relk: explicant pedres blaves (I)\nPETITA RESURRECCIÓ PER A LA "NIT ESTELADA" DE VAN GOGH\nJo em trobava als Estats Units (a Bloomington, a l'estat d'Indiana) fent una recerca sobre el Jesús istòric i l'adulteració del Nou Testament. Era l'any 1988.\nAquell estiu avia fet de monitor en un camp de treball al Plà de Toirigo, a la Vall de Boí, i entre les monitores hi avia la Montse Masachs, amb qui vaig establir certa amistat. I dic certa, perquè no l'he tornada a veure més. Em van quedar les ganes de tornar-la a veure, i fins i tot ens vam cartejar: una o dues cartes com a molt.\nEn una d'elles em va dir que se li avia mort el pare. Em va saber molt de greu, sobretot perquè ella era molt jove i no sabia com podia reaccionar. Jo llavors acabava de veure uns llibres, o comprar unes postals, sobre la pintura de Van Gogh i em va impressionar molt la "Nit Estelada". Sense saber com ni per què, es va comensar a desvetllar dins meu, que el quadre transmetia un sentit d'eternitat, de reencarnació. Els vents, el cel, els estels i les muntanyes desprenien vida pròpia. I em va semblar prou indicat enviar-li la postal d'aquest quadre, amb el poema al darrera. Diria que ho vaig fer així. Pero els anys que han passat m'ho difuminen una mica.\nNo miris el color\ndel vent, de les estrelles,\nel blau intens del bosc,\nel porpra de les venes\nglaçades del dolor.\nNo miris ara aquestes\nteulades, ni tampoc\nl'agulla tan esvelta\nd'un campanar alterós.\nAlgú batega rera\nde tot aquest enyor,\ni en cada fil de terra,\npel vent, pel lluminós\nabre de les muntanyes\nviu en el nostre cor.\nCom un troç de nosaltres,\ncom si no s'agués mort.\nEl que li volia transmetre en el poema era força. No una força nascuda del gimnàs, sinó una força interior, arrelada a la convicció que res no mor del tot, perquè la mort només és una aparença, un canvi d'estat. Però que si sabiem veure més endins, l'ànima perdura en tot.\nPer això, li dèia "no miris el color/ del vent, de les estrelles" i de tot el que en un primer cop d'ull s'abasta al quadre. Li dèia que no es quedés amb els colors i les formes de les coses, perquè estava més que convençut que "algú batega rera/ de tot aquest enyor". I quan em referia a algú, volia dir el seu pare, és clar. El seu pare en aquest cas. Però també en un sentit més general, tots aquells éssers estimats que en un moment o altre ens han deixat. Per això, li escrivia que "en cada fil de terra,/ pel vent, pel lluminós/ arbre de les muntanyes/ viu en el nostre cor". Evidentment, era un primer pas. El difunt viu en el nostre cor. I el nostre cor sempre li pot fer de posada. El record és una forma de vida. Amb aquesta afirmació volia aconseguir una mena de complicitat per a l'afirmació final, ja que si estavem d'acord que l'èsser traspassat te una forma de vida o altra en el nostre cor, també pot ser "com un troç de nosaltres,/ com si no s'agués mort".\nEra aquesta la força que li volia transmetre. Aquest sentiment que va més enllà del dolor i de la frustració per la pèrdua del pare. Li volia transmetre aquesta mena de llibertat no tan sols de pensament, sinó fonamentalment, de vivència. La mort no son uns mots, no és només una icona. La mort apareix i s'endú els amics, els parents, el company, la companya, el pare o la mare. La mort forma part de la vida. Aquesta acceptació, no gens justificatòria, per cert, és la que amplia la visió de la vida, la visió del món i et fa entendre que tot i el buit aparent, hi ha una força que aglutina la vida, més enllà del que anomenem vida. Una força especial, perdurable, que venç les pors i les frustracions, perquè ens connecta no amb l'aparença fumada de les coses tangibles sinó amb les perennes.\nLa mort, doncs, la comprensió de la mort, des d'aquesta perspectiva d'unicitat i transmutació constant, és una forma més d'alliberament personal. El poema forma part de PEDRES BLAVES, en tant que és una manera mes de vèncer les cadenes del sofriment i aporpar-nos una via de llibertat.\nAnys després, no gaires, per cert, quan vaig tornar dels Estats Units, vaig llegir les cartes que En Van Gogh va escriure al seu germà Theo (Cartas a Theo), publicades en espanyol. Vaig tenir una gran sorpresa quan vaig llegir que el mateix Van Gogh li va dir al seu germà que ell volia reflectir en aquest quadre la immortalitat i la reencarnació de les ànimes.\nEtiquetes de comentaris: blaves, estelada, gogh, nit, pedres, relk, van\npenjat per relk a les 14:35


El matrimoni de l’accident mortal de Sòria està domiciliat a Escaldes - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEl matrimoni de l’accident mortal de Sòria està domiciliat a Escaldes\nL’home, resident portuguès de 53 anys, ha mort poc després de bolcar el vehicle amb què anaven cap a Amarante de vacances; la dona, de 55 anys, està greument ferida\n03/08/2019 (16:00 CET)\nEl vehicle accidentat.\nEl matrimoni que s’ha vist implicat en l’accident mortal que ha tingut lloc a primera hora d’aquest matí a la província de Sòria està domiciliat a Escaldes, al carrer Copríncep de Gaulle, on eren força conegut. L’home, de 53 anys, ha mort poc després que el cotxe en què viatjaven cap a la població portuguesa d’Amarante, d’on eren originaris, hagi bolcat. La dona, de 55 anys, estaria hospitalitzada amb ferides molt greus.\nLa parella anava cap a Portugal amb un Toyota Avensis matriculat al Principat per passar-hi les vacances. Poc després de les 7 del matí, a la carretera N-122, al terme municipal de Matalebreras (Sòria), el cotxe que conduïa l’home ha sortit de la via per causes que la guàrdia civil haurà d’aclarir, ha topat contra una arqueta i ha bolcat. La parella ha quedat atrapada a l’interior. Bombers del parc de la Diputació d’Àgreda i de Sòria s’han desplaçat fins al lloc dels fets juntament amb serveis sanitaris.\nLa parella és especialment coneguda al barri de la piscina escaldenca; el finat feia un mes que havia tornat a treballar després d'una llarga baixa per problemes cardíacs\nDesprés d’excarcerar les víctimes -fet que ha comportat que el cotxe encara quedés més malmès del que ja ho estava arra de l’impacte-, el matrimoni ha estat traslladat cap a l’hospital Santa Bàrbara de Sòria, on l’home ja hi ha arribat cadàver i sols se n’ha pogut certificar la defunció. La dona ha rebut unes primeres atencions després de l’assistència al mateix lloc de l’accident però vista la gravetat de les ferides ha estat conduïda a l’hospital universitari de Burgos, on roman hores d’ara ingressada en estat molt greu.\nLa parella és molt coneguda especialment al barri de les piscines d’Escaldes. El seu domicili està just al davant. L’home estava empleat des de feia molt anys com a paleta en una coneguda constructora de la parròquia. Durant molt temps ha estat de baixa per un problema cardíac i just fa un mes aproximadament que li van donar l’alta i va tornar a treballar. Aquest divendres havia iniciat vacances i anava al poble amb la dona, empleada en un establiment de menjar ràpid.\nDesprés de l'accident, el col·lectiu ‘Soria ¡Ya!’ ha recordat que l'accident ha tingut lloc en un tram per on ha de passar l'autovia de Navarra, actualment paralitzada. O un episodi de somnolència o algun problema de salut es barallen ara mateix com a causes més possibles que hagin originat la sortida de via del vehicle. L’excés de velocitat està descartat aparentment.


El sector de la restauració de Tarragona reclama l'aixecament del confinament perimetral per reactivar els negocis | NacióTarragona\nper Redacció , Tarragona, 22 de novembre de 2020 a les 18:17 |\nXavier Martí, xef i copropietari del restaurant Can Macarrilla, cuinant. | ACN\nEl sector de la restauració de Tarragona comença a veure la llum al final del túnel a menys de 24 hores per la represa de l'activitat. Tot i que encaren amb esperança el primer tram de la desescalada, els hostalers consideren que són "insuficients" les mesures acordades pel Govern i reclamen l'aixecament del confinament perimetral dels caps de setmana.\n"Necessitem de forma immediata el moviment entre províncies, sense mobilitat les mesures no serveixen de res", ha afirmat a l'ACN el president de l'Associació d'Empresaris d'Hostaleria de Tarragona (AEHT), Francesc Pintado. A Cambrils, el restaurant Can Macarrilla ja preparava àpats aquest diumenge mentre que el Miramar no obrirà fins l'any que ve perquè no li surten els "números".\nEl restaurant de Can Macarrilla i Miramar de Cambrils són la cara i la creu del sector. Aquest migdia, els treballadors de Can Macarilla s'afanyaven a parar taules, col·locar miralls i preparar els ingredients dels primers àpats que serviran a partir d'aquest dilluns. En el seu cas, recuperaran gradualment el personal, segons l'evolució de les restriccions i la resposta de la clientela. En Xavier Martí, xef i copropietari del negoci, ha afirmat que arrenquen amb molta il·lusió i amb ganes de retrobar-se amb els clients. Com que treballen amb producte fresc, explica, han fet moltes comandes de peix. "En el primer confinament vam notar que la gent va sortir amb moltes ganes en la primera setmana, ens hem preparat força bé,", ha explicat.\nBen diferent és la situació del restaurant Miramar. Malgrat tenir terrassa, no tenen previst aixecar la persiana fins a principis de l'any vinent. El seu responsable, Joan Gómez, ha argumentat que no els surt a compte reobrir l'establiment amb les actuals restriccions d'aforaments i mobilitat, Tenen molts treballadors i, ara mateix, estan a l'atur perquè són empleats fixos discontinus. "Les mesures no estan pensades per l'empresari ni per al treballador. Creiem que el millor és mantenir-lo tancat", ha remarcat.\nComparteix opinió el xef de Can Macarilla. Els seus clients procedeixen principalment de Lleida, l'àrea metropolitana de Barcelona i d'Aragó. "El confinament perimetral ens pot fer molt de mal, però podem aguantar dues setmanes, esperem que hi hagi una recuperació sanitària i tornar a la normalitat tan aviat com es pugui. És millor això que ens tornin a tancar els mesos de gener, febrer i març", ha destacat.\nEn paral·lel, Pintado ha demanat que s'ampliï els horaris dels serveis del vespre fins a les onze de la nit. "Per molt que vulguem europeïtzar-nos, la nostra cultura, forma de fer, les nostres rutines, fan que siguem nocturns. Qui és el valent que va a sopar a les vuit per marxar corrents cap a casa abans de les deu?", s'ha preguntat.\nSegons dades de l'AEHT, podran reobrir uns 4.000 bars i restaurants a la demarcació de Tarragona a partir d'aquest dilluns. Malgrat això, no saben quants aixecaran la persiana després de gairebé dos mesos tancats. "Ha estat un any molt dur. Ho hem fet tot pràcticament molt bé i hem pagat els plats trencats. Volem que el 2020 passi com més aviat millor i que tot es pugui solucionar i tirar endavant", ha tancat Gómez.\nEconomia, Tarragona, restauració, restaurants, bars, confinament


Batanés retreu a l'Ajuntament de Manresa que ignori Sant Fruitós en el tràmit pel POUM - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nBatanés retreu a l'Ajuntament de Manresa que ignori Sant Fruitós en el tràmit pel POUM\nL'alcalde reclama amb una instància una trobada entre tècnics que diu haver sol·licitat abans sense èxit\njordi escudé | sant fruitós de bages 13.05.2016 | 07:53\nBatanés (esquerra) reclamant la nul·litat d´un acord de ple de Manresa, a l´abril arxiu/j.e.\nLa delicada relació que últimament mantenen els ajuntaments de Manresa i Sant Fruitós de Bages suma un nou episodi de tibantor. L'alcalde fruitosenc, Joan Carles Batanés, reclama una reunió entre tècnics dels dos municipis per debatre sobre el POUM que està tramitant l'Ajuntament de Manresa i que està en la fase prèvia a l'aprovació provisional. Diu que és el quart intent de sol·licitud després dels tres fracassos anteriors, i aquesta vegada l'ha feta amb una instància dirigida a l'alcalde, Valentí Junyent, demanant "que hi intercedeixi".\nAquest nou retret arriba en plena pugna entre els dos ajuntaments per la proposta del Portal de l'Agulla, i després que el govern fruitosenc reclamés fa uns dies la nul·litat de l'acord de ple que permet ampliar els usos del Parc Tecnològic de Manresa per considerar-lo "mancat de legalitat" (vegeu Regió7 del 30 d'abril). Ara, en aquest nou front, Batanés sosté que, "com a municipis veïns i amb qui compartim 6,5 quilòmetres de terme, també ens interessa" el POUM de Manresa, i per això defensa com a mínim una trobada per tractar qüestions que puguin afectar les competències de l'Ajuntament de Sant Fruitós.\nLa junta de govern d'aquest consistori (Gent fent Poble i PSC), va acordar el 3 de juliol passat formular al·legacions a l'aprovació inicial del POUM de Manresa, que es van fer arribar a l'Ajuntament el dia 31 d'aquell mateix mes. En la mateixa proposta d'acord, se sol·licitava a aquell Ajuntament de Manresa l'establiment d'una línia de negociació amb la participació de responsables polítics i tècnics de les dues corporacions en relació amb la revisió del planejament general, que no va ser contestada.\nDavant d'aquesta manca de resposta, i segons explica Batanés, fa unes setmanes que es va tornar a demanar la reunió de forma verbal, "però ha estat concertada un parell de vegades i, finalment, s'ha anul·lat", i per això s'ha decidit insistir per la via d'una instància. De moment, no ha estat contestada.\n"És normal entre veïns"\nBatanés no entén que, "després de quatre anys de tràmits", des de l'Ajuntament de Manresa no s'hagi convidat mai el de Sant Fruitós per informar del POUM, però considera "especialment greu" que es donin allargues a aquesta trobada després d'haver-la demanat diverses vegades.\n"Enlloc no està escrit que n'hi hagi d'haver", diu Batanés, "però el més normal entre municipis veïns és convocar els tècnics dels altres ajuntaments abans de dur a terme l'aprovació inicial del POUM, com a mínim, per donar explicacions, tal com ens va passar quan el tramitava l'Ajuntament de Santpedor".\nSi es mantenen aquestes converses prèvies, "fins i tot pot ser que no faci falta arribar a fer al·legacions", com diu que podria haver passat en aquest cas si tècnics de Manresa i Sant Fruitós s'haguessin trobat abans de l'aprovació inicial. I és que, en aquest sentit, Batanés assegura que les al·legacions presentades al POUM de Manresa per part de Sant Fruitós "no són substancials, sinó més aviat qüestions d'aclariment".\nPOUM de Manresa


IniciPatrimoni LiterariArxiu d'efemèridesArxiu de celebracions realitzades\nCentenari Joan Vinyoli 1914-2014\nCommemoració del CENTENARI JOAN VINYOLI 1914-2014 L'Any Vinyoli celebra el centenari del naixement del poeta…\na Arxiu de celebracions realitzades per Admin\nInformació facilitada per l'Associació Cultural del Matarranya. Desideri Lombarte i Arrufat va néixer a Pena-roja…\nEl passat 15 de maig, el Govern de la Generalitat de Catalunya va acordar declarar…\nCentenari Bartomeu Rosselló-Pòrcel\nAny literari Joana Raspall 2013\nCentenari del naixement de Josep Ferrater Mora\n(Barcelona 1912 - 1991) Aquest 2012 es commemora el centenari del naixement del filòsof i…\n25 anys de la mort de J.V. Foix\nActivitats realitzades Lectura de poemes 29.01.2012 Cementiri de Sarrià Organitzat per la Fundació J. V.…\n(Barcelona, 19 de novembre de 1912 – 12 de novembre de 1983) Aquest 2012 es…\nCentenari del naixement de Pere Calders\n(Barcelona, 29.09.1912 - 21.07.1994) Aquest 2012 es commemora el centenari del naixement de Pere Calders,…\nCentenari del naixement d'Avel·lí Artís-Gener, Tísner\n(Barcelona, 28.05.1912 - 07.05.2000) Avel·lí Artís-Gener (Barcelona, 1912 - 2000), més conegut com a “Tísner”,…\nAny Maragall 2010 -2011\nL’Any Maragall és la doble celebració que commemora el 150 aniversari del naixement del poeta…\nEl 12 de juliol del 1959 moria Carles Riba. L'any 2009, per tant, es van…\nHomenatge al poeta alguerès Antoni Canu\nAmb motiu de la celebració del seu vuitantè aniversari Antoni Canu (Ocier, 1929) va celebrar…\nHomenatge institucional a Miquel Batllori amb motiu del centenari del seu naixement\nDivendres 2 d’octubre del 2009 l’Auditori del Palau de la Generalitat va acollir un acte…\nActivitats realitzades Homenatge de Begur a Joan Vinyoli 12.09.2009 Organitzat per l'Ajuntament de Begur, amb…\nArtur Bladé i Desmuvila 1907-1995\nRecord de Maria-Mercè Marçal\nActivitats realitzades Un acte al Palau de la Generalitat el 20 de juny del 2008,…\nJosep Maria Ainaud de Lasarte, un home de lletres generós\nEl 12 de juny de 2008 diferents entitats cíviques i culturals del país van organitzar…\nAny Rodoreda 1908 - 2008\nMercè Rodoreda (Barcelona, 1908 - Girona, 1983) està considerada una de les escriptores més importants…\nL'1 de febrer del 2008 la poeta Montserrat Abelló feia noranta anys. La Institució de…\nRecord de Jordi Sarsanedas\nEl dia 16 de novembre de l’any 2006 moria, després d’una vida fecunda com a…\nDilluns, 18 novembre 2013 02:36\nEl passat 15 de maig, el Govern de la Generalitat de Catalunya va acordar declarar l’any 2013 com a “Any Espriu” per commemorar el centenari del naixement de Salvador Espriu i Castelló (Santa Coloma de Farners, 10.07.1913 - Barcelona, 22.02.1985). Amb aquest objectiu, es va nomenar Xavier Bru de Sala comissari de l’Any Espriu.\nAl llarg d’aquests dotze mesos, el Departament de Cultura de la Generalitat, diversos municipis catalans i institucions d’arreu del país duran a terme iniciatives en diferents poblacions catalanes pràcticament cada dia de l’any. Entre els actes previstos, la commemoració inclou exposicions, publicacions d’obres, espectacles musicals i teatrals, produccions audiovisuals i simposis sobre la vida i l’obra de l’autor.\nTotes les activitats que es duran a terme es podran consultar al web www.anyespriu.cat.\nObertura institucional de l’Any Espriu (23 de gener, Palau de la Música Catalana): Espectacle teatral, musical i poètic basat en la vida, l’obra i la figura de Salvador Espriu, dirigit per Xavier Albertí.\nLa frase del dia: consisteix en la difusió de l’obra d’Espriu, tant de prosa com d’assaig, en forma de citacions que reprodueixen diàriament diferents mitjans de comunicació, xarxes socials i altres entitats.\nIncorporació d’obres d’Espriu a les programacions dels teatres públics, així com als principals festivals i fires: Dr. Ripseu (Auditori de Banyoles, 15 de febrer, i Casa de Cultura de Girona, març); Textos d’Espriu a l’Espai La Perla 29, Biblioteca de Catalunya (estiu de 2013); un espectacle encara per determinar al Teatre Lliure (hivern de 2013), i un espectacle per determinar al Teatre Nacional a Catalunya (hivern de 2013).\nActes de commemoració de l’aniversari de la mort de Salvador Espriu a Arenys (22-24 de febrer): Presentació de la biografia de Salvador Espriu, Espriu, transparent a la Biblioteca P. Fidel Fita d’Arenys de Mar; presentació del nou disc Minotaure i Teseu, de Dídac Rocher, al Teatre Principal d’Arenys de Mar, i acte en homenatge a Salvador Espriu al cementiri d’Arenys de Mar.\nPromoció de noves músiques i concerts a càrrec de destacats artistes, amb textos d’Espriu: Espectacle Viu Espriu (primavera de 2013, Ajuntament de Santa Coloma de Farners, Ajuntament d’Arenys de Mar i altres poblacions de Catalunya), concert Els cementiris d’Espriu 1913-2013 (tardor 2013, L’Auditori de Barcelona) i espectacle Fes que siguin segurs els ponts del diàleg (dates i llocs per determinar).\nExposició “Titelles Gegants. Escultures al carrer” (15 de juny-29 de setembre, Rambla de Catalunya amb Gran Via de les Corts Catalanes. Barcelona): Escultures i instal·lacions a càrrec d’artistes de relleu inspirades en els personatges populars d’Espriu i en el món dels titelles que ell va concebre. Direcció: Xavier Bru de Sala.\nActes de commemoració del centenari del naixement de Salvador Espriu a Arenys (10 de juliol): Coincidint amb l’endemà de la Festa Major d’Arenys de Mar, el dia 10 de juliol Arenys farà tot un seguit d’activitats per commemorar el centenari del naixement de l’escriptor com lectures, passejades literàries i la celebració d’una rua que ha de fer sortir l’imaginari sinerenc al carrer.\nExposició central al CCCB: “He mirat aquesta terra” (octubre): Exposició que té com a tema central la relació d’Espriu amb els catalans com a poble i el seu llegat. Fa un recorregut històric que relaciona la seva vida, la seva obra i els seus personatges amb diversos moments de la història de Catalunya. Comissari de l’exposició: Xavier Bru de Sala. Comissari executiu: Julià Guillamon.\nProjecte d’una telemovie i d’un documental sobre Espriu: Producció d’una telemovie basada en una de les obres més emblemàtiques de Salvador Espriu (tardor) i producció d’un documental sobre la vida, obra i llegat d’Espriu (hivern).\nII Simposi Internacional Salvador Espriu a Arenys de Mar i a la Universitat Autònoma de Barcelona (13-15 denovembre): Es proposa aprofundir en el coneixement de la seva obra centrant-se en una fase concreta de la seva activitat, la que, després de la publicació de La pell de brau, es va veure condicionada per l’èxit i la projecció nacional, peninsular i internacional així com pel significat cívic que es va atribuir al seu discurs poètic.\nSimposi Internacional sobre Salvador Espriu a la Queen Mary University de Londres i la Universitat de Cambridge (tardor): Coorganitzat per l’Institut Ramon Llull, la Universitat de Cambridge i el Centre d’Estudis Catalans de la QMUL, amb Jordi Larios (QMUL) i Dominic Kewon (Cambridge). Inclourà una taula rodona a l’entorn de la traducció de l’obra d’Espriu i un espectacle poètic-musical (a determinar).\nInauguració d’una escultura pública a Barcelona (tardor, al centre de la ciutat): Promoguda per l’Ajuntament de Barcelona, a càrrec d’un escultor de renom, com a acte de memòria i reconeixement del poeta.\nDossier de premsa de l'Any Espriu\nLlegit 6741 vegades\tDarrera modificació el Divendres, 17 gener 2014 20:07\nPublicat a Arxiu de celebracions realitzades


El cap de setmana més internacional del Projecte FER - Proyecto FER\n30.03.2015 - 12:00 AM\nEl cap de setmana més internacional del Projecte FER\nHolanda, Escòcia, Portugal, Turquia, Itàlia i Nova Zelanda. En tots estos països ha estat representat durant els últims tres dies el Projecte FER, que ha vixcut el cap de setmana més internacional i cosmopolita des que va començar 2015. En totes estes localitzacions ha hagut esportistes FER, erigits, més que mai, en ambaixadors de l’esport de la Comunitat.\nDe totes estes destinacions per les quals s’ha passejat el logotip FER en els últims tres dies, el principal èxit s’ha aconseguit en Lisboa. La selecció espanyola de gimàstica rítmica, amb l’alacantina Alejandra Quereda com a una de les seues components, abastava el primer gran triomf de l’any amb dos medalles de bronze en la primera Copa del Món de 2015, celebrada en la capital portuguesa. Si dissabte arribava el bronze en la classificació general per darrere d’Itàlia (or) i Israel (plata), diumenge també es pujava al tercer esglaó del podi en l’exercici mixte.\nDe Portugal a Holanda. Maurice Eckhard no va poder retrobar-se amb el podi en el Campionat del Món de ciclisme adaptat en pista que s’ha disputat en Holanda. El somni del ciclista FER era tornar a penjar-se una medalla en la seua gran especialitat, la persecució individual de la categoria MC2 (no ho fa des de l’edició de 2007 en Burdeus). Com en ell és habitual, Maurice va demostrar la seua competitivitat. Va acabar finalment seté i, encara que no va abastar el podi, va ratificar que continua entre els millors. A més, va ser catorzé en la prova de 1 km.\nAltres esportistes adaptats FER que també han competit este cap de setmana en l’estranger han sigut els tres asos de la natació, Ricardo Ten, David Levecq i José Antonio Marí. Ho feien en l’Open Internacional de Glasgow, una mena d’assaig general en la mateixa ciutat i la mateixa piscina que acolliran el Campionat del Món en juliol. Els tres van confirmar de nou la seua plena consolidació en l’elit i la seua hegemonia en les seues proves favorites (Ten en els 100m braça SB4, Levecq en els 100m papallona S10, i Marí en els 50m i 100m lliures S9). No obstant, només el primer té garantida ja la mínima mundialista. Va atrapar-la a principi d’any en Tenerife. David i José Antonio no van poder abastar-les (el segon va quedar-se a dècimes en les dos distàncies) i hauran d’aconseguir-les en properes cites. La següent oportunitat arribarà en Berlín d’ací a tres setmanes.\nPer la seua banda, la judoka Laura Gómez va tancar el seu frenètic mes de març amb una eliminació prematura en el Grand Prix de Samsun, en Turquia. La valenciana va caure en el primer combat, el de huitens de final, i no va poder reeditar el brillant bronze aconseguit la passada setmana en Tiblisi, Geòrgia. Ara, Laura dedicarà el mes d’abril a entrenar i tornarà a competir en maig amb motiu del Grand Prix de Croàcia i del Grand Slam de Bakú.\nEl Projecte FER també ha estat present en Itàlia i en Nova Zelanda. En el país transalpí, la ciclista Anna Sanchis no va tindre sort en el Trofeu Alfredo Binda-Comune, una clàssica d’un dia que conclou en Cittiglio, localitat de la regió de Lombardia. La ciclista de Xàtiva va vore’s afectada per una caiguda en el kilòmetre 30 i ja no va poder contactar amb el grup principal. Mentrestant, Jesús Gomar va participar en la segona Sèrie Mundial Triatló 2015, que va tindre lloc en Auckland, Nova Zelanda. El de Gandia no va concloure una prova d’altíssim nivel guanyada per l’angles Jonathan Brownlee i en la qual Javier Gómez Noya va ser segon.\nPer últim, la ciutat de Málaga acull estos dies (fins dimarts 31 de març) el Campionat d’Espanya Open de Primavera, una de les grans cites de la natació en territorio nacional durant el present any. De moment, la delegació FER present en la piscina andalusa ha aportat aportat bons resultats. Així, l’oriolà Pedro Terrés va finalizar en una meritòria cinquena posició (segon espanyol) en la final A dels 200m papallona. Una destacada actuació després d’un 2014 en blanc a causa d’una lesió en el muscle. A més, la castellonenca Lidón Muñoz ha rendit a un molt bon nivell en las proves de 50 i 200m lliures, en las quals va acabar quarta en les finals A; però si llevem les nadadores forànies, va ser la segona espanyola.\nPrevious Post Agenda dels esportistes FER (27-29 de març)\nNext Post Quatre esportistes FER veuen reconegudes les seues trajectòries


Estàs a punt de comprar Jack & jones Liam Original 104? Tots els productes de la marca Jack & jones tenen la millor qualitat perquè puguis gaudir de l’esport sense complicacions. Fes la compra del Jack & jones Liam Original 104 amb total confiança i rep el paquet en pocs dies. Tenim un ampli catàleg de material de ofertes i tot tipus de complements que necessitaràs per practicar aquest esport. Volem apropar-te les millors ofertes de outletinn!


L'estrena de l'Àliga de Vilanova i la caiguda del Drac durant la cercavila lliure són dues de les anècdotes de la festa que han inspirat més als internautes\nRedacció Vilanova i la Geltrú 08-08-2019 12:38 Lectures 6668\nVilanova tanca la seva Festa Major més viral a cop de 'meme'. EIX\nVilanova i la Geltrú ha tancat la seva Festa Major més viral a cop de 'meme'. La festa s'ha fet present a les xarxes i els 'memes', acudits i fotomuntatges han arribat en massa als telèfons dels vilanovins en els darrers dies. Sense dubtes, l'estrena de l'Àliga de Vilanova i les semblances que els espectadors li han trobat amb diversos personatge animats, així com la caiguda del Drac durant la cercavila lliure han estat dues de les anècdotes de la festa que han inspirat més als internautes. Però també les ensopegades dels balls i entremesos, entre ells, la de la geganta de la Geltrú, han marcat la festa a cop de 'meme'. Si els pabordes de 2019 arrencaven l'organització de la festa amb un nou producte a les botigues, el Vinagre Vilanoví de Festa Major, el resum de la festa ha fet honor a la iniciativa i ha estat fidel a la sàtira més típica.\nEls Pabordes 2019 passen el relleu als nous organitzadors de la Festa Major 2020


La plaça de les catedrals, al Kremlin de Moscou\ninformació sobre La plaça de les catedrals de Moscou, La plaça de les catedrals de Moscou, recorregut a l'interior de la plaça de les catedrals\nLa història de l’antiga plaça.\nEl que es pot veure a la plaça\nPlaça de la Catedral de l’Kremlin de Moscou\nCambra facetada des de la Catedral de l’Anunciació\nInformació útil per a turistes\nDirecció: Rússia, Kremlin de Moscou\nLa espaiosa Plaça de la Catedral es pot considerar la principal de Moscou. Hi ha tres catedrals antigues, el majestuós campanar “Ivan el Gran”, l’Església de la Posició de la Túnica de la Mare de Déu i les antigues càmeres. Aquests monuments arquitectònics han estat testimonis de moltes pàgines dramàtiques en la història de Rússia. Aquí es van erigir els sobirans, es va enterrar als patriarques i es van anunciar els principals decrets reals. La Plaça de la Catedral ha estat en peu durant més de 500 anys i encara segueix sorprenent a tots els que van visitar el territori de l’Kremlin.\nPlaça de la Catedral des del campanar d’Ivan el Gran. D’esquerra a dreta: la Catedral d’Arkhangelsk, la Catedral de l’Anunciació, la Cambra facetada, la Catedral de Verkhospassky, l’Església de la Deposició de l’Assumpció, la Catedral de l’Assumpció\nLa Plaça de la Catedral té l’estat d’una de les places més antigues de la ciutat. La composició i els contorns del seu desenvolupament futur es van establir en els segles XIII-XIV, quan només existien edificis de fusta al Kremlin. La plaça va aparèixer a la part més elevada del turó i es va convertir en el lloc on es van construir els principals temples de l’estat emergent.\nEls edificis de pedra a la plaça es van erigir gradualment, i els arquitectes de Moscou, Vladimir i Pskov van participar en la seva construcció. Els italians també van treballar aquí, de manera que l’aparença de la majoria dels edificis va estar molt influenciada per l’arquitectura de el Renaixement europeu. A principis de segle XVI, tres grans catedrals s’alçaven a la plaça, l’edifici de la Cambra facetada i un alt campanar, des del qual es podia veure gairebé tot Moscou.\nVista de la plaça des del Palau Patriarcal i la Catedral dels Dotze Apòstols. D’esquerra a dreta: Catedral d’Arkhangelsk, Catedral de l’Anunciació, Catedral de l’Assumpció.\nDurant diversos segles, la Plaça de la Catedral ha estat seu de grans celebracions i cerimònies. Aquí els prínceps van ser coronats regne i tsars russos, i també van batejar als hereus a el tron. Les càmeres van rebre ambaixadors estrangers i van celebrar catedrals Zemsky. Prínceps, reis i membres de les seves famílies van ser enterrats en l’antiga Catedral d’Arkhangelsk, i els metropolitans i patriarques van trobar l’últim refugi en la propera Catedral de l’Assumpció.\nEn 1812, quan els francesos van prendre Moscou, l’àrea de l’Kremlin va patir incendis. El campanar, l’annex Filaretovskaya i el campanar van patir danys especialment greus. Quan es va completar la guerra amb els francesos, es van restaurar els vells edificis.\nLa plaça enfront de l’Església de la Deposició de l’Assumpció, la Catedral de l’Assumpció i el Palau Patriarcal i la Catedral dels Dotze Apòstols.\nL’antiga plaça va ser reconstruïda diverses vegades. Als segles XVIII-XIX, els seus fragments estaven coberts amb lloses de pedra. Tota l’àrea va ser pavimentada amb el 300 aniversari de la celebració de la dinastia reial Romanov el 1913. En la dècada de 1930, la plaça de la Catedral estava pavimentada. No obstant això, el paviment d’asfalt es va deteriorar ràpidament i a la banda de les antigues catedrals semblava extremadament miserable. Per tant, el 1955 va ser remogut, i la vella plaça va ser novament revestida amb pedra.\nLa Plaça de la Catedral no és l’única al Kremlin. A més dels merlets, hi ha altres places històriques. Enfront de la Torre Spasskaya es troba la famosa Plaça Roja. Alberga desfilades militars, celebracions estatals i grans festivals. Darrere de l’edifici de l’campanar d’Ivan el Gran hi ha una espaiosa plaça Ivanovskaya, que en altres temps es deia Tsarskaya. A més, dins dels murs de l’Kremlin hi ha dues places més: el Senat i el Palau, però estan tancades als turistes.\nEn un dia clar, les cúpules dels temples antics coberts d’or brillen a la Plaça de la Catedral. La Catedral de l’Assumpció va ser la primera a aparèixer en ella. Una església de fusta dedicada a l’Assumpció de la Mare de Déu ha estat parada aquí des de temps molt antics, i la primera catedral de pedra va ser erigida al segle XIII. Quan el país va ser governat per Ivan Kalita, el temple va ser reconstruït (1326-1327). La catedral que ha sobreviscut fins als nostres dies va ser erigida en la dècada de 1470 segons el projecte de l’famós arquitecte i enginyer italià Ridolfo Aristòtil Fioravanti. Fins a 1917, tenia l’estatus de la principal catedral de Rússia.\nDurant segles, un dels santuaris ortodoxos: la icona de la Mare de Déu de Vladimir es va emmagatzemar dins d’aquest temple. Avui, la famosa imatge s’exhibeix a la Galeria Tretyakov. A la catedral es poden veure 19 tombes, on estan enterrades les jerarquies de les esglésies. En certs dies, amb la benedicció de l’patriarca, els serveis es duen a terme a l’església.\nLa Catedral de l’Assumpció va establir la base compositiva de tota la plaça, i es van construir altres edificis sobre ella, centrant-se en l’arquitectura d’aquest gegant de cinc caps. En la dècada de 1480, els arquitectes convidats de Pskov van erigir una altra catedral prop de l’Assumpció: la Catedral de l’Anunciació. Els experts estan segurs que el van construir no des de zero.\nDes de finals del segle XIII, el Kremlin tenia una Església de l’Anunciació de fusta, que els tsars de Moscou usaven com a església de la casa. A mitjan el segle XVI, la Catedral de l’Anunciació de tres cúpules es va fer amb nou cúpules, i d’això va adquirir una aparença molt festiva.\nAvui dins de la Catedral de l’Anunciació es poden veure frescs i icones fets per famosos isógrafos russos: Theophanes the Greek i Andrei Rublev. És curiós que al porxo de la catedral hi ha imatges d’Aristòtil, Plutarc, Ptolomeu, Homer i altres grecs famosos. Les vistes de el temple són un pis apilat amb impregnacions brillants de jaspi i àgata, així com luxoses llums forjades. A més, la catedral acull exhibicions d’un interessant museu de tresors i antiguitats.\nDavant d’Blagoveshchensk s’aixeca la magnífica Catedral de l’Arcàngel. Una església de fusta dedicada a l’Arcàngel Miguel ha existit al turó de l’Kremlin des de mitjans de segle XIII. La catedral, que es pot veure avui, va ser construïda a principis de segle XVI. L’autor del seu projecte va ser el famós arquitecte italià Aleviz Novy. La construcció de la Catedral de l’Arcàngel, com en cap altra part de l’Kremlin, encarna les tradicions de el Renaixement italià.\nHi ha 54 tombes en la principal catedral Gran Ducal, on els Rurikovichs i Romanovs estan enterrats des Ivan Kalita fins al pare de Pedro I: el tsar Alexei Mikhailovich. Les parets de l’antiga església estan decorades amb pintures elaborades. I en el gran iconòstasi hi ha moltes imatges escrites sota la guia d’un dels millors mestres de l’Armeria: Fedor Zubov.\nEls metropolitans i els patriarques també tenien la seva pròpia església a casa. Aquesta és l’Església de la Deposició, construïda en la dècada de 1480. Al segle XVII, el temple estava connectat per passatges amb càmeres principesques i completament reconstruït. Avui dia, una exposició permanent d’escultura de fusta antiga està oberta a l’Església de la Deposició de la Túnica.\nEn el límit de la plaça Ivanovo s’aixeca el campanar d’Ivan el Gran. El seu conjunt arquitectònic consta de tres edificis: el campanar en si, l’extensió Filaret i el campanar de l’Assumpció. Hi ha 21 campanes i un museu que explica la història de l’arquitectura de l’Kremlin.\nTambé hi ha edificis civils a la Plaça de la Catedral: el Palau Patriarcal i l’edifici de la Cambra facetada. El Palau Patriarcal ha estat utilitzat com a museu des de 1918. Avui pots veure en ell riques col·leccions de costura antiga, productes forjats, joies, articles de el patriarca i de el tresor reial, i fragments de pintures murals de al segle XVII.\nDurant molt temps, la càmera facetada només va poder examinar-se des de l’exterior. Però des del 2012, després de la restauració, es va obrir per a excursions. Exhibeix mobles, parquet tipogràfic, catifes i bells murals que pinten les parets i els arcs d’un edifici antic. Des del segle XIX, a prop de la plaça Sobornaya es van instal·lar armes russes de l’època de Pere el Gran, que es van fabricar a finals de segle XVII, principis de el segle XVIII i avui s’emmagatzemen com a monuments de la glòria militar. Fins 2012, aquestes armes es podien veure a la banda de l’edifici de l’Arsenal.\nD’esquerra a dreta: Catedral de Verkhospassky i Església de la Deposició de la vista des de la Plaça de la Catedral.\nAquells que vulguin arribar a la Plaça de la Catedral i visitar els temples i museus ubicats en ella han de comprar bitllets a la taquilla de l’Kremlin de Moscou. Estan ubicats en el territori de l’Jardí Alexander. Hi ha una oficina de guardaequipatges a prop, on pot deixar bosses grans i motxilles davant el Kremlin. D’acord amb les normes vigents, la fotografia i el vídeo dins dels museus i temples de l’Kremlin estan prohibits.\nLes taquilles estan obertes des de qualsevol dia, excepte els dijous, de 9.30 a 16.30. En l’estiu, obren mitja hora abans. Les entrades només es venen el dia de la visita. Els turistes poden comprar un bitllet únic per a tots els museus a la Plaça de la Catedral o prendre una butlleta per separat per visitar el Campanar d’Iván el Gran.\nEl Palau Patriarcal i la Catedral dels Dotze Apòstols de la Catedral de l’Assumpció.\nEls museus i les sales d’exhibició a la Plaça de la Catedral estan oberts qualsevol dia, excepte els dijous, de 10 a.m. a 5 p.m., i des de mitjans de maig fins a finals de setembre de 9.30 a.m. a 6 p.m. Les visites a l’campanar comencen a les 10.15, 11.15, 13.00, 14.00, 15.00 i 16.00. En l’estiu per a turistes afegiu una sessió addicional a les 17.00. En els mesos d’hivern, el campanar està tancat, i en la temporada baixa es realitzen excursions segons el clima.\nPrincipals atraccions: Catedral de l’Assumpció, Catedral de l’Anunciació, Església de la Deposició de la Deposició, Catedral de l’Arcàngel, Ivan el Gran Campanar, Palau Patriarcal i la Catedral dels Dotze Apòstols.\n“La Biblioteca Lenin”, “Alexander Garden” i “Borovitskaya” van a territori de l’Kremlin de Moscou des de les estacions de metro de Moscou.


curiositats cafe – EL PANDE BAR-CAFETERIA\nEtiqueta: curiositats cafe\nCuriositats que no sabies del cafè\n18 Novembre, 2015 18 Novembre, 2015 Deixa un comentari\nCom ja sabeu el Pande fa els millors cafès de Sant Feliu i si fa un temps us explicàvem algunes raons per les quals s’ha de prendre cafè avui volem explicar-vos algunes curiositats sobre la beguda més energètica que tanta falta ens fa pel matí.\nSaps que Coca Cola posseeix una marca de cafè en llauna anomenada Geòrgia que solament es ven en alguns llocs del món?\nSaps que degut a la història lingüística del que al final es va convertir en cafè, els europeus van començar dient-li vi àrab?\nEs diu que David Fincher, el director del club de la lluita, va introduir una tassa de cafè de Starbucks en totes les escenes de la pel·lícula i l’empresa va estar d’acord amb la utilització de la seva marca.\nEl gat que va entrar en el Guinness dels rècords per ser el més longeu del món es deia Creme Puff, i va morir en 2005 amb 38 anys. La seva propietària, li donava cafè tots els matins, a més de beicon, ous i bròcoli.\nEl spa Yunessun de Japó és especialista per oferir els seus clients banys amb líquids curiosos, com a vi, xocolata, te verd, sake i cafè.\nBueno, bueno… us esperem al Pande per prendre un bon cafè!


Rescaten a un corredor en la pujada al Montcabrer - El Nostre Ciutat\nRescaten a un corredor en la pujada al Montcabrer\nHa sigut evacuat i traslladat a l'hospital per possible fractura de tíbia\n3 octubre 2021 20:55\nEl corredor ha sigut traslladat per possible fractura de tíbia. | CONSORCI PROVINCIAL DE BOMBERS D’ALACANT\nEls bombers han rescatat aquest matí a un home de 44, un corredor de muntanya, que es trobava en la pujada cap al Montcabrer, en el municipi de Cocentaina, segons s’apunta des del Consorci Provincial de Bombers d’Alacant.\nPel que sembla, el corredor ha patit una possible fractura de tíbia, per la qual cosa ha sigut immobilitzat per a usar la grua en la seua evacuació en helicòpter. Els bombers apunten que el ferit ha sigut traslladat al parc de Sant Vicent, per a posteriorment portar-lo a l’hospital en ambulància.\nA les 10’31 hores de hui s’ha donat l’avís d’aquest incident, en el qual ha sigut necessària la intervenció, tal com s’ha indicat, d’un helicòpter de muntanya i d’un Grup Especialista de Rescat en muntanya. A penes una hora després s’ha donat per finalitzada la intervenció per part dels bombers.


Carod assegura que se'n va d'Esquerra per 'certes persones i actituds' ! directe!cat\nPolítica Última actualització Dilluns, 6 de juny de 2011 11:03 h\nL'exdirigent republicà diu que vol agafar distància però tornarà si hi ha un projecte d'esquerra nacional\nL'expresident d'ERC i vicepresident del Govern, Josep Lluís Carod.-Rovira, ha assegurat aquest dilluns al matí que no se'n va del partit sinó de 'certes persones i actituds' d'ERC. En una entrevista a TV3, Carod ha afirmat que no s'identifica amb el partit i que les seves posicions segueixen sent les mateixes: 'd'esquerres i que el meu país sigui un estat' i que continuarà treballant perquè sigui possible. D'altra banda, l'exdirigent d'ERC ha comentat que ara vol agafar distància de la vida política després d'estar militant des dels 18 anys. Tot i això, no ha descartat un retorn amb 'una esquerra nacional que vulgui la independència'. 'Jo hi seré', ha sentenciat.\nERC, Josep Lluís Carod-Rovira, TV3\nCarod ha comentat que dins del partit hi deixa amics i s'ha mostrat agraït pels moments de 'màxima representació institucional' que li ha donat durant aquests anys, al mateix temps que ha assegurat que ell també s'ha entregat al partit. Ara, ha continuat, vol estar allunyat de la política, 'com el 99% dels ciutadans', malgrat que en un escenari hipotètic que preveiés la construcció d'una esquerra nacional ha deixat clar que 'hi serà'.\nCarod ha reconegut que des d'ERC no es va saber valorar prou 'la capacitat de resistència de CiU a l'oposició' i com les opinions procedents de la federació nacionalista 'afectaven les bases, els militants d'ERC i el nostre entorn de complicitat'. L'exdirigent republicà també s'ha referit al PSC, de qui ha dit que en converses privades ha sentit afirmacions d'alguns membres que 'mai havia sentit dir en socialistes' però que després es traduïen diferent com a partit. També ha dit que 'a l'hora de la veritat', el partit socialista ha tingut més 'sentit d'Estat' cap a Espanya de país cap a Catalunya. 'Això en el subconscient de la gent existeix', ha comentat.\nUn altre aspecte que ha atribuït a la davallada d'ERC és la constitució del tripartit l'any 2003 'més com un element aglutinador' perquè CiU no continués al Govern que no que els tres partits compartissin una 'mateixa visió política'. Carod ha assegurat aquell any van fer 'lògica' l'alternança després de 23 anys de governs encapçalats per CiU.\nCarod també ha apuntat un altre dels punts d'inflexió que ha marcat la davallada d'ERC amb la negativa al seu suport a l'Estatut, compartint l'opció del 'no' amb el Partit Popular. 'Una part dels nostres mals neixen allí, quan ERC diu que no', ha recordat l'exdirigent republicà. Aquesta opció va provocar, segons Carod, que els votants o simpatitzant del partit optessin per quedar-se a casa per no acabar compartint el mateix sentit del vot que el PP.\nRespecte l'independentisme a Catalunya, Carod creu que és 'més sentimental que ideològic' i que al final els votants no acaben expressant el que senten a les urnes. Segons ha dit, es necessita lligar 'cap, cor i butxaca' i tenir un 'punt d'èpica' que ara no hi és per culpa de la crisi i del descrèdit la política. 'La gent creu que des de la política no es resolen els problemes', ha conclòs.\nAquestes afirmacions de Carod-Rovira arriben després que aquest cap de setmana es fes pública la seva renúncia a seguir militant a ERC per desacord amb l'actual direcció. Una decisió, ha tornat a explicar, que tenia presa des de fa temps tot i que ha esperat les eleccions al Parlament i municipals per no perjudicar el partit, que d'aquí uns mesos s'enfronta a un congrés del qual n'ha de sortit una nova executiva.\n7 de juny de 2011, 22.47 h\n#5 Joder Valencià i home de bé no pot ser , ho demostres prou, que saps tu dels catalans si formes part un país que vota any rere el PP que renega fins hi tot de la sua llengua i de les seves arrels i s'embutxaca els diners del contribuents valencians sense compassió. No tens cap dret a fer crítiques de cap tipus.\n7 de juny de 2011, 22.41 h\n#3 Estic molt d'acord amb tu noia i estic molt dolgut amb el que ha decidit en Carod per mi un dels millors polítics per no dir el millor que conec.\nTornaran temps millors i ens tornarem a felicitar per donar suport a un partit com no n'hi a d'altre, que no amaga el cap sota l'ala i si ha de reconeixe\nerrors ho fa amb lleialtat a la gent a qui vol representar, això sol ja val un aplaudiment.\n7 de juny de 2011, 16.36 h\nAquest home no serveix per fer politica. Es un negat, un egocentric. Segurament ha llegit allò que va deixar dit en Grouxo Marx i s'ho ha adaptat a la seva situació. Deu haver pensat: "Jo no puc pertànyer a un Partit polítit que m'hagués admès a mí mateix com a President"\n7 de juny de 2011, 09.52 h\nEs curiós, el malestar arriba quen ja no te cap carrec remunerat lligat a ERC!!\n6 de juny de 2011, 18.38 h\n#6 Què té a veure que diga que Carod va per les televisions a malparlar d'ERC, treient i embrutant els draps fora, com va fer a la campanya de novembre, amb totes les mentides neocons eixes? Tu sí que fas servir eixe tipus de demagògia: si critique Carod, llavors sóc un portaveu d'Intereconomia.\nAu, ves a un altre lloc amb el teu estil manipulador sociovergent.\n6 de juny de 2011, 18.32 h\nJordi 80 -(València), Què en sou de demàgogics els unionistes."Van per les televisions, col·loquen els germans, tunejan el cotxes, s'en riuen de la religió, diuen a ETA que mati ales espanyes" etc. Això vol dir el seguent: Que el Carod a anat a TV3 al programa del Cuni, que el Carod posa en un càrrec de confiança l'unic germà que té que ja feia 20 anys que és dedicaba a la política, Que el Benach, aprofitant que canvien els cotxes del parlament, l'hi fa posar a un d'ells una taula... Llegir més\n6 de juny de 2011, 18.10 h\nA més, és un mentider. Al 2006, ERC va baixar de 23 a 21 diputats per la seua actitud dubitativa davant l'Estatut. Si no haguera dubtat del NO, no haguera baixat a 21. I si haguera dit SÍ, haguera baixat més, ja que la gent prefereix votar l'original autonomista, CiU, abans que no una còpia.\nI la gran davallada a 10 diputats va ser pel segon tripartit, per la difuminació del perfil d'ERC i per la deslleialtat de Carod en campanya malparlant d'ERC, quan havia seguit la seus estratègia.\n6 de juny de 2011, 18.04 h\nEn lloc de reconéixer els errors, va per les televisions, com una Rahola qualsevol, a malparlar dels altres.\nQuina irresponsabilitat! Ell ha sigut el MÀXIM responsable dels resultats actuals d'ERC. I en lloc de donar un pas enrere i picar pedra pel projecte, va de vedette per les televisions embrutant els draps fora.\n6 de juny de 2011, 15.52 h\nLamento molt la marxa d'en Carod. O la seva congelació. Crec que el tàndem Carod-Puigcercós ha estat el millor moment d'ERC i no s'ha sabut rendibilitar. Els dos es van envoltar d'una guàrdia pretoriana que els ha fet més mal que bé. Això és el que passa quan un es sent Partit i l'altre Divinitat. Però probablement es tornarà a coincidir. L'estratègia del govern d'squerers ha estat molt encertada i ha portat a un augment de l'independnetisme sociològic. Només per ai`xo ja ha valgut... Llegir més\n"Se´n va per certes persones i actituts" ......el mateix que a fet molta gent, i no oblidi que gran part de la culpa la te voste "senyor dels tripartits"


Les gallegues, doblement discriminades\nDilluns 8 de març les dones gallegues som cridades a la vaga per situar-nos en l’agenda política i social com a subjectes amb els mateixos drets que els homes. Sobren els motius per a aturar l’activitat. També sobren les xifres, perquè tots els indicadors mostren la desigualtat que hem de suportar les dones en les diverses esferes de la vida.\nAquesta vegada es pretén coartar el dret de sortir al carrer. És curiós que es criminalitzin els actes descentralitzats, i amb mesures de seguretat, convocats pel feminisme i no es qüestionin les dotzenes de mobilitzacions d’una altra naturalesa que s’han fet aquests últims mesos.\nEls problemes de les dones són universals, però les característiques del lloc que habitem imprimeixen una problemàtica específica a la discriminació de què som objecte. La desigualtat es veu travessada a Galícia per la dependència nacional, que acreix la marginació de les dones en diversos plans. Procedir d’una nació sense estat, dependent, aprofundeix encara més la desigualtat: per la nostra condició de dones i gallegues rebem una doble opressió.\nL’àmbit salarial és un dels exemples més paradigmàtics de tot això que exposo. Les nostres retribucions són a la cua si ens comparem amb la resta de l’estat espanyol. La manca d’equipaments socials, sobretot en l’àmbit rural, implica que recaiguin sobre les dones més tasques relacionades amb la cura. També rebem les pensions més baixes i, per contra, paguem més per la factura de la llum –tot i que Galícia és exportadora d’energia elèctrica– i el combustible més car –tot i tenir una refineria. A més, no tenim un sistema de transport públic que vertebri el territori… Ni tan sols tenim garantit el dret de viure en la nostra llengua!\nPer tot això no és casual que, en el nostre cas, en una mateixa persona, Rosalía de Castro, es conjugui la precursora de la lluita per la llibertat de Galícia i la de l’emancipació de les dones. Aquest 8 de març fem sentir, més que mai, que som aquí i reclamem els nostres drets cada dia de l’any. És de justícia!\nEls models policíacs, a debat\nAmb quina mentalitat s’uneix un policia a la unitat d’antiavalots? Haurem de pensar que, tenint en compte que és una destinació voluntària, cap responsable no l’ha obligat a fer-se càrrec d’aquesta tasca tan particular.\nEls afeccionats a la muntanya solen sol·licitar de formar part dels grups de rescat de muntanya; els amants de les activitats submarines, de ser entre els bussos de rescat; i els qui volen dedicar-se a la ciència forense, treballar en un laboratori d’investigació. I, en el cas dels qui s’inscriuen en la unitat d’antiavalots, què els anima a entrar en aquestes unitats que de vegades tenen la funció principal de fer tasques de contenció i massa sovint violentament? També reben, però estomaquen molt més.\nEn l’origen d’aquesta decisió hi ha d’haver una tendència a sentir una certa comoditat en ambients conflictius, perquè altrament és incomprensible que ningú vulgui formar part d’aquesta unitat.\nHi ha dues característiques que sempre m’han despertat curiositat respecte d’aquesta mena de policia: el perfil psicològic i la tendència sociopolítica dels agents. En el primer cas, cal suposar que fan anàlisis psicològiques als qui vulguin entrar a la unitat, tant al començament com una vegada assumides les funcions.\nEn el segon cas, no és difícil d’endevinar les sigles polítiques preferides dels qui, de vegades, prenen per enemic el ciutadà que defensa el seu lloc de treball i li obren el cap. La frase pronunciada pel policia responsable la nit que van matar Cabacas resumeix clarament aquesta tendència: “A l’herriko amb tot.”\nÉs un fenomen dels policies de tot el món i que no té fàcil solució: el poder autònom que alguns membres creen dins la policia. És a dir, creen un poder propi, i tenen capacitat d’influència, fins al punt de condicionar l’actuació dels seus responsables polítics. Arriben a ser intocables i fan avions de paper amb els expedients que els obren.\nMaria, en el vostre cas no teniu policia pròpia. Vicent, sembla que el nou model policíac s’ha tornat un dels punts clau en les negociacions per formar govern a Catalunya. Un debat interessant.\nLa negociació per a la formació del nou govern de Catalunya avança lentament i amb molta discreció. Les opcions ara mateix sembla que es van aclarint i parlaríem de la formació d’un govern presidit per Esquerra Republicana, de coalició amb Junts, i amb la CUP entrant a formar part de la mesa del parlament però no del govern en si. L’opció d’afegir-hi els comuns sembla més complicada, però Esquerra vol comptar-hi.\nEfectivament, com dius bé, Martxelo, el comportament de les unitats antiavalots dels Mossos, la BRIMO, és sobre la taula. La CUP té molt interès que forme part de la negociació però els altres dos partits sembla que no tant.\nJo crec que fa molt de temps que s’havien d’haver pres mesures sobre això. I ara em sembla que és indispensable la dissolució d’aquesta brigada que ha originat incidents constants i que es comporta amb una brutalitat indigna d’allò que la ciutadania vol que siguen els Mossos.\nDe tota manera, el problema és molt més complex que una simple dissolució i requereix un canvi a fons, que no es pot resoldre ni en poques setmanes ni en pocs mesos. Perquè segurament cal caminar cap a un model de policia que minimitze les intervencions violentes i prioritze la mediació i la recerca de solucions alternatives a la repressió.\nUn exemple clar que supose que s’entendrà. Ara, una de les accions més criticades de la BRIMO és l’actuació en els desnonaments. En aquest cas actua com policia judicial, però el govern podria pactar amb els ajuntaments ajudes concretes per a recol·locar les famílies abans de ser desnonades, que siguen reallotjades en uns altres pisos. Em consta que ho fan molts municipis però no Barcelona i aquesta crec que és la via. Molt millor que enfrontar-se als veïns i la gent que els defensa.\nSiga com siga, el debat és sobre la taula i em sembla bé que s’aborde de seguida, encara que es discrepe sobre quants passos cal fer en un primer moment.


Programari Lliure i d'altres dèries - Col·lectiu Antimilitarista de Sant Cugat\nArrel de la web > Cultura de Resistència > Programari Lliure i d’altres dèries\ndilluns 15 de maig de 2006, per remenaire\nMolts cops i d’una manera quasi infantil ens posem a la contra del que sigui. Aquesta reacció és molt habitual als moviments socials perquè en tant que assumim que som l’antagonista per antonomàsia, no ens costa integrar una nova lluita, per llunyana, marginal o complexa que siga. En el món dels ordinadors també trobem aquestes dicotomies, però el binomi programari lliure/propietari no és cap infantilisme.\nEl programari lliure és un terme que agrupa des de Sistemes Operatius de la plataforma GNU/Linux fins a programes que funcionen també en l’entorn M$-Windows. Els programari Propietari és també un conglomerat de Sistemes Operatius o programes que tenen i funcionen amb codis tancats.\nQuè li implica un codi tancat a l’usuària? En el millor dels casos que no poguem utilitzar un document si no tenim el programa/sistema concret; i en el pitjor dels casos, correm el risc que el codi privatiu sigui una manera de controlar-nos, infectar la nostra màquina amb virus o la inutilitat de l’arxiu a 10 anys vista. És molt comú piratejar els codis dels programes per no pagar la llicència, però sempre correm riscos tant legals com de funcionament dels ordinadors: la majoria de programes craquejats "són conscients" que ho són, i poden -i donen- força problemes; es pengen, pantalles blaves, bloquegen la impressora o obren la porta a virus.\nArticle de Xavier Fernández i Marín\nFormats tancats o privatius. Són aquells les especificacions dels quals no estan publicades o ho estan només parcialment. Acostumen a ser propietat d’una empresa. Donat que no hi ha especificacions sobre com es pot llegir i escriure en aquest format, sol ser necessari o bé recórrer al programes específics del fabricant i propietari del format o bé a complicades tècniques d’enginyeria inversa (no sempre del tot legals) per esbrinar-ho. En el nostre cas el format .doc dels documents generats amb Microsoft Word és un d’aquests. En un altre ordre de coses, també són tancades les especificacions del protocol que fa servir hotmail i msn per a la missatgeria instantània i skype (o aquí) per a la veu sobre IP.\nFormats publicats. La seva especificació està totalment publicada, malgrat que poden pertànyer a una empresa i aquesta ser la seva principal impulsora. L’ús i la creació de documents en aquests formats (o de programes que puguin llegir-los i escriure-hi) no està restringida. La seva evolució depèn, com en el cas anterior, de la voluntat de l’empresa que és al darrera. Exemples d’aquests formats: el Postscript i el PDF d’adobe. Dins d’aquesta categoria podríem estar temptats d’incloure-hi el format RTF de Microsoft, donat que les seves especificacions estan publicades. De tota manera, només cal fer una prova per adonar-se que ni la mateixa empresa que les ha publicat les segueix, les especificacions del format: desar un document fet amb Microsoft Word en format RTF i obrir-lo amb el WordPad de la mateixa casa demostra que el primer programa afegeix elements fora del format especificat i públic que no es poden visualitzar correctament amb el segon. Ni la mateixa empresa que hi és al darrera, i que hauria de tenir interés en estandaritzar el format, no en segueix les especificacions. Costa, doncs, de posar-lo a la llista de formats lliures.\nFormats oberts. Solen pertànyer a organitzacions sense afany de lucre que tenen com a objectiu de regular-los. Estan totalment publicades les seves especificacions. Els exemples més clars són l’html, que és la base de tota la world wide web avui en dia, (regulat pel W3C), els formats SX* d’OpenOffice en la seva versió 1 i, sobretot pel que fa a documents, els formats OpenDocument publicats per l’OASIS. En altres àmbits també trobem les especificacions de jabber per a la missatgeria instantània o de SIP per a la veu sobre IP.\nNo fa tants anys jo vaig començar emprant el Writing Assistant (sóc incapaç de torbar-ne cap referència), després vaig passar, en diferents fases, pel processador de textos de l’Ability (que encara existeix) i pel XyWrite, per acabar un temps força estable amb el WordPerfect (ara propietat de Corel). Amb el temps he volgut recuperar feina feta en aquests programes: és impossible. Les empreses han desaparegut, o canviat d’amos, i amb elles els programes, ningú no vol fer-ne enginyeria inversa i les màquines actuals no poden executar aquells programes.\nContribuir a la seva privatització. De manera implícita o explícita estem acceptant que una empresa o un grup d’aquestes es facin amb el control d’una part de la xarxa pel fet que donem per sabut que la bona o la única manera de comunicar-nos és a través d’unes eines que no són nostres. Què passaria si per escriure, el que sigui, calgués fer servir un paper que només ven un fabricant i uns bolígrafs que tan sols produeix una marca? Llogaríem a qualsevol la nostra capacitat de comunicar-nos?\nDevaluar-la. En tant que som capaços de comunicar-nos amb menys gent i deixem exclosos a altres usuaris i grups el que fem és reduir el valor que la xarxa té per sí mateixa. Funcionaria de la mateixa manera si per comunicar-se amb telèfons mòbils de la marca Z només es pogués fer amb telèfons mòbils de la marca Z? Per què quan enviem un missatge a través del mòbil diem "t’envio un SMS", mentre que quan volem enviar un document de text fem servir "t’envio un word"?\nL’objectiu d’aquest document no és pas d’obligar a fer servir eines diferents de les que habitualment es facin servir. De fet, aquí només es parla de formats. De les eines se’n podria fer una llista encara més llarga, sobre la conveniència o no, els avantatges ètics i tècnics d’unes i altres, etc...\n"Imprimir" el document i generar un PDF. El format PDF, en ser un format final, no preparat per a la modificació, es genera a través del que s’anomena una impressora virtual. Un cop instal·lada a l’ordinador, des de qualsevol programa que permeti imprimir podreu enviar la sortida d’impressió no a una impressora convencional, sinó a una "impressora" que generarà l’arxiu pdf.\nUn cop fet el document, simplement cal imprimir-lo. Al menú d’impressió seleccioneu com a impressora "pdfcreator". Llavors us demanarà un nom de fitxer, que serà el PDF que generarà.\nExportar a formats lliures. Amb el Word cal desar el fitxer amb una altra extensió:\nAnar al menú "arxiu" i seleccionar l’opció "desar com..."\nObrir el desplegable de la pestanya "seleccionar com a tipus"\nSeleccionar "Pàgina web" o "Text"\nSi vols coneixer més coses de la filosofia GNU aquí tens un enllaça articles traduits al català


Notícies | Pasmon Electric Vehicles\nPublicat el 08/02/2019 a les 17:08.\nPasmon serà present al FIMOB, la primer Fira de la Mobilitat Sostenible de Catalunya celebrada al Papiol els dies 8, 9 i 10 de febrer.\nA part dels models Silence S02 i S03, podreu veure un prototip avançat del nou model S01 que sortirà a la primavera.\nEndavant amb Silence! ♻💚\nPublicat el 21/11/2018 a les 14:34.\nEl llançament del nou model S01 és cada vegada més a prop. Al març començaran a produir-se les primeres reserves efectuades a través de l’enllaç adjuntat a la part inferior, i a principis d’abril s’entregaran els primers models.\nAquesta nova moto adaptada totalment per a l’usuari particular, tindrà una velocitat punta de 100 km/h, i una autonomia mínima de 90 kms. A més, el seu fàcil sistema d’extracció permetrà treure i posar la bateria de forma senzilla, i carregar-la a altres llocs segons més convingui a l’usuari.\nA l’enllaç que s’adjunta a sota trobareu les condicions, preguntes freqüents i preu de llançament per a les primeres 500 unitats.\nPublicat el 20/09/2018 a les 9:56.\nLa gran empresa de comunicació RBA va adquirir un model Silence S02 versió cargo per a les seves tasques de manteniment.\nAquest model conté una bateria de 6 kWh, que arriba a fer els 100 km d’autonomia, i arriba a 80 km/h com a màxim. A més, porta incoroporat un bagul versió cargo amb capacitat de fins a 200 litres.\nPublicat el 29/08/2018 a les 11:41.\nTourisimo és una empresa nascuda aquest any 2018 amb la finalitat de realitzar tours guiats per les muntanyes de Barcelona: Tibidabo, Collserola, Vallvidrera, etc. Amb un scooter Silence S02 al davant i personalitzat amb els colors de la seva marca, guia als seus clients, que van amb un o dos Renaults Twizy (també elèctric). De Tourisimo destaquem la seva iniciativa per fomentar la mobilitat sostenible i per la seva varietat en visites guiades per als turistes que visiten Barcelona, en les quals es poden apreciar les millors vistes de la ciutat.\nFCC Mataró ja té dues Silence\nPublicat el 20/06/2018 a les 10:41.\nL’empresa FCC, que duu a terme les feines de neteja municipal a la ciutat de Mataró, va adquirir dues motos Silence S02 amb bateria de 4 kWh. Amb aquest model i bateria poden arribar a fer 80 km amb una sola càrrega i arribar a una velocitat limitada de 80 km/h.\nServeis Ambientals de Castelldefels adquireix una moto Silence\nPublicat el 20/06/2018 a les 10:39.\nEl SAC, Serveis Ambientalsde Castelldefels, ja té la seva primera moto Silence S02. Aquest model de 4 kWh permetrà efectuar els serveis municipals d’una manera 100% eficient. Amb la bateria de 4 kWh tindran una autonomia de 80 km per càrrega i una velocitat màxima de 80 km/h.\nCAM Enjoy i Aqualia afegeixen tres Silence a la seva flota\nPublicat el 08/05/2018 a les 13:06.\nLa setmana del 2 i 3 de juny vam entregar tres motos S02i a l’empresa d’immobiliària CAM Enjoy a Barcelona, una d’elles amb el bagul cargo de 200 litres.\nA més a més, l’empresa Aqualia de Reus va adquirir tres Silence S02 amb paravents i bagul de 40 litres. 👍\nTotes les motos també duien un segon seient, i la bateria és de 6 kWh, la qual permet tenir una autonomia de 100 km i una velocitat màxima de 80 km/h\nSant Feliu de Llobregat ja és elèctric\nPublicat el 28/03/2018 a les 14:14.\nL’Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat ja disposa de tres motos Silence model S02. Aquestes motos porten una bateria de 6 kWh, que permet fer un mínim de 100 km i agafar una velocitat màxima de 80 km/h. Com a accesoris porten: un bagul de 40L, un segon seient i un paravents.\nBolitas Bomba aposta per Silence\nPublicat el 07/03/2018 a les 14:03.\nL’empresa startup Bolitas Bomba ja reparteix el seu producte d’una manera ecològica i silenciosa.\nLa Katia i el Dani són una parella amb la iniciativa de portar Boletes Bomba a la jornada de molts treballadors millorant el seu dia i productivitat. El seu estil de vida es basa en una alimentació saludable, nutritiva, basada en plantes, llavors, llegums, fruites, totalment vegana i conscient, però sense renunciar al sabor, al dolç i a la varietat. Els hi agradaria que la gent rendeixi en el seu treball, se senti bé i gaudeixi amb les seves boletes. És per això que creuen important compartir tots aquests beneficis amb la resta.


CONVERSA AMB LA MÒNICA 03 | Catalunya Religió\nPer Jesús Renau. Ds, 29/09/2018\nMés amunt de la carretera de les Aigües hi ha una petita explanada des de la qual es veu tot Barcelona. Asseguts en silenci, la miro i recordo la seva interessant història. Comença la conversa i es va centrant en les dimensions espirituals que ha viscut durant l’estada a l’hospital. No sabria com transmetre a tants amics i amigues que l’aprecien el que em va dir, però una realitat és evident: la Mònica 03 gaudeix del do de la meditació i viu centrada en Jesús i el seu projecte.\nVaig estar uns dos mesos aïllada. Si algú em venia a veure anava tapat i no podia acostar-se'm, perquè qualsevol bacteri podia desfer el dur tractament que em feien. La meva cambra era una verdadera ermita sanitària. I no sols ho va ser per fora, sinó també per dintre meu.\nRecordo sobretot una nit que meditava com Jesús, després d’un dia de conflictes, en el qual els guàrdies del temple el volien agafar però no varen poder-ho fer per temor de la gent, Ell es va retirar tot sol a la muntanya de les Oliveres. Jo contemplava Jesús i anava entenent, més enllà de les paraules i dels sentiments, el que li passava per dins. No t’ho sé explicar, però era com una connexió entre l’aïllament de la cambra de l’hospital durant les hores de la nit i el silenci absolut del Jesús interior. Connexió... potser aquesta és la paraula... Feia molt de temps que no ho sentia com en aquella nit llarga i emocionant de l’hospital. Potser des que vivia a Moxos, abans de fer-me monja.\nJa queia la tarda, i estàvem de tornada. Jo pensava com una senzilla frase de l’Evangeli, en un moment determinat, té la possibilitat de connectar amb el que estem vivint.\nEn arribar a casa vaig cercar el text que diu així: “I cadascú se’n va anar a casa seva. Jesús, però, se’n va anar a la muntanya de les Oliveres.”\nÉs la força, la inspiració, el desvetllament i la profunda bellesa de la Paraula.


ROBÒTICA PER ALS ESCOLARS DE PUIGCERDÀ – Pirineus TV\nROBÒTICA PER ALS ESCOLARS DE PUIGCERDÀ\nProp de 300 escolars de Puigcerdà participaren aquest mes en uns tallers de Robòtica i Tecnologia. Es tracta d'una activitat molt dinàmica amb la qual es vol fomentar la creativitat, la resolució de problemes i el treball en equip per aconseguir un desenvolupament integral de les capacitats i competències necessàries en el segle XXI.\nAquest dilluns, un grup d'alumnes de 2n d'ESO de l'INS Pere Borrell han après a muntar un petit robot amb peces de Lego i després han programat els seus moviments.\nEl taller, que s'ofereix al llarg de tot un dia, ofereix als joves la possibilitat d’apropar-se a la robòtica i a la programació, àmbits que actualment tenen forces sortides professionals.\nEl consistori s’ha coordinat amb els centres d’ensenyament de la vila i els Serveis Educatius de la Cerdanya per tirar endavant aquesta iniciativa, que va començar fa cinc anys. El cost total de l'activitat és de prop 12.500€, dels quals gairebé 10.500€ són finançats per l’Ajuntament mentre que l’import restant va a càrrec dels alumnes.\nEn aquesta ocasió hi participen els estudiants de cinquè de primària i segon d'ESO de les escoles Alfons I, Llums del Nord i Vedruna i de l'Institut Pere Borrell de Puigcerdà.\nParlen al vídeo: JOSE GARCÉS, MONITOR


Revisió del 21:05, 12 abr 2012\nRevisió del 05:41, 28 gen 2012 (modifica)\nm (r2.7.1) (Robot afegeix: id:Thasos)\nRevisió del 21:05, 12 abr 2012 (modifica) (desfés)\n[[Fitxer:Thasos NASA photo.jpg|thumb|Imatge satèl·lit de Tassos]]\n'''Tassos''' o '''Thassos''' (també '''Tasos''' o '''Thasos''') (en [[català|català medieval]]: ''Taix'', en turc '''Tashoz''') és una illa del nord de la [[mar Egea]], a la costa de [[Tràcia]] de 394 km². El seu nom català (antic) fou '''Taix'''. Era part de la regió de [[Macedònia (regió)|Macedònia]] i de l'antiga [[prefectura de Kavala]], però a partir de l'1 de gener de 2011, segons el [[programa Cal·lícrates]], forma la [[unitats perifèriques de Grècia|unitat perifèrica de Tassos]] després de la divisió de la prefectura de Kavala en dues unitats perifèriques: la de Tassos i la de Kavala. El seu punt més elevat és el puig antigament conegut com Ipsarió, de 1.028 m. L'illa és circular i es cultiva la vinya i l'olivera. El marbre gairebé no s'explota i les mines de l'illa estan esgotades o són poc rentables.\nLa capital actual és Limin. La ciutat de Tassos estava situada al nord de l'illa, i tenia dos ports i encara es veuen restes de les antigues muralles en mig de torres construïdes pels venecians. A les rodalies hi ha una estàtua del déu [[Pan]] tallada a la roca.\nAnteriorment l'illa fou anomenada Aethra i Chryse per les seves mines d'or i fou poblada per fenicis, suposadament per Thasos fill d'[[Agènor (fill d'Antènor)|Agenor]], que va donar nom a l'illa. Vers una data entre el [[720 aC]] i el [[708 aC]] fou poblada per grecs procedents de [[Paros]] dirigits per Telesicles, pare del poeta Arquiloc. També vivien a l'illa els Saians, una tribu tràcia, que es van enfrontar al grecs, però finalment aquestos van obtenir la possessió de l'illa amb les seves mines de Scapte Hyle, i territoris a la costa continental amb les mines a la costa tràcia de [[Galepsos]], [[Oesyma]], [[Stryme]], [[Datum]] i finalment (mes tard) [[Crenides]]. El [[511 aC]] els milesis es van establir al riu [[Strymon]] i van fundar la ciutat de [[Myrcinos]] on també es van explotar mines.\nEl [[494 aC]] els perses van ocupar [[Milet]] i van intentar sotmetre Tassos sense èxit però el [[492 aC]] [[Darios I el gran]] els va comminar a desfer les fortificacions de l'illa i a enviar els seus vaixells de guerra a [[Abdera]], i els illencs van haver d'obeir. [[Xerxes I de Pèrsia]] va passar per Tràcia cap a Grècia, els dessis de la part continental van quedar sotmesos i van haver de proveir al rei amb el manteniment dels soldats (400 talents). Després de la derrota persa Tassos fou membre de la [[Confederació de Delos]] dirigida per [[Atenes]], però van esclatar disputes per les mines de la part continental i va esclatar la guerra entre Tassos i Atenes, i aquesta darrera va enviar a l'illa una força dirigida per [[Cimó II]] el [[465 aC]], que va derrotar els [[tassis]] i va desembarcar assetjant la ciutat per terra i mar; el assetjats van resistir mes de dos anys però al tercer any de setge es van rendir i van haver de destruir les fortificacions i entregar els seus vaixells de guerra a mes de renunciar a les seves possessions del continent i pagar una contribució en metàl·lic (afegida al tribut anyal).\nEl [[411 aC]] es va establir un govern oligàrquic dirigit per [[Pisandre]] a Atenes i la democràcia a Tassos fou enderrocada i. Però les lluites a Atenes ([[Alcibiades]]) que van portar al assassinat del cap oligarca Frinicos, van fer que el govern oligàrquic de Tassos es revoltes amb suport espartà que van establir una guarnició a l'illa. El 408 aC el partit dels ciutadans dirigit per Ecfantos, va expulsar a la guarnició espartana dirigida per Etònic i seguidament va rebre al comandant atenenc Trasibul. Després de la batalla d'[[Egospòtam]] (405 aC) Tassos va tornar a mans dels espartans, però el [[389 aC]] va tornar a ser possessió dels atenencs als qui la va disputar Filip de Macedònia, sota dependència del qual finalment va passar vers el [[351 aC]]. Ciutat lliure des el temps d'[[Alexandre el gran]], es va sotmetre a [[Filip V de Macedònia]].\nEls romans li van tornar la llibertat després de la batalla de [[Cinoscèfals]], i va romandre ciutat lliure fins el temps de [[Plini el vell]] quant es va formar la província romana de les Illes.\nPossessió del imperi bizantí fou ocupada pels llatins el [] i va passar als venecians que la van donar en feu als [[Dandolo]]; [[Miquel VIII Paleòleg]] ([]-[]) la va recuperar pels bizantins i el 1386 la va concedir en feu als [[Gattiluso]]. Fou ocupada pels otomans el [], que temps després la van cedir als prínceps venecians [[Gateluzi]] de [[Lesbos]]. Des de 1453 fou un virtual domini turc on els Gattiluso van poder restar per concessió. El senyor [[Dorino I Gattiluso]] que governava [[Lesbos]], [[Lemnos]], [[Imbros]], [[Thasos]] i [[Samotràcia]], va morir el [[30 de juny]] de [] i va deixar tres fills i tres filles; dels tres fills, dos foren senyors de Lesbos, [[Domenicco I Gattiluso]] i [[Nicolo II Gattiluso]], mentre el tercer, [[Francesc III Gattiluso]], fou senyor de Thasos. Al 1459 Thasos, Samotràcia i Lemnos foren ocupades pels otomans i el sultà en va donar els ingressos al seu sogre el antic dèspota de [[Morea]] [[Demetri Paleòleg]]. Després de la guerra amb [[Venècia]] (1463-1479) va quedar plenament integrada al Imperi. Depenia del ''sandjakbegi'' de [[Kavala]] que hi enviava un voivoda. El 1770 i fins 1774 fou ocupada pels russos després de la victòria naval de [[Çeşme]]; la van fer servir com a base per la seva flota.\nEl [] el sultà la va cedir com a propietat personal al virrei d'[[Egipte]], els avantpassats del qual eren originaris de l'illa (on Muhammad Ali havia passat la infancia), i fou administrada per un governador egipci, amb un president del consell elegit pels habitants. El [] el [[khediv]] va enviar un carregament de blat degut a la manca de menjar per les males collites. La situació no obstant es va deteriorar i els habitants progressivament es van distanciar de la dinastia egípcia a partir del 1874 fins que el 1902 van demanar al sultà el restabliment del poder turc que fou atorgat. El [], a la [[II Guerra Balcànica]], la marina grega hi va desembarcar el 18 d'octubre i va quedar en mans de Grècia a qui fou confirmada pel [[Tractat de Bucarest (1913)|Tractat de Bucarest]] del [[10 d'agost]] de [].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/9344678»


CiU insta Montilla a convocar una cimera catalana per exhibir unitat\nCiU ha celebrat l'editorial conjunt en defensa de l'Estatut publicat per dotze diaris catalans i ha animat el poble català a seguir l'"esperit de dignitat" que emana de les portades dels diaris que insten el Constitucional a respectar el text aprovat en referèndum. La federació ha assegurat en un comunicat que la sentència del Constitucional sobre l'Estatut pot representar un "moment greu" en la història catalana i "aprofundir en un malentès no desitjat". Després d'aplaudir la iniciativa, Artur Mas ha demanat per carta a José Montilla que convoqui una cimera de líders polítics catalans perquè exhibeixin la mateixa unitat que els diaris en defensa de l'Estatut i perquè preparin un pla d'acció davant hipotètiques retallades.\n26/11/2009 - 09.55 Actualitzat 27/11/2009 - 08.56\nEl president de CiU, Artur Mas, ha instat per carta el president José Montilla a convocar una cimera de líders polítics catalans perquè, com han fet dotze diaris, exhibeixin unitat en defensa de l'Estatut i preparin un pla d'acció per si hi el Constitucional passa les tisores pel text.\nMas ha comparegut a la seu de la federació i, amb un to i una posada en escena que buscaven solemnitat, ha expressat el "suport ple, sense matisos ni reserves" de CiU als arguments desgranats en l'editorial conjunt per defensar l'Estatut, i s'ha felicitat que "en els temps que corren, de tant en tant passin coses bones".\nDirigint-se als membres del Tribunal Constitucional, Artur Mas els ha invitat a, sense prendre-ho com "un element de pressió", llegir-se detingudament el text publicat per la premsa catalana i "prendre bona nota" de l'estat d'opinió que reflecteix, perquè coincideix amb el parer "molt majoritari i transversal del poble de Catalunya" a favor de la millora de l'autogovern recollida a l'Estatut.\nMontilla agraeix l'editorial conjunt\nSuport majoritari a l'editorial


Espai Digital XIULETS | Xarxa Òmnia\nInici > Activitat punt omnia > Espai Digital XIULETS\nDia: dimecres 30 de juny de 2021 de 10:00 a 13:30\nComença el: dimecres 30.06.2021 de 10:00 a 13:30\nAcaba: dimecres 28.07.2021 de 10:00 a 13:30\n- Adquirir noves habilitats tecnològiques per ser més autònoms i autònomes. - Ser conscients de la importància de fer un bon ús de les pantalles. - Conèixer nous jocs i webs que ofereixin continguts lectius atractius. - Aprendre a jugar a jocs on-line amb membres del mateix grup que ens aportin coneixements i estones d'oci. - Gaudir de jocs de manera conscient i sense abusar del temps d'ús. - Adquirir certa autonomia per utilitzar la xarxa evitant i prevenint riscos.\nEls nens i nenes de 3r i 4t de primària faran servir l'espai òmnia per fer activitats de recerca, lúdics i d'ús lliure per tal de complementar activitats dels nens i nenes a les tecnologies. Utilitzaran la sala d'ordinadors, però també càmeres i material que els permeti apropar-se a la tecnologia des d'un bastat sana i d'aprenentatge. Treballarem amb les nenes i nens del coneixement de les noves tecnologies amb les quals contem a Esclat i l'ús adequat que cal fer-ne d'aquestes. Tot estarà enfocat a partir del joc i amb la dinamització d'un adult/ adulta que romandrà atent/a per garantir el compliment dels objectius i el bon ús de l'espai. Aquesta activitat no només es farà a les instal·lacions d'Esclat, els referents de grup podran aprofitar el bon temps i els entorns amb els quals contem (parcs i carrers de vianants) per fer sortides i treballar els objectius proposats fora del centre amb les càmeres fotogràfiques amb les quals comptem.


Coneixeu la manera més segura de comprar Bitcoin? Ens endinsem directament en això.\nSi esteu llegint aquesta guia, vol dir que heu decidit invertir en Bitcoin i que és una bona decisió, però sabeu com comprar Bitcoin??\nUn estudi realitzat pel Global Blockchain Council va revelar que la majoria de la gent està d’acord que comprar Bitcoin no és fàcil. I potser compartiu la mateixa opinió.\nPerò la veritat és que és senzill!\nEn llegir aquest article, entendreu com comprar Bitcoin de forma segura per començar a obtenir bons beneficis.\n1 Primer, obriu una cartera de Bitcoin\n2 Configuració d’una cartera nova\n2.1 Verificació telefònica\n2.2 Addició de mètodes de pagament\n3 Trieu l’intercanvi adequat per a les vostres necessitats\n4 Comprant Bitcoin\n5 Utilitzeu els vostres bitcoins de manera segura als casinos en línia\nPrimer, obriu una cartera de Bitcoin\nCom a nou inversor en criptografia, és essencial que entengueu el funcionament de les carteres de criptomonedes. Aquestes carteres són on es gasten, reben i bancen les monedes digitals. A part del flash de la moneda i el blockchain, les carteres es troben entre les estructures bàsiques del món de les noves finances.\nUna cartera és una base de dades emmagatzemada en línia o fora de línia que emmagatzema claus privades per a les vostres criptomonedes. Quan feu una transacció, signeu la mateixa amb la vostra clau privada, cosa que demostra que heu acceptat la transacció.\nLa clau privada del destinatari es codifica a la clau transmesa per transferir la propietat al comprador.\nLes carteres de criptomonedes poden existir en dispositius físics, com a programari o com a compte web gestionat. Hi ha moltes opcions de cartera disponibles, que es detallaran a continuació.\nTanmateix, un error comú que cometen moltes persones és suposar que Bitcoin s’emmagatzema en una cartera. Això no és cert, sinó que Bitcoin es manté mitjançant claus públiques o privades.\nLes claus públiques serveixen com a adreça universal, a través de la qual qualsevol persona de qualsevol part del món pot enviar Bitcoin.\nLa clau privada s’ha de mantenir així, ‘privada’. Es guarda en una cartera de Bitcoin.\nCom a usuari, podeu utilitzar la vostra clau privada i Bitcoins per comprar productes, pagar serveis o fins i tot enviar i rebre diners d’altres fonts o fins i tot utilitzar-los casino en línia.\nConfiguració d’una cartera nova\nAbans de comprar qualsevol Bitcoin, necessiteu una cartera per emmagatzemar Bitcoin. Descarregueu una cartera de Bitcoin des de llocs com Coinbase o Blockchain.info i, a continuació, empleneu el formulari en línia proporcionat. Aquest procés trigarà menys de dos minuts.\nAnar a Coinbase.com per crear una cartera nova. Veureu una pantalla on introduïu el vostre nom, adreça de correu electrònic i contrasenya. Marqueu la casella de selecció i feu clic a Registra’t.\nUn cop creeu la cartera, haureu de seguir uns quants passos per protegir-la, enllaçar-la al vostre compte bancari, a PayPal i a la targeta de crèdit / dèbit perquè pugueu començar a negociar Bitcoin.\nAquest és un pas vital, ja que serveix com a font d’autenticació secundària per protegir encara més la vostra cartera.\nEn aquest pas, se us demanarà que introduïu el vostre número de telèfon mòbil i, a continuació, rebreu un codi de verificació per introduir-lo al lloc. Completeu aquesta acció introduint el codi i verificant el vostre compte.\nAddició de mètodes de pagament\nDesprés de verificar el vostre número de telèfon, el següent pas vital és enllaçar un compte bancari, PayPal o targeta de crèdit / dèbit per transferir diners a i des de mentre es negocia Bitcoin.\nTrieu l’intercanvi adequat per a les vostres necessitats\nHi ha un munt d’opcions d’intercanvi per comprar Bitcoin i totes tenen característiques diferents.\nAbans de decidir l’intercanvi que millor s’adapti a les vostres necessitats, heu de tenir en compte els següents factors:\nTots els intercanvis han de complir els requisits de KYC (Know Your Customer) i AML (Anti-Blanqueig de diners). Aquestes mesures eviten el blanqueig de diners, que s’utilitza principalment per finançar activitats terroristes.\nTots els intercanvis cobren comissions diferents per transaccions de criptomoneda. La majoria dels comerciants busquen la forma més barata o ràpida de negociar Bitcoin i el principal factor que consideren són les comissions de transacció.\nCom a novell en aquesta indústria, és millor que trieu un intercanvi fàcil d’utilitzar i que tingui un bon servei al client; en cas contrari, podreu perdre molts diners.\nPodeu comprar Bitcoin amb targeta de crèdit i dèbit, transferència de compte bancari i efectiu. Algunes empreses també paguen amb Bitcoin.\n5. Compliment normatiu\nAssegureu-vos que la vostra opció d’intercanvi compleixi tots els requisits normatius de les carteres de criptomoneda. Aquesta és la millor opció per evitar la pèrdua del vostre Bitcoin per robatori.\nEl robatori d’identitat us pot desordenar. Un lladre pot robar-vos totes les contrasenyes i suplantar-vos la identitat. Assegureu-vos que implementeu la funció d’autenticació de 2 factors i altres funcions de seguretat a la cartera per protegir el vostre Bitcoin.\nEls intercanvis són com els bancs. Tenen límits de retirada; alguns tenen límits de retirada elevats, mentre que altres tenen límits de retirada baixos. Tria la que més s’adapti a tu.\nAquest factor està determinat pel volum de negociació. Els intercanvis més grans com Coinbase i Binance tenen més liquiditat, cosa que significa que podeu comprar i vendre Bitcoin a preus millors i més justos..\nTrieu un intercanvi amb la millor reputació. “X ressenyes d’intercanvi” de Google i vegeu què en pensa la gent sobre l’intercanvi.\nConsulteu els comentaris individualment i observeu tots els motius pels quals els clients pensen que l’intercanvi és bo o dolent. Els motius més freqüents inclouen l’atenció al client, la seguretat i el bloqueig dels seus comptes.\nAquest és un factor que la majoria de la gent passa per alt fins que alguna cosa no funciona. El temps de resposta i l’idioma de servei al client són importants a tenir en compte a l’hora de seleccionar un intercanvi de Bitcoin.\nAlguns intercanvis no estan disponibles a la vostra ubicació geogràfica ni al vostre país.\nUtilitzeu aquests factors per triar el millor intercanvi de Bitcoin. Trieu un intercanvi de Bitcoin que s’adapti millor a les vostres necessitats. Alguns dels millors intercanvis de criptomonedes són Coinbase, Binance i Kraken.\nDesprés de crear una cartera Bitcoin i triar el millor intercanvi, el següent pas és adquirir Bitcoin. Utilitzarem el compte de Coinbase per a aquesta guia.\nPer comprar Bitcoin, desplaceu-vos fins a la pàgina principal de Coinbase i feu clic a Comprar / Vendre. Apareixerà una pantalla semblant a aquesta.\nEspecifiqueu la quantitat en dòlars de Bitcoin que voleu comprar i la quantitat de Bitcoin equivalent a aquesta quantitat es mostrarà a la pantalla. Per exemple, si el preu d’un Bitcoin és de 13.627 dòlars, podeu comprar 0,01369407BTC a 200 dòlars. Coinbase us cobrarà una comissió de 7,67 dòlars, que és el 3,8% de la comissió de compra.\nFeu clic a Confirmeu la compra; a continuació, veureu un xec verd que indica que la compra ha estat correcta.\nTorneu al compte, on veureu un resum de totes les activitats, inclosa la compra de Bitcoin acabada de completar.\nTot i que Bitcoin és homogeni, és a dir, el seu preu és el mateix a tot arreu, pot variar una mica en alguns països, cosa que provoca arbitratge oportunitats. Per exemple, el preu d’un Bitcoin era una prima del 35% a Corea del Sud i del 25% a l’Índia. El principal factor que ho determina és l’oferta i la demanda.\nAbans de comprar Bitcoins, el primer pas és crear un compte en una cartera segura, on es mantindrà el vostre Bitcoin, i triar un bon intercanvi de criptomonedes. Heu de llegir a fons per fer la millor elecció.\nSeguint aquesta guia, se us garantirà la forma més segura de comprar Bitcoin.\nNomés era qüestió de temps que la indústria dels casinos saltés a la banda de Bitcoin\nUtilitzeu els vostres bitcoins de manera segura als casinos en línia\nNomés era qüestió de temps que la indústria dels casinos saltés al carro de Bitcoin. Els casinos que accepten Bitcoin guanyen força ràpidament gràcies a la seva seguretat i facilitat d’ús. L’ús de Bitcoin als casinos en línia té diversos avantatges: en primer lloc, quan utilitzeu Bitcoin per dipositar o retirar, no hi ha comissions.\nUn segon avantatge dels casinos de Bitcoin és que estem parlant d’una moneda digital descentralitzada, de manera que l’ús de Bitcoin és una garantia que mai no se us embargaran els vostres guanys. Per jugar amb seguretat, però, és fonamental triar casinos que estiguin regulats per un organisme autoritzat com la Comissió del Joc del Regne Unit o la Malta Gaming Authority.\nTRON és una plataforma basada en blockchain que se centra en l’entreteniment de contingut.\nLitecoin (LTC) és una de les criptomonedes més populars del mercat i s’ha considerat\nEl mercat de criptomonedes es va recuperar de la tendència baixista del 2018 que\nCarteres de Bitcoin 0\nLes carteres en línia i de maquinari són dues de les opcions més habituals


Un puntal d'Hèrcules: Copyright\nNosaltres vam veure a Imilchil un quiosc "la vanguardia" amb un toldo "reciclat" directament provinent d'algun lloc on SÍ que es ven aquest diari...\nUnpuntald Hèrcules 8.3.15\nEls que més m'agraden són els quioscs amb propaganda de partits polítics catalans al mig del desert... Llàstima que no trobo la foto! (He de tornar-hi clarament.)\nM'has fet riure amb els dos cartells del Lucky Luke xD\nNo és cas de riure, perquè ara ja no sabem com s'escriu res!\nJa veig que no tenen massa escrúpols amb els drets d'autor, ergo viuen molt més feliços i tranquils.\n"no tenen massa escrúpols amb els drets d'autor" és una manera suau de dir-ho...\nMolt divertit, cada vegada ens endinsem més en la cultura que ens descrius amb tanta gràcia. L'escola de J. Tenia un mickey mouse que van haver de canviar...\nAcí tardaries mil anys a fer-li entendre a un perquè el van canviar :D\nLoreto Giralt Turón 4.3.15\nBoníssims!!! I sense tants miraments com aquí.\nAra falta saber que pensa Lucky Luke/Luck, clar :)


El Barça Lassa rep el Movistar Estudiantes en l’estrena del 2016 al Palau\nEls col·legials arriben al Palau amb la millor versió de la temporada després d’haver fet 102 punts al Sevilla\n01 de gen. 15\nComença l’any 2016, i ho fa amb un partit sempre atractiu a ulls de l’espectador. Un Barça-Estudiantes, un duel entre dos conjunts històrics de la Lliga Endesa. Ambdós equips arriben en un bon moment al matx pel que fa a la competició domèstica. I és que els del Ramiro de Maeztu vénen al Palau a jugar sense complexos després d’haver guanyat amb solvència el Sevilla, rival al qual van ficar 102 punts en el darrer duel ACB.\nEls estudiantils, malgrat ser penúltims amb tres victòries i deu derrotes, tenen molt poc a perdre i molt a guanyar, ja que juguen un estil alegre, de vegades un pèl anàrquic, però que combina a la perfecció joves talents encara per polir, com Juancho Hernán Gómez i Darío Brizuela, amb jugadors fets i contrastats a la Lliga ACB com els exblaugranes Nacho Martín i Xavi Rey i el director de joc Javi Salgado.\nAmb el Clàssic a la memòria\nDiumenge passat, 27/12/2015, però hores més tard que jugués l'Estudiantes, el FC Barcelona Lassa s’enfrontaria amb el Reial Madrid. Els blaugranes van fer un partit completíssim en què van superar en totes les facetes del joc un rival que partia amb el cartell de favorit al Clàssic. Un dels jugadors que no va poder jugar aquest partit va ser Àlex Abrines. El mallorquí ha parlat aquest dissabte al migdia abans de l’entrenament sobre com veu el matx, com valora la temporada fins ara i com se sent ell físicament.\n“Amb el dia de descans l’equip s'ha pogut recuperar una mica i arribem bé després de dos partits d’alt nivell. Crec que no ens afectarà el cansament”, ha explicat l’aler del Barça Lassa, que ha apuntat que estarà a disposició de l’entrenador si aquest creu convenient convocar-lo: “Encara tinc molèsties al peu, però crec que demà estaré en perfectes condicions per ajudar l’equip.”\nSobre el rival d’aquest diumenge, Abrines avisa que són capaços de tot: “L'Estudiantes és capaç de tot, del millor i del pitjor. Ara, però, estan en el millor moment de la temporada i hem de tenir present que es tracta d’un equip format per jugadors joves que no tenen por de res i que ja han demostrat que poden ficar 102 punts al CB Sevilla. Per tant, caldrà tenir-ho present.”


Després de l’ensortilla se celebra el joc de les carotes. Una carota és una espècie d’escut ovalat fet de fusta prima i que s’agafa per una ansa o maneta. Les fulles de fusta de les quals es compon estan unides amb cola, ja que no pot portar claus, a fi d’evitar mals innecessaris. A la cara visible hi haurà pintada una cara esperpèntica o còmica, d’aquí el seu nom popular. L’artista que ha de pintar les carotes és elegit pel caixer senyor. Se’n pinten vuit, dues de les quals són indultades: una pel mateix noble i l’altra pel consistori, els quals se les queden en propietat. Les sis restants seran rompudes as Pla.\nPel que fa al joc, es formen sis parelles de genets, corrent tan sols una parella a cada torn. Parteixen junts al galop. El cavaller que corre per la dreta ha de dur la carota amb el braç esquerre. L’altre cavaller ha de rompre la carota amb una lladriola, o bé amb el puny, durant la carrera.\nL’objectiu és que es trenquin abans de finalitzar la carrera. Si no s’aconsegueix, el mateix cavaller que porta la carota la trencarà amb l’ajuda del genoll. Per anar bé, el darrer tram de la carrera s’ha de fer amb els cavallers abraçats.\nReplec del matí Caragol de Santa Clara i assaig dels jocs des Pla Córrer a sa Plaça i Caragol de Santa Clara Anar a deixar els cavalls Missa de Caixers Beguda a cal caixer capellà Comiat després de la Beguda Replec del capvespre i convidada Caragol des Casats La corporació municipal as Pla Els caixers i cavallers as Pla L’ensortilla Córrer abraçats Darrers caragols i Beguda a cal caixer senyor Comiat de les festes


El TSJC imposa al Govern un 25% de classes en castellà pel seu ús «residual» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl TSJC imposa al Govern un 25% de classes en castellà pel seu ús «residual»\nPere Aragonès afirma que «defensarem la immersió lingüística a tot arreu com un sol poble»\nefe/ep. barcelona 17.12.2020 | 23:48\nMembres de la Sala de Govern del TSJC en la jura o promesa del càrrec dels nous jutges\nUna nova sentència del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) ordena a la Generalitat garantir que tots els alumnes rebin un mínim de 25% de classes en castellà com a llengua vehicular, després de constatar que el seu ús és «residual» i només compleixen la llei un 2% de les escoles. La sentència estima parcialment el recurs que el 2015 va presentar el Govern de Mariano Rajoy per la «inactivitat» de la Generalitat en la seva obligació de garantir l'ensenyament del castellà com a llengua vehicular i pel procés de preinscripció a les escoles catalanes, que, assegurava, limita l'ús del castellà al primer curs d'infantil mitjançant «atenció individualitzada».\nLa resolució de la sala contenciosa del TSJC obliga la Generalitat a adoptar les mesures necessàries per garantir un «ús vehicular normal» del castellà i del català a les escoles de Catalunya, que abasti el «conjunt d'alumnes», amb la finalitat d'«evitar un ús simbòlic o residual». La sala, que es remet a sentències ja aprovades pel mateix TSJC i el Suprem que obliguen a impartir un 25% de classes en castellà, retreu a la Generalitat que no hagi «exercit la seva competència» per assegurar l'ús vehicular de totes dues llengües oficials a les escoles ni hagi «exercit una activitat de control» per garantir-ho. El TSJC arriba a aquesta conclusió arran de la informació que el Departament d'Ensenyament li va aportar en el marc d'aquest procés judicial, que, segons la sentència, constata que la mitjana d'hores en castellà és del 18% en l'educació primària, del 19% en secundària i del 26% en batxillerat. Per a la sala, «la Generalitat no ha exercit la seva competència dictant la normativa, les instruccions o els actes d'aplicació que siguin necessaris a l'efecte de determinar l'ús vehicular de les llengües en l'ensenyament, ni ha exercit una activitat de control susceptible d'evitar la citada situació».\nPer la seva banda, el vicepresident català, Pere Aragonès, va defensar en un tuit que «a Catalunya hi ha un ampli consens a favor de la immersió lingüística perquè pedagògicament és el millor sistema», i va afegir: «Fa temps que se la volen carregar a cop de tribunals, però la defensarem a tot arreu com un sol poble». Per contra, el líder de Cs a Catalunya, Carlos Carrizosa, va celebrar la sentència que obliga a un mínim del 25% d'ensenyament en castellà al sistema educatiu català, i creu que demostra que «la llei Celaá s'ha fet en contra dels criteris del Tribunal Constitucional (TC)».\nTambé es va pronunciar sobre la decisió del TSJC la candidata de JxCat a la presidència de la Generalitat, Laura Borràs, que va considerar «una agressió molt greu» al model d'escola catalana. L'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, també va defensar el model d'immersió lingüística a les escoles en ser preguntada per la decisió del TSJC.\nEl líder del PP, Pablo Casado, de visita ahir a Catalunya, va demanar a Pedro Sánchez que vetlli perquè es compleixi el 25% de classes en castellà a Catalunya a què obliga la resolució del TSJC.


Moon Apartment Zagreb Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nMoon ApartmentVeliki dol 15, Maksimir, Zagreb, Croàcia, 10000 - Veure al mapaExcepcional9,4Basada en31comentarisMoon ApartmentVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 29 fotosExcel·lent ubicació 9,0Veure al mapa9,0UbicacióParticularitats que li encantaranbalcó/terrassamini bar\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop12 kmAeroport de Zagreb (ZAG)76 kmAeroport Maribor Edvard Rusjan (MBX)estacions de tren i autobús3,5 kmZagreb Train Stationhospitals i clíniques1,3 kmKBC Medical Centerfarmàcies2,3 kmVase zdravlje Pharmacybotiga de conveniència2,3 kmTisakcaixer automàtic800 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióSituat a Maksimir, Moon Apartment és el lloc perfecte per gaudir de Zagreb i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Moon Apartment ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa són només algunes de les comoditats que fan que Moon Apartment sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Moon Apartment és una elecció inteligents per a viatgers a Zagreb, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més