IX Edició del Festival Internacional Deltebre Dansa\nDe l'1 al 14 de juliol tindrà lloc el Festival Deltebre Dansa 2013, un esdeveniment dirigit pel ballarí i coreògraf Roberto Olivan que es va crear el 2004 i que per tercer any inclourà actuacions de circ, dansa i música.\nDe nou, i amb la voluntat d'apropar el Deltebre Dansa a la ciutadania, enguany s'han tornat a programar, a més de cursos per a professionals, cursos de dansa oberts a la ciutadania de dansa contemprània, zumba, dansa en família,..., que seran impartits per professors i professores de renom internacional.\nDeltebre Dansa reuneix artistes de tot el món amb una formació d'alta qualitat dictada per reconeguts professors internacionals. En les últimes edicions han passat pel Taller més de 900 participants de més de trenta nacionalitats diferents.\nMés informació: www.enclave.cat


Home > Students > Complaints regarding teaching language > Complaints regarding teaching language\nEls idiomes de la docència en la Universitat de València estan regulats pel Reglament d'Usos Lingüístics, pel Pla d'increment de la docència en valencià i pels Criteris d'elaboració de l'oferta acadèmica que s'aproven per a cada curs acadèmic.\nSi us ha afectat algun incompliment d'aquesta normativa, podeu presentar una reclamació, adreçada als òrgans competents en matèria d'organització docent, mitjançant la plataforma entreu.uv.es.\nTambé, podeu emplenar i imprimir aquest formulari de comunicació d'incidències en la llengua de la docència. En tots els casos, us recomanem presentar-la a:\n» El Vicerectorat d'Ordenació Acadèmica i Professorat.\n» El Consell del departament al qual correspon cada assignatura en qüestió i al qual pertany el professorat encarregat de la docència en l'assignatura.\n» Us recomanem que envieu una còpia de la reclamació al Servei de Política Lingüística, a efectes informatius.\nVolíeu altres impresos de sol·licitud o enviar-nos un suggeriment o comentari?


Als Jardins Jaume Perich contra la precarietat dels periodistes i per la llibertat de premsa - SPC Sindicat de Periodistes de Catalunya - Sindicat de Professionals de la Comunicació\nInici/Notícies/Als Jardins Jaume Perich contra la precarietat dels periodistes i per la llibertat de premsa\nEls Jardins Jaume Perich, a l’interior de l’illa que fan els carrers Granvia –per on hi ha l’entrada–, Bailén, Diputació i Girona; acolliran el pròxim dijous dia 3 de maig l’acte per commemorar l’1 i el 3 de Maig, Dia Internacional del Treball i Dia Mundial de la Llibertat de Premsa respectivament, que els professionals de la informació sempre celebrem junts. Està organitzat conjuntament per l’Associació de Dones Periodistes de Catalunya (ADPC), el Grup de Periodistes Ramon Barnils (GPRB), el Sindicat de Periodistes de Catalunya / Sindicat de Professionals de la Comunicació (SPC), Solidaritat i Comunicació (SiCom) i Som Atents i té com a lema Periodisme digne, ciutadania lliure.\nL’acte serà presentat per la periodista Cristina Puig i començarà a dos quarts de set de la tarda, amb un marcat caràcter reivindicatiu i lúdic. Comptarà entre altres coses amb la presència de diversos col·lectius del sector i també amb l’actuació del cantautor Joanjo Bosk. El col·lectiu Dibuixants sense Fronteres, que aplega els humoristes i il·lustradors de la premsa catalana, col·labora amb la cita de la manera que els és més pròpia: dibuixant. A l’espai es disposarà d’una lona per tal que tothom que vulgui pugui dibuixar-hi i escriure-hi allò que consideri oportú, amb els humoristes de premsa trencant el gel inicial.\nUna altra de les accions que es duran a terme és la difusió del pentadecàleg «15 accions per a un periodisme digne«, aprovat a l’Assemblea Oberta de Periodistes de l’11 de novembre passat en el qual es recullen les principals reivindicacions del sector per millorar el periodisme, les condicions amb què treballen els professionals i per garantir el dret a la informació de la ciutadania. Això inclou la recollida de signatures per tal d’aconseguir el màxim de suports possibles per reclamar a les institucions que correspongui les transformacions i els canvis legislatius necessaris. També es distribuirà el diari Il·legal Times, una iniciativa de la cooperativa l’Apostrof i el dibuixant Jaume Capdevila Kap, amb continguts relatius a la manca de llibertat de premsa i la retallada de drets civils..\nActe de celebració de l’1 i el 3 de Maig de 2018\nMotiu: Dia Internacional del Treball i Dia Mundial de la Llibertat de Premsa\nLema: Periodisme digne, ciutadania lliure\nDia: Dijous 3 de maig, a partir de dos quarts de set de la tarda\nLloc: Jardins Jaume Perich: Interior de l’illa Granvia-Bailén-Diputació-Girona.\nTransport públic: Metro: L2 (Tetuan) i L4 (Girona). Bus: H12, 6, 7, 19, 50, 51, 54, 55, 62\nEtiquetes: SPC, Dret a la informació, Laboral, Periodistes a la peça, Professional, Sindicat


Esquerra Republicana demanarà al govern Colau que informi sobre l'estat de l'habitatge públic a Barcelona - ERC Barcelona\nGrup municipal 10.05.2018 12.30 h\nEsquerra Republicana demanarà al govern Colau que informi sobre l'estat de l'habitatge públic a Barcelona\nEsquerra Republicana presentarà una iniciativa a les Comissions de l'Ajuntament de la setmana vinent perquè el govern municipal presenti un informe de l'estat de l'habitatge públic a Barcelona. Els republicans demanen dades sobre els solars municipals amb qualificació d'habitatge i aquells que s'han de destinar a la mateixa funció, i els solars privats que es preveuen per a habitatges de protecció oficial. A més, Esquerra demana informació de les promocions d'habitatge que estan en marxa en solars municipals i el seu calendari d'execució i entrega.\nEl president del grup municipal d'Esquerra Republicana a l'Ajuntament de Barcelona, Alfred Bosch, ha explicat que "les xifres oficials segueixen sense arribar". El republicà ha assegurat que "ens agradaria contrastar les nostres pròpies xifres sobre habitatge amb les del govern de la ciutat". Fa unes setmanes, Esquerra Republicana va presentar públicament l'actualització del web lloguers.barcelona, amb dades sobre l'habitatge a la ciutat recollides gràcies a la feina de recerca dels republicans als 10 districtes de la ciutat.\nEsquerra demanarà una compareixença del govern per la pèrdua de banderes blaves a les platges de la ciutat\nEsquerra Republicana sol·licitarà la compareixença del govern municipal perquè expliqui la pèrdua de dues banderes blaves, a les platges de la Barceloneta i Nova Icària. "Volem que el govern expliqui perquè les platges no reuneixen les condicions òptimes per al bany", ha conclòs Bosch.\nBosch: 'El govern Colau acabarà el mandat amb menys de 1.000 pisos socials construïts'\nEsquerra Republicana demana explicacions a Colau per l'ocupació d'un edifici municipal que s'havia de destinar a lloguer social


Les ajudes es destinaran a les persones que, estant aturades, inicien una activitat econòmica en l’àmbit del RETA (Règim Especial de Treballadors/es Autònoms/es) com a persona treballadora autònoma, associada a una cooperativa o xicoteta empresa amb qualsevol fòrmula mercantil legalment admesa en dret, sent la persona empadronada a Picanya, o constituïnt-se l’empresa a Picanya.\nPer a 2020 número a la BDNS: 504005\n[Accedir a la publicació a la BDNS]\nEn ser les persones jurídiques subjectes obligats, segons la llei 39/2015 de procediment administratiu comú, els tràmits seran obligatòriament en mode electrònic. Per a la qual cosa, s’haurà de disposar d’un certificat digital de persona habilitada a la corresponent entitat jurídica o bé aportar els poders corresponents a la seu electrònica sol·licitant accès a l’entitat.\nNo obstant l’anterior, de manera transitòria i per a facilitar l’adaptació a la nova seu electrònica, les sol·licituds vinculades a la present convocatòria podran ser tramitades presencialment al Registre General de l’Ajuntament, Oficina DIGA’M, en l’horari d’obertura d’aquesta.\nLa tamitació d’esmena i la justificació, hauran de realitzar-se mitjançant els tràmits electrònics habilitats.\nPer a facilitar la tramitació de la sol·licitud i posteriors tràmits, s’ha preparat una Guia per a la Tramitació i Justificació de les Subvencions de Foment de l’Ocupació.\nTràmit de sol·licitud Ajudes a la Iniciativa Emprenedora (DL.171)\nTràmit de justificació d'ajudes a la iniciativa emprenedora (DL.172)\nEn el cas d'autoritzar la recaptació de la informació mitjançant intermediació no serà necessària l'aportació d'aquests.\nPresentar en un document pdf per separat. cadascún dels documents complets, amb totes les pàgines legibles i evitant aquelles que es troben en blanc.\n-Document de la demanda d'ocupació (DARDE) actualitzat, a la data d’Alta de l’Activitat al RETA.\n-Informe de Vida Laboral de la persona sol•licitant de la subvenció, actualitzat a data de presentació de la sol•licitud.\n-Alta en el Cens d'Obligats Tributaris (model 036 o 037)\n-Certificació de l'alta al Règim Especial de Treballadors Autònoms de la Seguretat Social.\n- En cas de no autoritzar-ne la consulta a la sol·licitud, Certificat original de trobar-se al corrent amb les obligacions a la Seguretat Social, tant de la persona autònoma com de la societat a la que pertany, si és el cas (*).\n- En cas de no autoritzar-ne la consulta a la sol·licitud, Certificat original de situació d’obligacions tributàries davant l’Agència Tributària, tant de la persona autònoma com de la societat a la que pertany, si és el cas (*).\n-Autobaremació [Formulari Autobaremació]\n-L’Ajuntament de Picanya podrà demanar factures corresponents a les despeses per a les quals se sol·liciten aquestes ajudes, per un import superior a la quantia de l’ajuda.\nAquestes factures hauran d'estar emeses durant el període que comprèn els tres mesos previs al començament de l'activitat i fins el dia de la sol•licitud.\nA més, hauran d'acompanyar-se del corresponent justificant bancari de pagament, degudament segellat i amb justificació del destinatari. A aquests efectes no s'admeten impressions de pantalla d'Internet.\n-Pla d’Empresa que reflectirà tota la informació necessària per descriure l’activitat segons model normalitzat, acompanyat dels Curricula de totes les persones promotores.\n-Documentació acreditativa de la puntuació aplicada als punts 3 i 4 de l'autobaremació (certificat de discapacitat de la persona treballadora, Pla d'Igualtat, etc)\n(*) Si n’és el cas:\n-La persona sol·licitant té socis, una autorització per cadascún/a\n[Descarrega formulari d’autortizació de consulta de dades, Socis, ací]\n-La persona sol·licitant, pertany a una societat/entitat amb forma jurídica\n[Descarrega formulari d’autortizació de consulta de dades, Entitat, ací]


Notícies - Eva Baltasar: "És difícil aconseguir espais de soledat, estem hiperconnectats"\nEva Baltasar: "És difícil aconseguir espais de soledat, estem hiperconnectats"\nL'escriptora ha presentat a Sant Cugat 'Boulder', Premi Òmnium 2020 a la millor novel·la de l'any\nEva Baltasar, aquest dijous a Sant Cugat / Foto: Cugat Mèdia\nel 1/octubre Redacció Cultura PDF\nL'escriptora Eva Baltasar reflexiona en el seu últim llibre, 'Boulder', sobre la solitud. Es tracta d'un estat que, admet, és complicat d'assolir: "És difícil aconseguir espais de soledat perquè estem hiperconnectats". Baltasar ha atès el programa 'Connectats' aquest dijous, aprofitant que visitava el Monestir de Sant Cugat per presentar-hi l'obra, en una trobada organitzada per la delegació local d'Òmnium.\nA 'Boulder', Baltasar narra la història d'una dona solitària i com afronta l'arribada de l'amor i de la maternitat. La protagonista vol mantenir els seus espais de solitud però a partir de l'amor comença a prendre decisions que no estan en coherència amb el que ella sent com ser mare.\nAl març, publicarà el febrer de 2022 'Mamut', una novel·la protagonitzada per "una dona arcaica atrapada en la vida moderna". Aquest llibre tanca la trilogia que va començar amb 'Permagel' i va continuar amb 'Boulder'.\nTall incrustat: Eva Baltasar\nÉs difícil aconseguir espais de soledat. Estem hiperconnectats.


Espanya cañí -198: histèria nacionalista governativa pels xiulets d’uns espectadors de futbol - BARCELONA RADICAL\nEspanya cañí -198: histèria nacionalista governativa pels xiulets d’uns espectadors de futbol\nEl comunicat de condemna que va divulgar el Govern espanyol durant el descans de la final va començar a redactar-se a les 20.24 hores i es va acabar a les 21 hores 15¿minuts i 59 segons, o sigui, aproximadament un quart d'hora abans no comencés el partit, segons consta en les dades informàtiques internes del text, creat amb el programa Microsoft Word 2010.\nLa Comissió Antiviolència, reunida ahir amb caràcter extraordinari i d'urgència, "va condemnar enèrgicament tots els incidents que van passar a la final de Copa", va obrir un expedient sancionador i va obtenir informació per delimitar responsabilitats, que podrien ser de caràcter penal i arribaran segur als organitzadors de la protesta. Tampoc no es descarta que hi hagi sanció per als organitzadors del partit: la Federació Espanyola de Futbol (FEF), el Barcelona i l'Athletic.\nEn un escrit molt dur, Antiviolència mostra la condemna "molt especialment pels xiulets, ofenses verbals i gestuals durant la interpretació de l'himne nacional, així com la utilització d'un espectacle esportiu de manera premeditada, organitzada i col·lectiva com a escenari per a l'ofensa intolerant contra els sentiments de milions d'espanyols i aficionats al futbol". I afegeix: "Aquesta comissió fa també una crida a les autoritats públiques perquè siguin un exemple davant els ciutadans d'un valor bàsic de la convivència democràtica de què gaudim".\nEn roda de premsa conjunta entre Miguel Cardenal, president del Consell Superior d'Esports (CSD), i Francisco Martínez, secretari d'Estat de Seguretat, tots dos van posar de manifest que hi va haver greus negligències en l'organització del partit, per la qual cosa la comissió dóna cinc dies al Barça, a l'Athletic i a la FEF perquè exposin quines mesures van prendre per evitar uns incidents que podrien derivar en sancions per un "possible incompliment del deure d'assegurar la normal celebració d'un espectacle esportiu". Aquestes sancions podrien arribar fins i tot al tancament dels estadis, va explicar Miguel Cardenal.\nFrancisco Martínez va informar igualment que la comissió va acordar remetre la documentació a la Fiscalia General de l'Estat per avaluar la transcendència penal dels fets i sol·licitar als responsables de seguretat de la Generalitat les actes del coordinador de seguretat de la final de la Copa del Rei i els criteris per ubicar les aficions dels equips.\nLa comissió també obre expedient informatiu "a les persones físiques i jurídiques o entitats que hagin promogut, induït, col·laborat, auxiliat o facilitat mitjans materials o de qualsevol altra mena per donar cobertura a les conductes infractores". Particularment, s'acusa "els signants del manifest Per la xiulada a l'himne espanyol i al rei Felipe de Borbón".\nL'escrit de la Comissió Antiviolència també recorda que "la Carta Olímpica estableix una prohibició expressa i genèrica per no permetre cap tipus de manifestació ni propaganda política," així com que "la norma disciplinària de la UEFA, en el seu article 16.2, disposa que els partits de futbol no han de ser utilitzats com a fòrums de propaganda ideològica".\nD'altra banda, segons informa José María Brunet, la Fiscalia considera que les escridassades i la xiulada a l'himne espanyol de dissabte passat al Camp Nou no són perseguibles penalment, perquè no constitueixen delicte. Aquest criteri ja va quedar establert altres vegades, en què la intervenció dels fiscals va ser sol·licitada per algun col·lectiu o després de la presentació d'una querella.\nL'afer es va replantejar ahir a la Fiscalia de l'Audiència Nacional i es va arribar a la mateixa conclusió sobre la falta de previsió o tipificació legal d'aquesta classe de conductes. En aquest sentit, circulava un escrit elaborat pels fiscals el 2009 arran d'esdeveniments similars que van donar lloc a una querella de Manos Limpias.\nA propòsit d'això darrer, Miguel Cardenal va ser taxatiu: "El que va passar el 2009 no estableix jurisprudència perquè no va ser una sentència del Tribunal Suprem. I a més els tribunals canvien".\n2-VI-15, C. Novo, lavanguardia


Sanitat reclama que no es reobri l'oci nocturn ni es pugui fumar al carrer\nper Miguel Cuartas 13/05/2021 21:26h\nLa ministra de Sanitat, Carolina Darias, ha demanat als consellers de Salut de les comunitats autònomes que «mantinguin les mesures que es van aprovar el 14 d'agost pel Consell Interterritorial pel que fa a oci nocturn, consum d'alcohol al carrer» o sobre fumar al carrer a menys de dos metres de distància.\nEl diari 'El Mundo' publica aquest dijous aquesta informació, segons diverses fonts autonòmiques presents a la reunió d'aquest dimecres al Consell Interterritorial de Salut. El govern d'Espanya demana a les regions que mantinguin les discoteques i pubs sense obrir i que implantin restriccions a les terrasses fins a la 1 de la matinada.\n«Sobre l'oci nocturn, la DAC segueix vigent i és d'obligat compliment de moment»\nAquesta declaració d'intencions del Ministeri de Sanitat xoca en rotund contra Andalusia, que ha reobert l'oci nocturn fins a les 2:00 hores. A més, també podria afectar Castella-la Manxa, que ha reobert també fins a les 1.00 hores. D'altra banda, Galícia o Catalunya també pensen reobrir l'oci nocturn i al País Valencià les discoteques i pubs van reobrir fa uns dies, però només amb funció hostalera, igual que a la resta de país.\nDesprés de finalitzar el Consell Interterritorial, Carolina Darias va comparèixer en roda de premsa i va exigir als governs que segueixin la Directriu d'Actuació Coordinada (DAC) del 14 d'agost de 2020: «Pel que fa a l'oci nocturn, la DAC segueix vigent i és d'obligat compliment de moment», va sentenciar Darias.\n«Semblaria una paradoxa que les CCAA convidin els seus ciutadans a complir les normes i siguin les mateixes CCAA les que les incompleixin. Són unes normes que ens hem donat a l'Interterritorial i he fet una crida perquè compleixin totes les directrius d'actuació coordinades», ha admès la ministra canària.\nEl govern d'Andalusia es rebel·la i obre l'oci nocturn fins a les 2\nAquell 14 d'agost es va arribar a un acord per limitar fumar al mig del carrer i en espais a l'aire lliure, «permetent-se únicament quan es respecti la distància mínima d'almenys 2 metres, resultant aplicable aquesta exigència també pel que fa als cigarrets electrònics o qualsevol dispositiu d'inhalació de tabac, pipes d'aigua i similars». A més, es va reafirmar «el tancament dels establiments de discoteques i oci nocturn».\nJuanma Moreno, president de la Junta d'Andalusia, assegurava a 'El Mundo' aquest dimarts que «hem permès que els pubs i discoteques puguin obrir fins a les 2 del matí perquè creiem que així s'ofereix una possibilitat d'oci durant un temps raonable als que volen sortir a la nit», declarava fa un parell de dies.\n«És això suficient? Evidentment, no ho és. I sense eines jurídiques al nostre abast cal apel·lar a la consciència i la responsabilitat ciutadana per intentar que imatges com les vistes el cap de setmana no es repeteixin i no hi hagi risc per a la nostra salut i la dels altres per una estona de festa», assenyalava Bru.\nSobre Castella-la Manxa i la Comunitat de Madrid\nEl president de Castella-la Manxa, Emiliano García-Page, també va abordar el controvertit assumpte en declaracions a aquest mateix diari: «Hem posat com a límit a la una de la matinada per a tot el que té a veure amb oci, hostaleria i restauració. És el que està al nostre abast i cridar a la responsabilitat i la solidaritat de la ciutadania», va afegir.\nPel que fa a la Comunitat de Madrid, queda de manifest la norma establerta en una ordre publicada el 18 d'agost: «Queda suspesa l'activitat dels locals de discoteques i altres establiments d'oci nocturn fins a la finalització de la vigència de la directriu d'actuacions coordinades de 14 d'agost de 2020. Un cop finalitzada la seva vigència, l'autoritat sanitària pot acordar la represa de l'activitat d'aquests establiments en les condicions que es determinin», diu l'ordre.


Publicat el dia 27 març de 2017\nSón les vuit del matí, anem d’excursió a Cotlliure, en el cel es veuen unes quantes pinzellades de núvols, però tot fa pensar que tindrem un bon dia. Un nombrós grup de dones ens disposem a pujar als dos autocars que ja tenim a punt per a començar a fer kilòmetres. Un cop a dalt de l’autocar i ja iniciada la marxa, la Montserrat -la nostra guia- ens dóna la benvinguda i ens presenta l’Àlex -el xofer-, un noi molt trempat. Tot seguit, com a bona professional d’aquest ram, ens fa un breu resum del que serà l’excursió.\nCotlliure, un poble molt turístic i lloc d’inspiració per a pintors i poetes, entre ells el conegut Antonio Machado.\nAnem a buscar l’autopista que ens portarà fins a Figueres. Durant aquesta part del trajecte fem una aturada per esmorzar a la mateixa via i un cop satisfetes seguim la marxa. En sortir de l’autopista agafem la carretera de la costa per poder contemplar les boniques panoràmiques que ofereix el paisatge. Començant per Llançà, una petita vila amb excel·lents platges i cales; després Colera, un petit poble de costa amb platges molt boniques on ja començava a bufar la tramuntana; Port-Bou, poble fronterer amb una petita platja on fa poc varen inaugurar un port esportiu. Arribats aquí la tramuntana ja feia notar més la seva presència. Passem la frontera i comencem la Costa Vermella, arribant fins a Cervera. Població amb una important funció d’estació-duana, conseqüència de la diferència de rails de les xarxes ferroviàries espanyola i francesa. Aquí també cal ressaltar el far de la Fi del Món, dit així perquè en dies clars és visible des de moltes milles lluny. Després passem per Banyuls de la Marenda, amb importants vinyes i cellers; Portvendres, amb els seus grans salins d’anxova i una important cooperativa de vi, i també famós pel seu port i les seves cales. I finalment, per fi, arribem al final del trajecte: Cotlliure. Durant el viatge, la Montserrat ens ha anat explicant tots aquests detalls de les poblacions i molta més història dels pobles pels quals hem anat passant, tot fent-nos gaudir a la vegada d’uns quants acudits molt divertits.\nEsglésia de Nostra Senyora dels Angels situada a tocar del mar, el seu campanar va fer les vegades de far durant molt de temps.\nCotlliure, un poble molt turístic i lloc d’inspiració per a pintors i poetes, entre ells el conegut Antonio Machado. La primera visita que fem és al cementiri a veure la seva tomba, a on no falten els rams de flors, diferents escrits i la senyera, entre altres ofrenes. La visita segueix pujant a un trenet turístic. El seu recorregut va fins a dalt de la muntanya, passant per entremig de les sorprenents vinyes i arribant fins al grandiós fort de Sant Elm. Allà ens fem la foto de rigor enmig d’una forta tramuntanada. Tornant al trenet, baixem per l’altre costat de la muntanya, també carregada de vinyes, i contemplant la espectacular vista del poble de Cotlliure. Tot plegat és espectacular. Acabada la passejada amb trenet seguim el camí a peu per a veure l’església. Dedicada a Nostra Senyora dels Àngels i situada a tocar del mar, el seu campanar va fer les vegades de far durant molt de temps. Fem les fotos de record i de tornada passegem pels estrets i atractius carrers amb botiges, molts de quadres i restaurants amb totes les taules plenes. Veure tanta gent per tot em sorprengué enormement. També veiem el Castell Reial, però de lluny, ja que no hi ha temps per més, sols a esperar que vinguin els autocars per anar a dinar.\nContinuem la marxa en direcció a la Jonquera, per dinar en un bufet lliure recentment inaugurat al centre comercial Gran Jonquera. Després de mitja hora d’espera, per agafar una taula que ja estava reservada, aconseguim finalment dinar. Hi ha una gran varietat de plats entre entrants, plats principals, postres i les típiques begudes -aigua, vi, cervesa, cava o refrescs-. Després de dinar disposem d’un temps per passejar, veure botiges i gastar calerons. Així arriba l’hora d’emprendre el viatge de tornada a Sant Feliu. Ens fem una foto de grup i pugem als autocars. A prop de deixar l’autopista fem l’última parada, les organitzadores de l’excursió ens fan un petit obsequi de record i les guies ens dediquen unes paraules de comiat. Tornem als nostres seients i arribem passades les vuit del vespre a Sant Feliu. Una gran passejada, un dia esplèndid i un bon record. Ara a esperar que torni el mes de maig per tornar-hi.\nSant Feliu de Guíxols, 31 de maig de 2014


Torra avala prorrogar l'estat alarma però demana mantenir el confinament total de la població - Regió7\nTorra avala prorrogar l'estat alarma però demana mantenir el confinament total de la població\nEl president català, Quim Torra, va traslladar ahir al president de Govern estatal, Pedro Sánchez, el seu aval a la pròrroga de l'estat d'alarma fins al 26 d'abril, tot i que va demanar-li que la mesura s'acompanyi del manteniment del «confinament total, excepte els serveis essencials».\nTorra va comunicar aquesta postura a Sánchez a la reunió telemàtica que va mantenir ahir el president del espanyol amb els presidents autonòmics, en la qual aquests van assenyalar, així mateix, les necessitats de les seves comunitats davant la crisi sanitària provocada pel virus.\nEn una declaració institucional efectuada després d'aquesta reunió, Quim Torra va explicar que va demanar a Pedro Sánchez mantenir el «confinament total» perquè «no és moment d'abaixar la guàrdia». «No volem que el Govern espanyol s'equivoqui novament. No ens ho podem permetre», va sentenciar.\nQuim Torra va defensar seguir amb les mesures actuals per evitar que «milers i milers de treballadors s'exposin al contagi» del coronavirus i va revelar que la seva proposta de mantenir el «confinament total» coincideix amb el plantejat en la reunió per la presidenta balear, Francina Armengol, i el castellanomanxec, Emiliano García-Page.


Sardanes improvisades i xocolatada\nSant Boi de Llobregat (el Baix Llobregat), Tercer diumenge de març\nL'aplec al matí\nL'aplec va néixer als anys 80 del segle XX, en el moment de recuperació de les festes populars que visqué tot Catalunya després dels foscos anys de la dictadura franquista espanyola. En aquells moments a Sant Boi només hi havia dues entitats vinculades al moviment sardanista: l'Ateneu Sanboienc i els Amics de la Sardana.\nLa primera edició de l'aplec va ser organitzat pels Amics de la Sardana de Sant Boi de Llobregat amb l'objectiu de consolidar una cita sardanista, més enllà de les ballades de cap de setmana. L'entitat havia nascut als anys 70 i ja s'havia distingit, durant el franquisme, per organitzar clandestinament ballades i cursets. En l'actualitat l'entitat pertany a la Federació Sardanista de Catalunya i té per objectius la difusió, ensenyament i pràctica de la sardana, en les seves vessants tant musicals com dansaires.\nL'organització de l'Aplec es va fer a base de contractar tres cobles punteres: la Montgrins, la de Sabadell i la de Cornellà, que tocaven matí i tarda.\nEn l'actualitat, a l'aplec hi participen diferents cobles que executen, consecutivament, les seves peces a la Plaça de Catalunya (tot i que en cas de mal temps l'acte es trasllada a Can Massellena). El programa de ballades comença al matí amb una ballada llarga, lliure, que dura fins al migdia. La ballada es reprèn a la tarda amb un concurs de colles improvisades. El concurs comença quan la gent que ha vingut ja al matí s'apunta en una de les deu (com a màxim) colles participants. Una vegada formades les colles, es fa un galop d'entrada, una coreografia durant la qual, en parelles, es va desfilant en forma de cuc, una parella darrera l'altra. Quan la cobla deixa de tocar i tothom és al seu lloc, es balla la sardana del concurs. Durant aquesta ballada un jurat valora la improvisació i la qualitat tècnica de les colles i emet un veredicte. Acabat el ball s'entreguen els premis a tots els participants i es fa una gran xocolatada popular\nFotografies: Amics de la Sardana de Sant Boi de Llobregat\nData de publicació digital: 10/3/2006 2791 lectures\nC. Pujada de l'Esglesia, 1


Hotel Bla Bla Bruges Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDweersstraat 24, Centre, Bruges, Bèlgica, 8000 - Veure al mapa\nL'Hotel Bla Bla està situat al centre històric de Bruges, a 5 minuts a peu de la plaça del mercat i del campanar de la ciutat. L'establiment és de disseny i ofereix internet Wi-Fi gratuïta, un jardí tranquil amb terrassa i un servei de lloguer de bicicletes. Les habitacions disposen de parquet, TV de pantalla plana i bany privat amb dutxa, lavabo i pica. Algunes també inclouen un assecador. Cada matí se serveix un esmorzar complet a la sala d'esmorzars. A menys de 5 minuts a peu de l'Hotel Bla Bla hi ha diverses cafeteries i restaurants. L'Hotel Bla Bla és a 8 minuts a peu de la basílica de la Santa Sang, a 1,2 km de l'estació de tren de Bruges, a 600 m del centre comercial Wollestraat i a 35 minuts amb tren o amb cotxe de la ciutat històrica de Gant.\nTots els tipus de viatgers (742) Parelles (393) Viatgers en solitari (56) Famílies amb infants petits (110) Famílies amb infants grans (67) Grups (116)


18 de juny, 19.30h Recital poètic ‘Jo soc vosaltres. Sis poetes de Síria’ – la inexplicable\nJo soc vosaltres Sis poetes de Síria és un recull de poemes escrits arran de la revolta de 2011, des de l’exili, des de ciutats sota setge, entre runes i bombardejos.\nMohamad Bitari recull alguns dels poemes de sis companys de generació en un llibre bilingüe català-àrab. La traducció ha anat a càrrec de Margarida Castells Criballés, prestigiosa traductora d’autors com Ibn Battuta, Salim Barakat, Mahmud Darwix, entre d’altres.\nCategoriesAgenda d'activitats EtiquetesAbdul·lah Al-Hariri, activitats, Godall edicions, Jo soc vosaltres. Sis poetes de Síria, Juny 2019, Laura López Granell, Mohamad Bitari, Nisrín Akram Khouri, Poesia, Raed Wahesh, Rasha Omran, Recital, Talal Bu Khadar, Wael Saadeddín.\nEntrada prèviaAnterior 19 de juny, 19h Dones inexplicables amb ‘Autobiografia de la meva mare’ de Jamaica Kincaid\nEntrada següentSegüent 13 de juny, 19.30h Presentació d”El blues de Beale Street’ de James Baldwin


EL VI, DES DE LA BOCA | Família Torres\nAnterior Post\t151\nEL VI, DES DE LA BOCA\nLa part gustativa del tast\nMolt més que una qüestió de gust\nQuan analitzem un vi en boca ens dotem, efectivament, del sentit del gust per notar la dolçor, acidesa o amargor, però també del sentit de l’olfacte per detectar les característiques del gust, així com del sentit del tacte que ens proporcionarà la sensació d’astringència i textura del vi.\nTastant En què et fixaries?\nEls principals aspectes a tenir en compte són:\nEstem davant d’un vi sec? Molt sec? Dolç? Semi sec potser? Bé, com veiem es tracta d’una indicació de la quantitat de sucre que té el vi, encara que també l’alcohol pot proporcionar la sensació de dolçor.\nCal destacar que la majoria de negres i gran part de blancs són vins secs, pel que el seu contingut de sucre està per sota dels 4 grams per litre.\nEls vins blancs amb major presència de sucre residual es poden descriure com casi secs o semi secs. La informació la teniu en la punta de la llengua, literalment, ja que és on sentim major sensibilitat a el dolç.\nL’acidesa és clau en el potencial i qualitat dels vins. Els manté vius, frescos i a més representen una amenaça pels microbis.\nLa notarem en els laterals de la llengua on sentirem una sort de punxada “formiguejant” i ens farà xiular. Com major sigui la salvació major nivell d’acidesa.\nL’acidesa d’un vi prové dels diferents tipus d’àcids procedents del most del raïm (tartàric, màlic) i de processos en celler com la fermentació malolàctica, que converteix l’àcid màlic en làctic.\nEls vins amb major nivell d’acidesa són per el general vins blancs, elaborats amb varietats que han madurat en condicions fresques. (p.ex. la riesling).\nMai està de més recordar què són els tanins. Són polifenols presents en la rapa, la pell i les llavors dels raïms. També la fusta de riure aporta, durant la criança, tanins de la seva escorça vegetal.\nEls tanins són els responsables del color (en menor que mesura que els Antocians), aroma i estructura d’un vi, i els detectarem mitjançant el tacte i el gust, causants d’aquesta sensació astringent i amarga que ens talla la salivació i ens “asseca” les genives, quan són verds, agressius. No obstant això, uns tanins madurs aporten una fantàstica textura sedosa i ennobleixen el cos del vi.\nNotarem l’alcohol mitjançant el sentit del tacte. Això es deu a què, en nivells elevats, l’alcohol estimula els receptors del dolor causant aquesta sensació d’ardor a l’empassar o escopir un vi.\nNo obstant això, de manera més o menys comú, els vins contenen entre 10,5 i 14% vol. De manera que podríem dir que els vins situats entre els 10,5-11,5% tindrien un nivell mitjà-baix d’alcohol i els que es troben entre 13,5-14% serien considerats de nivell mitjà-alt.\nALCOHOL & SUCRE VS ACIDESA\nEl cos és la impressió de textura creada pel vi al pas per boca. “Raspa”? Pesa? Ens omple la boca? Bé, són varis els elements que conformen el que diem el cos del vi.\nL’alcohol suposa els fonaments on es construeix la carcassa i l’estructura; la fruita, el sucre i alts nivells de tanins madurs vesteixen les seves parets i finestres.\nNo obstant això, una acidesa excessiva aprima als vins, la resta cos, la mateixa sensació que ens generarà uns nivells baixos de tanins aspres, verds, que restaran impressió de pes i aportaran una lleugeresa que revertirà amb debilitat de l’estructura.\n6. CARACTERÍSTIQUES DEL GUST I PERSISTÈNCIA\nSi bé estem avaluant el vi en boca, la intensitat i les diferents característiques dels gustos els detectarem per l’olfacte.\nCom funciona aquest procés? Amb la nostra calor corporal augmentem la temperatura del vi en boca, aquest fet fa que les molècules aromàtiques pugin i arribin al receptor encarregat del sentit de l’olfacte.\nÉs el nostre cervell que integra aquestes sensacions amb les de gust i tacte proporcionades per la boca, arribant a referenciar un gust i poder calibrar la seva intensitat.\nEl final de boca o postgust, no és ni menys que el temps que perduren els gustos en la boca una vegada ens hem empassat (o escopit) el vi.\nUn final llarg, persistent, acostuma a ser indicador d’un vi de qualitat. En cas contrari, un final abrupte i curt és propi de vins de qualitat dubtosa.\n#vi, #tast, #maridatge\nEL VI, DES DEL NAS\nEl nas ens aporta multitud d’informació útil quan estem davant d’un(...)\nEL VI, DES DELS ULLS\nCom actuar davant la part visual d'un tast? Quina informació (...)\nEls 12 Manaments d’un tastador 10\nPlaneta vi, Basics\nEls nostres col·legues de Gastronomistas han xerrat amb el Nas d'Or(...)


La jutge arxiva la investigació dels cadàvers al polígon de Sant Adrià de Besòs\nNo es té constància de cap delicte en relació al cas i no es faran més excavacions\nL'excavadora buscant els cadàvers / MANOLO GARCÍA\nSant Adrià del BesósEl jutjat d'instrucció número 5 de Badalona ha arxivat la investigació sobre els cadàvers que els Mossos buscaven aquest dimecres a la tarda sota una vorera a Sant Adrià de Besòs (Barcelonès), segons fonts policials.\nLa jutge va ordenar excavar una vorera situada a l'avinguda del Ferrocarril d'un polígon industrial de la població arran d'una denúncia presentada. Finalment i després de dur a terme l'excavació de la rasa durant tota la tarda d'aquest dimecres es van localitzar petites restes òssies d'animal.\nLa magistrada no té constància de cap delicte en relació a aquest cas i no es faran més excavacions. Fins al lloc, es van mobilitzar membres de la policia científica dels Mossos d'Esquadra i agents del cos policial, a més de la Policia Local de Sant Adrià de Besòs, un regidor de l'Ajuntament i la jutge, que també es va desplaçar al lloc per presenciar l'excavació.


La divertida anècdota de com Laporta va conèixer Pedri - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nJoan Laporta firmant una samarreta del Barça a Pedri\nDurant l'acte de renovació de Pedri com a jugador del FC Barcelona, el president del club ha parlat del dia que va veure per primera vegada el jove futbolista\nRedacció Esport3 15/10/2021 - 18.48 Actualitzat 18/10/2021 - 10.34\nJoan Laporta ha lligat fins al 2026 una de les joves perles del FC Barcelona: Pedri. El migcampista va estar a un nivell descomunal la temporada passada i ha firmat un nou contracte amb el club blaugrana, amb una clàusula de rescissió de 1.000 milions d'euros.\nAquest divendres, l'Auditori 1899 ha estat escenari de l'acte de renovació del futbolista canari. Joan Laporta ha aprofitat la presència de la família de Pedri per recordar el dia que va conèixer el jugador. Va ser durant la seva primera etapa a la presidència del Barça, en una visita de Laporta a Tegueste, poble natal de Pedri.\n"No sé si va ser una premonició, però en una visita que vaig fer a Tegueste resulta que ens vam trobar i et vaig firmar una samarreta. Com canvien les coses, ara ets tu qui firmes, i molt. En aquella visita vam anar a la Candelària i a l'església s'estava fent missa."\nJoan Laporta ha continuat explicant la història, però ha patit un lapsus. El president ha confós el nom de Pedri amb el de Messi, un fet que ha provocat les rialles de l'Auditori1899 i del mateix Laporta.\n"Va ser espectacular, fins i tot el capellà era del Barça. No m'estranya que Messi... que Pedri, sigui del Barça, perquè allà tothom era del Barça. Ha crescut en un ambient molt culer."\nAixí ha explicat Laporta com va conèixer Pedri:\nLa divertida anècdota de com Laporta va conèixer Pedri... Una premonició?


El Rotary permet a estudiants de Batxillerat conèixer altres països | Nova Ràdio Lloret\nImatge: Estudiants que han vingut a Lloret | Font: NRLL\nEl Rotary Club de Lloret permet a estudiants de Batxillerat conèixer altres països, gràcies al programa d’intercanvi cultural de joves.\nAquest és el projecte que va presentar ahir, a la trobada de les seus del Rotary d’arreu de les comarques gironines. La iniciativa permet a joves d’aquí passar un curs a l’estranger, mentre que adolescents de fora poden venir aquí. El president del Rotary de Lloret, Lluís Serrat, assegura que és una experiència molt bona.\nAquest any han estat a Lloret la nord-americana Lauren Ecols, de 18 anys, que ha estudiat a l’institut Rocagrossa, i l’Smith Patil, de l’Índia.\nEls beneficiaris d’aquest programa d’intercanvi han de cursar batxillerat i tenir menys de 18 anys. El Rotary de Lloret ja fa dos anys que impulsa aquesta campanya i les valoracions, de moment, són molt positives. Així ho opina el delegat de Joventut del Rotary de Lloret, Joaquim Aliu.\nAra mateix, el Rotary de Lloret compta amb una vintena de membres, que aquest divendres faran el relleu de president. Raimundo Pérez agafarà el càrrec que durant l’últim any ha estat en mans d’en Lluís Serrat.\nA la trobada gironina d’ahir, es va fer palès que a la província de Girona hi ha 270 homes i dones de negocis que formen part dels diferents Rotary per dur a terme projectes solidaris i culturals de tot tipus.\nXerrada d’Astrum Lloret, aquesta tarda a la biblioteca\nEtiquetes: Intercanvi culturalJovesRotary Club\nEl Puntet ofereix sis canals de contacte amb els joves de Lloret de Mar


La residència de Can Comelles i el Centre de Dia oferiran 21 noves places a preu públic\nCan Comelles, Serveis Socials\tDimarts, 5 de desembre de 2017\nLa Secretaria d’Inclusió Social i de Promoció de l’Autonomia Personal, coneguda com a SISPAP, ha atorgat a Esparreguera l’ampliació de les places públiques de la residència municipal de Can Comelles i el Centre de Dia\nMaria Vallejo, regidora de Serveis Socials de l’Ajuntament d’Esparreguera, s’ha mostrat satisfeta per aquesta notícia i afirma que “s’amplia l’oferta de places públiques en 21 noves places, de les quals 16 van a la residència i 5 al centre de dia, un servei aquest que ja serà 100 % públic”.\nAixí doncs, a la residència municipal de Can Comelles, gestionada actualment per l’empresa Sumar Acció Social, les places privades perden espai a favor de les públiques, ja que a les 57 que ja eren públiques se sumen ara aquestes 16, de manera que només en quedaran 17 de privades.\nTot i que ara la residència està al seu màxim ús, s’havia donat el cas que hi havia places privades buides i, en canvi, llista d’espera per a les places públiques. El preu d’una plaça pública pot arribar a baixar fins als 300 ó 600 euros, en funció del grau de dependència. Actualment, hi ha unes quaranta persones en llista d’espera.\nSegons la regidora de Serveis Socials, el traspàs de les places privades actualment ocupades a places subvencionades serà progressiu, a mesura que les primeres vagin quedant desocupades.


EL PSPV-PSOE de Paiporta vota a favor de l’eutanàsia i en defensa d’una mort digna – RiberaTV\nEL PSPV-PSOE de Paiporta vota a favor de l’eutanàsia i en defensa d’una mort digna\nLa portaveu socialista i vicealcaldessa de Paiporta, Maribel Albalat, ha defensat la postura del Grup Municipal Socialista a favor de l’eutanàsia i en defensa d’una mort digna en l’últim ple municipal de la localitat, celebrat aquest passat dijous.\nLa moció, presentada pel Grup Municipal Compromís, ha sigut aprovada amb els vots a favor dels socialistes i dels seus socis de govern. Per la seua part, CIudadanos també s’ha sumat a la votació a favor, mentre que el Partit Popular mantenia la seua posició en contra.\nEn paraules d’Albalat, “El PSOE sempre ha sigut l’avantguarda dels avanços socials al nostre país: en la consecució de drets i llibertats com el divorci, l’avortament o el matrimoni homosexual”. Per això, continuava la líder socialista, “reivindiquem el dret a una mort digna”.\nLa portaveu socialista ha recordat que la proposta de llei orgànica sobre aplicació de l’eutanàsia i per una mort digna, que es troba en procés de tramitació en el Congrés dels Diputats, és una iniciativa del Partit Socialista “que ve tractant que tire avant des de fa ja molt temps. L’última ocasió, en 2018, quan la seua tramitació es va veure paralitzada després de la convocatòria electoral”.\nAlbalat ha remarcat el caràcter “garantista” d’aquesta proposta de llei, així com el seu respecte als Drets Constitucionals, entre ells el Dret a la Vida. “Aquesta llei no obliga a ningú, sinó que permet a la ciutadania exercir el seu dret a decidir en quines condicions vol afrontar els últims moments de la seua vida, perquè no podem obviar aquesta lamentable realitat, que afecta moltes persones”.\nEn aquest sentit, la vicealcaldessa s’ha mostrat convençuda que el debat sobre l’eutanàsia està “més que superat” per la societat espanyola, i considera que està “preparada per a fer front a aquesta qüestió, i d’igual manera ho està el nostre partit per a liderar-la”.\nEL PSPV-PSOE de Paiporta vota a favor de l’eutanàsia i en defensa d’una mort digna added by Ribera Televisió on 28 febrer, 2020


ARTICLES DEL FULL PARROQUIAL: 02/01/2018 - 03/01/2018\nEL DARRER ARTICLE DE MOSSÈN ESCÓS\nMossèn Josep Escós i Sarsanedas ens ha deixat. Després de batallar amb la greu malaltia que l’anava consumint, ha anat a trobar-se amb el Pare del que tantes vegades ens va parlar a Missa i fora. El trobarem a faltar molt.\nEns ha deixat més tristos i una mica més savis, i això segur que ho corroborarem els que diumenge rere diumenge llegíem l’article que ell, incansable en el seu afany d’ensenyar i evangelitzar, publicava al full parroquial. La meva dona i jo érem els primers a llegir-lo. La Rosa li feia la primera correcció (generalment eren faltes d’escriptura, a tots ens passa quan teclegem un text…) i després jo li feia una ullada a l’hora de dissenyar i maquetar el full per acompanyar el seu escrit amb una imatge aclaridora. A vegades ho aconseguia, a vegades no tant i a vegades ni m’hi aproximava... però ell mai va criticar cap dels meus dibuixos, fotos i/o muntatges. Com tampoc mai va dir res en contra de la meva manera de maquetar ni dels afegits que havia de fer, a vegades, per omplir el buit del full…\nEls seus articles estaven plens de fe i de vida. De vida perquè ens parlaven de fets quotidians, de gent propera, d’esdeveniments d’actualitat… i de fe perquè sempre ens remetia als textos sagrats, a algun passatge de la Bíblia i, sobre tot als del Nou Testament. Era biblista i es notava amb la passió amb què comentava l’Evangeli, donant-nos dades de la vida quotidiana de Jesús, presentant-nos-el com una persona del seu temps, amb inquietuds molt humanes, preocupat pels problemes del proïsme. Potser per això li era tan senzill barrejar la vida i la fe.\nEl seu darrer article no el va escriure. El va viure… Va ser la seva lluita contra la malaltia que se l’ha endut, una lluita de superació que ens dóna la seva última lliçó: només perds quan acceptes la derrota. Ell va lluitar fins a la fi. Fins i tot, enmig de tot això, va poder trobar forces per escriure uns últims articles, per poder aconsellar-nos als que ens apropàvem i per aconseguir que la parròquia continués endavant sense que ell la dirigís. Ell sempre ens deia: «Els mossens anem i tornem, però la comunitat queda». Sempre recordarem els ànims que ens donava per fer les coses nosaltres, en lloc de deixar-ho tot per a ell. Una part nostra plora la seva marxa, però una altra sempre el tindrà present, sempre serà amb nosaltres i ens donarà força per a continuar com a comunitat, com a cristians i, sobre tot, com a persones.\nJosep, has marxat massa aviat. Prega per nosaltres al Pare, que segur que està molt content de tenir-te a prop. Moltes gràcies per tot i fins aviat...\nHem començat el temps de Quaresma. És un temps en el qual els cristians ens preparem per al moment més important de l’any: la Pasqua del Senyor, la seva condemna a mort i, sobretot, la seva Resurrecció, que comporta la resurrecció de tots nosaltres.\nDurant els propers diumenges publicarem en aquest apartat el missatge que el papa Francesc ha dirigit a tots els cristians amb motiu d’aquest temps de meditació.\n“El mal s’escamparà tant, que l’amor de molts es refredarà”\nUn cop més ens surt a l’encontre la Pasqua del Senyor. Per preparar-nos per a rebre-la, la Providència de Déu ens ofereix cada any la Quaresma, «signe sacramental de la nostra conversió», que anuncia i realitza la possibilitat de tornar al Senyor amb tot el cor i amb tota la vida.\nCom tots els anys, amb aquest missatge desitjo ajudar tota l’Església a viure amb goig i amb veritat aquest temps de gràcia, i ho faig inspirant-me en una expressió de Jesús a l’Evangeli de Mateu: «El mal s’escamparà tant, que l’amor de molts es refredarà» (24,12).\nAquesta frase es troba en el discurs que parla de la fi dels temps i que està ambientat a Jerusalem, a la muntanya de les Oliveres, precisament allí on començarà la passió del Senyor. Jesús, responent una pregunta dels seus deixebles, anuncia una gran tribulació i descriu la situació en la qual podria trobar-se la comunitat dels fidels: enfront dels esdeveniments dolorosos, alguns falsos profetes enganyaran molta gent fins amenaçar amb apagar la caritat en els cors, que és el centre de tot l’Evangeli.\nEls falsos profetes\nEscoltem aquest passatge i preguntem-nos: quines formes prenen els falsos profetes?\nSón com “encantadors de serps”, o sigui, s’aprofiten de les emocions humanes per esclavitzar les persones i dur-les on ells volen. Quants fills de Déu es deixen fascinar per les seduccions d’un plaer momentani que es confon amb la felicitat! Quants homes i dones viuen encantats per la il·lusió dels diners, que els fa en realitat esclaus del lucre o d’interessos mesquins! Quants viuen pensant que es valen per ells mateixos i cauen presos de la soledat.\nUns altres falsos profetes són aquells xerrameques que ofereixen solucions senzilles i immediates per als sofriments, remeis que tanmateix són completament inútils: quants són els joves als quals se’ls ofereix el fals remei de la droga, d’unes relacions d’un sol ús, de guanys fàcils però deshonestos. Quants es deixen captivar per una vida completament virtual, en la qual les relacions semblen més senzilles i ràpides però després resulten dramàticament sense sentit. Aquests estafadors no sols ofereixen coses sense valor, sinó que treuen el que és més valuós, com la dignitat, la llibertat i la capacitat d’estimar. És l’engany de la vanitat, que ens duu a presumir de les nostres qualitats, fent-nos caure en el ridícul, i el ridícul no té marxa enrere. No és una sorpresa: des de sempre el dimoni, que és «mentider i pare de la mentida» (Jn 8,44), presenta el mal com a bé i el que és fals com a veritable, per confondre el cor de l’home. Cadascun de nosaltres, per tant, està cridat a discernir i examinar en el seu cor si se sent amenaçat per les mentides d’aquests falsos profetes. Hem d’aprendre a no quedar-nos en un nivell immediat, superficial, sinó a reconèixer quines coses són les que deixen en el nostre interior una petjada bona i més duradora, perquè venen de Déu i certament serveixen per al nostre bé.\nLa propera setmana continuarem amb aquestes paraules del papa, que ens han d’ajudar a reflexionar aquests dies.\nArticle del full parroquial del diumenge I de Quaresma\nFa poc vaig rebre una imatge pel WathsApp amb un comentari fet pel bisbe Casaldàliga. Em va agradar molt. El comentari diu així:\n«S’ha de fer política, sí senyor, i no es pot fer religió veritable, sobretot religió cristiana, si no es fa també política. Tot és política, encara que la política no ho és tot.\nEn amor, en fe i en revolució no és possible la neutralitat. L’expressió “no-violència” no ha de ser sinònim de passivitat. La revolució l’hem de començar des del cor. No hi ha veritable pau si no està fonamentada en la justícia. Aquell que no és totalment honest en el seu dia a dia, no pot arreglar el món». Pere CASALDÀLIGA\nHi ha molta gent que pensa que no s’hauria de barrejar religió i política. O no han comprès bé què és la religió (qualsevol religió) o no saben res de política. Si entenem com política fer tot el possible perquè tots els ciutadans puguin viure el millor possible, això té una part espiritual (o religiosa). I si mirem la religió sota el prisma de lluitar pels drets dels més pobres i desposseïts estem fent política tot i que sense adonar-nos-en.\nJesús mateix feia, sobretot, política: les mateixes Benaurances són un crit a canviar la forma de governar envers els pobres. A l’episodi dels fills del Zebedeu (Mt 20,20-28) ens diu la manera com s’hauria de comportar un dirigent. Quan critica a Herodes quan el buscava per matar-lo i li diu “guineu” (Lc 13,31-33) s’està enfrontant al poder establert. I no cal dir les vegades que es va encarar amb els grans sacerdots quan curava leprosos, cecs, coixos… en dissabte! A la fi, la seva condemna a mort va ser més un tema polític que religiós. La va decidir el Sanedrí, es a dir, l’assemblea suprema jueva amb la missió d'administrar justícia interpretant i aplicant la Torà, la llei jueva (Jn 11,47-54), després que Caifàs digué la famosa frase: «val més que un sol home mori pel poble, i no pas que es perdi tot el poble», sovint utilitzada de manera política per tot arreu.\nCom veieu, si de debò ens diem cristians no podem deslligar la religió de la política, i més encara ara: quan aquesta crisi econòmica que patim està augmentant el nombre de pobres i desvalguts al nostre país i a altres països; quan les guerres destrueixen comunitats senceres i deixen sense llar milions de persones; quan els nostres dirigents es mouen entre la corrupció sense cap mena de vergonya… Tot això no és només política, sinó que també ens ha de commoure com a cristians i hem de lluitar des de la fe.\nQUI ATURA ELS NOSTRES DESIGS?\nAquest article es va publicar originalment al full parroquial del diumenge 9 d’abril de 2002\nUn gos, un gat, qualsevol animal quan té el que li demana l'instint, s'atura.\nNosaltres no. Sempre volem més.\nAixò vol dir que som humans però alhora aquí rau una font contínua de conflictes.\nQuants matrimonis no s'han separat per això? Quants germans o cosins no s'han barallat (i encara n'estan) pel repartiment d'una herència? Quants no desitgen la dona o el marit dels seus amics? Quants no estan decebuts per no haver pogut fer unes vacances com les d'un altre?\nI podríem anar sumant i sumant apetències.\nAl darrere d'aquests conflictes gairebé sempre hi ha un desig: voldríem fer com un altre i no podem. L'ambient social ens hi arrossega. La petita pantalla i els comerços encara l'atien més amb propostes cada vegada més inassolibles.\nAixò que, per una banda ens fa més humans, perquè els animals no ho tenen pas ni de bon tros, per altra banda és l'origen de molts i molt greus conflictes.\nEl desè manament de la llei de Déu (dels deu manaments, sí) que molts hauran oblidat diu: «No desitjaràs la casa del teu pròxim, ni la dona del teu pròxim, ni el seu criat, ni la noia que treballa per a ells, ni el seu bou ni el seu ase» (Ex 20,17). Déu vol que controlem el que ambicionem.\nEl cristianisme ens demana que sapiguem aturar els desigs. A l'evangeli ho trobem en les benaurances. Llegiu-les atentament i veureu com són un camí per assolir el domini de les nostres cobdícies:\n«Feliços els pobres en l’esperit: d’ells és el Regne del cel. Feliços els qui ploren: Déu els consolarà. Feliços els humils: ells posseiran la terra. Feliços els qui tenen fam i set de ser justos: Déu els saciarà. Feliços els compassius: Déu se’n compadirà. Feliços els nets de cor: ells veuran Déu. Feliços els qui treballen per la pau: Déu els anomenarà fills seus. Feliços els perseguits pel fet de ser justos: d’ells és el Regne del cel. Feliços vosaltres quan, per causa meva, us insultaran, us perseguiran i escamparan contra vosaltres tota mena de calúmnies. Alegreu-vos-en i celebreu-ho, perquè la vostra recompensa és gran en el cel. També així van perseguir els profetes que us han precedit» (Mt 5,2-12).\nPerò no tot són flors i violes. Jesús anuncia que el que faci això també rebrà persecucions. Per què? Perquè al nostre món, o al món de qualsevol època, no li interessa això. S'ha de lluitar a contracorrent.\nSerà qüestió de triar.\nMoltes de les seves pregàries encara ens valen a nosaltres. D’on hem recollit, si no, el Parenostre?


Jordi Solà Coll: «La perspectiva mediterrània em lliga als autors grecs i valencians» - El Temps\n—A mi els poetes valencians m’han influït decisivament, més a través de l’exercici de la lectura que estilísticament. És curiós, però els poetes que encapçalen les parts i alguns dels epígrafs o bé són valencians —Vicent Alonso i Teresa Pasqual— o bé són grecs, Iorgos Seferis, Iannis Ritsos i Odisseus Elitis. Aquí hi havia la meva herència mediterrània. I jo volia que es manifestés d’una manera simètrica, en aquesta proporció. I després, cito Marc Granell i Anna Montero, amb qui tinc molta afinitat per la manera de mirar el món. Com a català, la perspectiva mediterrània em lliga als autors grecs i valencians.\nPagès Editors, Lleida 2017


Un testimoni assegura que ha vist "almenys 20 persones mortes a l'aigua" a l'illa noruega d'Utoya\nManté que hi ha acudit amb la seva barca per ajudar a evacuar l'illa després del tiroteig i ha vist els cadàvers de persones que s'haurien ofegat fugint\nREUTERS Oslo 22/07/2011 21:36\nUn testimoni manté que ha vist almenys 20 cadàvers després del tiroteig al campament juvenil del Partit Laborista noruec a l'illa d'Utoya aquest divendres. La policia es nega a comentar aquest suposat balanç de víctimes, de manera que no és una dada confirmada oficialment.\n"Ho he vist amb els meus propis ulls, almenys 20 persones han mort a l'aigua", ha assegurat André Skeie, de 26 anys, a l'agència Reuters per telèfon. Aquest noi explica que ha anat a l'illa amb el seu vaixell per ajudar a evacuar-la després del tiroteig indiscriminat que un home armat ha provocat en la reunió política, a la qual s'esperava el primer ministre aquest cap de setmana.\nLa policia, de moment, no dóna explicacions sobre el nombre de víctimes del tiroteig o a conseqüència del tiroteig, ja que una de les hipòtesis és que alguns joves que intentaven fugir nedant de l'illa, situada en un llac, s'haurien ofegat.


Publicat el Dilluns, 03 Desembre 2018 12:37\nLes obres de condicionament de voreres i infraestructures del carrer Madrid, inversió aprovada pel Consell de Participació Ciutadana, avancen a bon ritme. El pressupost és de 168.606 euros i estan sent executades per l’empresa Islasfalto.\nLes obres de condicionament de voreres i infraestructures del carrer Madrid d’Eivissa, avancen a bon ritme i es preveuen finalitzar al llarg d’aquest mes de desembre.\nEs tracta d’una de les inversions aprovada al Consell de Participació Ciutadana, on hi estan representades entitats cíviques i veïnals de la ciutat, d’entre les propostes dels pressuposts participatius d’aquest 2018, amb una partida total de 450.000 euros per enguany.\nLes obres de condicionament de les voreres estan sent executades per l’empresa Islasfalto amb un pressupost de 168.606 euros (IVA inclòs).\nLes obres consisteixen en la renovació i millora del paviment per un nou de granit gris, a més de l’adaptació de les voreres per a persones amb mobilitat reduïda, la substitució i millora de l’enllumenat públic i finalment, la millora del clavegueram i la xarxa de proveïment i sanejament. Amb aquestes obres, es realitza una millora també a les canalitzacions de les diferents infraestructures com la de telèfon i aigua. D’aquesta manera , amb el canvi de les infraestructures soterrades, s’eliminen les possibles pèrdues d’aigua a la xarxa i millora el funcionament de les diferents infraestructures.\nAquestes feines s’estan duent a terme al tram del carrer Madrid comprés entre l’avinguda d’Isidor Macabich i el carrer Marià Llobet, al barri de Can Bellet, molt transitat degut a la seva ubicació cèntrica.\nL’objectiu de la regidoria de Vies i Obres és continuar amb les inversions de millora i condicionament de les voreres de la ciutat als diferents barris d’Eivissa.


Essaig.cat - Tota la informació d'Algaida, Pina i Randa -El Calendari parenòstic agrícola 2021\nEl Calendari parenòstic agrícola 2021\nUn almanac o parenòstic és una publicació anual que conté informació tabular d’alguns temes determinats, ordenats en un calendari. S’hi poden trobar dades astronòmiques, pronòstics meteorològics, dades de les festes populars, santorals, mercats i fires. Era un calendari en què es pronosticava el temps que faria en les diferents èpoques de l’any\nLa paraula parenòstic, segons el Diccionari català-valencià-balear d’Alcover-Moll prové d’una deformació vulgar de pronòstic per contaminació de parenostre.\nLa paraula calendari prové del llatí, “calenda”, i és l’element que regula la vida civil, social, religiosa i litúrgica i que està format, bàsicament, per tres elements: el dia, el mes i l’any, als quals s’afegeix, en algunes cultures, la setmana.\nEl dia és la divisió més natural del temps i tothom associa que té 24 hores de 60 minuts cada una. Però el dia natural té una durada variable d’entre 15 h i 6 minuts a 8 hores i 54 minuts, entre la sortida i la posta de sol. I que el dia astronòmic és el temps que fa servir la terra en girar sobre el seu propi eix amb una durada de 23 h, 56’ i 4’’.\nLa setmana és una divisió artificial del temps que està formada per un cicle de 7, 8 o 10 dies, en coincidència amb una fase de la lluna. La setmana pagana començava amb Solis i seguia amb Lunae, Martis, Mercurii, Iovis, Veneris i Saturni que passaren a ser Dominica, Feria II, Feria III, Feria IV, Feria V, Feria VI i Sabbatum a la setmana cristiana. La setmana actual és la mescla de les dues anteriors i encara hi ha cultures, com l’anglosaxona, que comencen la setmana en diumenge.\nEl mes és la mesura més antiga del temps. La paraula prové del llatí “mensis” i fa referència al temps que dura una llunació. Així el mes lunar, es pot comptar entre dues fases iguals de la Lluna i la seva durada és de 29 dies, 12 h, 44’ i 2,8”. El mes solar és l’avanç de 30º que realitza la terra sobre la el·líptica en la seva volta al voltant del sol, i té una durada de 30 dies, 10 h, 29’ i 3”. El mes civil té una durada convencional de 29 o 30 dies en el calendari lunar i 28 a 31 dies en el calendari solar.\nLa paraula any prové del llatí “annus”. Es produeix per la translació de la terra al voltant del sol. A Roma, el primer calendari usat fou lunar de 304 dies, agrupats en deu mesos, que aviat es transformà en un any de 355 dies i 12 mesos, el qual tenia un dia més que l’any lunar. A causa de la seva gran diferència amb l’any tròpic obligà a afegir-hi un mes suplementari, any sí any no, de 22 i 23 dies. Malgrat alguns intents, no fou escurçat aquest any més llarg que el tròpic fins a la reforma juliana, decretada per Juli Cèsar d’acord amb les indicacions de Sosígenes. Per portar-la a terme hom feu que un any, el 45 aC, tingués 445 dies civils; aquest any rebé el nom d’any de la confusió o annus confusionis. L’any Julià, basat en el congrés de Canop, estimava que l’any durava 365,25 dies solars, és a dir, 365 dies i 6 hores. Per a corregir aquestes 6 hores de més, cada quatre anys s’introduïa un any de 366 dies solars. A aquest any se’l va anomenar any de traspàs.\nDurant l’any es produeixen les estacions que pels llatins eren Ver, Aestas, Autumnum i Hiems que passaren a tempus veranum, tempus aestivum, tempus autumnum i tempus hibernum.\nA continuació trobareu a mode ben simple el nostre parenòstic.\nFont per a l’elaboració d’aquest calendari\nTradicionari de Mallorca. Basat en el calendari folklòric de Rafel Ginard. Disponible a Mallorcaliteraria.cat


O millors condicions o més feina - Marc de la Barrera\nHome / 1 de maig / Economia / Mercat Laboral / O millors condicions o més feina\nO millors condicions o més feina\nmarc 17:14:00 1 de maig, Economia, Mercat Laboral\nAvui dia 1 de maig, dia dels treballadors, tots surten a reclamar millors condicions laborals i millors salaris però, on són aquells que ni tenen condicions laborals ni salaris perquè no tenen feina?\nDesitjar millors condicions laborals i cobrar més està en el dret de tothom, però és important que s’entengui quines implicacions socials tenen aquestes reivindicacions. De la mateixa manera que lluitar contra la deslocalització és lluitar contra el desenvolupament dels països emergents, exigir un millor mercat de treball és fer la vida més difícil a aquells que hi volen accedir.\nI és que de manera natural, la qualitat del treball no pot augmentar mentre hi hagi un 4 791 400 persones desitjant treballar, i segurament per menys del que s’ofereix actualment. Perquè el mercat de treball, amb les seves peculiaritats, també es regeix per la llei de la oferta i la demanda, on el producte som tots els potencials treballadors i la oferta són els llocs de treball disponibles. El preu que paguen les empreses pel nostre esforç, és el salari.\nLlavors si un treballador desitja que li puguin el salari i l’empresa no ho fa, quina és l’alternativa? O callar i seguir treballant o deixar la feina i buscar-ne una de millor. Si s’opta per la segona opció, 1. a l’empresa li serà facilíssim trobar algú que el substitueixi i segurament a un menor cost, 2. bona sort en trobar una altra feina. Fins que la gent no tingui millors alternatives a treballar en sous i condicions precàries, no es pot pretendre que aquestes millorin.\nI si s’intenten millorar artificialment mitjançant lleis per protegir els treballs existents, el que s’està fent és perjudicar a tots aquells que n’estan buscant. Com més alt sigui el salari mínim i com major sigui la indemnització per acomiadament més difícil és que una empresa decideixi contractar a algú, i més encara si volem que aquest contracte sigui indefinit.\nAixò no vol dir que el treball hagi de ser precari i mal pagat, vol dir que la societat hauria de centrar els seus esforços en crear llocs de treball i no en sobre protegir els existents (i a ultra protegir als públics) a costa de milions de persones que busquen oportunitats, sobretot joves. De manera que, primer treballem tots, i després queixem-nos junts per millorar-ne les condicions, i no al revés. De fet, si s’aconseguís que tothom tingués feina, les condicions laborals millorarien automàticament, perquè el treballador sí que tindria alternatives que ara no té.\nI per crear feina podem fer dues coses. Creuar els dits i esperar a que a la resta de països els hi vagin bé les coses i tinguin diners per venir-se a gastar a l’estiu, i ens comprin oli i taronges, o canviar significativament el model que tenim. I canviar-lo porta temps, dècades, però el primer pas per aconseguir-ho és que hi hagi la voluntat política de fer-ho, que actualment no existeix.\nEn definitiva, desitjar millors condicions laborals és lògic i la gent té tot el dret a manifestar-se per elles, però no existeix cap vareta màgica (ni llei) que ho pugui aconseguir d'un dia per l'altra mentre hi hagi gent que no demani un millor treball, que simplement demanin feina.\nO millors condicions o més feina Reviewed by marc on 17:14:00 Rating: 5


Notario: “el govern de Ribó ha inclòs places de Policia Local en cada Oferta Pública d’Ocupació des de 2015 per pal·liar-ne l’absència durant 10 anys amb el PP”\n• Agents del torn de nit de la PLV\nL’Ajuntament de València comença la incorporació dels agents de la Policía Local derivats del procés sel·lectiu corresponent a la convocatòria més multitudinària de la història del consistori. És el resultat de les ofertes aprovades en anys anteriors, que tenien com a objectiu enfortir i consolidar la plantilla. De moment s’integren els 53 efectius corresponents al torn de mobilitat, donat que el procediment és més ràpid. La regidora de personal, Lluïsa Notario, ha explicat que “la falta de convocatòries en els últims 10 anys de govern del Partit Popular havia provocat una disminució de la plantilla ja que es jubilaven policies i no s’incorporaven nous, per eixa raó des del govern de Joan Ribó ha sigut una prioritat treballar per augmentar la plantilla”.\nDilluns 29 de novembre finalitza el termini que la llei establix per a que els agents que s’han d’incorporar presenten la documentació preceptiva i serà, en la Junta de Govern Local del 3 de desembre, on s’aprovarà la incorporació de 53 agents de la policía local del torn de mobilitat del procés selectiu que inclou, com ha explicat la regidora Lluïisa Notario “un total de 234 places, corresponents a les Ofertes Públiques d’Ocupació dels anys 2018 i 2019, amb l’adició de 111 places més per cobrir les places d’efectius que es van acollir en 2019 a la reducció de l’edat ordinària de jubilació”.\nLes 181 places que corresponen al torn lliure de la convocatòria a la que es van presentar 1672 aspirants, prendran possessió, previsiblement, al llarg del primer trimestre de 2022, ja que es troben en l’última fase del procés sel·lectiu que consta de 8 exercicis, quan finalitzen les proves i es facen els nomenaments, s’integraran en la plantilla, després de fer el curs de formació a l’IVASPE, i començaran a treballar allò on, des del servici, es valore que fan més falta.\nLa regidora de personal, Lluïisa Notario ha recordat que “quan entràrem al govern municipal, a l’any 2015, la plantilla de l’Ajuntament de València es trobava baix mínims en general, sentespecialment delicada la situación de la plantilla de la policía local per la falta de convocatòries en els últims 10 anys. Per eixa raó, des del govern de Joan Ribó hem inclòs places de policia local cada any, amb l’objectiu de recuperar per a la Policia Local de València una plantilla estable, ben dotada i renovada, que han inclós 363 places d’agents”.


Actualitat 2020 – ACE Bombers\n06/12/2020 per acebombers\nAquest any per motius obvis la reunió anual per tractar el tema de les subvencions, presentació de l’estat de les comptes, projectes etc… es celebrarà de forma telemàtica el dia 8 de gener a les 10h del mati. Els interessats en participar, Hauran d enviar un mail a junta@acebombersbcn.cat per confirmar l’assistència.\nDegut a la situació que hem viscut en aquest 2020, hem renunciat a la subvenció anual que rebem de l’ajuntament (Adjuntem carta del Director d’agraïment). Així mateix s’ ha decidit limitar les subvencions a les diferents seccions amb un total de 3000€ a repartir entre totes, amb els criteris habituals.\nAquest any la subvenció de “Projectes no realitzats” es repartirà pels parcs, proporcionalment als bombers que hi ha.\nDe un total de 4000€ destinats a possibles projectes, la proporció seria la següent:\nLLevant , Sant Andreu , Eixample 750€ cada parc\nVall Hebron 570€\nZona Franca 220€\nEls requisits del projecte són els mateixos que els d’anys anteriors. Podeu consultar-ho al document adjunt al mail. S’hauran de presentar entre el 14 i el 23 de desembre per mail. S’haurà d’explicar a l’assemblea pel responsable i en aquell moment es votarà.\nPer finalitzar, volíem obsequiar a tot el col·lectiu de bombers (socis i no socis) amb una mica de il·lusió que esperem que os duri com a mínim fins el dia 22 de desembre.\nHem comprat 33 dècims de loteria del numero 88.278.\n30 a repartir, 1 per a cada torn de bombers. En el cas de Montjuic i ZF, per el tema de rotacions i quantitat de gent, hi ha 2 dècims per torn, unificant el personal dels 2 parcs.\n1 dècim per el cau dels jubilats\n1 dècim per al nostre personal del CGE + el nostre personal d’oficines speis\n1 dècim per a la nova promoció de pollastres que estan a punt d’entrar a torn\nCategories ACE Navegació per les entrades\nVenta Loteria 2020 (GROSSA y Nacional)\nCampanya de Reis 2021


Espectacular cavalcada de Reis a Tortosa ~ EbreDigital.cat\nEspectacular cavalcada de Reis la que es va viure dissabte a Tortosa que va ser la més multitudinària dels últims anys, 14.000 persones segons la Policia Local.\nAmb un convidat d’excepció, el que va guarnir la cavalcada tortosina, el “Rei Lleó” que juntament a Pumba, Timón, Mufasa, Nala, Zazú, Skar, Rafiki i un grup de hienes (Ed, Shenzi i Banzai) que van fer les delicies dels més menuts amb carruatges ataviats per a l’ocasió i espectacles musicals que van acompanyar a les carrosses dels tres Reis, Melcior, Gaspar i Baltasar en una cavalcada que va tenir una durada aproximada als tres quarts d’hora i que va ser seguida per un públic que no donava crèdit al que estava veient.\nLa tarda va començar en la baixada pel Riu Ebre amb “lo Sirgador” fins a l’embarcador del mercat. Allí els va rebre l’alcaldessa de la ciutat, Meritxell Roigé, i després de fer-se les tradicionals fotos amb el logo de “Tortosa” es van pujar als autobusos d’època de la Hife que els van atravessar fins a l’esglèsia del Roser.\nUn cop allí ja es podia intuir el que seria després la cavalcada, sent la rebuda més nombrosa als Reis Mags dels darrers anys. Van fer l’adoració al nen Jesús per després tornar a muntar als autobusos que els conduirien a la plaça de l’Ajuntament, on van ser rebuts per l’alcaldessa que els va lliurar les claus de la ciutat i van dirigir un parlament als xiquets i xiquetes. Per després iniciar la cavalcada fins al passeig central del Parc Municipal Teodor Gonzàlez on van lliurar els primers regals d’una nit molt especial. Ritmes africans, girafes, elefants, zebres, grups d’animació, cavalls van acompanyar a Ses Majestats en una nit molt especial.


setembre | 2019 | Bloc amb experiències educatives, Ermenter.\n28 de setembre de 2019 ERMENTER VIÑALS PASCUAL\tDeixa un comentari\nComparteixo una experiència de joc aplicat a l’aula. He utilitzat el joc La Isla Prohibida, un joc cooperatiu on els jugadors han d’aconseguir els tresors de l’illa abans que aquesta s’enfonsi:\nS’ha utilitzat per treballar part dels continguts de Ciències de la Terra II a segon de Batxillerat, concretament els acords internacionals i protocols relacionats amb medi ambient i canvi climàtic. Bàsicament he canviat la narrativa del joc i he adaptat part de les cartes però essencialment és el mateix joc i de fet és convenient tenir el joc per jugar, el podeu trobar a Zacatrus, a Amazon i inclús al FNAC i altres botigues físiques, és un joc divertit i un clàssic si us agraden els jocs de taula.\nLa narrativa és la següent, estem a l’any 2100, la civilització tal com com la coneixem s’ha acabat. Les pitjors prediccions relacionades amb el canvi climàtic s’han fet realitat. Articles de premsa relacionats:\n-L’informe :Riesgo de seguridad existencial relacionado con el clima: una propuesta de escenario futuro(Existential climate-related security risk: A scenario approach), publicat per el Breakthrough – National Centre for Climate Restoration (NCCR) abans del 2020 ja ho va predir(enllaç premsa: https://www.eldiario.es/sociedad/ONU-alerta-catastrofe-ambiental_0_877362829.html )(enllaç premsa: https://www.lavanguardia.com/natural/cambio-climatico/20190607/462715277350/informe-breakthrough-catastrofe-mundial-crisis-climatica-polemica-cientifica.html ) .\nPerò tenim una segona oportunitat (Second Chance), a l’accelerador de partícules del CERN hi ha una possibilitat, poden enviar un equip de científics al passat per intentar revertir la situació. Aquests científics hauran de portar proves i s’hauran de presentar en el moment temporal adequat per poder canviar el rumb de la història. Els viatges en el temps passat s’ha demostrat que tenen poca influència en el decurs de la història, de fet són com llençar una pedra a un riu i voler que aquest canviï, però si es fan simultàniament diversos canvis en diversos moments podria funcionar. Un dels problemes que tenen els canvis en el temps és la desestabiltzació temporal, és a dir una persona del futur pot quedar morta ja que el temps desapareix progressivament per ell. El repte és anar al moments històrics com per exemple la signatura del protocol de Kyoto i aconseguir amb proves que per exemple tots els països hi donin suport.\nLa mecànica és exactament la mateixa que el joc original simplement s’han canviat les següents coses:\nLes llosetes s’han canviat pels moments històrics:\nNoves llosetes. Clickeu si voleu descarregar.\nLes cartes del tresor s’han canviat per les informacions/proves que s’han de portar a cada lloc concret:\nCartes tresor i cartes especials joc original.\nCartes tresor i especials, clickeu si voleu descarregar.\nLes cartes especials són iguals però relacionades amb el temps.\nAl joc original el perill és l’aigua que va inundant la illa, en el joc adaptat el perill és el temps que es desestabilitza i les llosetes es perden i no hi poden anar. Repeteixo la mecànica és exactament la mateixa. Els personatges són els originals dels joc i cadascun té poders.\nEls tresors que s’han d’aconseguir estan relacionats amb els elements Terra, Aigua, Foc i Aire. En el joc ho he relacionat amb les esferes Antroposfera, Hidrosfera, Atmosfera i Biosfera.\nExperiència a l’aula i possibilitats\nVaig dedicar una hora de classe a explicar el joc i a jugar, ens va quedar la partida molt curta i no vam acabar. Penso que seria necessari dedicar més temps i a segon de Batxillerat sempre ens manca temps per acabar temari. Per fer-ho bé es podria demanar als alumnes que busquessin els arguments per fer canviar de parer als líders mundials i decidir a quina lloseta han d’anar. També penso que és un joc que té moltes possibilitats per treballar la història, la mateixa narrativa però per exemple a quins moments històrics haurien d’anar per evitar la II guerra mundial ?, quins arguments s’haurien d’utilitzar ?. També penso que a partir de la narrativa es podria muntar una gamificació.


MJ-902 recarregable LED Night Riding Front Mountain Biking Light amb llum posterior vermella dels EUA - Best Shop - Magicshine\nMJ-902 Recarregable LED Night Riding Front Mountain Biking Light amb llum posterior vermella\nAmb un control remot d'intensitat de llum lleugera que es munta al manillar de la bicicleta, el MJ-902 es pot utilitzar en la seva configuració més baixa als carrers de la ciutat on hi ha molta llum. Però tindrà els 2000 lúmenes complets quan ho necessiti. La bateria de ions de ions recarregable és capaç de durar 3 hores en temps d'execució.\nAmb el seu feix de 20 graus, el MJ-902 és més adequat per al ciclisme que el ciclisme de muntanya seriós. Els 2000 lúmenes de llum es concentren més cap al centre, proporcionant un llançament més llarg que la majoria de les nostres llums de carretera. El control remot i la llum posterior també formen part del paquet de llum. El paquet de bateries Li-ion recarregables per defecte és de 7,4 V 5.2Ah que proporciona un temps d'execució de 3,2 hores amb total brillantor. Tot i que és possible que no necessiteu el 100% de sortida, amb una intensitat del 30%, el conjunt de la llum de la bicicleta durarà 12,3 hores.\nLes aletes administrades per termòmetres són un nou disseny per proporcionar refrigeració avançada mentre està en moviment. La petita grandària de la llum permet muntar altres accessoris al manillar. El capçal lleuger MJ-902 pesa només 4 grams més que el MJ-900 i el paquet de bateries predeterminat amb cel·les 4x18650 pesa 238 grams.\nHi ha 4 modes d'alimentació disponibles al 100% 50% 30% i al mode flash. El MJ-902 és una gran llum per a la pràctica del ciclisme de carretera i la bicicleta ciclista casual.\nHot Tags: MJ-902 recarregable LED nocturn muntat a la part davantera ciclisme de muntanya amb llum posterior vermella, des dels EUA, botiga, barat, descompte, millor, durador, de qualitat, preu baix\nUn parell de:Eagle 700 Super Bright USB Recargable LED Bright Bike Headlight per Road Biking Següent:Llums recarregables de bicicletes recarregables LED per al muntatge nocturn MJ-902 Super Bright LED


Les exportacions catalanes fan un juliol de rècord en créixer el 7,4% - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLes exportacions catalanes fan un juliol de rècord en créixer el 7,4%\nEls primers set mesos de l'any, les empreses han exportat per valor de prop de 38.000 milions\nImatge parcial de la terminal de contenidors Best al Port de Barcelona arxiu/acn\nLes empreses catalanes van exportar al juliol per valor de 6.086,30 milions d'euros, cosa que suposa el 7,4% més que el mateix mes de l'any passat, segons el ministeri d'Economia i Competitivitat. Per primera vegada a la sèrie històrica que comença l'any 2000, la facturació a l'estranger supera la barrera dels 6.000 milions i, d'aquesta manera, aquest juliol es converteix en el millor mes de la història en vendes a l'estranger. Des de començament d'any, tots els mesos han registrat el millor comportament en volum d'exportació, i si es manté la tendència, el 2015 serà un nou any rècord.\nAl conjunt de l'estat espanyol, les vendes han arribat fins als 148.000 milions d'euros durant el juliol, i també és la millor dada d'exportació en un mes.\nEls primers set mesos d'aquest any, les empreses catalanes han exportat per valor de prop de 38.000 milions d'euros (37.986,2 milions), cosa que suposa que en aquests primers set mesos de l'any s'han superat les xifres d'exportació que es van registrar per exemple durant tot l'any 2003 (37.276,56 milions), cosa que confirma l'esforç d'internacionalització de les empreses catalanes durant els prop de set anys de crisi i dues recessions.\nA la comunitat autònoma de Madrid, que és el segon territori per volum d'exportacions, els tres primers sectors exportadors van ser al juliol els béns d'equipament, els productes químics i les manufactures de consum, tots ells amb valors per sota de 1.000 milions (915, 697 i 244 milions respectivament).


REDS - Europa en Xarxa - Butlleti n�mero: 31\n[Contacte]\tEuropa en Xarxa\nButllet� mensual d'informaci� sobre iniciatives socials europees\nN�m. 31Desembre, 2006\nPremi Lorenzo Natali 2006\nLa Comissió Europea desitja destacar la importància que tenen el bon govern, els drets humans i la democràcia pel desenvolupament. Publicaci�\nData Límit: 31/01/2007\nConvocatòria de propostes: ajuda a organismes que treballen a escala europea en el camp de la cultura\nFomentar l’aparició d’una ciutadania europea mitjançant la mobilitat transnacional de les persones que treballen al sector cultural.\nData Límit: 22/12/2006\nConvocatòria de presentació de propostes per la financiació d’organismes actius a escala europea en l’àmbit de la joventut\nEl Programa “Joventut en Acció” té com objectius promoure la ciutadania activa dels joves, potenciar la solidaritat i la tolerància\nPremis de Civisme del Departament de Benestar i Família\nPublicació: Generalitat de Catalunya – Departament de Benestar i Família DOGC 4739 de 13 d’octubre de 2006\nII Edició Premi Fundació Abbott a la Cooperació Sanitària a Iberoamèrica 2006-2007\nRecolzar les iniciatives de cooperació internacional en l’àmbit sanitari.\nL’Heura és una Fundació sense ànim de lucre que es dedica a acollir joves en pisos i a dones sense llar.\nLa Fundació l’Heura, constituïda a Tarragona el 1995, a través dels pisos d’acollida desenvolupa projectes d’inserció social, d’ocupació i serveis amb els joves i dones que no compten amb mitjans propis ni suport familiars.\nLa Meva Llar: suport i acompanyament a joves en situació de dificultat social”. El col•lectiu amb el que treballem són joves sense referents familiars, o que la seva situació sociofamiliar no facilita el procés d’integració social, ja que els manca una residència, referents familiars positius i un suport socioeducatiu adequat a la seva situació personal. Totes aquestes mancances agreugen les dificultats dels joves per complir amb els plans de treball, de recerca de feina, formació, establiment de relacions socials positives,... necessitant professionals que els acompanyin i els atenguin durant el seu procés de creixement personal i potenciar les seves habilitats socials actuant com a referents positius d’ajuda.\nCOM FUNCIONEN ELS PISOS?\nL’organització de la vida diària dins el pis està regit per la normativa establerta en el document de compromís que cada jove/dona signa en el moment del seu ingrés.\nLa dinàmica d’un pis assistit ha de ser molt lliure. S’han d’evitar els dirigismes, però s’han de marcar unes normes mínimes i imprescindibles per assegurar-ne el correcte funcionament.\nLa vida normalitzada d’una casa és la que marca les actuacions i l’organització: horaris segons les necessitats, sortides segons les normes comuns i diferenciades, despeses segons les pròpies necessitats i planificacions, aportació econòmica segons els seus ingressos i col•laboració de tots en les petites tasques de la casa.\nEl/la jove/dona ha d’aprendre per si sol/a i saber dirigir-se, controlar-se i responsabilitzar-se per poder rectificar. Tot aquest procés formatiu haurà d’anar reforçat per l’equip responsable. En aquest procés d’aprenentatge, l’error hi té cabuda, però, sempre dins dels límits i del control que establirà aquest equip. Però, de la mateixa manera que el/la jove podrà comprovar el negatiu que és per ell/ella un error, també podrà gaudir i valorar l’èxit d’un encert.\nLa llibertat de l’horari dels/les joves/dones serà totalment regulat, doncs estarà sotmès a l’horari laboral o d’altres activitats de formació. És des d’aquesta normalitat de funcionament des d’on es pretén que els joves/dones adquireixin organització personal i un desenvolupament de la maduresa adequat a situacions en què es trobaran quan abandonin la casa. L’ingrés al pis és voluntari, tot acceptant unes pautes de convivència.\nJovenes- El Programa Juventude y la Educación no-formal\nDel 11 al 14 de Diciembre en el albergue Mare de Déu de Montserrat Reds- Red Europea de Diálogo Social realizará una formación sobre el Programa Europeo Juventud con la presencia de formadoras especializadas en este ámbito. Programa Europeu Joventut vol ser un espai d'aprenentatge i d'intercanvi per a les entitats\n� Red de Solidaridad para la Transformaci�n Social ||| Barcelona 2007 |||info@redeuropea.org|||Tempo MediaLab


Holiday home Storebjerg Hvide Sande Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Storebjerg\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Holiday home Storebjerg és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Hvide Sande. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Holiday home Storebjerg, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia són només algunes de les comoditats que fan que Holiday home Storebjerg sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'ambient de Holiday home Storebjerg es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Holiday home Storebjerg és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Hvide Sande.


Explorem ciutats d’arreu del món que són referents perquè han trobat sortides als gran reptes del planeta\n12 min. 11/05/2019 23:26\nSORAYA MELGUIZO / NÚRIA MASCLANS / SÒNIA SÁNCHEZ / JÚLIA MANRESA\n651x366 Les bicicletes s'imposen als cotxes a Copenhaguen / GETTY Les bicicletes s'imposen als cotxes a Copenhaguen / GETTY\nVeïns que es mullen per millorar la seva ciutat\nFa uns anys un grup de dones de Bolonya es van afartar que els bancs de la plaça Carducci del barri de Santo Stefano estiguessin cada vegada més bruts i atrotinats. Sense pensar-s’ho dues vegades, van anar a l’ajuntament de la ciutat per comunicar als responsables que elles mateixes s’encarregarien de pintar-los perquè tinguessin més bon aspecte. No obstant això, l’enrevessada burocràcia italiana impedia que els veïns interessats a millorar la seva ciutat posessin efectivament fil a l’agulla. Però la proposta d’aquest grup de dones va donar a les autoritats municipals una idea completament revolucionària fins llavors a Itàlia, i el 2014 l’Ajuntament va aprovar una política municipal que obria les portes a la col·laboració activa entre els ciutadans i l’administració pública per “la cura i la regeneració dels béns comuns urbans”.\nDes de llavors l’Ajuntament ha posat en marxa centenars d’iniciatives gràcies a la participació voluntària dels veïns. La majoria estan orientades a la recuperació d’espais públics -neteja de parcs o grafitis, per exemple-, però també hi ha ciutadans que s’han organitzat per donar classes gratuïtes d’italià a immigrants o ensenyar a persones d’edat avançada a fer servir les xarxes socials. També han aconseguit posar en marxa un petit mercat del carrer per intercanviar llibres de segona mà i fomentar la lectura.\nLa iniciativa va suposar l’any passat el reconeixement internacional de la Fundació Bloomberg de Nova York, que cada any premia les ciutats que involucren els seus ciutadans en la resolució dels problemes locals. La idea ja s’ha copiat amb èxit en altres ciutats italianes com Roma, on diverses associacions de veïns agafen l’escombra i s’organitzen des de l’any passat per netejar els carrers de la capital i fer front a la degradació.\nCases per als sensellar\nQuina és la millor manera d’ajudar les persones que no tenen casa? Facilitar-los-en una. Aquesta és la filosofia que impera a Finlàndia des de fa una dècada, quan es va començar a aplicar el model conegut amb el terme anglès housing first (primer la casa). El funcionament és senzill: a les persones sense llar se’ls ofereix, d’entrada, un habitatge estable, en comptes d’haver de progressar a través de diversos nivells d’allotjament temporal i de transició. La idea neix de la convicció que oferir a aquestes persones una casa estable els ajuda a solucionar la resta de problemes socials i de salut i, per tant, aconseguir un sostre no està condicionat al fet d’haver de trobar primer una feina o desintoxicar-se de les addiccions, en cas que n’hi hagi.\nFinlàndia és l’únic país d’Europa on el sensellarisme ha disminuït l’última dècada. El 2018 hi havia 5.482 sensesostre al país, més de la meitat a l’àrea metropolitana d’Hèlsinki, un 23% menys que l’any anterior. En comparació amb el 1987, el primer any amb dades oficials, la xifra s’ha dividit gairebé per quatre, cosa que suposa que en aquest període unes 13.000 persones han aconseguit una casa.\nEl programa de housing first es basa en la cooperació entre el govern, les ciutats, empreses privades i organitzacions socials, i una de les claus de l’èxit ha estat la construcció de pisos assequibles subvencionats per l’estat. També s’ha optat per comprar habitatge al mercat privat i convertir albergs en apartaments. Hèlsinki tenia unes 2.100 places en albergs i refugis per als sensesostre fa 30 anys i ara ja només n’hi queden una cinquantena, mentre que s’han multiplicat els habitatges independents: d’uns 200 s’ha passat a més de 3.700.\nWifi arreu i una apli per saber on és el contenidor més proper\nConeguda com l’Oxford de l’est, la ciutat de Pune, a dues hores de Bombai, ha estat un gran centre educatiu i ha atret un gran nombre d’institucions i universitats de renom, i també s’ha convertit en un exemple de ciutat intel·ligent. Per moltes raons. Pune va ser la primera ciutat de l’Índia amb accés a internet a través de connexió wifi, perquè la companyia Google va instal·lar 150 punts de connexió en espais públics de la ciutat. També existeix una aplicació per a mòbil que permet als ciutadans saber, per exemple, on són les papereres o els contenidors més propers, quan passarà el camió de les escombraries o l’horari de neteja d’un carrer. D’altra banda, entre el 15% i el 20% de l’electricitat que es consumeix a la ciutat s’obté a partir de panells solars situats als terrats dels edificis. Així mateix, la Corporació per al Desenvolupament de Pune com a Ciutat Intel·ligent (PSCDCL, en les sigles en anglès) ha posat en marxa una campanya per reduir al màxim els residus que cada dia generen els més de cinc milions d’habitants, amb un sistema descentralitzat de compostatge per aconseguir directament adob per a plantes.\nUna ciutat on és possible viure de lloguer a preus assequibles\nAmb els preus del lloguer disparats i la gentrificació a l’ordre del dia a les principals capitals d’Europa, hi ha un cas que brilla en la foscor i que permet tenir una mica d’esperança en les polítiques públiques d’habitatge. Tot i adaptar-se als canvis dels temps, la ciutat de Viena manté intacta la seva filosofia d’habitatge social des de la dècada del 1920, que estableix un límit de preus al lloguer per barris i fa que el 60% dels ciutadans visquin en habitatges municipals o subvencionats pel municipi.\nA Viena, un pis de 80 metres quadrats no gaire lluny del centre pot costar menys de 600 euros. Com ho aconsegueixen? Amb un parc de pisos de lloguer de propietat municipal que, segons les últimes dades disponibles, era de 220.000 apartaments. A aquesta xifra cal afegir-hi uns 136.000 pisos propietat d’unes 200 organitzacions de lucre limitat, que ofereixen almenys la meitat dels seus habitatges a famílies amb pocs ingressos. A canvi obtenen exempcions fiscals, i han de reinvertir part dels seus beneficis en el sector de l’habitatge. Així, el 80% dels pisos nous que es construeixen a la ciutat estan finançats pel seu sistema d’habitatge públic. No és estrany que Viena sigui de les capitals europees amb un percentatge d’habitatge de compra més baix: el 80% dels residents hi viuen de lloguer.\nPerò els seus 1,8 milions d’habitants no només gaudeixen d’habitatge a preus envejables. El seu alt nivell de seguretat ciutadana, un transport públic de qualitat i econòmic i una intensa vida cultural fan que Viena ocupi des de fa 10 anys el número 1 del rànquing Mercer de ciutats amb millor qualitat de vida del món. També encapçala l’últim índex global de ciutats per viure de l’ Economist. Però, sigui o no la millor ciutat del món per viure-hi, Viena és la prova que una política municipal que impedeixi l’especulació i permeti viure a preus assequibles és possible.\nEl barri de Goes: una “zona vermella” recuperada per als veïns\nFa deu anys els veïns del barri de Goes, a 20 minuts del centre de Montevideo, no trobaven taxistes disposats a portar-los a casa. I era difícil que un empresari els contractés quan s’assabentava que vivien a la zona vermella, marcada per l’estigma de la delinqüència i la marginalitat, després que fàbriques, bars i comerços abaixessin les persianes en les successives crisis econòmiques dels anys 80 i 90. Els carrers que envoltaven l’antic mercat agrícola municipal (MAM), on sobrevivien algunes parades de verdures o de carn, eren plens d’edificis mig en runes. L’ajuntament va decidir posar-hi remei i, amb l’ajuda del Banc Interamericà de Desenvolupament, va posar en marxa un projecte de rehabilitació integral.\nLa recuperació de l’antic mercat, un edifici modernista que recorda el del Born, va ser el que els tècnics anomenen el “projecte àncora”, que va arrossegar la regeneració del conjunt del barri. El mercat es va transformar i ara genera 600 llocs de treball directes. 9 de cada 10 habitants de Montevideo l’han visitat, i 135.000 turistes hi passen cada any. A més de les parades de producte fresc, el MAM té bars i restaurants i ofereix una programació cultural.\nAl voltant del projecte estrella s’han construït 387 habitatges dins l’antiga fàbrica d’espardenyes. En conjunt quan s’acabi el programa s’hauran construït 900 habitatges. Els veïns del barri van rebre ajudes a la rehabilitació a través del sistema de cooperatives d’habitatge i crèdits per rehabilitar les façanes. També es va construir una escola bressol i altres equipaments per atreure famílies joves i s’han obert una gran plaça i una pista esportiva. Ara el repte és evitar la gentrificació que sol arribar a les zones remodelades que guanyen valor i prestigi. ARA\nRegulació de l’activitat d’Airbnb i més impostos als ‘tours’ turístics\nUna ciutat de 850.000 habitants que rep 19 milions de turistes l’any. La saturació pel turisme va arribar a ser tan greu que un nou govern municipal de coalició ecologista i progressista va decidir impulsar un paquet de mesures dràstiques per aconseguir recuperar l’ànima de la ciutat. Una de les primeres iniciatives va ser retirar les emblemàtiques lletres gegants amb el joc de paraules en anglès “ I amsterdam ” (Jo soc Amsterdam). D’una banda es va argumentar que l’objectiu era reduir l’alt nombre de turistes que s’aplegaven a la plaça per fer-s’hi selfies; de l’altra, que era un missatge massa individualista. Aquesta, però, ha estat només una mesura simbòlica. També s’ha regulat dràsticament Airbnb i Booking perquè els propietaris només puguin llogar habitacions 30 dies l’any. Hi ha carrers on fins i tot s’ha parlat de prohibir-ho del tot. Al març es van prohibir els tours turístics al Barri Vermell i es van augmentar els impostos als tours en altres punts de la ciutat. També s’han endurit les sancions per conductes incíviques com ara fer massa soroll o orinar o beure al carrer. Tot això acompanyat d’una campanya de civisme dirigida als turistes.\nEnergies verdes i bicicletes contra el canvi climàtic\nCopenhaguen s’ha marcat l’objectiu de ser la primera ciutat neutra en carboni el 2025 i ja és una de les metròpolis més sostenibles del món. La neutralitat en carboni s’aconsegueix reduint les emissions contaminants i compensant-les amb un augment significatiu de les energies renovables, i la capital danesa va pel bon camí. Des del 2005 ha reduït les emissions de CO 2 en un 42%, mentre que el nombre d’habitants s’ha incrementat un 20%.\nUn dels principals factors d’èxit ha sigut l’aposta decidida ja des dels anys 70 per un mitjà de transport 100% lliure d’emissions: la bicicleta. A Copenhaguen hi ha 375 quilòmetres de carrils bici (entre els quals l’icònic Cykelslangen, un carril elevat sobre el port) i els semàfors es coordinen per afavorir els ciclistes en hores punta. La bicicleta és el transport preferit pels veïns de la ciutat, i un 41% dels viatges d’entrada i sortida per anar a estudiar o treballar ja es fan en bicicleta, amb l’objectiu d’arribar al 50% el 2025.\nPer aconseguir la meta de la neutralitat en carboni, la capital danesa basarà la producció d’electricitat i de calefacció en l’energia eòlica, la biomassa, la geotèrmia i la conversió dels residus en biodièsel.\nEntre els esforços per situar-se a l’avantguarda en sostenibilitat destaca un gran projecte de desenvolupament urbà que funciona com a laboratori a escala real de tecnologies d’energia intel·ligent. Al barri portuari de Nordhavn, una prova pilot del que podria ser la ciutat sostenible del futur pretén demostrar que els edificis energèticament eficients i el transport elèctric es poden integrar en un sistema intel·ligent, flexible i optimitzat basat en energia renovable.\nL’objectiu de tot plegat és combatre el canvi climàtic, però la ciutat també s’està preparant per als efectes de l’escalfament global. Copenhaguen està multiplicant els terrats coberts de vegetació (que ajuden a minimitzar les inundacions i reduir les temperatures) i compta també amb un pla de gestió de les pluges torrencials, amb 300 projectes planificats per als pròxims 20 anys. Núria Masclans\nLa ciutat on l’autobús és el transport més ràpid i eficient\nCuritiba, un dels principals centres econòmics del Brasil, situat al sud del país, ha aconseguit el que aparentment semblava impossible: que l’autobús sigui el mitjà de transport més ràpid i eficient de la ciutat. Tant com ho seria el metro o el tramvia, però amb l’avantatge que no va requerir una gran inversió ni anys de construcció.\nLa genial idea va ser de l’arquitecte brasiler Jaime Lerner, que l’any 1971 va esdevenir alcalde de Curitiba. Davant el creixement imparable de la ciutat -que en només 20 anys va passar de tenir 120.000 habitants a 360.000-, Lerner va considerar que calia facilitar urgentment la mobilitat dins la ciutat, però sense fer els carrers més amples ni gastant milions en la construcció d’una xarxa de metro. Paradoxalment, va apostar per l’autobús.\nVa habilitar carrils bus exclusius -que els altres vehicles no poden envair- i va crear parades d’autobús que es podrien considerar revolucionàries. Es tracta de plataformes similars a les del tramvia a Barcelona, però cobertes i tancades, i situades a la mitjana dels carrers. Les parades tenen l’aparença d’un tub. Les parets, a més, són de vidre, cosa que els confereix un aspecte de modernitat. Per accedir-hi cal validar el bitllet de transport, de la mateixa manera que es fa al metro per entrar a les andanes. Això permet que el passatger no hagi de pagar quan puja a l’autobús, perquè ja ho ha fet abans.\nL’autobús obre totes les portes quan arriba a la parada i l’usuari pot entrar-hi per qualsevol, com si es tractés d’un tramvia. En conseqüència, el temps d’aturada del vehicle a cada parada és només d’uns segons. El model resulta tan eficient que ha estat imitat en altres ciutats de l’Amèrica Llatina, però també als Estats Units i la Xina.