Presentació picasso by mjosegine 30122 views\nPicasso 3 by José Ramón Rodríg... 4587 views\nPicasso by gloria Ramé 11468 views\nPresentación Picasso by tcadace 6843 views\nPaisatges Urbanistics i Naturals by laclassedequartb 3173 views\n1. PABLO PICASSO AVANTGUARDES\n2. Pablo Picasso (Màlaga Espanya, 25 d'octubre de 1881 - Mougins França, 8 d'abril de 1973), pintor, dibuixant i escultor espanyol. Va iniciar el seu aprenentatge en el món de la pintura a través del seu pare, professor de Belles Arts. És un dels grans mestres del segle XX, potser l'artista que més fama va arribar fora de l'àmbit professional, ja que existeixen més de 1500 obres seves en museus que reben el nom de "Museu Picasso". Picasso sentia una gran atracció cap a la cultura Chavín a Perú en la qual, segons ell, es basaven moltes de les seves obres. La seva vida està marcada per les guerres i el seu estil supera tots els altres. Considerat un dels artistes més influents de la història de l'art modern, va revolucionar la pintura durant la seva llarga carrera. Sens dubte l'artista més important del segle XX. Políticament, Picasso es declarava pacifista i comunista, i va ser membre del Partit Comunista Francès fins a la seva mort. Va morir en Notre-Dóna'm-de-Vie (Mougins, França) en 1973 als 91 anys d'edat.\n3. Període de Barcelona.

Després d'haver viscut diversos anys a La Corunya, va arribar A Barcelona en 1895. Per aquesta època va col·laborar com dibuixant en diferents revistes catalanes i va fundar la revista Art jove que va anar un fracàs. Estant a Barcelona va pintar quadres.

\n4. Període Blau

Aquest període comença en 1901, a causa del suïcidi d'un amic seu a París, i acaba en 1904. És un període en el qual utilitza un ambient bohemi dels carrers parisencs, també mostrat en els seus quadres la gent en els salons de ball i en els cafès l'assimilació del post-impresionismo. En les seves obres, Picasso gairebé sempre utilitza tons blaus i representa personatges escuálidos amb expressió tràgica Dama en Eden Concert (1903), La Vida (1903), Les dues germanes (1904) així cridat pel predomini dels tons blaus en les obres que va realitzar durant aquests anys, misèria humana, amb treballadors extenuats, captaires, alcohòlics i prostitutes, representats amb cossos i formes lleugerament allargades a l'estil de. El quadre 'Habitació blava' reflecteix el treball de la seva evolució cap al període blau.

\n5. Període Rosa

Poc després d'establir-se a París, Picasso coneix la seva primera companya. Des de 1905 la seva taujana s'inclina cap als tons roses i vermells, el que dura fins a 1906. En aquesta època Picasso va ser menys tràgic i va representar escenes de circs, comediants, etc. Algunes d'aquestes: Família de Arlequín (1905) i va tenir una obra mestra, Gran holandesa.

\n6. Protocubisme.

En l'estiu de 1906, en Gosol, la seva obra entrarà en una fase marcada per la influència africana. El retrat de Gertrude Stein revela un tractament del rostre, altra obra que va marcar aquest període va ser Les senyoretes de Avignon, tan radical en el seu estil. Enfront de la pintura tracta en aquesta obra la profunditat espacial i la forma de representació del nu femení, reestructurant-lo per mitjà de línies i angles.En aquest període Picasso es desvincula dels cànons d'art relacionats a mostrar representacions exactes de la realitat, modificant-les, més precisament transformant-les amb paràmetres geometricos.

\n7. Període Cubista

Transcorre entre 1908 a 1916. En aquest període Picasso té una manera de pintar neoclàssica, com la Dona asseguda i La Grega, i en altres obres com els delicats retrats del seu fill Pablo. Busca una pintura pura, i per a això va començar a observar els objectes del seu taller, de manera intel·lectual. A aquesta època pertanyen: El Retrat de Vollard (1910), "li guitariste" (1910) i L'afeccionat (1912). En l'escultura va aconseguir donar la sensació de volums. Aquesta es va basar principalment en càntirs i elements de fang cuit, esculpit i després pintat.

\n8. Període Neoclassicista

Aquest període comença en 1917 i acaba en 1927. En aquest període hi ha una tendència en molts artistes de tornada al classicisme. Si escau, una volta al nu monumental, al dibuix de línia precisa com els retrats de Ingres, a l'equilibri.

\n9. Època Surrealista

Aquest període dura de 1928 a 1932. Les pintures que destaquen són Banyista en peus (1929), Banyista a la vora del mar (1930) i El somni (1932). En aquesta època les formes són distorsionades, representant el monstruós o a evocacions mitològiques i les escultures estaven fetes de fil i de làmines de metall. Picasso es va aliar amb el moviment surrealista en 1925; Bretón qualificava aquest acostament de Picasso com «...surrealista dintre del cubisme...» Es consideren surrealistas les obres del període Dinard (1928-1930), on Picasso combina el monstruós i el sublim en la composició de figures mig màquines mig monstres, d'aspecte gegantesc i de vegades terrorífic. En 1931 va il·lustrar les metamorfosis d'Ovidio dintre d'un pur classicisme.

\n10. Època expressionista

Amb el començament de la Guerra Civil Espanyola, Picasso va ser nomenat director del Museu del Prat, pel govern republicà. En 1937 va pintar un dels seus quadres més famosos, el Guernica, és un al·legat contra la guerra i el terror infligit a la població civil durant el bombardeig aeri alemany sobri Guernica. En aquests anys la major part de les obres expressen un sentiment d'angoixa, com a conseqüència de la problemàtica situació que es vivia. Altres obres van ser Dones plorant, i Dones assegudes, que reflecteix la tragèdia de la guerra. El punt culminant del seu expressionisme ho marquen els seus caps de dues cares. En escultura realitza les peces més abstracta, sense mètode ni sistema. Durant la II Guerra Mundial no es va moure de França, seguint pintant en el París ocupat pels nazis. Quan va acabar la guerra, es va unir al partit comunista.

\n11. Període de Vallauris

Es trasllada a Vallauris. En aquesta ciutat va acabar la seva escultura L'home de l'anyell. Aquesta figura es troba en la plaça del mercat d'aquesta ciutat. Es va dedicar per complet a la ceràmica, on realitza prop de 2000 peces. Durant aquest temps Picasso va fer també importants escultures: La cabra, també en bronze; l'obra que va portar a terme en 1964: maqueta de cap de dona, una monumental escultura de 1966 en acer soldat; al llarg de set mesos, va crear notables sèries de gravats amb el qual va retornar als seus primitius temes: el circ, escenes eròtiques... En Vallauris van néixer els seus dos fills, circumstància que va afavorir la presentació de quadres més infantils i maternals, desbordant maternitat. També va pintar enormes murals: La guerra i La Pau (1952), Massacre en corée (1951), La Baignade (1957). Durant els últims anys va pintar variacions de temes cèlebres. Molts dels últims quadres de Picasso estan basats en les obres dels grans mestres del passat com Diego Velázquez, Eugenio Delacroix i Eduardo Manet. A més d'en la pintura de quadres Picasso va treballar també en centenars de litografies que va realitzar en la impremta de Fermande Moulot. En 1963 es va inaugurar a Barcelona el Museu Picasso. En 1971 celebra Picasso el seu 90º natalici i li van fer nombrosos homenatges. Al llarg de tota la seva vida l'obra de Picasso es va exposar en innombrables ocasions.

\n12.

La més inusual de la seva producció artística, va anar l'obra Autorretrato (1907); és una de les últimes que va fer Picasso, sentint-se identificat pel post-impresionismo. Forma part del Període Rosa. Els tons vermellosos dominen, foscs o clars, en les diferents parts de quadre. En el fons de la part esquerra combina el color rosat com base juntament amb cafè i blau, donant l'efecte de foscor en la part inferior. Després amb tons vermells i taronges es va aclarint a mesura que es puja. Els tons de la cara duen un gris com base, que juntament amb els vermells, grocs i taronges formen el to de la pell. No es fixa molt en els detalls de la forma de la cara, sinó que posa més èmfasi en els colors, jugant amb els tons per a assolir més realisme al rostre..

\n13. Es nota que Picasso està començant a travessar per una època de canvi, ja que va deixant de costat la perfecció de la forma per a fixar-se més que gens en el fonamental. Aquest és el canvi que va determinar l'obra completa de Picasso, ja que va tenir una evolució que ho va dur al cubisme. Els últims quadres de Picasso estan basats en les obres dels grans mestres del passat com Diego Velázquez, Gustave Courbet, Eugene Delacroix i Édouard Manet. A més d'en la pintura de quadres, Picasso va treballar també en centenars de litografies que va realitzar en la impremta de Fernande Mourlot.\n14. El nostre collage

El nostre collage, té com a objectiu reflectir el sentiment de solitud en front d´un desig d´alliberament cap a un món feliç, fent ús de diferents materials com imatges de revistes, periòdics, aquarel·la, carbó...

Es pot veure clarament una imatge d´una dona en gris que representa la solitud, mirant cap a una finestra amb arbres, un sol, i gent feliç, és a dir, aquell món desitjat que s´admira per una finestra, la qual s´ha de travessar per arribar a aconseguir aquesta felicitat. Tenint en compte cada material com a representació d´un sentiment: el periòdic envoltant la finestra com a una barrera que s´ha de superar per ser feliç, ja que el periòdic com a material representa una cosa fràgil que es pot rompre fàcilment per poder aconseguir-ho. D'altra banda, al centre ple de colors i alegria, mostra un món sense pena amb materials suaus com l´aquarel·la, per reflectir la simplicitat d´un món alegre.

\n16. Aina Crespí Sorell Mariana Puente Mejía.


Best Western Plus West I-64 New Albany (IN) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 3 allotjaments a New Albany (IN).\n411 W Spring Street, New Albany, New Albany (IN), Estats Units, 47150-3615 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Best Western Plus West I-64?\nMés informació sobre Best Western Plus West I-64\nConvenientment situat a New Albany (IN), Best Western Plus West I-64 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un refugi de descans i relax, l'hotel us oferirà una renovació total a només pases de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Aunt Arties Antique Mall, Antiques Attic, Carnegie Center for Art & History.\nA Best Western Plus West I-64, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes són només algunes de les comoditats que fan que Best Western Plus West I-64 sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nEls clients poden triar d'entre 135 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen bany, centre esportiu, piscina coberta estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Best Western Plus West I-64.\nAllotjaments a New Albany (IN)


Ni en el comunicat d'ETA fet públic finalment ni en les reaccions de forces polítiques i entitats socials hi ha res que no fos previsible. Ni tan sols en rel retard de setmanes sobre les dates inicialment apuntades, probablement per raons d'atuprotecció dels emissors.\nRaimon es preguntava cantant, en temps ja llunyans: "quantes amnisties calen per fer l'amnistia?" Quantes declaracions resten per a "la declaració" d'autodissolució de l'ETA actual, com la que van decidir i executar els vells polític-militars, la majoria incorporats a partits polítics diversos?\nSi hi ha algun baròmetre segur de les isòbares del terrorisme, reconegut pels mateixos papers de Wikileaks, és el vicepresident del govern espanyol i ministre de Interior, Alfredo Pérez Rubalcaba. I l'home diu que, amb la declaració, es troba "més tranquil", tot i que no suposa la fi de l'organització; o amb una altra frase pròpia: és una notícia, però no "la notícia".\nSembla el sentit de les declaracions de la resta de partits i institucions, amb l'excepció del Partit Popular i, per suposat, de les entitats relacionades amb les víctimes del terrorisme, per interès en el primer cas i, com a mínim per sentiments perfectament explicables, en el segon.\nA l'altre extrem, l'advocat sudafricà Brian Currin, promotor de les gestions internacionals i de l'anomenada declaració de Brussel?les, on premis Nobel i altres personalitats de prestigi, que considera que l'organització ja ha complert la demanda, amb un alto el foc "general" (sense excepcions d'activitats com ara l'extorsió a empresaris ) i "verificable".\nQueden encara dos obstacles principals en el terreny de la pràctica. Per part espanyola, diversos analistes coincideixen que la "verificació" que vol el govern espanyol és la que facin les forces de seguretat pròpies, i no un grup d'experts, que els promotors de Brussel?les ja preparen.\nPer part de l'organització, no haver de fer una proclamació d'autocondemna, una "rendició" escenificada com a tal, perquè ningú no renega de la pròpia història, ni una negació dels objectius que ara deixa, explícitament en la declaració, en mans dels polítics més propers. I això implica el reconeixement d'aquests polítics, de la mal anomenada esquerra abertzale, i del dret a presentar-se a les properes eleccions, les municipals. Un fet que no fa gaire van posar encara més difícil al Congrés dels Diputats les principals forces polítiques d'àmbit espanyol, amb l'enduriment de la llei.\nAquest alto el foc "permanent, general i verificable" no és el punt i final. Pocs esperaven que ho fos. Alguns creuen, o diuen que creuen, que torna a ser una "aturada tècnica" per reprendre l'acció quan estiguin rearmats. D'altres, des de la clandestinitat, potser no l'acceptaran mai i es disposaran a ser l'equivalent basc dels irlandesos dissidents de l'IRA.\nPerò el flaire d'aquesta vegada és que comença una nova etapa. Un procés diferent, on els violents continuen parlant de política però no'plantegen negociar res en aquest àmbit. On hi ha un grup de mitjancers que semblen molt més fiables que en qualsevol altre intent. El que pugui durar, i el desenllaç, per ara és del tot imprevisible. Però, com remugava Galileu després de la retractació: "eppur, si muove". I tanmateix, alguna cosa s'està movent. I si no, que algú pregunti ?sense cap esperança de resposta- al conseller basc d'Interior, Rodolfo Ares, per què va deixar precipitadament una reunió tan important com la de l'executiva del PSOE per tornar a corre-cuita a Vitòria-Gasteiz, tant punt va ser informat del missatge.


Qui som > Com treballem\nQualitat i servei, les nostres eines principals.\nLa nostra filosofia de treball passa per dedicar tot l’esforç i l’atenció a les necessitats dels nostres clients. Escoltem al client i li oferim les millors solucions al seu projecte considerant l’estètica, la qualitat dels materials, el manteniment posterior, la durabilitat i el cost.\nLa nostra experiència ens permet visualitzar i saber escollir els elements adequats, sempre tenint en compte els requisits estètics i tècnics de cada projecte. Les feines son sempre personalitzades i adaptades a cada espai i s’amotllen al clima i estils propis de la Cerdanya així com als gustos més subtils de cada client.\nLa seguretat i la responsabilitat son claus en una feina que requereix l’ús de maquinària i que es duu a terme en condicions de calor o fred extrems. El nostre personal compta amb eines, material i roba adequada, identificada i securitzada, així com amb titulacions i formació específica per a cada àmbit de treball. Estem degudament formats en la prevenció de riscos laborals i comptem amb les assegurances de responsabilitat civil i de treball més òptimes.\nPerò sobretot, formem un equip humà sòlid i professional, preparat per una feina que ens apassiona i conscient de la responsabilitat de tenir cura d’una part tan important de la seva vivenda.\nAvui dia s’ha de donar molta importància al capital humà d’una empresa. Son la veu i la cara i per això formem els nostres treballadors i els fem partíceps de la nostra cultura d’empresa: la satisfacció i benestar del client.\nUn bon equip, per ser competitiu, ha de comptar amb la millos infraestructura. Per això tenim una gran varietat de maquinària especialitzada, tant per a petites com per grans superfícies.


Els funcionaris de Tarragona demanen al PSC que no els utilitzi de forma partidista en la moció antireferèndum\nEls funcionaris de TGN demanen al PSC que no els utilitzi de forma partidista en la moció antireferèndum\nEl Circ Ciutat dimarts, 11 de juliol de 2017\nLa moció contrària al referèndum de l'1-O que defensarà el grup municipal del PSC a Tarragona en el plenari del proper 21 de juliol ha molestat i ha creat indignació entre molts funcionaris de l'Ajuntament.\nUn grup de treballadors i treballadores municipals han elaborat un manifest, "No en el nostre nom i han iniciat una recollida de signatures perquè el partit de govern esmeni el contingut de la moció que defensarà en el plenari del proper 21 de juliol.\nPer això, fruit de diverses reunions i trobades, un grup de treballadors municipals tarragonins ha elaborat un manifest, que porta com a títol "No en el nostre nom" i alhora han iniciat una recollida de signatures entre la resta de funcionaris del consistori (actualment, més d'un miler) per tal de demanar al partit de govern, i de retruc, als seus socis de govern (PP i Unió) que no utilitzin als treballadors i treballadores municipals "de forma partidista" en la moció.\nUna imatge del grup municipal del PSC. Foto: circdetarragona.com\nEn el manifest, al qual ha tingut accés El Circ, i que trobareu en el document adjunt, els funcionaris, "a títol personal i individual", insten al grup socialista a retirar la moció en la seva totalitat; o en el cas contrari, que s'elimini l'acord número 4, que diu textualment: "Protegir al funcionariat d'aquest Ajuntament perquè no hagi de col·laborar en l'exercici de les funcions públiques amb cap iniciativa que no tingui cobertura legal".\nEn el document, que ja porta més d'un centenar d'adhesions i que estarà en circulació fins el dia abans del plenari, els funcionaris deixen clar que "en cas que la col·laboració per part de treballadors/es municipals no tingui cobertura legal sigui cada treballador o treballadora la que decideixi lliurement la seva participació o no en el Referèndum".\nTambé recorden que "si bé els consellers del PSC han estat escollits democràticament com a càrrecs electes per la ciutadania de Tarragona, no han estat escollits com a representants dels treballadors i treballadores municipals, i per tant fer de portaveus". Qualifiquen que la inclusió d'empleats municipals en la moció presentada té "finalitats instrumentalistes i partidistes".\nEls funcionaris argumenten les seves peticions en el fet que la convocatòria del Referèndum encara no s'ha dut a terme, i per tant, "no sabem ni en quina normativa jurídica s'empara aquest, ni si cldrà col·laboració per part dels treballadors/es de l'Ajuntament".\nMoció PSC Tarragona_referendum\nTarragona tanca les portes al referèndum\nEl ple de TGN debatrà sobre la repressió judicial contra el referèndum


Emissió especial. "Contrainformació des de les antenes: les ràdios lliures" | ones de pau\nEmissió especial. "Contrainformació des de les antenes: les ràdios lliures"\nAquest diumenge enlloc de fer programa hem difòs la gravació de la taula rodona «Contrainformació des de les antenes: les ràdios lliures», organitzada per l’Ateneu Enciclopèdic Popular de Barcelona a l’Espai Obert, el 22 d’octubre de 2010. En el debat, a més de diferents representants de Contrabanda FM, Ràdio Bronka i Ràdio Pica, han participat més de 10 veus diferents. Un debat enriquidor i que necessita la màxima difusió davant l’amenaça legal de la Generalitat i les interferències de ràdios comercials i institucionalitzades que pretenen trepitjar la llibertat d’expressió i emissió de les ràdios lliures (autogestionàries, assembleàries, nocomercials).\n[AUDIO (2 hores i 16 minuts): Els primers minuts de la gravació en alguns moments se senten un poc malament, però la resta de l’àudio s’escolta prou bé. I es que, rercordem un cop més, són més de 10 veus diferents compartint al mateix temps, in situ, aquesta taula rodona].\nAdjuntem l’enllaç de la publicació «Enciclopèdic» (nº 36, octubre 2010), amb un monogràfic sobre els mitjans de comunicació alternatius.\nRecordem que les jornades continuen a l’Espai Obert, de Barcelona:\n> 29 octubre a les 19 h. “Creant informació pròpia: La Premsa alternativa”.\n> 30 octubre a les 18 h. “Conclusions i final de les jornades”.\nCom diu el lema de les jornades organitzades per l’Ateneu Enciclopèdic…\n¡No rebis informació, fes-la!\nI si vols, comparteix-la amb nosaltres a:\nI es que la llibertat d’expressió i emissió està en perill…!! Llegeix la notícia publicada el 27 d’octubre a La Directa (nº 202): «Interfereixen ràdios lliures des de la Torre de Collserola». [Quan obris l’arxiu pdf, un cop descarregat al teu ordinador, ves a «VER» i després a «ROTAR» per veure la pàgina en vertical, doncs està escanejada en horitzontal].\n« ((odp)) Educació llibertària (2a. part). ((odp)) El juego de pelota mesoamericano. »\nEtiquetas: Autogestió, Radios lliures\nCategorías : Contrabanda FM


Si fem un breu recorregut pel poble, podem trobar alguns edificis d’interés, com l’Església Parroquial Ntra. Sra. de l’Assumpció, construïda el 1637, d’estil herrerià. Consta d’una nau amb onze capelles, en una de les quals es troba una talla de la Mare de Déu de Montserrat que va ser portada en processó el 1967 des del monestir català, i d’un campanar de tres cossos.\nContinuant amb el passeig, podem destacar alguns carrers estrets, de fisonomia morisca, com per exemple el carrer del Pintor José Ribera, conegut antigament com el carrer del Fossar perquè durant els primers anys d’existència de la vila el lloc de soterrar estava allí, junt a l’església. I d’altres com el carrer Mitja Galta, el de la Troneta, etc. Arribarem per aquest trajecte a l’Antic Pòsit Agrícola (edifici de 1792), actualment està reformat i és allí on s’ubica l’arxiu municipal. En la façana s’observa el rètol realitzat en ceràmica valenciana, en el qual apareix ressenyada la llegenda Escoles de xiquets i xiquetes 1929, i un escut monàrquic de l’època, el timbre del qual ha sigut danyat en els temps de la Segona República i ha quedat així per al record.\nUn altre edifici que podem trobar en el carrer Bon Aire, són les antigues escoles (1889), que fins fa poc allotjaven l’escola infantil i l’escola d’adults. El que era l’esplai escolar ha sigut habilitat com a parc públic.\nNo podem deixar de visitar el barri de l’Era Alta, en la part més alta del nucli urbà, des d’allí es disposa d’una millor vista per a observar la part est del poble, prop d’allí trobem un altre parc públic.\nEixint ja del nucli urbà, destaca la serra del Castellet, plec de calcàries dolomites del triàsic, la cima de la qual està singularment erosionada, probablement origen del nom del poble. Es troben allí ruïnes d’un castell àrab, així com diverses coves.\nTambé en els voltants del poble i junt al poliesportiu municipal, trobem la font del Pantà, lloc d’esplai, entre arbres sicòmors i xops. El seu nom es deu a l’existència d’una presa del segle XVII que encara es conserva. És el lloc que per tradició els veïns trien per a berenar la mona en els dies de Pasqua.\nUn poc més al sud destaca el castell d’Alcalà, format per uns vestigis de muralles, torres i un aljub d’un castell musulmà de l’època de les taifes. És aquest mateix castell el que dóna nom a la subcomarca Vall dels Alcalans.\nProp d’allí trobem la cova Fumada, en un paisatge, els Estrets, de singular bellesa, on el riu Magre estanca i es poden observar agrons i altres aus que fan allí escala en la seua migració. La cova Fumada ja servia de límit entre els termes de Llombai i Montserrat des del segle XIV. Si s’observa detingudament aquesta cova i la muntanya on s’ubica, des de la carretera dels estrets, alguns diuen que té una semblança de drac i aleshores sorgeix la faula i la llegenda.\nEn el terreny de l’arqueologia, podem trobar un jaciment de l’edat del Bronze en el Castellet (investigat pel SIP el 1972) i a les Coves.\nTambé hi ha restes de viles rústiques romanes en els Xarcons i la muntanyeta del Rajolar.\nTambé per a aquelles persones a qui els agrada conéixer els fòssils, poden acostar-se als alts que hi ha entre la font de Birlongo i la Soroixa, on s’hi troben gran quantitat d’ells, prop de la muntanya coneguda com el Puntal, en els contraforts de la serra Falaguera.


El PAM (Pla d'actuaciÃ³ municipal) Ã©s el principal instrument de planificaciÃ³ estratÃ¨gica amb quÃ¨ compten les administracions locals per a la seva acciÃ³ de govern. Ã‰s el full de ruta de la gestiÃ³ municipal i l'instrument de prioritzaciÃ³ dels diferents pressupostos municipals durant el mandat.\nEn la nova etapa que iniciem i que tinc l'honor d'encapÃ§alar posarem l'accent sobre la visiÃ³ estratÃ¨gica de la ciutat, la modernitzaciÃ³ de l'administraciÃ³ i l'impuls d'una nova manera de governar basada en la complicitat amb la ciutadania. Per aixÃ² volem fer aquest Pla de govern amb la mÃ©s Ã mplia participaciÃ³ ciutadana.\nLa proposta de PAM 2011 que ara es presenta planteja un escenari de desenvolupament de la ciutat i de la ciutadania que recull la visiÃ³ concertada de les quatre forces polÃtiques (PSC-PM, ICV-EUiA-EPM, CIU i ESQUERRA-AM) que conformem l'equip de govern per al mandat 2007-2011 i ha estat elaborat desprÃ©s d'un ampli procÃ©s participatiu intern. ProcÃ©s encara viu, per la qual cosa aquest Ã©s un document obert al debat tant de la prÃ²pia ciutadania com de les diferents Ã rees i departaments de l'Ajuntament.\nEstem projectant el futur de Sant Boi i ho hem de fer junts. Ã‰s per aixÃ² que us demano les vostres aportacions per enriquir i millorar aquest document.\nJaume Bosch i PugÃ¨s\nEixos d'actuaciÃ³ estratÃ¨gica del PAM 2011:\nProjectem la ciutat del futur\nSant Boi, amb mÃ©s de 2.500 anys d'histÃ²ria, Ã©s avui una ciutat dinÃ mica i en constant transformaciÃ³. Aprofitem les potencialitats i oportunitats que tenim com a ciutat per transformar i posar en valor el nostre territori, generant riquesa per al municipi per tal de millorar la qualitat de vida de la nostra ciutadania. nostra ciutadania.\nâ€¢ GovernanÃ§a i Ciutadania\nVolem una nova manera de governar basada en el lideratge estratÃ¨gic, la complicitat dels agents socials, econÃ²mics i la resta d'administracions, i la participaciÃ³ activa de la ciutadania, en una ciutat emprenedora i segura.\nâ€¢ Territori i Ciutadania\nVolem aconseguir un desenvolupament equilibrat i de qualitat per un model de ciutat sostenible, neta i respectuosa amb el medi.\nâ€¢ Benestar i Ciutadania\nVolem facilitar el desenvolupament de les persones i de la comunitat per tal de millorar la cohesiÃ³ social i territorial, el benestar personal i comunitari, la qualitat de vida, la convivÃ¨ncia, el civisme i el nivell educatiu de la ciutat.\nâ€¢ Serveis Generals\nVolem ser una administraciÃ³ eficaÃ§ i eficient, de qualitat i amb vocaciÃ³ de servei pÃºblic.


'Loops', d'Engruna Teatre - El diari digital de Sabadell - iSabadell\n‘Loops’, d’Engruna Teatre\nEscrit per LaSala el 1 març 2018\n18 març 2018 @ 12:00 – 13:00\nteatre familiar teatre infantil\nLa Zig i la Zag són dos personatges que busquen alguna cosa. Els mou la curiositat. Una porta un pes feixuc a l’esquena, que la fa caminar lenta però constant. L’altra no porta res, llevat d’una capseta al cap, on hi emmagatzema tot allò que viu.\nLOOPS és un joc sobre el pas del temps, un cant a la vida i a la idea de la continuïtat i l’herència explicada amb objectes, música en directe, titelles i actrius. Es diuen Engruna perquè van decidir començar passet a passet, fent coses petites per aconseguir-ne de grans. Ara tenen entre mans un bon pa de mig quilo cuit amb cura i delicadesa per a una deliciosa degustació.


Assegura un funcionament de la TDT sense incidències de forma gratuïta amb el servei Llega800 | Seu Electrònica de Sant Llorenç des Cardassar\nAssegura un funcionament de la TDT sense incidències de forma gratuïta amb el servei Llega800\nCompartir Assegura un funcionament de la TDT sense incidències de forma gratuïta amb el servei Llega800\nLa plataforma per corregir possibles interferències en la TDT per a les interferències de la tecnologia 4 i 5 G habilitada pel Govern estatal deixarà de corregir possibles interferències el pròxim 31 d'agost\nSant Llorenç compte ja amb els serveis de tecnologia 4G i, en un futur, amb el 5G al municipi. Un servei que millora les comunicacions i que permet més velocitat de navegació, millora la cobertura o arriba a zones rurals entre altres avantatges.\nAmb tot però, aquesta nova tecnologia pot provocar també algunes interferències en els televisors. I és que ambdues freqüències es mesclen unes amb les altres i poden fer que els senyals no arribin bé a l'hora de veure la televisió a casa nostra. Bots a la imatge, quadrets o inclús la impossibilitat de veure alguns canals són alguns exemples d'aquestes interferències.\nPer evitar aquestes possibles molèsties s'ha creat l'entitat Llega800. Una plataforma a la qual es pot recórrer de forma totalment gratuïta i que s'encarrega de solucionar els possibles problemes que sorgeixen en els nostres televisors. L'entitat, impulsada des del Govern central, adapta l'antena de la casa o de l’edifici a les noves circumstàncies de forma fàcil, la qual cosa evita les interferències.\nAquest servei té però un termini per ser gratuït que finalitza el pròxim 31 d'agost. Per això, tots aquells que encara no hagin adaptat les antenes i tinguin problemes hauran de contactar amb l'empresa abans d'aquesta data. Per concertar el servei només és necessari telefonar al telèfon gratuït 900 831 902. Una vegada finalitzat aquest termini, es seguirà oferint el mateix servei però no de manera gratuïta, si no que els costos de la intervenció en cada cas aniran a càrrec de l'interessat.\nImplantar la nova xarxa 4G és imprescindible en qualsevol municipi i és bàsic per seguir a l'avantguarda de les tecnologies i comunicacions.


A la Comissió Europea li agradaria conéixer les opinions dels ciutadans europeus respecte de la Directiva d'accessibilitat web. Per a açò es tindran en compte els seus comentaris per a un millor desenvolupament i ajust de la iniciativa.\nLa Directiva d'accessibilitat web té com a objectiu fer que els llocs web del sector públic i les aplicacions mòbils en la UE siguen més accessibles al públic, en particular a les persones amb discapacitat. Establix requisits estàndard per als productes i servicis d'accessibilitat web en tota la UE.\nL'esborrany del full de ruta per a l'avaluació per a revisar la Directiva d'accessibilitat web s'ha publicat en el portal Have Your Say .\nDes de la Comissió s'anima a tots els ciutadans a utilitzar i difondre esta oportunitat per a proporcionar comentaris sobre el full de ruta entre les parts interessades rellevants en el seu país. La consulta està oberta fins a el 8 de gener de 2021 .\nL'esborrany del full de ruta ja establix el propòsit i l'abast de l'avaluació, a més de servir com una primera comunicació amb les parts interessades que, en un futur, podran utilitzar les troballes i conclusions de l'avaluació i comprovar si la seua aportació sobre el full de ruta ha afectat al disseny de l'avaluació.


Aquell dia en què tot va canviar – LLEGIR.CAT\nAquell dia en què tot va canviar\nA ‘Chester Falls’, de Leandro Sagristà, el protagonista recorda el seu passat d’excessos i la seva implicació en un crim\nUn home jove, Pol Tamayo, es trasllada a una població dels Estats Units, aquesta que dóna nom al títol de la novel·la, per tal de fer costat al seu pare, amb una fonda depressió després de la mort de la mare i que per qüestions de feina, una feina molt rendible, decideix traslladar-se a aquell país. A Amèrica iniciarà els seus estudis i farà nous amics, alguns dels quals consumidors i fins i tot productors de drogues. Dos d’aquests amics, aparentment inconscients, però amorals i arrauxats, l’involucraran en un crim. El protagonista ens explica la història en primera persona, quan tot ha passat i ja ha tornat a Barcelona. L’argument, no excessivament original, pot fer pensar que ens trobem davant d’una altra novel·la negra, encara més quan el llibre té un d’aquests inicis prescindibles, una mica de taller literari, destinats a enganxar-nos d’entrada, amb el descobriment inesperat d’un cadàver.\nPerò Chester Falls (Editorial CientoCuarenta) és un llibre sorprenent en molts aspectes, i que més enllà de l’argument defuig qualsevol etiqueta de gènere. L’autor aconsegueix un ritme i un llenguatge que ens fan pensar que estem escoltant la narració de viva veu i assoleix una remarcable versemblança. Algunes novel·les actuals que intenten un cert cosmopolitisme aventurant-se per indrets llunyans no aconsegueixen el seu objectiu i grinyolen per alguna banda. No hi ha un gran misteri, en general, i una bona part del llibre ens explica més aviat la relació d’aquest Pol imprudent i encuriosit amb els nous amics i coneguts, mentre manté la il·lusió d’un amor eteri que el priva d’endegar relacions amoroses a fons. Arribem a saber molt poca cosa de la seva vida familiar i gairebé res de la víctima inesperada ja que tot gira a l’entorn del protagonista i les seves vivències.\nSi no fos que per la solapa del llibre sabem que Leandro Sagristà va néixer l’any 1975, a Barcelona, en ocasions semblaria ben bé que ens trobem davant de la traducció d’una novel·la escrita als Estats Units. La grapa narrativa sorprèn encara més pel fet que Sagristà, que és professor de literatura, ha publicat fins ara tot just un parell de poemaris en castellà i una novel·la juvenil, a l’entorn d’un suposat manuscrit del poeta Bécquer. Aquesta és la seva primera novel·la llarga i per adults, potser li sobren algunes pàgines, però el llibre es llegeix de forma ràpida sense que s’hagi de recórrer a trampes habituals com ara les pistes falses o els enigmes col·laterals que no vénen a tomb.\nUna bona troballa és la personalitat del protagonista, encara jove i que potser l’autor podrà fins i tot recuperar en algun altre moment, si hi té interès. Pol Tamayo sembla no intervenir en la seva pròpia vida, es deixa portar per les circumstàncies, pren poques decisions, però en alguns moments es mostra coratjós i decidit, cosa que li fa guanyar el respecte dels qui l’envolten. No sabem del tot si es valent, inconscient o incapaç d’entomar les regnes de la seva pròpia vida, això fins que la trampa perillosa en la qual es veu immergit no el fa reaccionar, és clar que es tracta d’una persona molt jove que madura amb l’experiència. Caldrà seguir amb atenció la trajectòria d’un autor que aconsegueix una cosa ben difícil avui: assolir un estil propi i jugar de forma versemblant, planera i àgil, amb els diàlegs.\nEditorial CientoCuarentaJúlia CostaLeandro Sagristà\nPublicat per\tRedacció\t- ag. 4, 2016\nEntre el combat i la intimitat: Carles Rebassa plou en flames\nPublicat per\tRedacció\t- ag. 6, 2016


V. Martínez: ‘L’èxit no és obtenir béns materials o estatus social, sinó fer allò que estimes’ | Revista de Ripollet\nPosted on 21 setembre 2018 by Redacció in Portada, Societat // 0 Comments\nVanessa Martínez no pot parlar de la seva vida sense utilitzar la paraula superació. El seu somni era ser ballarina i sortir per la televisió. Amb catorze anys li van dir que no podria tornar a ballar però no es va rendir i ho va aconseguir. Després va\ncomençar a triomfar en el món empresarial. Però el seu somni era ajudar al màxim de gent possible, així va entrar en el món del ‘coaching’ i ha escrit tres llibres de superació personal que presentarà el dijous 27 a la Biblioteca municipal.\nRevista de Ripollet: Com recordes el moment que et diuen que no podràs tornar a ballar?\nVanessa Martínez: De petita el meu somni era ballar, a l’escola estar tot el dia asseguda era un càstig. La pressió de l’escola i la família perquè estudiés i no pensés tant en el ball, la meva ment no ho acceptava. Quan no estem alineats amb ment i ànima el nostre sistema immunològic reacciona. Amb 14 anys vaig agafar la motxilla i em vaig quedar clavada. Em van diagnosticar que tenia una desviació de la columna i que les cervicals em tocaven la medul·la. Em van prohibir l’esport i havia de portar una faixa ortopèdica. Tothom es reia de mi i em vaig sentir molt sola. Va ser molt dur.\nRdR: Com vas fer per canviar aquesta situació?\nV.M: Em van apuntar a gimnàstica correctiva. Ho portava Irene Quiles, que encara és la meva entrenadora. Ella competia en aeròbic, quan jo la veia entrenar em moria de ganes. Per això buscava moments per estar sola, treure’m la faixa i fer el que feia ella. Tenia dolors increïbles però a poc a poc vaig aprendre a superar-ho i al final vaig aconseguir competir en els campionats d’aeròbic, inclús vaig guanyar campionats.\nRdR: Aquí vas demostrar que qui vol ho pot fer.\nV.M: Va ser la primera vegada que vaig demostrar que si poses la teva passió per sobre de tot ho pots aconseguir. Has de convèncer a la teva ment que pots, jo li dic la divina obsessió. En allò que t’enfoques s’expandeix, si t’enfoques en l’èxit el tindràs, que l’èxit pot ser allò que cadascú consideri.\nRdR: En la teva vida has demostrat no conformar-te i sempre anar per més no?\nV.M: Sí. Després de guanyar campionats vaig començar a ensenyar en gimnasos d’alt rendiment. D’aquí em va sorgir l’oportunitat de treballar en una discoteca. Vaig començar al guarda-roba i en poc temps vaig revolucionar la discoteca, vaig començar a fer actuacions i a canviar maneres de fer. Dels 16 anys fins als 21 vaig coordinar diferents sales. Després vaig deixar el tema dels espectacles i vaig començar a treballar en una important empresa. En poc temps vaig ascendir ràpidament. Vaig demostrar que l’actitud val molt més que els títols.\nRdR: Et dirigies cap allà on desitjaves?\nV.M: No. Estava ben posicionada i amb un bon sou però no era feliç, no tenia progrés personal. Quan tu no estàs connectat amb el teu propòsit de vida es pot dir que estàs mort. L’èxit no és únicament obtenir béns materials o estatus social, sinó fer allò que estimes.\nRdR: Quin va ser el següent pas?\nV.M: Amb 21 anys em vaig comprar un local de 90 metres quadrats. El que a mi em fa feliç és veure com grups de persones gaudeixen i s’ho passen bé. Moure estadis de persones en estat de felicitat. Amb aquell local tothom em deia que no arribaria enlloc. Era com una discoteca penosa. Però jo no pensava en l’ara sinó en el demà, visualitzava allò que arribaria a ser. La visualització creativa és imaginar-te on vols arribar i viure i sentir-ho com si ja ho haguessis aconseguit. Ser aquella persona que vols ser, atrau allò que vols. A poc a poc vaig créixer i tenir millors sales.\nRdR: En aquell moment ja vas assolir l’èxit?\nV.M: No, per temes de parella vaig agafar una altra feina. Era de directiva a Endesa i coordinava equips. El meu despatx semblava un gabinet de psicologia. Em sentia tancada. Tot semblava molt bonic de cara a l’exterior però quan anava a dormir no em sentia bé. Però quan va morir el meu pare tot va canviar.\nRdR: Un punt d’inflexió per dirigir-te al ‘coaching’.\nV.M: En aquell moment em vaig preguntar quin seria el meu llegat. Aquí va començar el canvi i en un esdeveniment amb un ‘coach’ molt famós vaig fer el canvi. Amb l’experiència a les discoteques, el ball i coordinar persones vaig veure clar com volia dirigir la meva vida. A partir d’aquí em vaig encarregar de crear esdeveniments de superació personal.\nRdR: Aquesta experiència també et va servir per escriure els teus llibres?\nV.M: Això mateix. A més sempre m’havia interessat saber perquè hi ha gent que viu molt bé la seva vida i altres que no. Sempre m’he preguntat quina era la diferència. He vist que tot és mental. Un 90% és mental i l’altre 10% és acció. No estem destinats sinó programats, si canvies la teva programació. Normalment a l’escola et subratllen el que està malament i això es grava en l’inconscient. Si ho fas conscient pots canviar-ho com tu vols. A partir d’això i el que he viscut he pogut escriure els tres llibres.\nPol Gordo: ‘No m’imaginava amb una granja d’ous ecològics. Ara mateix és la meva vida’\nLegend EBikes: ‘Els que tenen bici elèctrica la utilitzen cada dia, et canvia la vida’


IGOR TSVIRKO, solista del teatre Bolshoi de Moscou, ballarí convidat a l’últim Don Quixot de la temporada del Ballet de Catalunya a La Faràndula de Sabadell | connecTerrassa\ndimecres, 30 gener, 2019 - 17:45\nPrèvia a l’actuació del ballet, es realitzarà una masterclass i un assaig obert al públic. Ambdues ocasions ideals per conèixer de prop com treballa la primera companyia professional de ballet clàssic de Catalunya.\nAquesta és la cinquena funció de Don Quixot del Ballet de Catalunya, des de la seva estrena el novembre del 2018 al Centre Cultural de Terrassa, lloc de residència de la companyia.\nLa proposta del Don Quixot d’Elias Garcia, director artístic del Ballet de Catalunya, té un caràcter diferent i original a les versions tradicionals que ha entusiasmat a la crítica i ha provocat ovacions del públic, gràcies, també, a les grans actuacions de la Primera Solista de la companyia Rebecca Storani i de Dimitry Zagrebin, també primer ballarí del Royal Swedish Ballet. L’obra, amb coreografia original de Marius Petipa i música de Ludwing Minkus, es presenta en dos actes en comptes dels 4, s’ha eliminat la pantomima per donar més protagonisme a la dansa, i compte amb la narració en directe de l’actor català Joel Minguet.\nAquesta funció a Sabadell és la darrera ocasió de la temporada de poder veure el Don Quixot del Ballet de Catalunya.\nMasterclass i assaig obert el públic\nEl Ballet de Catalunya oferirà una masterclass a càrrec del seu director artístic Elias Garcia a l’Estruch Fàbrica de Creació de les 10.15 h fins les 11.45 h del mateix dissabte 23.\nElias Garcia reconegut internacionalment com a formador de primers ballarins amb una carrera de més de 15 anys, ex-ballarí del Ballet de Montecarlo i director del IB Stage.\nAquesta activitat complementària es dirigeix als estudiants de dansa majors de 12 anys, que estiguin cursant, mínim, el segon any de dansa clàssica i anar equipats amb indumentària pròpia de ballet, sabatilles de mitja punta i puntes, pels que les utilitzin amb freqüència. Per poder accedir a la masterclass és necessari haver comprat l’entrada a l’espectacle i haver-se inscrit a través del correu cultura@sabadell.cat tot indicant el nom i cognoms, edat, escola de procedència i telèfon.\nD’altra banda, amb la mateixa entrada per la funció del vespre, els espectadors tenen l’opció també d’assistir a un assaig obert el mateix dia de la representació el dissabte 23 de febrer de 2019 de 17 a 18h al mateix Teatre La Faràndula de Sabadell.\nAmbdues activitats se sumen a les iniciatives de divulgació del ballet que du a terme la companyia per fer créixer el coneixement, la passió i la pràctica d’aquesta disciplina artística al país.\nDon Quixot, l’espectacle\nEl Ballet de Catalunya arriba a Sabadell el dissabte 23 de febrer a les 20.30h amb el seu nou DON QUIXOT, un dels grans clàssics immortals del ballet que la companyia catalana va estrenar el passat novembre amb totes les localitats venudes i amb un gran èxit de la crítica. I ara arriba des de Barcelona amb una gran ovació a peu dret del públic i una gran actuació de la Primera Solista de la companyia Rebecca Storani i de Dimitry Zagrebin, també primer ballarí del Royal Swedish Ballet.\nProp de 45 intèrprets seran presents dalt l’escenari sabadellenc. Aquesta és una clara aposta per una companyia que just després d’un any comença a fer realitat la possibilitat d’obrir-se als millors escenaris catalans.\nEl Ballet de Catalunya, amb Elias Garcia encapçalant la Direcció Artística, ofereix un Don Quixot diferent, original i amb personalitat pròpia, amb l’objectiu d’atraure al gran públic, sigui o no consumidor de dansa, anar-lo fidelitzant i fent-lo créixer. I això és el que ha vingut fent des de la seva primera estrena el novembre de 2017 fins a dia d’avui, amb ja 4 produccions i camí de la cinquena.\nL’argument de Don Quixot\nDon Quixot és una obra on la jove companyia catalana vol posar de manifest la seva personalitat i segell propis, que ofereixen una visió innovadora i original, amb l’estil i virtuosisme dels seus ballarins, però que, per sobre de tot, no vol restar l’autenticitat que un Don Quixot exigeix. L’emoció, passió i acció estan assegurades, oferint al públic assistent una nova adaptació personal i a la vegada fidel a la seva autoria i repertori.\nIgor Tsvirko, en el rol de Basili\nEn aquesta funció, el Ballet de Catalunya compta amb la inestimable participació d’Igor Tsvirko, solista del teatre Bolshoi de Moscou, en el rol de Basili. Un jove ballarí amb una amplia trajectòria en rols destacats com Spartacus – a Spartacus (Grigorovich); Prince - Nutcracker (Grigorovich), Albrecht - Giselle (Grigorovich) i Phillippe - Flames of Paris ( Ratmansky).\nMés informació d’Igor Tsvirko.\nFer créixer el ballet al país\nLes dues activitats complementàries a la funció de Don Quixot, són una mostra d’una de les principals raons de ser del Ballet de Catalunya: divulgar i fomentar la pràctica del ballet al país. A més a més, la companyia també té el Programa Trainee, pioner al nostre país i que ofereix una magnífica oportunitat als recent ballarins graduats d’arreu del món per integrar-se plenament al món professional, incorporant-los a la companyia i participar, en major o menor mesura, en les seves produccions. El Ballet de Catalunya, també ha participat al programa Exploradors de la dança de divulgació adreçat a escolars coordinat juntament amb CIMA i el Centre Cultural Terrassa. Una activitat que ha comptat amb la participació de més de 1400 nens i nenes que han aprés el procés de creació d’una producció de ballet abans de poder-ne veure la funció\nVenda d’entrades al següent enllaç amb descomptes per a escoles de dansa, TR3SC, carnet de biblioteques, menors 12 anys 50%, Joves, Grups +8.\nQuines actuacions té programades el BALLET DE CATALUNYA per als mesos de gener i febrer?


Alberga nou espais Natura 2000 i tres reserves naturals nacionals Pel que fa a la història, l'art romànic és l'epicentre de tot plegat, al cor de l'abadia de Sant Martí\nEl Canigó actua com un far per a tots els catalans dels dos costats dels Pirineus, amb el seu cim nevat a l?hivern.\nredacció | PERPINYÀ Des de les altures de Narbona fins als contraforts de la Muntanya Negra, passant per qualsevol carretera dels Pirineus Orientals o, fins i tot, des de la vessant sud de Catalunya, és visible a tot arreu. Entre la plana i l'alta muntanya, com un far, el Canigó s’alça amb orgull a 2.784 metres d’altitud. Una muntanya catalana sagrada, un parc meravellós per a tots els amants de la natura i les emocions. Aquest espai protegit per França el juliol de 2012, és un símbol de la cadena pirinenca. Mirador únic a la plana del Rosselló i el mar Mediterrani, alberga no menys de nou espais Natura 2000 i tres reserves naturals nacionals. La seva particular situació geogràfica així com les variacions de temperatura i altitud que amaga, permeten una fauna i flora excepcionals. Garrigues, boscos frondosos d’arbres consistents i de fusta tova, prats i roques aporten paisatges variats per a la delícia dels excursionistes. Uns 750 km de senders són accessibles tant per als amants del diumenge com per als atletes experimentats. Les rutes pel Canigó permeten descobrir tot el massís a través dels seus paisatges, però també els seus pobles, les seves llegendes i el seu patrimoni cultural i industrial.\nEl massís conté vetes de ferro explotades des de l’antiguitat fins a finals del segle XX. Els pobles del rodal han gaudit durant molt de temps de mines i forges que funcionaven gràcies al poder hidràulic. La mina de Batera va ser l'última a tancar el 1987. Pel que fa a la història, l'art romànic és l’epicentre de tot plegat, especialment al cor de l’abadia de Sant Martí del Canigó.\nJa sigui amb bicicleta elèctrica, amb la companyia de burros o a peu, el massís del Canigó és un lloc únic per descobrir en qualsevol temporada de l’any.\nPer saber-ne més: Turisme dels Pirineus Orientals www.tourisme-pyreneesorientales.com/ca


'Un paseo por el bosque' neix d’un desig: el de Robert Redford de portar al cinema el divertit llibre de Bill Bryson. Per fer-ho, ha confiat en un director que ve de la televisió i que ha tingut l’encert de coŀlocar-se en segon pla deixant als seus actors tot el protagonisme d’un film que s’emmarca en el gènere de les 'buddy movies'. L’aventura que aquests dos venerables personatges es proposen és la de recórrer el Camí dels Apalatxes, que travessa catorze estats americans i té més de 3.000 km. 'Un paseo por el bosque' no és més que això, un passeig de dos vells amics que busquen respostes per afrontar el darrer tram de la seva vida. El que passa és que no tenen l’edat més adequada per fer-ho, i això produeix una sèrie de divertides i patètiques situacions que no els impedeixen prendre’s el repte amb molta alegria. El resultat és un film que acaba provocant en l’espectador una sensació de certa felicitat, tranquil·la i molt agradable.


Alana Evans - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n6 juliol 1976 (44 anys)\nAmericans d'origen gal·lès\n(2015) AVN Hall of Fame\nAlana Evans (Fort Campbell, Kentucky, 6 de juliol de 1976) és una actriu porno nord-americana.\nQuan Alana tenia tres mesos d'edat, la seva mare, divorciada del pare –un soldat de l'exèrcit dels Estats Units–, va establir la família al nord de Califòrnia. Quan Alana tenia 16 anys, la mare va morir de cirrosi hepàtica per culpa de l'alcohol.\nS'ha descrit Alana com una nena poc femenina durant el creixement. Va tenir el primer contacte sexual amb un noi de 14 anys i la seva primera experiència "real" amb una noia de 17 anys.\nEl 1994 Alana es va graduar a l'Independence High School a San José (Califòrnia). Va ser durant aquest temps que va participar en un matrimoni mixt amb un home negre de 18 anys i procreà un nen poc després. Alana i el seu marit van gaudir d'una relació oberta, visitaven festes sexuals i clubs.\nAlana i el seu marit finalment van esdevenir en part propietaris del seu club preferit, que és on ella diu que va perdre la inhibició. Es va fer stripper i ballarina i es va plantejar la feina de model. Però, a causa d'una cicatriu per una cirurgia d'apèndix, va pensar que no aconseguiria la feina d'una revista, per la qual cosa va recórrer a la indústria porno a l'edat de 21 anys. La seva primera escena va ser en Real Sex Magazine 11.\nEvans al costat de la seva companya Trina Michaels.\nUn any i mig després de començar la carrera porno, Alana va presumir que el seu matrimoni era reeixit, però poc després es va acabar quan ella tenia 23 anys. Després va iniciar una relació amb l'actor, Chris Evans, altra vegada amb una relació oberta. Després de sis anys junts, el 30 de novembre de 2005 ella va anunciar que estaven compromesos per casar-se. Alana i Chris Evans es van casar el 2006 a Santa Mónica (Califòrnia).\nFins avui Alana ha aparegut en prop de 200 pel·lícules, incloesos nombrosos projectes per a Playboy TV i 30 pel·lícules softcore. Va signar un contracte exclusiu amb SMASH Pictures al final de 2005. També va presentar un segment en KSEXradio anomenat All in the Porn Family fins al juny de 2005, així com la presentació d'un xou per a Playboy Radio anomenat Private Calls, que s'emet a la xarxa Sirius Satellite Radio.\nInsatisfeta amb la grandària dels seus pits, Alana va haver de decidir entre la idea d'augmentar-los quirúrgicament o acceptar la seva imatge com una actriu de pits naturals. Va decidir la segona opció dient: "They are going to stay real... I don't want plastic in my body" ("vaig a quedar-me com soc de natural... no vull plàstic al cos").\nAlana actualment viatja com a ballarina exòtica i és representada per l'agència de talents de la indústria de l'entreteniment per a adults Gold Star Modelling. És també model i portaveu de la companyia de roba MofoWear fundada en Southern Califòrnia.\nUna característica física distintiva seva és la mida del clítoris, que és molt gros. Destaca en diverses escenes de sexe interracial.\n2001 XRCO Premi per Unsung Siren\n2007 Premi AVN en la categoria de millor només en escena sexual.\n↑ 1,0 1,1 Alana Evans Interview. octubre de 1999.\n↑ 2007 AVN Award Winners Announced. 19 de juny de 2007.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Alana_Evans&oldid=26222838»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 feb 2021 a les 18:40.


El síndic d’Aran denuncia la postura enrocada del govern espanyol\nviurealspirineus 13:09 04/10/17\nBarrera manifesta que el Conselh Generau d’Aran és al costat de les institucions catalanes, donant suport a les persones que van resultar ferides ahir i als seus familiars que estan patint aquesta situació\ndenuncia el govern espanyol síndic d'Aran\nEl sindic Carlos Barrera\nEl síndic d’Aran, Carlos Barrera, va agrair en roda de premsa el civisme compartit l'1 d’octubre tant per les persones que van acudir a votar com per l’actuació dels agents del cos de Mossos d’Esquadra. Pel síndic d’Aran la postura del govern espanyol continua enrocada i les justifica només amb dues paraules que són legalitat i Constitució, i que ja ha arribat el moment de substituir-les per la voluntat política de la negociació. Barrera manifesta que el Conselh Generau d’Aran és al costat de les institucions catalanes, donant suport a les persones que van resultar ferides el passat diumenge i als seus familiars que estan patint aquesta situació. Malauradament, les imatges que s’han viscut perduraran a la nostra ment però hem de ser capaços de superar-les amb la convivència i la confiança de què hi ha força ciutadans arreu de l'estat que entenen la reivindicació catalana.\nPel que fa a la participació, Barrera ha explicat que no era fàcil anar a votar amb un clima tan enrarit i repressiu que, de ben segur que si la votació s’hagués desenvolupat en circumstàncies normals la participació hauria estat més elevada. Tot això demostra que hi ha una realitat en la societat aranesa que té ganes d’expressar-se, que està canviant i que cal escoltar. Per Barrera, tant el PP com a UA-PSC i C’s a la Val d’Aran han de prendre nota de la realitat social i pensar en plural, ja que aquesta és la Val d’Aran de present i de futur i benvinguda sigui.\nUna altra qüestió a analitzar és la usurpació que alguns partits polítics a la Val d’Aran han fet del pensament polític de molts aranesos. Un alcalde o un càrrec electe militant d’un partit polític no es pot apoderar ni representar el pensament polític dels veïns del poble o dels seus votants. No té res a veure en el cas de la Val d’Aran els resultats de les eleccions locals amb el plantejament de la votació de l'1 d’octubre. Per Carlos Barrera, la Unió Europea no ha de ser únicament un marc econòmic i de polítiques comuns i sobretot d’una economia global, també ha de ser el garant de la democràcia i de la convivència en el si de cada un dels seus estats membres. Les imatges que el món ha vist de la repressió de l’estat espanyol davant la reivindicació del poble català diuen ben poc de la seva qualitat democràtica. Europa haurà de reflexionar sobre aquesta assignatura pendent per no córrer el risc de patir taquicàrdies com les que per sort s’han superat amb els resultats de les darreres eleccions a França i Alemanya.\nVeïns de Les, Bossost i Canejan voten a casa de la diputada de la CUP Mireia Boya


Gal·la Mor, o com dissenyar joies d’autor | Lleida.com\nGal·la Mor, o com dissenyar joies d’autor\nI a vosaltres, us apassionen les joies? De quin tipus us agraden més? Avui coneixerem una lleidatana que de joies en sap una bona estona. Aficionada al dibuix i criada envoltada d’alicates, martells i serres, la Gal·la Mor es va interessar per les joies gràcies als seus pares, que eren joiers. Encara avui en dia els agraeix les facilitats i les eines que li van prestar per a que s’endinsés en aquest món, i ara pugui gaudir de la seva gran passió: dissenyar joies.\nEl pas per l’Escola de Gremi de Joiers (JORC) el 2009 li va servir per començar a aprendre els aspectes tècnics de l’elaboració de joies. L’etapa a l’Escola Massana, el 2011, va ser la que li marcarà un abans i un després en el seu aprenentatge. “Ha estat clau pel que fa a la meva manera de prendre’m l’ofici, és aquí on descobreixo que la joieria es molt més del que havia vist fins aquell moment” reconeix la creadora. I és que a la Massana va ser quan Mor surt de lo estrictament comercial, i comença a innovar elaborant les primeres creacions pròpies, fins a l’actualitat.\nLa principal raó per la qual a aquesta lleidatana de 30 anys li agraden tant les joies, és perquè li permeten dur a terme diferents tasques: pintar, esculpir, forjar, soldar, escriure… “és un ofici molt obert i això és el que m’apassiona”. L’artista reconeix que l’encant de les joies un cop fetes és quan les persones les llueixen en el seu cos: “el fet de que les joies es moguin d’aquí cap allà damunt els cossos de les persones les posa al camp visual d’altres i així més gent pot gaudir-les”.\nJa sabeu que els artistes es poden inspirar per elaborar una nova peça en qualsevol moment del dia: dinant, al sofà o inclús prenent una birra amb els amics. És per això que la Gal·la sempre té un paper i un llapis a la bossa. D’aquesta manera quan observa, i té alguna idea interessant que li passa pel cap, ho plasma sobre el paper.\nLes seves joies no tenen cap classificació en especial, són considerades joies d’autor, elaborades amb molt de d’amor i dissenyades per ella mateixa. El seu públic són dones entre 25 i 60 anys. La creadora de casa nostra li dóna molta importància a les dissenyadores de joies, que com ella, fan les seves pròpies obres d’orfebreria : “Crec que totes les joieres que treballem artesanalment fem joies especials, t’agradaran més o menys, però això significa que difícilment ho trobaràs enlloc més del món i això per mi és una passada”, indica. Les seves peces són úniques, elaborades tenint cura de cada detall. També té clar que la seva joia ideal hauria de ser una que “em regalés una persona estimada i , es clar, a poder ser feta a mà”.\nA l’hora de treballar Gal·la Mor acostuma a utilitzar la plata, perquè li ofereix un ampli ventall de possibilitats. Ara bé, com que està lligada al treball d’ofici també l’acompanyen la fusta, el paper, l’esmalt, i alguna que altra pedra\nActualment la podeu trobar al seu taller, i a les xarxes socials com a Gal·la Joies a Facebook i @gal.la_joies a Instagram. Si el que voleu és fer una ullada a les diferents col·leccions de joies que té, ho teniu molt fàcil, en una setmana participarà a la Fira de Titelles de Lleida, el 4 i 5 de maig. Allà la trobareu amb l’amabilitat que la caracteritza parlant-vos de les seves encantadores peces d’art.\nAnomena cada col·lecció que fa d’una manera diferent i els noms són força originals: ‘Connexions’, ‘Estructures’, ‘Mitges llunes’... considera que cadascuna té un significat especial per a ella. Si s’hagués de quedar amb una col·lecció, aquesta seria “Des de la finestra”, perquè hi participen els llocs on ella ha viscut i està feta amb plata i fusta.\nAl ser qüestionada pels aspectes que tenen en compte els clients a l’hora de comprar una joia, explica que “els interessa molt l’origen de la creació de la peça". “És tant l’interès que algunes vegades deixo sobre la parada una llibreta amb gargots on es pot intuir una mica d’on neix cada col·lecció”, diu.\nEn quant a la situació de l’artesania, Gal·la Mor creu que les grans marques fan molt mal als petits creadors, i que “hauríem de tenir en compte que quan comprem artesania estem recolzant la creativitat en comptes de la moda comercial, la qualitat i no la quantitat, la cultura de l’ofici proper en front la producció llunyana i sovint explotadora”. Afortunadament, encara hi ha molta gent que creu en la feina d’artistes artesans com la Gal·la i molts altres que fan una gran feina, amb temps, dedicació, amor i carinyo. Des de Lleida.com els seguirem donant veu i el nostre suport, no ho dubteu.


Recordeu que aquest mes toca el segon pagament de colònies de 2on curs\n:: Fórums oberts a les famílies :: Informacions d'interès per tots, debats, opinions...\nInvitat Dl 07 Abr 2014, 20:23\nHo tenia apuntat al meu calendari i ho escric aqui per si algú no ho recordaba.\nTenim de plaç per pagar fins el dia 22 d'abril, es pot pagar sense comisió al caixer automàtic del Banc Sabadell, i portar el resguard amb el nom del nen o la nena a l'escola.\nLes dades del compte de l'escola son:\nNº de Compte: ES74 0081 1656 26 0001015102\nCodi pagament a tercers: 142779\nConcepte: Colònies segon\nTambé tenim que portar a l'escola una fotocòpia de la Targeta Sanitària de l'alumne/a.\nRecordeu que la reunió de colònies tindrà lloc el dia 23 d'abril a les 12.45. Repartiran els papers amb informació de les colònies.Qui no pugui assistir pot demanar els papers al tutor, Xavi i María José.


Ganes de transmetre, les fitxes CODIestudi - CODIestudi\nMoltes vegades he tingut la sensació que la majoria de companys de carrera no els agradava les classes d’estructura. Se’ls feien pesades, feixugues… (…es queixaven que eren excessivament matemàtiques i les formules i els conceptes “imaginaris” com esforç de compressió, el tallant, etc. no eren propis de l’argot d’uns joves de 19-20 anys que havien anat a la universitat per “fer cases”).\nRecordo les primeres pessigolles de les estructures molt aviat, al primer quadrimestre, al curs d’introducció del Vallès. Un els exercicis consistia en fer un sistema de transport per una maqueta de Moai, aprofitant que en aquells moments hi havia una exposició a Barcelona. El material per tots els grups era el mateix. Una làmina de cartró-pluma, cordill i cola. Es tractava de fer el sistema de transport més lleuger de la classe. Prèviament, vam rebre la primera formació intuïtiva d’estructures. En Robert Brufau ens va fer una jornada orientativa dels esforços bàsics a tenir en compte i com s’aplicaven de la millor manera en els diferents materials que faríem servir.\nUn any més tard aniria a les primeres classes d’estructura de la carrera. També les impartia en Robert. Les recordo molt fotogràfiques. Eren classes que es passaven de dos a tres carrets de diapositives. Eren fotos del dia a dia, algunes, fins i tot, amb membres de la família en un segon pla. Aquí és on vaig començar a apreciar les estructures sense fòrmules, fruit de la observació. Només hi havia tirants, pilars, un taló d’agulla, un paraigües, una roda de bicicleta…. Es tractava de mirar el nostre voltant i identificar com “treballen” les coses.\nAmb el temps, aquesta obsessió que va començar en aquells rodets de diapositives, em va portar a mirar obres construïdes que tenien una component estructural singular, però que era difícil que sortissin en algunes de les classes de l’escola. No eren de Mies, ni d’Alto, ni de Wright… A vegades, el primer esforç era conèixer l’esforç.\nAl maig de 2012, amb la gent del despatx vam començar a publicar unes fitxes que intentaven recollir una mica aquest esperit de voler transmetre les ganes i la nostra il·lusió per projectar estructures. Ara que estrenem web, que els mitjans tecnològics ens ho permeten agilitzar, volem recuperar les 11 fitxes que vam fer en el seu moment i tornar a agafar el fil. Volem aprofitar el blog per tornar a fer les fitxes de CODIestudi.


Tots contra l’amenaça del bernat marbrejat, una xinxa asiàtica | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nExemplar de 'Halyomorpha halys' o bernat mabrejat.\nGirona 4 NOV 2020 - 18:03\tCET\nLes baixes temperatures i les pluges de la tardor afavoreixen que el bernat marbrejat (Halyomorpha halys), un insecte invasor detectat a Catalunya el 2016 i que afecta greument els cultius, entri a les cases i edificis buscant refugi. La intenció de l'insecte és esperar la primavera i sortir a alimentar-se als camps. La seva presència ha generat alarma a diverses localitats. Ja ha arribat a unes 140. Tot i que els seus efectes encara no són greus, com en altres països, la Generalitat demana col·laboració als ajuntaments i ciutadania perquè eliminin els exemplars que trobin. “Com menys bestioles surtin de les cases a la primavera, millor, així n'arribaran menys als cultius”, sosté el cap del Servei de Sanitat Vegetal del Departament d'Agricultura, Jordi Giné. Les àrees més afectades són la zona de cultius del Baix Llobregat, la zona frutícola de Girona i el cultiu de l'avellana a Tarragona.\nEuropa ja fa anys que pateix una alarmant entrada de plagues i males herbes foranes causada bàsicament per l'augment del comerç mundial. Aquesta xinxa asiàtica és un nou insecte exòtic, un heteròpter d'entre 12 i 17 mm de llargada i de 7 a 10 mm d'amplada, que es va detectar a Europa el 2004 i està provocant greus danys en cultius de zones agrícoles d'Itàlia, Suïssa, Alemanya, França i també els Estats Units. A Catalunya se'n va detectar el primer exemplar al campus universitari de Girona el 2016, l'any següent va arribar a Cornellà, Gavà i l’Hospitalet, i el 2018 es va estendre a bona part del territori, sobretot seguint la línia de la costa, tot i que també ha arribat a Lleida. A part de Vinaròs, no hi ha constància que n'hi hagi a altres punts de l'Estat.\nFins a aquest any la plaga estava localitzada a l'entorn urbà, on es reprodueix. No obstant això, aquest estiu els tècnics l'han detectat a diferents cultius de plantacions de poma, préssec, nectarina, pera, mongeta blanca, pebrot, avellaner, figa, cítrics, vinya, noguera, olivera, carxofa, albergínia i tomàquet. Tot i que els efectes nocius a Catalunya són encara incipients, de manera preventiva Agricultura ha destinat tècnics de l'Institut de Recerca i Tecnologies Agroalimentàries (IRTA) i de diverses universitats a estudiar-ne la biologia i els mètodes per controlar les seves poblacions i poder avançar-se a l'insecte per frenar la seva arribada. No obstant això, com la majoria d'espècies invasores, “sembla que no marxarà”.\n🏘 Si els trobeu a casa no allibereu els insectes a l’exterior.https://t.co/9jBqHvxFfx pic.twitter.com/xtoj1eMnzI\n— Agricultura (@agriculturacat) October 21, 2020\nLa Generalitat demana ajuda: està editant un vídeo en el qual participen agricultors per sol·licitar la col·laboració ciutadana. Si es detecta aquest insecte a les cases –normalment a les cortines, els llums o la roba i en estat de semihibernació–, cal eliminar-lo. És fàcil agafar-lo perquè gairebé no es mou i s'aconsella aspirar-lo o bé submergir-lo en aigua i sabó. Els experts desaconsellen aixafar-la per la pudor que desprèn i desaconsella tractaments amb productes fitosanitaris i/o biocides per evitar efectes col·laterals.\nA Catalunya hi ha un miler d'espècies d'heteròpters autòctons, dels quals unes 80 són les conegudes com a bernat pudent –per la mala olor que fan en esclafar-los– i unes 15 són molt semblants al bernat mabrejat, tret pel fet que aquest té unes marques blanques a les antenes i l'abdomen.


Apartment Aria Zadar Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nJurja M. Dalmatinca 1, Zadar Casc Antic, Zadar, Croàcia, 23000 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Aria\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartment Aria és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Zadar. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Aria ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar, lloguer de bicicletes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Zadar, faci de Apartment Aria la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (18) Parelles (4) Famílies amb infants petits (1) Famílies amb infants grans (1) Grups (12)


El Parlament aprova la Llei que regularà els preus dels lloguers a Catalunya. - M'agrada Catalunya\nEl Parlament aprova la Llei que regularà els preus dels lloguers a Catalunya.\nEl Parlament de Catalunya, gràcies a un acord d’última hora entre el Sindicat de Llogaters i els quatre partits que van votar a favor, va aprovar ahir la Llei que regularà els preus dels lloguers dels habitatges de Catalunya, amb els vots a favor de JxCat, ERC, CatECP i la CUP (71), votant en contra Cs, PSC, PDeCAT i PP (63).\nUna llei pionera, ja que és el primer cop que el Parlament fa una llei reguladora del preu dels lloguers, però que malauradament poc durar poc, el Consell de Garanties Estatutàries ja va advertir que la més alta institució catalana no té competències per legislar en aquest sentit i el més probable és que acabi en el Tribunal Constitucional.\nLa nova llei regularà els preus del lloguer dels habitatges que es trobin en les zones declarades com “mercat d’habitatge tens”, que són aquelles àrees en les quals existeix un risc d’insuficiència d’habitatges de lloguer assequible. En aquestes zones, els preus no podran superar l’índex de referència fixat per la Generalitat.\nSón zones o municipis on els preus de lloguer s’han disparat molt per sobre de la mitjana de Catalunya, on el preu del lloguer superi el 30% dels ingressos de les famílies o de les rendes mitjanes dels menors de 35 anys.\nEls preus dels nous contractes no podran ser superiors al lloguer d’un habitatge de característiques similars en el mateix entorn ni a la renda de l’anterior contracte si ha estat arrendat en els cinc anys anteriors. Una excepció són els propietaris que tinguin uns ingressos inferiors a 2,5 vegades l’IRSC (Indicador de renda de suficiència) que aproximadament és d’uns 1.500 €.\nPodeu consultar l’índex de preus per cada zona en aquest enllaç Agència de l’Habitatge de Catalunya


www.miquelsunyer.com - Canal de Menorca\nCA ES HOME\nCanal de MenorcaHome/TRAVESIES/Canal de Menorca\tCanal de MenorcaMiquel Sunyer2015-04-16T13:14:44+00:00\tIntroducció i antecedents:\nLa idea va sorgir pocs mesos després de completar la de l’Estret de Gibraltar. Llavors, tenia en ment anar a provar de creuar el Canal de la Mànega, però tenint en compte el salt que significava, vaig creure oportú buscar algun altre repte preparatiu per poder afrontar amb garanties l’anomenat “Everest dels nedadors” o “English Channel”. Em vaig plantejar realitzar una travessia per etapes i recórrer tota la Costa Brava, des del Cap de Creus fins a Blanes. També cobrir el trajecte de Barcelona-Ciutadella amb relleus… i finalment escollint el Canal de Menorca, probablement per tenir la mateixa distància que el Canal de la Mànega.\nUn dels factors claus de la meva decisió, va ser conèixer a la Montserrat Trasserres, doncs ella és la única nedadora espanyola que va realitzar-la el Juliol de l’any 1969. Crònica del nedador:


taronger, o com se l'anomena d'una altra manera, poma xinesa, va aparèixer per primera vegada a la Xina fa més de dues dotzenes de segles. A Europa va ser portat pels portuguesos, i ara aquesta populars cítrics es poden trobar als carrers de moltes ciutats costaneres amb climes subtropicals com en el nostre continent i als EUA, Austràlia, etc.\nAvui en dia està de moda créixer a la casa d'una varietat de plantes exòtiques, incloent taronger, que no només és perfectament complementa qualsevol interior, però s'ensuma, passant el seu pastís i agradable olor.\nI és agradable veure com creixerà, florir i donar fruit! Només una mica de paciència, una mica d'esforç - i un arbre de taronja amb una venjança gràcies al propietari de plena flor i "boles" saboroses taronges.\nEl mètode de cultiu d'aquestes plantes no estàndard a la casa, encara que no és molt fàcil, però és possible. Només ha de menjar deliciosa fruita, lluny dels seus ossos i després posar-los en una olla petita, que ha de posar immediatament en un lloc càlid sol soveschennoe.\nUn cop al dia s'ha de regar la cura d'arbres de taronja futur que requereix reg diari per a una ràpida germinació de les llavors.\nAproximadament quinze dies després de la seva primera aparició rostochku, que en general passa una o dues fulles.\nQuan el pot és ja Arbre que creix prop de quinze centímetres d'alçada, cal pensar sobre la seva trasplantament. Per millorar encara més el creixement, els experts aconsellen van trasplantar el germen en un recipient profund.\nMolt útil de tant en tant per fertilitzar el sòl, de vegades es pot casa de l'arbre de taronja per regar el beuratge habitual, la resta del te.\nA poc a poc exòtic visitant comença a guanyar alçada, i quan s'havia arribat a l'altura de mig metre, es pot connectar a qualsevol peg enganxat en el pot.\nDesprés d'esperar fins que l'arbre de taronja, finalment, es fan més forts, es pot procedir amb el procés d'inoculació, la qual és necessària perquè la planta es desenvolupi normalment i donar fruit a casa.\nCal recordar que la vacunació s'ha de fer d'un altre arbre que s'ha produït en diverses ocasions la fruita. Perquè la planta desenvolupi amb normalitat i començar a favor amb la fruita ataronjada, cal organitzar el reg artificial, així com periòdicament per donar-li de menjar fertilitzants especials, que són ara comunament es venen en botigues especialitzades. Sobretot perquè aquest tipus d'alimentació, segons els experts, a millorar molt el gust de la fruita, que en el cas de cultiu en interior d'uns pocs amarg.\nNo obstant això, els fans de les plantes d'interior necessiten saber que taronger - És una planta bastant capritxosa, el que requereix una cura molt meticulós. I no el fet que va a complaure als seus mestres fruits abans de deu anys, i, de vegades l'arbre no pot donar fruit.\nPerò no es desesperi, tant més per veure com els verds i puja a un arbre plantat amb les seves pròpies mans - és genial i no amb la satisfacció incomparable.\nCom tenir cura de jacint\nEl cultiu de la remolatxa sucrera i les seves característiques\nArbusts de fulla perenne: cedre vermell\nPebre Belozerka: opinions, descripcions de qualitat fotogràfica\nNoguera - arbre de la vida\nClematis: plantació i cura. Clematis al jardí (foto)\nRestaurant "Hisenda" a Sant Petersburg - unes bones vacances per a tota la família\nEkaterina Ukolova: una biografia. Empresa de consultoria Oy-li\nMotogarnitura Scala genet G9X: descripció i fotos\nCom triar les portes de secció?\n"Marxa de tir": els actors del drama de guerra interna\nLa sífilis primària - xancre i altres símptomes.\nConducció circuit de potència característica desert àrtic: formes de realització, els elements bàsics


Manifest – Germania\nEn la història de Catalunya hi ha de tot, com en la història de tots els pobles, desfetes i victòries; moments brillants i d’altres de desgraciats. Per això homenatjant els nostres soldats el dia de\nAlguns voldrien que ho oblidéssim. Un onze de setembre va caure Barcelona. Va caure la capital de Catalunya després d’una guerra llarga que els catalans vam aixecar sols, després d’haver combatut durant anys amb anglesos, portuguesos, holandesos i austríacs, contra França i Castella plegades. Una guerra de gran mortaldat. No és pas…\nGuillem Agulló, Josep Isanta, Abel Martínez: sou Catalunya (11/04/2016)\n25/08/2020 admingermania Manifest\nFa vint-i-tres anys que varen assassinar Guillem Agulló, i han estat vint-i-tres anys d’oblit, de tapar les raons verdaderes que varen dur aquest jove compatriota a la mort. Vint-i-tres anys de fer veure els uns que paren l’altra galta, de mirar cap a un altre costat i de permetre que els altres, els seus assassins, s’apropiïn de la seva figura…


City Center Rooms Piotrkowska 91 Lodz Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPiotrkowska 91, Śródmieście, Lodz, Polònia, 90-423 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre City Center Rooms Piotrkowska 91\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, City Center Rooms Piotrkowska 91 es troba a la zona de Lodz Centr de la ciutat de Lodz. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, City Center Rooms Piotrkowska 91 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, restaurant.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar, telèfon a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Lodz, faci de City Center Rooms Piotrkowska 91 la vostra llar.\nComentaris de Booking.com (1635)Comentaris d'Agoda (2)\nHot but very nice Breakfast”


Barcelona tindrà connexió diària amb Miami a partir de l'estiu\nRedacció Catalunyapress | divendres, 20 de gener de 2012\nP. Alegre.- American Airlines assumirà a partir de la propera temporada d'estiu la línia entre Barcelona i Miami, que passarà a tenir una periodicitat diària, la qual cosa suposa un important impuls per l'aeroport d'El Prat, que també comptarà amb un viatge diari a Buenos Aires.\nSegons fonts del sector, American Airlines i Iberia operaran la línia amb codi compartit de la qual fins ara s'encarregava l'aerolínia espanyola. Amb el canvi s'augmentarà el nombre de vols, que passarà a tenir una periodicitat diària.\nAquestes fonts han destacat la importància de l'acord, doncs els avions d'American Airlines aterraran al HUB de Miami de la companyia, la qual cosa permetrà enllaçar amb 47 ciutats americanes, millorant la rapidesa i comoditat dels vols des de l'Aeroport de Barcelona-El Prat.\nD'altra banda, aquesta temporada d'estiu també augmentarà la periodicitat de la línia que uneix Barcelona i Buenos Aires, de la qual s'encarrega Aerolineas Argentinas, que passarà també a tenir un vol diari en cada sentit.


Comprar domini .FM.BR a Catalunya | Dominis lliures\nCercar dominis .fm.br\nDisponibilitat i preu de dominis .fm.br\nMitjançant aquesta utilitat podràs comparar el preu dels dominis d'internet .fm.br de i comprovar si nom de domini web que necessites es trova lliure o ja ha estat registrat prèviament per una altra persona, entitat o empresa. Si desafortunadament el domini ja ha estat registrat podràs realitzar un whois per conèixer les seves dades de registre, o també el podràs visitar directament per comprovar si està en línia.\n2.- En principi, si es tracta d'un lloc web d'empresa, hauries de comprovar si el nom de la marca està lliure. Per exemple, si vens rentadores MarcaX, sempre serà millor comprar el domini MarcaX.fm.br en lloc rentadoresbones.fm.br. Si no és possible, hauries de buscar un nom de domini que tingui implícita la paraula que millor representi l'activitat del teu lloc. En aquest cas, podríem triar rentadoresMarcaX.fm.br\n3.- És essencial que el nom de domini sigui fàcil de recordar. Per això, procura utilitzar un nom de domini curt, amb paraules bensonants i que contingui alguna keyword (paraula clau) rellevant. Però evita sempre donar-li caràcter d'eslògan, ja que els dominis tipus lamillorwebderentadores.fm.br, encara que sembli el contrari, avui ofereixen poca credibilitat i transparència de cara a l'usuari. Evita també l'ús del guió (-), pot donar lloc a confusió a l'hora de transmetre'l verbalment.


Després d’una llarga pausa primaveral, el terreny de Can Girona, gestionat pel Consell de la Joventut de Barcelona, torna a obrir les seves portes!\nFinalment vam poder fer entrega dels premis del sorteig hivernal! Moltes felicitats a les entitats guanyadores, AE Avenc i Esplai Sarau, que podreu gaudir del val de 150 € en material d’excursionisme a la botiga gracienca Cerclesport!\nMoltes gràcies per apostar per Can Girona i per les acampades a la natura, inclús en els mesos més freds! I moltes gràcies també a Cerclesport per la seva col·laboració!\nUn cop adoptades les mesures necessàries i pertinents en relació a la covid-19, el terreny torna a estar operatiu i disponible per a les entitats juvenils.\nEl terreny d’acampada de Can Girona està situat als entorns d’una antiga masia del s. XVIII (actualment tancada) que es troba situada al terme municipal de Santa Maria de Martorelles, al Vallès Oriental. Es tracta d’un entorn privilegiat amb nombroses fonts, antics salts d’aigua i excursions a tocar de la Serralada Litoral.\nPodeu fer les vostres acampades durant tot el mes de juliol, a l’apartat web de Can Girona podeu consultar tota la informació i la disponibilitat del terreny d’acampada.\nEscrivint-nos per Telegram o WhatsApp al 652 87 81 22


▷ Com es Garanteix que un Aliment sigui Segur? 【2022】\nCom es garanteix que l’aliment sigui segur per al consum?\n1 La innocuïtat dels aliments\n2 Aliments nocius\n3 Com garantir la innocuïtat dels aliments?\n3.1 Pla APPCC\n3.2 Sistema de traçabilitat\n3.3 Normes d’innocuïtat alimentària\nGeneralment, quan mengem, no ens parem a pensar en tots els processos i mesures que s’han pres per garantir la seguretat de l’aliment que estem ingerint, n’assumim la innocuïtat alimentària. Però qui té la responsabilitat de garantir que l’aliment sigui segur per al consum? I com ho ha de garantir? T’ho expliquem.\nLa innocuïtat dels aliments\nD’acord amb el que estableix el Reglamento 178/2002 del Parlamento Europeo i del Consell de 28 de gener de 2002, els explotadors econòmics tenen la responsabilitat de no comercialitzar aliments que no siguin segurs. Per això, els productes comercialitzats compten amb la presumpció de seguretat. S’entén com a “aliment insegur” aquell que:\nSigui nociu per a la salut.\nNo sigui apte per al consum humà.\nAixí mateix, per determinar la innocuïtat d’un aliment s’analitzen dos aspectes fonamentals:\nLes condicions normals d’ús de l’aliment pels consumidors i en cada fase de la producció, la transformació i la distribució.\nLa informació oferta al consumidor, inclosa la que figura a l’etiqueta, o altres dades a què el consumidor té, generalment, accés, sobre la prevenció de determinats efectes perjudicials per a la salut que es deriven d’un determinat aliment o categoria de aliments.\nEls aliments que compleixen les disposicions comunitàries específiques o, en absència seva, nacionals, que regulen la innocuïtat dels aliments, es consideren segurs. No obstant això, les autoritats competents poden prendre les mesures adequades per imposar restriccions a la seva comercialització o exigir-ne la retirada del mercat quan hi hagi motius per pensar que, malgrat la seva conformitat, l’aliment no és segur.\nPer considerar si un aliment és nociu s’avaluen els aspectes següents:\nEls probables efectes immediats ia curt i llarg termini d’aquest aliment, no només per a la salut de la persona que el consumeix, sinó també per a la dels seus descendents.\nEls possibles efectes tòxics acumulatius.\nLa sensibilitat particular d’ordre orgànic d’una categoria específica de consumidors, quan l’aliment hi estigui destinat.\nD’altra banda, es considera un aliment com a no apte per al consum humà quan, segons l’ús per al qual està destinat, està contaminat per un cos estrany, putrefacte, deteriorat o descompost.\nCom garantir la innocuïtat dels aliments?\nEl Reglamento 178/2002 posa la responsabilitat de garantir la innocuïtat alimentària a l’operador, és a dir, les empreses alimentàries i de pinsos. Aquestes s’han d’assegurar, en totes les etapes de la producció, la transformació i la distribució que tenen lloc a la seva empresa, que els aliments o els pinsos compleixen els requisits aplicables de la legislació alimentària.\nUn dels requisits més importants per garantir la innocuïtat alimentària és la implantació d’un sistema d’innocuïtat alimentària, com és el pla d’Anàlisi de Perills i Punts de Control Crític (APPCC), obligatori per a les empreses de la indústria alimentària, excepte els establiments del sector de la restauració.\nEl sistema APPCC es basa en la prevenció i corregir els errors quan aquests es detecten, i té 7 principis base:\nAnalitzar els perills que cal evitar, eliminar o reduir\nDeterminar els Punts de Control Crítics (PPC)\nEstablir límits crítics\nEstablir sistemes de vigilància per als PCC\nAplicar mesures correctives per quan es detecti algun punt de control crític fora de control\nEstablir procediments de comprovació del funcionament del pla APPCC\nEstablir un sistema documental per al sistema.\nRealitzar i implantar el pla requereix uns coneixements previs, per la qual cosa és recomanable comptar amb l’ajuda de personal especialitzat per adaptar-lo a les necessitats de l’empresa i fer-ne un seguiment correcte. A Proacciona, consultoria en seguretat alimentària de Barcelona, comptem amb un equip de tècnics especialistes en sistemes APPCC que poden assessorar-te i formar-te.\nEn aquest sentit, en el marc del pla APPCC, també és responsabilitat de tot explotador comptar amb un sistema de traçabilitat documentat per gestionar de forma eficient una potencial alerta alimentària i retirar el producte del mercat en cas que sigui necessari. Per això, a Proacciona hem desenvolupat una aplicació per a mòbils i tauletes que et permet tenir sota control la traçabilitat de la teva empresa de manera fàcil i automatitzada: Total Food Control.\nNormes d’innocuïtat alimentària\nD’altra banda, les empreses alimentàries també poden optar per certificar-se en normes d’innocuïtat alimentària com són IFS, BRC i FSSC 22000. Encara que aquestes certificacions no són obligatòries, afegeixen valor al producte i augmenten la confiança dels distribuïdors i consumidors a l’empresa. A Proacciona, t’ajudem a complir els seus requisits i obtenir la certificació.\nT’has quedat amb dubtes? Omple el formulari que trobaràs a continuació i ens posarem en contacte amb tu. Estarem encantats d’assessorar-vos sobre com millorar el sistema d’innocuïtat alimentària de la vostra empresa.\nCategories Selecciona la categoria Al·lèrgens alimentaris (9) alertes alimentàries (25) APPCC (32) Auditories (4) Blog (97) BRC Food (2) BRC Packaging (5) BRC Storage and Distribution (2) Caducitats (4) Certificacions (10) Classificació d’aliments (6) Comerç de proximitat (1) Control estoc (2) covid-19 (5) Etiquetatge (10) FSSC 22000 (4) IFS Food (3) IFS Logistics (2) Inspeccions de sanitat (21) malalties per aliments (21) Malbaratament alimentari (3) Manipulador d’aliments (4) Materials en contacte (5) Norma BRC (7) Norma IFS (6) Registre sanitari (3) Restauració i hostaleria (21) Seguretat alimentària (64) Traçabilitat (13) Uncategorized @ca (1)\nAPPCC plan appcc alimentos aliments seguridad alimentaria trazabilidad innocuïtat alimentària traçabilitat pla appcc seguretat alimentària indústria alimentària industria alimentaria BRC certificaciones inocuidad alimentaria certificacions calidad qualitat\nPla de Seguretat Alimentària a Catalunya 2022 – 2026\nCom es pot complir amb la Seguretat Alimentària al teu negoci d’hostaleria?\nTrucs de neteja per a bars i restaurants\nImplementar la certificació ISO 22000 a l’hostaleria\nLes 5 claus per evitar intoxicacions a l’estiu


Les entrades analògiques permeten llegir la tensió elèctrica que hi ha connectada a l'entrada. Les tensions poden anar, en principi, de 0 a 3,3 V i se'ls assignen uns valors entre 0 (corresponent a 0 V) i 1023 (corresponent, en principi, a 3,3 V).\nPer llegir les entrades analògiques fem servir la funció analogRead que té com a paràmetre el número d'entrada i dóna la lectura com a resultat.\nEn el següent tros de programa, la variable lectura contindrà el valor llegit a l'entrada analògica A3.\nlectura = analogRead(A3);\nLa placa Arduino MKR WIFI 1010 té un conversor d'analògic a digital que pot treballar amb 8, 10 o 12 bits. Per defecte treballarà a 10 bits però podem canviar la resolució amb la instrucció analogReadResolution. La següent taula ens dona els rangs de valors per a cada cas.\nResolució (bits) Rang\n8 0 a 255\n10 0 a 1023\n12 0 a 4095\nSi posem altres valors obtindrem unes lectures amb el rang que aparentment correspon a la resolució escollida però que realment no tenen aquesta resolució. Per exemple, si posem 16 obtindrem la lectura corresponent a la resolució de 12 però multiplicada per 16; és a dir un rang entre 0 i 65520 però en el que els valors van saltant de 16 en 16.\nAtenció: Tingueu present que en molts casos les entrades binàries i analògiques corresponents a la mateixa pota no tenen el mateix número. Convé mirar la descripció de la placa per veure com es diu cada una.


Com utilitzar endolls de Angola a Índia\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Angola a Índia en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Angola a Índia sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


Ja és Nadal a Pego! – Ràdio Pego\nEls aparadors decorats… l’enllumenat…, el tràfec de gent fent les seues compres… el betlem al jardí de la plaça de l’ajuntament… fan que es respire un ambient nadalenc als carrers del centre del poble. Hui de manera especial perquè alguns estudiants no han tingut classe.\nPer exemple, els alumnes del CEIP Carolina Sala. Xiquets i xiquetes de diferents classes de Primària han recorregut el mercat per a cantar nadales i recitar poemes.\nTambé han estat al mercat els alumnes de l’aula específica de l’institut IES Enric Valor, que, acompanyats pels seus professors, han muntat una paradeta per tal de vendre articles que han elaborat ells en els darrers mesos, i així recaptar fons per al seu viatge de fi de curs.\nL’activitat nadalenca continuarà demà, divendres. Els més menuts de la llar tindran un dia intens demà, perquè participaran en el muntatge de l’arbre gegant de Nadal, que presidirà la plaça de l’ajuntament. En eixir de classe al migdia, els escolars acudiran a la plaça per a donar forma amb botelles de plàstic, a un arbre de 5 metres d’alçària i 2 d’ample, que enguany té sentit mediambiental i preten fomentar el reciclatge.\nI, amb l’arbre de Nadal i el betlem, la plaça estarà ja preparada per a acollir el Mercat del Solstici de l’Hivern que tindrà lloc en el cap de setmana. Dissabte a les dotze del migdia, amb la inauguració es donarà inici a les activitats. A més de les paradetes de venda de productes artesans i de la terra, al llarg de tot el dia hi haurà tallers d’artesania, jocs tradicionals i atraccions infantils. També s’oferirà contacontes, teatre, un show de malabars amb foc, una desfilada, passejos amb burrets i a les huit s’encendran les torxes vikingues per al ritual del foc. A les huit i quart La Clandestina actuarà a l’església de l’Assumpció i a les nou i mitja al mercat hi haurà música celta en directe.\nEl diumenge el mercat s’obrirà a les 11 del matí amb el cant de nadales. També es faran tallers d’artesania, jocs tradicionals i atraccions per al públic infantil. A les cinc se celebrarà una festa sorpresa per als més menuts. I a les sis s’oferirà una xocolatada. La cloenda es farà a les set, amb l’actuació de la Coral del CEAM.\nPer a complementar l’oferta, els comerços del centre del poble estaran oberts el dissabte tot el dia i diumenge de matí, segons ha informat l’Associació de Comerç i Professionals de Pego.\n← El Bo Social Elèctric es tramita enguany a l’Ajuntament


L'IRTA i la Universitat d'Alacant faran un cens real de les poblacions de nacres al delta de l'Ebre i el Mar Menor - EbreDigital.cat\nAl delta de l’Ebre, les poblacions de nacra es troben a les dues badies, la del Fangar i la dels Alfacs. “Malauradament, després del temporal Glòria, a la badia del Fangar només vam detectar 12 exemplars vius dels 533 que hi havia. En canvi, a la Badia dels Alfacs no hi va haver una afectació directa del temporal però aquí el paràsit sí que ha provocat la mort de molts exemplars sobretot a la part més exterior de la badia“, explica Patrícia Prado, investigadora de l’IRTA.\nEls científics han detectat que les condicions del medi marí fan que el paràsit sigui més virulent. “Quan l’aigua del mar es troba a temperatures superiors als 13,5ºC el paràsit té molta capacitat de desenvolupar-se i infectar individus, això passa a la primavera i sobretot a l’estiu“, explica Prado. D’altra banda, coincideix que la salinitat òptima per la nacra també ho és per al paràsit, per això, les nacres més afectades es troben a prop de la connexió en mar obert, on la salinitat es troba entre 36,5 i 39 ppt de mitjana.\nA la regió de Múrcia el principal problema és la mala qualitat de l’aigua de la llacuna. “A mitjans del 2015 aquesta zona va patir una crisi d’eutrofització i la falta d’oxigen va provocar una mortalitat massiva de molts exemplars. Amb aquest projecte volem trobar nous individus, identificar zones crítiques i traslladar els exemplars que estan en zones de risc a llocs més adequats“, explica la investigadora Francisca Giménez, de la Universitat d’Alacant.\n“Necessitem la col·laboració i coordinació amb els diferents usuaris marins com el turisme, els pescadors, i els productors de bivalves per protegir els individus de les badies de possibles cops amb embarcacions i vandalismes i per a detectar el possible assentament de nous exemplars en zones de pesca o en infraestructures“, conclouen les investigadores.


Roberto Chamizo guanya l’Open Santi Silvas 2016 – Federació Catalana de Tennis\nPosted: 14 de juny de 2016\nRoberto Chamizo es proclama campió de l’Open Santi Silvas per un 7-6 2-6 3-6 contra Quico Tur. En un partit marcat pel bon nivell dels dos tennistes, Chamizo ha anat guanyant terreny a Tur fins a fer-se amb la victòria. “Jugo amb tu i no contra tu” aquestes han estat les paraules que el jove madrileny ha dedicat al seu amic i contrincant, durant l’entrega de trofeus. Quico Tur, molt estimat dins la Fundació tant per la seva vessant professional com personal, també ha rebut un reconeixement per part de l’organització. L’Open 2016 s’ha tancat amb una gran exhibició del millor tennis internacional que ha enfrontat als dos millors jugadors d’aquest esport adaptat. Stephanne Houdet s’ha imposat per 6-2 6-1 a Joachim Gerard.\n“Avui no he estat fi, he comès molts errors” així s’expressava Quico Tur després de perdre davant Roberto Chamizo, el torneig del quadre nacional individual Santi Silvas. “Tot i que no és excusa, durant 4 dies he jugat els individuals i dobles del quadre nacional però també els individuals i dobles del round robin internacional, motiu pel qual he arribat més cansat del que esperava”. De totes maneres, “el joc de Chamizo és molt bo, molt constant i ràpid”. Ambdós jugadors, han agraït a l’organització la possibilitat de participar en tornejos com el Santi Silvas. “És un plaer venir aquí i una il·lusió per tots nosaltres que s’organitzin competicions com la vostra.”\nL’exhibició internacional ha anat a càrrec dels 2 millors tennistes en cadira de rodes del món. El nº 1 Stephane Houdet s’ha enfrontat i guanyat al nº 2 Joachim Gerard en la final del round robin amb un resultat de 6-2 6-1.\nL’entrega de trofeus s’ha realitzat a la pista principal de les instal·lacions del Club Natació Olot. La cerimònia ha començat amb l’entrada a la pista dels recull-pilotes i els voluntaris, acompanyada per les autoritats i els jugadors com a absoluts protagonistes de l’acte. Un cop realitzada l’entrega de premis, el president de la Fundació ha volgut agraïr a tots els jugadors la seva participació en el Santi Silvas 2016. “Hem tornat apostant pels jugadors de casa”.\nTommy Robredo també ha mostrat la seva satisfacció per la gran implicació dels voluntaris, però també de les empreses i institucions, que “un any ens han donat el seu suport”. “Sense vosaltres això no seria possible”.\nText i foto: Fundació Tommy Robredo


Visita virtual "Dibuixar els dies" de Pep Duran - SIESTV\n02 abr. 2020 Visita virtual "Dibuixar els dies" de Pep Duran\nPresenta 60 obres i una instal·lació realitzada expressament “in situ” que dóna nom a l’exposició\nRedacció.- La Fundació Vallpalou de Lleida inicia nova etapa de programació d’exposicions i activitats sota la direcció de Pilar Parcerisas, crítica d’art, historiadora de l’art i comissària d’exposicions independent.\nLa primera exposició programada del 2020 està dedicada a Pep Duran, amb el títol Dibuixar els dies, en què aquest artista desplega el seu procés de treball a la manera d’un assaig que aplega “macrocollages” de diferents gèneres partir del dibuix i l’escultura, mitjançant 60 obres, entre collages i objectes que constitueixen la seva memòria gràfica i vital.\nCom descriure aquest temps vitaL’ Pep Duran ho fa a partir d’apilar papers, fustes, objectes, gargots i fragments d’una realitat trobada. Fa de drapaire del temps i dóna nou alè de vida a un temps fet bocins com és la pròpia vida. Malgrat buscar la forma en la seva unitat, tot acaba essent una estella del que resta del dia, i ell s’esforça en sumar formes, com en el vestit, unitat de fragments i patrons: una màniga, un coll, un puny, un barret. Apilar els dies, amb el seu garbuix, desordre i acumulació inevitable uneix l’home amb el seu caos vital. Poeta del temps, dibuixa els dies amb aquests collages que són els seus quaderns de notes.\nEl mateix artista ha definit el seu treball com una “col·lecció d’imatges i formes acumulades i seleccionades al llarg dels anys amb vocació de “dietari gràfic” i objectual, un petit imago mundis personal on cohabiten l’ordre intencionat i deliberat, l’atzar, el món relacional que construeix una narració oberta”. Per a Pep Duran, aquests dibuixos formen un llarg poema visual, una obra de teatre muda, que composa finalment un gran palimpsest visual”.\nEn aquesta narració visual, en què memòria i arxiu s’activen i reactiven permanentment en contant construcció, desfeta i reconstrucció cal destacar la presència d’algunes obres o sèries específiques, com per exemple l’obra més antiga, de la sèrie Mans (1981), una Lipotípia (1984), l’escultura Com un bosc (1987), dues obres del terra teatral de l’obra El funàmbul (1989) de Jean Genet, la sèrie Grades (2009) referida a l’espai teatral, deu collages de la sèrie Amorfa (2012-2014) i un conjunt d’obres becketianes, que reflecteixen el caràcter absurd i angoixant de la condició humana.\ndibuixar, exposicio, vallpalou