficció en valencià, de rebre informació en valencià, de parlar d'esport en valencià, de veure teatre i cinema en valencià, de riure amb dibuixos animats en valencià, d'escoltar debats en valencià, de conéixer el nostre medi ambient en valencià, de mostrar les nostres arrels i les nostres festes en valencià, etc.\nSí, també les festes. No seré jo qui defense el que va estar el tractament de RTVV a les festes fundacionals de Castelló. Però tampoc seré jo qui el condemne. En tot cas mai als treballadors que ho van fer possible i moltes vegades en situacions de manca de respecte i de comprensió per part d'aquells per als quals treballàvem. Amb el tancament és segur que també els castellonencs, festers o no, hem eixit perdent. Algunes dades: Al llarg dels 24 anys de RTVV la televisió pública dels valencians va oferir en els seus informatius un total de 23.505 notícies de la ciutat de Castelló, una mitjana de tres al dia incloses les que feien referència a les festes. Pel que fa a les festes de la Magdalena es van oferir un total de 87 retransmissions en directe i es varen enregistrar 589 'bruts' amb una durada mitjana de cinquanta-i-cinc minuts cadascú. I parle només de programes informatius.\nPerò no és una qüestió de xifres, ho sé. Perquè són pocs minuts, segur, si els comparem amb el seguiment d'altres festes com les Falles de València o les Fogueres d'Alacant? però són molts quan la comparació la fan els nostres veïns d'Almassora, Borriana, Vila-real, la Vall d'Uixó o Vinaròs respecte a les seues festes que per a ells són tan importants com per a nosaltres les de La Magdalena. Res de nou: Això ho saben, i ho pateixen, també els veïns de Tarragona o Lleida respecte al tractament de l'elogiada TV3 envers les seues festes o, sobretot, els seus equips de futbol? de nou la mateixa queixa que podem esgrimir els 'orelluts' respecte al Villareal CF i aquests del València CF. Malauradament és una qüestió d'audiència i de pes social i demogràfic dins del país, així de clar.\nSón pocs minuts, segur, i són molts menys del que Castelló i la seua gent ens mereixíem? però també al voltant d'això els convide a reflexionar. Respecte del passat: Recorden quina altra televisió, pública o privada, fora de l'àmbit local ha parlat mai tant d'aquestes festes? Sí, he dit tant, què no vol dir suficient. I en clau de futur: Quan tornarem els castellonencs a tindre eixa quota de pantalla per mostrar, en valencià, les nostres festes a la resta dels valencians i per extensió a la resta de televisions autonòmiques? Les dues respostes són fàcils i dibuixen una realitat prou decebedora. Pot ser que no ens agradara la radiotelevisió pública que teníem i segur que hi havia moltes raons perquè així fora, però en comptes de lluitar per millorar-la hem deixat que ens la lleven sense valorar el què hem perdut. Encara sort que no hem tingut la mateixa actitud respecte a altres serveis públics i altres drets que tot i la nefasta gestió dels polítics sí considerem fonamentals. Era per açò la referència al fracàs col·lectiu que ha significat el tancament de RTVV i la pèrdua de bona part del nostre sector audiovisual.\nUna apagada a negre que té responsables amb noms i cognoms. Però bé, estem de festa i d'aniversari. Vint-i-cinc anys de Colla Rebombori és per a celebrar-ho al llarg de la setmana de festes i de la resta de l'any. ¡Llàstima!, segur que Joan Miquel Ahís ho haguera gravat amb la seua càmera i haguera pogut convéncer -no tinc cap dubte- a algun editor per a col·locar ni que foren un parell de minuts en qualsevol dels espais en els quals la tancada RTVV parlava (encara que per a alguns fora poc) de les festes de Castelló i de la gent que com vosaltres les fan possible.\nTal vegada siga l'any que ve si finalment els valencians, també els de Castelló, recuperem un servei públic de ràdio i televisió al que tenim dret.\nQueda dit, enhorabona.\n(Article publicat al llibre de festes de la Colla Rebombori de Castelló)


Posi-me'n una de vampirs… | Els Bastards | Blog en català de cinema, sèries i tot allò que envolta el món audiovisual\n25 octubre, 2010 Comentaris (0) Visualitzacions: 913 Cinema Claudi Dómper\n…que no facin pampallugues. Hi havia una vegada uns xuclasangs que vivien molt feliços fent les seves coses de xuclasangs. Llavors varen venir els escriptors i varen decidir que això d’atacar als vius quan era de nit i els llops udolaven estava molt bé però calia alguna cosa més per donar profunditat al personatge. I …\nPosi-me'n una de vampirs…\n…que no facin pampallugues.\nHi havia una vegada uns xuclasangs que vivien molt feliços fent les seves coses de xuclasangs. Llavors varen venir els escriptors i varen decidir que això d’atacar als vius quan era de nit i els llops udolaven estava molt bé però calia alguna cosa més per donar profunditat al personatge. I partint d’aquí hem arribat al vampir adolescent que fa pampallugues.\nCom passa sempre, hi ha aquells als quals els canvis no els agraden, en especial quan els canvis converteixen un monstre en un ídol d’adolescents, com si una cosa i l’altra fossin incompatibles. El cas és que els editors, sempre a l’aguait per captar el que els seus lectors volen, ja estaven ensumant la gran sabana literària a la recerca d’algun llibre en el que aparegués alguna versió no refinada dels nostres vampirs. I si podia ser un best seller encara millor.\nD’aquesta manera no és difícil imaginar-se una conversa (del tot inventada) entre un agent literari i un editor de Ballantine Books:\nAgent: … doncs ja sabràs que ara represento en Justin Cronin. Tinc un llibre increïble que acaba d’enviar-me.\nEditor: Quina mena de llibre?\nAgent: Un de més de vuit-centes pàgines.\nEditor: Però és que no els dieu als vostres representats que no ens agraden els llibres llargs? Són massa cars d’enquadernar.\nAgent: Aquest serà un best seller, segur. És la primera part d’una trilogia.\nEditor: Oh, no, una altra trilogia.\nAgent: Només dues paraules: apocalipsi vampíric.\nEditor: T’escolto, segueix.\nEfectivament el llibre del que estic parlant; The Passage de Justin Cronin, va d’això, de la fi del món tal i com el coneixem sota els efectes d’una epidèmia de vampirs frenètics que es comporten com si haguessin cursat uns quants anys de carrera a la Zombie University. Imagino que en algun punt del seu historial farcit de fracassos, l’Alt Comandament Vampíric va decidir canviar els procediments de sempre. S’havia d’acabar això de ser sofisticat, ja n’hi havia prou de tanta subtil infiltració a la recerca de venes virginals. Calia engegar a fer punyetes les mascarades i les corts intrigants de personatges històrics decadents i emprar les tàctiques d’atac en onada d’inspiració soviètica dels zombis que, tot i estar mancades d’elegància, s’havien mostrat molt efectives a llibres i pel•lícules.\nThe Passage va deixar impressionats a molts i fou presentat com la nova sensació del gènere especulatiu, quelcom que no vol dir res perquè cada any les editorials surten amb els seus candidats a ser el nou George R.R. Martin (abans era el nou JRR Tolkien, de manera que alguna cosa sí que ha canviat). Haig de reconèixer que el llibre enganxa i que hi ha parts que vaig trobar realment aconseguides. Amb tot és una obra irregular, cosa comprensible si tenim en compte que la història està dividida en dues parts, una abans i durant l’Apocalipsi (que vaig trobar brillant) i l’altre que té lloc noranta anys després i que presenta alguns problemes de consistència.\nUna cosa sí que s’ha de dir. Al llarg de tot el llibre vaig tenir la sospita que hi havien escenes d’allò mes Chrictonianes, dit d’una altra manera: escenes que semblaven escrites per ser filmades. I aquí és on hem de parlar de la inevitable adaptació cinematogràfica. Tot just publicar-se The Passage vàrem ser informats que Ridley Scott en dirigiria la pel·lícula. La pregunta que em ve al cap és, si en Ridley Scott va tenir els problemes que va tenir per adaptar un guió senzill com era el guió original de Robin Hood (on el protagonista no era en Robin si no el xèrif), com s’ho farà amb una història tan complexa com The Passage. Al menys sí que hi ha un personatge que està que ni pintat perquè l’interpreti en Russell Crowe, tot i que està per veure si l’ actor voldrà embrancar-se en un nou projecte dirigit per en Ridley Scott.\nUna cosa s’ha de valorar positivament: en aquest llibre els vampirs no fan pampallugues.\n» Cinema » Posi-me'n una de vampirs…


Wikiloc - ruta Alzina Salari Balma dels Traginers Alzina Bonica o del Vent Font de l' Hort Cova de l'Estrella - Mura, Catalunya (España)- GPS track\nAlzina Salari Balma dels Traginers Alzina Bonica o del Vent Font de l' Hort Cova de l'Estrella\n6.636 418 6218\nVista 78 vegades, descarregada 9 vegades\nSenzilla i gratificant caminada al voltant del Torrent de la Coma d'en Vila.\nSortint de l'aparcament de l'Alzina del Salari passarem per la Balma dels Traginers i pujarem fins al Coll de Boix.\nVisitarem el majestuós exemplar de l'Alzina del Salari o del Vent i la Masia de la Coma d'En Vila, el punt més alt de l'excursió.\nPassat el Coll de Garganta, per un bonic corriol baixarem a la Font de l'Hort, una font molt ben conservada encara que avui no rajava l'aigua.\nAbandonarem el Torrent de la Font de l'Hort per dirigir-nos a trobar el sender que baixa del Coll de Garganta i ens durà als Tres Jutges.\nVisitarem "la joia de la sortida", la bonica cova de l'Estrella. Aquesta estreta i allargassada cavitat d'uns 25 metres de fondària i oberta pels seus dos extrems i amb la forma d'un estel de cinc puntes, segur que no us deixarà indiferents.\nCaldrà fer un petit esforç per veure-la perquè s'ha de superar una rampa de 4-5 metres finals per arribar a la boca de la cova de l'Estrella, no obstant trobarem molt bones preses si ens calen: els arbustos i les arrels que s'hi troben.\nEl darrer tram de la baixada dels Tres Jutges fins a l'aparcament l'hem fet pel corriol que baixa amb més fort pendent, cal recordar que n'hi ha dues opcions de baixada una mica més suaus i també més llargues.\nLa classificació de Moderat en les "dificultats tècniques de la ruta" és per la petita grimpada per arribar a la Cova de l'Estrella i el corriol desfet i pedregós de baixada dels Tres Jutges.\nBalma del Morral del Llop\nDreta corriol cova de l'Estrella\nBalma del Gat Mesquer\nLongitud: 5.57km, ↗365m, ↘385m\nTiempo: 02:49:00h, Velocidad: 2.0km/h\nTiempo en movimiento: 01:56:59h, Velocidad: 2.9km/h\nInicio: jueves, 4 de octubre de 2018 6:58:25 (UTC)\nFinal: jueves, 4 de octubre de 2018 9:47:25 (UTC)\nPuntos: 464 (530)\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Alzina Salari Balma dels Traginers Alzina Bonica o del Vent Font de l' Hort Cova de l'Estrella https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/alzina-salari-balma-dels-traginers-alzina-bonica-o-del-vent-font-de-l-hort-cova-de-lestrella-29270878 Salutacions, Wikiloc - Rutes del Món


Polèmica festa amb «botellón» aquàtic a una cala protegida\nPolèmica festa amb «botellón» en una cala protegida del Baix Empordà\nDes de l'Ajuntament asseguren que intentaran tramitar la col·locació de boies per l'any vinent\nper Redacció dimarts, 13 d’agost 2019 - 12:15h\nSegons assegura l'Ajuntament, la Guàrdia Civil en té constància dels fets | Twitter (@marionaroca1)\n'Salvem el Golfet', l'entitat ecologista en defensa de la preservació del paisatge de la Costa Brava, ha denunciat l'organització d'una festa d'alcohol amb una quarantena d'embarcacions a la zona protegida de la cala d'en Massoni, entre Palafrugell i Mont-ras.\nLa festa, la qual va tenir lloc el passat 10 d'agost i que hauria estat organitzada a través de les xarxes socials, es va posicionar a la cala situada al sector de cap Roig, sense notificar res a les administracions locals.\n'Salvem el Golfet' ha denunciat els fets a l'Ajuntament\nPer aquest motiu, l'entitat va entrar ahir dues instàncies als ajuntaments de Palafrugell i de Mont-ras, per a denunciar la gran concentració d'embarcacions per l'organització que es va crear. A més, van voler demanar una delimitació de la cala: «Sol·licitem que es col·loquin, a la cala d'en Massoni i a la Banyera de la Russa, boies ecològiques, on les barques tinguin l'obligació d'amarrar-se, per tal d'impedir l'arrossegament del fons marí quan es tira l'àncora».\nA més, també han demanat que hi hagi més vigilància a la zona, sobretot de cara a les embarcacions que tinguin la intenció d'amarrar a les zones on el fons marí estigui especialment protegit.\nSegons l'Ajuntament, totes les festes il·legals es posen en coneixement de la Guàrdia Civil\nDe fet, aquests mateixos successos van tenir lloc el passat any, i la mateixa entitat va entrar dues denúncies, iguals a les que ha tornat a interposar aquest any 2019. Segons el 'Diari de Girona', l'alcalde de Palafrugell, Josep Piferrer, ha volgut declarar que les festes que s'organitzen sense permisos són totes posades en coneixement de la mateixa Guàrdia Civil. A més, Piferrer ha assegurat que «parlarem amb l'Ajuntament de Mont-ras perquè es pugui tramitar la col·locació de boies en aquesta zona en el pla d'usos de l'any vinent».\nDes de l'entitat ecologista, s'ha volgut recordar que l'entorn en el qual es va realitzar una festa l'altre dia és un entorn que compta amb la màxima protecció ambiental, patrimonial i paisatgística, ja que forma part del Pla d'Espais d'Interès Natural (PEIN) i del Pla de Gestió de l'Espai d'Interès Natural (EIN) de Castell-Cap Roig pel que fa a l'àmbit terrestre i marítim.\nTurisme Costa Brava Platges Baix Empordà


Amics arbres · Arbres amics: El rostre de les oliveres\nUn món fantàstic esdevé art\nen troncs d’olivera\nPere Ferrer, José Sedano i Daniel Ferrer exposen\nles seves fotografies a Can Alcover\nSiluetes d’animals i personatges fantàstics queden incrustades en el troncs de les oliveres centenàries de la serra de Tramuntana. Aquesta és la temàtica central de l’exposició que ahir vespre inauguraren Pere Ferrer, José Sedano i Daniel Ferrer a Can Alcover de Palma.La mostra, titulada El rostre de les oliveres, desdibuixa a través de vint-i-sis fotografies tot un món imaginari a través d’imatges figuratives. L’objectiu de les càmeres dels tres autors fan un repàs a la història llegendària de la nostra illa i, en concret, a la serralada de la Tramuntana.\nEl que va néixer com un passatemps de tres companys, s’ha convertit ara en tot un art per a Pere, José i Daniel que tresquen per les muntanyes a la recerca d’imatges sugerents. Animals prehistòrics, primats, bèsties fantasmagòriques i animals més corrents es poden veuren reflectits en aquesta exposició fotogràfica que romandrà oberta fins el 19 d’octubre.«Allò difícil ha estat fer-ne la tria. Hem realitzat gairebé 3.000 fotografies i seleccionar-ne 26 amb una certa harmonia ha estat ben complicat», explicà ahir Pere Ferrer mentre ensenyava amb delit la seva primera exposició. «Tot parteix d’aquesta primera fotografia», apuntà «en la que l’ull de l’espectador hi veu reflectit un mussol. Després d’això hem trescat molt», assegurà.\nLes possessions de Son Rullan i Muleta o els paratges de Valldemossa, Esperoles, Deià o Banyalbufar han estat els escenaris escollits pels tres artistes que, recercant dins la imaginació, han trobat un món fantàstic incrustat en les soques dels arbres centenaris. «L’olivera s’impregna de la seva figura», puntalitza José Sedano, per afegir que els camps conrats, amb els oliverars cuidats, són on es poden trobar millors imatges «Sinó, perden vitalitat».\nLes imatges, realitzades la majoria amb càmeres analògiques, són totes en color, encara que Daniel Ferrer ha tractat algunes de les fotografies per donar més intensitat.La mostra és un joc d’imaginació, a través del qual el públic passeja per les diferents sales de Can Alcover ideant tot un món, que a vegades pot semblar real i d’altres aterridor.\nOBRA CULTURAL BALEAR CAN ALCOVER\nC/ DE SANT ALONSO, 24\nDe dia 5 a 19 d'octubre de 2007, de les 17h a les 20h\nPalma de Mallorca, Octubre 2007\nBarcelona Març, 2008\nPosat per Joan Vicenç a les 15:55\nCom m'agradaria pode rvisitar i gaudir d'aquesta exposició. Bon pos, bones fotos. M'ha recordat la cançó d'Al Tall que parla de l'olivera a Tocs i vares.\nPrecioses, sobretot la darrera, quin acudit, no? Sí que tothom busca formes als núvols, però als troncs...Bonic de debó, seguiu cuidant arbres, amics.


El batle proposa mancomunar la neteja dels abocadors de deixalles a foravila\n18 maig 2021 12:10\nL'actual contracte del concessionari dels fems al Pla només preveu la recollida de l'interior dels contenidors\nTomeu Garcies | 29 agost 1999\nEl batle de Sencelles, Josep Aloy, reclama amb urgència una actuació coordinada des la Mancomunitat del Pla per acabar amb els abocadors de fems i deixalles incontrolats que s'han multiplicat a foravila.\nEl Consistori senceller va encetar fa un parell de setmanes una campanya per eradicar-hi aquests punts però que no ha tingut fins ara els resultats esperats.\nMalgrat les crides fetes al civisme ciutadà i les amenaces de fortes multes als que llancin deixalles, no s'han reduït els abocaments a les zones on hi ha contenidors, i fins i tot se n'han detectat en nous punts.\nDes de l'Ajuntament s'han efectuat diferents neteges a partir dels recursos propis però s'han demostrat del tot insuficients. Per aquest motiu, el batle Aloy creu que la Mancomunitat «ha de prendre cartes a l'assumpte, i més tenint en compte que es tracta d'un problema que afecta molts municipis».\nFins ara, l'empresa concessionària del servei de recollida de fems a la Mancomunitat només està obligada per contracte a buidar els contenidors distribuïts per foravila. En cap cas, emperò, no té el perquè fer net tots els voltants ni retirar-ne la ferralla i deixalles que s'hi acumulen sovint.\nAixí idò, Josep Aloy aposta per negociar amb el concessionari una modificació del plec de clàusules incloent aquest servei a canvi, si és necessari, d'una compensació econòmica.


La Fira de l'Embotit crea una aplicació per a mòbils sobre productes garrotxins i un espai de tast de pa - Olot Televisió\nComentaris tancats a La Fira de l’Embotit crea una aplicació per a mòbils sobre productes garrotxins i un espai de tast de pa\nDurant el proper cap de setmana Olot tornarà a viure la Fira de l’Embotit, que aquest any comptarà amb 90 comerciants d’embotits, formatges i cerveses, dels quals un 25% elaboren els seus propis productes. El formatge de Cabrales és el convidat d’aquesta edició, que estrenarà un Espai del Pa així com una aplicació dels millors productes gastronòmics locals.\nArriba una nova edició de la Fira de l’Embotit d’Olot, i ho fa amb diverses novetats. Entre els diferents espais existents se’n crea un de nou: l’Espai del Pa, un producte molt lligat amb l’embotit i on es divulgarà el Tortell d’Olot i el Pa de pagès de crostó. A banda d’aquest nou espai, la Fira vol potenciar el caire familiar de l’esdeveniment incrementant les activitats infantils.\nA més, fa anys que es convida a algun producte determinat a la Fira de l’Embotit; aquest 2015, el convidat és el formatge de Cabrales, que vindrà acompanyat de diverses activitats relacionades amb la seva zona de producció.\nD’altra banda, aquesta Fira veurà el naixement d’una aplicació anomenada 100% Especialitats Gastronòmiques, que divulgarà els aliments típics d’Olot i guiarà als clients al punt de venda més proper. Tot perquè els productors locals puguin donar-se a conèixer.\nLa Fira de l’Embotit tindrà lloc pel centre d’Olot dissabte i diumenge, i comptarà amb la presència de 90 comerciants de formatges, cerveses i embotits, dels quals un 25% elaboren els seus propis productes. Enguany també s’especejarà un porc al Firal d’Olot, però aquest 2015 no es cuinarà, en motiu de la nova normativa del pla d’usos de la zona que impedeix cuinar al Passeig.\nEl formatge, el vi i el pa esdevenen un gran complement per a la Fira de l’Embotit d’Olot 2014


Entra en servei el vestíbul comú d'FGC de plaça Molina i Sant Gervasi\nAquest espai disposa d'una superfície de més de 800 metres quadrats i tres plantes\nEl Departament de Política Territorial i Obres Públiques ha posat en funcionament, aquest dilluns, el nou vestíbul comú de les estacions de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) de plaça Molina i Sant Gervasi, que permetrà millorar les connexions entre diferents línies de ferrocarril en aquest punt. D'aquesta manera s'allibera la banda nord de la plaça Molina, fins ara ocupada per necessitats de l'obra. Ara les obres es concentren en el perllongament de les andanes de l'estació de Sant Gervasi, que comporten la reducció d'un carril de circulació a la Via Augusta en aquest punt.\nAquest dilluns ha entrat en funcionament el nou vestíbul comú d'FGC que comunica les estacions de plaça Molina i Sant Gervasi, que fins ara disposaven d'accessos independents no connectats, tot i situar-se a tocar. Així, el vestíbul provisional que es va habilitar a la Via Augusta a prop del carrer de Balmes durant l'execució d'aquestes obres deixa de ser operatiu.\nAmb el nou vestíbul comú es faciliten els intercanvis entre les diferents línies d'FGC que donen servei a les dues estacions, ja que les persones usuàries podran accedir tant a les línies de Reina Elisenda (L6), Sant Cugat - Rubí (S5), Universitat Autònoma (S55) i Tibidabo (L7) des de tots els accessos, així com fer els transbordaments sense haver de sortir a l'exterior.\nEl nou vestíbul ara en servei s'ha construït sota l'edicle existent de l'estació de Sant Gervasi, que s'ha remodelat per tal de modernitzar les instal·lacions, instal·lar-hi un nou ascensor que connecta amb el carrer i adequar-lo a les noves necessitats. El vestíbul comú disposa d'una superfície de més de 800 metres quadrats i tres plantes, i compta amb tres ascensors més per connectar amb les andanes i escales fixes i mecàniques.\nEl nou vestíbul comú forma part del projecte d'interconnexió i remodelació de les dues estacions d'FGC de plaça Molina i Sant Gervasi per a millorar la mobilitat, l'accessibilitat i la intermodalitat entre elles. El projecte compta amb una inversió de 10 milions d'euros.\nLes obres continuen i se centren en el perllongament de les andanes de l'estació de Sant Gervasi fins a una longitud útil de 80 metres, la qual cosa permetrà donar cabuda a trens amb més capacitat, per donar una resposta adequada a l'increment de demanda d'usuaris registrat darrerament en aquesta línia.\nPrecisament, aquestes obres comporten la reducció de cinc a quatre carrils en el tram de la Via Augusta entre el carrer de Brusi i el carrer de Balmes fins a la tardor. A més, a partir del proper cap de setmana quedarà ocupat un espai de la vorera a l'entorn de l'accés provisional, entre la Gran Via i el carrer de Balmes, per necessitats de les obres.


Hora de publicació: 06-09-2021\nHora de publicació: 21-05-2021\nPassos de neteja de les plaques de Petri\nLes plaques de Petri van ser dissenyades originalment per Julius Richard Petri (1852-1921), un bacteriòleg que treballava amb el biòleg alemany Robert Koch, el 1887, de manera que també eren conegudes com a "plaques de Petri". Les plaques de Petri són fràgils i fràgils, de manera que s’han de netejar i manipular amb cura. ...Llegeix més »\nIntroduïu més màquina per obtenir consells de filtre per a més clients que necessitin Covid-19\nAra la capacitat de producció de puntes de filtre és de 3000 caixes de puntes de filtre. Actualment, HUIDA subministra DIVERSOS tipus de puntes de pipeta de filtre: incloent 10ul, 20ul, 50ul, 100ul, 100ul, 200ul, 1000ul, 1250ul i 5ml. Embalatge: paquet regular: 96 consells / bastidor. Pack econòmic: 1000 consells / bossa. Característiques tècniques ...Llegeix més »


Catalunya rep Castella i Lleó en el debut de l'Autonòmic femení - Federació Catalana de Rugby\nEl 2022 tindrà un plat fort ja en els primers compassos, i és que el proper diumenge, a la Foixarda, la selecció catalana femenina sènior tornarà a vestir-se de curt després de més de dos anys d'inactivitat.\nEl XV de la Ginesta dirigit per Mario Sans rebrà a Castella i Lleó en el primer partit de les catalanes del Campionat Autonòmic amb l'objectiu de començar amb bon peu i arribar a la darrera jornada contra Madrid amb opcions de plantar-se a la final.\nEl conjunt dirigit per Mario Sans s'entrena des de principis de temporada (inclús des de finals de la passada) per afrontar el duel amb les castellanes amb màximes garanties.\nL'enfrontament correspon a la segona jornada del Campionat Autonòmic, ja que aquest passat cap de setmana s'ha celebrat la primera en què Madrid ha derrotat 7 a 41 a Castella.\nTret de sortida de la selecció S18\nEl partit entre els conjunts sènior de Catalunya i Castella i Lleó estarà precedit per l'enfrontament dels conjunts S18 de les mateixes federacions.\nRoser Borràs entrena les noies S18 de la Ginesta, que enguany debuten en el nou Campionat Autonòmic S18 juntament amb Castella i Lleó i Madrid, que en la primera jornada van enfrontar-se amb resultat favorable a Madrid per 7 a 17.\nAixí doncs, Catalunya S18 obrirà el matinal de rugby a la Foixarda a les 10h, i tot seguit, a les 11.45h, les seleccions sènior de Catalunya i Castella i Lleó es veuran les cares.


La ciutadania ja esta farta - IniciativaVerds\nArrel de la web > Informa’t! > Notícies > CartaOberta > La ciutadania ja esta farta\ndivendres 24 d'octubre de 2014\nCarta oberta de: Maria Bonnín\nLA CIUTADANIA JA ESTÀ FARTA. Ni la repressió, ni la impotència ni la por faran callar tanta indignació. Son tantes i variades les persones que estam fartes de totes les polítiques que du a terme el nostre Govern, que la passivitat, que en més d’una ocasió ens ha caracteritzat als habitants de la ”Illa de la calma”, en un futur molt proper es trenqui.\nEl tarannà i la política econòmica, social, d’igualtat i mediambiental carregada de promeses i mentides, ha abocat a la societat mallorquina a una situació de desigualtat que a mesura que passa el temps és més greu. La infinita ambició dels que veuen créixer la seva riquesa sempre a costa d’empobrir a la majoria de la població, ens ha abocat a una situació insostenible. Les dades del darrer Informe de Càritas no només ho ratifica, sinó que pronostica que la pobresa de la població anirà en augment.\nÉs clar, que es urgent un canvi de política, però no de matisos o millores puntuals, és un canvi radical, un canvi de model econòmic per a la transformació de la societat i que posi en solfa l’actual sistema de valors impulsor d’un model de persona individualista, competitiva, violenta, consumista, materialista, racista, intolerant, amb alts nivells de corrupció, en el camp de la política, inimaginables.\nEs necessari qüestionar el model d’estil de vida; deshumanitzada en molts d’aspectes: destrucció dels recursos, consumista, models d’oci, manca de democràcia i de participació, manca d’igualtat i violenta, a la que ens ha portat l’actual política del govern de PP basada en pràctiques antidemocràtiques, repressives i autoritàries, utilitzant més d’una vegada actituds xulesques d’un poder totalitari, a més d’una manca d’ètica humanitari en front de persones i col•lectius més desfavorits.\nUn canvi radical suposa també, destruir l’actual Ordre Mundial per a crear vertaders organismes mundials, on la justícia, la transparència, la igualtat, l’ètica i la conservació del planeta, juntament amb la democràcia, siguin els puntals de la pràctica política del dia a dia i de la macro política.


El Cubelles Noir presentarà el programa i el cartell divendres | Ràdio Cubelles\nEl Cubelles Noir presentarà el programa i el cartell divendres\nEls organitzadors revelaran qui són les autores nominades a la millor novel·la negra escrita en català i castellà publicada el 2017 i d'altres detalls del certamen previst del 23 al 26 d’agost.\nEl Cubelles Noir presentarà el programa i el cartell aquest divendres, 13 de juliol. Serà a partir de les 18:30h, al Centre Social. Els organitzadors revelaran qui són les autores nominades a la millor novel·la negra escrita en català i castellà publicada el 2017. Des del Cubelles Noir també explicaran el premi al personatge històric i presentaran quins seran els autors que participaran en els actes previstos pel proper mes d’agost.\nEl Cubelles Noir ha confirmat que durant la presentació del programa i del cartell d'aquest 2018, hi haurà tant la presència de l’alcaldessa, Rosa Fonoll; i del comissari del festival, Xavier Borrell. L’aposta del Cubelles Noir és apropar la novel·la negra a Cubelles.\nEl 20 de juliol, el Cubelles Noir, també farà una segona presentació, en aquest cas a Barcelona a la llibreria Alibri que comptarà amb la regidora de Cultura, Ester Pèrez.\nEl festival de novel·la negra del Garraf Cubelles Noir està previst que se celebri del 23 al 26 d’agost. Les novetats d’aquest any són la participació d’escriptors internacionals com el francès Ian Manook (pseudònim de Patrick Manoukian) o l’andorrà Albert Villaró.


Hofmann: HOFMANN INAUGURA EL SEU NOU ESPAI I+D A VIA LAIETANA\nL'Escola d'Hostaleria Hofmann inaugura un local de 500m2 a Via Laietana. Les instal·lacions, situades en el número 12 del cèntric carrer barceloní, molt prop de l'actual seu, albergaran el nou espai I+D del grup des d'aquest setembre. D'aquesta manera i amb la idea de continuar apostant per la innovació i el creixement, Hofmann comptarà amb un obrador més i una aula equipada amb les tecnologies més capdavanteres del sector.\n"En aquestes noves instal·lacions estem apostant pel futur del grup en el context de la innovació. Un espai on els professionals podran posar en pràctica els seus aprenentatges, així com conèixer de primera mà les noves tendències del sector", explica la Silvia Hofmann, CEO i propietària del Grup Hofmann. En aquest sentit, es tracta d'un espai de dues plantes que estaran destinades al desenvolupament i expansió de l'escola, oferint una àrea pràctica i amb totes les instal·lacions tècniques, on els alumnes podran treballar i desenvolupar la seva formació a partir de recursos d'última generació.\nNoves instal·lacions i ampliació de l'oferta de formació acadèmica\nHofmann sempre s'ha distingit com una escola pionera en la formació gastronòmica i el reconeixement en l'àmbit internacional per la qualitat del seu ensenyament, la seva metodologia i el seu know-how propi.\nVa ser el primer centre a unificar escola i restaurant gastronòmic, guardonat amb una estrella Michelin des de 2008. La seva constant evolució en la cerca de l'excel·lència i la seva gran reputació l'ha convertit en tot un referent mundial.\nLes noves instal·lacions oferiran els recursos suficients per impartir l'oferta formativa. En aquest nou espai dinàmic, s'ha cuidat fins al mínim detall amb la finalitat que els alumnes treguin el màxim profit durant la seva formació. Al mateix temps, la nova àrea destinada a la producció pretén no sols oferir més agilitat sinó capacitat de creixement i desenvolupament del grup.\nHofmann afronta així els reptes actuals del sector oferint noves solucions i un enfocament multidisciplinari per als seus alumnes. Aquesta nova obertura consolida el seu procés d'expansió.


Pastor (PSC) decideix no presentar-se més a l'alcaldia de Lloret de Mar - El Gerió Digital\nPastor (PSC) decideix no presentar-se més a l'alcaldia de Lloret de Mar\nEl portaveu seguirà al càrrec fins a final de mandat\nDilluns, 19 de juliol de 2021 20:30h\nPastor (esquerra) en el moment de pactar amb Dulsat l'alcaldia de Lloret el juny de 2019 © ACN\nEl portaveu del PSC de Lloret de Mar (Selva), Francisco Pastor, ha anunciat que vol donar "un pas al costat” i no optarà a ser el candidat les eleccions municipals de 2023. El portaveu, que ho continuarà essent fins al final del mandat, ha explicat que malauradament ha hagut de viure un temps “convuls” i que això li ha comportat “haver de donar la millor versió i saber en cada moment on es pot ajudar més al grup”.\n“El 2019 vaig encapçalar la candidatura del PSC a les eleccions municipals amb el lema de campanya Lloret per a tots i amb un missatge clar per portar a terme el canvi que Lloret necessita. Dos anys més tard, el grup municipal socialista només té un regidor, tot i que va aconseguir 2.151 vots que varen atorgar 5 regidories. Això va ser a causa que quatre dels cinc regidors que teníem inicialment varen abandonar el grup municipal del PSC per ser no adscrits. I aquests mateixos 4 regidors van pactar amb Junts i ERC per expulsar el PSC del govern”, ha explicat el portaveu.\nAquestes circumstàncies han fet que el mandat hagi estat molt convuls per al PSC de Lloret. Pastor ha volgut agrair a “la ciutadania de Lloret que va permetre que el PSC obtingués el millor resultat electoral en les municipals dels últims 16 anys i a tots els companys i companyes que varen oferir-me el regal de poder representar-los com a cap de llista. I al PSC que sempre ha ofert el seu suport a les decisions adoptades a Lloret”. Francisco Pastor ha fet conèixer també que el seu compromís amb Lloret i amb el PSC segueix essent el mateix de sempre i que té totes la voluntat del món d’ajudar a aconseguir l’alcaldia a les pròximes municipals.\nEl portaveu del PSC de Lloret de Mar, Francisco Pastor, s’ha mostrat optimista cara al futur i ha considerat que el PSC de Lloret de Mar té molt de camí a recórrer. “Això no obstant és també cert que hem estat lluny d’aconseguir els objectius que hauríem hagut d’aconseguir. I és per això que és necessària la renovació. En cap cas el PSC queda sense timó. Com he dit, el PSC de Lloret actual és més fort i està millor preparat que el del 2019 i està integrat per dones i homes plenament capacitats per liderar un projecte socialista que acabi amb dos dècades govern convergent”.\nEl PSC de Lloret dona de baixa de militància quatre dels seus regidors


L'ajuda està pensada per a empreses i autònoms\n2 min. Palma 28/03/2020 12:26\n651x366 La Misericòrdia, seu del Departament de Cultura, Patrimoni i Política Lingüística. / CONSELL DE MALLORCA La Misericòrdia, seu del Departament de Cultura, Patrimoni i Política Lingüística. / CONSELL DE MALLORCA\nEl Departament de Cultura, Patrimoni i Política Lingüística del Consell de Mallorca destinarà 500.000 euros a ajudes extraordinàries per al sector, segons ha anunciat aquest dissabte l'executiu insular. L'objectiu és pal·liar els efectes negatius que té la crisi del covid-19 en la seva activitat i en la seva economia.\nLa vicepresidenta del Consell, Bel Busquets, ha anunciat que es farà una convocatòria d'ajuda immediata per a empreses i autònoms del sector en què el departament té competències. A més, s'allargaran els terminis d'altres convocatòries i s'incorporaran bestretes a totes les d'enguany.\nA aquesta partida d'ajudes s'hi han de sumar les destinades a iniciatives extraordinàries dels diferents organismes dependents del Departament. Entre aquestes es troba, per exemple, la inversió del teatre Principal de Palma de 15.000 euros en activitats com Teatre de Contenció IB per a la difusió d'obres de l'arxiu de produccions i reserva 14.800 euros per assumir part de les despeses de les companyies. Per altra banda, la Fundació Mallorca Literària ha destinat 24.000 euros a l'adaptació i programació d'activitats, i la Biblioteca de Cultura Artesana ha invertit 10.000 euros en la compra de llicències de continguts en línia -llibres i pel·lícules- per a les biblioteques de Mallorca.\nEn aquest sentit, Busquets ha explicat també que s'incorporaran bestretes amb la concessió a totes les convocatòries per tal d'injectar liquiditat a les empreses com més aviat millor. "Volem contribuir a pal·liar els efectes negatius de la manca d'ingressos durant aquestes setmanes en què s'han tancat equipaments culturals i s'han suspès les funcions", ha afegit.\nAixí mateix, Busquets ha anunciat que s'ampliarà el termini per programar activitats del Catàleg d'Activitats Culturals (CACIM) amb la convocatòria de subvencions de 2019 i 2020, en funció de la durada de l'estat d'alarma. Aquesta mesura té per objectiu facilitar als ajuntaments la reprogramació dels espectacles que tenien prevists aquests mesos en lloc de cancel·lar-los i impedir així que les companyies perdin els ingressos que tenien calculats.\nLa convocatòria del CACIM 2020-2021 es publicaria segons el calendari previst per a activitats que es programin entre juliol d'enguany i el mateix mes de l'any que ve. Tot i això, el Consell serà flexible davant la possible necessitat de reformular els projectes en cas d'ajornaments, com ara de festivals.\nA més, tots els organismes que depenen del Departament de Cultura, Patrimoni i Política Lingüística treballen per prioritzar l'adaptació de les activitats previstes i fer-les, per exemple, per streaming, abans que ajornar-les o suspendre-les. Així, ha apuntat Busquets, es podrien mantenir els clubs de lectura o els contacontes.\nCort engega un pla de xoc per pal·liar els efectes del coronavirus en el sector cultural\nEl coronavirus congela el sector cultural a les Balears\nEl coronavirus posa en quarantena la totalitat del sector cultural\nL'IEB amplia ajuts del 2019 perquè puguin acollir esdeveniments cancel·lats pel covid-19\nCreativitat i confinament: trencant mites\nEl mapa de fosses i el cens de símbols franquistes de les Balears ja es poden consultar a la web


CZFB - Leitat1 arriba als malalts de les UCIs com a respirador de campanya acreditat\nLa impressió 3D permet multiplicar l’accés als respiradorsNotícia anterior\nLa 3D Factory Incubator rep més de 1000 propostes per ajudar a al sector sanitariNotícia següent\nInici Actualitat NotíciesLeitat1 arriba als malalts de les UCIs com a respirador de campanya acreditat\nLeitat1 arriba als malalts de les UCIs com a respirador de campanya acreditat\nEl respirador de campanya Leitat1 ha funcionat correctament en les primeres proves realitzades amb pacients en l’UCI de l’Hospital Parc Taulí, que s’ampliran imminentment en vari hospitals més de Catalunya.\nAmb l’aprovació de l’Agència Espanyola del Medicament l’objectiu actual és accelerar la producció i distribució del respirador abans del col·lapse de les urgències mèdiques.\nEn poc més d’una setmana, el disseny del primer respirador de campanya, Leitat 1, fruit de l’aliança entre el Consorci de la Zona Franca de Barcelona (CZFB), HP i Leitat (Tecnio) al costat del CatSalut, a través del Consorci Sanitari de Terrassa (CST) i l’Hospital Parc Taulí de Sabadell és completament funcional. Així ho corroboren les primeres proves realitzades amb un pacient afectat pel virus COVID-19, que s’han dut a terme a l’Hospital Parc Taulí.\nEl respirador, dissenyat per l’enginyer sènior de Leitat, Sr. Magí Galindo, i validat mèdicament per l’equip del Dr. Lluís Blanch, del Parc Taulí de Sabadell, expert en ventilació mecànica; ha estat millorat des del prototip inicial mitjançant la incorporació de sensors volumètrics, sensors de pressió o alarmes d’oxigen, entre d’altres aspectes, per a facilitar el seu ús per part del personal sanitari i garantir la seva funcionalitat durant un major període de temps en la respiració assistida de pacients greus amb coronavirus que s’ha passat a denominar Leitat1.3.\nDesprés de les primeres proves satisfactòries amb humans, es durà a terme l’extensió de l’assaig clínic a tota Catalunya, començant una primera fase de manera imminent en varis hospitals (Parc Taulí de Sabadell, Vall d’Hebron, Hospital de la Mar, Consorci Sanitari de Terrassa i Hospital General de Granollers) sota la coordinació del Dr. Ricard Ferrer (Dir. UCI Vall d’Hebrón), responsable del dispositiu UCI única de Cataluña.\nPer l’aprovació per part de l’Agència Espanyola del Medicament, es van dur a terme a Applus els assajos i optimitzacions, junt con els tècnics de Leitat, per a garantir la seguretat dels respiradors, i permetre que l’Agència Estatal de Medicaments i Productes Sanitaris pogués finalment certificar el respirador i autoritzar la seva utilització per a contribuir a evitar el col·lapse de les urgències mèdiques espanyoles.\nEs tracta d’un respirador robust i compacte format per peces impreses en 3D amb la tecnologia d’HP Multi Jet Fusion (MJF) i dissenyat per a ser industrialment escalable, de manera que es pugui aconseguir una producció diària de 50 unitats, a un cost 10 vegades inferior al d’un respirador convencional.\nUna vegada obtingut el suport de les autoritats sanitàries, s’accelerarà la producció que es concentrarà i assemblarà en les instal·lacions de la Fundació Cares. Les peces seran impreses en les infraestructures del CZFB comptant amb el suport de la 3D Factory Incubator i el Hub de 3D (IAM3DHUB). També s’ha sumat l’empresa Bosch Siemens Home Appliance (BSH), i es mantenen contactes amb altres com Airbus amb les quals s’està compartint coneixements i capacitats tècniques per al desenvolupament del projecte en el que acabarà sent una nova versió del respirador (Leitat2.0).\nEl respirador Leitat1 (@respira_leitatX) ha rebut diferents contribucions tant de particulars com d’empreses (entre les quals cal destacar les de Cellnex i Almirall) i els seus promotors estan coordinant diferents col·laboracions amb altres projectes similars tant nacionals com internacionals.


Abril 2012 – SudActiu\nPublicada el 01/05/2012 06/05/2012 per Vidal Soriano\nTrobo, que avui que ja s’ha acabat, és un bon dia per fer un petit resum de l’abril del 2012. Primer que tot, com amic de Josep Ollé Ricart i en nom de tots els amics i amigues que tenia (moltíssims), fer-vos una forta abraçada a tots vosaltres: amants de la muntanya, companys de curses, organitzadors, etc… per la sensibilitat i estima que ens heu mostrat en aquests moments tan complicats. Realment estimàvem molt a Josep.\nDesprés de la cursa de la Pobla de Massaluca venia la d’Alfara de Carles, que aquest any varen baixar una mica els Kms., a priori havíem d’anar Floren i jo (Mingo) però Floren jugant a Futbol-Sala va tenir un avís al bessó que li ha provocat un descans d’unes setmanetes. Jo a Alfara, més que res volia aclimatar-me a les curses de muntanya, després de tant asfalt, sèries, etc.. calia començar fer pujades i vaig tenir una posició discreta 71è amb un temps de 3:14:34.\nEl mateix dia d’Alfara es feia la marató popular de Vinaròs; aquí ja es va veure més color roig.\nLa setmana passada varem estar uns quants a la IV Marxa Senderista Penyíscola Sostenible, els que veieu en la foto no són tots els falduts que varen participar: varem veure al gran marxador local: Vicent Ortiz, més els seus companys i companyes de “marxa” i bastant professorat de l’escola.\nCom sempre, molta gent de Sudactiu va anar a la Sénia per disputar la Marxa Pujada a Pallerols, però pocs varem ser els de la marató sols: Lluc Maresma (4:10:12: fou 4rt general i 1er Senior), Mingo (5:02:21 – 43è) i Christian Adell i Santi Prades que varen poder acabar amb poc més de 6 h.; l’objectiu d’ells era acabar i poder disfrutar-la. Vull transmetre-li a l’amic Christian els millors desitjos per la seva propera paternitat. Una forta abraçada de part de tots els i les Sudactius.\n— La nostra gent de la Marxa —\nA la Sénia varem tenir una gran alegria al poder tornar a veure de curt a Encarna, que va gaudir de la Marxa. I jo penso: l’any que ve la veiem a la Marató: “fijo”.\nI paral·lelament a les Cases d’Alcanar es disputava la segona cursa de 10 Km. de les Running Series on varem tenir gran representació de Sudactius, sobretot “elles” i podis, com no?. Cèlia va quedar 5ena absoluta amb un temps de 43:44 i pujà al podi com a 2ona sènior (t’ho mereixies) i la nostra Sudactiu fixa en podis és Lourdes Llombart que fou la segona en la categoria màster: felicitats !!! – Resultats Cursa –\nTambé varem tenir representació en la Cursa de Muntanya de Torreblanca, els valents van ser Vicent Fdez., Dani Queralt i Juan Garcia. Crònica de Vicent Fernández:\nBé en un finde mogut i en sudactius escampats per tot arreu vam decidir de baixar a Torreblanca a fer la cursa de muntanya en un recorregut de 16,5 km i un desnivell de 670m positius,era un recorregut molT corredor i divertit ,en unes baixades entre pinars espectaculars. Un 10 per la organització que pel preu mòdic de 10 euros va estar de les millors que e estat jo.\nÉrem a la sortida 254 corredors i corredores i la vam acabar contents jo, en la posició 88 de la general amb un tems de 1h i 47 minuts vaig entrar junt amb Dani(posició 89)amb el mateix temps i Juanito amb un temps de 1h i 49m.\nContens del resultat i de la organització,en un dia esplèndid per a córrer, l’any que bé a tornar-hi i fer millor temps.\nI en el mes de maig… tindrem a Lluc Maresma a la Ultra de Penyagolosa de 115 Km i a Ramon Callarisa a la MiM (Marató i Mitja).\nPer acabar permeteu-me el luxe de compartir amb vosaltres aquesta cançó de quan vaig començar a sentir música… encara no era major d’edat…gràcies. J.S. “Quien me ha robado el més de abril“.\nInauguració Via ferrada d’Ulldecona\n3 pensament sobre “Abril 2012”\n02/05/2012 a les 10:26\nVaya cap de setmana complet. Felicitats a tots i a totes pels resultats i la participació.\nCristian ja has acabat la primera marató, veus com no és per a tant!\nLo tio Cali és un crack, les paraules sobren.\nI grans resultats als 10km, això cada vegada va a més.\nMingo, gran muntatge fotogràfic i de cròniques, estas fet un figura, no se que faríem sense tu, jeje.\nM’ha agradat molt la última foto, la dels tres segurates, no se com s’ho fan però sempre van a córrer els 3 sols, a veure si s’apunten a alguna en la multitud, no cal ser tan vergonyosos!!!\n02/05/2012 a les 10:16\ngràcies per la felicitació! suposo que aviat tornaré a acompanyar-vos en alguna cursa!\n01/05/2012 a les 8:21\nMolt bona crònica, felicitar a tots els Sudactius per què són una gran família d’esportistes. Alguns en un gran nivell, i d’altres fem el que podem i disfrutem molt participant . És una cura per a la salut i l’ànima.


El valor de caminar plegats i amb sentit\nPortada Actualitat Opinió El valor de caminar plegats i amb sentit\nDes de fa anys, sento com diversos monitors es queixen de les sortides i excursions que fan. Quan és hora de caminar esbufeguen, encara que sempre en la intimitat de la sala de monitors, abans de sortir amb un somriure a explicar als infants com de divertit serà caminar durant les properes hores, per arribar a un descampat, dinar i després tornar.\nDurant el camí, tots somrients i intentant motivar els infants, caminen amb pressa mentre els més grans arrosseguen als més petits i mentre els mitjans exclamen que l’excursió és de les pitjors activitats de les colònies.\nArribats a aquest punt cal fer una reflexió profunda sobre els motius pels quals anem d’excursió, un replantejament seriós sobre com les utilitzem, doncs les excursions a la natura són una brillant eina pedagògica, i no tan sols pel propi contacte amb la natura, sinó també per les relacions que es forgen mentre es camina, per l’esforç que requereix fer el cim i per la satisfacció personal en assolir-lo.\nMolts cops, però, no sabem potenciar les excursions com a recurs, cal repensar els objectius pels quals caminem, cal gaudir de l’entorn, descobrir les individualitats de cada paisatge, valorar cada pas, passar una bona estona amb els companys, aprofitar el camí per conèixer-nos més a nosaltres mateixos i als companys. Tan sols així gaudirem del camí i sabrem fer-lo gaudir als altres.\nÉs fàcil caure en l’error del caminar per caminar, del caminar ràpid per fer-ne via, de fer maratons de muntanya sense sentit, de voler assolir l’objectiu a qualsevol preu, sent de vegades un objectiu poc atractiu, com arribar a un descampat o caminar en cercles perquè avui toca. Així doncs, aprofitem les excursions per caminar xino-xano, sense presses, per aconseguir resoldre aquell misteri del centre d’interès sense perdre de vista que caminem per gaudir, que cada pas és important i que caminar ens hauria d’ajudar a sorprendre’ns de com de fantàstic és el món que ens envolta.


La lògica reacció, un 40% menys\nJust al produir-se la setmana de l'anunci del bloqueig de Rússia als productes agroalimentaris europeus s'ha produït la notícia "El preu dels productes frescos baixa en una setmana més d'un 40% pel boicot de Rússia"\nSegons ha informat l'associació de concessionaris del mercat central (Assocome), el preu dels productes frescos ha baixat aquesta setmana a Mercabarna entre un 40% i un 50%. El president d'Assocome, Joan Llonch, ha lamentat en declaracions a Efe que "al sud d'Europa estigui pagant les conseqüències d'una decisió política gens clara" i augura que "la presumpta recuperació econòmica acabi en res perquè el sector de l'agricultura és molt important a Espanya i quedarà molt tocat pel boicot ". Llonch considera que "Brussel•les ens ha traït" i assegura que les ajudes promeses, uns 440 milions d'euros, "no arriben per a res". El responsable d'Assocome ha afirmat que cada hectàrea de camp té uns costos reals de 25.000 euros i els ajuts no arriben als 60 euros.\n"A més, aquests ajuts mai acaben arribant als pagesos o als productors sinó que es perden pel camí o arriben a associacions o entitats", diu Llonch, que assegura que "hem quedat totalment abandonats".\nJoan Llonch és també propietari de l'empresa Gavà Grup, que es dedica a la comercialització de productes frescos. El 40% de la producció l'exporta de manera directa a Rússia.\n"Fonamentalment exportem tomàquets, cogombres i pebrots i el boicot és un cop mortal per a nosaltres", assegura Llonch.\nLlonch lamenta que el veto afecti poc a Alemanya i que el càstig recaigui sobretot en els productors dels països del sud d'Europa i insisteix que "vam jugar amb les cartes marcades i Brussel•les ens ha venut". Aquestes declaracions responen a la lògica reacció davant d'un problema que ha caigut a sobre sense haver estat ni tan sols observadors.\nFECOAM: el problema s'agreujarà en la pròxima campanya\nPer la seva banda, el president de l'organització agrària FECOAM, Santiago Martínez, ha alertat que la crisi que pateix el sector a la Regió pel veto de Rússia s'agreujarà en les pròximes campanyes si no s'acceleren les mesures per pal•liar les pèrdues que pateixen productors i exportadors.\nEl president de la Federació de Cooperatives Agràries (FECOAM) de Múrcia, que s'ha reunió amb l'eurodiputat Ramón Luis Valcárcel; el conseller d'Agricultura, Antonio Cerdà, i organitzacions del sector, ha dit que les campanyes agrícoles que s'inicien en els pròxims 20 dies, com la de raïm de taula i hortalisses, es veurà "greument afectada" pel bloqueig.\nPer això, ha demanat a la Comissió Europea (CE) que acceleri, no només les compensacions econòmiques als damnificats, sinó també que prengui mesures per reubicar els productes que generessin, tant les passades com les futures campanyes.\nEn aquest sentit, Valcárcel, ha exigit que la Unió Europea analitzi producte a producte per a la posada en marxa de les ajudes al sector, i que "no posi un simple pegat sinó un veritable compromís polític".\nMúrcia no es planteja ajudes ... per falta de liquiditat\nPer la seva banda, el conseller d'Agricultura, ha dit que el Govern regional no es planteja donar ajudes al sector per falta de liquiditat.\nEspanya demanarà en la reunió que mantindrà amb la Comissió Europea (CE) i la resta d'Estats membres, la retirada de produccions afectades pel veto rus a productes agroalimentaris procedents de la Unió Europea, Estats Units, Canadà, Austràlia i Noruega.\nEn aquesta trobada, la ministra d'Agricultura, Isabel García Tejerina, que amb anterioritat al veto havia demanat la retirada de 10.000 tones de préssecs i albercocs, després del mateix sol • licitarà a la CE ampliar aquesta mesura de retirada "pel que fa a volum i a sectors" afectats.


Natura, esport, festa i cultura aquesta Setmana Santa a la Ribera d’Ebre, en els últims dies de la floració - Consell Comarcal de la Ribera d'Ebre\nNatura, esport, festa i cultura aquesta Setmana Santa a la Ribera d’Ebre, en els últims dies de la floració\n26 març 2018 · Noticies\nEl Camí de Sirga i el riu Ebre, dues de les opcions per gaudir d’esport i natura aquesta Setmana Santa\nLa Ribera d’Ebre ja està a punt per rebre aquesta Setmana Santa la visita de familiars i visitants que trien la comarca per passar aquests dies de festa. Per això, aprofitant les vacances, són moltes les activitats que es poden fer arreu del nostre territori: des d’activitats relacionades amb la natura, al voltant del riu Ebre o a les muntanyes, fent activitats esportives, passant per espais plens d’història per conèixer la cultura i trajectòria de la Ribera, fins als diferents actes religiosos que fan als pobles riberencs. Aquest any la Setmana Santa cau en els darrers dies de la #Riberaenflor, quan la floració encara viu els seus darrers dies, amb l’esclat dels cirerers, deixant estampes de camps florits i paisatges espectaculars arreu de la comarca.\nLa floració dels arbres fruiters a la Ribera d’Ebre és un dels espectacles de la naturalesa més bonics\nPer als més aventurers, les activitats que ofereix la Ribera d’Ebre són les que estan relacionades amb el riu, des de baixades amb caiac o piragua per l’Ebre, mentre gaudim de les vistes que ens va deixant la naturalesa pel seu recorregut, a travessar-lo pels pas de barca que hi ha a Flix, a Garcia i a Miravet. També es pot optar per recórrer els paisatges muntanyosos de la comarca fent el GR-99 o el Camí de Sirga, ja sigui a peu o amb bicicleta de muntanya, o fer les vies ferrades a Tivissa. Això sí, si esteu buscant activitats més tranquil·les, però a la naturalesa, podeu visitar la Reserva Natural de Sebes o gaudir de #LaRiberaenFlor tot vivint en primera persona l’experiència en rosa que ofereixen els arbres fruiters durant la seva floració a la Ribera d’Ebre.\nEl Castell de Miravet, una fortalesa templera del s.XII des d’on es divisa bona part de la comarca\nPer als qui prefereixen conèixer la història de la comarca, hi ha moltes activitats que els hi serviran per saber tot allò que amaga la Ribera d’Ebre. El patrimoni cultural riberenc és molt ampli. Podem visitar espais històrics com el palau renaixentista del s.XVI de Ca Don Joan, a Vinebre; el castell de Miravet, una fortalesa templera del s.XII des d’on es divisa bona part de la comarca; el Castell de Móra d’Ebre; o el poblat ibèric del Castellet de Banyoles, a Tivissa. I d’aquesta part d’història més antiga de la Ribera, podem viatjar a una part més recent com la Batalla de l’Ebre, i conèixer allò que va passar a la comarca visitant els refugis antiaeris de Flix i Benissanet, les trinxeres de Berrús que hi ha a Riba-roja d’Ebre o els búnquers i el campament del XVè Cos d’Exèrcit republicà a Ascó.\nAquests dies de Setmana Santa també hi ha una oferta de caire religiós a tots els pobles riberencs, entre els quals hi ha el Viacrucis de Móra d’Ebre, el divendres Sant, les actuacions dels armats de la Palma d’Ebre des de dijous Sant, fins diumenge de Pasqua. A més, la Confraria Armats de Flix també actuarà el diumenge de Pasqua i donarà pas a la processó de l’Encontre. A Ascó, un dels actes més singulars de la Setmana Santa és la Processó de l’Angelet, que se celebra el diumenge de Pasqua. A més, un dels dies més esperats pels nens i nenes de la comarca és la celebració del dia de Pasqua, que cada any reuneix a familiars i amics per menjar la mona en ermites de la comarca, on ja des de la tarda abans els joves acampen als voltants i organitzen música i activitats als refugis de les ermites.\nLa Confraria Armats de Flix. Foto: Pau Massip\nEl Viacrucis de Móra d’Ebre. Foto:Riberaonline\nPer consultar totes les activitats que es poden fer a la Ribera d’Ebre i trobar més informació, visiteu el web de Turisme Ribera d’Ebre.


La Rialp Matxicots és d’aquelles curses que deixen empremta, d’aquelles que tenen un encant especial, ja sigui per l’indret, per la gent, per l’organització, voluntaris, per els molts d’amics que allà s’hi apleguen o per tot plegat. És per això que torno a Rialp cada any, i ja en van tres el 2014 i el 2012 i ara ja puc dir que tinc la triple corona; tres curses acabades de 80 km i 6000 metres de desnivell positiu, o més...\nLa sortida a quarts de sis del matí m’enganxa havent descansat prou bé, i amb ganes de canya, molta canya. Tinc ganes de donar-ho tot, de buidar-me una vegada més i arribar, si puc, encara de dia.\nEm trobo molt bé corrent de bon matí, encara negre nit i amb la perspectiva de passar tot el dia a la muntanya, pujant, baixant, tornant a pujar i tornant a baixar, travessant rius i valls, fent cims, corrent per pistes i corriols i tot això tan ràpid com pugui.\nLes primeres llums del dia m’apareixen poc abans de fer la pujada abans de coronar el Montsent de Pallars (2883m). Fins aquí he anat molt bé, corrent molta estona malgrat les pujades i amb boníssimes sensacions. Comença a fer fred, i es que hi ha una bona gebrada als punt més alts. Per arribar fins aquí, hem agut de travessar grans prats d’herba molla, amb aigua que baixa per tot arreu i tinc els peus glaçats però les vistes des d’aquí són magnífiques i fa un dia espectacular, i amb això ja en tinc prou.\nAra mateix, mentre escric això, em costa recordar tot el que vaig viure, ja no sé el que va passar abans o després, perquè al final, el que queda, és això: moments viscuts, més bons o més dolents però sempre intensos. Recordo que a les primeres baixades dretes i tècniques, amb trams glaçats i pedra solta em vaig començar a cagar en tot. Els meus pobres turmells se’n van a cada moment i em comencen a passar corredors.\nBé, em sap greu repetir-me però és el que hi ha, ja ho he dit mil vegades: jo no baixo gens bé i a més, odio aquestes baixades, les odio amb totes les meves forces i profundament, i quan les haig de baixar, m’arrepenteixo de ser on sóc i em vull morir. Sort que encara vaig fresc de cames i sort que encara tinc energia i corda per estona i mica en mica, com les muñecas de famosa, vaig avançant.\nAls avituallaments miro de no parar gaire, omplir el camelbak, un tros de plàtan i marxar cagant llets, donant les gràcies als voluntaris, això sempre.\nHi va haver un moment, ja superat el mal tràngol de les baixades més tècniques que em vaig sentir invencible, vaig notar la força de la natura, de les muntanyes, del sol, i corria embogit, amb una força primitiva que em portava i que m’empenyia. No és que no m’hi hagués d’esforçar, ni que les cames anessin soles, era més aviat una força interior, com una unió de cos i esperit on la respiració i el moviment estaven en sintonia amb les muntanyes, amb el cel tan blau i el verd tan verd.\nVaig córrer molta estona feliç, feliç de córrer i de ser qui era, de fer el que feia i perquè volia, malgrat les putes baixades... Ah noi! no hi millor sensació que aquesta, estic en comunió amb la natura, amb el meu cos i la meva ànima. Brutal.\nPerò de sobte, tot es va girar. Sempre dic que vas bé fins que deixes d’anar-hi, com despertar d’un somni, de cop, sense avisar. Em vaig trobar al mig del no res cansat, molt cansat. Fins al kilòmetre 50 vaig anar molt bé, dels quinze o vint primers, tenia feta la part més dura de la cursa i gairebé tot el desnivell i a la base de vida em podria canviar i menjar bé, allà m’esperava la Fina, vull agrair-li tot el que va fer per mi, em va portar un plat de pasta i un batut energètic, em va ajudar a canviar-me i em va cuidar com un poll, es un sol.\nVaig sortir de l’avituallament animat, encara amb energia i ganes i amb la confiança que em donava haver fer tota aquesta primera part tan bé, gairebé com un viatge místic per entre les muntanyes, sense pensar que estic en una cursa ni amb dorsals ni posicions ni temps ni res de tot això...\nI ara em sento abatut, jo crec que he gestionat bé tots els meus recursos: l’aigua, el menjar, el ritme, però no sé que em passa que no tiro. Ara arriba aquell moment que m’hi haig d’esforçar de veritat, cada dos per tres m’atrapa un corredor, intercanviem quatre paraules i el perdo sense que el pugui seguir. De fet, és una sensació molt familiar, hi he passat un munt de vegades per aquí.\nPenso en que puc haver fet malament; potser he sortit massa fort?, no he menjat prou?, ja t’has hidratat?, però res de tot això em dóna respostes, simplement he arribat on he arribat i ara toca tirar de cap, amb determinació, però per sobre de tot fer-ho amb alegria, disfrutant de cada passa malgrat el dolor i el cansament, no passa res David, ho he viscut mil vegades això, al capdavall això és com la vida mateix, moments més bons i moments no tan bons i algun de dolent. Res més.\nVeig molts bolets a banda i banda del camí, amanitas muscarias i peus de rata, i que amb el silenci del bosc em crea una atmosfera al·lucinògena, ja no sé si ho estic vivint o somiant però el que és veritat és que jo no m’aturo, seguint la meva brúixola interior i intentant treure la millor versió de mi mateix.\nMés enllà del repte esportiu, en aquestes curses em surt l’animal que porto a dins, cansat, amb solitud i perdut en un racó de món, em sento vibrar i en sintonia amb el cosmos i em reconforta saber que me’n sortiré, oi tant! No en tinc cap dubte.\nDeixo passar el temps, corrent al trot a estones, capficat en els meus pensaments, gairebé com una meditació, em segueixen passant corredors però tan me fa. Més d’un em demana si m’he fet mal, que si vaig coix, però els hi dic que no, que jo ja corro així... collons, si que vaig cardat...\nMica en mica, però, em sento millor i recupero l’esperit que m’ha dut fins aquí, el de avançar malgrat tot, disfrutant del camí, donar-ho tot i arribar de nou a Rialp encara de dia.\nEn un dels molts pobles que travessa la cursa em trobo els amics i tota la claca que m’anima i em fan sentir com si fos un heroi, això m’anima encara més i m’adono que en realitat no estic tan malament, de molt pitjors n’he passat, així que gas!, que només queda la última pujada.\nI pujant al collons de poble abandonat que no recordo mai com és diu tinc de nou una recaiguda. Aquest poble em fa por, és tot molt fantasmagòric, amb totes les cases aterrades i penjat a dalt d’una muntanya. Després de veure tants bolets tòxics potser si que m’he col·locat, no sé, però porto un cego descomunal, David, fot el camp ràpid d’aquí ...\nPerò tot s’acaba i quant m’adono, ja només em queda un kilòmetre per l’arribada, en el fons em sap greu perquè tinc ganes d’arribar però també sé que s’acaba el viatge interior, faig memòria de tot el que he viscut avui: he gaudit corrent, he passat fred, m’he sentit sol i també molt acompanyat, m’he sentit que formava part d’aquestes muntanyes i del món sencer, he sentit la cremor a les cames del cansament i he fet tot el que he pogut, cremant fins a l’últim cartutxo.\nDe nou entro a la plaça de Rialp una vegada més, després de 14 hores i 44 minuts encara de dia i sabent que estic fent el que m’agrada i que tinc tot el que puc desitjar. Posició 34 i 8è de veterans, però això és irrellevant, el que comte es el grau de satisfacció que queda per un mateix de tota la experiència viscuda.\nGràcies Rialp Matxicots!, tornarem.


Comunicats – AUDIR\nComunicat del Grup de Sostenibilitat sobre el projecte “Eurovegas”.\nEl projecte Eurovegas, consistent en la construcció d’un macrocomplex de joc i d’oci a la zona del delta del riu Llobregat, pretén ser un projecte dinamitzador del sector turístic i en conseqüència de l’economia del nostre país que, a curt termini, podria ser que aportés beneficis econòmics, però a llarg termini creiem que seria molt negatiu tant a nivell ambiental com econòmic, social i eticoespiritual.\n1. A nivell ambiental, la construcció d’Eurovegas causaria greus impactes ecològics sobre l’espai natural del delta, en concret produiria una gran afectació en espècies en risc de flora i fauna, especialment ocells, i sobre ecosistemes de protecció prioritària, ja fos per afectació directa i/o per contaminació atmosfèrica, acústica o lumínica.\nD’altra banda, aquest tipus d’instal·lacions són enormes consumidores d’energia. Tot plegat atempta contra el Setè Objectiu del Mil·leni de les Nacions Unides: garantir la sostenibilitat ambiental. Aquest objectiu té com a primera fita la d’incorporar els principis del desenvolupament sostenible en les polítiques i els programes nacionals i invertir la pèrdua de recursos ambientals. Cal recordar que la Generalitat s’ha compromès amb els Objectius del Mil·leni amb campanyes com la de “Sense Excuses 2015”.\n2. A nivell econòmic i en relació també amb l’apartat anterior, el projecte ens faria perdre el Parc Agrari que, al costat mateix de Barcelona, fa possible el consum de productes locals i de temporada i per tant un model agrari sostenible. Pel que fa a l’abastament alimentari, cada cop és més urgent caminar en la direcció de l’autoconsum en la mesura que sigui possible i no afavorir la dependència de l’exterior, no només per la despesa energètica que suposa el transport d’aliments a llarga distància sinó també per la qualitat en què aquests ens arriben.\n3. A nivell social, el projecte tan sols generaria beneficis a la multinacional implicada, sense aportar beneficis reals als territoris propers ni a les seves empreses. Segons Roderic Guigo, de la Universitat Pompeu Fabra, l’Estat de Nevada, on es troba Las Vegas, ocupa la posició 46, entre els 50 estats de la Unió, pel que fa a la qualitat de les escoles; la número 42 pel que fa a la salut dels ciutadans, i la número 45 pel que fa a la proporció de joves amb títol universitari. D’altra banda, en canvi, ocupa la tercera posició en nombre de crims violents i la segona en nombre d’execucions hipotecàries. Irònicament, ocupa la primera posició pel que fa a desocupació: és, amb diferència, l’estat amb l’índex d’atur més alt de tota la Unió.\n4. A nivell eticoespiritual, i molt relacionat també amb el nivell social, cal dir que el model de megacasinos porta associat inevitablement greus efectes secundaris, com l’augment de la corrupció, les màfies, les drogues, la prostitució i les ludopaties. Aquest model d’oci crea uns valors (com la creació de diner fàcil) i uns comportaments que no tan sols no necessitem sinó que són contraproduents a l’hora de construir una societat justa i solidària i sortir de la crisi econòmica i sobretot de valors en què ens trobem, ja que la manca de valors és la base de totes les crisis.\nPer totes aquestes raons, el nostre Grup dóna suport a la plataforma “Aturem Eurovegas. Salvem el Delta del Llobregat” i subscriu el seu Manifest (http://aturemeurovegas.wordpress.com).\nL’espiritualitat i els viatges\nSovint passem bona part de l’any esperant aquells dies de descans en què puguem canviar d’aires o descobrir nous horitzons.\n“Espero que arribi el cap de setmana, espero que arribi el pont, espero que arribin les vacances i mentrestant el temps passa i no m’adono de com em perdo el present en aquesta espera del futur. I quan per fi arriba el moment esperat de gaudir del meu viatge organitzat de vacances potser el resultat no és tan satisfactori com havia previst. Alguns petits o grans inconvenients van deslluint la imatge brillant que aquests dies especials tenien per a mi”.\nQuan la satisfacció de necessitats com la pau, l’amor, la felicitat la condicionem als aspectes externs, aconseguir-ho es converteix en una recerca esgotadora i sense fi. Per poder assolir aquests tresors espirituals, hem de girar la mirada vers el nostre interior i emprendre un viatge de descobriment del nostre món intern.\nSense haver d’esperar el cap de setmana o les vacances. Sense haver de realitzar grans desplaçaments, puc realitzar aquest viatge apassionant vers el meu espai interior, íntim i profund, on puc descobrir la meravella única del meu propi ésser ple de qualitats.\nDes d’un espai de silenci, de contemplació, puc gaudir d’un merescut i reparador descans tot connectant amb mi mateix/a. Puc començar a crear una relació sana, profunda, amistosa amb el meu propi ésser que està esperant poder expressar-se des de la seva naturalesa plena de llum, pau, amor i felicitat.\nEl Grup de Diàleg Interreligiós per la sostenibilitat vol ressaltar la conveniència de reflexionar sobre l’impacte intern i extern que tenen les nostres activitats de lleure. La sostenibilitat externa és un reflex de la sostenibilitat interna (interior).\nL’espiritualitat d’un bon Nadal\nEl Nadal és una festa cristiana amb una profunda dimensió social que ha anat evolucionant paral·lelament a l’evolució de la pròpia societat. La societat secularitzada i consumista d’avui també ha secularitzat i convertit el Nadal en un objecte de consum. Podem dir que ha instrumentalitzat una festivitat religiosa per motius purament econòmics.\nDavant d’aquest fet volem reivindicar la necessitat de recuperar els valors espirituals de les festivitats religioses. I això amb una única motivació de fons: fer de les nostres festes una oportunitat per al creixement personal i social en lloc d’una ocasió per a l’alienació i la consolidació d’hàbits injustos i insostenibles. En altres paraules, poder viure la dimensió social de les nostres festes d’una forma humanitzadora, independentment del seu signe religiós.Com seria, doncs, un Nadal humanitzador, just i sostenible?\n-Un Nadal on la senzillesa dels àpats familiars ens ajudés a recuperar el seu sentit ancestral de comunió entre els comensals. És a dir, que ens ajudessin a valorar el fet de la trobada interpersonal i del compartir en lloc d’estimular els excessos en el menjar, multiplicant a aquest efecte i de forma totalment innecessària els sacrificis d’animals per al consum.\n-Un Nadal on no es valoressin els regals pel seu import o consideració social sinó per l’estima que els motiva, no tan sols per al seus destinataris sinó també per la justícia i la sostenibilitat, valorant el seu impacte mediambiental i social. -Un Nadal que desvetllés la nostra solidaritat, entesa no com a un donatiu puntual, sovint estimulat pels mitjans de comunicació, sinó com a un interès sincer per l’altre incorporat a la nostra manera de viure. -Un Nadal que no es limités a la solidaritat interpersonal sinó també a la solidaritat amb tots els éssers vius i amb la natura sencera. L’anhel de fraternitat i de comunió que forma part de la naturalesa humana i que el Nadal ens convida a viure no queda complert si el limitem al món humà, sinó que s’adreça inevitablement al conjunt de tot el que existeix. Aquesta comunió universal és precisament el terme on convergeixen totes les espiritualitats.-Un Nadal, en definitiva, més coherent amb la persona de Jesús, el protagonista oblidat de la festa, que va viure pobre entre els pobres i al servei dels pobres.\nSenzillesa, autenticitat, comunió… Són alguns dels trets que creiem que defineixen l’espiritualitat d’un bon Nadal.\nReflexió des de l’espiritualitat sobre l’energia nuclear\nArrel de l’accident nuclear al Japó i dels seus efectes devastadors per terra, mar i aire, s’ha generat un debat en els mitjans de comunicació sobre si podem prescindir o no d’aquest tipus d’energia, pel que sembla tan rendible, però pel que malauradament hem vist més d’una vegada, amb greus riscos i efectes sobre la vida. Com a grup interreligiós compromès amb l’espiritualitat i amb el medi ambient, volem aportar les nostres reflexions i vivències sobre el que ens suscita aquesta greu crisi ecològica:\n1. L’energia nuclear no és un recurs que la natura ens ofereix, sinó que és un recurs que n’extraiem portant les seves lleis al límit. Malgrat l’intent d’alguns per considerar-la “renovable” no creiem, doncs, que mereixi aquesta consideració.\n2. Aquest forçament de la natura ve exigit pel nostre consum desmesurat d’energia, que la natura per si sola ja no pot cobrir.\n3. La causa d’aquest consum desmesurat és el nostre desig d’un model de benestar material, basat en un ús i consum dels recursos totalment insostenible, que s’ha erigit falsament com a l’únic model possible de felicitat i de progrés.\n4. Aquest desig descontrolat ens impedeix de veure’ns com a part de la natura i simplement la considerem com una font de recursos al nostre servei per ser impunement espoliada, oblidant així que els seus mals són els nostres.\nDavant d’aquestes constatacions, considerem que:\n1. Més que forçar la natura perquè ens doni cada vegada més, generant una energia susceptible d’errades catastròfiques, hem d’intentar viure-hi en harmonia, adaptant-nos als seus ritmes i prenent consciència que els seus recursos són limitats.\n2. Per això cal que reduïm el nostre consum i i descobrim el valor de la senzillesa i l’austeritat, condicions que totes les espiritualitats creuen indispensables pel creixement interior.\n3. Ens cal buscar un altre model de benestar que garanteixi el futur, no que el destrueixi, que transcendeixi el nivell purament material i que inclogui també el benestar de tots els éssers vius.\n4. Ens cal prendre consciència que els éssers humans no som una realitat aïllada i independent de la natura, sinó que som natura, que en som responsables i que qualsevol dany que l’infligim és un dany que tard o d’hora acaba repercutint en nosaltres.\nBarcelona, maig de 2011\nNOTA DEL GRUP INTERRELIGIÓS DE SOSTENIBILITAT DE L’ASSOCIACIÓ UNESCO PER AL DIÀLEG INTERRELIGIÓS SOBRE LA SEQUERA QUE AFECTA EL NOSTRE PAÍS\nAquests darrers mesos les autoritats ens anuncien que ens enfrontarem, si persisteix la manca de pluja, a una situació d’escassetat d’aigua. Creix l’alarma social i fins i tot els conflictes entre comunitats, acusant-se els uns i els altres de manca de solidaritat o de manca de comprensió.\nSovint oblidem que, tret d’aquests moments puntuals en què alcem la vista al cel a la recerca de núvols que pal·liïn la sequera, la resta del temps no prestem prou atenció als signes que ens anuncien que el nostre planeta està emmalaltint, bàsicament perquè l’ésser humà s’ha cregut amb el dret de sobreexplotar-lo en tots els sentits.\nEls integrants del grup Interreligiós de Sostenibilitat de l’Associació UNESCO per al Diàleg Interreligiós -Unescocat, fa temps que reflexionem de quina manera les persones involucrades en l’espiritualitat podem contribuir a crear consciència en el nostre entorn, de manera que l’activitat humana s’encamini cap a la sostenibilitat i l’harmonia amb el planeta.\nUna de les accions del Grup fou l’elaboració del MANIFEST PEL COMPROMÍS DE LES RELIGIONS PER UN MÓN SOSTENIBLE, que avui volem recordar a les autoritats responsables de les diverses tradicions espirituals presents a Catalunya i als seus fidels, així com compartir amb el conjunt de la societat, per tal que entre tots siguem capaços de:\n1.- Educar en el ser i no en el consumir:\nTreballant per una educació dels infants i joves orientada a formar-los en un esperit crític i responsable envers la societat de consum.\nTreballant per una educació espiritual compromesa amb l’equitat i la justícia.\n2.- Promoure una ètica d’estalvi de l’aigua.\nOptar per reduir el nostre consum d’aigua, a les comunitats, parròquies, centres de trobada, llocs de culte, de forma que puguem predicar amb l’exemple en el nostre entorn social.\n3.- Incloure la responsabilitat ecològica en les prèdiques, declaracions i documents de les diferents confessions.\n4.- Demanar a les institucions religioses que trametin a les instàncies governamentals la nostra preocupació per la salut del planeta, indissolublement unida a la de tots els seus habitants.


«L'ensenyança universitària és menys exigent que a Espanya»\nMaria Muntané Fiestas De Tarragona a Rennes Societat\n«La ensenyança universitària és més exigent que a Espanya»\nMuntané (esquerra) en una foto durant la seva estada a Rennes.\nMaria Muntané Fiestas ha estudiat el primer semestre de quart de carrera a la Rennes School of Business, a França\nActualitzada 03/01/2020 a les 14:46\nMaria Muntané Fiestas és una tarragonina que ha estat durant els últims quatre mesos estudiant un Erasmus a Rennes (França). Concretament, ha fet el primer trimestre del quart curs del grau en Negocis i Màrqueting Internacionals que estudia a ESCI-UPF de Barcelona a la Rennes School of Business.\n—Vaig realitzar el batxillerat social per estudiar quelcom relacionat amb els negocis i el màrqueting i al dia d’avui estic a quart curs del grau en Negocis i Màrqueting Internacional d’ESCI-UPF a Barcelona. L’abril de 2019 vaig marxar a Mallorca a realitzar les pràctiques de la universitat fins a finals d’agost, un període de 5 mesos, a Rapha, una empresa de roba i complements de ciclisme. En tornar de Mallorca vaig desfer i tornar a fer les maletes, ja que me n’anava a Rennes a realitzar un trimestre dels meus estudis. Ara, ja he tornat a Tarragona després d’haver estat gairebé nou mesos fora de casa.\n—Quins motius la van portar a anar a Rennes?\n—Des que era petita sempre havia volgut marxar fora a estudiar, almenys uns mesos per poder canviar d’aires i alhora conèixer gent i altres maneres de viure. A més trobo que és una forma senzilla i divertida de perfeccionar l’anglès i aprendre nous idiomes com en el meu cas el francès.\n—La primera impressió en arribar a Rennes va ser que els Bretons eren molt simpàtics i t’ajudaven molt, el que era contrari a l’estereotip francès que et posen al cap abans de marxar, això és perquè Rennes és una ciutat universitària que està plena d’estrangers i estudiants d’arreu. Una altra cosa que em va sobtar va ser el transport públic, ja que era una ciutat no gaire gran i tenia una línia de metro que la recorria de banda a banda i que era molt útil i molt utilitzada.\n—En si el canvi no va ser molt sorprenent, ja que sóc una persona que s’adapta ràpid als canvis, i a més encara que no vulguis perquè t’interessa aprendre altres idiomes t’acabes ajuntant amb espanyols el que fa que el teu dia a dia no sigui tan diferent al de casa.\n—Quines són les principals diferències entre Rennes i Tarragona?\n—Per mi la gran diferència era la d’horaris, les classes eren al matí fins a les 11 h., llavors dinaves i a les 13 h. començaves les classes de la tarda. Les primeres setmanes va ser una mica difícil perquè a les 11 del matí no tenia gana com per dinar, però al cap de les setmanes t’hi acostumes, ja que no tens una altra opció. El mateix passava per sopar, ells sopen a partir de les 18:30 hores fins les 21 com a màxim. Una tradició que a mi em va encantar era anar al mercat dels dissabtes al matí, posaven a la plaça de la ciutat tot de parades de fruita, verdura, peix, formatge... la tradició és anar-hi, fer la compra i a més comprar una mica de formatge, pa i embotit i seure a una terrassa d’algun bar o restaurant a menjar-ho mentre et prens una copa de vi o de sidra, ja que la Bretanya es famosa per les pomes.\n—El mercat dels dissabtes és una de les meves coses preferides. També la Rue de la Soif, carrer de la Sed, que en realitat es diu Rue Saint Michel, és un carrer ple de bars que a partir de les 19 h. estan plens de gent bevent i ballant. Pobles i llocs que no et pots perdre si vas a Rennes, és Saint Malo, que és un poble coster preciós i també el conegut Mont Saint Michel. Són dos dels racons més bonics de la Bretanya.\n—Què destacaria de la manera de treballar de França?\n—Quant a l’ensenyança universitària, a mi em va semblar que eren menys exigents que a l’estat espanyol.\n—El sol i la calor ja que la Bretanya francesa és coneguda per la pluja, com a mínim plou una mica cada dia, i el plaer de seure a una terrassa a prendre una canya amb el sol de cara no el tenen. Una altra cosa que he trobat a faltar és fer esport a l’aire lliure, sortir a córrer o en bici és una de les meves activitats preferides a casa.\n—La d’anar al mercat i, tot just sortir, seure a prendre una mica de formatge amb pa recent comprat a una terrassa al sol.\n—Té intenció de tornar-hi o de moment no?\n—La meva intenció ara és acabar la carrera i estar a casa durant una temporada, si és que trobo alguna feina que m’interessi, però la veritat és que no estic tancada a res i sóc conscient que puc trobar més feina fora.\nComenta el contingut : «L'ensenyança universitària és menys exigent que a Espanya»


Aina Secall CarrerasCiències de la Terra 9/03/2013 2.\nHi ha 3 tipus d’ones: •Ones P: són longitudinals, les més ràpides, es transmeten a través de l’escorça terrestre. •Ones S: són transversals i es transmeten per l’escorça. •Ones L: es transmeten només per la superfície. Poden ser Love o Rayleigh. 3.\nLa Terra es divideix en tresgrans capes (de diferentcomposició química), queprovoquen canvis de velocitatde les ones: • Escorça • Mantell • NucliTambé es pot dividir segons lesseves propietats físiques: • Litosfera • Astenosfera • Endosfera • Mesosfera 4.\nLa Terra presenta quatrediscontinuïtats, que separenles capes. 5.\nHi ha tres tipus de plaquestectòniques: •Plaques oceàniques •Plaques mixtes •Plaques continentalsA la Terra hi ha 8 grans plaques: •Eurasiàtica •Pacífica •Indoaustraliana •Antàrtica •Africana •Sud-americana •Nazca •Nord-americana 6.\nEls marges són els límits entreles plaques tectòniques.Hi ha tres tipus de marges: •Marges convergents •Marges divergents •Marges transformants 7.\nMarges convergents o destructius sónlímits de plaques on hi ha forces decompressió que produeixen el xoc entreelles. Són zones on es formen gransorògens continentals o arcs insulars, aixícom molta activitat metamòrfica.Segons el tipus de plaques que xoquen: Oceànica - Oceànica • Placa oceànica i oceànica • Placa oceànica i continental • Placa continental i continental Oceànica – Continental Oceànica – Continental 8.\nEls marges divergents o constructius són zones de tensió on les plaques se separen empeses percorrents de convecció ascendents i divergents.Aquests límits corresponen a les dorsals oceàniques, que són grans serralades submarinesfracturades perpendicularmente per falles transformants i amb una vall o rift a la part central. 9.\nEls marges transformants són zones on es produeix un lliscament lateral entre plaques al llargduna falla transformant. En aquests marges no es crea ni es destrueix escorça, però hi ha unaintensitat activitat sísmica causada per la forta fricció entre plaques. 10.\nEl magma és una barreja de minerals enestat líquid, bàsicament silicats, amb unaproporció elevada de gasos dissolts.Quan el magma es refreda dóna lloc aroques ígnies o metamòrfiques. 11.\nEls magmes, depenent de la seva procedència, es poden dividir en: •Granítics •Andesítics •Basàltics 12.\nQuan el magma es refreda es solidifica i origina les roques intrusives.Si la zona té fractures que no arriben a la superfície, el magma forma diversesestructures: • Dics, sills o filons: el magma es solidifica dins les esquerdes • Lacòlits: el magma es solidifica formant una cùpula a la part superior • Lapòlits: la massa de magma té grans dimensions i adopta forma de plat • Batòlits: magma globular de grans dimensions, la part superior en forma de cúpula. 13.\nLes erupcions volcàniques, són unamanifestació de l’activitat interna dela terra. L’interior de la terra estroba a altes temperatures, lesroques es poden arribar a fondre,formen el magma que tendeix a pujarperquè té menys densitat que la roca.Si el magma troba una esquerda ouna falla, i la fractura arriba a lasuperfície, té lloc un fenomenvolcànic.Tipus de volcà segons el seu estat: • Actiu: emet lava • Apagat: inactiu • Extingit: no produeix cap erupció mai més. 14.\nEls volcans no sempre estan en erupció, peròquan ho estan expulsen una gran quantitat deproductes sòlids, líquids i gasosos. • Lava: massa formada per roques en estat líquid, amb materials sòlids, però sense la presència de gasos dissolts. • Gasos: el magma conté gran quantitat de gasos volcànics en solució. Aquests gasos, quan arriben a la superfície, formen les columnes de gasos. • Piroclasts: fragments de lava llançats a l’aire, on es poden solidificar. Tipus: • Cendres: són els piroclasts més fins •Lapil·lis: sacumulen en el con volcànic •Bombes volcàniques: partícules grans, refredament lent. 15.\nL’edifici volcànic que es forma quan té lloc una erupció depèn de la viscositat del magma. Volcà compost o estratovolcà Volcà en escut 16.\nCon d’escòries Doms volcànics 17.\nCaracterístiques: • Lava molt fluida • Lava forma colades extenses • Es diposita en capes • Expulsió de gasos tranquil·la • Forma volcans en escut • Es formen en el fons oceànic o al costat d’un antic volcà • Ex: Kilauea 19.\nCaracterístiques: • Lava no tan fluida • Colades de lava no tan extenses • Expulsió de gasos moderada • Con format per capes de lava i acumulació de piroclasts • Forma volcans de con alt i de base ampla • Ex: Elka 20.\nCaracterístiques: • Genera colades de lava espessa i lenta • La lava s’endureix molt ràpid • Expulsió abundant de piroclasts i cendres • Forma cons d’escòria (con alt i base petita) • Ex: Cerro Negro 21.\nCaracterístiques: • La lava s’endureix molt ràpid • Lava molt viscosa, no forma colades • Forma núvols carregats de gasos i cendra que baixen pels vessants del con • Ex: Pelée 22.\nCaracterístiques: • El magma és bastant viscós • Origina colades piroclàstiques molt grans i grans colades per esfondrament de la cambra magmàtica. • L’activitat volcànica més violenta 23.\nEn zones volcàniques actives,en volcans a punt d’extingir-se, es poden trobar emissionsd’aigua calenta, de gas, o defang; s’anomena vulcanismeatenuat. • Fonts termals • Fumaroles submarines • Guèisers • Volcans de fang • Fumaroles 24.\nEls plecs són estructures formadescom a conseqüència de forces decompressió lateral o de cisalla,presenten forma d’ondulacions.Parts d’un plec: • Xarnera • Flanc • Pla axial • Eix del plec • Nucli • Vergència 25.\nPlec dret o recte Plec inclinatAnticlinal: els materials més antics estroben en el nucli del plec Plec ajagutSinclinal: els materials més nous es Plec tombattroben en el nucli del plec 26.\nLes falles són estructures tectòniquesLes diàclasis o esquerdes són un tipus de produïdes a causa d’esforços de tensió, defractura sense desplaçament dels blocs compressió o de cisalla, sobre materials ambfracturats que estan sotmesos a fortes comportament fràgil. Donen com a resultattensions. una fractura amb desplaçament dels blocs situats als dos costats del pla de fractura. 27.\nEn qualsevol falla es podendistingir aquests elements: • Pla de falla • Blocs de falla • Línia de falla • Salt de falla 28.\nLes falles es classifiques segons el moviment dels blocs: • Falla normal o directa: el pla de falla s’inclina en direcció al bloc enfonsat. • Falla inversa: el pla de falla s’inclina en direcció al bloc aixecat • Falla de direcció: el desplaçament dels blocs és horitzontal i paral·lel a la línia de falla. 29.\nLes falles es poden trobar associades formant sistemes de falles: • Graven: blocs progressivament enfonsats cap a l’interior • Horst: blocs progressivament més elevats cap al centre 30.\nL’escorça està sotmesa a esforços de compressió, es plega i forma serralades. Les roques estransformen per l’acció de la temperatura i pressió.En funció del grau de metamorfisme: • Epizona: zona mes superficial, roques amb grau baix de metamorfisme. Ex: Pissarra • Mesozona: grau mitjà de metamorfisme. Ex: Esquists i Amfibolites • Catazona: grau més elevat de metamorfisme. Ex: Gneis i Migmatites Esquist Pissarra 31.\nLes roques resultants estan en funcióde la roca encaixant.Depenent de la temperatura que haassolit la roca es generen unsminerals o altres. Apareix unaestructura al voltant del magmasolidificat, l’aurèola metamòrfica. 32.\nEls materials que es dipositen en una conca sedimentària a poc a poc van quedant soterrats.Amb el pas del temps les roques sedimentàries són sotmeses a pressions que les vantransformant. 33.\nAquest procés té lloc en les roques que es troben en el pla de falla. Quan els blocs de fallaes mouen, es produeix un fort fregament i una trituració. Les roques que es formen són lesbretxes de falla o farines de falla (segons el grau de trituració). 34.\nHi ha dos grans tipus d’orògens, en funció del tipus de plaques implicades i del grau demetamorfisme: • Orògens de tipus andí: la placa oceànica col·lideix amb una placa continental, forma una zona de subducció i una gran serralada en el marge de la placa continental. Ex: Andes • Orògens de tipus alpí: Després dun llarg període de subducció (placa oceànica amb una continental), el volum de loceà es redueix progressivament i el continent que hi ha a laltre extrem saproxima; amb el pas del temps es produirà una col·lisió entre els dos continents i loceà desapareixerà. Andes Alps Recomendado


Accés preferent: Sagrada Família + Torres i Park Güell | Visit Barcelona Tickets\nAccés preferent: Sagrada Família + Torres i Park Güell\nDes de 94,00 €\nVisiteu dues de les obres més conegudes de Gaudí\nEl paquet de visita Sagrada Família amb pujada a les torres i Park Güell us ofereix l’oportunitat de visitar en un mateix dia, dues de les obres més conegudes de l’arquitecte Antoni Gaudí.\nEl Park Güell va ser declarat el 1984 Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO. Segons el projecte original havia de ser una urbanització encarregada per l’empresari català Eusebi Güell, però es va acabar inaugurant com a parc públic el 1926. Gaudí va desplegar l’ingeni creatiu amb un estil plenament naturalista i orgànic amb l’objectiu que arquitectura i natura quedessin perfectament integrades. La visita guiada us permetrà descobrir tots els secrets.\nLa Basílica i Temple Expiatori de la Sagrada Família és sense cap dubte l’obra mestra de l’arquitecte. Visitareu l’impressionant interior replet de simbolisme i, amb les explicacions del guia, descobrireu com Gaudí es va inspirar en la natura per crear una veritable fusió entre espiritualitat i naturalesa.\nGuia monolingüe en anglès.\nTrasllat en bus des del Park Güell fins a la Sagrada Família o viceversa depenent de l’opció escollida en el moment de la compra.\nCOMPRAR Accés preferent: Sagrada Família + Torres i Park Güell\nHorari: diari a les 11 h. De l'1 de juny al 31 d'octubre.\nTancat: 15/8, 11/9 i 23/9.\nDurada: 4 h 30 min, més la visita final a la torre.\nPunt de trobada: Gaudí Experience. c/ Larrad, 41. Metro: L3, parada Vallcarca o Lesseps. Bus: 24, 32, 92, 116 i H6.\nÉs necessari presentar-se 15 minuts abans de la sortida, a les 10.45 h. Un cop allà, s’ha de buscar la persona amb el cartell de Julià Travel.\nLa pujada a la torre serà sense guia.\nEl funcionament de l’ascensor està subjecte a cancel·lacions depenent de les condicions climatològiques i altres causes de força major.\nÉs possible que el trajecte de baixada de la torre s’hagi de realitzar per l’escala.\nÉs recomanable vestir roba i sabates còmodes per accedir a la Sagrada Família.\nEs requereix vestir amb decòrum i s'estableixen les següents limitacions:\nPer raons de seguretat, no està permès utilitzar gorres i barrets dins de la nau o del museu, llevat que estigui motivat per motius religiosos, de credo o sanitaris.\nNo es permet accedir amb roba que presenti transparències.\nNo es permet accedir amb samarretes de tirants que no cobreixin les espatlles.\nNo es permeten els escots excessivament pronunciats, i l'esquena i el ventre han d'estar coberts.\nNo es permeten pantalons curts o faldilles curtes.\nNo es permeten anar en xancletes ni descalç.\nPot haver-hi un temps d'espera entre la visita guiada a la basílica i el museu i l'accés a les torres a causa de la capacitat limitada dels ascensors del temple.\nEls nens de menys de 6 anys, els menors de 18 anys no acompanyats, les persones amb mobilitat i/o visibilitat reduïda i les persones que pateixin de vertigen o problemes cardiovasculars no poden a pujar a les torres.\nPRODUCTES RELACIONATS AMB Accés preferent: Sagrada Família + Torres i Park Güell