El «Lexus» passà primer per la Dragonera\nL'embarcació de Jaime Illera fou la més ràpida de la flota TP 52 en el pas intermedi de la regata d'altura\nLa disputa de la jornada d'altura de la XXIV edició de la Copa del Rei es dugué a terme ahir en un recorregut de gairebé 100 milles nàutiques (185 quilòmetres). L'organització dissenyà una regata llarga que començà amb un triangle dins la badia de Palma amb balisa als voltants de Sant Joan per després col·locar la segona a l'illa Dragonera, on es puntuà com una primera mànega. Després de superar el Toro, els vaixells de les quatre categories es dirigiren cap a l'arxipèlag de Cabrera, on es trobava la tercera balisa per tornar després a la badia de Palma, on l'arribada de meta estava situada al cap Blanc. Segons el vent que bufà a darrera hora d'ahir horabaixa, es preveia que els primers participants arribassin cap a la mitjanit.\nEn els resultats parcials de la regata, eLexus comandà el primer pas a la categoria Transpac 52 seguit deCaixa Galicia i deMovistar. A l'espera del resultat final de la jornada, eCaixa Galicia encapçala la general seguit deLexus, amb dos punts menys.\nEn la categoria d'IMS 500, l'argentí Matador fou el primer que passà per la primera balisa puntuable de Dragonera, seguit deCAM de Fernando León i deTau Cerámica de Theresa Zabell. La general contiua encapçalada peCAM, però eTau Cerámica va prendre el segon lloc aCodorniu. Les proves començaren poc després de la una del migdia amb un vent de 10 nusos d'intensitat.\nA la categoria d'IMS 600, eMovistar de Lorenzo Bressani encapçalava la prova en el pas pel Toro seguit per l'Andalucia te Quiere de Rafael Díaz i eZurich. Si al final del dia les posicions es mantinguessin d'aquesta manera, l'embarcació de Bressani continuaria com a líder. En IMS 670, el més ràpid a mitjan recorregut fou eQuum Comunicación, seguit deMutua Madrileña i eMovistar. A darrera hora de la nit les embarcacions, ja de camí cap a Palma, navegaven sota un vent de 12 nusos. Avui no hi haurà regates. L'organització decidí donar jornada de descans als participants després de la dura regata d'ahir.\nEl Zurich, que fou desqualificat en la segona mànega disputada dimarts, va perdre part de les seves opcions a la victòria final en veure's implicat en un conflicte en el pas de la primera balisa de sobrevent amb cinc embarcacions més. El vaixell de Santana no estigué d'acord amb la resolució dels jutges de regata i no perd l'esperança d'aconseguir la victòria després que ahir el jurat internacional de la Copa acceptàs la reobertura d'audència, a la qual eZurich aportarà noves proves.


Cunillera sobre l'incendi a Badalona: "Ens trobem davant una desgràcia, una situació molt cruel"\nPublicat 10/12/2020 11:38CET\nLa delegada del Govern central a Catalunya, Teresa Cunillera, ha assegurat aquest dijous sobre l'incendi d'una nau industrial de Badalona (Barcelona), en el qual han mort dues persones: "Ens trobem davant una desgràcia, una situació molt cruel".\nCunillera ha explicat als mitjans que aquest dijous al matí s'han reunit "per fer un seguiment minuciós" i per treballar de manera conjunta amb els cossos de seguretat.\n"Ara és el moment de fer una crida a totes les administracions per tenir la capacitat de reflexionar i trobar solucions per frenar i arreglar aquesta situació", ha afegit.\nCunillera ha assegurat que abans de donar més informació "s'ha de deixar que els Bombers i els cossos de seguretat treballin per veure què ha passat", i ha demanat molt respecte per a les víctimes i els que han ingressat a centres sanitaris.\nHa manifestat que "a Catalunya els cossos de seguretat, els Bombers i emergències, sempre estan a l'alçada dels reptes de situacions difícils com l'actual i es treballa amb un rigor i una professionalitat increïble".


Elkton (Kentucky) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n36° 48′ 32″ N, 87° 09′ 23″ O / 36.8089°N,87.1564°O / 36.8089; -87.1564\nTodd County (en)\nElkton és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia una població de 1.984 habitants.\nSegons el cens del 2000, Elkton tenia 1.984 habitants, 810 habitatges, i 541 famílies. La densitat de població era de 370,1 habitants/km².\nDels 810 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,7% hi vivien parelles casades, en un 19,5% dones solteres, i en un 33,1% no eren unitats familiars. En el 30,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 21,3% 65 anys o més.\nLa renda mediana per habitatge era de 24.924$ i la renda mediana per família de 31.912$. Els homes tenien una renda mediana de 26.799$ mentre que les dones 20.134$. La renda per capita de la població era de 14.297$. Entorn del 15,7% de les famílies i el 17,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nAllensville (13 km)\nRussellville (24 km)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Elkton_(Kentucky)&oldid=25027966»


A Canet de Mar un conte fet a mida – Companyia Homenots\nA Canet de Mar un conte fet a mida\nPerò però… Això què és? On és la foto del BUM que havíem preparat? Sí sí, ja sabem que ahir era l’estrena del Pere, el nostre drac percussionista, però això no és excusa!!\nBé, ja ho resoldrem, però una cosa sí que és certa: quina estrena tan lluïda va tenir ahir en Pere! En l’últim moment i abraçat a la capsa modernista que tant ens havia costat de trobar, eh? Tot i que els nens i les nenes de la X Fira Modernista de Canet de Mar varen ser molt i molt espabilats i varen resoldre amb èxit totes les proves que van haver de superar per trobar les pedres màgiques. Per no parlar de la Camila que va trobar la clau adequada per obrir el candau, quina vista va tenir! I atenció perquè vàrem establir un nou rècord: vam haver de regalar dues, sí dues, capses de piruletes!!! Quin nivellàs teniu a Canet de Mar, es nota que teniu un bon professor a l’escola de música i que el mes de juny hi feu el Repercussió.\nVaja, resumint, que estem molt però que molt contents perquè ahir vam preparar un conte fet a mida per a la Fira i veient les cares d’alegria que teníeu al final del conte i com ens anàveu empaitant pensem sincerament que ens vam sortir. I això ens omple d’una alegria immensa i ens recorda que els nens i les nenes sempre ens torneu multiplicat per mil tot l’esforç i les ganes de fer-ho bé que els adults posem a l’hora de fer les coses.\nMoltíssimes gràcies al pare que es va oferir a fer de Vicente per acceptar el repte amb simpatia i naturalitat, quin crack! També moltes gràcies al Joan Carles per sonoritzar-ho tot ràpid i fàcil, quin luxe!! I finalment i especialment moltíssimes gràcies a la Biblioteca Municipal Canet de Mar per creure en nosaltres i oferir-nos una oportunitat preciosa que ens ha fet sortir de la zona de confort, ens ha posat les piles i ens ha enriquit enormement. Sou genials!!!\nI res més, a descansar fort perquè la setmana que entrem visitarem l’Estartit, Sabadell i Vilanova del Vallès llestos i a punt per buscar el tresor del pirata. I en tenim moooltes ganes!!


Laboratori Creatiu d'Amics de les Arts: d’abril 2010\nDiumenge 16 de maig, 18h\nTaller de llibre objecte intervingut\nXerrada introductòria i taller d'elaboració de llibres intervinguts\nDissabte 29 de maig de 17a 21h\nExposició a l'aire lliure de les obres realitzades al taller i tarda de treball: a la plaça Vapor Ventalló amb motiu de la Diada dels Amics de les Arts. Els creadors i creadores interessats a més d'exposar les seves obres treballaran al llarg de la tarda.\nUn llibre objecte intervingut està concebut a partir d'un altre llibre; un llibre convencional que el creador manipula fins a transformar-lo en un a nova obra, un nou continent i contingut, proper a l'escultura, el llibre d'artista o el poema objecte.\nEn moltes obres, el títol original del llibre és el punt de partida del treball i aglutina el sentit final de l'obra, el joc poètic. Les possibilitats de manipulació o intervenció d'un llibre són molt diverses així com els resultats obtinguts.\nINTERMEDIATE SHORT STORIES BETWEEN HANDS, Blanca Rosa Pastor Cubillo\nLAS ÚLTIMAS BANDERAS, Victoria Cano Pérez\nObres publicades a: SOBRE LIBROS, Sendemà Editorial, 2009\nVisita a l'exposició de M. Mercè Casanovas: IMPRESSIONS DE REALITAT\nIMPRESSIONS DE REALITAT\nVisita comentada a l'exposició de\na l'Espai G d'Art.\nTrobada als Amics de les Arts\na les 19,30h, (al bar).\nImpressions digitals d'alta resolució sobre suports no convencionals com són el guix, el vidre, la pedra, el fang o la fusta, entre d'altres. El treball forma part d'un Projecte I+D de la Facultat de Belles Arts de la Universitat de Barcelona.\nL'APARADOR (I), mostra de propostes artístiques tèxtils terrassenques\nDissabte 10 d'abril, 18h\nAquesta activitat té com a objectiu difondre la producció creativa d'artesanes, dissenyadores i artistes de la nostra ciutat. Iz, Emma, Carme Torras, Mariona Peremateu i Roser López presentaran diverses mostres de la seva activitat creativa vinculada al món del tèxtil. A més de donar a conèixer les seves creacions, plantejaran diverses qüestions sobre els seus processos de treball i temes de discussió per a debatre conjuntament amb el públic assistent.\nRío de Janeiro, 1961\nFormada com a dissenyadora en el camp de les arts visuals i figurinista. Iz treballa com a directora d'art, atrezzista i figurinista des de 1993 en teatre, cinema i televisió. Des de 1999 coordina i produeix Sacro Oficio, una marca de moda de la qual n'és també dissenyadora. Iz crea peces úniques, però Sacro Oficio va més enllà del disseny exclusiu, és també un projecte d'arts visuals on la indumentària esdevé una part d'un tot, d'un univers estètic creat amb l'objectiu no només de fer-nos evident la bellesa sinó també algunes qüestions per a la reflexió com per exemple: el diàleg entre producció tradicional i industrial; la lleugeresa i l'efímer; el valor de treball artesà.\nEn este momento combino en un único proyecto la ropa hecha totalmente a mano y la costura industrial. Estoy desarrollando una propuesta que trata de crear ropas ligeras y pràcticas para adoptar en los viajes; sin peso, sin volumen y que no necesiten de mantenimiento como el planchado. Se trata de piezas transportables y transformables. IZ\nVa estudiar escultura a l'Escola Massana de Barcelona. És empresària i artesana, es dedica a l'elaboració de complements de moda: flors, barrets, toques des de 1998, al capdavant de l'empresa FIORE SCP. Emma es planteja el pas de la creació d'unes peces destinades a un públic específic amb unes necessitat concretes, a una producció més artística, partint de la natura com font d’inspiració, jugant amb colors i textures. Es planteja una reflexió sobre el procés de fabricació artesà, el disseny i la peça entesa com a escultura.\nLes peces que m'interessa elaborar estan molt relacionades amb la meva feina, sobretot pel que fa a l'aspecte tècnic (costura, tints, planxat i gravat del teixit...). Les peces oscil·len entre formes orgàniques i "òrgans tèxtils", i tant textura com color hi són protagonistes. En un primer moment treballaré "accessoris", partint del cos humà, de la pròpia anatomia; que segons la seva forma s'acostaran a "pròtesis", "òrgans"... EMMA\nDes d'inicis dels anys 80 es forma en la tècnica del patchwork amb la participació en nombrosos cursos monogràfics i especialitzats amb professorat nacional i estranger. Fa 10 anys que imparteix classes de patchwork al seu taller “Petits punts” i, des de fa 7 cursos, a l'escola La Llar de Terrassa. Ha obtingut diversos premis amb les seves peces. Ha publicat projectes i articles a revistes especialitzades; i, juntament amb Llúcia Garrigós, el llibre Patchwork, pochoire & scrcap, el 2008.\nEn la meva obra utilitzo el teixit com a mitjà d´expressió, utilitzo la tècnica del trip-piecing o cosit de tires per crear els meus quilts on la forma i el color són el més important, jo mateixa tenyeixo les teles per obtenir la gama de colors desitjada. CARME TORRAS\nVa estudiar disseny de moda a l'Escola Illa (Sabadell) i s'ha format en figurinisme, escenografia i comunicació de moda (Màster en vestuari per als mitjans de comunicació a l'Institut Català de Moda, Barcelona). Des del 2004 és al capdavant de la botiga-taller VOILÀ, (C/ Pitàgores, 67, 08221 Terrassa) amb col·leccions pròpies i encàrrecs a mida, alta costura, núvies i disseny i realització de vestuari per a publicitat, premsa i cinema. Participa activament en esdeveniments i fires així com exposicions, i també imparteix cursos i tallers.\nLa meva recerca, constant, juga amb l'equilibri, el caos, l'ordre... S'orienta cap a l'espontaneïtat i la disciplina; va de la fragilitat a la fortalesa, de la tradició a la modernitat, del volum al pla; es mou entre el femení i el masculí. Entenc la moda com a comunicació i no com a aparença. M'inspiro, de vegades inconscient, en el que m'envolta; i treballo a consciència per a fer possible l'acte de dedicar-me a fer el que més m'apassiona. MARIONA PEREMATEU\nMuseòloga, llicenciada en Ciències de la Informació (UAB), Màster en museologia i Gestió de museus (UB), Postgrau en Museografia Didàctica (UB), Màster en Investigació Etnogràfica (UAB). Conservadora del Centre de Documentació i Museu Tèxtil de Terrassa. Fa 12 anys que es dedica a la museologia i des de 2003 treballa en el camp del patrimoni tèxtil. A més de col·laborar en diverses publicacions sobre patrimoni, ha publicat narrativa i poesia. Després d'haver participat en diversos cursos sobre realització artesana de llibres il·lustrats i d'artista, a la llibreria La Central i a l'Escola Massana de Barcelona, confecciona llibres-objecte i altres obres amb materials tèxtils escrits i il·lustrats amb brodat sobre tela.\nEl brodat, com a tècnica, està associat a un model de dona tradicional i, a alhora, menysvalorat com a conjunt de sabers. La meva intenció és reivindicar-lo com a tècnica d'expressió, com a eina plàstica per a la comunicació; utilitzant-lo de manera inusual i al mateix temps revaloritzar els treballs femenins considerats “d'agulla”. ROSER LÓPEZ\nMostra poesia visual (taller 14 de març)\nManuela Tello. Sense sostre\nCarolina Priego. Caiguda\nNúria Bitria. La roda\nVisita a l'exposició de M. Mercè Casanovas: IMPRES...\nL'APARADOR (I), mostra de propostes artístiques tè...


Solucions CHAtU per Fires i Congressos\nSolucions per a fires i congressos\nDestaqui de la seva competència i guanyi en imatge\nEls dispositius CHAtU introdueixen als recintes firals noves maneres de gestionar les comunicacions, de difondre la informació i de facilitar la connectivitat dels professionals. Amb les solucions CHAtU és molt senzill disposar d’una xarxa Wi-Fi, sigui oberta o privada, i d’un mini-servidor on es pot desar i compartir arxius a través de la xarxa, i fins i tot d’un carregador per al mòbil sense fils. A l’estand, a la zona d’acreditacions, a la sala de premsa o a les sales de conferències, amb CHAtU és més fàcil compartir informació, potenciar els contactes de negocis i oferir serveis de valor afegit mitjançant solucions tecnològiques d’última generació.\nLes solucions basades en la comunicació sense fils de CHAtU ofereixen un gran nombre d’avantatges tant per a expositors i professionals com per als organitzadors de fires i congressos\nAvantatges per als salons i recintes firals\nCHAtU permet dissenyar solucions de connectivitat altament eficients i flexibles per a grans recintes.\nAmpliï la potència de les xarxes Wi-Fi i garanteixi una bona connexió a internet a tot el recinte, inclosos sales i auditoris.\nOfereixi serveis de connexió a internet, xarxa privada i gestió documental en suport digital com a value pack per als expositors.\nPotenciï la imatge i l’eficiència organitzativa amb l’adopció de tecnologies sense fil en la difusió de la informació útil pel visitant i l’expositor.\nEstalviï recursos i espai amb la distribució de guies, fullets i altres elements informatius en format digital.\nDifongui de manera fàcil i ràpida els seus comunicats de premsa perquè siguin accessibles a través de la xarxa Wi-Fi.\nAvantatges per als expositors\nAmb els dispositius CHAtU tindrà la seva xarxa Wi-Fi i el seu propi mini-servidor a l’estand i podrà compartir arxius en format digital de manera ràpida, fàcil i segura.\nPermeti als visitants obtenir la seva informació comercial amb format digital, directament al seu dispositiu, fins i tot en absència dels agents comercials.\nConfiguri carpetes d’accés privat al mini-servidor per a tenir a l’abast els seus arxius d’ús intern, accessibles a través de la xarxa sense fils.\nOfereixi als seus clients i als membres del seu equip la possibilitat de carregar el mòbil amb la funció de càrrega sense fils.\nDugui el seu dispositiu CHAtU a les conferències i presentacions, per a difondre fàcilment els seus documents.\nEstalviï recursos i espai amb la distribució de la documentació en format digital. Evitarà a més el risc d’esgotar existències de la informació comercial.\nQualsevol espai el pot convertir fàcilment en un punt d’atenció i de promoció comercial instal·lant el seu CHAtU. A fires, exposicions, congressos… allà on instal·li els seus dispositius hi durà la seva xarxa Wi-Fi privada i totes les funcionalitats de CHAtU.\nEstalviï costos, temps i espai amb els formats digitals\nAmb el format digital s’estalviarà imprimir, transportar, emmagatzemar i exposar els seus materials informatius i comercials, el que li permetrà estalviar recursos i temps i farà la tasca de l’equip comercial més fàcil i agradable. Substituint els materials impresos per la informació en format digital, les solucions CHAtU l’ajuden a desenvolupar una activitat més sostenible, entre altres avantatges:


'No n'hi ha prou de saber parlar, cal saber escoltar' - VilaWeb\nDijous 14.09.2006 06:00\n'No n'hi ha prou de saber parlar, cal saber escoltar'\nFrancesc Torralba publica 'L'art de saber escoltar' (Pagès Editors)\nFrancesc Torralba (Barcelona, 1967) és doctor en filosofia i teologia. A 'L'art de saber escoltar' (Pagès) reflexiona sobre les condicions de l'escolta, el discerniment sobre què s'escolta, la por d'escoltar. També s'aventura a apuntar qui hem d'escoltar i els fruits que dóna aquest saber. Torralba creu que la societat no sap escoltar i això porta soledat. Diu que escoltar és un aprenentatge, no pas un do innat, i que per això creu que és 'un art'.\nLes dificultats d'escoltar\n'Hi ha dificultats que impedeixen de saber escoltar, diu Torralba; com ara molts prejudicis (per exemple, l'aspecte físic d'una persona pot dissuadir-nos d'escoltar-la); el temps (cada dia ens comuniquem d'una manera més ràpida); la incapacitat de desinflar l'ego, que és un dels obstacles bàsics a l'hora d'escoltar. La mentalitat egocèntrica i l'individualisme van lligats. I la tesi de fons del llibre és que aquests trets de la societat actual ens empobreixen. En canvi, escoltar és comprendre. Si no escoltes, el món es fa cada vegada més petit. La persona egocèntrica inevitablement va minvant, no pot créixer'.\nTorralba també parla de l'escolta pietosa, 'que demana un exercici de paciència, que pressuposa una ètica, que és una escolta desinteressada que no obeeix a cap càlcul. Em refereixo, per exemple, a la infermera que escolta, per enèsima vegada, la broma d'un vell afectat de demència senil i que la hi riu com si fos la primera vegada'.\nQui hem d'escoltar?\nHi ha un capítol que Torralba considera el més agosarat, aquell en què ell es demana qui hem d'escoltar. Diu: 'Molt sovint escoltem qui no es mereix de ser escoltat; en canvi, molta gent que hauria de ser escoltada passa desapercebuda. Per això és fonamental de saber discernir. I jo aventuro que hauríem d'escoltar els nens, sobretot per les seves preguntes; els avis, que ens aporten l'experiència; els malalts, per la serietat; els amics, que ens diuen les coses sense fer compliments; i els savis'.\nFinalment, el llibre es tanca amb una relació de fruits que es poden collir amb l'art de saber escoltar. Torralba creu que escoltar aporta claredat a l'hora de parlar, do de consell, docilitat, amabilitat, delicadesa i coneixement d'un mateix.\nLa idea del llibre va néixer de l'editor, Lluís Pagès, en constatant la dificultat que tenim d'escoltar, una cosa tan essencial en alguns àmbits de la vida. 'He escrit el llibre amb una voluntat molt pedagògica, explica l'autor, bo i fent un esforç per a contenir els tics pedants que tenim els professors, però també per a no caure en obvietats. La voluntat és que el llibre arribi a un públic ampli, perquè no és ni un manual d'autoajuda ni un llibre d'alta divulgació filosòfica'.\nFrancesc Torralba ja hi ha editat uns quants llibres, a Pagès Editors, els més celebrats dels quals són 'Rostres del silenci' (1996) i 'Cent valors per viure' (2001).


Sumem energies, competències i aprenentatges per contribuir a la formació bàsica dels joves\nCreat el 27 Març 2018\nLa xarxa comunitària del barri de la Mina genera continus exemples de col·laboració en benefici dels diversos col·lectius de població. Des del coneixement mutu de les entitats i serveis que hi participen, la proximitat i el treball cooperatiu, es concreten propostes que sumen sinèrgies. Aquest mes de març el Consorci ha acollit dos grups d’alumnes de l’Aula oberta de 3r curs d’ESO de l’Institut escola Sant Adrià de Besòs.\nAcompanyats de les seves mestres, el grup de joves ha participat al llarg de sis matins en les tasques habituals dels serveis Fem Família i Brigada del Consorci. Han compartit tres sessions amb cadascun d’aquests dos serveis. En el cas de Fem Família, on s’atén a famílies amb infants de fins a 6 anys que per tant es troben en ple període de criança i consolidació de la unitat familiar, aquests estudiants de secundària han col·laborat, entre altres tasques, en la construcció d’una taula de llum. De fet, van prendre la iniciativa en el muntatge perquè, tal com ens van explicar, ja sabien com resoldre la part elèctrica de la instal·lació. Gràcies al que els ha ensenyat el seu professor de tecnologia van poder aplicar aquests coneixements de manera pràctica. Un cop van tenir la taula a punt, van fer una sortida fins a la platja per buscar algunes pedres, que després de pintar-les van servir per jugar amb els infants, experimentant amb llums, colors i textures que els ajudaran a desenvolupar els seus sentits.\nEl mes de març els serveis socioeducatius del Consorci, la Capsa dels Jocs i Espai Jove, a més, de Fem Família han estat preparant la Festa de la Primavera. De manera que els joves de l’institut que ens han acompanyat, també van participar en la elaboració d’un mural de benvinguda al despertar de la natura. També es van fer un parell de visites a l’hort comunitari del barri per arrencar males herbes, plantar maduixes i carbassons, i regar-ho tot. Durant la visita mensual que Fem Família fa a la biblioteca Font de la Mina per cercar i retornar materials, es va aprofitar per explicar als joves l’ampli ventall de possibilitats que els ofereix aquest equipament. I, va haver-hi un dia que va tocar arremangar-se per fer endreçada general a l’espai del Fem Família.\nCol·laboració amb la Brigada\nEls dies que van compartir amb l’equip de la Brigada van col·laborar en l’arrenjament de solars, que és una de les feines que cal fer regularment per mantenir el barri net, van treballar en el muntatge de dues taules que es necessitaven pel dia de la Festa de la Primavera al parc del Besòs, van participar en el trasllat i organització dels arxius del Consorci i també es van fer càrrec de la destrucció de paperassa. La Brigada del Consorci dóna servei als diversos departaments del Consorci en qüestions de manteniment, neteja i possibles incidències en casos d’averies o desperfectes. El grup de joves va poder tastar com treballen diàriament els “manetes” de la Brigada del Consorci, que han de saber una mica de tot sobre fusteria, electricitat ..., i saber resoldre qualsevol imprevist que es presenti.\nL’aula oberta és un entorn escolar per a alumnes de segon cicle d’ESO que necessiten uns recursos diferents a l’aula regular. En aquest cas els aprenentatges s’organitzen de manera més globalitzada, inclou més activitats pràctiques i manipulatives relacionades amb la tecnologia, el format taller, i estades en empreses i serveis, on poden tenir un primer tast del que és el món laboral. L’objectiu és que adquireixin les competències bàsiques per obtenir el graduat. A més, de habilitats socials i un acompanyament en orientació escolar i laboral.


T'ajudem a crear un perfum exclusiu per a tú\nque et farà sentir unica, diferent i original.\nAquesta essència es ideal per a persones alegres, dinàmiques i extrovertides. Absolute Pleasure atrau la dona més inquieta, activa i simpàtica. Amants de les activitats en grup que impliquin plaer en qualsevol de les seves formes. Dones vitals que espremen la vida al màxim.\nSigues feliç amb aquesta fragància.\nPer a les més esportistes i enèrgiques arriba Energy FreshUna essència que t'acompanya a les activitats a l'aire lliure, a fer exercici, esports de muntanya i aventura tant en companyia com en solitari. Dones que saben gaudir del seu físic i se senten molt connectades amb la natura.\nMostra't natural amb aquesta fragància.\nSublime Femininity, Com indica el seu nom, és l'essència més femenina de totes. Pensada per a dones divertides, casuals, que desitgen potenciar la seva pròpia naturalesa, ser elles mateixes, que aprecien tant les situacions relaxants com les activitats més impulsives. És la mescla que potencia millor la creativitat femenina.\nExplora la teva creativitat amb aquesta fragància.\nSensual Luxury es tracta de la barreja més exòtica i envoltant que et proposem. La seva voluptuositat reclama l'atenció de les dones més sensuals que tenen ganes de seduir, de convèncer i fins i tot de liderar. Aquesta barreja et permetrà ser el centre d'atenció i expressar enèrgicament el teu caràcter extravertit.\nSigues atractiva amb aquesta fragància.\nCom la nit eterna i profunda aquesta essència és per a la dona que es desenvolupa bé en la foscor, a la llum de les espelmes d'un sopar romàntic, ballant en una festa i compartint amb amics el dissabte nit. Una dona vespertina amb ganes d'explorar els secrets d'un vespre Eternal Night.\nGaudeix del misteri amb aquesta fragància.


Web de l’Ipcime — Cultura Popular de Menorca\nOn som?: Inici / General / Inventari del Patrimoni Cultural Immaterial de Menorca / Web de l’Ipcime\nL’Inventari del Patrimoni Cultural Immaterial de Menorca (Ipcime), ja compta amb el seu logo (immenorca) i amb la seva pàgina web pròpia Inventari del Patrimoni Cultural Immaterial de Menorca (www.ipcime.cat).\nDia 3 de maig de 2019, en el marc de les IV Jornades de Cultura Popular i Tradicional de les Illes Balears organitzades per la Direcció General de Cultura del Govern balear amb la col·laboració del Consell Insular de Menorca, es va fer la presentació pública i oficial del web de l’Inventari, projecte iniciat durant aquesta legislatura per recopilar tot el patrimoni immaterial que es manté viu a Menorca, en forma de fitxes, a fi de posar-les a disposició de tothom que hi estigui interessat i que vulgui participar en el projecte mitjançant l’aportació dels seus suggeriments o de les informacions que consideri d’interès per completar cada fitxa.\nEn el web es pot trobar informació sobre què és l’Ipcime, quins són els seus òrgans de gestió, notícies i documentació gràfica relacionada amb cada element i totes les fitxes dels elements que s’han pogut inventariar en aquesta primera fase que s’ha dut a terme entre els anys 2017-2018.\nEn la mateixa pàgina, totes les persones interessades, portadors directes de cada manifestació de la nostra cultura popular, experts i investigadors sobre el tema, així com tota la comunitat que recrea i viu tots aquests elements, pot col·laborar i participar en l’elaboració de l’Inventari. Només cal que cliqueu sobre l’apartat “Col·labora amb el projecte” i deixeu les vostres dades de contacte.\nEl llegat immaterial de Menorca és patrimoni de tots. Per tant, salvaguardar-lo i transmetre’l a les noves generacions sense desvirtuar-lo ni folkloritzar-lo, però amb els canvis propis de l’evolució natural de la societat, dels seus valors i dels seus costums, és també cosa de tots.


El Blog de lectura de Can Roca: 20.000 LLEGÜES DE VIATGE SUBMARÍ\nAnònim 4 de febrer de 2009, a les 21:30\nM'ha agradat molt l'obra. I em sembla molt interessat que els nostres alumnes coneguin aquest llibre i d'altres d'en Jules Verne. No només era un gran escriptor sinò que va ser un gran científic. Va parlar del submarí quan encara no exixtia.\nNens i nenes de sisè. Us heu de posar les piles i llegir a aquest fantàstic escriptor.\nAnònim 5 de febrer de 2009, a les 20:26\nHola Carme oh sento pero oh tinc que admitir no em va agradar gens ni mica l'obra i pero això tan sevol me molestat en llegir lo que a possat jaja :P un salut Connor\nCarme 5 de febrer de 2009, a les 20:40\nEm sap greu Connor, però estic segura que t'agradaria molt qualsevol llibre de Jules Verne, ja que tot i viure al segle XIX, en les seves novel·les ja parlava d'aparells que ni tan sols havien estat inventats!!\nAnònim 9 de febrer de 2009, a les 23:03\nhola carme, m'ha agradat molt l'obra.\naaaahhhh....i com es posa la foto de degidors?\nm 'ho expliques demà al cole si veus el blog sino ja to dire\nAnònim 9 de febrer de 2009, a les 23:04\nAnònim 12 de febrer de 2009, a les 17:00\nJo nomes volia recomanar un llibre que es diu Anna i l'escriptora el diu Mª Lluísa Solà.\nAh!! I el resum del llibre esta molt bé. Ja tinc ganes de llegir-me el llibre (jaja)\nAnònim 13 de febrer de 2009, a les 13:06\nCarolina, recomanes un llibre sense haver-te'l llegit? De vegades els resums de les contraportades ens poden enganyar...\nPerò d'entrada ja et dic que estic segura que aquest llibre t'agradarà.\nAnònim 13 de febrer de 2009, a les 22:15\nhola Carme estic col·leccionan els llibres de Geronimo Stilton ivull que el recomanis, m ' ha agradat un molt xulo es diu: CUATRO RATONES EN LA REVA NEGRA es el numero 11 per si de cas el dimarts t' el porto\nAnònim 19 de febrer de 2009, a les 16:22\nA mi no em va agradar gens ni mica!!! va estar de pena jajajaja!!


Més que nova, la dreta és la de sempre\nLes darreres eleccions generals a Espanya es van plantejar, seguint estratègies electorals usades en altres països de manera exitosa, com si fossin la mare de totes les batalles. Tot ha resultat molt impostat, sobreactuat i portat al límit. Seguint les tesis del guru de la nova dreta, Steve Bannon, els discursos de les dretes hispàniques s’han desplaçat cap a l’extrem, usant un llenguatge agressiu i extremadament excloent, van apostar per instrumentalitzar els diversos malestars portant-los cap a les baixes passions tot apel·lant a reaccions purament emocionals. Es tractava de fer fora Pedro Sánchez de la Moncloa, com fos, i així poder imposar polítiques dràstiques i definitives. Era, ara o mai. Llençar gasolina damunt els problemes, més que no pas aportar solucions. El fracàs del tripartit de la Plaça Colón ha resultat clar i notori, encara que alguns al cobrar-se uns escons en pretenguin fer una lectura triomfalista. Si algú ha guanyat clarament les eleccions generals a Espanya, ha estat la moderació. De vegades, l’electorat resulta millor, més ponderat i responsable, que els propis líders polítics.\nAl llarg dels darrers mesos la dreta espanyola ha comès tots els errors estratègics possibles per resultar clarament derrotada. Un coneixement elemental de la teoria tradicional dels comportaments electorals, així ho semblaria indicar. Els nous teòrics del màrqueting polític d’aquestes dretes desacomplexades, copiant contextos força diferents, han pretès imposar nous criteris comunicatius i de conformació del llenguatge polític que no han funcionat. L’estratègia de la crispació no ha fet sinó donar els resultats nefastos que havia donat tota la vida. L’electorat continua reaccionant segons els paràmetres de la vella política. Hi ha coses molt elementals. Primer, una aposta de radicalització i confrontació forta, sempre acaba activant el vot dels contrincants. El progressisme s’ha mobilitzat, i especialment les dones, conscients del què es jugava. Un error de principiants. Segon, continua essent cert que les eleccions es guanyen amb el votant moderat. El desplaçament capa l’extrema dreta de totes tres opcions, ha deixat una immensa autopista central al PSOE al qual no li ha calgut fer res més que esperar. Fins i tot a Podemos, que ha pogut presentar la seva cara més amable i transversal, amb un Pablo Iglesias fent d’Íñigo Errejón. I, tercer, competir de manera dividida per un mateix espai polític sempre comporta el fracàs de tots, especialment quan no s’actua de manera articulada i representant segment de vot diferents, sinó fent una subhasta per veure qui feia la proposta més cridanera. Errors de manual que han evidenciat que, malgrat tot, la política continua essent bàsicament com era, almenys en un context polític com l’espanyol.\nAlgunes qüestions addicionals. L’independentisme s’ha sentit cridat a la mobilització com mai. A més de poder apel·lar al victimisme judicial, la dreta espanyola els feia la campanya. A les poblacions i barris de tradició més independentista i de radicació de classes mitjanes, la participació electoral ha estat molt més elevada. Entre Sant Cugat i Torre Baró, per exemple, hi ha 25 punts de diferència. Malgrat la irrupció de Vox, gran part de l’electorat espanyol no ha comprat la demonització exagerada que s’ha fet del tema català, ni tampoc està d’acord amb les solucions dràstiques que alguns verbalitzen. La majoria de la gent és força més civilitzada. Des del punt de vista dels electors, justament Vox no rep un vot de nova dreta sinó de l’extrema dreta de sempre que ha abandonat el PP per satisfer-se amb un discurs polític més dur. No ha penetrat, o molt poc, entre treballadors i sectors socials baixos com pretenia. A Catalunya, té el millor resultat a Pedralbes, amb un 10% dels electors. A Madrid, s’imposa també en les zones residencials més acomodades. El creixement de Ciudadanos, té molt de miratge. Ha cremat tots els vaixells per obtenir només un 3% més de vot. A les anteriors eleccions havia quedat subrepresentat en escons, per una llei de Hondt que li havia jugat en contra. Al superar el 15% del vot, ara ha pogut entrar en el repartiment de la representació d’això que se’n diu “l’Espanya buida”. Més enllà de batallar pel lideratge de la dreta, ara el seu marge polític resulta molt escàs.\nPer mi, si hi ha un personatge que representa el fiasco d’aquesta dreta no és tant Pablo Casado, com José María Aznar. Es queixava en un míting dies abans dels comicis del problema de la divisió i de la necessitat de reunificar la dreta, obviant que ell ha estat el gran propulsor de la partició. Va remoure les tranquil·les aigües del món de Mariano Rajoy, tot impulsant primer Abascal i Vox, per després apostar per Albert Rivera, abans d’abanderar com a nou líder del PP a Pablo Casado. Ha estat també l’inductor del ridícul desembarcament de Cayetana Álvarez de Toledo a Barcelona. Tot un regal per a l’independentisme, que no es creia que podés tenir tanta sort.


Bon paper dels catalans a l'inici de la Copa del Món de Quilòmetre Vertical a Transvulcania - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nBon paper dels catalans a l’inici de la Copa del Món de Quilòmetre Vertical a Transvulcania\nLa primera prova de la Copa del Món de Quilòmetre Vertical es va celebrar a l’illa de la Palma, a les Canàries ahir a la tarda, dins el marc de la Plátano de Canarias Transvulcania Salomon Nature Trails 2014. El quilòmetre vertical va constar d’un recorregut de 6,6 quilòmetres i 1.160 metres de desnivell, amb sortida a la platja de Tazacorte i meta a la torre forestal del Time.\nEls catalans van destacar en aquesta prova, on Laura Orgué (Salomon Santiveri) va pujar al podi en segona posició, completant la prova amb un temps d’1 hora 1 minut i 10 segons, per darrere de la vencedora, Elisa Desco (59 minuts i 43 segons) i per davant d’Azara Garcia de los Salmones (1 hora 1 minut i 42 segons).\nEn categoria masculina, Kilian Jornet (Salomon International Team) ha quedat 3r, amb 49 minuts i 33 segons, i Agustí Roc, de la Selecció Catalana de Curses per Muntanya de la FEEC i actual campió del món de l’especialitat, va aconseguir una excel·lent 4a posició, amb 51 minuts i 48 segons. La primera i segona posició del podi masculí la van ocupar les germans italians Bernard Dematteis i Martin Dematteis, amb 47 minuts i 23 segons, i 48 minuts i 26 segons respectivament.\nDesprés del quilòmetre vertical d’ahir, demà dissabte se celebra la gran prova, la Transvulcania, que agrupa tres curses diferents: la ultramarató, la marató i la mitja marató, que enguany presenta el millor cartell de la història amb corredors d’alt nivell, com Kilian Jornet, Emelie Forsberg, Tòfol Castanyer, Luis Alberto Hernando, Tomthy Olson, Dakota Jones i Anna Frost.\nLaura Orgué al Quilòmetre Vertical. Foto: Jordi Saragossa\nKilian Jornet al Quilòmetre Vertical. Foto: Jordi Saragossa


Margerita Modlnica Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVeure tots els 5 allotjaments a Modlnica.\nMargeritaCzestochowska 53, Modlnica, Modlnica, Polònia - Veure al mapaExcel·lent8,8Basada en165comentarisMargeritaVeure més fotos"Looks like we got an upgrade because instead of a standard r..."EvgenyPolandVeure més fotosVeure totes les 26 fotosMolt bona ubicació 8,5Veure al mapa8,5Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Modlnica, no busqui més enllà de Margerita. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Aeroport Internacional Joan Pau II Krakow-Balice. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Margerita és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, aparcacotxes. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, telèfon, aparell de televisió per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Margerita no troba competidors en cap categoria.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionscalefaccióescriptoritelèfonempolles d'aigua de cortesiaservei de despertador Idiomes ParlatsAnglèsMalai Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantPlease note that parties are organised at weekends at the property.\nGuests intending to bring a pet are kindly requested to inform the property in advance about the breed and bring the valid vaccination booklet. Comentaris recents de clients\nAllotjaments a Modlnica


És l'objecte d'estudi d'un treball publicat el 14 de novembre a Nature Communications Physics per Gorka Zamora-López, investigador de el Centre Cervell i Cognició (CBC) i Romain Brasselet, investigador de l'Escola Internacional Superior d'Estudis Avançats (SISSA) de Trieste (Itàlia).\nDescobert en l'àmbit de les ciències socials en la dècada de 1960, el fenomen anomenat de món petit ha fascinat a la cultura i a la ciència popular durant dècades. Va sorgir de l'observació que en el món, dues persones qualsevol estan connectades a través d'una curta cadena de llaços socials.\nLa propietat de món petit és una propietat que presenten les xarxes en què, tot i existir un gran nombre de nodes, és possible trobar sengles curtes de comunicació entre ells\nUna xarxa, ja sigui natural (neuronal o social) o artificial (sistemes de comunicació o de transport) consisteix en un conjunt ordenat d'elements connectats entre si a través de diversos mètodes que comparteixen informació. La propietat de món petit (small world en anglès) és una propietat que presenten les xarxes en les que, tot i existir un gran nombre de nodes, és possible trobar sengles curtes de comunicació entre ells. En les últimes dècades s'ha pogut comprovar, tant en sistemes naturals com en artificials, que moltes xarxes reals també són de món petit. Però, són petites totes les xarxes de món petit i com es comparen unes amb les altres?\n"En el nostre treball vam descobrir els límits superior i inferior per a la longitud i l'eficiència de les xarxes complexes"\nAl món físic, avaluem la mida dels objectes comparant-los amb una referència comuna, generalment un sistema mètric estàndard definit i acordat per la comunitat científica . En el cas de les xarxes complexes, la diferència és que cada xarxa forma un espai mètric propi. Per tant, la qüestió de si una xarxa és més petita o més gran que una altra implica la comparació de dos espais diferents entre si, en lloc de la situació més familiar en la qual els objectes són contrastats dins de l'espai comú en el qual es troben.\nTot i la varietat existent de xarxes de món petit, quantificar de manera fiable i comparable seva longitud mitjana segueix sent un desafiament.\nEl principal resultat d'una recerca publicada a Nature Communications Physics el 14 de novembre és "la identificació dels límits superior i inferior per a la longitud de ruta mitjana i per a l'eficiència global dels grafs, amb un nombre arbitrari de nodes i d'enllaços", afirmen Gorka Zamora-López, investigador de el Centre Cervell i Cognició (CBC) del Departament de Tecnologies de la Informació i les Comunicacions (DTIC) i Romain Brasselet, investigador de l'Escola Internacional Superior d'Estudis Avançats (SISSA) de Trieste (Itàlia), autors del treball.\n"Ara podem avaluar la longitud de ruta mitjana d'una xarxa, d’una mida i densitat donades, avaluant quant es desvia de la longitud de ruta més curta i més llarga que podria presentar", comenten Zamora López i Brasselet.\nAquests resultats permeten caracteritzar la longitud d’una xarxa sota una referència natural i proporcionar una representació sinòptica, sense la necessitat de triar entre models generats de manera aleatòria (grafs aleatoris) com es venia fent fins ara. És a dir, "aquest marc teòric ens permet avaluar les xarxes empíriques i els models de grafs conjuntament sota un mateix sistema de referència. Si bé la longitud de ruta d'aquestes construccions és comparable, les seves propietats dinàmiques poden diferir significativament", afegeixen.\nQuan es contrasten amb els límits superior i inferior de les xarxes complexes, només les xarxes neuronals, és a dir, els conectomas corticals, resulten ser ultra-curtes\nLes implicacions d'aquests resultats transcendeixen l'estudi purament estructural de les xarxes. L'aplicació d'aquest marc teòric a exemples empírics que pertanyen a tres categories diferents: neuronal, social i de transport, mostra que, si bé la majoria de les xarxes reals tenen una longitud de ruta comparable a la dels grafs aleatoris, quan es contrasten amb els límits superior i inferior, només les xarxes neuronals, és a dir, els conectomas corticals, resulten ser ultra-curtes.\nEls autors conclouen que els problemes d’optimització de transport en xarxes impliquen la maximització d'una varietat de paràmetres. Els resultats que han obtingut són las solucions per al cas més simple amb un conjunt mínim de restriccions. Aquestes solucions poden servir com a punt de partida per estudiar problemes més complexos que incloguin restriccions addicionals més enllà del nombre de nodes i d'enllaços.\nZamora-López, G., Brasselet, R. (2019), "Sizing complex networks", Nature Communications Physics, 14 de novembre, 2, 144 (2019) https://doi.org/10.1038/s42005-019-0239-0\nSet investigadors més han aconseguit un ajut Marie Curie de la Unió Europea


Opinió - La manera civilitzada de conviure\nPublicat: el 18/abr/16\nA ciutat les activitats i el veïnat han de conviure. A cada activitat en funció del tipus d'activitat, del lloc i de les condicions de l'establiment se li atorga un horari que l'ha de permetre tenir una viabilitat econòmica i d'altra banda poder conviure amb el seu entorn sense conflictes. El titular d'aquesta activitat coneix aquest horari perquè figura en la seva llicència d'activitat.\nLa Policia Local vetlla perquè aquests acords es compleixin. Quan un veí es queixa, la Policia Local comprova que l'activitat s'ajusti a les condicions de funcionament pactades. En cas que s'hi ajusti, informa als veïns que l'activitat funciona correctament i en cas contrari aixeca una acta policial on consta l'incompliment. Un incompliment porta a una sanció en funció de la gravetat de l'incompliment.\nEn algunes situacions excepcionals una activitat demana un permís puntual. Si la petició és raonable, l'ajuntament informa al veïnat que es pot veure afectat intentant que es facin càrrec de l'excepcionalitat i a qui ha demanat el permís li demana mesura en el gaudi de l'excepcionalitat.\nAquesta és la manera civilitzada en què activitats i veïnat poden conviure, fins i tot en l'excepcionalitat\nJOAN PUIGDOMÈNECH és regidor de Media Ambient (Convergència)


Ramon Pedrós / @ elperiodico\nEl periodista Ramon Pedrós, que va ser director de gabinet de premsa de la Presidència amb Jordi Pujol, ha mort aquest dimarts a Cambrils (Tarragona), població en la qual residia i en la qual havia començat l'editorial Lakibuks.\nPedrós es va llicenciar en Filosofia i lletres a la Universitat de Comillas i després va cursar periodisme a l'Escola Oficial. La seva carrera professional la va començar al diari ABC, el 1971, de què després va ser corresponsal a Moscou, esdevenint el primer corresponsal permanent d'un mitjà espanyol en aquesta ciutat, el 1976. Posteriorment va treballar amb el mateix lloc per a TVE.\nEl 1980 va fer el salt de continent i va passar a Washington per donar cobertura de tota l'actualitat nord-americana a TVE, fins a 1983. El seu viatge amb televisió espanyola va continuar a Brussel·les per acabar a Barcelona, en la direcció de la delegació de l'Agència EFE entre els anys 1986 i 1988.\nA la capital catalana el va fitxar Jordi Pujol com a director general de Comunicació de la Generalitat, càrrec que va ocupar durant 10 anys, de 1988 a 1998. En acabar aquesta etapa, Pedrós va assumir la subdirecció del Grup Recoletos, va dirigir Metro News a Espanya i al Diari de Tarragona. El 2008 va canviar de província i de Tarragona va anar a Lleida per dirigir El Matí, primer com a director general, i després com a director del diari.\nEl periodista també ha escrit diversos llibres de poesia com 'Dos hachas contra la muerte' (1970), 'El río herido' (1972) o 'Los cuatro nocturnos y una lenta iluminación cerca de Cherbourg y Los poemas de Tamara' (1982).


Es posa en marxa l’Aerotib, que uneix l’aeroport directament amb diferents municipis de Mallorca - MÉS per Mallorca\nEl servei, que per primera vegada es posa en funcionament a Mallorca, servirà perquè tant residents com visitants es puguin desplaçar des de l’aeroport a diversos punts de l’ila amb transport públic, de manera còmoda i fàcil\nAvui s’ha inaugurat el nou servei d’autobusos interurbans, l’Aerotib, que unirà per primera vegada de forma directa l’aeroport amb diversos municipis de l’illa. És un tipus de línia similar al que funciona a moltes ciutats de l’Estat i beneficiarà tant els residents i treballadors de l’aeroport com els turistes.\nEl servei començarà a funcionar amb les línies a Peguera i Magaluf, i amb les que uniran l’aeroport amb la zona de Can Picafort, Platja de Muro i Alcúdia. Posteriorment, de manera progressiva, es posaran en marxa la resta de línies, seguint el calendari següent:\nL’Aerotib connecta els principals nuclis residencials amb l’aeroport: Inca, Manacor, Llucmajor, Campos, Santanyí, Alcúdia, Son Caliu, Porto Cristo, Montuïri i Vilafranca. Els usuaris habituals poden fer servir la targeta intermodal i gaudir dels descomptes que aquesta ofereix, així com els abonaments T20 i T40. El preu del bitllet senzill oscil·la entre els 5 i els 12 euros en funció de la destinació.


Registro de Partes Interesadas > Cicle de Planificació 2015-2021 > Planificació > Confederación Hidrográfica del Segura\nEstàs en :: Inicio > Planificació > Cicle de Planificació 2015-2021 > Registro de Partes Interesadas\nRegistre de Parts Interessades\nCom un element més a fi d'aconseguir una veritable participació pública Activa el procés de Planificació Hidrològica de la Demarcació Hidrogràfica del Segura, la Confederació Hidrogràfica del Segura (CHS) ha creat un Registre de Parts Interessades en el qual s'integren totes les institucions, empreses i particulars que han sol·licitat la seua inclusió fins a la data i que d'una forma o una altra van a participar de forma activa en el procés. Les Parts Interessades rebran informació de primera mà de les actuacions, taules, esdeveniments i altres activitats relacionades amb el tema.\nSaladar del Ajauque i Rambla Salada. Murcia\nAccedir al Registre de Parts Interessades.\nPer a formar part d'aquest Registre de Parts Interessades s'ha d'enviar a la CHS el formulari de sol·licitud (31 KB) degudament emplenat.\nD'acord a la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal li vam informar prèviament que les dades sol·licitades seran inclosos en un fitxer registrat en l'Agència de Protecció de Dades i el responsable de les quals és la CHS amb la finalitat de fer efectiu el Pla de Participació Pública. AL realitzar la sol·licitud, s'haurà de designar un representant davant la CHS i l'autorització de publicació del nom de la seua organització en el llistat de Parts Interessades que estarà disponible en la seu de la CHS i en la seua Web secció de Parts Interessades de la Web de la CHS.\nLa creació d'aquest registre es regula per :\nDirectiva Marc de l'Aigua (Directiva 2000/60/CE) - Art. 14 estableix que els estats membres fomentaran la participació activa de totes les parts interessades en la implementació de la Directiva i en particular en l'elaboració dels plans hidrològics.\nEl Text Refós de la Llei d'Aigües (TRLA Art. 41.3) que s'ha de garantir, en tot cas, la participació pública en tot el procés planificador, tant en les fases de consultes prèvies com en les de desenvolupament i aprovació o revisió del pla.\nLa Llei 9/2006, sobre avaluació dels efectes de determinats plans i programes en el medi ambient i la Llei 27/2006, per la qual es regulen els drets d'accés a la informació, de participació pública i d'accés a la justícia en matèria de medi ambient.


Linksys WRT54G com a AP en mode bridge\nUsant el HotSpot\nGestionant els usuaris del HotSpot\nDes de la WLAN o LAN\nSi necessites ajuda o tens algún comentari sobre aquest document pots visitar DIY HotSpot Wifi blog post.\nLinksys WRT54G usat com a AP en mode bridge.\nMikrotik Routerboard 150 com a Hotspot gateway.\nDesactivar la interfície d'Internet (WAN) i no fer servir aquest port. Només s'ha de configurar la interfície LAN amb una IP que serà només de gestió. En el nostre cas, posarem una IP del mateix rang dels clients, i protegirem l'accés a l'administració del router amb un nom d'usuari i paraula de pas.\nCal desactivar també el DHCP de l'apartat LAN i per acabar posarem el nostre SSID i canal més òptim.\nEl RouterBoard 150 és un aparell que incorpora el RouterOS i pot ser configurat com a Hotspot Gateway. No té interfície wireless, només té 5 ports ethernet: 1 dels ports és amb suport POE i els altres 4 són ports ethernet estàndard. En el nostre escenari fem servir el primer port com a WAN i els altres 4 ports com a bridge on hi connectarem els AP bridges, si es necessiten més ports, es pot connectar un switch en qualsevol d’aquests 4 ports.\nEn resum, en el primer port i connectem el router ADSL , i en qualsevol dels altres ports l'AP bridge.\nFent el bridge entre les interfícies de la 2 a la 5:\nPosant les IPs a les interfícies 'ethernet0' i 'bridge1':\nConfigurant les rutes estàtiques per defecte, DNS i NAT:\nCreant un IP pool i activant DHCP server:\nCreant el HotSpot en l'interficie del 'bridge1', i fixem el servei FTP en el port per defecte (21/tcp). Gràcies a l'ftp podem pujar les nostres pàgines HTML personalitzades pel portal captiu del HotSpot.\nAra tindrem que crear un perfil pel servei de HotSpot:\nUna bona idea és fer servir l'user manager service per administrar els usuaris i clients del HotSpot. L'avantatge principal és que tens una interficie web per administrar-ho. Pots accedir a l’interfície web del user manager per la IP de la WAN. La configuració mínima és afegir els clients (que utlitzen la xarxa) i el router on hi ha la base de dades d'usuaris, és important afegir l’adreça IP WAN aquí, perqué les adreces del 'bridge1' estan protegides pel HotSpot propiament i no permeten connectar-se a ell mateix.\nPots afegir un usuari de proves (test) per provar el hotspot sense que tingui accés web al “user manager”:\nFinalment uns ajustaments del Radius, ja que necessitem connectar el sistema de control del HotSpot al servei d'user manager:\nAra quan connectem el portàtil amb la targeta wireless a la xarxa 'myssid' amb el client DHCP activat, el portàtil rep la IP del pool de IPs del servidor DHCP. Llavors l’usuari obre el navegador i entra una URL qualsevol, aquesta petició és capturada pel HotSpot i el navegador ensenya la pàgina de login:\nEl visitant entre les seves dades d'autentificació, nom i paraula de pas i després el navegador el redirigeix cap a la URL original demanada en el primer moment per l'usuari, al mateix temps una finestreta 'pop-up' s'obrirà aportant informació del HotSpot.\nQuan l'usuari acaba la sessió pot apretar el botó de 'log-off' del 'pop-up' o senzillament tancar el navegador i d’aquesta manera es desconnectat per 'timeout'.\nNomés has de posar la URL: http://1.1.1.2/userman i ja pots configurar els clients per que puguin accedir, com mostra l'exemple:\nSi connectes un PC o un portàtil al Mikrotik, o si et connectes per la xarxa wifi, el procediment és el mateix, però serà necessari passar per el procés d’autentificació del HotSpot ja que s’ha d’accedir a la IP WAN que esta per darrera el HotSpot.


Notes i comentaris de Joan Vicenç: de gener 2009\nXIVè taller de cuina de MIFAS\nAquest cop ha sigut un pastís de poma amb la massa elaborada pels mateixos usuaris de la residència. Anteriorment ja s’havia fet un pastís de poma (amb la massa de pa de pessic), i ara s’ha provat una recepta diferent. El taller de cuina per a persones amb discapacitat física de la residència MIFAS ja ha fet pizza, panellets, pastís de pinya, crema, xocolata,... Tot els ha quedat boníssim. Com sempre, s’han utilitzat ingredients aptes per a diabètics i per a dietes estrictes: margarina light i fructosa en lloc de sucre. Crec que s’han fet veritables obres d’art.\nPublicat per Joan Vicenç Cordonet Donat a 20:00 Cap comentari:\nEl dissabte en Quim de Palafolls ens va convidar a dinar a casa seva. Vam menjar llom a la sal amb salsa de ceps. Boníssim, la Marta és una molt bona cuinera. Hi vaig anar amb l’Alba i l’Albert, dos amics de Banyoles, que van conduir la meva furgoneta. Penjo una foto en què sortim en Quim i jo.\nPublicat per Joan Vicenç Cordonet Donat a 22:22 Cap comentari:\nIntentar agafar un autobús urbà en cadira de rodes és una autèntica caixa de sorpreses, perquè no saps si podràs pujar-hi fins que hi ets a dins. La sorpresa d’ahir va ser positiva: L’autobús que vaig intentar agafar no tenia rampa (tot i que era adaptat, la rampa havia desaparegut, cosa bastant freqüent), però el conductor, molt amable, va trucar per mòbil a la seva empresa i, al cap d’una estona, em van enviar un vehicle adaptat que em va recollir, només a mi, i em va portar al meu destí. Em van facilitar el viatge de tornada amb el mateix mitjà i, a sobre, no em van cobrar el primer trajecte, per haver-me hagut d’esperar.\nCrec que es van portar molt bé amb mi. Durant el sopar, ho vaig comentar a la Raquel, una companya de taula, i em va dir: “Això només et passa a tu, perquè et veuen seriós i et respecten. A mi no m’ho fan, potser perquè em veuen jove; crec que em prenen el pèl”. No sé si és cert. Segurament TMG no enviarà un vehicle adaptat cada cop que una persona amb discapacitat no pugui pujar a un autobús d’una línea que en teoria és adaptada. En tot cas, m’agrada veure que encara hi ha persones que intenten adaptar el servei per arreglar el teu problema (si és possible). És una mostra reconfortant de sentit comú.\nPublicat per Joan Vicenç Cordonet Donat a 19:39 Cap comentari:\ncarnet de la UdG amb bufanda\nAvui m’he fet el carnet d’estudiant de la UdG. M’he matriculat d’una assignatura (Estètica) de la carrera d’Arquitectura. Per cursar una sola assignatura a la UdG cal fer-ho com a estudiant visitant. Com a passatemps, em va semblar una bona idea. A la foto del carnet se’m veu ben abrigat, amb anorac i bufanda. Sembla un carnet d’alpinista, o d’explorador de l’Antàrtida.\nPublicat per Joan Vicenç Cordonet Donat a 20:06 Cap comentari:\nassemblea de la Fràter a Tortellà\nEl poble de Tortellà és mundialment conegut per les seves colleres de fusta (i per les xiruques). Ahir la Fràter de Girona hi va fer, per primer cop, la seva assemblea anual, de manera que vam tenir l’oportunitat de veure l’església (molt ben adaptada) i el local social, anomenat El Casino, que l’ajuntament ens va cedir molt amablement per tal de fer-hi l’assemblea. El Casino disposa d’una gran sala polivalent, amb capacitat per unes 300 persones, i és força accessible, tot i que hi ha un petit esglaó a l’accés al pati de la seva vessant sud. El local disposa de taules plegables i cadires de fusta, que ens van anar molt bé per al dinar que va preparar el càtering d’Argelaguer. Al bar de la Societat Casino hi ha lavabo adaptat. Us penjo unes fotos del dia.\nLes fotos de la façana no fan justícia a l’esplèndida església de Santa Maria de Tortellà (1787-1796). Principalment neoclàssica, té alguns elements neogòtics, com el desafortunat timpà o les llunetes de les voltes. L’interior és espectacular; em van agradar en particular les voltes amb llunetes neogòtiques de les capelles laterals. Hi havia poca llum i no les vaig poder fotografiar.\nPer acabar, us deixo una foto d’una farola amb forma de cullera, mostra de la tradició del poble en fabricar aquest tipus d'estri.\nPublicat per Joan Vicenç Cordonet Donat a 19:53 Cap comentari: