Els viticultors no podran evitar la rebaixa del preu del raïm d'aquesta verema | NacióTarragona\nEls viticultors no podran evitar la rebaixa del preu del raïm d'aquesta verema\nper Jordi Bes Lozano, Vilafranca del Penedès | 22 d'agost de 2019 a les 18:19 |\nLa consellera d'Agricultura, Teresa Jordà, presideix la cimera sobre la crisi del raïm | Jordi Bes\nLa crisi del preu del raïm no es podrà resoldre a curt termini, de manera que els viticultors hauran d'acceptar que se'ls arribi a pagar a només 30 cèntims el quilo. La cimera que ha convocat aquest dijous el Govern amb pagesos, cavistes i altres representants del sector vinícola ha servit per constatar que durant la verema d'enguany, que acaba de començar, no serà possible apujar preus, però totes s'han emplaçat a reunir-se el novembre per trobar solucions que posin remei a una situació que ve de lluny.\nMalgrat acceptar el resultat de la trobada, que s'ha allargat més de dues hores i mitja, els representants dels viticultors mantenen la vaga del 5 de setembre per visibilitzar la seva demanda de cobrar imports justos.\nA la reunió, que s'ha celebrat a la seu de l'Institut Català de la Vinya i el Vi (INCAVI) a Vilafranca del Penedès (Alt Penedès), hi han acudit, per part dels cellers, Freixenet, Codorniu, García Carrión (elaborador de Jaume Serra), Caves Pere Ventura, Vallformosa i el celler Josep Pinyol.\nEn representació dels viticultors hi havia l'Associació de Viticultors del Penedès, Unió de Pagesos i Joves Agricultors i Ramaders de Catalunya (JARC), les tres organitzacions signants del manifest amb el qual es van iniciar les mobilitzacions i que han convocat la vaga del 5 de setembre. També han participat en la trobada l'Institut del Cava i la federació de cooperatives.\nEls participants, encapçalats per la consellera d'Agricultura, Teresa Jordà, han coincidit en el fet que la reunió ha marcat "un punt d'inflexió", i s'hi ha mostrat certa dosi d'autocrítica i de la voluntat compartida de posar remei a la crisi del raïm. Jordà, que creu que cal pagar "preus dignes" als viticultors, ha subratllat que per part de tothom s'ha assumit que s'és corresponsable de no haver fet prou per evitar els imports irrisoris, si bé alhora que a la verema d'enguany tampoc es poden apujar. Per la franja baixa figuren els 30 cèntims de Freixenet per al macabeu, el xarel·lo i la parellada collits a màquina, i que són els tres raïms del cupatge clàssic del cava.\nRaïm sota el preu de cost\nSegons els viticultors, Jaume Serra, que és l'altre gran comprador de raïm juntament amb Freixenet, pagarà uns 33 cèntims i a Codorniu parteixen dels 35 cèntims. Aquests són els imports malgrat que els pagesos recalquen que tan sols per cobrir costos haurien de percebre un mínim de 35 a 40 cèntims el quilo.\n"Els pagesos cobraran el preu del raïm per sota del que els podria compensar", ha reconegut la consellera, si bé ha insistit en el fet que la cimera no l'havia convocat per negociar el preu d'enguany sinó per garantir que la crisi "no passi mai més". Tot i això, caldrà esperar a partir del novembre, quan es convocarà una nova trobada amb els mateixos participants per discutir de les solucions una vegada hagi passat la verema.\nSobre Jordà ha recordat que enguany s'ha produït "una tempesta perfecta" que ve provocada per excedents d'anyades anteriors. Segons ella, és el resultat de "no haver fet els deures en el sector" prèviament. "L'administració potser també ha fet alguna cosa malament", ha admès.\nConsidera que el camí ha de ser "endreçar" la Denominació d'Origen (DO) Cava i donar suport al pla estratègic, i ha anunciat que demanaran una reunió amb el ministre d'Agricultura, Luis Planas, per tractar sobre les autoritzacions de milers d'hectàrees noves de ceps sota l'empara de la DO. L'increment de superfície, i per tant de quilos disponibles en el mercat, és un altre motiu que inquieta els viticultors per l'impacte en el preu del raïm.\nEls representants de les tres grans cavistes amb els preus més baixos (Freixenet, Jaume Serra i Codorniu) no han fet declaracions, i ha parlat en nom dels cellers Pere Ventura (de les caves del mateix nom), el qual ha reiterat que la rebaixa es deu al "desequilibri" entre l'oferta i la demanda que afecta tothom, però creu que cal esperar a després de la verema per abordar les solucions. "No és el moment de parlar de preus", ha ressaltat. No obstant això, ha celebrat que tot el sector estigui d'acord en el fet que cal buscar solucions, ja que "fins ara hi havia dubtes", ha precisat. Un dels àmbits des d'on es miraven amb recel els possibles passos a seguir era el cooperatiu, si bé ja havia patit una reducció de preus del vi base cava.\nVaga "simbòlica" del 5 de setembre\nVentura també ha emplaçat el viticultor que enguany "veurà traït l'esforç que no s'ho miri així", però entre els pagesos se'ls fa difícil fer-se càrrec de la situació. A més, senten que no tenen massa marge de maniobra, ja que l'alternativa de no collir el raïm els suposaria no obtenir cap ingrés i aguantar-lo un temps al cep, que es fes malbé i que els cellers no els en compressin.\nÉs per tot plegat que no es plantegen recórrer a aquestes vies, fent així un "exercici de responsabilitat", ha afirmat la representant sectorial de les JARC, Isabel Vidal. Malgrat que mantenen la vaga del 5 de setembre per mostrar la seva disconformitat amb els preus, Vidal ha admès que serà una jornada d'aturades "simbòlica" i que caldrà esperar a les solucions que es puguin perfilar de cara a les següents veremes.\nLa representant dels pagesos ha considerat que també tenen part de responsabilitat de la crisi perquè es van situar en "una zona de confort" i no van utilitzar totes les eines al seu abast per evitar-la. Encara que s'hagi anunciat que no hi ha marge de maniobra enguany, els viticultors també han demanat responsabilitat a les empreses i que almenys en casos puntuals reconsiderin els preus, però els grans cellers no semblen estar disposats a cedir. A més, quan se li ha plantejat a Ventura si la vaga d'un dia faria molt de mal a les empreses, la resposta ha estat clara. "Honestament, no", ha admès.\nSocietat, INCAVI, raïm, cava, preu del raïm, Penedès, Teresa Jordà, verema, viticultors, Verema 2019


Obres de Simone Weil, Rudolf Otto i René Girard inauguren la Biblioteca de Pensament Contemporani La República\nObres de Simone Weil, Rudolf Otto i René Girard inauguren la Biblioteca de Pensament Contemporani\nACN Barcelona.-‘La gravetat i la gràcia’, de Simone Weil; ‘El sagrat’, de Rudolf Otto, i ‘Veig Satanàs caure com el llamp’, de René Girard són els tres primers títols de […]\nACN Barcelona.-‘La gravetat i la gràcia’, de Simone Weil; ‘El sagrat’, de Rudolf Otto, i ‘Veig Satanàs caure com el llamp’, de René Girard són els tres primers títols de la Biblioteca de Pensament Contemporani, la nova col·lecció de Fragmenta en català, que està dirigida pel filòsof Joan-Carles Mèlich. La nova col·lecció neix amb la voluntat d’aplegar obres representatives de grans pensadors publicades el segle XX i XXI i en català. Els tres llibres, cap dels quals s’havia traduït al català, s’han posat a la venda aquest dimecres. La previsió de Fragmenta és publicar com a mínim quatre volums cada any. Entre els projectes immediats hi ha obres de Sigmund Freud, Vladimir Jankélévitch, Simone de Beauvoir, Gilbert Durand, George Steiner i Adriana Cavarero.\nEl professor titular de filosofia de l’educació de la Universitat Autònoma de Barcelona i autor de diversos llibres a Fragmenta, Joan-Carles Mèlich, que dirigeix la col·lecció, ha reivindicat el pensament contemporani. “Soc un gran defensors dels clàssics, però ja hi ha altres col·leccions com la Bernat Metge”. Així mateix, ha remarcat que volen que la col·lecció sigui “una porta d’entrada” al pensament de l’autor publicat. “A vegades ens trobem que l’obra fonamental del pensador és un text difícil per entrar-hi i que hi ha altres llibres menors, entre cometes, escrits pel mateix autor però que tenen un estil que permet conèixer el seu pensament”. L’editor de la Biblioteca de Pensament Contemporani, Ignasi Moreta, ha indicat que amb la col·lecció volen fer una reivindicació “molt agosarada i descarada” de l’assaig i el pensament en llengua catalana. “Hem d’accedir en català als grans textos que ha generat el pensament a tot el món”, ha afirmat. Ha admès que haver de passar sempre pel castellà és “una anormalitat cultural”. Un traductor per una col·lecció com aquesta ha de complir tres requisits, ha indicat Moreta: Dominar la llengua d’origen, el català i ha d’estar familiaritzat amb el llenguatge filosòfic i el llenguatge propi de l’autor que es tradueix. Els tres primers llibres’La gravetat i la gràcia’ és el llibre que inaugura la col·lecció. Recull els fragments procedents dels quaderns manuscrits de Simone Weil, segons la tria feta per l’escriptor Gustave Thibon, que en signa el prefaci. Pau Matheu, graduat en filosofia per la Universitat de Barcelona, que està enllestint la seva tesi doctoral sobre l’evolució del pensament polític de Simone Weil, n’ha fet la traducció del francès. El segon llibre és ‘El sagrat. Sobre els trets racionals i irracionals de la idea del diví’, del filòsof, historiador de les religions i teòleg protestant Rudolf Otto. Com s’ha explicat des de la col·lecció, Otto es proposa “aclarir l’experiència del sagrat, lluny de l’argot teològic, deixant de banda les claredats parcials de les racionalitzacions, per crear un llenguatge més ajustat a la vivència religiosa, universal i concreta alhora”. Raül Garrigasait ha traduït el llibre de l’alemany.El tercer títol de la col·lecció és ‘Veig Satanàs caure com el llamp’, de René Girard, la primera obra d’aquest filòsof, antropòleg i teòric de la literatura francès que es publica en català. El llibre constitueix l’aplicació pràctica més reeixida de la teoria mimètica, la gran aportació teòrica de René Girard sobre la necessitat que han mostrat totes les societats de designar un boc expiatori contra el qual es desferma la violència. El filòsof i dinamitzador cultural Víctor Pérez i Flores n’ha fet la introducció, i la traducció del francès ha anat a càrrec de Mayka Lahoz.Entre els propers projectes de la nova col·lecció hi ha obres de Sigmund Freud, Vladimir Jankélévitch, Simone de Beauvoir, Gilbert Durand, George Steiner i Adriana Cavarero.


Un informe critica l'actuació dels agents en la mort de dos nois que va provocar la revolta als suburbis francesos\nUn informe intern de la policia francesa assegura que els dos adolescents que van morir electrocutats dins d'un transformador, l'octubre de l'any passat, fugien de la policia. Els agents implicats sempre han negat que perseguissin els joves, la mort dels quals va desencadenar les tres setmanes de disturbis que va viure tot França, on es van cremar milers de cotxes i centenars de comerços. La investigació policial, que ja s'ha entregat a la justícia, critica els agents per no haver prestat atenció al perill que corrien les víctimes.

\nUn informe intern de la policia francesa assegura que els dos adolescents que van morir electrocutats dins d'un transformador, l'octubre de l'any passat, fugien de la policia. Els agents implicats sempre han negat que perseguissin els joves, la mort dels quals va desencadenar les tres setmanes de disturbis que va viure tot França, on es van cremar milers de cotxes i centenars de comerços. La investigació policial, que ja s'ha entregat a la justícia, critica els agents per no haver prestat atenció al perill que corrien les víctimes.\n08/12/2006 - 14.24 Actualitzat 08/12/2006 - 19.40\nL'informe intern sobre els fets que van trasbalsar el país ara fa un any analitza l'actuació dels agents en la mort de dos nois a Clichy-sous-Bois que va desencadenar els disturbis als afores de París i en altres ciutats. Els menors van morir electrocutats i, segons l'informe, la policia va actuar amb lleugeresa i no va valorar el risc real a què s'enfrontaven els adolescents.\nEls joves van entrar en un transformador elèctric per fugir d'una persecució policial. Els agents no van prestar atenció als missatges que alertaven del perill que corrien les víctimes ni tampoc van intentar fer sortir els dos nois. Segons l'informe, els policies, quan van veure que els joves entraven al transformador elèctric, van riure i s'ho van prendre en broma.


Records de la Teneria de Mollet\nInici»Pàgines d'indrets desapareguts»La Pelleria\nJúlia Martínez 6 desembre, 2013 Pàgines d'indrets desapareguts, Pàgines d'oficis i de feina, Pàgines de la fàbrica Deixeu un comentari\nGrans naus industrials, plenes de màquines on els obrers es passaven les hores per guanyar-se un sou que els permetia viure un xic mes dignament que no pas anys enrera. Hom tenia una feina, una família, una llar, potser algun hortet… la vida era plàcida i tranquil·la, de la feina a casa i de casa a la feina, els cap de setmana com a molt, al cinema, a veure la pel·lícula de torn i el dilluns sant tornem-hi.\nAquestes oficines estaven dividies en sectors. Al final d’un d’ells hi ha havia el despatx del director. Tabú complert. Allí no s’hi podia entrar sense permís. Tot alt secret anava a parar allí i sols estava a l’abast de la secretària. Uns grans amaris guardaven tots els documents dels esdeveniments de l’empresa tant industrials com humans. Humans vull dir celebracions de jubilacions, nous càrrecs, casaments, acomiadaments…\nTags adob de pells La Teneria Mollet passat industrial Pelleria\nPrevious El capità que va venir a casa\nNext Nit de Nadal


Una esllavissada afecta l'accés a Andorra — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Una esllavissada afecta l'accés a Andorra\nLa carretera N-145 ha quedat tallada aquest divendres al vespre a causa d'una esllavissada de terres a la frontera amb Andorra, com a conseqüència de les fortes pluges que han afectat el principat i l'extrem nord de l'Alt Urgell.\nL'incident ha portat el Servei Català de Trànsit a recomanar als conductors que, en cas d'haver d'arribar a Andorra de forma imprescindible, donéssin la volta i es desviéssin per Puigcerdà i el Pimorent, a través de la frontera francesa.\nLa previsió, aquest divendres a la nit, era que l'esllavissada interrompés el trànsit durant almenys quatre hores. Per això s'han fet els desviaments per la Cerdanya. S'espera que aquest dissabte la situació ja estigui normalitzada.\nSegons testimonis presencials, la pluja d'aquesta tarda ha provocat l'esllavissada a la frontera, a més de dos despreniments més, un al poble de Bixessarri i l'altre a Fontaneda, on continuen les carreteres tallades.\nA la Seu i voltants, el temporal només ha deixat una mica de pluja. Això ha permès un bon inici del cap de setmana de Festa Major a Castellciutat.


El Mas Miró inaugura un cicle d’activitats amb “Un sopar sota les estrelles” | Canal Reus TV\nEl Mas Miró inaugura un cicle d’activitats amb “Un sopar sota les estrelles”\nEl mas obrirà per primera vegada les seves portes les nits del 12 i 13 d’agost per oferir al públic una visita guiada, un sopar als jardins, xerrades sobre l’univers i la sèrie pictòrica “les Constel·lacions”, i l’observació de diversos planetes a través d’un telescopi.\nLa Fundació Mas Miró amplia la seva activitat habitual amb el cicle d’activitats nocturnes “Les Nits del Mas Miró”. L’objectiu del cicle és obrir al públic aquest indret per tal que el visitant pugui redescobrir-lo des d’una perspectiva diferent, la nocturna, que també va jugar un paper important en l’obra de Joan Miró. El cicle s’iniciarà amb l’activitat “Un sopar sota les estrelles” les nits del 12 i 13 d’agost, entre les vuit del vespre i dos quarts d’1 de la matinada.\nLa vetllada s’iniciarà amb una visita exclusiva als interiors de Mas Miró on els visitants podran descobrir la casa, el taller, la capella i les terrasses, que normalment estan tancades al públic. Es farà un recorregut guiat per l’espai que va inspirar Miró, allà on va decidir dedicar-se a la pintura i on va passar-hi gairebé tots els estius de la seva vida. La visita anirà seguida d’un distingit sopar als jardins del mas. Sota les estrelles, en un ambient màgic, el sopar s’amenitzarà amb les explicacions sobre “les Constel·lacions” de Joan Miró, a càrrec de la directora de la Fundació Mas Miró, Elena Juncosa, i amb una xerrada sobre l’univers amb l’astrònom Joan Genebriera.\nL’experiència tindrà un cost de 60 euros per persona, i la inscripció es pot fer a través del telèfon de la Fundació (977 179 158) i del seu correu electrònic (info@masmiro.com). La visita i les xerrades es faran en català la nit del 12 d’agost, mentre que el 13 d’agost es faran en castellà.\nCartell sopar sota les estrelles - Fundació Mas Miró.pdf\n08.08 per Redacció


El Rey Artur, el diumenge negre del PSC i l’independentisme exprés | @Mireiacaballe Homepage\n← El suports dels intel·lectuals i artistes\nEls primers cadàvers →\nEl Rey Artur, el diumenge negre del PSC i l’independentisme exprés\nPosted on 29 Novembre 2010 by mireiacaballe\nResultats més que fulgurants ahir a Catalunya. El poble s’ha fet escoltar un cop més i ha estat força contundent. Artur Mas serà el pròxim President de Catalunya tot i que haurà de governar amb minoria (62 diputats). Amb aquesta resultat, s’ha donat per sentenciat el tripartit, que ha quedat greument ferit al sumar només un total de 48 vots (28 PSC, 10 ERC i 10 ICV), i Convergència tindrà via lliure per desfer la feina feta durant aquests darrers 7 anys. El primer anunci que ha fet com a proper nou President, ha estat el d’eliminar l’impost de successions i la prohibició dels 80km/h a les rondes de Barcelona, la finalització del 4rt Cinturó i una retallada de l’administració de la Generalitat. Ha estat una victòria amplia, amb dades històriques que ni tant sols Jorid Pujol havia aconseguit. Per primera cop a l’historia, CiU a guanyat en totes i cadascuna de les comarques que conformen Catalunya, fins i tot, els feus propis del PSC com el Barcelonès i el Baix Llobregat.\nEl PSC ha estat el gran aspirant derrotat, que a banda de treure el pitjor resultat de la seva història, recordarà la nit electoral d’ahir, com la de l’ou contra el cap de Miquel Iceta. Un cop Montilla ja dimitit com a diputat i com a primer secretari del PSC (en el pròxim Congrés del Partit, serà rellevat), caldrà veure com surten d’aquest pou. Comencen ja a sonar veus que situen a Manuela de Madre i a Carme Chacón com a futures successores de Montilla. Imagino que després de les properes municipals sortirem de dubtes.\nLa sorpresa de la nit, que ha deixat a Esquerra fins i tot per sota d’ICV-EUiA pel que fa al nombre absolut de vots, ha estat Solidaritat Catalana per l’Independència, o altrament conegut com el partit de Joan Laporta. Amb 4 diputats, a passat a ser sisena força per davant de Ciutadans, que ha quedat en setè lloc. Tot això vol dir que, Esquerra necessita un replantejament urgent del seu independentisme i de la seva estratègia electoral i de coalicions, ja que ha sortit doblement perjudicada per ambdós factors. Solidaritat a recollit gran part del vot de càstig, amb la seva proclama de l’independentisme exprés, i alhora, a deixat en ridícul l’altre nova opció independentista de Joan Carretero. L’incògnita que queda en aquest cas, es la possible reaparició o no de Josep Lluís Carod-Rovira, després del fracàs de Joan Puigcercós.\nPer últim, la nota preocupant de la jornada, els 75.321 vots de Plataforma per Catalunya. Tot i que finalment no els i han servit per treure representació, si que els hi serviran a partir d’ara, per saber en quins pobles i ciutats tenen possibilitats reals de treure representació municipal en forma de regidors, i per tant saber, on s’han de presentar i on no. Caldrà seguir molt d’a prop aquest fenomen, per contenir-lo i controlar-lo.\nPosted in Actualitat nacional\t| Tagged CiU, eleccions, Mas, PSC


Durant la nit s’ha treballat intensament en l’extenció de l’incendi de la Ribera d’Ebre | EbreActiu.cat, revista digital per a la gent activa | Terres de l'Ebre...\nDurant la nit s'ha treballat intensament en l'extenció de l'incendi de la Ribera d'Ebre\nEls Bombers de la Generalitat han assolit els objectius que s’havien fixat\nDurant la nit, s'ha aconseguit s'ha treballat molt intensament, marcant com a prioritat el flanc dret de l'incendi de Ribera d'Ebre, seguint l'estratègia d'extinció marcada ahir pels Bombers de la Generalitat. És a dir, s'ha ancorat el perímetre a la carretera C-12 evitant d'aquesta manera el salt del foc cap a la zona d'Almatret i s'ha tancat la meitat del flanc dret per evitar l'obertura cap a la Bisbal de Falset i el Montsant.\nTambé s'ha estat treballant al cap de l'incendi amb l'objectiu de frenar-lo en zona de camps de conreus a Llardecans amb l'ajuda de tractors, cremes d'eixamplament i línies d'aigua. I, s'ha reforçat l'extinció del flanc dret amb la maquinària pesant per tallar la progressió del foc.\nMalgrat que l'incendi no està estabilitzat, a hores d'ara, ja no hi ha fronts actius potents i s'ha aconseguit ampliar la presència d'efectius al llarg del perímetre. Així, els treballs d'extinció de l'incendi, malgrat les represes, la simultaneïtat d'incendis d'ahir i la meteorologia extrema, han aguantat durant la nit i al llarg d'avui s'intentarà consolidar la feina assolida.\nAquesta nit i matinada el dispositiu que ha estat treballant ha estat format per uns 400 efectius dels Bombers de la Generalitat, de la UME i de les unitats BRIF. A partir de les 07.00 hores, ja s'han començat a incorporar de forma gradual els mitjans aeris per intentar treballar especialment a la part nord del flanc dret. Amb el suport d'aquesta mitjans aeris, els Bombers volen aconseguir major contundència per intentar baixar la intensitat de l'incendi en aquesta zona i facilitar les tasques d'extinció dels efectius de terra.\nA l'espera d'una darrera valoració per part del Cos d'Agents Rurals, es manté l'estimació de 5.169 hectàrees de superfície afectada.\nAra per ara, segons el Servei Català de Trànsit, els Mossos d'Esquadra mantenen el tall de les 5 carreteres de la zona: la C12 (entre Maials i Flix), la T703 (a la Palma d'Ebre), la C233 (entre Bovera i Flix), la T714 (Torre de l'Espanyol) i la T2237 (entre Vinebre i la Palma d'Ebre).


Arranjament de 5 camins forestals i de la franja de baixa combustibilitat de Can Parellada\nUn dels camins que s'arranjaran\nL’Ajuntament de Terrassa ha iniciat un paquet d’actuacions de manteniment a cinc camins de la xarxa bàsica de vigilància i prevenció d’incendis i de la franja de baixa combustibilitat de Can Parellada. El paquet d’actuacions figuren al Pla de Prevenció Municipal d’Incendis Forestals per a la ciutat el 2020 i compten amb un pressupost total de 25.710 euros, subvencionat en un 80% per la Diputació de Barcelona, i permetran l’adequació de 16,40 km de camins. Aquests treballs contemplen l’arranjament de la franja de baixa combustibilitat de Can Parellada, amb una durada prevista de sis setmanes; i l’adequació d’un total de 16,40 km de camins del terme forestal, com són el camí de la caseta de la Pineda, el camí de Can Font de Gaià a la carena del Molinot, el camí del Guitard a l’Obaga dels Notaris, el camí dels Caus i el camí de la carena del Guitard (de Can Font de Gaià a la urbanització Els Pinetons).\nLa durada prevista per a aquestes actuacions és de 15 dies, subjecte a les condicions meteorològiques. L’objectiu és garantir el correcte estat dels camins per millorar les tasques d’extinció, assegurant que tinguin l’amplada mínima de 3’5 metres que permeti l’accés dels vehicles de vigilància i extinció, que comptin amb trencaaigües que afavoreixin el drenatge de la pista i la seva conservació, i que hi hagi espais que permetin el canvi de sentit i l’encreuament de vehicles. En total, entre 2018, 2019 i 2020, s’han destinat 71.489,50 euros a l’arranjament de camins per a la prevenció d’incendis forestals a Terrassa.\nEl bon estat dels camins de la xarxa bàsica de prevenció i vigilància és un element bàsic per garantir actuacions ràpides i efectives en cas d’incendi. Per aquest motiu, des de l’Ajuntament es realitzen periòdicament inversions per arranjar camins i franges perimetrals al voltant de les urbanitzacions, amb la voluntat de facilitar l’acció dels equips d’emergències i minimitzar l’impacte del foc.\ncamins segurs Terrassa


Ibuprofèn i altres antiinflamatoris: compte amb les dosis! | Residència de farmacologia clínica\n← Reunió del grup PIPERSKA – Rational prescribing\nDues notícies breus →\nIbuprofèn i altres antiinflamatoris: compte amb les dosis!\nPublicat el 16 Abril 2015 per farmacologiaclinicahuvh\nAquests últims dies, diversos mitjans de comunicació s’han fet ressò d’una nota informativa que ha fet pública l’Agencia Española de Medicamentos y Productos Sanitarios sobre el risc cardiovascular de l’ibuprofèn o el dexibuprofèn (antiinflamatoris no esteroïdals, AINE) quan s’utilitzen a dosis altes.\nEn aquesta nota informativa s’indica que els resultats de diversos estudis confirmen que l’administració de dosis altes d’ibuprofèn (2.400 mg al dia o superiors) o dexibuprofèn (1.200 mg al dia o superiors) s’associen a un augment del risc de trombosi arterial. Per tant, es recomana que no es donin dosis altes d’aquests fàrmacs en pacients amb malaltia cardiovascular greu (com són alguns casos d’insuficiència cardíaca, cardiopatia isquèmica, malaltia arterial perifèrica o malaltia cerebrovascular), que s’avaluïn amb cura els factors de risc cardiovascular si es preveu un tractament llarg amb un d’aquests fàrmacs, i que s’utilitzi la dosi més baixa que permeti alleujar els símptomes durant el menor temps possible.\nEl Dr Joan-Ramon Laporte, en una entrevista a RAC1, ha comentat aquests resultats i les seves implicacions. “Les dosis altes augmenten el risc de problemes cardíacs, com tots els antiinflamatoris. És una bona ocasió per advertir que la gent que té problemes cardiovasculars ha de ser prudent amb l’antiinflamatori”.\nEntrevista al Dr Laporte a RAC1\nL’associació entre els AINE i el risc cardiovascular no és nova. S’han fet públiques notes informatives amb altres AINE que no han tingut tant de ressò mediàtic (Diclofenaco y riesgo cardiovascular / Seguridad cardiovascular de los AINE tradicionales), possiblement perquè l’ibuprofèn és un dels antiinflamatoris no esteroïdals d’ús més estès.


Llegenda del vi: Château Pétrus 1945- Winestealssd.com - Aprendre\nPrincipal Aprendre Llegenda del vi: Château Pétrus 1945...\nLlegenda del vi: Château Pétrus 1945...\nPer què fa la sala de la fama del vi ...\nLlegenda del vi: Château Pétrus, Pomerol, Bordeus 1945\nAmpolles produïdes 16,500\nComposició 100% Merlot\nRendiment 30 hl / ha\nPreu de llançament N / A\nPreu avui 8.250 lliures esterlines a l’índex de Bordeus\nUna llegenda perquè ...\nAquesta va ser una de les grans anyades del segle XX, que va superar, segons molts experts, la igualment celebrada 1961. Hi ha una intensitat addicional lligada a la verema de 1945, ja que es va haver de produir tan poc després de finalitzar la Segona Guerra Mundial i molts treballadors de vinya i cellers reclutats haurien mort en batalla. Tampoc no hauria estat possible comprar nous barrils i altres equips tan aviat després del cessament de les hostilitats. Tot i això, tots els primers cultius van fer vins superlatius, i Pétrus, de la riba dreta, era igual.\nDes de mitjans de la dècada de 1920, la senyora Edmond Loubat havia comprat parcel·les de Pétrus, una finca existent des de la dècada de 1830, i el 1945 ja era l’única propietària. Coneixia perfectament la qualitat del terrer i dels vins i exigia preus elevats.\nLa família Moueix de Libourne fa temps que s’ha relacionat amb la propietat, tot i que només el 1943 va ser nomenat Jean-Pierre Moueix distribuïdor no exclusiu dels seus vins. El 1947 era l’únic comprador, càrrec que el seu fill Jean-Francois ha heretat.\nTot i que es considerava el millor vi de Pomerol, els preus de Pétrus el 1945 eren menys de la meitat dels exigits per als primers creixements del Médoc. Però a mitjans de la dècada de 1950 eren coll, un reconeixement de la reputació i la coherència de la finca.\nUna forta gelada el 2 de maig va causar danys importants i va reduir la collita a nivells molt baixos. Tanmateix, l’estiu que va seguir va ser magnífic, amb un clima calorós i sec que va permetre la collita abans d’hora i en condicions ideals. El raïm estava excepcionalment madur i, aparentment, alguns lots van assolir un nivell d’alcohol del 15%, però s’haurien barrejat amb lots menys aclaparadors. No obstant això, les quantitats generals es van reduir considerablement, i aquesta va ser la verema més petita des del 1915. Tot i que la verema va ser considerada com a excel·lent al Médoc, també va ser de la més alta qualitat a la llunyana Pomerol.\nPomerol té un terrer variat de qualitat fluctuant, però tots coincideixen a dir que els sòls més fins es troben a l’altiplà que envolta aproximadament l’església. Château Pétrus es troba, sens dubte, dins d’aquest cercle màgic, però el seu sòl és atípic: està format per un ‘???? botonera’ d’argila rica i blavosa que s’estén sobre un subsòl de grava que, al seu torn, descansa sobre un clínquer ric en ferro. Aquest sòl, essencialment argilós, conserva la humitat, cosa que contribueix a minimitzar l’estrès durant els anys calorosos i secs, però el suau pendent de l’altiplà també garanteix un bon drenatge de les vinyes. Només una sola hectàrea de les seves 12 hectàrees de vinya (només hi havia 6,5 hectàrees el 1945) està plantada a terra de grava. Els densos sòls argilosos donen vins de força més que de finor, tot i que en grans anys Pétrus aconsegueix combinar-los.\nDurant molts anys Pétrus ha estat fermentat en tines de formigó, però es van instal·lar molt després d’aquesta anyada. El 1945 va ser desrapat - ???? cosa que no sempre passa aquí - ???? i després fermentat en tines de fusta grans. L’envelliment de la verema de 1945 es va dur a terme durant 22 mesos en bótes més velles, en aquell moment no es disposava de roure nou.\nMichael Broadbent va trobar el vi decebedor als anys setanta, però després va canviar d'opinió als anys vuitanta: 'Molt impressionant, amb una profunditat de color viva, un ram que s'obre gloriosament ... i, per a un gran vi, elegant'. També als anys vuitanta. , David Peppercorn va trobar el vi 'encara de color profund, ric i potent, però amb certa volatilitat i menys complex que el meravellós 1947' ????. En un tast de París de 23 anyades el 1987, el 1945 va arribar a la 17a posició, tot i que Edmund Penning-Rowsell la va valorar més bé.\nEl 2002, un grup de banquers de Barclays va arribar als titulars per gastar 44.000 lliures esterlines en vi al restaurant Pétrus de Londres, incloent 11.600 lliures esterlines en una ampolla de la collita de 1945. No se sap com la van valorar.\nDurant dècades, Gérard Chave ha estat considerat el màxim exponent dels vins de Hermitage ...\nLlegenda del vi: Isole i Olena, Cepparello 1982\nEl que el converteix en una llegenda ...\nLlegenda del vi: Pingus 1995\nPer què fa que el saló de la fama del Decanter ...\nCrèdit: gentilesa de Sotheby's\nLlegenda del vi: cercle 1928\nLlegenda del vi: Château Palmer 1961\nLlegenda del vi: Gaja, Barbaresco 2001\nLlegenda del vi: Château Montrose 1990\nEl que fa que Château Montrose 1990 sigui una digna llegenda del vi ...\nLlegenda del vi: Dom Pérignon 1975\nQuè fa que Dom Pérignon 1975 sigui una llegenda del vi ...?\nAquesta antiga propietat va ser de les primeres de Sud-àfrica a oferir una barreja d’estil bordeus d’alta qualitat\nGuia de viatges Decanter: Valpolicella, Verona, Itàlia...\neBay signa un acord per afegir més de 1.000 vins a la llista de venda...\nxiuxiuejant graduació alcohòlica


Óscar Salguero veu interrompuda la seva preparació olímpica pel tancament del CAR - Diari de Sabadell\nÓscar Salguero veu interrompuda la seva preparació olímpica pel tancament del CAR\nEl nedador del Club Natació Sabadell aspira a l'or als Jocs de Tòquio / Ll. Franco\nEl degoteig de conseqüències de la crisi del coronavirus és constant en el món de l'esport. A més de la suspensió de les competicions de totes les especialitats, també hi trobem afectacions individuals importants. Per exemple, el nedador sabadellenc Óscar Salguero, triple campió olímpic, mundial i europeu, ha vist interrompuda la seva preparació pels Jocs Olímpics de Tòquio a causa del tancament de les instal·lacions del Centre d'Alt Rendiment de Sant Cugat (CAR) després de confirmar-se un cas positiu de Covid-19.\nSalguero es troba ara mateix a casa seva a Sabadell. La seva situació ha fet un gir de 180 graus a les últimes hores. "La previsió per esportistes amb bitllet o possibilitats d'estar en els Jocs Olímpics era passar aquests 14 dies tancats al CAR, viure i entrenar allà sota uns controls molt estrictes. De fet, ja teníem les maletes fetes. Però arran del cas positiu de coronavirus d'un membre del centre mèdic tot se'n va anar orris. Van haver de tancar la instal·lació perquè ens quedàvem sense metges. Els esportistes estem bé perquè no hem tingut cap contacte amb l'afectat o el seu entorn".\nEntén la situació i les mesures que s'han pres des del Govern, però no pot evitar un sentiment de ràbia. "Per un esportista els Jocs és el màxim i jo feia 4 anys que només treballava per això. Ara quedem en una situació molt complicada. Tallar la preparació en aquests moments és molt perjudicial. A casa puc fer alguns exercicis, però jo necessito la piscina per entrenar". També han quedat cancel·lades les competicions en què pensava posar-se a prova les pròximes setmanes, entre les quals es troba el Campionat d'Europa.\n"S'haurien d'ajornar els Jocs"\nLa gran cita dels Jocs Olímpics de Tòquio continua en peu... de moment. Des del COI (Comitè Olímpic Internacional) s'insisteix que se celebraran en les dates previstes. Però Oscar Salguero considera que "el millor seria ajornar-los un any. Amb tota aquesta situació, molts esportistes no podrem fer la preparació adequada i sortirem amb desavantatge respecte a altes que no s'hagin vist tan afectats". Els Jocs Paralímpics comencen més tard i la data marcada en vermell és el 27 d'agost, el dia que l'Óscar hauria de lluitar per l'or olímpic als 100 metres braça. De fet, ja té comprats els bitllets per la seva família. "Falten més de cinc mesos i espero que tot estigui solucionat, però tocarà esperar". En una situació semblant es troba també el jugador de tennis taula del Club Natació Sabadell, Jordi Morales.\nNo és la primera vegada que l'Óscar Salguero veu alterada la seva participació en competicions internacionals. El Mundial de Mèxic es va haver d'ajornar uns mesos per un terratrèmol; el posterior Mundial que s'havia de celebrar a Malàisia es va traslladar a Londres per un tema polític; i en l'àmbit olímpic, els Jocs de Rio del 2016 van estar en perill per una altra pandèmia: el virus del mosquit Zika que va infectar 4 milions de persones a Amèrica Llatina, dels quals 1,5 eren a Brasil. Finalment es van poder celebrar i el sabadellenc va aconseguir el seu primer or olímpic. Ara haurà d'esperar per saber si pot anar a Tòquio amb normalitat.\nTemes:CAR St.Cugat, coronavirus, jocs, oscar salguero, Sabadell


Nom: BARRANC DE LA PARELLADA I\nNúm. de Registre/Catàleg: 4218-ZA\nPer encàrrec de la Direcció General del Patrimoni cultural, es va documentar un seguit de pintures descobertes el 2006. Dins del Barranc de la Vall i Parellada, s'han trobat uns 10 abrics que sumats als descoberts pels mateixos informadors, fan de la comarca del Priorat i muntanyes de Prades una de les àrees més rellevants en pintures.\nEl grup de pintures del Barranc de la Parellada I es troba a uns 2 kilòmetres del municipi de Capçanes i dins del Barranc de la Parellada. Per arribar-hi, cal sortir de les instal·lacions esportives en direcció al Mas d'en Guimerà. Un cop passat aquest, buscarem una gran bassa que es troba limitant el barranc de la Vall amb el de Parellada. A uns 150m de la bassa, ascendirem a uns 275m sobre el nivell del mar per tal d'arribar-hi al conjunt. L'àrea que ocupen les pintures és de 2m per 50cm d'alçada.\nLes pintures de Parellada, que actualment la formen 4 conjunts, no haurien de quedar separades de la resta de figures localitzades dins de l'àrea del Barranc de la Vall, si no que tots ells integren un sol espai documental i històric, tant per la seva proximitat geogràfica com pel seu estil, temàtica, objectes i detalls.\nEl grup de pintures Barranc de Parellada I trobem un total de 10 figures, totes elles d'estil-naturalista i de gran mesura. Per exemple, la figura de l'arquer (la número 3) és una de les més grans amb uns 31 cm d'alçada i en actitud de disparar l'arc.\nLa figura número 5 correspon a un personatge especial, segurament un chaman, per la màscara que porta a la cara amb banyes de bòvid (figura que es repeteix a les pintures del Barranc de la Vall I). Les altres figures humanes són similars, encara que algunes tenen estils diferents. A més, també trobem algunes restes, tant de representacions indeterminades com de figures humanes, que ens fan pensar que només ens ha arribat un 30% del conjunt, degut al seu mal estat de conservació.\nLa repetició de la temàtica a l'hora de representar les figures és evident. Però ens mancaria saber, en la majoria dels casos, quin és el motiu particular d'aquestes escenes.\nLa cronologia d'aquestes pintures pertany al Neolític Ple. Per encàrrec de la Direcció General del Patrimoni cultural, es va documentar un seguit de pintures descobertes el 2006. Dins del Barranc de la Vall i Parellada, s'han trobat uns 10 abrics que sumats als descoberts pels mateixos informadors, fan de la comarca del Priorat i muntanyes de Prades una de les àrees més rellevants en pintures.\nEl grup de pintures del Barranc de la Parellada I es troba a uns 2 kilòmetres del municipi de Capçanes i dins del Barranc de la Parellada. Per arribar-hi, cal sortir de les instal·lacions esportives en direcció al Mas d'en Guimerà. Un cop passat aquest, busca...\nFotogràfica SARRIÀ BOSCOVICH, ELISA: "Memòria documentació pintures rupestres de la serra de Llaberia. Grup de pintures Capçanes, Tarragona. (Parellada I)". Mataró, Desembre 2008. 32 diapositives.\nGràfica SARRIÀ BOSCOVICH, ELISA: "Memòria documentació pintures rupestres de la serra de Llaberia. Grup de pintures Capçanes, Tarragona. (Parellada I)". Mataró, Desembre 2008. Calc de la pintura.\nMemòries i informes SARRIÀ BOSCOVICH, ELISA: "Memòria documentació pintures rupestres de la serra de Llaberia. Grup de pintures Capçanes, Tarragona. (Parellada I)". Mataró, Desembre 2008. Mem. Núm.


QUÈ FEM A TORTOSA?: S'inicien les obres d'enderroc de les cases del davant de la Catedral\nS'inicien les obres d'enderroc de les cases del davant de la Catedral\nS’inicien les obres d’enderroc de les cases de la façana fluvial, un projecte impulsat des del 1964\nL’Ajuntament de Tortosa ha iniciat aquesta setmana les obres d’enderroc dels sis edificis situats entre el C/Croera i la Rbla. Felip Pedrell i entre el Palau Episcopal i la Costa de Capellans.\nAmb l’enderroc de les cases del davant de la Catedral es posarà punt i final a un projecte que s’inicià el 1964 i que ha comptat amb el suport dels consistoris dels darrers 50 anys.\nDesprés de molts anys de polèmica, d’intensos debats i propostes a l’entorn d’aquest fet, l’aprovació d’aquest projecte per part de l’Ajuntament de Tortosa, marca el punt de partida del que esdevindrà una actuació de reforma de la ciutat que permetrà condicionar un nou espai al davant de la Catedral de Tortosa per a visitants i ciutadans. El condicionament d’aquest nou equipament dotarà la ciutat d’unes noves vistes de la Catedral i del riu Ebre, sobretot, des de la banda de Ferreries.\nA més, cal destacar que un cop es finalitzi l’enderroc, es reprendran les excavacions arqueològiques del subsòl del Palau Episcopal, que pertanyen a unes restes romanes, les quals pertanyen al que molt probablement era el lloc on estava ubicat el Fòrum romà de la ciutat. La seva dimensió i importància seran les que finalment acabaran de determinar el projecte del futur espai del davant de la Catedral.\nAquest matí, l’alcalde de Tortosa, Ferran Bel, i la tinent d’alcalde de Serveis al Territori, Meritxell Roigé, han presentat els detalls de l’actuació.\nPer la seva banda, l’alcalde, Ferran Bel, ha dit que “avui és un dia important per a la ciutat perquè s’està iniciant una actuació que feia moltíssimes dècades que es volia fer i no s’havia pogut fer per diferents motius”.\nHa destacat que “50 anys després ja és una realitat” i que “és una actuació que està cridada a transformar la ciutat de Tortosa i el seu skyline”.\nFinalment, també ha explicat que “aquesta és una obra a la qual li hem dedicat moltíssims esforços” i que “aquí hi havia 30 propietats i hem arribat a acords pràcticament en totes i això ha facilitat que el procés d’expropiació fos més curt”.\nL’obra s’ha adjudicat a l’empresa SEMAC per un import de 209.730€ i les obres es faran d’una manera controlada i amb molta cura per evitar malmetre les peces de les possibles troballes de la Dertosa Romana que podrien aparèixer al subsòl dels darrers edificis.\nL’inici de les obres l’ha marcat la retirada de balcons i voladisses de les façanes principals dels sis edificis i, a continuació, es trauran les xarxes d’enllumenat públic i es senyalitzarà adequadament el perímetre de l’obra per a vianants i vehicles.\nAl llarg de les obres, es poden produir talls de trànsit a la Rambla Felip Pedrell que s’informaran amb panells informatius per als conductors amb suficient antelació.\nTortosa, Terres de l’Ebre, 31 de juliol de 2015\nPublicat per irene a 14:52


Les gratituds / Delphine De Vigan – Els llibres del Senyor Dolent\nPublicada el 25 de març de 2021 11 d'octubre de 2021 per Senyor Dolent\nEm va agradar molt Les lleialtats i, mentre espero l’ocasió per posar-me amb els llibres anteriors de Delphine De Vigan, no deixo passar l’oportunitat de llegir el seu nou llibre. Si en aquell llibre els protagonistes eren joves ara la lent de l’autora es posa sobre l’extrem oposat, la vellesa, concretament la Michka, que comença a veure que se li acaba això de viure sola pel seu compte. I a mig camí entre el somni i la realitat aquesta escena… que a mi no em sembla gaire descabellada.\n—No, no… esclar, ja ho entenc. Però és que no m’he preparat res, no sabia que calgués passar una entrevista.\nLa dona s’irrita.\n—Però vostè què es pensa, que aquí acollim a qualsevol que s’hi presenta, així com així? Au va, i què més! No hi ha lloc per tothom, prou bé que ho sap! No hi ha lloc! Passa el mateix amb tot! Per fer qualsevol cosa cal passar tests, entrevistes, concursos, exàmens, proves, competicions, interrogatoris! Ha de demostrar adhesió, implicació, motivació, determinació! A l’escola, a la feina, a la universitat, a tot arreu, senyora Seld, sí, a tot arreu, a tot arreu hem de triar, seleccionar, escollir! No queda altre remei. Separar el gra de la palla, fins i tot a les residències! Va així, el món, no soc pas jo qui dicta les normes, però sí que em toca fer-les complir!\nUn cop de porta, metafòric i molt real al passat, molta tristesa i tot en un sol paràgraf.\nEstira darrere seu la porta del pis, la porta que ha tancat centenars de vegades, però avui sap que és l’última. Vol girar ella mateixa la clau al pany. Sap que ja no tornarà. Ja no tornarà a fer mai més els gestos que ha repetit centenars de vegades: encendre el televisor, allisar el cobrellit, rentar la paella, abaixar les persianes perquè no entri el sol, penjar la bata al penja-robes del lavabo, picar el coixins del sofà perquè recuperin una forma que fa temps que han perdut. Ha donat els mobles, el llit, el vídeo, les cassoles i la torradora. S’ha quedat alguns llibres, els àlbums de fotos, una trentena de cartes i els papers que l’administració prohibeix llençar. Però en realitat, i ella ho sap, ha deixat anar les amarres.\nDoor / Barrel Distortion Test © Will Folsom, Creative Commons.\nEl llibre és això, aquest apagar-se de la Michka, cada cop amb menys paraules, cada cop més muda. Nosaltres ho veiem pels ulls de la Marie, una veïna seva amb qui l’uneix una relació gairebé de família, i per Jérôme, el logopeda que intenta alentir el procés tant com pot tot i que sap, a mesura que la va veient, que és un cas perdut, que ja en entrar a la residència va de baixada.\nM’espera a la butaca.\nNo fa res mentre m’espera. No fa veure que llegeix, que fa mitja o que està ocupada.\nWoman sitting on a sofa © simpleinsomnia, Creative Commons.\nEl llibre és molt breu i es llegeix en un sospir. Tenim dues relacions paral·leles, la de Michka amb Marie, a qui va cuidar de nena i la de Michka quan era nena i els seus pares la van deixar amb una família per evitar que fos deportada amb ells. Ells van acabar a Auschwitz i ella, després de la guerra, va anar amb una cosina dels seus pares. Però ara vol intentar trobar la família que la va acollir jugant-se la vida (amagar jueus no era cosa de broma pels nazis). Una història de vellesa només pot tenir un final lògic, que és més o menys el final de llibre. Està ben escrit, però trobo que hi havia més tema i més teca en tot plegat. Potser aquesta brevetat ja era una cosa buscada, per fer més patent la fugacitat de la vida i de les coses que anem deixant, massa sovint fins que ja és tard i no tenen remei. Les lleialtats em va semblar força més rodó i més contundent que aquest. És bo, però potser no el recomanaria per començar amb l’autora, i una mica més si ja hi esteu familiaritzats.\nDelphine de Vigan, EN CATALÀ


【Jabra】 | Dressinn\nJabra a dressinn - la millor selecció de productes al millor preu. Mai havia set tant fàcil navegar i comprar per internet articles de botiga-moda. I el millor de tot és que et portem el material de botiga-moda que necessitis directament a la porta de casa. La majoria de productes Jabra s’envien ràpidament, 24 hores després d’haver fet la compra a dressinn. Com a distribuïdor autoritzat de Jabra tenim un ampli coneixement de tots els productes i últimes tecnologies. Podem assessorar-te amb els millors consells per utilitzar i cuidar el material Jabra de la millor manera. Sempre que ho necessitis rebràs el millor servei del nostre equip d’esportistes experts. Creiem que una part important per a la satisfacció del client és garantir que la compra es fa en un entorn 100% segur i confidencial. Volem que estiguis 100% satisfet amb la teva compra a dressinn, però si per algun motiu això no passés, tens 30 dies per fer la devolució de la compra. Si tens una pregunta o necessites que t’assessorem, no dubtis a contactar amb el nostre equip d’atenció al client de dressinn. Estarem encantats en donar resposta a totes les teves preguntes i a ajudar-te en tot el que necessitis!


A propòsit del pare Hilari - Antoni Vives\nTinc a les mans el volum Escrits dispersos d’història del pare Hilari Raguer, monjo de Montserrat. El llibre és una miscel·lània que ajuda a comprendre l’historiador, el monjo i el seu compromís amb el país, amb una aproximació honesta a la història del segle XX. És, a més, colpidorament interpel·lant. Llegir els textos d’Hilari Raguer sobre la fi del constantinisme; sobre personatges avui oblidats com Josep Maria Capdevila, director del diari El Matí ; sobre Balmes i els orígens del catalanisme modern; sobre l’impacte del Concili Vaticà II; sobre el que ell anomena “la tercera Espanya” de la Guerra Civil... Llegir Raguer és una invitació a reflexionar sobre el nostre país i el nostre futur col·lectiu. Aquí teniu alguns apunts per aprofundir-hi més endavant.\nPaïsos Catalans. Quin ha estat l’efecte de l’estat de les autonomies sobre la catalanitat? El període republicà va mostrar com la consolidació futura dels estatuts d’autonomia exigia un esforç de realisme i d’aptitud intel·lectual per lluitar contra la fragmentació nacional. La desigual situació política i sociocultural dels Països Catalans d’aleshores tenia alguna similitud amb l’actual. Els anys de democràcia espanyola han aconseguit reduir els Països Catalans a patrimoni de l’extrem polític nacional, o a la difícil supervivència dels nacionalistes més veterans, forjats a la fornal de la tradició política del PSM, del BNV i de les diverses formacions polítiques i culturals del Principat que durant els anys setanta reivindicaven sense embuts els drets nacionals del conjunt de la nació dels catalans. Reivindicar avui els Països Catalans no hauria de ser només patrimoni dels marxistes descordats, ni dels més vells. Reivindicar-los ha de ser viure’ls, perquè només a partir de la vivència serà possible ressituar-los al centre de la nostra estratègia. Sense el conjunt de la nació considerada com a subjecte polític i cultural, els catalans estem condemnats a la desaparició. És per això que cal que els més joves, sobretot al Principat, recuperin la voluntat d’aprendre, de saber el que passa més enllà de Barcelona o de Girona.\nEsglésia catalana. El pare Hilari retrata la potència del pensament catòlic dels segles XIX i XX, des de Balmes i Torres i Bages, passant per Cardó, el pare Batllori i Montserrat. Igualment fixa els trets fonamentals de la tria que fa l’Església del país. Gomà i Pla i Deniel trien Espanya; Vidal i Barraquer tria Catalunya perquè tria la fidelitat al seu poble. És l’Església del poble, la de l’entronització de la Mare de Déu de Montserrat, la que fa d’avantsala del Concili Vaticà II; de les lluites sindicals, de la lluita per la democràcia i les nostres llibertats nacionals. No tot són flors i violes, esclar. Després vindrà el post-Concili, tan exactament descrit pel bisbe Carrera. Avui l’Església catalana aprèn a fer via pels camins del segle XXI. Tancar el constantinisme tampoc no ha estat senzill a casa nostra. Podem dir, però, que déu-n’hi-do fins a quin punt hem avançat, malgrat la imposició de pastors forans, malgrat la divisió de les nostres diòcesis, i malgrat els errors propis. Avui ens cal fer un plantejament valent, fort, sobre el paper tant de l’Església com a poble de Déu al servei de l’Evangeli, i per tant del país, com de les estructures que la vertebren. La tradició de l’Església catalana s’obre, des de Balmes, a la modernitat i al cosmopolitisme, és a dir, a l’universalisme, el cor mateix del que vol dir ser catòlic. El repte no deixa temps per esperar.\nHistòria. No fa gaires mesos vaig tenir la sort de ser present en una trobada entre el pare Hilari, el pare Massot i Paul Preston a Montserrat. La conversa es va allargar unes quantes hores. Havent dinat s’hi afegiren el pare abat i el prior del monestir. La lliçó va ser gran: cercar la veritat sense amagar les premisses de les que un parteix. L’erudició al servei de la veritat honesta. Als noms de Fontana, Preston, Termes i Benet cal afegir-hi el de Raguer. Aprendre a aprendre, sense por d’ensopegar amb veritats incòmodes, com la que el pare Massot va trobar en llegir d’amagat Els cementiris sota la lluna. Vivim temps en què ens demanen que amaguem la nostra identitat i les notres conviccions. El coratge dels nostres mestres ens ha de servir d’exemple.\nFinal. En el documental sobre Ruth Bader Ginsburg (RBJ), jutge progressista del Tribunal Suprem dels EUA, un republicà l’assenyala perquè és jueva i catòlica. Qui té por de RBJ? Qui tem l’ideal d’igualtat i respecte per les persones, filles del mateix Creador, el valor de la llei, de la democràcia i de la necessitat de misericòrdia? Pot ser un programa en temps de presos polítics catalans. Llegiu el pare Hilari.


El ministre de Seguretat Social afirma que la pensió dels autònoms és un 70% més baixa que la dels assalariats\nJosé Luis Escrivá en una imatge d’arxiu. Pere Tordera\nMadridEl govern espanyol negocia des de fa setmanes amb els empresaris i els sindicats una proposta per canviar el sistema de cotitzacions dels autònoms i passar a un model en el qual es cotitzi segons els ingressos reals. El ministre de Seguretat Social, José Luis Escrivá, ha defensat aquest dimarts la proposta que el seu departament ha posat sobre la taula, davant les crítiques d'associacions de treballadors autònoms. Segons Escrivá, amb el nou sistema dos de cada tres autònoms pagaran menys que amb el model actual. "Jo veritablement no hi veig la polèmica", ha subratllat en una entrevista a la Cope.\nAmb el sistema actual, els autònoms paguen una quota mínima de 289 euros mensuals, independentment dels guanys, fins i tot si són inferiors al sou mínim interprofessional. Amb el canvi de model que proposa Escrivá, que entraria en vigor el 2023 però que s'aplicaria progressivament fins al 2031, els autònoms que tinguin uns rendiments nets anuals (ingressos menys despeses) de fins a 3.000 euros passaran a pagar una quota de 90 euros. "En aquest moment un autònom que guanyi 3.000 euros està pagant 289 euros al mes en cotitzacions, que és el mínim. El nou model l'alliberaria àmpliament de cotitzacions, i això afectaria dos de cada tres autònoms", ha dit el titular de Seguretat Social.\nLa proposta té la ferma oposició de la principal associació d'autònoms d'Espanya, ATA. El seu president, Lorenzo Amor, ha criticat l'augment de cotització que suposarà el nou sistema per als autònoms que tenen uns rendiments de 49.300 euros nets a l'any.\n— Lorenzo Amor (@lorenzoamor_ata) 13 de mayo de 2021\nEscrivá, en canvi, defensa que el canvi de model suposarà que una part dels autònoms tinguin pensions més altes. El ministre ha recordat que actualment la pensió mitjana dels autònoms és un 70% inferior a la dels assalariats perquè les seves cotitzacions són molt baixes, fins i tot quan els guanys són elevats. "Les cotitzacions socials no són impostos", ha puntualitzat.\nDiscrepàncies amb els agents socials\nEl govern volia tancar aquest dilluns l'acord de la primera fase de la reforma de les pensions, que ha d'incloure l'actualització de les pensions tenint en compte l'IPC, mesures per apropar l'edat legal de jubilació a l'edat real i també el nou sistema de cotització dels autònoms. Les dificultats en les negociacions amb els agents socials en el tema dels autònoms va obligar a ajornar la reunió de dilluns per continuar negociant. Tot i les crítiques d'ATA a les quotes que proposa el ministeri, Escrivá assegura que les "discrepàncies" no són sobre el canvi de model sinó sobre el ritme d'implantació del sistema.\ntreballadors autònoms José Luis Escrivá


El monyo XXL de Pilar Rubio, objecte de burla a la xarxa\nEl monyo de Pilar Rubio, protagonista a 'El Hormiguero' Antena 3\nPilar Rubio ha tornat a generar un munt de comentaris arran de la participació a ‘El Hormiguero’. La col·laboradora ha aparegut amb un monyo XXL que ha deixat els teleespectadors amb la boca oberta. Com havia aconseguit un pentinat tan estrany i cridaner? Ella mateixa ho explicava: “És d’una desfilada de Haider Ackermann. Ha tret aquest tipus de monyos que estan molt guais. Com us veieu vosaltres presentant el temps amb un monyo així? Per què no? No ho podem portar a la pràctica?”.\nAssegura que és molt fàcil, el que bona part de l’audiència no s’ha cregut: “És molt fàcil, ho podeu fer a casa perquè és una bola de porexpan. Li fas un forat, treus la cueta per allà i després la deixes caure com una cascada”.\nPilar Rubio sorprèn amb un monyo XXL a ‘El Hormiguero’ / Antena 3\nEl look no acabava de convèncer a Pablo Motos, que també es reia de les mitges que duia Pilar Rubio: “Les velles del meu poble, quan venen de recollir cebes, venen amb aquests mitjons i se senten a la plaça. Si els hi preguntes què feien et responen ‘aquí, esperant la mort”.\nUna crítica que feia enfadar Pilar: “Avui tot és de vella, de veritat. Em traieu la il·lusió. Jo que vaig buscant tendències per allà i tot us sembla malament. Ni tan sols us agrada el maquillatge dels ulls?”. I d’aquí, a Pablo buscant-li les pessigolles: “No em provoquis, Pilar… T’ho anava a dir i m’he callat. Si ara em dius lo del color del maquillatge que t’has posat als ulls, és color de caca de bebè”.\nLa col·laboradora s’havia arriscat per cridar l’atenció i ho ha aconseguit, d’igual manera que divertir l’audiència.\nPilar rubio Televisió


Solsona tanca el mes missioner amb una missa presidida per Xavier Novell - Regió7\nSolsona tanca el mes missioner amb una missa presidida per Xavier Novell\nEl Bisbat de Solsona va celebrar ahir a la catedral de la ciutat la missa de cloenda del mes missioner que ha tingut lloc durant tot l'octubre. La missa va tenir lloc a les 10 del matí i va ser oberta a tot el públic. L'encarregat de dirigir-la va ser el bisbe de Solsona, Xavier Novell.\nA l'acte hi eren convocats els rectors de les 12 parròquies de referència del Bisbat de Solsona i els seus equips parroquials, entre les quals es troben la de Berga, la de Cardona, la de Cervera i la de Tàr-rega, entre d'altres. Posteriorment a la celebració de la missa, els equips parroquials es van reunir per parlar sobre la conversió pastoral i missionera de la diòcesi i de les parròquies.\nEl mes missioner extraordinari va ser convocat pel papa Francesc amb motiu dels cent anys de la promulgació de la carta apostòlica de Benet XV sobre l'activitat missionera i tenia com a lema «Batejats i enviats: l'Església de Crist en missió en el món».


elCastell: Repunt de contagis per Covid-19 a Castelldefels durant l'última setmana d'agost\nRepunt de contagis per Covid-19 a Castelldefels durant l'última setmana d'agost\nTot i així, el risc de rebrots a Castelldefels es troba per sota d'altres municipis veïns. L'Ajuntament insisteix, però, que es compleixin les mesures preventives recomanades per les autoritats sanitàries per frenar el nombre de contagis.\nSegons les dades proporcionades pels centres d'atenció primària de Castelldefels, des del passat 3 de juliol fins al 27 d'agost la ciutat va registrar 317 casos positius acumulats per Covid 19. El punt més àlgid de contagis confirmats durant aquests dos mesos es va situar entre el 24 i el 30 de juliol quan es van comptabilitzar un total de 78 casos, un 13% dels PCR practicats. En dies successius els contagis van disminuir progressivament fins a arribar al 7'07% del 7 a l'13 d'agost, encara que posteriorment s'ha produït un repunt fins a arribar al 11% (51 casos positius) entre el 21 i el 27 d'agost.\nEls casos confirmats acumulats des de l'inici de la pandèmia s'eleven a 782 i han mort 71 persones. En total, entre el 3 de juliol i el 2 de setembre s'han realitzat un total 4.214 proves PCR de diagnòstic per coronavirus. Actualment es troben ingressats tres pacients a centres hospitalaris, tot i cap d'ells es troba a les unitats de cures intensives.\nA data del passat 2 de setembre, els risc de rebrots a Castelldefels és del 210,53, a Viladecans dels 227,72 i a Gavà del 259,90. Els casos positius confirmats acumulats al sector Baix Llobregat Litoral i Viladecans, sector al qual pertany Castelldefels sumen 3.135.\nComplir les normes sanitàries per evitar un augment de contagis\nL'àrea de Salut de l'Ajuntament de Castelldefels manté periòdicament reunions amb altres municipis de la zona metropolitana sud de Barcelona per avaluar l'evolució de la pandèmia en el territori. Segons les dades analitzades, Castelldefels es troba en situació de risc encara que, de moment, no hi ha pressió hospitalària. No obstant això, des de l'Ajuntament s'insisteix en la necessitat de no abaixar la guàrdia i seguir les recomanacions de les autoritats sanitàries per contenir els contagis. Des del consistori s'ha observat que algunes persones no segueixen aquestes directrius com ho avalen les 300 denúncies acumulades que han tramitat la Policia Local i els Mossos d'Esquadra per incompliments de les mesures preventives de la Covid-19 , així com la detecció de persones que incompleixen les directrius d'aïllament que els han donat els sanitaris.\nS'estudia que la vacunació de la grip es realitzi aquest any al Mompou\nD'altra banda, l'Ajuntament estudia una proposta perquè la campanya de vacunació de la grip de la població sana es dugui a terme al centre municipal Frederic Mompou, prèvia elaboració d'un pla de protecció per a aquest espai.


Côté Cour, Côté Jardin Goudargues França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 7 allotjaments a Goudargues.\n16 rue des Granges, Goudargues, Goudargues, França, 30630 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Côté Cour, Côté Jardin\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Goudargues, Côté Cour, Côté Jardin és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Goudargues. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Côté Cour, Côté Jardin no troba competidors en cap categoria.\nEn arribar, cal abonar un dipòsit de 300 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.\nAllotjaments a Goudargues


Penzion Rozkvet Frenstat P.R. República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nTrojanovice 174, Frenstat P.R., Frenstat P.R., República Txeca, 744 01 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Penzion Rozkvet\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Frenstat P.R., Penzion Rozkvet és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Frenstat P.R.. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, restaurant, bar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara balcó/terrassa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com esquí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Penzion Rozkvet.


COOPERATIVES: FORMA JURÍDICA, TRÀMITS, AVANTATGES\nToni Vicens Massot ha estat el ponent en aquesta ocasió, en representació de UCTAIB de la qual va ser president entre 2008 i 2014, és membre del Consell Rector de la Federació de Cooperatives de Balears, ha estat emprenedor i cooperativista fins a la seva jubilació el 2014 i ha vist reconeguda la seva trajectòria amb el premi COOP 2014 per la seva aportació al cooperativisme balear.\nAmb una amplíssima experiència en el món de les cooperatives de treball, Toni Vicens ha dirigit la sessió en un recorregut que comença en la definició de la cooperativa de treball, els diferents tipus de cooperatives i característiques pròpies de l'emprenedoria d'aquesta empresa d'economia social , seguit de l'exposició pas a pas de la creació i tràmits de constitució, passant pels diferents òrgans de gestió, finalitzant amb els avantatges, ajuts i subvencions que ens podem trobar.\nPer enfocar més la seva proposta d'aquesta jornada, ha fet al·lusió a exemples d'èxit de cooperatives pròximes al coneixement dels assistents com la que ell mateix va fundar i de la qual va ser soci cooperativista fins a la seva jubilació, moment en el qual per imperatiu legal no es pot formar part d'una cooperativa com ell mateix ha explicat. Ha comentat diferents casos d'emprenedoria cooperativista dins dels sectors d'ensenyament, hostaleria, serveis tan variats com extraescolars, de socorrisme, serveis d'iniciativa social, etc. També ha fet referència a altres casos de reconeixement nacional i internacional com el grup Mondragon Corporation, un grup empresarial integrat per cooperatives autònomes i independents, explicant dades, xifres i casos particulars de gestió.\nS'han resolt els dubtes grupals i individuals dels assistents ressaltant els avantatges d'aquesta forma jurídica, s'han aportat dades de creació de cooperatives en els últims anys a les Balears comparats amb la resta de Comunitats Espanyoles i s'ha parlat de la necessitat de difusió i reconeixement d'aquest model d'empresa. Ha donat indicacions sobre models d'estatuts, reglaments d'ordre intern i llocs en els quals trobar assessorament.\nPer finalitzar els assistents han pogut intercanviar opinions amb l'expert, des del punt de vista professional i particular, ja que l'assistència ha estat molt variada, des integrants actuals de cooperatives, particulars amb intenció de constituir cooperativa, professors de cicles formatius que ensenyen formes jurídiques, fins a persones amb curiositat personal pel funcionament d'aquest model d'economia social.


Abogados Cristianos i Willy Toledo\nL’associació Abogados Cristianos ha denunciat l’actor Willy Toledo per haver blasfemat. Malgrat que ho sembli, no és un titular tret d’una crònica literària del Segle d’Or espanyol sinó que és tan recent que el judici es va celebrar el 17 de febrer.\nEl més estrany és que aquest col·lectiu, preocupat pel bon nom de Déu, ha guardat silenci en temes com que es portés un assassí sota pal·li, cosa que devia ofendre més Déu que les paraules més o menys barroeres de qualsevol. Tampoc han dit res de treure els desapareguts de les cunetes, molts d’ells cristians creients, i en qualsevol cas fills de Déu, però que l’Església ha oblidat vergonyosament.\nNi s’han manifestat pels més de 30.000 nens robats, la majoria en institucions dependents de l’Església, una cosa que segur que ofèn Déu perquè és tan greu que clama al cel. No han protestat cada cop que l’Església ha protegit un capellà pederasta canviant-lo de municipi sense informar les autoritats del delicte comès i sense mostrar la més mínima compassió per la víctima. Tampoc van protestar quan van veure un crucifix sobre la taula de Juan Cotino mentre es burlava del dolor dels familiars dels 40 morts al metro de València, però segur que a Déu el va ofendre veure com s’amagava al darrere de símbols religiosos.\nSi Abogados Cristianos vol fer alguna cosa per la fe, podria deixar que la gent digui el que vulgui, que per això Déu ens va donar el do de la paraula i ens va fer el regal de la llibertat, no perquè el qüestioni cap il·luminat.\nRaó i sentit de la llengua\nLes ideologies generen conflictes que la cultura no percep. Aquest seria un principi bàsic a l’hora d’analitzar el rebombori generat per un discurs que no hauria de ser necessari. Malauradament, la llengua ha esdevingut causa i eina d’agressió per a aquells que no entenen el valor intrínsec d’una parla. No vull saber el motiu, per massa pervers, de la destrucció d’una llengua en nom d’una altra, però l’ofensa és tant gran que t’obliga a parlar i sortir per defensar el més feble, en aquest cas la més feble, la meva llengua, el català. I no pas defensar-la del castellà sinó d’aquells que la menystenen i no se la volen estimar. Jo estimo les llengües, totes les llengües, perquè les entenc com un bé comú, però sempre em posaré al costat d’aquelles que se sentin amenaçades sense renunciar al plaer d’utilitzar aquelles altres que són d’ús majoritari i que puc entendre i puc parlar. Són poques i m’agradaria que fossin més. Tinguem sentit comú i apliquem-nos aquell principi diplomàtic d’adreçar-se a l’interlocutor en la pròpia llengua. La quotidianitat de les accions referma els principis bàsics d’una convivència cultural.\nCrisi de solidaritat\nLa campanya de Mans Unides que lluita contra la fam al món ens avisa clarament sobre la greu situació ambiental que pateixen els països subdesenvolupats, sobretot alguns a l’Àfrica. Amb la campanya se’ns convida a una aguda presa de consciència sobre la destrucció del planeta, amb la consegüent desaparició d’ecosistemes i del deteriorament del territori i de la vida de les comunitats més pobres. Aquesta crisi socioambiental és, en realitat, una flagrant crisi de solidaritat que implica un desequilibri cada vegada més gran. Hi ha un claríssim problema de justícia distributiva a nivell mundial. Els països desenvolupats produïm més del que necessitem i massa sovint carreguem als governs la solució de tots els problemes.\nObrim-nos a un nou camí amb una vida més sòbria i més compromesa amb models de desenvolupament solidari que ens permetin connectar l’exercici de la cura de la natura amb el de la justícia per als més empobrits i desfavorits.


La Ruta dels Ibers València\n¡DESCOBRIX LA RUTA! Nou jaciments visitables en uns espais de gran valor natural i paisatgístic.\nCASTELLER DE MECA\nDes de la N-330 agafeu la desviació a Alpera en el km 12. Recorreguts prop de 10 quilòmetres passareu a la comunitat de Castella-La Manxa, on trobareu una desviació senyalitzada, en la qual abandonareu la carretera, que us portarà fins a l’aparcament\n- Temps: 20’ d’ascensió a peu fins a les primeres estructures\n- Distància: 5.250 m. Ruta circular\n- Desnivell: 180 m\nTemps de visita\nAccés gratuït. Aparcament gratuït.\nVisites els diumenges al matí, de 9:00 a 14:00.\nPer a arribar al jaciment haureu de travessar una propietat privada. Respecteu‑ne els cultius.\nEl lloc és una Reserva de Fauna i Zona d’Especial Protecció per a les Aus (ZEPA).\nRespecteu la fauna i la flora\nOficina de Turisme de l’Ajuntament d’Ayora\nPer a arribar al Centre d’Interpretació hi ha indicacions des de Camporrobles: carretera a Mira, desviació a la dreta a 450 metres del nucli urbà, al costat de la gasolinera. Disposa d’aparcament. Des del Centre d’Interpretació haureu d’agafar una senda que puja des de l’esquerra (PR-V 293) cap al poblat.\nDesde Centro de Interpretación.\n- Temps: 30’ a peu\n- Distància: 1.500 m\n- Desnivell: 135 m\nEl lloc és un espai natural protegit.\nEn la primera rotonda que dóna accés a Caudete de las Fuentes des de l’A-3, gireu cap a l’esquerra i agafeu la carretera N-III. Des d’ací, a 150 metres, gireu una altra vegada cap a l’esquerra per a creuar el riu per un pontet fins a arribar a l’aparcament. Des d’ací pugeu pel carrer Cuesta Villares i seguiu pel carrer Atalaya (pista asfaltada). L’accés al jaciment està a la dreta.\nDes de la zona de l’aparcament.\n- Temps: 5’ amb cotxe i en uns 10’/15’ a peu\n- Distància: 470 m\n- Desnivell: 35 m\n40 - 50 minuts\nConcerteu la visita prèviament per telèfon amb l’Ajuntament.\nAjuntament de Caudete de las Fuentes..\n- Temps: 5’ a peu\n- Distància: 350 m\n- Desnivell: 0 m\n- També podeu accedir-hi en vehicle (fins i tot autobusos; en cas de grups especials o amb mobilitat reduïda es pot arribar al jaciment en microbús)\nDes de l’ermita de Santa Bàrbara de Moncada.\n- Distància: 2.700 m\n- Desnivell: 30 m\n- És el punt de trobada i d’inici de les visites guiades. El camí està\nAccés gratuït. Només amb visita guiada.\nMuseu Arqueològic Municipal de Moncada i Departament de Turisme de l’Ajuntament de Moncada.\nAl km 14 de la carretera de Llíria a Alcublas CV-339, agafeu un camí rural a mà esquerra. A 500 metres hi ha una zona per a deixar el cotxe.\n- Temps: 1’ a peu\n- Distància: 25 m\n- Desnivell: 5 m\n30 - 50 minuts\nAccés no gratuït. Sol·liciteu la clau a la Tourist-Info Llíria.\nVisites guiades, sol·liciteu-les a la Tourist-Info Llíria.\nPodeu accedir en vehicle (excepte autobusos) fins a l’aparcament del monestir de Sant Miquel de Llíria. Des del qual heu d’agafar una senda senyalitzada que conduïx cap a les restes visitables.\n- Temps: 10’ a peu\n- Distància: 250 m\n- Desnivell: 50 m\n50 - 60 minuts\nDes del km 14,6 de la carretera CV-25 València-Olocau.\n- Temps: 35’ d’ascensió a peu\n- Distància: 1.450 m\n- Desnivell: 125 m\n- Heu de deixar el vehicle al cementeri d’Olocau i agafar una senda que puja cap a l’esquerra.\nDes de la Casa de la Senyoria d’Olocau.\n- Temps: 50’ a peu\n- Distància: 2.500 m\n- Desnivell: 150 m\nAccés i visites guiades gratuïtes (concerteu-ho amb antelació a l’Oficina de Turisme d’Olocau).\nOfcina de Turisme de l’Ajuntament d’Olocau\n672 794 404 (horari d’atenció: de dimecres a diumenge, de 10:00 a 14:00).\nAgafeu la carretera CV-652 entre Moixent i Fontanars dels Alforins. Al quilòmetre 10,5 desvieu-vos cap a l’esquerra.\n- Temps: 3’ a peu\n- Distància: 175 m\n- Desnivell: 20 m\n60 - 90 minuts\nAccés i visites guiades gratuïtes. Obert de dimarts a dissabte, de 10:00 a 14:00 i de 16:00 a 18:00, a l’hivern, i de 18:00 a 20:00, a l’estiu. Els diumenges i els festius, de 10:00 a 15:00. Les visites guiades són de dimecres a diumenge, de 10:30 a 14:00, i els dissabtes, diumenges i festius començaran a les 11:30 i 12:30 des de la casa ibera.\nÉs convenient que us informeu telefònicament abans de fer la visita.\n687.836.717 – 687.836.545 – 962.295.136\nDes de la carretera CV-35 València-Ademuz, desvieu-vos per la VV-6125 / CV-396 cap a Bugarra. L’aparcament està a 150 metres des de l’inici de la carretera a l’esquerra.\n- Temps: 2’ a peu\n- Distància: 100 m\n- Desnivell: 2 m\n- L’accés al jaciment es fa per una senda a la dreta de la carretera.\nVisitareu un sector d’habitatges i el recinte murallat..\nAjuntament de Villar del Arzobispo.\nDescarrega’t el mapa de les rutes\nSi vols conéixer pots baixar-te este plànol de situació\n¿Qui eren els ibers?\nDenominem ibers els pobles preromans que van habitar la façana oriental de la península Ibèrica entre els segles vi i ii abans de la nostra era. Els trets culturals dels ibers variaven d’un territori a un altre. Els qui van habitar a la zona valenciana van ser denominats per alguns viatgers i geògrafs grecollatins com a edetans i contestans.\nLa seua vida quotidiana\nConstituïen una societat jerarquitzada, governada per un grup de rang que organitzava l’explotació del camp i controlava les relacions comercials des de ciutats fortificades. La vida quotidiana es desenvolupava en cases on no sols es cuinava, menjava i dormia, sinó que també s’hi duien a terme activitats artesanals i metal·lúrgiques, i, fins i tot, cultes als avantpassats i les divinitats.\n¿Què t’oferix la Ruta?\nLa Ruta dels Ibers València t’oferix la possibilitat de conéixer este món i visitar alguns dels poblats ibèrics més importants. A més, al Museu de Prehistòria de València i als museus locals podràs veure les troballes ibèriques més rellevants.\nEl teu missatge ha sigut enviat correctament.\nError en enviar el teu missatge, intenta-ho de nou.\nDeixa’ns les teues dades per a ampliar informació.


nfdUIC | nfdUIC\nArchive for the ‘nfdUIC’ Category\nMarç 13, 2008 Toni\t29 comentaris\nAvui hem acabat l’assignatura Nous Formats Digitals. Ho tenia previst des de feia setmanes, i avui hem tancat el trimestre amb el discurs de Steve Jobs a la Universitat de Stanford, el 12 de juny de 2005. Tres històries:\nConnecting the dots. Donar sentit a les coses per viure amb plenitud i confiar que acabaran connectant, perquè tota experiència és una oportunitat per al nostre creixement. L’avaluació, al final.\nLove and loss. Fes allò que estimes i si no ho tens, busca-ho. Quan ho trobis, ho reconeixeràs. Tingues confiança en les teves possibilitats i en l’existència.\nDeath. Viu la teva vida, no la d’un altre ni la que altres imaginen per a tu. Tingues el coratge de seguir el teu cor, la teva intuició, perquè ells saben què vols.\nI el missatge final: “Stay hungry. Stay Foolish”.\nEl vídeo íntegre\nLa transcripció del discurs\nAmb aquesta entrada tanquem aquest bloc de suport docent. La conversa continúa a tonisellas.cat, on quan pugui faré una entrada de balanç de l’assignatura i de l’ús de les eines 2.0. Fins ara 😉\nCategories:nfdUIC Etiquetes: nous formats digitals, stanford, steve jobs\nMarç 10, 2008 Toni\t6 comentaris\nEntrem en la darrera setmana de l’assignatura Nous Formats Digitals de la UIC. Dimarts dedicarem la sessió a parlar de la televisió mòbil. Durant la setmana, també conversarem (a través del bloc) sobre twitter i el microblogging. Finalment, dijous farem la classe final, oberta a preguntes, dubtes i altres interessos, i amb un test de valoració de l’assignatura.\nQuins temes heu de tractar al vostre bloc? Doncs en aquesta ocasió, només demano 3 entrades:\n1 sobre TV mòbil\n1 sobre Twitter\n1 de balanç de l’assignatura\nCategories:blocosfera, nfdUIC, televisió Etiquetes: microblogging, tv mòbil\nCom hi poso un vídeo de YouTube?\nfebrer 12, 2008 Toni\t23 comentaris\nHo expliquen a les FAQ de WordPress.com. Hi trobareu diferents maneres de fer-ho, però una de ben simple és copiar la URL del vídeo i quan escrivim l’entrada, col·locar-la així:\nOn hi ha vvv, cal posar-hi la URL que hem copiat (o sigui, http://… )\nI tota la frase ha d’anar entre els símbols [ ]\nfebrer 10, 2008 Toni\t26 comentaris\nUn parell de coses sobre la setmana del 11 al 17 de febrer:\na) El dijous 14 comptarem amb un convidat. És en Joan Planas, que farà una sessió sobre videoblogging. Abans, el dimarts 12, farem tutoria dels blocs.\nb) Com que encara tinc força entrades i comentaris pendents de revisió i donat que dimarts la classe és reduïda, he decidit que aquesta setmana la iniciem amb llibertat temàtica. És a dir, podeu escriure d’allò que vulgueu: jo ho llegiré, ho comentaré i ho valoraré igualment. A partir de dijous, podreu escriure sobre videoblogging.\nI més novetats…\nDesprés d’haver-hi pensat una estona, he decidit desactivar la moderació dels comentaris. M’ho ha proposat en Pol Smith en un comentari i, finalment, m’ha semblat interessant. D’entrada, perquè donarà més ritme al bloc de l’assignatura. Però també perquè no l’edició la faré a posteriori, de tal manera que allò que escriviu serà allò que es publicarà. Teniu la paella pel mànec…\nActualització (11/02/08): Sobre el contingut de les vostres entrades d’aquesta setmana, què vull dir quan parlo de tema lliure? Doncs que no us heu de limitar al tema de la setmana de l’assignatura, que a partir de dijous és el videoblogging. Ara bé, si escriviu, per exemple, de les novetats del catàleg d’Ikea, tindrà poc interès, no? Tema lliure, però que tingui alguna relació com a mínim amb l’univers que us ha portat a fer aquesta carrera de comunicació audiovisual… És un marc prou ampli com perquè us hi trobeu còmodes.\nRecordatori: els feeds\nfebrer 4, 2008 Toni\tDeixa un comentari\nAra que ja anem agafant la velocitat adient per a l’assignatura, us recordo els feeds dels blocs perquè en feu seguiment a través de subscripció. He anat fent alguns canvis, darrerament, i per això recomano que els reviseu:\nRSS de tonisellas.cat: http://feeds.feedburner.com/tonisellas (l’anterior, feeds.feedburner.com/caboriesdigitals quedarà eliminat els pròxims dies)\nRSS de nfdUIC: https://nfduic.wordpress.com/feed\nRSS dels comentaris a nfdUIC : https://nfduic.wordpress.com/comments/feed\nCategories:nfdUIC Etiquetes: Bloglines, feed, RSS


Mislata rep a la Fallera Major de València 2020 i presenta la imatge de les festes - Nou Horta\nDilluns, 03 Febrer 2020 14:51\tEscrit per Redacció Publicat en Mislata-VAL Vist 194 vegades\nJa s'ha convertit en tradició. El mes de febrer significa l'inici oficial de les Falles a Mislata amb la recepció institucional a les màximes representants de la festa fallera. A pocs dies de l'inici de les mascletades, i amb els ninots de les falles ja al carrer, exposats a l'indult del foc, es va tornar a celebrar una recepció institucional de les falles de Mislata i la corporació municipal a Consuelo Llobell i la seua cort d'honor, màximes representants de la Junta Central Fallera.\nLa fallera major, cort d'honor i autoritats municipals es van dirigir al Saló de Plens, on esperaven tots els presidents i falleres majors de les onze comissions de Mislata. A mesura que anaven sentint els seus noms, les falleres de la Cort d'Honor van anar accedint als escons i ocupant les bancades on habitualment se senta la corporació municipal.\nBielsa va dedicar unes paraules per a fer lliurament de les claus simbòliques de la ciutat a Consuelo, recordant que “ser faller o fallera és una manera de viure, d'expressar-nos com a societat, de gaudir de la cultura popular i mantindre viva la flama de les tradicions durant tot l'any”. A més, va posar en relleu que “encara que en altres municipis el màxim representant no ho fa, ací cedim la presidència del ple per un dia a la Fallera Major de València”.\nConsuelo Llobell, per part seua, va agrair l'acolliment de Mislata a la seua visita, desitjant “a totes les comissions, ara que s'aproximen les dates més importants, unes bones Falles”, i va agrair “l'estima i el fet de rebre les claus de la ciutat, que significa un orgull i un honor”. Posteriorment va tindre l'oportunitat de signar el llibre d'honor, davant la presència del propi alcalde i del regidor de Falles, Teo Núñez.\nL'acte va servir també per a presentar la imatge de les Falles de Mislata 2020, obra de l'artista Ada Diez. La il·lustradora valenciana reconeix que “ha sigut molt interessant treballar en un àmbit que contrasta tradició i modernitat, el xicotet i el monumental, el visible i l'invisible”. I va posar en relleu que “les falles no són només l'art i els monuments, sinó el conjunt de persones que fan una festa per a conviure i gaudir-la”.\nModificat el Dilluns, 03 Febrer 2020 14:52\nMés en esta categoria: « El Col·legi Almassil de Mislata celebra el Dia de la Pau\tEl Mercat Tradicional de Mislata tria les imatges guanyadores del concurs de fotografia »


Puigdemont veu el judici com una «prova d'estrès per a la democràcia espanyola» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nPuigdemont veu el judici com una «prova d'estrès per a la democràcia espanyola»\nep 12.02.2019 | 23:37\nL'expresident de la Generalitat Carles Puigdemont va considerar ahir que el judici als líders independentistes és una «prova d'estrès per a la democràcia espanyola» i per al seu sistema judicial. En roda de premsa a Berlín, va assegurar que aquest judici no hauria de celebrar-se perquè «no hi ha raons jurídiques, no hi ha proves i no hi ha cap crim», i va confiar que l'Estat rectifiqui i absolgui tots els encausats.\n«Durant el judici es desemmascararan moltes de les construccions que ens han portat fins aquí. No oblidem que l'única acusació particular és la d'un partit d'ultradreta franquista, Vox, cosa que demostra que és un judici polític», va sostenir. Per a Puigdemont, els encausats estan donant exemple i defensen els 2,3 milions de catalans que van votar durant l'1-O, fossin o no independentistes. Segons la seva opinió, les enquestes evidencien que hi ha «una majoria incontestable» que vol un referèndum. «Per a nosaltres posar urnes no és cap rebel·lió, ni per al Codi Penal espanyol», va apuntar, en advertir que no hi va haver violència ni armes en els fets que s'estan jutjant.\nSegons Puigdemont, els pobles que volen prevenir els conflictes mereixen ser escoltats, i va deixar clar que si el Govern espanyol insisteix en la seva negativa a permetre votar en un referèndum, persistiran en «una lluita pacífica pel dret a l'autodeterminació». En preguntar-se-li si vol un referèndum acordat amb l'Estat, va dir que aquesta era la seva prioritat i així ho va proposar al ja expresident del Govern central Mariano Rajoy. Sobre la reacció europea a les seves demandes, Puigdemont ha assegurat que Europa és més els seus ciutadans que alguns dels seus dirigents, com Juncker, Tajani i Tusk.


Granollers Pedala, entitat vallesana inclosa al fons de contingència per a l’emergència social i sanitària – Ateneu Cooperatiu Vallès Oriental\nGranollers Pedala, entitat vallesana inclosa al fons de contingència per a l’emergència social i sanitària\nDavant de la crisi produïda arran de la pandèmia de la Covid-19, diverses organitzacions de l’Economia Social i Solidària catalana s’han organitzat per impulsar un Fons Cooperatiu per l’Emergència Social i Sanitària.\nDurant aquestes setmanes han sorgit moltes iniciatives cooperatives, associatives i comunitàries que, des de la solidaritat, han aportat solucions directes a les necessitats més urgents de la ciutadania. Per tal de contribuir a la sostenibilitat de tots aquests esforços col·lectius, neix el Fons Cooperatiu per l’ESS, que donarà suport econòmic a 26 iniciatives que estan cosint mascaretes i bates, fabricant viseres amb impressió 3D, produint i distribuint productes agroecològics, tenint cura de les persones o desenvolupant tecnologies lliures per facilitar el teletreball, entre d’altres.\nLa iniciativa del Vallès Oriental inclosa en el fons de contingència és Ciclologística pel confinament, de Granollers Pedala. Es tracta d’una associació de promoció de l’ús de la bicicleta a Granollers, i a més de l’activitat associativa realitzen alguns serveis com el de ciclologística, que durant el confinament l’han adaptat per donar suport a diversos comerços de la ciutat en la distribució d’alimentació i productes de primera necessitat a domicili.\nSobre les seves demandes, Granollers Pedala explica que els tricicles de què disposen “no són prou grans per donar resposta al volum de comandes, i no permeten arribar a punts allunyats i elevats del municipi”. D’aquesta manera, “el fons ens permetria cobrir el lloguer d’un tricicle de càrrega de major capacitat i una bici de càrrega més àgil”.\ncampanya contingència cooperativisme coronavirus covid-19 crisi econòmica crisi sanitària crowdfunding economia social economia solidària emergència sanitària ESS fons cooperatiu granollers pedala impacte econòmic micromecenatge proximitat resposta ESS\nGranollers Pedala, entitat vallesana inclosa al fons de contingència per a l’emergència social i sanitària2020-04-242021-03-10https://ateneucoopvor.org//wp-content/uploads/2018/03/coop-logo-normal-gen.pngAteneu Cooperatiu Vallès Orientalhttps://ateneucoopvor.org/wp-content/uploads/2020/04/equip-ciclologstica-pel-confinament.jpeg200px200px


El Fiatc Joventut espera un Caja Laboral sense Pau Ribas\nL'exjugador de la Penya, que havia acumulat 238 encontres consecutius en els darrers quatre anys, es perdrà el duel d'aquest diumenge (18 hores, Teledeporte) a Badalona\nÀLEX GOZALBO Badalona 07/01/2012 18:07\n260x366 Alguns dels jugadors del Fiatc Joventut. Alguns dels jugadors del Fiatc Joventut.\nEl Caja Laboral visita aquest diumenge (18 hores, Teledeporte) el Fiatc Joventut. Ho farà sense Pau Ribas, que dimecres es va perdre el primer partit en quatre anys. Des que va enfrontar-se al València, l'exjugador de la Penya havia acumulat 238 encontres seguits.\nEl rècord de partits consecutius a la Lliga Endesa el té Nacho Azofra, que en va jugar 584 amb l'Asefa Estudiantes. A la NBA, l'aler pivot AC Green, que presumia del seu vot de castedat, en va encadenar 1.992.\nDesprés de perdre a Alacant, el Fiatc Joventut té difícil classificar-se per a la Copa del Rei de Barcelona. L'equip que entrena Salva Maldonado necessita guanyar els tres propers partits (Caja Laboral, CAI Saragossa i València Basket) i ni així tindria una plaça garantida entre els vuit millors.\nL'Assignia Manresa també juga aquest diumenge. L'equip que entrena Jaume Ponsarnau visita (18 hores) l'Asefa Estudiantes. El conjunt català necessita guanyar almenys dos dels seus tres propers partits (Asefa Estudiantes, Caja Laboral i Unicaja) i millorar la seva diferència de punts per tenir opcions de classificar-se per a la Copa del Rei.\nCinc són els equips que ja tenen el bitllet assegurat per a la Copa del Rei. Dos d'ells, el Barça Regal i el Lucentum Alacant juguen aquest diumenge (12.30 hores, Esport3) al Palau Blaugrana en un duel en què un dels dos conjunts quedarà despenjat del grup d'equips que, des de la passada jornada, comparteixen lideratge a la Lliga Endesa.


Un informàtic teòric aconsegueix el descobriment de la dècada en el seu camp | Col·legi Oficial d'Enginyeria Informàtica de Catalunya COEINF\nUn informàtic teòric aconsegueix el descobriment de la dècada en el seu camp\nSubmitted by admin on 30 novembre 2015 – 17:00No Comment\n30 anys després, László Babai de la Universitat de Chicago presenta un algoritme que simplifica l’isomorfisme de grafs i podria fer trontollar el sistema d’encriptació de dades\nL’afirmació d’un professor d’haver creat un algoritme que simplifica dràsticament un dels problemes més famosos de la informàtica teòrica ha fet que els experts es preparin per reconsiderar una veritat consolidada del seu camp. També ha servit com a recordatori que és possible realitzar avenços algorítmics similars que podrien debilitar els problemes difícils de resoldre que es troben al cor de la criptografia que protegeix els secrets digitals de tot el món.\nEn un saló d’actes abarrotat, el professor László Babai de la Universitat de Chicago (EUA) va donar unes ponències que descriuen la seva nova solució per a un problema anomenat el isomorfisme de grafs . El problema demana a un ordinador que determini si dos grafs diferents – en el sentit d’un conjunt de “nodes” connectats a una xarxa, com un graf social – realment són representacions diferents del mateix.\nLes ponències de Babai han suscitat un gran entusiasme perquè el isomorfisme de grafs és conegut com un problema extremadament difícil que durant més de 30 anys s’ha cregut que no dista molt de la classe de problemes més difícils per als ordinadors. Si Babai té raó, realment s’acosta molt més a la classe de problemes que poden resoldre els ordinadors de forma eficient, una categoria coneguda com P (veure Què vol dir ‘P vs NP’ per a la resta de nosaltres?).\n“Això ha captat la imaginació de tots perquè la millora és molt gran”, diu Richard Lipton, un professor que treballa en la ciència informàtica teòrica a l’Institut de Tecnologia de Geòrgia (EUA). “Ho ha baixat a una classe d’una dificultat molt més baixa”. Després d’escoltar el reclam de Babai, el professor adjunt de l’Institut Tecnològic de Massachusetts (MIT, EUA) Scott Aaronson escriure al seu bloc que podria ser “el resultat de la dècada en la informàtica teòriques”.\nEls informàtics mesuren la dificultat d’un problema en analitzar quant creixen els recursos computacionals que necessita un algoritme per resoldre – mentre augmenti la mida del problema original. El isomorfisme de grafs és considerat extremadament difícil perquè la necessitat de recursos del millor algoritme conegut augmenta exponencialment segons creix la mida dels grafs sobre els quals treballa.\nAquest algorisme va ser publicat en 1983 per Babai amb Eugene Luks de la Universitat d’Oregon (EUA). Babai afirma que el seu nou algoritme experimenta un augment molt menys pronunciat dels recursos requerits mentre s’engrandeixin els grafs sobre els quals treballa, baixant així de forma significativa la dificultat de l’isomorfisme de grafs.\nBabai va refusar fer una entrevista, dient que no seria apropiat donar-los publicitat abans d’acabar de descriure els resultats detalladament en un treball i abans que aquest fos examinat pels seus iguals. Li va explicar a un assistent entusiasmat de la seva primera ponència que una prepublicació s’emetrà “molt, molt aviat”.\nLipton recomana precaució sempre que s’afirmi haver aconseguit un avanç sense la publicació d’un treball detallat, però que la reputació de Babai fa que moltes persones d’aquest camp de recerca creen que els seus resultats són reals. “Parlem d’un investigador estel·lar”, diu Lipton.\nSi es confirma el resultat de Babai, l’efecte no es percebrà massa fora del món enrarit dels experts en la complexitat computacional. L’isomorfisme de grafs es pot aplicar a algunes situacions pràctiques, per exemple en buscar dins de les bases de dades d’estructures moleculars, que poden ser representades com grafs (veure Karen Márquez, 33: Ha emprat tecnologia cognitiva, intel·ligència artificial i ‘big data’ per personalitzar l’aprenentatge infantil). Però hi ha solucions alternatives a haver de resoldre el problema en totes les seves formes possibles, com l’algoritme de Babai.\nDades encriptades en perill\nUn avanç similar al que afirma Babai sobre un problema d’una complexitat computacional similar a l’isomorfisme de grafs tindria unes repercussions més importants. Conegut com la factorització – la descomposició d’un nombre en tots els seus factors – representa l’encriptació més estesa per assegurar dades emmagatzemades i informacions que es desplacin per internet.\nEl millor algoritme conegut per a la factorització actualment es troba en una mena de dificultat similar a la que ha acollit durant tant de temps l’isomorfisme de grafs. La factorització no té algunes característiques matemàtiques que el resultat de Babai podria començar a permetre. Lipton afirma que es tracta d’un recordatori que nous algoritmes poden revocar les ortodòxies ben arrelades sobre aquest tipus de problemes.\n“Si algú esbrina com fer que això s’acceleri, fins i tot de forma teòrica, seria molt preocupant per als criptògrafs”, explica. L’encriptació existent es pot trencar mitjançant l’ús d’una important potència computacional si els números utilitzats per sembrar els algoritmes d’encriptació no van ser prou grans. Un avanç algorítmic per a la factorització podria canviar el que resulta pràctic per a les agències governamentals amb accés a una important potència computacional.\nFins i tot si no resulta pràctic un millor algoritme per a la factorització, seria motiu per a un examen de consciència, diu Lipton. “Resultaria més difícil posar-se davant d’un públic i afirmar: ‘La meva encriptació és segura perquè empra la factorització”.


Col·legi de Filosofia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl Col·legi de Filosofia fou un grup de debats i conferències de filosofia actiu a Barcelona en els anys de la Transició democràtica espanyola. S'inspirava en el model del Collège de Philosophie francès (1974) i, sobretot, en el Collège de Sociologie (1937-1939) de Georges Bataille i Michel Leiris. S'inicià a la tardor de 1976 arran d'unes trobades del psicoanalista lacanià Antoni Vicens amb els filòsofs Xavier Rubert de Ventós, Eugenio Trías i el professor de literatura i traductor Jordi Llovet. El primer curs es realitzà a l'Escola Eina (primer trimestre de 1977) i posteriorment passà al Casal de Sarrià, a la Casa Elizalde de la dreta de l'Eixample, fins a acabar al Centre de Cultura Contemporània de Barcelona, integrat dins l'Institut d'Humanitats.\n2 Teoria i pràctica\n3 Cursos significatius\nTingué com a professors habituals, a part dels quatre fundadors esmentats, Josep Ramoneda, Jaume Casals (introductor de Montaigne),Gerard Vilar, Antoni Marí i Pep Subirós, Pere Lluís Font i Miguel Morey. El grup, que practicava una versió irònica del culturalisme noucentista, reprengué la tradició sensualista i el pluralisme ètic de la tradició de l'Escola de filosofia de Barcelona, que s'acollia al voltant de Joaquim Xirau als anys republicans. Dos deixebles directes d'aquest, Josep Maria Calsamiglia i Jordi Maragall (pare del futur president de la Generalitat, Pasqual Maragall), feren conferències en diversos moments del Col·legi i un altre filòsof format per Xirau, Alfred Badia i Gabarró fou un oient habitual dels cursos. Les inauguracions de curs eren autèntics esdeveniments socials i anaren a càrrec de Jordi Pujol (1981), Pasqual Maragall o Oriol Bohigas (1984), entre d'altres.\nTeoria i pràcticaModifica\nXavier Rubert de Ventós pot ser considerat el referent darrer del grup. El fet que hagués estat professor a Berkeley (1973) i Harvard (1972) li donava un prestigi en aquell moment indiscutit. Tres obres seves: Teoria de la Sensibilitat (2 vols: 1968,1969), Ensayos sobre el desorden (1976) i De la modernidad (1980), defineixen els models epistèmics i morals del Col·legi. La preocupació per l'estètica fou també cabdal en Eugenio Trías, que en aquell moment havia publicat Filosofia y carnaval (1973) i El Artista en la ciudad (1976).\nTot i que cada autor del Col·legi proposava les seves pròpies opcions teòriques, compartiren una opció culturalista radical i foren sensibles a temes com el liberalisme, el sensualisme, l'individualisme, l'aposta pel disseny, el pluralisme i el pensament feble, alhora que mantenen una concepció instrumental i antiessencialista del catalanisme. Se situaren també molt lluny del marxisme que llavors representava a Barcelona Manuel Sacristán i apostaven per l'estructuralisme. Es pot considerar el Col·legi com la versió catalana de la filosofia de la postmodernitat. L'ideal polític del grup (barcelonès però tèbiament catalanista) es troba en la teoria de La Catalunya ciutat, d'Eugenio Trías. Al llarg de la dècada del 1990, Xavier Rubert evolucionà envers l'independentisme, mentre Trías esdevingué ideòleg del Partit Popular.\nSobre el Col·legi tingué una gran influència l'anomenat nietzscheanisme francès, del qual es feren ressò Eugenio Trías i Josep Ramoneda; però també les teories estètiques de Kierkegaard, Simmel i Kafka. Es reivindicà amb una certa ironia la figura d'Eugeni d'Ors sobre el qual es féu un simposi a l'Ateneu Barcelonès l'any 1986.\nEs col·laborà amb autors com Christian Delacampagne, Jean Baudrillard i Richard Sennet, entre d'altres. En els anys 1979-1982, el Col·legi impulsà la Càtedra Barcelona-Nova York, per tal d'internacionalitzar el pensament català. La revista cultural Saber i la col·lecció «Textos filosòfics», primer gran intent de publicació dels clàssics de la filosofia en llengua catalana, foren iniciatives directes dels membres d'aquest grup.\nL'any 2019, El Centre de Cultura Contemporània de Barcelona organitzà un cicle de converses anomenat «Genealogies de pensament» amb el propòsit d'actualitzar, per mitjà del diàleg, el llegat del Col·legi de Filosofia.\n1r trimestre de 1977: Teoria del discurs filosòfic\n1r trimestre de 1978: Teoria de les passions\n1r trimestre de 1979: Vigència de Hegel\n1r trimestre de 1981: Coneixement. memòria, invenció\n1982: Filosofia de la cultura; Miguel Morey s'incorpora al Col·legi substituint Antoni Vicens. Jordi Pujol presideix la sessió inaugural.\n1r trimestre de 1983: Raons i veritat. In memoriam Pep Calsamiglia. Torna Toni Vicens i s'hi incorporen Jaume Casals, Pep Subirós, Gerard Vilar, Antoni Marí, Pere Lluís Font i Jordi Maragall i Noble.\n1r trimestre de 1985: Frontera i perill\n1r trimestre de 1987: La tradició. Intervenen per primer cop als Seminaris Julia Manzano i Mercè Rius (que col·labora amb Xavier Rubert de Ventós).\nPrimer quadrimestre de 1988. 11è curs del Col·legi. Se substitueix el curs general per ponències amb contraponent.\nA partir de 1989 l'Àrea de filosofia de l'Institut d'Humanitats subsumeix el Col·legi.\n↑ «Ayer comenzaron los cursos del Col·legi de Filosofía de Barcelona». El País [Madrid], 17-02-1978. ISSN: 1134-6582.\n↑ «Genealogies de pensament | Activitats». CCCB. [Consulta: 31 agost 2019].\nText d'Antoni Vicens sobre el Col·legi (1978).\nInauguració del curs de 1984 del Col·legi a La Vanguardia\nSessió in memoriam l'any 1997.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Col·legi_de_Filosofia&oldid=22658899»\nDarrera modificació: 22 gen 2020 a les 19:46