Joves Vedruna Immaculada (ESO): Textos i premis guanyadors Jocs Florals 2018\nJa fa uns quants mesos que vam celebrar els Jocs Florals a l'escola però aprofitem que fa poc vam anar als de l'Eixample per mirar cap enrere i fer memòria de quins van ser els guanyadors de l'ESO. A més compartirem amb vosaltres el text dels guanyadors de la flor d'aquest any\nUn any més hem de celebrar amb alegria que la nova edició dels Jocs Florals compti amb uns petits escriptors excel·lents. No volem oblidar-nos aquest any de dues col·laboradores ben especials per a nosaltres, dues exalumnes molt estimades per tots nosaltres, la Núria Poncela i la Marta Bofill , que van tenir la gentilesa de ser les nostres conferenciants a la 23a edició dels nostres Jocs. Les dues, estudiants de Periodisme, presenten un programa de ràdio que no us podeu perdre: Dos quarts de Clot (cada dimarts a les 18h, s´emet a través de la pàgina web de l´Ateneu del Clot). Moltíssimes gràcies a totes dues!!!\nAquests són els nostres guanyadors a l´Educació Secundària Obligatòria:\n1r Premi 1r ESO: “El blanc i el negre”, pseudònim: Curious. Laia Machín.\n1r Premi 2n ESO: “Efecte papallona”, pseudònim: Evans. Irene Saavedra.\n1r Premi 3r ESO: “Fugir”, pseudònim: Pseudònim. Emma Barranco.\n1r Premi 4t ESO: “Somia i desitja”, pseudònim: Somnis. Claudia Briceño.\nFLOR 1r Cicle: “78”, pseudònim: Justin Bieber. Júlia González.\nFLOR 2n Cicle: “ Escapa!”, pseudònim: Amoníac. Dani Mur.\nFLOR 1r CICLE\nPseudònim: Justin Bieber\nCategoria F, 1r cicle d‘ESO\n78 creus. Una per cada dia que porto aquí dins.\nEls dies aquí se’m fan eterns, no s’acaben mai. 78 dies sola. 78 dies amb la mateixa roba. 78 dies menjant el mateix, i 78 dies tancada aquí. Em sento sola. La por m’invaeix i em paralitza. Estic espantada. Necessito que algú m’expliqui què està passant. Algú em pot ajudar a sortir d’aquí? On sóc? No entenc res.\nEl sentiment que em predomina és desconegut. Mai havia sentit res igual. És entre por i preocupació. Estic desconcertada. Estic angoixada, molt angoixada. Sento que el meu entorn es van fent cada vegada més petit. Les parets s’ajunten cada vegada més. Se m’acabaran menjant. Vull saber què està passant fora d’aquí. Però abans, què hi faig aquí dins?\nL’habitació on estic és poc més gran que el llit. És un llit vell de fusta que grinyola cada vegada que m’assec. La claror de l’habitació no és molt intensa. L’únic fil de llum que entra, passa a través d’una petita finestra situada sobre el llit. Però, no és suficient per mantenir-te a una temperatura agradable tot el dia. No hi ha calefacció. Amb l’únic que em puc tapar és amb els llençols bruts i estripats que cobreixen el llit. Quan se’n va el sol, l’únic que em queda és la bombeta del sostre al centre de l’habitació. Tot i així, està mig fosa, va fent pampallugues. Hi ha poc més a l’habitació. Un armari alt i buit, una pica esquerdada, una dutxa de la que amb prou feines surt aigua, una catifa de llana vermella i aquesta llibreta. De la que porto gastades 78 pàgines des de que vaig entrar aquí. No vull saber quantes me’n queden.\nL’ olor d’aquest lloc no és agradable. Aquesta olor em mareja. Fa olor d’ humitat. Fa una pudor insuportable. Dubto que pugui aguantar poc més aquí dins.\nEm costa identificar la majoria sorolls. N’he pogut reconèixer uns quants. El cant dels ocells que sobrevolen l’habitació, els nens jugant a uns quants metres de mi, les bicicletes, el trànsit… Però n’hi ha un que no surt de la meva ment. Un que per molt que m’esforci, el continuo sentint. Un que no em deixa dormir per les nits. És la respiració d’algú. La noto. La sento. Sé que està aquí. És real i necessito saber de qui és. Pot ser que sigui la respiració d’algú amb la meva mateixa situació, o pot ser que sigui la mateixa persona que m’ha deixat aquí dins. No ho sé.\n78 dies i encara no sé que hi faig aquí. Porto més d’onze setmanes aquí i encara no m’he pogut comunicar amb ningú. Els meus pensaments m’absorbiran el cervell si algú no m’explica aviat què és el que està passant. Per molt que m’esforci no puc recordar res.\nCom he acabat aquí? La meva família, la gent que m’importa, com estaran? Això és real? Si estic segrestada, què és el que volen de mi?\nUn munt de preguntes a les que no contestaré. No perquè no vulgui, sinó perquè no puc. No sé la resposta de cap d’elles. Tampoc sé ben bé com va començar tot això. El que si sé, és que si la cosa no canvia, demà marcaré la creu número 79.\nFLOR 2n CICLE\nCategoria G, 2n cicle d‘ESO\nPRIMERA PART (parla l’acusat):\n12 d’Abril del 2004, València…\nJo era una persona ordinària, d’aquelles que cada dia van a treballar, es renten les dents, mengen i fan les seves necessitats… Però un dia, de camí cap a casa, després de treballar, vaig veure un cotxe de la policia davant de casa meva. Vaig pensar que no em buscaven a mi, sinó algú de la meva comunitat de veïns, ja que són uns salvatges. Al entrar per la porta, dissimuladament, vaig accedir a l’ascensor. Allà rumiava sobre aquell escàndol. Al sortir-ne… Ostres! La policia havia trencat la porta i s’havia colat a casa meva. Vaig entrar atemorit i de sobte, dos policies armats van tancar la porta i em van esposar. Jo cridava com un marrec: “Què feu aquí?! Sortiu de casa meva! Jo no he fet res!”.\nJa era de nit quan em portaven a comissaria. Feia fred i jo encara anava amb l’uniforme de la feina. A l’arribar vaig veure un d’aquells policies grassonets i baixets, que no crec que siguin aquells que persegueixen els criminals, que em va prendre les dades. Vaig passar a una sala annexa i allà em van ensenyar les càmeres de videovigilància que havien captat el moment on, suposadament, jo havia enganxat una bomba casolana a un cotxe i havia amenaçat i matat a tots aquells que viatjaven en un vehicle proper. Jo estava segur que jo no era culpable, perquè aquella hora era just quan estava esmorzant al bar “VALÈNCIA II” de la cantonada. S’havien confós! El home capturat per les càmeres també era calb com jo, però era, més o menys, mig metre més alt que jo. També portava una roba una mica estranya que jo mai m’arribaria a posar ni per Halloween. Em van retenir a una cel·la de comissaria tota la nit i ja a l’endemà aniríem als Jutjats Valencians.\n13 d’Abril del 2004, Comissaria Local…\nQuina nit he passat allà dins! Feia un fred que “pelava” i jo anava en màniga curta. De camí als Jutjats anava acompanyat a la furgoneta amb dos acusats més. Vaig passar les tres hores més llargues de la meva vida allà dins. Tres hores on, no sé com, em van declarar com a culpable. Ningú sap la vergonya que vaig passar quan ens van portar cap a la furgoneta per arribar a la presó. Era una furgoneta blindada, com si fos un verdader criminal. Anava esposat. A dins vaig començar pensar: “Mira que n’era d’exagerat el criminal original, no podia haver fet un delicte menys salvatge? Ja que ell no seria castigat…”. En realitat no vaig donar masses voltes al cap, ja que la música que sonava a la radio del vehicle m’inquietava i encara més els policies que la tararejaven: “Here’s a little song i wrote, you might want to sing it note for note, don't worry, be happy … don’t worry be happy …”.\nDesprés d’aquest minut musical vam arribar a la presó on van ingressar-me per a 100 anys degut al “tetra-homicidi”. Van deixar-me fer una trucada per informar de la situació. Jo no tenia família propera, així que vaig trucar a un amic meu. Van portar-me a la cel·la. Quin lloc més fosc i fred! I, el que faltava, era que tenia de veïns a dos criminals que havien atestat a un centre comercial.\nSEGONA PART (parla el treballador de la presó que descobreix el cadàver del presidiari):\n7 de Setembre de 2008, Centre Psiquiàtric de la Presó Valenciana …\nAvui he començat a escriure aquest diari al trobar el cadàver d’un presidiari molt especial. Netejant el passadís 0016 he vist que a la cel·la encoixinada número 023 era molt buida. He mirat per la finestra, descobrint que el presoner era mort. Ha aparegut la policia ràpidament quan he avisat al capità.\n8 de Setembre de 2008, al mateix Centre Psiquiàtric…\nTot està acordonat i vigilat les 24 hores. Jo no he dormit molt aquesta nit pensant en la imatge del presoner mort. Al arribar m’han dit que havia de passar dins la cel·la per reconstruir el moment de la troballa. El cos inert seguia allà i no l’havien ni cobert amb una manta. Semblava que m’observés.\n9 de Setembre de 2008, sí, segueixo treballant al mateix lloc! …\nAvui tot havia passat i ja s’havien emportat el cos. Jo he aprofitat per entrar a la cel·la i recuperar tot els textos i guixots que el presidiari havia pintat a les blanques parets. Encara no entenc amb que havia pintat perquè fos un vermell tant fort, per ara no crec que interessi gaire… En aquesta pàgina intentaré copiar el que hi ha a les parets:\n“Avui, estimat amic imaginari meu, no m’han portat el dinar, però el més important és que les papallones són molt maques i són de colors.”\nM’havien dit que havia embogit a causa de la seva repressió, però mai havia pensat que tant! Encara que en algunes coses tenia raó:\n“La vida es com un arbre, hi ha branques que cauen a causa del temps (familiars que moren) i altres son tallades (males relacions), altres cauen per causa d’un accident (problemes). Les branques que cauen, sempre fan mal. El arbre neix a partir de les coses que necessita.”\nNo distingeixo les coses reals de les fictícies:\n“Se que no sóc culpable, però ara arribo a pensar que si he sigut jo, he sigut jo, he sigut jo, … Visquen les cadires verdes! Ja he deixat enrere el compte del dies que porto aquí dins.“\nAra estic intentant desxifrar el guixots i els dibuixos de les parets. Quan ho aconsegueixi, ja continuaré escrivint per tu, DIARI.\nPÀGINA ADHERIDA AL FINAL DEL DIARI (parla el nen que troba el diari anys més tard):\n23 d’Abril del 2018, Barcelona…\nHola DIARI, sóc en Xavi, i avui he descobert aquest diari a les escombraries de Rambla Catalunya cantonada Còrsega, aprop del Jardinets de Gràcia. Quan t’he vist allà, tirat, he pensat que era la millor excusa per dir-li a la mare que aquest seria el llibre obligatori del 3r trimestre de l’escola. Encara que no m’agrada llegir, penso que és la opció més entretinguda i, sobretot, la més curta!pñ\nNO QUEDEN MÉS PÀGINES PER ESCRIURE\nEtiquetes de comentaris: 1r d'ESO, 2n d'ESO, 3r d'ESO, 4t d'ESO, curs 2017-18, ESO, Jocs Florals, Sant Jordi


És curiosa la basculació del govern espanyol i els seus altaveus davant del nou 9-N: anar-se bellugant entre la ridiculització i l'acció d'impugnar-la i tot el que calgui. Si és tan de costellada, per què cal córrer a impugnar-lo? Això, en certa manera, funciona com un mirall i aquí es produeix una altra fluctuació: els partits a favor del dret a decidir s'han mogut entre l'això és una pantomima i el defensar el nou 9-N a capa i espasa\n–alguns han necessitat la prohibició per tornar-lo a defensar–. Aquesta basculació demana molta paciència als ciutadans, que ja saben que el 9-N no s'acabarà ni començarà res, sinó que continuarà, però que, a falta de cap altra eina, i a falta fins i tot d'una plena confiança en els partits, cal, precisament, anar a votar.\n(Apunt publicat al diari El Punt Avui el diumenge 2 de novembre del 2014)


El València necessita recuperar el terreny perdut | Valencia Extra\nA vegades les temporades dels equips de futbol comencen sense bones sensacions després d’haver pres decisions poc encertades\nEl cas del València CF és sens dubte un d’aquests: el conjunt llevantí s’ha vist totalment regirat a principis d’aquesta campanya després de la decisió de la directiva de cessar el tècnic Marcelino García Toral i posar totes les seues fitxes en Albert Celades, exentrenador de l’equip sub 21 de la selecció espanyola. Haver destituït al tècnic asturià, capaç de portar a l’equip Che a la Champions League després d’una molt bona temporada 2018-19, ha sigut l’origen dels problemes per al València, que ha hagut de començar de zero. Per aquesta raó ara els homes de Celades es troben allunyats de la zona europea: l’arrencada de la temporada 2019-20 ha sigut intermitent i els jugadors han hagut d’adaptar-se a altres exigències tècniques sota les ordres de Celades, un entrenador que encara no té l’experiència necessària per a liderar equips de renom, encara que és cert que ha protagonitzat bons partits en la Champions League.\nAra, no obstant això, el València es troba fora de la zona que atorga llocs per a l’Europa League que vindrà, una zona en la qual s’han instal·lat temporalment l’Athletic Club i les Reial Societat. Els dos conjunts bascos són, segons les apostes de la lliga espanyola, els que té més opcions de classificar-se a la pròxima edició de la qual abans era la Copa UEFA.\nEn aquest moment la consigna del club Che és la de trobar la confiança justa per a emprendre un bon camí de victòries en la Lliga i poder passar a la fase de huitens de final de la Champions League. Poder recuperar a Jasper Cillessen, el porter holandés que va arribar del Barcelona, és una de les prioritats de Celades. L’entrenador català ha sigut molt clar parlant de la situació general de l’equip des del punt de vista físic: “Hem parlat del tema físic i es deu a la gran quantitat de partits de màxima exigència. Hi ha jugadors que han hagut de jugar més del que ens haguera agradat”, va dir Celades en l’última roda de premsa. És a dir que el tècnic haurà de trobar un equilibri entre els quals haurien de ser titulars i els que solen ocupar més temps en la banqueta.\nMalgrat haver arrancat bastant malament, el València té encara opcions de recuperar i pujar en la taula per a poder acabar en llocs europeus. Celades haurà de recuperar al millor Rodrigo Moreno, el davanter que en els anys precedents s’ha fet amb el lloc de número 9 de la selecció espanyola. El que haurà de liderar al grup serà Dani Parejo, capità i amo de la batuta i del joc dels Che des de la medul·lar, el seu lloc favorit des que va començar a jugar al futbol. Amb la recuperació de Cillessen i Garay, dos pilars de la defensa, Mestalla podrà tornar a comptar amb un equip sòlid i ambiciós de cara a aquesta temporada.


Homemade salsa de tomàquet&espècies\nSom país de menjar fora de casa, de gaudir del bon temps i l’aire lliure. Érem de coberts i estovalles, però mica en mica tot va canviant. Menjar amb les mans? Fem-ho!\nÉs moment de reivindicar els àpats populars: la informalitat de menjar-se una gran recepta amb les mans, asseguts i rient al voltant d’una taula, sense preocupacions i amb tot el temps del món. Ja és hora!\nI perquè aquesta reivindicació sigui una festa, llancem nova recepta. D’aquelles de xup xup, de les que s’han de provar abans de dir res. Arriba el [HOTPUL]: homemade pulled pork, salsa de tomàquet&espècies amb un punt picant (que també fem nosaltres!) i cogombrets agredolços dins una de les nostres barretes amb ceba i formatge Emmental. Pulled pork que cuinem als nostres obradors durant 12 hores a foc lent, sense additius ni conservants. El que veieu és el que us mengeu, ni més ni menys.\nVISCA LA INFORMALITAT DE MENJAR-SE UNA GRAN RECEPTA AMB LES MANS.\nPulled Pork fet a casa i 100% natural.\nQuè som al Viena? Som cuiners, però cuiners de tot: de recepta i d’ingredient. Ja fa molts anys que preparem els ingredients carnis als nostres obradors i així ho seguim fent: frankfurt, hamburgueses, zipi, joff i hamburgueses. I ara, també pulled pork.\nTot comença amb la selecció de la peça de carn: cap de llom. Té unes vetes de\ngreix que no té el llom convencional i que fan que la carn sigui més gustosa i molt més tendre. Untem la peça amb mostassa, l’arrebossem amb una mescla casolana d’espècies, entre elles orenga, all i gingebre; i la reguem amb salsa de soja (sense gluten!), mel i mostassa.\nA punt per estofar! 12h a foc lent, sense pressa i anar fent. Quan la peça ja està cuinada, i en calent, és el moment d’esfilagarsar-la i mesclar-la amb el suquet que deixa. I ja està, no afegim res més: ni additius ni conservants. Tenim un pulled pork 100% natural.


Say It Loud al Castell de Montjuïc\nFoto: Edu BayerRodrigo Laviña\nFoto: Say It LoudHip Horns\nFoto: Say It LoudConfetti\nEls dies 5 i 6 de juny, pugeu fins al castell de la ciutat per gaudir de dos vespres de festa, música en directe i circ de la mà del talent local\nDiversió i natura per donar la benvinguda al mes que enceta l'estiu! Si pujar al castell de Montjuïc sempre ha estat una bona excusa per gaudir d'un petit oasi a l'aire lliure, de vistes a la ciutat i d'un entorn amb història, el pròxim cap de setmana del 5 i 6 de juny hi sumarem una excusa més: el Say It Loud al Castell de Montjuïc.\nI és que després d'uns temps difícils, comença a sortir el sol i, per celebrar-ho, el Say It Loud torna amb dos vespres de propostes que donen llum a la cultura local, tan tocada per la pandèmia:\nEl dissabte 5 de juny ballarem a ritme de funk, reggae i cumbia amb el col·lectiu Mash Masters.\nTindrem el plaer de relaxar-nos amb el talent de la jova trombonista Rita Payés. I escoltarem en directe el nou disc del veterà del hip hop català Rodrigo Laviña. Podeu adquirir les vostres entrades aquí!\nEn la jornada gratuïta del 6 de juny, la canalla s'ho passarà d'allò més bé amb l'espectacle de circ 'A la fresca' de la Cia Anna Confetti. Ballarem amb la fórmula única dels Hip Horns Brass Collective: jazz i hip hop! Coneixerem de ben a prop el projecte musical Tarquim i la creació de cançons a partir del folklore. I experimentarem amb Rebelmadiaq i la seva experiència musical casolana i d'altaveus de fusta.\nPugeu fins amunt de la ciutat en família o amic i gaudiu de dues jornades d'explosió cultura!


Registrar dominis .vodka - Entorno Digital\nRegistre de dominis .vodka\nDominis | Dominis | Extensions de dominis | .vodka\nVODKA és un domini genèric que serveix per identificar-te amb un nom, producte, marca, etc a Internet, mitjançant una pàgina web o altres serveis com el correu electrònic. Per exemple si algú vol veure la teva pàgina web que està sota el teu domini VODKA escriurà en un navegador www.elteunomdemarca.vodka\nEl registre de dominis .vodka no té restriccions en fase lliure.\nRequeriments de dominis .vodka\nA la fase Lliure dels dominis .vodka, qualsevol persona física o jurídica podrà registrar dominis en aquesta extensió. Aquesta fase es regeix per la norma del que primer arriba, primer registra.\n- Amb la compra del teu domini .vodka pots seleccionar els nostres serveis de DNS per l'activació del teu domini ".vodka".\n- Entorno posa a la teva disposició amb el registre del domini .vodka una àmplia gamma de serveis de hosting, servidors virtuals i certificats SSL.\n- Si estàs interessat en la recuperació o vigilància d'un domini .vodka pots veure la nostra secció de serveis corporatius.\n- Al comprar el domini web amb l'extensió .vodka podem ajudar-te en el teu projecte de presència a internet amb aplicacions opensource tipus Wordpress, Drupal, etc. o projectes a mida allotjats en el teu domini web .vodka\nPer registrar dominis genèrics .vodka has de completar el formulari de registre on-line.\nEls dominis .vodka es poden contractat entre 1 i 10 anys.\nPer renovar dominis .vodka aquests han d’estar en període de renovació i es poden renovar entre 1 i 9 anys.\nEls dominis .vodka també admeten renovació anticipada.\nPer a transferir dominis .vodka és necessari:\nAl transferir dominis .vodka aquests es renoven per un any més a partir de la data d'expiració. El procés té una durada máxima de 5 dies.\nNomés podem fer un canvi de titular d'un domini .vodka si Entorno Digital és el Registrador acreditat. Si no és així, el primer que hem de fer és transferir-lo a Entorno Digital.\nEl canvi de titular de .vodka té un cost de 50 euros (preus sense IVA) .\nPots modificar els contactes i servidors de DNS dels teus dominis .vodka a través del teu panell de control, al que pots accedir des de l‘apartat “USUARI REGISTRAT” del nostre web.\nTarifa de dominis .vodka\nSi gestiones varis dominis .vodka o altres dominis territorials posa't en contacte amb nosaltres per conèixer els nostres descomptes per volum.\nSi necessites qualsevol aclariment per registrar dominis .vodka o contractar un servei de hosting posa't en contacte amb nosaltres.


Portada / Ajuntament / Serveis / Biblioteca\nDe dilluns, dimarts i dijous de 18h. a 20h.\nDimecres i divendres de 10h. a 13h.\nHorari d'estiu: dilluns de 18h. a 20h. Dimarts, dijous i divendres d'10h. a 13h. I el dimecres bibliopiscina de 17h. a 19h. a les piscines.\nCentre Cívic Garrigues Altes\nC/Vall d'en Roher, 9\nTelèfon: 973 133 017, ext. 4\nLa Biblioteca Emili Pujol forma part de la xarxa de biblioteques públiques de Catalunya i ofereix servei de préstec interbibliotecari. A banda del préstec de llibres hi trobaràs una gran diversitat de revistes, pel·lícules i música.\nLa biblioteca s'organitza en tres zones: zona infantil, zona d'estudi i zona de lectura. Hi trobareu també tres ordinadors de lliure ús, i connexió a la xarxa per wi-fi.\nA més de la sala de lectura, la biblioteca disposa d'una aula formativa, equipada amb televisió, ordinadors i connexió a la xarxa. Habitualment en aquesta sala es fa formació i activitats complemetàries a la lectura.\nA la biblioteca s'ofereixen activitats especialment per als infants i per als més grans.\nTallers i activitats per a infants.\nUn cop al mes la biblioteca organitza tallers per als més petits en els quals es fomenta l'hàbit de lectura des del joc.\nTres fons bibliogràfics destacats\nA la biblioteca de la Granadella hi trobareu tres fons bibliogràfics especialment importants:\nEls fons bibliogràfic Emili Pujol. Emili Pujol, instrumentista de guitarra i viola de mà, musicòleg, pedagog i compositor va nèixer a la Granadella l'any 1886. La biblioteca de la Granadella realitza una tasca de cerca, catalogació i conservació d'un important fons bibliogràfic relacionat amb aquest músic i pedagog. Per realitzar aquesta tasca compta amb el suport de les biblioteques de municipis veïns.\nAmplia bibliografia relacionada amb Joan Perucho. Joan Perucho, novel·lista, poeta i crític d'art va exercir de jutge a la Granadella durant uns anys. Per aquest motiu existeix un vincle important entre Perucho i la Granadella. La biblioteca té un ampli fons bibliogràfic relacionat amb aquest important autor de la literatura catalana del SXX.\nCentre de documentació ambiental de les Terres de Lleida. En col·laboració amb l'Observatori sociodemogràfic de les Terres de Lleida es crea un centre de documentació ambiental. Qui ho desitgi disposarà a la Biblioteca de la Granadella dels fons documental més important de temàtica ambiental de les Terres de Lleida.


Redacció 04/01/2019 2:36 pm\nUn lobby presidit per un excomunista espanyol que va acabar la seva carrera política al CDS busca les pessigolles a Ada Colau. No és la primera vegada que l’Observatori de Serveis Urbans (Osur), presidit per Ramón Tamames, publica un informe sobre les inversions de l’Ajuntament de Barcelona. Fa unes setmanes, en va fer circular un que posava de relleu l’escassa il·luminació nadalenca de la ciutat en contraposició amb altres poblacions, especialment la rutilant Vigo.\nAvui, les dades difoses afecten serveis més importants. Segons les dades l’observatori –que analitza 21 ciutats amb dades oficials–, l’Ajuntament de Barcelona ha reduït substancialment la inversió educació, serveis bàsics i seguretat els últims anys, informa Europa Press.\nL’informe indica que la partida d’educació ha baixat un 12,7% respecte de l’època de Xavier Trias. Segons les dades que té Osur, l’anterior alcalde va dedicar una mitjana de 84 euros per habitant a educació entre el 2012 i el 2014, i Colau n’ha invertit 73,3. I la despesa en el funcionament dels centres de preescolar i primària i educació especial hauria caigut el 2018 un 44% respecte del 2017.\nPel que fa serveis de “benestar comunitari” –gestió dels residus, neteja viària, proveïment d’aigua, el clavegueram, serveis funeraris, enllumenat i protecció del medi ambient–,Trias va invertir una mitjana anual de 243 euros per habitant “en plena crisi” i Colau ho ha reduït a 229, diu l’informe.\nEn seguretat, segons Osur Trias va invertir 113,71 euros per habitant el 2014 i Colau hi ha dedicat 105,43 per càpita el 2018. L’informe vincula la reducció que assenyala a l’increment de la criminalitat –les dades dels Mossos d’Esquadra indiquen que els furts han crescut un 20%–, i la dada encaixa també amb la percepció dels ciutadans, que en l’últim baròmetre elaborat pel mateix Ajuntament han situat la inseguretat com a primera preocupació després d’anys.\nEl cas és, però, que l’informe d’Osur també posa mala nota a Colau en el que havia de ser el seu tema estrella, l’habitatge. Segons el lobby, la despesa de Barcelona en habitatge protegit ha sigut la meitat que la de Madrid el 2018: 20,18 euros per habitant a Barcelona i 40,39 a la capital espanyola, governada per Manuela Carmena. Tot i així, l’informe admet que en global l’actual equip de govern ha més que duplicat la inversió de Trias en habitatge protegit: 26,1 euros per habitant, en contrast amb els 10 de l’anterior alcalde. \nAda Colau educació Seguretat Xavier Trias


Hi he menjat!: La Mola (Matadepera)\nLa Mola (Matadepera)\nVet aquí un restaurant on no s'hi pot arribar ni amb cotxe, ni amb moto, ni amb tren. Per accedir al restaurant que hi ha al capdamunt de la Mola de Sant Llorenç, només s'hi pot arribar caminant. Això el fa doblement interessant perquè permet gaudir d'unes vistes i un ambient inigualable i perquè és un premi merescut a l'esforç que cal fer per anar-hi.\nFoto: Narcís Serrat\nDe fet sempre dic, mig en serio, mig en broma, que el restaurant de la Mola té la culpa de la meva afició a la muntanya, perquè va ser la primera que vaig pujar amb finalitats d'oci i després d'haver-hi menjat tan satisfactòriament, vaig decidir continuar pujant muntanyes...\nVal a dir que tot el menjar i les begudes que s'hi consumeixen hi arriben per l'anomenat camí dels monjos a lloms de mules, i que els qui hi treballen han de pujar cada dia a peu des de Matadepera com qualsevol excursionista.\nS'hi poden menjar carns a la brasa, mongetes, escalivades, torrades amb all i tomàquet... En definitiva la típica cuina "de brasa" que pot ser bona o dolenta sobretot en funció de la qualitat dels productes originals, i no hi ha dubte que els de la Mola són molt bons.\nEntre els vegetals podeu trobar espàrrecs, carxofes, gírgoles... I entre les carns, xai, pollastre, galtes de porc, botifarra blanca i botifarra negra...\nJo recomano sobretot la botifarra i els peus de porc que trobo especialment bons, però ja dic que tot està igualment bo.\nEls preus són elevats, cosa comprensible atesa la complicació de l'avituallament. Hi ha un menú de 28 euros i un altre de 24 euros.\nUna última recomanació: el licor de l'abat és una delícia. Això sí, si en preneu més d'una copa, baixareu levitant...\nPublicat per Jordi Viader Riera a 10:05\nEtiquetes de comentaris: .Cuina a la brasa, .Cuina catalana, Matadepera


FOTOS On és Puigdemont? Gran control de la Guàrdia Civil per revisar els maleters al Ripollès | NacióCerdanya\nFOTOS On és Puigdemont? Gran control de la Guàrdia Civil per revisar els maleters al Ripollès\nLa policia espanyola fa dies que vigila l'entorn de les fronteres per si el president a l'exili torna pel ple d'investidura\nRedacció | 29/01/2018 a les 20:09h\nArxivat a: Política, Campdevànol, procés català, Ribes de Freser, Ripollès, Carles Puigdemont, Guàrdia Civil\nControl de la Guàrdia Civil al Ripollès\nCarles Puigdemont s'ha convertit en una autèntica obsessió per a la policia espanyola. I és que en entorns polítics i mediàtics espanyols la possible presència del president a l'exili a la investidura d'aquest dimarts provoca gran preocupació.\nEl ministre Zoido va assegurar fa dies que la policia espanyola treballava per “evitar que entrés dins d'un maleter”. Des d'aleshores els controls s'han multiplicat a l'entorn de les fronteres. A Ripoll, per exemple, la Guàrdia Civil en va fer un fa pocs dies a l'entrada sud de la població.\nAquest dilluns l'institut armat hi ha tornat, en aquest cas a la N-260 entre Ribes de Freser i Campdevànol (el Ripollès). Han aprofitat un punt de la carretera –entre el restaurant la Corba i el pont de la Cabreta- on la via actual conviu amb un traçat antic per obligar a passar-hi tots els cotxes. Allà, han revisat els maleters un per un per evitar que algú hi portés Puigdemont procedent de Bèlgica.\nDe moment, no hi ha constància que hagin trobat el president a l'exili en cap vehicle al Ripollès.\nControl de la Guàrdia Civil al Ripollès. Foto: NacióDigital\nVÍDEO L'ANC recorda els quatre mesos dels «Jordis» a la presó amb un emotiu muntatge\nL'hora dels CDR: el 15-M independentista prepara un full de ruta al marge de les entitats


Adreça: pg. dels Almogàvers, 49\nFax: 93 712 40 63\nDilluns, dimarts, dimecres i divendres de 16 a 21 h; dijous de 10 a 21 h; i dissabte de 10 a 14 h\nAVIS IMPORTANT: Segons allò establert al Real Decret 463/2020, de 14 de març que declara l’estat d’alarma, a partir del 16 de març aquest centre romandrà tancat.\nEn relació a aquest tancament tenir en compte el següent:\n-els documents que tens en préstec pots conservar-los a casa fins que les biblioteques puguin reobrir. Ampliem el termini de retorn dels documents prestats fins al 31 de juliol (excepte en el cas d’aquells documents que ja estaven reclamats). Si reps algun avís de retorn de documents, no en facis cas durant aquest temps.\n-ampliem el termini per recollir els documents reservats fins a 30 dies.\nEt pots mantenir actualitzat sobre aquestes qüestions a través de les nostres xarxes socials (@bibliotequesXBM )així com del portal Biblioteca Virtual.\nDilluns i dimecres de 16 a 1 h\nDimarts, dijous i divendres de 10 a 1 h\nPer fer ús de determinats serveis cal disposar del carnet de la biblioteca. Per obtenir-lo només cal que porteu-ho el DNI o passaport, i se us


Bellreguard enceta la campanya "Paga'n 20, gasta'n 45" - Diari Serpis\n• Arranca la campanya de suport al comerç local amb les targetes de 45 euros lliurades per l’Ajuntament\n• Per a adquirir les targetes només s’han d’abonar 20 euros, de manera que l’Ajuntament aporta altres 20; Acobell 2,5; i Caixa Popular altres 2,5 euros\n‘Paga’n 20, gasta’n 45’. Amb aquest lema es posa en marxa a Bellreguard la campanya de promoció del comerç local a través de targetes de consum. Una iniciativa recentment presentada per l’ajuntament i amb la qual col·laboren l’associació de comerciants Acobell i Caixa Popular.\nA partir d’aquest dissabte 23 d’octubre i fins al 23 de desembre, els veïns i veïnes podran fer ús de les targetes en els establiments del poble per fer-ne compres per valor de 45 euros, dels quals només han d’aportar 20.\nLes targetes es poden adquirir en l’Ajuntament de Bellreguard abonant amb targeta bancària els 20 euros. Per a completar el saldo de 45, el mateix Ajuntament aporta altres 20 euros; Acobell 2,5 euros; i Caixa Popular altres 2,5 euros, a més d’aportar les targetes; i el veí o veïna els 20 euros restants.\nLes 250 targetes preparades estan pràcticament esgotades, el que dona fe de la bona acollida que ha tingut la iniciativa.\nLa Regidoria de Promoció Econòmica de l’Ajuntament de Bellreguard destina un total de 5.000 euros a la campanya, per a aportar la seua part a un total de 250 targetes. L’impacte total d’aquestes serà d’11.250 euros en un comerç local que ha estat durament castigat per la crisi sanitària.\nArticle anteriorPRO denúncia la incapacitat del Govern Municipal d’Oliva per obrir l’Oficina de la dona en garanties\nArticle següentInaugurat el curs acadèmic 2021-2022 al Campus de Gandia


Normativa laboral per a les eleccions del 20-N - Gremicat\nGremicat > Sin categoría > Normativa laboral per a les eleccions del 20-N\nA).- Permís als TREBALLADORS- ELECTORS que el dia de les eleccions no gaudeixen del descans setmanal\n1. Les empreses han de concedir a les persones treballadores que tinguin la condició d’electores i que no gaudeixin en aquesta data de descans setmanal, un permís de com a màxim quatre hores dins de la jornada laboral que els correspongui perquè puguin exercir el seu dret al vot .\n2. El permís esmentat té caràcter de no recuperable i es retribueix amb el salari que correspondria a la persona treballadora si hagués prestat els seus serveis normalment.\n3. No cal concedir l’esmenta’t permís a les persones treballadores que facin una jornada que coincideixi parcialment amb l’horari d’obertura dels col·legis electorals si la coincidència és com a màxim de dues hores; si és de més de dues hores i menys de quatre, s’ha de concedir un permís de dues hores, i si aquesta coincidència és de quatre o més hores s’ha de concedir el permís general de quatre hores.\n4. S’ha de reduir proporcionalment la durada del permís esmentat a les persones treballadores que el dia de la votació facin una jornada inferior a l’habitual, legal o convinguda.\n5. Les persones treballadores que tinguin una jornada l’horari de la qual no coincideixi ni totalment ni parcialment amb el dels col·legis electorals no tenen dret a cap permís.\nB).- Permís als TREBALLADORS – MEMBRES DE MESA ELECTORAL o INTERVENTORS que el dia de les eleccions no gaudeixen del descans setmanal\n1. A les persones treballadores que el 20-N no gaudeixin de descans setmanal i que acreditin la condició de membres de mesa electoral o d’interventors, se’ls ha de concedir el permís corresponent a la jornada completa del dia esmentat i, a més, un permís corresponent a les cinc primeres hores de la jornada laboral del dia immediatament posterior.\n2. Aquests permisos, de caràcter no recuperable, s’han de retribuir per l’empresa un cop justificada l’actuació com a membre de mesa o interventor.\nC).- Permís als TREBALLADORS – MEMBRES DE MESA ELECTORAL o INTERVENTORS que el dia de les eleccions gaudeixen del descans setmanal\nEl permís de les cinc primeres hores anteriors es fa extensiu a totes les persones treballadores que gaudeixin del descans setmanal el dia de la votació i que acreditin la seva condició de membre de la mesa o interventor, en les mateixes condicions que abans.\nD).- Permís als TREBALLADORS – APODERATS que el dia de les eleccions no gaudeixen del descans setmanal\nLes empreses han de concedir un permís retribuït durant la jornada completa del 20-N i de caràcter no recuperable a les persones treballadores que acreditin la condició d’apoderades i que aquest dia no gaudeixin de descans setmanal\nSi alguna de les persones treballadores compreses en els casos B, C i D hagués de treballar en el torn de nit en la data immediatament anterior a la jornada electoral, l’empresari o l’empresària, a petició de la persona interessada, ha de canviar el torn per tal que pugui descansar la nit anterior a les eleccions.\n1. S’ha de concedir un permís, retribuït i de caràcter no recuperable, de com a màxim quatre hores lliures, dins de la jornada laboral que els correspongui, a les persones treballadores que facin funcions lluny del seu domicili habitual o en altres condicions de les quals es derivin dificultats per exercir el dret de sufragi DEL 20-N, perquè puguin formular personalment la sol·licitud de certificació necessària per poder emetre el seu vot per correu.\n2. Del permís esmentat, se’n podrà gaudir des de la data de la convocatòria fins al dia 10 de novembre de 2011.


Bonvehí s'ho repensa i no denunciarà a la Fiscalia la gravació de Manresa | NacióDigital\nBonvehí s'ho repensa i no denunciarà a la Fiscalia la gravació de Manresa\nEl número dos del PDECat diu que no vol perjudicar el procés sobiranista però demana que ERC assumeixi responsabilitats\nper Redacció, 18 d'abril de 2017 a les 08:59 |\nDavid Bonvehí en una foto d'arxiu | ACN\nDavid Bonvehí ha fet marxa enrere i no portarà a la Fiscalia la polèmica gravació d'un dinar en el qual el dirigent nacionalista afirmava davant d'altres quadres del partit que, si "el procés acaba malament", el PDECat hauria de trobar un "candidat autonomista". Així ho ha explicat en una entrevista aquest matí a El món a RAC1, on ha reconegut que ha pensat fins i tot en deixar la política.\nEl número dos del PDECat diu que ho ha reflexionat molt, juntament amb amics i familiars, i que ha canviat d'opinió perquè no vol "perjudicar" el procés sobiranista. També ha demanat, però, que ERC assumeixi responsabilitats.\nPel que fa a les seves declaracions sobre el candidat "autonomista", Bonvehí diu que s'han tret de context i que ell no "obre" cap porta a les eleccions autonòmiques. "Parlava d'un escenari si tot acabava en desastre", ha apuntat. "Per mi el més greu és que a una persona se la gravi, es treguin frases de context i s'utilitzin per menysprear-la", ha afegit.\nPer a Bonvehí, el problema es pot arreglar sense la Fiscalia i assegura que no té perquè tensar les relacions amb ERC. El dirigent nacionalista també ha defensat la tasca de Junts pel Sí: "Té una feina concreta, una eina extraordinària per a un moment extraordinari".\nContinua sospitant d'ERC\nTot i això, Bonvehí continua sospitant que darrere de la gravació hi ha dirigents d'ERC del Bages -en la gravació s'escolten les veus de Mireia Estefanell i Pere Culell- mentre que els republicans ja han exposat, en un comunicat, que no tenen "cap tipus de relació" amb la difusió de la conversa. El dirigent del PDECat diu que és "incomprensible" el silenci d'ERC després de la polèmica. En tot cas, ha reclamat als republicans que assumeixin algun tipus de responsabilitat política, encara que no porti el cas a la Fiscalia.\nLa decisió del PDECat, anunciada en un primer moment, de portar el cas a Fiscalia, va generar una allau de crítiques a les xarxes socials. I alguns dels comentaris piulats els van formular noms propis del sobiranisme, que ho van considerar un error, com Pilar Rahola o Salvador Cardús.\nBonvehí ha reiterat la seva aposta pel referèndum i ha explicat que sempre ha tingut el suport del president Carles Puigdemont.\nAlbiol diu que els dirigents sobiranistes «s'espien els uns als altres» i demana que «se'n vagin a casa»\nPolítica, procés català, David Bonvehí, ERC, PDECat\nPer JA el 18 d'abril de 2017 a les 17:31\nRealment, nanos, el PDECAT era la meva opció, la única opció seriosa i capaç de portar a l'independentisme la gran majoria exconvergent que ens cal per arribar a la independència. Però ho esteu fent tan malament, però tan malament...!! Bonvehí, DIMISSIÓ IMMEDIATA. Veste'n a casa i no tornis, tros d'espanyolista!\nPer Anònim el 18 d'abril de 2017 a les 15:30\nem miro al bonhevi aquest.. la foto.. i buff.. la pascal d'ont surt?? que ha fet?? Mas, rigols, muntes... enserio.. el govern dels millors?? només el mas colell tenia alçada com a governant i ja no hi es.. la resta.. els mireu fredament.. ni millor ni pitjor que una susana diez.. i aixo ja es dir molt.. buff..\nPer compte el 18 d'abril de 2017 a les 14:02\nQuina pena de becaris de la marca blnca de cdc. Com es nota q se n desfaran quan sabotegin el rfdm i els calgui una segona renovació x tornar al seu anhelat regionalisme d amiguets castellans.\nNo entenc els que no accepten les crítiques de les comentaris d'en Bonvehi.\nPer Anònim el 18 d'abril de 2017 a les 13:36\nObservo amb estupor que en comentaris precedents quan s'indica que en Bonvehí es va fotre un tret al peu, que hauria de plegar del càrrec que té, o comentaris similars, hi ha moltes valoracions negatives. Pregunto a aquestes persones: Que és més important, Catalunya, el procés, o el partit? Ell, com a secretari d'organització del partit, sap prou bé que els seus comentaris, siguin on siguin expressats, tindran moita repercussió. Si compte amb pla A, per tenir representació en cas d'independencia, amb pla B, per tenir representació en cas de seguir sent un territori autonòmic, o amb pla C en cas de suprimir-se l'autonomia i alguns del PDcat fer funcions de governadors civils, és ben licit, sempre que ho expliquin a la ciutadania. Ara bé, com a alt representant d'un partit de centre involucrar amb el Procés, les seves manifestacions desconcerten a possibles votants i resten credibilitat al partit i de rebot a les forces independentistes (ho hagi filtrat que ho hagi filtrat). I com diuen a la Catalunya vella, la resta són hòsties!!!\nEls traïdors els tenim a casa\nPer Anònim el 18 d'abril de 2017 a les 13:35\nQue el Pdecat es el mateix que Convergència, està clar! Pero el problema es que una majoria molt important volen continuar dintre de l'autonomisme per continuar en l'establishment al que estan acostumats. La ùnica garantia que tenim, es que Puigdemont es diferent, de pedra picada soca-rel i te molt clar on ha de portar el país. Aquest es l'únic en qui es pot confiar del Pdecat. La resta d'aquest partit està en descomposició.\nPer Anònim el 18 d'abril de 2017 a les 13:33\nJonqueres deia "Jonqerisme és amor" i que ara ens cal Unitat ja veig molt d'amor d'ERC a PDECAT no hi ha. En canvi ERC sí que estima a la CUP, als Comuns, als Podemos i PSC, i els hi perdona tot. Tot i que si hagués sigut per tots aquests ja s'haguessin carregat el procés diverses vegades. ERC està fent tot això per guanyar 4 vots més. Sap que sí surt Sí al referèndum ella podrà governar amb l'ajuda dels Comuns i la CUP o el PSC. I si surt que no aleshores podrà governar amb els Comuns de primers i ells de segons.\nPer Anònim el 18 d'abril de 2017 a les 13:16\ncom diuen a les espanyes Este s'ha rajao\nPer Anònim el 18 d'abril de 2017 a les 12:24\nEl chiringuito se cae, hay que llegar a septiembre como sea.\nPer Anònim el 18 d'abril de 2017 a les 11:28\n"El número dos del PDECat diu que ho ha reflexionat molt, juntament amb amics i familiars..." Què hi fan aquí els amics i familiars????, una qüestió, en tot cas, que és eminentment política. La decisió que hagués de prendre, la que fos, l'ha de prendre ell mateix i el partit...no pas els amics i familiars que no hi pinten res aquí.\nPer BN el 18 d'abril de 2017 a les 11:26\nQue jo recordi hi hagut declaracions d'en Tardà, de la Marta Rovira i un comunicat oficial d'ERC desmentint la seva vinculació en aquest tema. No sé de quin silenci parla... Potser és ell que el hauria d'aprendre la lliçó i callar-se determinades coses. En uns moments com aquests és més que evident que el número 2 d'un dels partits que encapçalen el procés serà seguit, gravat i filmat allà on vagi, i més en un restaurant! I una reflexió, sobre l'acusació que van ser els regidors del Bages que van enviar l'àudio basant-se en el fet que surten a la gravació, pregunto: com és possible enviar un àudio en el mateix moment que l'estàs gravant?\nAquests del PDECAT\nPer Anònim el 18 d'abril de 2017 a les 11:25\nafirmen ser independentistes (segons els estatuts), però estan disposats a presentar-se com a autonomistes en unes eleccions si no hi ha referendum, enlloc de ser coherents i defensar els valors del seu partit fins les darreres conseqüències ... afirmen ser republicans (segons els estatuts), però prefereixen que no aparegui el terme "República" a la pregunta del referèndum i i els posa molt nervisosos. Un partit curiós. Més que independentistes, putaramonetistes.\nPatètic, tot plegat\nPer Encara n'hi ha que es creuen que som als anys 80 el 18 d'abril de 2017 a les 11:07\nA veure si treballem per la República Catalana i deixem de perdre el temps amb aquestes xorrades.\nPer Àngel Drach el 18 d'abril de 2017 a les 10:47\nS'ho repensa?. Així que no anirà a la Fiscalia?. Haurà pensat en dimitir?. Quin futur polític deu pensar que té?. Només els unionistes han trobat bé el que dit que faria, perquè desacredita el procés i sembra dubtes sense necessitat. Cessament i/o dimissió!. Ja trobarà feina a "La Vanguardia".\nPer Anònim el 18 d'abril de 2017 a les 10:30\nAquest noi s'ha autodinamitat, ha perdut la seva credibilitat.\nDiria que la filtració l'han fet gent del PDECat\nPer Anònim el 18 d'abril de 2017 a les 10:16\nBonvehí, ¿perquè ERC a d'assumir responsabilitats?, potser ha sigut algú del PDECat el que ha filtrat la conversa, es més que notori que teniu una guerra interna per veure qui mana a la ex CDC.\nPer Anònim el 18 d'abril de 2017 a les 10:12\nCom es poden dir aquestes bestieses? I després voler-ho denunciar als jutges corruptes espanyols? De traca. No m'estranya que el Pedecat caigui en les enquestes. El que no entenc és per què ERC calla. Si han estat ells que ho diguin i es prenguin responsabilitats, però aquest silenci..? O tot era una manipulacio dels espanyols? El problema és que l'assumpte quedi sense aclarir.\nNomés hauria servit per a que la fiscalia es fregués les mans, i el grup Godó, és clar\nPer Anònim el 18 d'abril de 2017 a les 10:08\nHa trigat en adonar-se'n que no hi havia per on agafar-s'hi, o han trigat en fer-li-ho veure.\nLa puta i la ramoneta, de nou\nPer Anònim el 18 d'abril de 2017 a les 09:19\nAra resulta que es mes important la filtracio que no pas el contingut autonomiste dels qui diuen que son independentistes quan no ho son.


Dra. Concha Ferrer, presidenta del Colegio de Médicos de Zaragoza - Mutual Médica\nDra. Concha Ferrer, presidenta del Colegio de Médicos de Zaragoza\n“Els col.legiats es queixen que els col.legis no ens preocupem suficientment de la seva previsió social, per això hem de formar-nos i donar-los la màxima informació al respecte”, Dra. Concha Ferrer, presidenta del Col.legi de Metges de Saragossa\nLa presidenta del Col·legi Oficial de Metges de Saragossa, la Dra. Concha Ferrer Novella, destaca la importància de l'intercanvi d'informació entre els col·legis de metges i Mutual Mèdica, amb la idea de millorar la informació als seus col·legiats i obtenir prestacions adequades a les necessitats dels metges. Així ho expressa en aquesta entrevista.\nQuè poden aportar els col·legis de metges a Mutual Mèdica en el si de l'OCA?\nPoden aportar informació sobre les necessitats dels col·legiats. Els temps canvien i les necessitats també i és un moment per estar a prop de la realitat i poder transmetre-la a Mutual Mèdica.\nAportar informació sobre l'ampli espectre en què cobreix als metges. Mutual Mèdica és l'alternativa al RETA, però també té un àmbit molt més ampli que aquest; conèixer aquest àmbit és important per als col·legis de metges.\nS'està començant a tenir consciència ara. L'objectiu de mantenir el nivell de vida quan et jubiles està en dubte avui dia per diverses raons:\n1- Els límits de jubilació fan que els plantejaments siguin diferents. Abans no havia prejubilacions als 65 anys i ara sí. Les remuneracions econòmiques han baixat molt.\n2- La crisi ha propiciat que les càrregues econòmiques dels metges majors s'han dilatat en el temps i encara tenen càrregues familiars en edats avançades. El metge es planteja que la jubilació té un sostre i que els nivells de benestar que s'entreveuen seran menors.\nEl treballador del sistema públic té un plus per exclusivitat. Si afegim el sistema de peonades que havia abans, desincentivava en gran mesura que els metges tinguessin la necessitat d'iniciar una activitat privada i pocs accedien a la consulta privada. Inclús podria dir que en aquest moment no es tenia una bona imatge del metge que treballava en activitat privada. Els temps han canviat molt i, si a això li afegim la difícil conjuntura econòmica, que ha afectat també al col·lectiu mèdic, ens trobem ara amb molts metges en activitat privada. A Saragossa, podrien arribar a uns 1.500; ara bé, els que compaginen ambdues activitats són menys, entre un 20 i un 30% d'aquests.\nAmb el pas del temps, aquesta situació de desigualtat surt a la llum i arriba la queixa. Els col·legiats pensen que els col·legis no es preocupen, hem d'oferir-los seguretat donant-los més informació. Quan un metge inicia l'activitat privada, automàticament passen a l'alternativa al RETA perquè econòmicament és millor i perquè el complement de Mutual Mèdica és crucial.


Manacor contra la proliferació de les cases d’apostes – Revista07500\non 11/12/2020 11/12/2020 actualitat ajuntament\nManacor contra la proliferació de les cases d’apostes\nManacor vol aturar la proliferació de cases d’apostes i de la publicitat relacionada. Podem ha presentat una moció (que s’aprovarà al ple d’aquest proper dilluns) en la que demana al Govern, entre altres aspectes, qüestions com establir horaris per a les cases d’apostes que siguin més reduïts que els del sector de l’hostaleria; fixar una ràtio segons el nombre d’habitants; així com elevar la prohibició d’instal·lar establiments de joc a menys de 700 metres dels centres educatius. A més, la moció inclou la petició perquè el Govern prohibeixi les terminals d’apostes esportives a salons de joc, bingos, casinos i bars.\nEl 3 de novembre el Ministeri de Consum estatal va treure un Reial Decret per restringir la publicitat de cases d’apostes. El que ha estat aprofitat per grups d’Unidas Podemos a distints ajuntaments i governs regionals per prendre mesures contra l’expansió de les cases d’apostes i les seves greus conseqüències.\nLes competències per limitar i regular la proliferació i abast de les cases d’apostes a peu de carrer són de les comunitats autònomes, de manera que des del govern central l’únic que poden fer és pressionar i reclamar perquè els diferents governs regionals prenguin mesures al respecte.\nEntre la bateria de mesures demanades estan a més, les de limitar la concessió de noves autoritzacions de joc per a cases d’apostes presencials en funció de la taxa de població o reforçar les inspeccions a aquests locals per prevenir l’entrada de menors.\nPrevious Article S'obrin dos mesos per presentar ofertes de compra per Majorica\nNext Article Las mujeres de Whitechapel


Publicat per Sergi Morancho a 19:05 3 comentaris:\nAltitud: 2.910 metres\nDesnivell: 950 metres\nData: 21 de Juny del 2008\nIntegrants: David, Roger, Sergi, Miriam, Núria, Micky i Marc (d'esquerra a dreta en la foto inferior)\nEl Puigmal, a part de ser un pic emblemàtic pels excursionistes catalans, és el pic més alt del Pirineu gironí. Hi ha moltes maneres de fer l'ascensió a la muntanya del Puigmal, des del coll de Fontalba, des de la Vall de Núria o inclús des de França. La nostra ascensió va ser una mica diferent.\nVam sortir des de la Vall de Núria, però ben aviat vam deixar el camí que ens hag ués conduit de forma directa al Puigmal, per anar en direcció al coll de Finestrelles. Inicialment el camí no era excessivament dur, i ràpidament vam arribar a una planada, el Roc de la Maula, on ja podíem veure davant nostre el coll de Finestrelles i una mica més a la dreta el pic que porta el mateix nom. Vam fer una primera aturada per a reagrupar-nos i vam seguir pujant. L'ascensió fins al coll, tot i seguir sense ser molt dura, era farregosa per les llargues llaçades que anava fent el camí, però després de menys de dues hores vam ser tots a dalt. Només arribar al coll vam poder tocar la primera neu, però ni de bon tros seria l'última que tocaríem.\nUna v egada al coll de Finestrelles, vam anar cap a la dreta, ja encarant el Puigmal. Vam continuar per la carena de les muntanyes, entre la frontera de França i Catalunya, seguint un camí cada vegada més pedregós i nevat. Anàvem esquivant la neu tant com podíem, però hi havia trams que era inevitable i l'havíem de creuar per on les petjades indicaven el pas d'altres excursionistes. Primer vam tenir que fer una petita ascensió al Puigmal de Segre (2.848 m.), i continuant la caminada vam tornar a tenir que pujar un altre pic, el Puigmal Petit de Segre(2.812 m.). Ara ja el teníem davant, el Puigmal. Però abans vam tenir que travessar una collada totalment nevada. S'havia d'anar en compte de no patinar, però si es seguien les petjades ja marcades no tenia massa complexitat.\nJa només ens quedava l'ascensió final. Tot i tenir una pendent pronunciada i pedregosa, afegint la dificultat de la neu abundant que hi quedava, la vam fer ràpidament, segurament per les ganes que teníem d'arribar-hi després de gairebé 4 hores de caminada. Tot i haver-hi diversos grups d'excursionistes al cim del Puigmal, hi havia lloc suficient per tots i vam poder contemplar les magnifiques vistes i fer un merescut descans.\nLa baixada la vam realitzar pel camí directa cap a la vall de Núria, inicialment vam trobar una tartera que amb les pluges dels últims dies vam poder baixar ràpidament ja que els peus se'ns clavaven bé a la terra humida. Una vegada passada la tartera, el camí es feia molt més senzill i la baixada perdia ràpidament la inclinació inicial. Després d'unes 2 hores des del cim, vam arribar tots al punt inicial, la vall de Núria.\nSi voleu veure l'àlbum de fotos complert de la pujada al Puigmal, ho podeu fer aquí.\nPublicat per Sergi Morancho a 19:02 Cap comentari:


Concept Art: Avatar – Deltamovie\nen Ciencia Ficció\nLes seqüeles d’Avatar es deixen veure en uns espectaculars concept art\nConeixem les precioses costes de Pandora en quatre imatges oficials de les noves pel·lícules.\nLa segona pel·lícula més taquillera de la història (per ara) tindrà un total de quatre seqüeles i això és, sense cap dubte, una bona notícia per a la indústria de cinema. L’univers d’Avatar creat per l’aclamat director James Cameron seguirà expandint durant els propers anys i ara podem conèixer una mica més de gràcies als nous concept art oficials que va compartir la producció.\nSón un total de quatre imatges en les quals es pot veure els Navi ‘s en diferents situacions, però sempre a les costes de l’planeta Pandora. Clarament això ha de tenir una gran relació amb la primera seqüela, que s’estrenarà el 2021 i centrarà la seva trama en l’univers subaquàtic de el fantàstic món habitat per Jake Sully, Neytiri i la resta de la comunitat.\nLes quatre seqüeles d’Avatar, que portaran per noms The Way of the Water, The Seed Bearer, The Tulkun Rider i The Quest for Eywa, s’estrenaran en els mesos de desembre de 2021, 2023, 2025 i 2027 respectivament. Totes estaran centrades en les aventures de la família de el personatge interpretat per Sam Worthington.\n2n temporada de Gyakkyou Burai Kaiji


Les sèries i programes que vindran el 2012\nLes cadenes tenen a punt una trentena de formats nous que han de veure la llum aquest any\nGran nord, Toledo, Isabel i La fuga són algunes de les sèries que arribaran el 2012. Les cadenes tenen més de 30 projectes en preparació o ja enllestits que intentaran fer-se un lloc a les graelles d'aquest any.\nALBERT CASTELLVÍ ROCA BARCELONA. 02/01/2012 00:00\n260x366 Les sèries i programes que vindran el 2012 Les sèries i programes que vindran el 2012\nDurant el 2011 es van rodar desenes de programes que, per un motiu o altre, encara no han trobat un lloc a la graella. Totes les cadenes tenen al rebost un bon grapat de produccions, principalment de ficció, que previsiblement s'estrenaran durant l'any que comença.\nLa setmana que ve s'estrena 'Kubala, Moreno i Manchón'\nLa televisió catalana té a punt tres projectes de ficció que veuran la llum durant el 2012. La primera a debutar, dilluns vinent, serà la sèrie detectivesca Kubala, Moreno i Manchón , i per a més endavant s'espera l'arribada de Gran nord . La tercera producció de ficció és la minisèrie Tornarem , sobre els republicans catalans que es van allistar a l'exèrcit francès durant la Segona Guerra Mundial. A més, TV3 posarà en marxa aquest mes la nova temporada de No me les puc treure del cap -després de l'especial de Nadal- i també s'han rodat nous episodis de Sota terra . El 33 prepara més capítols de la sitcom Pop ràpid .\nMultitud de projectes que esperen la seva hora\nAntena 3 és el canal que més va treballar durant el 2011 i que més projectes ha acumulat a l'armari. Entre les sèries de ficció destaquen Toledo , Con el culo al aire i Luna, el misterio de Calenda -totes encara en fase de rodatge-, a més de l'adaptació de la novel·la El tiempo entre costuras i dels contes infantils d' Érase una vez . A més de les produccions pròpies, Antena 3 també té pendent l'estrena de la britànica Sherlock , la catalana Polseres vermelles -que s'emetrà en algun dels canals secundaris del grup- i de la nord-americana Once upon a time , basada en contes per a nens. A tot això caldrà sumar-hi, a més, dues produccions sobre l'enfonsament del Titanic que, probablement, arribaran a la graella a l'abril, coincidint amb el centenari de la catàstrofe. Ficció a banda, la cadena de Planeta estrenarà, possiblement durant les properes setmanes, el nou programa d'entrevistes de Xavier Sardà, Usted perdone , i més endavant els concursos Número 1 i Te lo mereces .\n'Biopics', concurs de talents i retorn als orígens de 'GH'\nLa cadena de Mediaset va emetre durant el 2011 un bon grapat de minisèries basades en la vida de personatges famosos, però encara no ha esgotat tota la col·lecció que tenia prevista. Per a aquest any encara li queden les dedicades a Carmina Ordóñez, Mario Conde i Isabel Pantoja, entre altres. També en l'àmbit de la ficció, Telecinco està rodant la sèrie La fuga , la seva gran aposta per a aquest any, i un remake d' Entre fantasmas . A banda d'això, la cadena ja ha iniciat els càstings per al seu nou concurs de talents, The voice , i es preveu que de manera imminent arrenqui la tretzena edició -oficialment, 12+1- del seu reality estrella, Gran Hermano , que anuncia un retorn als orígens, amb menys conflictes entre els participants i més bon humor.\nLa cadena fa una aposta clara per la ficció històrica\nEl gran projecte de TVE per a aquest any és la sèrie Isabel , que narra la vida de la reina de Castella Isabel la Catòlica, interpretada per la catalana Michelle Jenner. La ficció d'època també serà present a la graella de la televisió estatal a través de minisèries com Volveremos -la mateixa que TV3 emetrà com a Tornarem -, Una carta para Evita i Tres días de abril . La primera estrena de l'any per a La 1, però, serà el docu show Climas extremos , que debuta demà.\nNous formats per remuntar un mal inici de temporada\nDesprés d'una tardor plena d'estrenes fallides, Cuatro intentarà refer-se amb el concurs The cube , dos formats sobre parelles - ¿Quién quiere casarse con mi hijo? i Academia de sexo - i el nou coach que prepara el Cordobés per reconstruir famílies.\nDues visites a hospitals i retorn d''El millonario'\nLa cadena emetrà dos espais relacionats amb el món hospitalari: Baby boom , sobre el procés de portar criatures al món, i Cuerpo médico , sobre el dia a dia dels professionals sanitaris. A més, recuperarà el concurs ¿Quién quiere ser millonario? en una versió renovada i emetrà la sèrie de J.J. Abrams Alcatraz .


Coses del màrqueting Enllaç a la roda de premsa de presentació de l'oferta educativa dels ensenyame...\nCoses del màrqueting\nEnllaç a la roda de premsa de presentació de l'oferta educativa dels ensenyaments obligatoris curs 22-23\nFent gala dels seus enormes recursos per elaborar material, fer vídeos, editar-los i sobretot fer-ne l’oportuna difusió, vet aquí la darrera roda de premsa d’una hora de durada –costa de no prémer el x15 i accelerar-lo – que hem tingut el plaer d’escoltar. I això de plaer ja es veu que és irònic perquè si feu l’exercici heroic d’aguantar els 60 minuts sencers sense carregar-vos de molt mal humor, simplement és que no coneixeu prou a fons el món de l’educació pública d’aquest país ni quin peu calcen els qui la dirigeixen.\nAquest enèsim capítol d’aquesta sèrie dramàtica comença bastant malament: en una sobreimpressió sota l’escut de la Generalitat hi podem llegir un lema que diu SOM EDUCACIÓ. Fem equip!\nD’entrada ja ens avisen de què ens volen informar però sobretot, amb quina idea volen que ens quedem: fem equip!. I ens ho deixen en pantalla ni més ni menys que 5 minuts amb 55 segons. Ha de ser per als qui llegeixen a poc a poc o per als qui els costa entendre conceptes, ves a saber! El Conseller comença a parlar (minut 7:34) ben acompanyat d’alts càrrecs que no coneix gairebé ningú i ja apunta una idea força que els hi deu semblar important “ens apuntem al futur”, diu.\nEls que tingueu temps lliure i una moral de ferro us animem a visionar-lo. En qualsevol cas, USTEC-STEs volem valorar i esmentar els darrers minuts, en els quals parla de temes rellevants i en parla de forma prou distorsionada. Per això us en volem donar una altra visió.\nEl Conseller contesta una pregunta de la premsa (minut 52:35) i diu que, si ens hi fixem, s’ha convocat vaga per motius als quals ells ja ESTAN DONANT RESPOSTA. Potser s’equivoca de temps verbal o potser utilitza un recurs de manipulació mediàtica, però aquest temps verbal en present no s’ajusta a la realitat.\nPosa només 3 exemples, però pel seu to és fàcil deduir que la resta de mesures que reclama la part social també estan resoltes o quasi. Ho exposa tot recalcant que és la primera vegada a la història que tot plegat es fa tan bé o si més no la primera vegada des de fa molts anys:\nHem reduït ràtios. Llàstima que oblidi dir que només ES PREVEU FER-HO a P3 a partir del curs vinent 2022/23.\nNo farem cobertures de terços de jornada. A dia d’avui continuen contractant terços i en contracten molts! USTEC-STEs demanem la conversió a mitges jornades o senceres des de sempre perquè ens sembla una mesura que pot pal·liar la manca de professorat a la borsa i als centres i dignifica la feina. De fet, proposem aquesta conversió des del mateix moment que el Departament se la va treure de la màniga. Això està molt bé: crees un problema, el deixes fer enorme i després et penges la medalleta de la solució. Una solució que amb sort també serà per al curs 22/23, perquè ara mateix ni tant sols està escrit a cap normativa.\nEl 2024 tindrem menys d’un 10% d’interins. Aquest també és un mèrit molt ben atribuït. Evidentment que baixaran el tant per cent de interins. Ho faran perquè Europa ha determinat que el quasi 40% que tenen actualment és un frau a la llei i perquè Espanya els sancionarà si no ho fan. Ells no en tenen cap voluntat, ho fan absolutament a contracor.\nDe la resta de coses “en parlem, com sempre, sempre que els sindicats tinguin voluntat de parlar”, diu. L’única mesa a la qual no ens hem presentat aquest curs ha estat aquesta darrera on l’ordre del dia inicial era per revertir algunes retallades. Després de convocada, el Conseller i el President van sortir a la pantalla a dir allò del calendari i dos dies després ho van afegir a l’ordre del dia de la mesa. En senyal de protesta vam decidir concentrar-nos a Via Augusta enlloc de seure a servir-los una coartada en safata de plata. Llàstima, perquè si no fos per la temporització inventada, tot els quadraria. Però que la realitat no t’espatlli el guió de la teva pel·lícula.\nDel tema oposicions per a interins en frau en parla la Directora General (minut 55:40) després d’una brometa del mateix Conseller que li dona pas. És un home simpàtic i assequible, que ens quedi clar. La directora no deu saber tant de màrqueting comunicatiu i d’entrada reconeix que “la llei d’estabilització els marca”. Vol dir que els obliga. USTEC-STEs (IAC) critiquem fortament que ho deixin per tan endavant, parla sempre del 2023 com una cosa feta. També deu ser una d’aquestes coses que no hem volgut negociar perquè per USTEC-STEs (IAC) és la primera notícia que en tenim, d’aquestes dates. L’única cosa que celebrem és que primer es faci el concurs de mèrits que malgrat no serà exactament com el voldríem, és una reivindicació històrica del nostre sindicat. Però ni això està escrit en cap esborrany que hagin compartit amb nosaltres.\nEl que més volem denunciar d’aquestes declaracions és que, després de més de 50 llargs minuts en els quals ens volen convèncer que l’Administració es desviu per parlar i consensuar amb la comunitat educativa i els seus representants, al final deixen anar que l’oferta pública (minut 56:20) ja està en mans de funció pública. Aquest números, siguin els que siguin, no han passat per cap mesa tampoc. Ni per negociar-los ni tant sols per informar-los, tal i com li agrada a l’Administració de dir. Perquè confondre aquests dos verbs, negociar i informar, és una arma poderosa del màrqueting mediàtic del Departament d’Educació, però és que ni tan sols informar han fet, i aquesta prepotència no la dissimula cap bon maquillatge.


Studio Kate Dubrovnik Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nStudio KateLozica 35, Lozica, Dubrovnik, Croàcia, 20236 - Veure al mapaNotable7,9Basada en1comentariStudio KateVeure més fotosplatjaVeure més fotosVeure totes les 44 fotos\nConvenientment situat a Dubrovnik, Studio Kate és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Studio Kate, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de transport hotel/aeroport, lloguer de cotxes, visites turístiques. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Studio Kate és una selecció idònia per a la vostra estada a Dubrovnik.


Les millors tomàtigues del món\nsábado, 28 marzo 2020 - 09:20 h\nJosep Bagur Torres | 21/08/2016\nUna de les conclusions del Fòrum Menorca Illa del Rei sobre gastronomia és que els menorquins hem de valorar la qualitat dels productes que tenim. Jo crec que aquest objectiu el tenim assolit. A Menorca sempre hem estat convençuts que tenim les millors tomàtigues del món, les millors figues, els millors espàrrecs, el millor formatge i sobretot els millors esclata-sangs, a part de les millors platges i el millor estil de vida. Però aquesta convicció és fruit de la fe amb Menorca i no del resultat de proves científiques. Per aquest motiu no podem esperar que els de fora ens ho reconeguin, i el que encara és més important no tenim gens d'interès en què ho facin. Volem tenir les tomàtigues més bones del món però només per noltros.\nÉs més que probable que a Almeria, per exemple, hi pugui haver tomàtigues més bones que les menorquines. Toni Casero és, entre moltes altres coses més importants, un expert en tomàtigues. Sap que les tomàtigues més polides de molts supermercats no tenen gust de res, són fredes i la seva bellesa estètica no aporta sensacions més interessants. Casero s'apassiona quan explica que si aquí es volgués potenciar la producció podríem tenir un lloc en el mercat de la qualitat. A més de cultivar, es podria envasar. O preparar en un sofrit. Introduir als restaurants. I convèncer als visitants del que nosaltres ja sabem des d'antic, que el producte de Menorca és excel·lent.\nTenim la qualitat però tal vegada ens manquen dues coses. El treball. S'ha de fer molta feina per convertir una bona matèria primera en un producte d'èxit. I per fer-ho s'ha de planificar i marcar els objectius i comptar amb la implicació de molta gent, des del primer productor, fins al cambrer que explica als clients les característiques exclusives d'un plat a un restaurant. La segona cosa és la voluntat de compartir amb els que vénen de fora les coses bones que tenim. Ho fem amb el territori sense que ens demanin permís. Per què no ho hem de fer amb la gastronomia? Si no, ens pot passar com amb la maonesa, que es va inventar a Maó, però que molt poca gent ho sap. Per això, li diuen maionesa.


3 botons i START: Jocs que no van veure la llum: Sonic's Edusoft (Master System)\nJocs que no van veure la llum: Sonic's Edusoft (Master System)\nI avui, que volia parlar d'un joc que no va veure mai la llum, he pensat que estaria bé continuar amb l'homenatge a la Master System pel seu 25è aniversari, de manera que el títol no publicat del que parlaré avui és, naturalment, un que havia de sortir per a la Master.\nLa història del Sonic's Edusoft, que havia de sortir el 1991, és ben curiosa. No era un producte de Sega. No era oficial, vaja, i per això no va veure la llum, però tot i que el seu creador, Tiertex, el tenia acabat abans que aparegués el Sonic 2, no se'n va saber res fins el 2006. Aquell any, es va descobrir perquè un dels programadors en va fer una pàgina a la Wikipedia, però va ser eliminada. El mateix programador va donar més detalls del joc en un fòrum l'any següent, i finalment el 2008 es va fer pública l'esperada ROM jugable.\nDoncs a mi em sembla una llàstima que Sega no llicenciés el joc ni el recolzés, perquè encara que fes servir sense permís (i de vegades simplement per fer bonic) personatges propietat de la companyia, un joc educatiu orientat als més petits sempre és una bona iniciativa. Ara, desconec si senzillament els de Tiertex el van fer sense provar de demanar permís, però sigui com sigui hauria estat bé una llicència oficial.\nPel que fa al joc en si, està format per diversos nivells amb reptes matemàtics i lingüístics molt simples, i també minijocs que ens permeten agafar en Sonic i fer-lo saltar i córrer, encara que no estem davant d'un autèntic plataformes, ni tan sols en els minijocs. A més, sembla que té algun error de programació, probablement perquè acabat del tot no estava.\nI això és tot per avui. M'ha fet il·lusió descobrir, tot buscant algun joc no llançat per a la secció, un títol d'en Sonic (malgrat que no oficial) que no coneixia. Cada dia s'aprèn almenys una cosa nova. Bon cap de setmana!\nPublicat per Moroboshi a 8:51\nEtiquetes de comentaris: Jocs que no van veure la llum, master, Sonic, system, unreleased


Projector Led Industrial - Badalona LED - Tienda online de iluminación LED\nProjector LED exterior - 10W - 950 lumens\nSubstitueix els projectors amb làmpades halògenes, halogenurs metàl·lics i vapor de sodi. La tecnologia LED ofereix la necessitat d'esperar l'escalfament del llum.\nFocus exterior LED - 10w - 750 lumens\n-Focus exterior LED de 10W de potència. -Focus LED professional d'alt rendiment lumínic. -Estalvi energètic de fins al 80%!\nLuminaria Industrial BOX arte - 30w\nProjector funcional i econòmic per a ús tant domèstic com a professional. disseny modern, la carcassa contínua cobreix les aletes de dissipació i integra el driver. Tancament de l'òptica mitjançant vidre pla. Lira de fixació i orientació per al seu muntatge en paret o creuera sobre columna.\nLuminaria Industrial BOX arte - 50w\nLuminaria Industrial BOX arte - 70w\nLuminaria Industrial BOX arte - 100w\nFocus exterior LED - 24w\n-Projector LED de 24W de potència. -Projector LED professional d'alt rendiment lumínic. -Estalvi energètic de fins al 80%!\nLuminaria Industrial BOX arte - 150w\nLluminària Industrial DISCOVERY art - 100w\nProjector polivalent dissenyat per a la seva instal·lació en estacions de servei, amb elevada eficàcia lm/w i control dels enlluernaments molests. El seu muntatge pot fer-se en superfície o mitjançant un accessori per encastar en marquesina.\nLluminària Industrial DISCOVERY art - 150w


Banyoles millora els enjardinaments a diferents espais de la ciutat - Ajuntament de Banyoles\nBanyoles millora els enjardinaments a diferents espais de la ciutat\nBanyoles millora els enjardinaments a diferents espais de la ciutat S’ha iniciat també la campanya de poda dels arbres i s’han substituït arbres malalts https://banyoles.cat/ajuntament/ajuntament/informacio-municipal/noticies/banyoles-millora-els-enjardinaments-a-diferents-espais-de-la-ciutat https://banyoles.cat/ajuntament/ajuntament/informacio-municipal/noticies/banyoles-millora-els-enjardinaments-a-diferents-espais-de-la-ciutat/@@download/image/flors 1.jpg\nS’ha iniciat també la campanya de poda dels arbres i s’han substituït arbres malalts\nL’Ajuntament de Banyoles ha completat recentment els treballs de millora de diferents enjardinaments en espais de la ciutat. Concretament, les intervencions s’han fet al Puig de la Fontpudosa, la plaça del Doctor Rovira i a l’entrada sud de Banyoles. Properament s’iniciarà també la campanya de poda d’arbres en diferents punts de la ciutat i s’han substituït arbres malalts.\nEls treballs de millora dels enjardinaments, que han suposat una inversió de més de 14.000 euros, han comportat l’enjardinament de quatre zones verdes de la urbanització de la Fontpudosa amb planta de baix manteniment i jardineres de ferro corten. Uns treballs similars s’han fet a la plaça Doctor Rovira, on també s’han millorat les jardineres, i a l’entrada sud de la ciutat.\nCampanya poda d’arbres\nParal·lelament a aquests treballs de millora dels enjardinaments, s’han substituït liquidàmbers malalts al carrers Pere Alsius i s’han plantat alzines a l’Avinguda de la Farga.\nEn els propers dies, s’iniciarà també la campanya de poda de sanejament per treure branques seques de plataners en diferents punts de Banyoles. S’intervindrà a la carretera de Figueres, el parc de la Draga, el passeig Lluís M. Vidal, el Passeig Darder, el front d’Estany, el Passeig Magdalena Aulina fins als Desmais, el Passeig Dalmau i la Font Pudosa.\nLa regidora de Participació Ciutadana de l’Ajuntament de Banyoles, Clàudia Massó, ha destacat que “aquestes millores als barris són fruit del treball que s’ha fet en els darrers mesos als Consells de Barris de la ciutat”. Semestralment, l’Ajuntament de Banyoles reuneix els set Consells de Barri constituïts a la ciutat per donar compte de les actuacions que s’han fet a cadascun dels barris i dels projectes que s’executen a la ciutat i conèixer les propostes i demanades dels veïns. Clàudia Massó ha explicat que “la majoria de les demandes dels veïns estan relacionades amb millores a la via pública, el medi ambient i l’urbanisme dels seus barris o de la ciutat” i ha afegit que “agraïm l’assistència i la col·laboració dels veïns”.


Tal dia com hui del 1668 es va signar el tractat d’independència de Portugal - Nosaltres La Veu\nTal dia com hui del 1668 es va signar el tractat d’independència de Portugal\nDissabte, 13 de febrer de 2021 - 06:00h\nRoque Gameiro, «Batalla de Montes Claros», segle XVII\nEl 13 de febrer de 1668, al convent de Sant Eloi de Lisboa, els representants diplomàtics de la monarquia hispànica, en nom de Marianna d’Àustria, reina regent durant la minoria d’edat de Carles II, i de la monarquia portuguesa, en nom del rei Alfons VI, van signar el tractat que posava fi a la guerra de separació de Portugal, iniciada el 1640. Un tractat que suposava el reconeixement de la seua independència per la corona espanyola. Els dos reialmes van acceptar la presència i mediació del comte de Sandwich en nom del rei Carles II d’Anglaterra. Concloïa així la unió que els dos països havien mantingut de fet entre 1580 i 1640, i per la qual la monarquia hispànica considerava Portugal part de l’imperi espanyol, tot i que tinguera el seu propi rei.\nL’acord de pau posava punt final a un conflicte bèl·lic que havia esclatat 28 anys abans (1640-41), coincidint amb la declaració d'independència portuguesa i amb la proclamació de la República catalana. Amb el Tractat de Lisboa, que és el nom que va rebre aquell acord de pau, la monarquia hispànica reconeixia la independència de Portugal i li reintegrava totes les colònies a excepció de Ceuta.\nFeia 8 anys que havia conclòs la Guerra dels Trenta Anys, que havia certificat la fi del lideratge hispànic en el concert internacional. El cap de la legació hispànica era Gaspar de Haro, fill de Luis de Haro y de Guzmán, cap de la representació diplomàtica hispànica en el Tractat dels Pirineus (1659), que havia significat l'amputació de Catalunya: el lliurament dels comtats del Rosselló i la Cerdanya als Borbons francesos. Ho era en virtut de la seua condició de privat -ministre plenipotenciari- del rei Felip IV; un càrrec que pràcticament havia heretat del seu oncle, Gaspar de Guzmán, el comte-ducd'Olivares, responsable d’una crisi econòmica i social de proporcions monstruoses, que va desembocar en la revolució independentista dels Segadors (1640-1652).\nEl poliedre que dibuixen aquests tres personatges explica algunes coses més que les pràctiques generalitzades de corrupció i simonia (compra-venda de càrrecs públics), que corcaven l'Administració hispànica. Un poliedre que es completa amb l'aparició en escena de Luisa de Guzmán, neboda d'Olivares i esposa del duc de Bragança, que és coronat rei de Portugal (1640) en la declaració d'independència. La poderosa família dels Guzmán -de l'elit oligàrquica castellana- culminava les seues ambicions obtenint el tron de Lisboa. Un projecte que no podien dur a terme a Barcelona per la naturalesa republicana de la revolució independentista catalana. I que explica, en gran mesura, el resultat final d'aquelles dues revolucions.\n«Batalla de Montes Claros», segle XVII. Ceràmica. Palau Fronteira, Lisboa\nEl 17 de juny de 1665, les tropes espanyoles foren vençudes per l’exèrcit portuguès a la batalla de Montes Claros. Era la cinquena derrota important dels espanyols en la guerra que els lusitans mantenien amb Espanya per la seua independència, que fou finalment reconeguda per Madrid el 1668. En aquesta fita, Catalunya va tenir un paper secundari, però inestimable per als portuguesos en un moment de decadència de l’Imperi espanyol dels Habsburg o Casa d’Àustria.\nEl domini espanyol sobre Portugal començà a gestar-se el 1578 amb la mort del rei Sebastià a la batalla de Kasr al-Kabir, al Marroc. El seu parent més proper, el cardenal Enric, va pujar al tron i va intentar renunciar als vots eclesiàstics per continuar amb la dinastia. Però va topar amb l’oposició del papa Gregori XIII, aliat dels Habsburg. De fet, el rei espanyol Felip II també aspirava a la corona portuguesa, ja que era net de Manuel I, rei de Portugal entre el 1495 i el 1521, el qual era també pare d’Enric.\nEl rei Manuel I\nDurant el seu regnat, els portuguesos continuaren vorejant les costes africanes i arribaren amb èxit a l’Extrem Orient. Vasco da Gama feu el periple d’Àfrica i arribà a Calicut, a l’Índia (1497-98) i, en un segon viatge (1502-03), descobrí les illes Amirante i establí factories a la costa del Dècan. Francesc d’Almeida, primer virrei de l’Índia portuguesa (1505-09), mantingué l’hegemonia portuguesa a l’oceà Índic en lluita contra els musulmans d’Egipte (victòria de Diu, 1508), i navegà fins a Ceilan i Madagascar. El seu successor, Alfons d’Albuquerque (1509-15), conquerí Socotra, Masqat, Ormuz (1506), Goa (1510) i Malacca (1511) i organitzà una expedició a l’arxipèlag de les Moluques. Els portuguesos arribaren a Siam, Dai-Viêt, Xina (1514-17) i Macau (1557). D’altra banda, Pedro Álvares Cabral arribà a les costes brasileres (1500).\nManuel I establí el monopoli de la corona sobre el comerç de les espècies amb la creació de la Casa da India e da Guiné (1499). A Lisboa fluïren les espècies asiàtiques, el sucre de les illes i els esclaus negres. Una política d’alts preus de venda donà a la corona enormes beneficis.\nAmbicionant d’annexar-se a Castella, Manuel I es casà successivament amb dues filles (Isabel, 1495, i Maria, 1500) i una neta (Elionor, 1518) dels Reis Catòlics. Durant el regnat de Joan III (1521-57), els venecians aconseguiren competir amb els portuguesos. La introducció de la Inquisició a Portugal (1536) provocà l’emigració de molts comerciants i fou un obstacle per al progrés científic.\nAlfonso Sánchez Coello, «Sebastià I de Portugal», ca. 1575\nEl rei Sebastià\nEl rei Sebastià (1557-78) considerà que el destí natural de l’expansió portuguesa era el nord d’Àfrica, però fou derrotat i mort a l’esmentada batalla de Kasr al-Kabir el 1578. Després de l’efímer regnat del darrer descendent legítim de la Casa d’Aviz, el cardenal Enric (1578-80), es disputaren la corona portuguesa Felip II de Castella, net de Manuel I, que tenia el suport de l’oligarquia, i Antoni, prior de Crato, nebot del cardenal Enric, candidat de la burgesia i de les ciutats. Un exèrcit castellà derrotà el pretendent nacional a Alcántara (1580).\nLa unió de Portugal a Castella\nFelip II fou proclamat rei a les corts de Tomar (1581). Durant la unió de Portugal a Castella, que havia de durar fins al 1640, foren consumats l’enfonsament del poder marítim portuguès i la destrucció del monopoli del comerç oriental, abandonat a mans d’anglesos i holandesos. Encara que les tropes castellanes protegiren les rutes portugueses, no pogueren evitar que els holandesos s’instal·laren al Brasil i a les factories africanes de São Tomé i Luanda.\nLes dificultats econòmiques i les càrregues financeres imposades pel comte duc d’Olivares, ministre de Felip IV, provocaren insurreccions populars anticastellanes (1637). El descontentament culminà quan, en produir-se la revolta catalana del 1640, el comte duc d’Olivares requerí l’ajuda de tropes portugueses per anar contra Catalunya. La noblesa i la burgesia s’insurgiren amb l’ajut de Richelieu i proclamaren rei el duc de Bragança amb el nom de Joan IV (1640-56). Fou la Restauração.\nFelip II envaí el país amb un exèrcit liderat pel duc d’Alba que vencé les forces d’António a la batalla d’Alcàntara, i va ser proclamat rei de Portugal amb la condició que no convertira el país en una província castellana.\nPerò a partir del segle XVII hi hagué diverses revoltes portugueses (Porto, 1624; Èvora, 1637) que, a poc a poc, s’anaren estenent per tot Portugal, especialment per l’augment dels impostos en temps de Felip IV. Aquests conflictes crearen malestar en els territoris governats per la monarquia hispànica a causa sobretot de la pressió fiscal a la qual eren sotmesos per sustentar la guerra dels Trenta Anys.\nA Catalunya, el descontentament també era degut a les malvestats de les tropes espanyoles que ocupaven el territori en les lluites contra França. El 1626, aquest malestar va anar en augment quan el primer ministre de Felip IV, el comte-duc d’Olivares, va proclamar la Unió d’Armes per la qual tots els territoris no castellans de la Casa d’Àustria havien d’aportar homes i diners a l’esforç bèl·lic. El desgast econòmic i moral de les guerres que lliurava Espanya i el malestar per la Unió d’Armes esclatà finalment el 1640. Al juny, els pagesos catalans es van revoltar contra la presència de tropes al territori en l’anomenat Corpus de Sang, on va morir assassinat el virrei de Catalunya. Al setembre, la Generalitat signà el Pacte de Ceret pel qual posava el país sota la protecció de França.\nL’1 de desembre, un grup de nobles, militars i clergues portuguesos nomenaren el duc de Bragança com a rei de Portugal amb el nom de Joan IV.\nLa rebel·lió portuguesa no fou considerada prou important pels Habsburg, els quals van centrar la major part dels esforços militars sobretot a Catalunya i França. Així, Portugal tingué temps de crear fortificacions defensives a la frontera i crear aliances amb França i una treva amb Holanda, ambdues el 1641. Però aquell any de 1641 a la Casa d’Àustria li sorgí un altre problema intern. El duc de Medina Sidònia, Gaspar Pérez de Guzmán, cunyat de Joan IV de Portugal, conspirà per crear una zona independent a Sevilla, Còrdova, Jaen i Granada. Descoberta la conspiració, el duc de Medina Sidònia va ser desterrat a Castella i posteriorment empresonat. I a finals d’aquella dècada també hi va haver incidents secessionistes a Navarra, Nàpols i Sicília.\nEn aquesta illa les revoltes no foren sufocades fins al 1652. Paral·lelament a aquests fets, els portuguesos van aconseguir derrotar els espanyols en la primera batalla important des del nomenament de Joan IV com a rei de Portugal en la coneguda com a Guerra de Restauració. Després de cinc grans enfrontaments hispano-portuguesos, finalment, el 17 de juny de 1665, les tropes portugueses liderades pel duc de Schomberg, un militar d’origen alemany que havia lluitat al costat d’holandesos, suecs i francesos a la Guerra dels Trenta Anys, van vèncer definitivament els espanyols a la batalla de Montes Claros o de Vila Viçosa. A partir de llavors, els espanyols, fatigats i arruïnats per tants anys de guerra ja no van fer cap més esforç bèl·lic per recuperar Portugal.\nFonts: Marc Pons, «La Monarquia Hispànica reconeix la independència de Portugal»,El Nacional, 2017 / Ernest Prunera, «La independència de Portugal en el marc de la crisi de la monarquia hispànica de 1640», 2017 / Enciclopèdia Catalana / Jordi Soler i Toni Strubell, «Efemèrides», El Punt Avui, 2018


About: Edat antiga\nL'edat antiga o antiguitat és el període de la història entre el naixement de l'escriptura i la caiguda de l'Imperi romà el 476, que marca l'inici de l'edat mitjana. És, per tant, el primer període pròpiament històric. El desenvolupament varia moltíssim en funció de la regió estudiada, però a grans trets es pot caracteritzar com l'època de l'especialització social, del naixement de la majoria de ciències i arts actuals i d'una enorme expansió demogràfica que va portar a crear grans imperis. Cal no oblidar que en les mateixes dates un poble pot viure encara en la prehistòria (o protohistòria) i un altre haver-ne evolucionat molt. El règim polític més abundant hi és la monarquia. Sorgeix el comerç com a tal, amb l'aparició de la moneda i de les grans rutes d'intercanvi.\nL'edat antiga o antiguitat és el període de la història entre el naixement de l'escriptura i la caiguda de l'Imperi romà el 476, que marca l'inici de l'edat mitjana. És, per tant, el primer període pròpiament històric. El desenvolupament varia moltíssim en funció de la regió estudiada, però a grans trets es pot caracteritzar com l'època de l'especialització social, del naixement de la majoria de ciències i arts actuals i d'una enorme expansió demogràfica que va portar a crear grans imperis. Cal no oblidar que en les mateixes dates un poble pot viure encara en la prehistòria (o protohistòria) i un altre haver-ne evolucionat molt. El règim polític més abundant hi és la monarquia. Sorgeix el comerç com a tal, amb l'aparició de la moneda i de les grans rutes d'intercanvi. L'edat antiga conté dues èpoques: 1. * Antic Orient, amb l'auge de les primeres civilitzacions a l'Extrem Orient (Xina, Índia) i al Pròxim Orient (Mesopotàmia, Egipte). 2. * Antiguitat clàssica, amb el predomini de l'antiga Grècia i Roma. L'edat antiga és l'època històrica que coincideix amb el sorgiment i desenvolupament de les primeres civilitzacions o civilitzacions antigues. El concepte més tradicional d'història antiga és el de la invenció de l'escriptura, que convencionalment la historiografia ha considerat com a fita que permet marcar el final de la prehistòria i el començament de la història, donada la primacia que atorga a les fonts escrites davant la cultura material, que estudia amb el seu propi mètode l'arqueologia. Altres orientacions procuren atendre'n el sistema social o el nivell tècnic. Recentment, els estudis de genètica de poblacions basats en diferents tècniques d'anàlisi comparativa d'ADN i els estudis d'antropologia lingüística estan arribant a reconstruir, d'una manera cada vegada més precisa, les migracions antigues i la seva herència en les poblacions actuals. Sigui quin sigui el criteri emprat, coincideixen que, en temps i lloc, uns i altres processos van cristal·litzar en l'inici de la vida urbana (ciutats molt superiors en grandària i diferents en funció als poblets neolítics), l'aparició del poder polític (palaus, reis), de les religions organitzades (temples, sacerdots), una complexa estratificació social, esforços col·lectius de gran envergadura que exigeixen prestacions de treball obligatori i impostos, i el comerç de llarga distància (tot el que s'ha anomenat «revolució urbana»); nivell de desenvolupament social que per primera vegada es va aconseguir en la Sumèria del IV mil·lenni aC, espai propici per a la constitució de les primeres ciutats estat competitives a partir del substrat neolític que portava ja quatre mil·lennis desenvolupant-se al Creixent Fèrtil. A partir d'aquestes, i de successius contactes (tant pacífics com invasions) de pobles veïns (cultures sedentarioagrícoles o nomadoramaderes, que es nomenen tradicionalment amb termes de validesa qüestionada, més propis de famílies lingüístiques que d'ètnies humanes: semites, camites, protoindoeuropeus, etc.), es van anar conformant els primers estats de gran extensió territorial, fins a assolir la mida d'imperis multinacionals. Processos similars van tenir lloc en diversos moments segons l'àrea geogràfica (successivament, Mesopotàmia, la vall del Nil, el subcontinent indi, Xina, la conca del Mediterrani, l'Amèrica precolombina i la resta d'Europa, Àsia i Àfrica); en algunes zones especialment aïllades, alguns pobles caçadors-recol·lectors actuals encara no haurien abandonat la prehistòria mentre que d'altres van entrar violentament a l'edat moderna o contemporània sota el guiatge de les colonitzacions del segle XVI al XIX. Els pobles cronològicament contemporanis a la història escrita del Mediterrani oriental poden ser objecte de la protohistòria, ja que les fonts escrites per romans, grecs, fenicis, hebreus o egipcis, a més de les fonts arqueològiques, permeten fer-ho. L'antiguitat clàssica es localitza en el moment de plenitud de la civilització grecoromana (segle V aC al segle II dC) o, en sentit ampli, en tota la seva durada (segle VIII aC al segle V dC). Es va caracteritzar per la definició d'innovadors conceptes sociopolítics: els de ciutadania i de llibertat personal, no per a tots, sinó per una minoria sostinguda pel treball esclau, a diferència dels imperis fluvials de l'antic Egipte, Babilònia, Índia o la Xina, per als quals es va crear la imprecisa categoria de «mode de producció asiàtic», caracteritzades per l'existència d'un poder omnímode en la cúspide de l'imperi i el pagament de tributs per a les comunitats camperoles subjectes a aquest, però de condició social lliure (ja que, encara que hi existeixi l'esclavitud, no representa la força de treball principal). El final de l'edat antiga en la civilització occidental coincideix amb la caiguda de l'Imperi romà d'Occident (l'any 476, l'Imperi romà d'Orient va sobreviure tota l'edat mitjana fins al 1453 com Imperi bizantí), encara que tal discontinuïtat no s'observa en altres civilitzacions. Per tant, les divisions posteriors (edat mitjana i edat moderna) poden considerar-se vàlides només per aquella, mentre que la major part d'Àsia i d'Àfrica, i amb molta més claredat Amèrica, són objecte en la seva història d'una periodització pròpia. Alguns autors culturalistes fan arribar l'antiguitat tardana europea fins als segles VI i VII, mentre que, l'escola "mutacionista" francesa l'estén fins a algun moment entre els segles IX i XI. Diferents interpretacions de la història posen l'accent en qüestions econòmiques (transició del mode de producció esclavista a manera de producció feudal, des de la crisi del segle III); polítiques (desaparició de l'imperi i instal·lació dels regnes germànics des del segle V), o ideològiques, religioses (substitució del paganisme politeista pels monoteismes teocèntrics: el cristianisme -segle IV-, i posteriorment l'islam, [segle VII, filosòfiques (filosofia antiga per la medieval) i artístiques (evolució des de l'art antic -clàssic- cap a l'art medieval, paleocristià i preromànic)]. Les civilitzacions de l'antiguitat són agrupades geogràficament per la historiografia i l'arqueologia en zones en què diferents pobles i cultures van estar especialment vinculats entre si, tot i que les àrees d'influència de cadascuna d'aquestes van arribar en moltes ocasions a interpenetrar-se i a anar molt més lluny, formant imperis de dimensions multicontinentals (l'Imperi persa, el d'Alexandre el Gran i l'Imperi romà), talassocràcies ('govern dels mars') o rutes comercials i d'intercanvi de productes i idees a llarga distància; encara que sempre limitades pel relatiu aïllament entre si (obstacles dels deserts i oceans), que arriba a ser radical en alguns casos (entre el Vell Món i el Nou Món). La navegació antiga, especialment la naturalesa i extensió de les expedicions que necessàriament van haver de realitzar les cultures primitives de Polinèsia (almenys fins a l'Illa de Pasqua), és un assumpte encara polèmic. En algunes ocasions, s'ha recorregut a l'arqueologia experimental per provar la possibilitat de contactes amb Amèrica des del Pacífic. Altres conceptes d'aplicació discutida són la prioritat del difusionisme o del desenvolupament endogen per a determinats fenòmens culturals (agricultura, metal·lúrgia, escriptura, alfabet, moneda, etc.) i l'aplicació de l'evolucionisme en contextos arqueològics i antropològics. (ca)\nL'edat antiga o antiguitat és el període de la història entre el naixement de l'escriptura i la caiguda de l'Imperi romà el 476, que marca l'inici de l'edat mitjana. És, per tant, el primer període pròpiament històric. El desenvolupament varia moltíssim en funció de la regió estudiada, però a grans trets es pot caracteritzar com l'època de l'especialització social, del naixement de la majoria de ciències i arts actuals i d'una enorme expansió demogràfica que va portar a crear grans imperis. Cal no oblidar que en les mateixes dates un poble pot viure encara en la prehistòria (o protohistòria) i un altre haver-ne evolucionat molt. El règim polític més abundant hi és la monarquia. Sorgeix el comerç com a tal, amb l'aparició de la moneda i de les grans rutes d'intercanvi. (ca)


Polèmica en el derbi castellonenc de Primera RFEF - À Punt\nPolèmica en el derbi castellonenc de Primera RFEF\nEl Vila-real B no ha posat entrades a la venda i només ha cedit 75 invitacions al Castelló, que les ha refusades\nCollado i Cubillas celebren un gol / À Punt Esports\n14 de gener 2022 - 17:47\nAquest dimarts es juga un dels partits més esperats de la nova Primera RFEF a la província de Castelló, el derbi entre el Vila-real B i el Castelló, que es va haver d'ajornar per casos positius de covid-19 en l'equip del Castàlia.\nLa tria de l'horari, un dimarts a les cinc de la vesprada, ja no va agradar gens a l'afició orelluda, que sospitava que el Vila-real volia limitar el nombre de seguidors del Castelló al Miniestadi. Però la indignació ha crescut en fer-se oficial que el club presidit per Fernando Roig ha decidit no posar cap entrada a la venda. Això sí, el Vila-real va oferir 75 invitacions als alb-i-negres.\nPerò el Castelló ha refusat aquestes invitacions com a resposta a la decisió de l'equip local de no permetre la venda d'entrades per al partit, i que, per tant, es disputarà sense afició orelluda.\nLa Federació de Penyes del Castelló ha acusat el Vila-real d'intentar "boicotejar l'assistència d'aficionats rivals" i demana respecte al club i als seguidors. Al seu parer, aquesta decisió ofereix un "tracte discriminatori" per l'horari i per la política d'entrades i convida el Vila-real a reflexioar sobre "la postura dantesca" que evitarà la presència de gent al Miniestadi.\nEn el partit hi ha en joc el lideratge del grup segon de Primera RFEF, ja que si els groguets guanyen superaran l'Albacete. El Castelló, que fa un mes que no competeix, després que s'ajornara el derbi contra l'Alcoià de dissabte per la covid-19, necessita la victòria per a tornar als llocs de play-off a Segona.\nLa Nucia i l'Intercity desaprofiten l'entropessada de l'Hèrcules El Vila-real B es referma en el lideratge (4-1) El Barça completa l'any perfecte amb la Supercopa d'Espanya Vicente Parras fa un toc d'atenció a l'afició: "Açò és el Collao!" Bordalás: "L'equip necessita ajuda urgent o ho passarem malament" Amb la mel a la boca (2-2) L'Alcoià rescata un punt contra el Castella (1-1) L'Hèrcules trenca la ratxa de victòries a Granada (0-0) El repte de Bordalás en el moment més difícil de Simeone


Redacció | dimecres, 20 d'agost del 2014, a les 20.59\nL'increment de la presència policial era evident avui a la Barceloneta. És la fórmula que, segons l'Ajuntament, s'ha intensificat arran de les protestes veïnals de les últimes nits en contra dels apartaments turístics. Des del consistori, però, asseguren que fa temps que s'està lluitant contra comportaments incívics, com aquest. MERCÈ HOMS, regidora de Ciutat Vella "Tolerància zero amb qualsevol comportament d'incivisme i sobretot comunicar als veïns de la Barceloneta que no estan sols davant d'aquestes actuacions." "A la Barceloneta hi ha 72 apartaments turístics, segons el registre oficial de l'Ajuntament. Però els veïns diuen que són molts més. Actualment estan elaborant un cens propi i calculen que la xifra d'apartaments al barri podria arribar als 2.000." Des del districte asseguren que recentment també s'han reforçat les inspeccions per detectar allotjaments il.legals. Des de 2011 s'han obert al barri 113 expedients. Les sancions van des dels 9.000 fins als 90.000 euros. La reacció que s'ha produït a la Barceloneta és, per al PSC, conseqüència de l'afany del govern municipal per atreure més turisme. JAUME COLLBONI, candidat del PSC a l'alcaldia de Barcelona "El que s'ha de fer és limitar el creixement de més hotels i afavorir l'ús residencial de molts d'aquests barris i, afavorir que es quedi a viure al seu barri." El Partit Popular ha denunciat que el govern va tard en la regulació de les llicències de pisos turístics. ÀNGELS ESTELLER, portaveu del grup municipal del PP "A Barcelona els últims anys s'han regularitzat 10.000 pisos turístics. Però n'hi ha milers d'irregulars. I, per això, ja et dic fa més de sis mesos que vam demanar que fes front a aquest problema." També la síndica de greuges de Barcelona ha reclamat més control sobre les llicències turístiques. MARIA ASSUMPCIÓ VILÀ, síndica de greuges de Barcelona "Nosaltres demanem això: que es regulin i que es declarin. Que les persones que tenen aquests pisos, que els lloguen i que tenen un benefici, que és mol lícit, que també tributin." L'Ajuntament ha assegurat que està en contacte amb els veïns de la Barceloneta i que es reuniran a començaments de setembre.\nLa regidora de Ciutat Vella, Mercè Homs, ha asseverat que tindran “tolerància zero amb qualsevol comportament d’incivisme” i ha insistit que els veïns de la Barceloneta tenen el suport del govern municipal pel que fa als pisos turístics il·legals.\nEl president del PSC de Barcelona, Jaume Collboni, considera urgent la compareixença de l’alcalde Xavier Trias per proposar solucions a les reclamacions dels veïns perjudicats per els pisos turístics il·legals a la Barceloneta. Collboni ha lamentat que el Pla d’usos de Ciutat Vella estigui “pensat per als turistes i no per a la gent que hi viu”.\nL’alcaldable socialista per Barcelona creu que s’ha arribat al punt del col·lapse amb el risc que l’allotjament turístic es converteixi en un parc temàtic. El socialista ha lamentat que la resposta als problemes turístics de la ciutat sigui intentar atreure més visitants. Ha destacat que no pot ser que la prioritat sigui passar de set a 10 milions de turistes, i ha afegit que cal canviar el model per centrar-se en els veïns que hi viuen.\nLa portaveu del Grup Municipal del PP, Àngels Esteller, ha recordat que en els últims mesos s’han regularitzat 10.000 pisos turístics, però “n’hi ha milers d’irregulars”.\nEn la mateixa línia, la síndica de greuges de Barcelona, Maria Assumpció Vilà, ha demanat a l’Ajuntament que reguli i controli els apartaments turístics. Després de les protestes veïnals a la Barceloneta, Vilà creu que s’ha d’aplicar una normativa a tots els pisos turístics per tal que no afecti a la convivència amb els veïns.\n— apartaments turístics — incivisme — Maria Assumpció Vilà — sindicatura de Greuges de Barcelona\nEls estudiants tornen a omplir les biblioteques\nUn estudi de l’Hospital del Mar millora el tractament del virus del papil·loma humà\nEl consistori oferirà pisos individuals a les persones sense llar en situació crònica