La policia ja ha contactat amb els representants de les diferents marques perquè enviïn perits a certificar que tots els articles són falsos. El regidor de Seguretat, Joan Plana, destaca que amb aquests operatius el consistori fuig de les “batudes espectacle”. I l’alcaldessa, Montse Mindan, reclama més implicació de les administracions perquè, més enllà de l’actuació policial, apostin per “gestionar les causes reals” que provoquen el ‘top manta’.\nL’Ajuntament de Roses destaca que l’operatiu conjunt entre Mossos i Policia Local d’aquest dilluns és “el principal comís de material destinat a la venda il·legal del ‘top manta’ que s’ha dut a terme a la població en els darrers anys. El dispositiu va dur-se a terme després de dies de seguiments policials, i es va focalitzar en quatre cotxes, que els agents ja havien identificat, i que els venedors que estenen les mantes al passeig feien servir de magatzem.\nA l’interior dels vehicles, la policia va comissar diferents articles (peces de roba, sabates…) que tenien un valor de venda al públic proper als 30.000 euros. Tots ells, suposadament falsificats. Els agents ja han contactat amb els perits de les diferents marques perquè certifiquin que, realment, aquests articles es volien vendre il·legalment.\nL’Ajuntament de Roses subratlla que el dispositiu policial conjunt forma part de la planificació que es va acordar a principis d’estiu per fer front al ‘top manta’. Sobretot, allò que es fa és intensificar els controls i retirar el material abans que aquest arribi al passeig de Santa Margarida (on els manters el venen il·legalment).\n“Aquesta programació, que continua endavant, ja va permetre a principis d’agost comissar una quantitat de material superior a la que es va requisar durant tot l’estiu del 2018”, explica el consistori. I hi afegeix: “Quantitat que ara ha augmentat sensiblement, amb el dispositiu d’aquest dilluns, i que s’espera incrementar amb els operatius programats fins a final de temporada”.\nL’Ajuntament destaca, a més, que en paral·lel al material comissat, el dispositiu es va fer “sense generar aldarulls ni enfrontaments, evitant així posar en perill la integritat física dels agents o dels mateixos manters”.\nFugir de les “batudes espectacle”\nEl regidor de Seguretat Ciutadana de Roses, Joan Plana, destaca que des de l’ajuntament segueixen apostant “per estratègies policials que primin l’efectivitat material i la seguretat de tothom, fugint de les batudes espectacle que posen en perill les persones, que no tenen cap funcionalitat més enllà de la propagandística i que transmeten una imatge pèssima del municipi”.\nPer la seva banda, l’alcaldessa de Roses, Montse Mindan, subratlla que “tot i els bons resultats obtinguts i la bona feina” de Mossos i Policia Local, “l’actuació policial no pot ser l’única resposta que donem al ‘top manta’, que no deixa de ser el resultat d’importants problemes estructurals que tenim a la nostra societat”. Per això, Mindan reclama la implicació de la Generalitat i l’Estat, perquè són les administracions “que tenen autèntiques competències en regulació” i els demana que “s’involucrin en les causes reals d’aquest fenomen”.


Menys contractes d'un dia que abans de la pandèmia\n6 tendències empresarials i laborals per aquest 2022\nRedacció / ACN 21 de febrer de 2022 (10:14 CET)\nEls contractes d'un dia s'han reduït 10 punts en comparació amb els quatre anys previs a la pandèmia a l'Estat\nEl ministre d'Inclusió, Seguretat Social i Migracions, José Luis Escrivá, ha assegurat que durant el mes de febrer s'han creat 50.000 llocs de feina a Espanya, amb un increment d'indefinits i una reducció dels contractes de durada molt curta, que ha atribuït a l'inici d'aplicació de la reforma laboral.\nEn aquest sentit, ha detallat que els contractes d'un sol dia s'han reduït de manera "notable" si es compara amb la dinàmica dels quatre anys previs a la pandèmia, amb una caiguda de 10 punts percentuals, que deixa el total en prop del 30% de les firmes. Com a resultat d'aquesta tendència, la durada mitjana dels contractes ha augmentat un dia, passant dels 5,2 de l'any passat als 6,3 dies, "un canvi radical", segons Escrivá.\n"Millora clarament l'ocupació de qualitat", ha destacat el ministre, que també ha subratllat l'increment dels 20.000 contractes fixos discontinus en comparació amb anys anteriors. Aquesta modalitat contractual és l'opció que la reforma laboral potenciava en detriment dels contractes temporals. A més, s'ha identificat que hi ha 160.000 contractes indefinits més que entre els anys 2017 i 2019.\nL'ocupació millora qualitativament\nL'augment de la "qualitat" de l'ocupació, vinculat amb l'increment de les hores treballades i dels sous, ha provocat que la recaptació de la Seguretat Social hagi incrementat un 8% al gener respecte a l'any passat.\nPel que fa als ERTO, el nombre de treballadors que encara estan inclosos en aquest mecanisme es manté "estable", al voltant dels 100.000 treballadors des de fa dos mesos a l'Estat, tot i la sisena onada de la pandèmia. Aproximadament la meitat dels treballadors inclosos en un expedient fan feina a temps parcial i amb un sector especialment afectat, el de les agències de viatge.


El Barça escanya els entrenadors del futbol base | NacióDigital\nper Quique Guasch i Jaume Rius , 12 de novembre de 2019 a les 19:15 |\nPresentació del fubol base del Barça 2019-2020 | FCB\nEl que passa darrerament en el que és considerat el millor club del món no té qualificatius. I no ens referim a l'aspecte únicament esportiu on, mentre no es lesioni Messi, tots els èxits al final de la temporada són encara possibles gràcies al geni argentí.\nResulta increïble que, a mitjans del mes de novembre, cap dels molts entrenadors que hi ha a l'entitat, a excepció feta del del primer equip Ernesto Valverde i els membres del seu equip tècnic, tingui renovat el contracte per a la temporada 2019-2020. I el que és més greu i ha xocat encara més: ningú no els ha donat cap explicació per no fer-ho.\nAquesta anomalia, per més increïble que pugui semblar, no és la primera vegada que succeeix al club. Ja va passar fa tres anys, quan Pep Segura n'era el màxim responsable, però per aquestes dates el problema ja s'havia resolt per part del club. Ara, els responsables de la situació són els exjugadors Patrick Kluivert i José Mari Bakero. La deixadesa de tots dos resulta, a ulls de la majoria de consultats, incomprensible, i es fan creus que el Barça ho pugui admetre.\nI la pregunta resulta obligada: perquè no protesten i alcen la veu davant la seva situació contractual tots aquests entrenadors, entre ells García Pimienta del Barcelona B, de qui es parla com a futurible per al primer equip?\nL'única raó és la por a les represàlies. La majoria dels afectats són tècnics modestos. Alguns, però, amb molts anys entrenant a les seves esquenes. De moment, malgrat que no hagin formalitzar les renovacions de contracte, segueixen cobrant el mateix que la temporada passada. I han descartat denunciar-ho públicament per por que el club els castigui per una situació que entenen que han creat Kluivert i Bakero, persones pagades a preu d'or i que "per la seva ineptitud" no haurien de seguir ni un dia més en uns càrrecs de tanta responsabilitat.\nI és que Josep Maria Bartomeu no pot continuar acaparant tantes àrees de gestió al club, ja que està completament desbordat per tantes obligacions com ha assumit, moltes de les quals no són les que li corresponen a un president. La raó de tot plegat és que cada dia confia menys en la gent que l'envolta, tant a la junta com entre els executius de l'entitat. Ha arribat, però, el moment que Bartomeu faci un veritable cop de timó en el govern intern, ja que,en cas contrari, el tram final del seu mandat pot acabar marcat per una crisi institucional greu, molt greu.\nBarça - Tota l'actualitat del Futbol Club Barcelona, Esports, Patrick Kluivert, pilota a l'olla, José Mari Bakero, Futbol Club Barcelona, Josep Maria Bartomeu, La Masia


Exploren la relació entre Dalí i Halsman – Empordà\nExploren la relació entre Dalí i Halsman\nEl castell presenta una mostra que recull 88 instantànies que relliguen la innovació amb la sorpresa\nPúbol explora la relació entre Dalí i el fotògraf Philippe Halsman Carles Pujol · Tramuntana.tv\nMarina López / Xavier Pi - ACN Ara fa setanta anys, Salvador Dalí va conèixer el fotògraf Philippe Halsman als Estats Units. De l'amistat entre el surrealisme i la càmera en va sorgir una col·laboració estreta que va durar 37 anys, durant els quals Dalí i Halsman van conjugar l'experimentació amb la capacitat d'innovació i la sorpresa. Per commemorar l'efemèride, el castell de Púbol (Baix Empordà) acull una exposició temporal sobre aquesta relació, que va deixar instantànies tan representatives com la sèrie 'Dalí Atomicus' o els característics retrats del geni empordanès amb els seus inefables bigotis. L'exposició, dividida en quatre blocs temàtics, aplega 88 fotografies que exploren la col·laboració seguint un ordre cronològic.\nPhilippe Halsman, reconegut i seriós retratista d'estrelles i l'home que va fer més de 100 portades a la revista 'Life', tenia una part canalla i transgressora que sortia a la llum quan s'ajuntava amb Salvador Dalí. Llavors, deixava de banda les fotografies a Marilyn Monroe, Alfred Hitchcock, John F. Kennedy, Winston Churchill o Pablo Picasso per endinsar-se de ple en un projecte que buscava 'fotografiar el pensament'. Halsman i Dalí van formar tàndem en diverses ocasions durant 37 anys. Ara, aquesta relació es podrà veure en una exposició a Púbol fins el 31 de desembre.\n'Semblaven nens petits, jugaven i inventaven coses', ha explicat la filla de Philippe Halsman, Irene. Una relació de motivació i de creació que es veu en les fotografies, que no són les obres finals que els dos genis van crear, sinó que mostren precisament aquest procés de creació i com treballaven plegats. Imatges fetes a través d'un mirall on apareix el mateix Halsman i la seva dona o alguns dels divertits retrats de Dalí i el seu bigoti fent gestos mirant a càmera, la mostra inclou fotografies inèdites que Halsman i Dalí havien descartat.\n'Ells eren molt perfeccionistes, i potser feien 38 vegades la mateixa foto fins que quedava perfecta', ha recordat Irene Halsman. La directora del Centre d'Estudis Dalinians, Montse Aguer, ha explicat que precisament en aquestes imatges més quotidianes i no tan perfectes -i que Dalí va conservar durant anys- es pot visualitzar més clarament la relació que tenien els dos creadors. Una relació, detalla, basada en la complicitat, un gran sentit de l'humor compartit i, sobretot, la creativitat perquè sempre buscaven innovar per arribar a un nou concepte d'art ajudats per la innovació tecnològica.\nLa mostra es divideix en quatre blocs que segueixen un ordre cronològic. El primer és l'anomenat Retrats, que mostra fotos fetes entre 1941 i 1965. Dalí és el protagonista i és en aquest seguit de retrats on hi ha les imatges inèdites que els dos van descartar en el projecte 'Dalí's Mustache. A Photographic Interview'. El segon bloc és el Dalí Atomicus. Una sèrie de fotos inspirades en l'oli de Dalí Leda atòmica i fetes el 1948. Fotos molt conegudes on es veu Dalí pintant a l'aire amb tot d'elements surrealistes en suspensió, també en l'aire.\nEl tercer bloc és Escultura de la llum. Una sèrie feta el 1950 i inspirada en una foto de Gjon Mill on apareixia Picasso pintant un minotaure amb una llum. Aquesta manera de fer perdurable una obra efímera, feta amb llum, va fascinar els dos artistes que ho van voler fer a la seva manera. Finalment, el quart bloc és el de la conegudíssima sèrie La calavera- o In Voluptate Mors- en què ideen una calavera feta amb cossos de dona nus.\nLa inauguració de l'exposició temporal Dalí by Halsman marca l'obertura d'una nova temporada del Castell Gala Dalí de Púbol. Amb aquesta exposició obre les portes per tornar-les a tancar el 31 de desembre.\nCinemes Albeniz Plaça - Girona\nCentre Cívic Sant Narcís - Girona


Estudi sobre els amfibis – Botanical online\nInici › Animals › Estudi sobre els amfibis\nEstudi sobre els amfibis\n1 Què són els amfibis?\n1.1 Tipus d’amfibis\n1.2 L’esquelet dels amfibis\n1.3 La pell dels amfibis\n1.4 Respiració dels amfibis\n1.5 On viuen els amfibis?\n1.6 Reproducció dels amfibis\n1.7 Metamorfosi dels amfibis\n1.8 Alimentació dels amfibis\nQuè són els amfibis?\nEls amfibis són animals vertebrats terrestres i aquàtics i de sang freda, amb circulació doble i incompleta.\nAquests animals de pell nua, respiren per la pell i per pulmons en estat adult i es reprodueixen per ous.\nImatge d’anur. Model d’amfibi anur arborícola\nHi ha tres classes d’amfibis:\nAnurs: Els amfibis sense cua o anurs, formats per les granotes i els gripaus.\nUrodels: Els amfibis amb cua o urodels són les salamandres i els tritons.\nCecílies: Aquest tercer grup d’amfibis, que rep també el nom de gimnofions, és menys conegut per les persones.\nSón anurs la granota toro, la reineta, el gripau de canya, el gripau pantera …\nAlguns dels urodels més coneguts són el tritó verd, la salamandra, la salamandra comuna, el axolot, el proteo, etc.\nLa cecília de Günther i la cecília de Thompson són els amfibis més grans d’aquesta classe.\nL’esquelet dels amfibis\nFoto d’esquelet d’amfibi. Els amfibis són tetràpodes terrestres, pel que posseeixen quatre extremitats\nEls amfibis tenen esquelet ossi, format per la columna vertebral i quatre extremitats adaptades a la locomoció terrestre, de tipus reptant.\nAquests animals, com la resta de vertebrats, presenten el cervell protegit pel crani.\nLa pell dels amfibis\nEls amfibis tenen la pell nua, el que significa que la seva pell no està protegida per pèl, ni per escates ni per plomes, com altres vertebrats.\nMolts amfibis posseeixen glàndules verinoses, que els protegeixen dels depredadors i eviten que els animals carnívors se’ls mengin.\nPer permetre la respiració a través de la pell, aquests vertebrats secreten mucus a través de les glàndules mucoses, que fan que la pell estigui sempre humida.\nEls amfibis adults també respiren per pulmons. Els pulmons són els òrgans respiratoris d’alguns animals, que s’encarreguen de prendre l’oxigen de l’aire i eliminar el diòxid de carboni de la sang.\nOn viuen els amfibis?\nMolts amfibis adults tenen una vida completament diferent a la de les seves cries, anomenades en general capgrossos.\nEls gripaus són normalment terrestres en l’etapa d’adult i habiten als boscos, als camps, als deserts … Els capgrossos dels gripaus són aquàtics, com és el cas de les majoria de granotes.\nMoltes granotes són de costums aquàtiques i viuen en zones d’aigua dolça, com llacs, bassals, estanys … No obstant això, algunes granotes viuen als arbres o en els arbustos i es diuen granotes arborícoles.\nLes salamandres són terrestres, com la salamandra comuna o la salamandra, o de vida aquàtica, com l’axolot o el proteu.\nReproducció dels amfibis\nCapgrossos de gripau corredor\nEls amfibis es reprodueixen per ous que dipositen les femelles a l’aigua després aparellar-se amb els mascles. Per atraure les femelles, les granotes i gripaus mascle utilitzen el seu cant.\nDels ous neixen els capgrossos que es desenvolupen en l’aigua fins convertir-se en gripaus, granotes o salamandres.\nMetamorfosi dels amfibis\nAquests animals per arribar a ser adults experimenten uns canvis molt forts. Per això un capgròs és molt diferent a una granota o un gripau en quant al seu aspecte físic i funcionament del cos.\nEl conjunt de canvis que experimenta un amfibi al llarg de la seva vida fins arribar a ser un animal adult es diuen metamorfosi.\nEls gripaus, quan són capgrossos, es desenvolupen en l’aigua però en arribar a la fase adulta, després de completar la metamorfosi, abandonen aquest medi per tornar només quan estan a punt per a reproduir-se.\nAlimentació dels amfibis\nTots els amfibis són carnívors i s’alimenten d’insectes, cucs i altres animals aquàtics o d’invertebrats terrestres, com centpeus i aranyes.\nEls amfibis més grans poden menjar preses de grans dimensions, com el gripau marí o gripau gegant, que a més d’insectes, si té l’ocasió, devora granotes, petites serps i rosegadors, com ratolins.\nMés informació sobre altres animals.\nAmfibis de la selva\nDepredadors dels amfibis\nanimals de sang freda\nPlantes distensions trencaments musculars\nFamília botànica de les Rosàcies\nEl conreu del Boixac


Infermeria serà la primera doble titulació internacional de la Universitat de Girona - Diari de Girona\nInfermeria serà la primera doble titulació internacional de la Universitat de Girona\nLa Universitat de Girona (UdG) posarà en marxa aquest curs la primera doble titulació internacional d'un grau. Els estudiants de la Facultat d'Infermeria tindran la possibilitat d'obtenir el títol expedit per la UdG i també per la Universitat Andrés Bello (UNAB) de Santiago de Chile gràcies a un conveni de col·laboració signat recentment. En concret, tres estudiants de 4t del grau viatjaran aquest mes d'agost al campus de Viña del Mar de la UNAB per començar el curs i realitzar assignatures relacionades amb el lideratge i la gestió en unitats d'infermeria i la gestió en salut familiar i comunitària.\nL'acord entre les dues institucions es fonamenta en l'elevada afinitat de continguts i competències entre tots dos plans d'estudis, una similitud que permetrà que els estudiants de la UdG puguin obtenir el títol de la UNAB a través d'un reconeixement acadèmic i l'estada a la universitat d'acollida. El conveni respon a la voluntat de l'equip de govern de la UdG d'obrir les portes cap a dobles noves titulacions internacionals de màsters i graus. En els últims tres anys, s'han signat els primers deu acords de col·laboració amb diferents universitats de països europeus i llatinoamericans per oferir conjuntament dobles titulacions internacionals de màster dels àmbits del Medi Ambient, la Química, la Tecnologia, el Dret i el Turisme.\nUn grau pioner\nInfermeria és el grau pioner en oferir aquesta possibilitat als alumnes de la UdG i, en l'actualitat, ja es treballa per aconseguir la doble titulació internacional de dos graus més: Arquitectura Tècnica i Disseny i Desenvolupament de Videojocs. El programa és una oportunitat única pels estudiants ja que podran disposar de dos títols oficials expedits per a dues universitats diferents i això els dota amb avantatges competitius en el mercat laboral.


Creacció | El projecte de proximitat de Caprabo obre el cicle de converses del sector agroalimentari a Osona\nHome Notícies El projecte de proximitat de Caprabo obre el cicle de converses del sector agroalimentari a Osona\nEl projecte de proximitat que la cadena de supermercats Caprabo va engegar l’any 2013 i que, de forma progressiva, s’ha anat implantant al territori, va centrar, dimarts passat, la primera sessió del cicle “El sector agroalimentari. On som i cap a on anem?”, que Creacció i el Consell Comarcal d’Osona adrecen als agents del sector agroalimentari de la comarca. La conversa amb Fernando Tercero, de Caprabo, va reunir una quinzena de persones a la sala Mecenes de Casa Convalescència.\nSegons Tercero, l’èxit d’apostar pels productes de km0 a la gran distribució es fonamenta, sobretot, en una relació d’honestedat i de confiança entre l’empresa i els productors. “En el nostre cas ha estat clau apropar-nos als productors, visitar-los, veure les seves peculiaritats per després, entre tots, poder adaptar-nos”, explica Tercero, que qualifica el de Caprabo com un “projecte comarca a comarca i botiga a botiga”.\nLa cadena de supermercats és present actualment a 41 comarques catalanes amb un total de 173 botigues. El seu projecte de proximitat l’ha dut a introduir 2.100 productes de 270 productors, i a obrir les portes a una trentena de cooperatives. Tercero també va donar consells als assistents, la majoria productors i representants d’empreses agroalimentàries d’Osona, per picar a la porta de la gran distribució: “És essencial que tingueu clar què voleu aconseguir i que sabeu explicar bé què podeu oferir”.\nEl cicle seguirà el 22 de novembre amb la conversa “La Distribució del País: fent xarxa amb les empreses agroalimentàries”, amb Joan Sabartés, de Grup Bon Preu. I acabarà el 24 del mateix mes amb el diàleg “Model de negoci de cercle tancat”, entre Jordi Rovira, de Els Casals de Sagàs, i Vicenç Fabré, president de Cooperativa Plana de Vic.\nTotes les activitats tenen lloc de 15 a 17h a Casa Convalescència de Vic i s’organitzen amb el suport de la Diputació de Barcelona. Les sessions són gratuïtes però requereixen inscripció prèvia a través d’aquest enllaç\nEl programa Reempresa de Vic reconegut al BizBarcelona amb el segon premi en nombre de casos d’èxit durant el 2020


El lituà Navardauskas s'imposa sota la pluja i Nibali resta un dia més - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl lituà Navardauskas s'imposa sota la pluja i Nibali resta un dia més\nefebergerac (frança) 26.07.2014 | 08:11\nEl lituà Ramunas Navardauskas es va imposar ahir en solitari, sota la pluja de la meta de Bergerac, en la dinovena etapa del Tour de França, una jornada en què no hi va haver canvis a la classificació general a l'espera de la decisiva contrarellotge d'avui. Aquesta determinarà qui acompanya Vincenzo Nibali al podi de París del proper diumenge.\nAhir, el ciclista bàltic del Garmin va arribar a la meta amb només set segons de diferència respecte de l'alemany Degenkolb, que precedia el gran grup que va estar a punt d'atrapar-lo. Al final hi va haver una caiguda important, però la proximitat de la meta va provocar que tots els temps s'igualessin de part de l'organització.\nAvui es disputa la penúltima etapa, una contrarellotge de 54 quilòmetres entre Bergerac i Périgueux que determinarà les posicions entre la segona i la quarta. Ara, Thibaut Pinot té 13 segons de diferència respecte de Jean-Christophe Péraud i 15 sobre Alejandro Valverde.


El perquè de la maldat | Catorze.cat\nOlga Belmonte | 02/10/2018 a les 12:25h\nArxivat a: Biblioteca, 14 pensaments, Olga Belmonte, filosofia\n"No només és qüestió de centrar-nos en l'experiència de la víctima, també ens hem d'atrevir a intentar entendre d'on surt la crueltat de qui fa mal".\nHi ha persones que fent el mal estan convençudes que fan el bé. Però com s'arriba a entrar en aquest bucle destructiu? Olga Belmonte, doctora en filosofia i professora de la Universitat Pontifícia Comillas de Madrid, ha participat al cicle Pensar el mal en el món contemporani, que, dirigit pel filòsof Josep Maria Esquirol, es farà fins al 25 d'octubre al CaixaForum. En llegim 14 reflexions que no només es poden atribuir a les guerres i a les catàstrofes, sinó també a aquell dolor que provoquem i que ens provoquen a petita escala, i a aquell del qual sovint en som espectadors.\nFoto: Julia Aviles\n1. Com pot entrar un humà a la roda del mal? En primer lloc, aquella persona sent que hi ha una situació concreta que està extraviada i té la urgència de reparar-la.\n2. Té una utopia. No només veu que el món està malament, sinó que té la idea de com hauria de ser. Per exemple, un món en què tals persones no hi siguin. La idea es va exagerant, es converteix en una ideologia (en el mal sentit) i s'intensifica de manera que només veu allò.\n3. Un altre factor és la subjectivitat. Es considera (o a vegades el consideren) un sant cridat a corregir aquella situació.\n4. Però cal tenir en compte més aspectes: imagineu-vos que ens reunim i fem una comissió per intentar reparar el món. El primer que pensem és que el món està malament, que tenim una idea per millorar-lo, per fer-lo més just, i que, d'alguna forma, ens sentim cridats a arreglar-lo. Però hi hauria d'haver alguna cosa més, perquè si no, ens assemblaríem molt al que està intentant arreglar el món fent el mal.\n5. On està la diferència entre qui busca el bé o el mal? Una és caure en el fanatisme, que és quan la idea és més important que les persones. I, a més a més, en la impaciència: en no adonar-se que hi ha idees que ara mateix no toca dur-les a terme, sinó que hi ha altres tasques abans. Tots tenim una idea d'un món sense maldat, però en cada moment és fonamental atendre qui tenim al costat. El que fa el fanàtic és posar la idea com el més important, i tot el que hi ha abans ho aniquila: ja sigui les persones com el sistema.\n6. La segona cosa que ens podria diferenciar és la deshumanització, que ens fa entendre que l'altra persona és un paràsit, una cosa que sobra, un obstacle que ens molesta per arribar a aquella situació millor. En canvi, quan algú està obrant per fer el bé, hi ha una humanitat i una atenció a la dignitat humana.\n7. Al llibre Hijos de los 70 hi ha el testimoni d'una filla d'un militar que va participar a les tortures de la dictadura argentina. S'adreça al seu pare i li diu: "Vas ser part d'una institució que va promoure el pitjor de l'ésser humà, i et van inocular odi contra les persones que pensaven diferent. Et van explicar que era necessari exterminar-los i t'ho vas creure, et vas deixar animar i vas actuar en conseqüència". Aquesta filla li està dient: vas ser capaç de deshumanitzar les persones que pensaven diferent de tu. Des de les nostres idees podem acabar entenent que es pot exterminar l'altre pel bé del sistema.\n8. Què ha de passar perquè el botxí no tingui mala consciència? Que faci el que fa sense tenir remordiments: quan vivim assumim una determinada visió del món, una narració històrica del que hem viscut, creem la nostra identitat, i des del principi aprenem què vol dir que una cosa sigui bona o dolenta i ho anem interioritzant. No hi ha fets, sinó interpretacions, i a vegades interpretem la realitat amb codis que ens donen una bona consciència, encara que el que estiguem fent sigui horrible. Hi ha estats que promouen la barbàrie des de la bona consciència.\n9. La lògica cruel es pot emmascarar dient: jo he fet el que havia de fer. Eichmann, un oficial de la SS que va ser jutjat a Jerusalem, deia que era un bon ciutadà perquè complia la llei. Feia el que tocava, i així és com va facilitar la mort en aquella massacre.\n10. És important reflexionar sobre el contingut i el missatge del que s'ha de fer. En aquesta reflexió pot aparèixer l'amor al proïsme, la solidaritat, la recerca de la justícia, tenir cura de l'altre, la lluita per tenir una vida una mica més digna. El que té a veure amb la filosofia de la proximitat és el que pot fer que evitem aquest tipus de justificacions que ens deshumanitzen.\n11. Hi ha un sentiment important, i és el fàstic: quan algú sent fàstic pel que està fent està connectant amb el patiment de la víctima. Diuen que el fàstic és l'avantsala de la culpa. Com que sento fàstic pel que he fet, em sento culpable, tinc vergonya. Perquè és llavors quan aconsegueixo connectar amb el dolor de l'altre. És important alarmar-nos quan fem mal a algú.\n12. Què podem fer? Confrontar-lo amb el patiment que està provocant. No és tant atacar les seves idees, sinó fer-li entendre el mal que fa, de quina manera està anul·lant les altres persones. Al final, el que diu el fanatisme és que la meva idea és més important que tu. Els fanàtics prenen les idees com a possessions, i en la mesura que els qüestiones la idea, els qüestiones allò que són. No se'n separen. Cal ajudar-los a veure que ells són més que les seves idees.\n13. Quina diferència hi ha entre l'empatia i la compassió? En la compassió l'altre està en una actitud de contemplació. Edith Siten té una anàlisi preciosa sobre l'empatia i ens diu "imagina't que jo estic patint i que la meva mà és com un guant". És com si et transferissis dins la meva pell i sentissis una cosa semblant al que sento, però sense deixar de ser tu. En l'empatia no t'apropies del patiment de l'altre, però sí que et pots fer una idea de com pateix. Amb la compassió pot ser que no m'hi impliqui: vaig a una exposició, veig les fotografies de qui pateix i sento compassió, però des de fora. En l'empatia hi ha un entrar a dins, però amb molt de respecte, com si em descalcés i, amb un respecte immens, trepitgés un terreny sagrat.\n14. És important tenir la solidaritat com a horitzó. De cara a les persones properes, però també a aquelles que sembla que ni tinguin res a veure amb nosaltres ni en siguem responsables. No caure en fanatismes i no deshumanitzar-nos també depèn de nosaltres. Dir "això no depèn de mi perquè no soc polític" és posar-nos excuses, perquè és com dir "com que no tinc cap paper important, no faig res". Cadascú pot fer alguna cosa des del lloc on és, aquesta és la gran resistència contra la barbàrie.\nMolt bona reflexió i anàlisi\nGut, 06/10/2018 a les 08:57\nCadascú des del més prop hauria de tindre un poc més de sensibilitat per les persones i pel mon (com qui tira un paper o envoltori a terra)...\nEl valor inmens de la comprensió\nAnna sorribas Cervantes , 08/04/2019 a les 15:04\nGràcies per les seves paraules. Donen alè a preguntes que ens hauriem de fer tots.


El crim de l'alcalde de Polop tindrà la seua sèrie de televisió\nLa productora valenciana 'Voramar Films' ha gravat durant tres setmanes el juí del procediment del jurat popular\ndiumenge, 2 de febrer 2020 - 18:45h\nL'exregidor Juan Cano, durant una declaració en el juí | EFE\nL'enigmàtic crim en 2007 de l'alcalde popular de Polop, en la comarca de la Marina Baixa (Alacant), Alejandro Ponsoda i el seu juí, que demà entra en el seu tram final amb la deliberació secreta del jurat, protagonitzen la filmació d'una sèrie documental de quatre episodis per a plataformes de televisió.\nLa productora valenciana 'Voramar Films' ha gravat durant tres setmanes el juí del procediment del jurat popular que se seguix en l'Audiència Provincial d'Alacant per a aclarir si l'assassinat de Ponsoda va ser encarregat pel seu número dos en l'Ajuntament, regidor d'Urbanisme i posterior successor, el també polític del PP Juan Cano, en un dels reservats d'un conegut club 'el Mesalina'.\nAl costat de Cano, estan l'amo del prostíbul, Pedro Hermosilla; el seu gerent, Ariel Gatto, l'empresari local Salvador Ros, i els tres suposats sicaris, Raúl Montero i els txecs Radim Rakowski i Robert Franek, els qui s'enfronten a entre 25 i 27 anys de presó cadascun per un assassinat que va poder costar 50.000 euros i que va estar motivat, segons creu la fiscalia, per un sentiment d'odi cap a Ponsoda.\nEl director de la sèrie documental és José Ángel Montiel, que en el passat ha treballat per a National Geographic i Discovery Channel, entre altres mitjans, i qui intenta relatar l'ocorregut amb una perspectiva cinematogràfica.\nTres professionals de la productora porten tres mesos de treball preparatori i encara preveuen entre cinc i sis més per a conseguir quatre episodis d'una hora de duració on relatar l'ocorregut i explicar el context històric en el què es va produir. L'objectiu és la futura emissió a través d'alguna de les conegudes plataformes de TV per cable que arriben a les cases, encara que encara és ràpid per a saber quina.\n'La isla de las tentaciones': Una parella, a punt d'anar-se'n.\nLa concursant de 'La isla de las tentaciones' que li va traure els colors a Jordi Cruz.\n"Telecinco anuncia un canvi radical en 'Sálvame'" "La reacció de Chirstofer, de 'La isla de las Tentaciones', després de rebre esta visita"


Extrems per gaudir de les seves celebracions de dies festius sense serrar a el fil la picada de l'reflux àcid | Les Caves\nExtrems per gaudir de les seves celebracions de dies festius sense serrar a el fil la picada de l’reflux àcid\nReviewed by Kate Anderton, B.Sc. (Editor) 25 novembre 2019\nAmb els dies de festa acostant-se, vostè pot tenir visions de les pruneres de l’sucre que ballen al seu cap. No obstant això, si vostè està vivint amb GERD, malaltia de l’reflux gastroesofàgic, vostè ha de gaudir d’aquests pruneres de l’sucre en la moderació i estar segur de manejar els seus gallets de GERD.\nGERD és un desordre digestiu comú que passa quan l’àcid d’estómac flueix novament dins de l’esòfag -; el tub que connecta la boca i l’estómac. Molta gent pot experimentar símptomes de l’reflux; però, un no es diagnostica amb GERD si no és el reflux àcid suau que passa almenys dues vegades per setmana, o si ella pateix reflux àcid sever com a mínim un cop per setmana. Com a conseqüència, la gent amb GERD d’anar amb compte quan ella complau a invitacions o alcohol dolços a les celebracions de dies festius.\nParlem amb els experts de centre de el remei de la Universitat de Chicago per a les malalties de l’esòfag per als extrems en com celebrar sense serrar a el fil la picada de l’reflux àcid.\nQuan es tracta del que mengem i bevem durant els dies de festa, és important recordar el refrany: tot en la moderació. “\nRoberto Kavitt, Doctor en Medicina, director de centre per a les malalties de l’esòfag\ncoma poc a poc i no coma excessivament.\nla investigació ha mostrat que la presa de menjar ràpid va produir més episodis de GERD que quan la gent va menjar més lent. La consumició a poc a poc dóna un termini del seu temps de la carrosseria per serrar a el fil del tot, que disminuirà les seves ocasions de menjar excessivament. El menjar excessivament s’aplica la pressió en el múscul d’esfínter de l’esòfag més inferior. Designat comú el LES, el múscul d’esfínter de l’esòfag més inferior és a anell-com el múscul que actua com a vàlvula entre l’esòfag i l’estómac. Quan es debilita el LES, l’àcid pot fluir novament dins de l’esòfag i accionar un episodi de GERD.\nComa almenys 1-2 hores abans de base.\nÉs més difícil que el seu menjar digereixi quan vostè s’està ficant al llit, així que la consumició anterior i el tirant rectes donaran un termini del seu temps del menjar per analitzar.\nBegui més aigua. Minimize carbonat les begudes i l’alcohol.\n“carbonat les begudes i l’alcohol pot causar la relaxació del múscul de LES i gallet GERD,” va dir a Yalini Vigneswaran, Doctor en Medicina. “Si vostè beu més aigua , autoritzarà l’esòfag i reduirà reflux. “\nEviti els seus gallets.\nMentre que tothom pot tenir diversos gallets, alguns dels menjars i de les begudes comuns que poden dur a un episodi de GERD són:\ncebes sense processar\nDeseu els seus antiacid preferit en espera.\n“Prepareu-vos per a un episodi potencial de GERD guardant les seves antiàcids sense recepta o remei prescrit pel seu doctor pràctic, “va dir a Vigneswaran.\nPasseu el dia de festa.\n” Voldríem que la gent es gaudís, “va dir a Vigneswaran,” sent atent del que que i com ella menja l’ajudarà per fer tan. “


Amb pràcticament 20 anys a la casa, l’Elvira sempre ha treballat a la Cuina Central ubicada a Rubí Sud, frec a frec amb els equips de cuina i els proveïdors amb perseverança i un somriure. De seguida que parles amb ...\nPer celebrar els 50 anys volem convidar les famílies a un concurs per participar a un taller de cuina organitzat pel nostre equip. Els guanyadors gaudiran del “Brunch d’Estiu Saludable” que farem el pròxim dissabte 14 ...\nQuan la Maribel era petita a la seva família feien de masovers a Sant Cugat i sempre tenien farina i altres queviures a casa. De nena, allò que li agradava més, era fer pastetes. Un dia, en passar un veí que havia estat cuiner, ...\nQuan els nostres pares o els nostres avis eren petits, els bons hàbits a taula, eren un signe de bona educació. Sense arribar als extrems dels protocols victorians dels hàbits i conductes a taula, sí que a moltes llars i força escoles ...\nCelebrar els 50 anys de Campos Estela ens ha ofert una oportunitat excel·lent per retre un homenatge als avis i àvies. I la millor manera de fer-ho era convidant-los a dinar a escola per gaudir plegats del temps del migdia amb els infants. Durant aquest darrer ...\nEntrevista #50AnysCamposEstela: Pepe García, cofundador de Campos Estela\nAmb tan sols 20 anys en Pepe García emprèn un camí que canviarà la seva vida. S’allunya del negoci familiar a Galícia, una fàbrica de fusta molt gran dedicada a produir caixes com les que es feien servir ...\nPesa i Pensa, bona pràctica a la presentació de Catalunya Circular\nLa Generalitat de Catalunya ha posat en marca l’Observatori d’economia de Circular de Catalunya per donar visibilitat als projectes que s’estan realitzant des de diferents àmbits d’actuació, tant públics com privats. L’objectiu és posicionar Catalunya ...\nAra que s'acosta el bon temps és una bona ocasió per organitzar una tarda de sucs i batuts a casa i fer que els infants participin en la seva elaboració i en la tria dels ingredients. Organitzar un taller de sucs i batuts a l'Escola Fluvià, ...\nUna bona idea per començar el dia amb energia és fer-ho amb esmorzar a base de pancakes cuinats a casa. Es tracta d’una recepta saludable si triem d’acompanyament una mica de fruita trossejada, fruita seca, mel o un xarop d’Agave per ...\nObrim el Congrés IT World Edu amb una proposta culinària amb receptes ben fresques i creatives per compartir una estona junts abans que comencin les ponències. Al nostre taller un grup d'assistents al congrés van conèixer de primera mà el projecte Pesa i Pensa i l'App Web educativa ...


L'Informatiu - L'Arxiu Municipal rep nous documents de l'empresa tèxtil que es va ubicar al Vapor\nL’Arxiu Municipal ha rebut més documents del fons d’Amalio Vieco, propietari de l’empresa tèxtil que es va ubicar a l’edifici del Vapor. Aquest fons està format per 11 unitats documentals.\nEs tracta de documents diversos relacionats amb l’administració de la fàbrica tèxtil com ara una llibreta amb anotacions de fàbrica, de producció i de comandes; càlculs i comptes fets a mà; i un informe comercial a més de contractes d’un habitatge.\nL’alcaldessa, Isabel Garcia, i Miquel Àngel Fos (nét d’Amalio Vieco) van signar el 29 de gener el conveni de cessió d’aquest fons que ampliarà i enriquirà el patrimoni documental de l’Ajuntament de Santa Perpètua. La signatura va tenir lloc a l’Ajuntament de Santa Perpètua.\nLa documentació, que es troba en bon estat de conservació, data dels anys 1945-1951 i s’afegeix a la ja cedida anteriorment. Al desembre de 2014, Miquel Àngel Fos ja va cedir a l’Ajuntament un gruix format per 28 documents datats entre 1932 i 1952 del fons d’Amalio Vieco. Miquel Àngel Fos ha explicat que en la documentació consta “informació sobre els primers telers de la fàbrica del Vapor Aranyó i altres papers sobre proveïdors i clientela i documentació i mostres de la roba que s’hi feia, bàsicament de cotó per a camiseria”.\nMiquel Àngel Fos considera que “els originals han d’estar a l’Arxiu Municipal de Santa Perpètua ja que la fàbrica El Vapor va estar aquí”.El nét d’Amalio Vieco recorda haver estat a la fàbrica quan era un infant, veure les màquines funcionant i es recorda jugant al pati. Fos espera trobar alguna fotografia entre les moltes que disposa del llegat familiar.\nL’Ajuntament ja disposa de 39 documents d’aquest fons cedits per la família d’Amalio Vieco.


350 anys intentant recuperar el Nord La República\n350 anys intentant recuperar el Nord\nEl Principat de Catalunya sempre ha començat a les Corberes. La Guerra dels Trenta Anys entre les corones castellano-aragonesa i francesa van acabar el 7 de novembre de 1659 mitjançant la signatura del Tractat dels Pirineus, que escapçava les comarques septentrionals del Principat i les cedia a la corona francesa de Lluís XIV. Avui, just 350 anys després, milers de catalans nacionalment conscients es manifestaran a Perpinyà sota el lema 350 anys de resistència. ERC hi celebra el seu consell nacional, la JNC hi presenta el seu nou nucli nord-català i divendres de la setmana vinent, el Barça de Joan Laporta reunirà a Perpinyà la seva junta directiva.\nEl manifest de la jornada ressalta que la resistència popular a l’afrancesament del Rosselló, el Conflent, el Vallespir, el nord de la Cerdanya i el Capcir és el que ha motivat que l’estat francès miri de ‘convertir Catalunya Nord en el sud pobre de l’hexàgon. Buidant de teixit productiu el territori, mantenint un atur crònic que afecta al voltant d’un vint per cent de la població, i empobrint i menystenint la producció agrària de la nostra terra, obligant a milers de nord catalans a marxar de casa seva en la cerca d’un futur millor.’\nAlhora, també raona: ‘Ara més que mai cal intensificar els vincles i les xarxes a banda i banda per tal de construir junts un futur en llibertat en un sol País! Esborrem el Tractat dels Pirineus!’.\nLa manifestació començarà a les quatre de la tarda i és previst que s’acabi cap a les sis, quan tindran lloc els parlaments just davant del Castellet. A les vuit del vespre començarà una marxa de torxes que s’acabarà a les nou a la Casa Musical, on s’hi farà un concert amb Al Tall, Raph Dumas & The primaveras i Allioli Clash (Pirat’s Sound Sistema + Mauresca Fracas Dub).\nEl Front Nacional també hi serà\nLa direcció de l’ultradretà Front Nacional serà present a Perpinyà en la persona de Marine Le Pen. El 28 d’octubre, en una conferència de premsa, la vicepresidenta del partit d’extrema dreta, candidata a la successió del seu pare, Jean-Marie Le Pen, fustigava les ‘reivindicacions comunitaristes’ i destacava un ‘repte identitari’, tot subratllant que molts francesos continuen sent ‘agregats a llurs identitats’.


Butlletí 28_ Fundació Scout Sant Jordi by FScoutSantJordi - issuu\nNúmero 28 - Setembre del 2013 - Balmes, 17 - 46001 4 València 96 315 32 40\nEl «Centre Scout Cassa Oràa» ha recuperat aquest esttiu tot el seu sentit allotjant dos campaments Els AE Alcalans i Sant Jordi han aprofitat les seues instal∙lacions i, amb la seua presència, donen sentit al nou projecte iiniciat per la Fundació Scout Sant Jordi amb vocació de ser un Centre Escolta peer a tots. Gaudiu de les seues cròniques. amb vocació de ser un Centre Escolta pe er a tots Gaudiu de les seues cròniques\n«CASA ORÀA EN MOIXENT, EL NOSTRE PRIMER CAMPAMENT… »\nAIXÍ comença la nostra cançó del campament que hem tingut l’oportunitat de gaudir aquest estiu, el primer organitzat en solitari pel nostre agrupament. Després de molt de treball per part dels voluntaris del món del escoltisme per a condicionar les instal∙lacions, aquestes han quedat en perfectes condicions per a l’ús com a zona d’acampada. El 18 de juliol de 2013 l’Agrupament 8 de ju o de 0 3 g upa e t Escolta Alcalans va tindre el privilegi de ser el primer agrupament en tornar a acampar a la Casa Oràa després de molts anys inactiu. De nou hem donat vida a un espai ∙∙∙ >\nNúmero 28 - Setembre del 2013 - Balmes, 17 - 46001 4 València 96 315 32 40 ... inmens a Moixent on els xiquets han pogut gaudir 11 dies rodejats de natura, amics i escoltisme, tornant a celebrar una eucaristia en aquest entorn. EEn la nostra estança hem disfrutat d’unes l t t h di f t t d’ instal∙lacions immillorables, grans espais oberts, piscina on poder fer jocs i refrescar‐se, una gran varietat de rutes, i divertides activitats de les quals podem nombrar: el “rally guarro i limpio”, les olimpíades, el joc del zorro, cançons a p , j , ç totes hores, tallers i la temuda nit de por. No sabríem dir quina de totes ens va agradar mes. No podem deixar de recomanar‐vos, si passeu per Moixent, la visita al poblat ibèric situat a escassos kilòmetres de la zona d’acampada. També ens agradaria fer una referència d’agraïment als ajuntaments de Moixent i Fontanars, així com als seus habitants, els quals ens han donat una molt bona acollida en tot moment. Per tot això l’aventura de l’any de l’A.E. Alcalans ha resultat tot un èxit, que quedarà al nostre record. Bona cacera i llargues llunes. » Pedro\n«CAMPAMENT A LA TOSCANA VALENCIANA» »\n«AQUEST any i gràcies a la Fundació Scout Sant Jordi, l’Agrupament Escolta Sant Jordi de l’Olleria hem gaudit 15 dies de campament a la casa Oràa de Moixent. Durant estes dues setmanes hem pogut descubrir meravellosos paratges que tenim molt prop de casa i encara no coneixiem. La manada ha viscut 15 dies en l’edat mitjana, la tropa ha disfrutat d’un campament ‘de cine’ i els pioners han col∙laborat en la restauració de la casa Oràa i els rutes després del campament a Mallorca, Gatamoix, també han passat uns dies amb la resta del grup. Tots hem pogut visitar el poblat ibèric la Bastida de les Alcusses, hem visitat un celler, hem recorregut part del Camino de Santiago valencià i també hem estat a ‘el Bosquet’. Han sigut 15 dies especials, que com, mai oblidarem. Convidem a tot el món que visite la casa Oràa i els seus voltants, és una experiencia que paga la pena.» i i l Marcel\nButlletí 28_ Fundació Scout Sant Jordi\nEl Centre Scout Casa Oràa ha recuperat aquest estiu tot el seu sentit allotjant dos campaments.


Teresa Sagrera - La festa medieval del Vilamagore compleix 25 anys | NacióBaixMontseny\n«Veniu a Sant Pere de Vilamajor els dies 2,3 i 4 de novembre a celebrar-ho amb nosaltres»\nper Teresa Sagrera , 26 d'octubre de 2018 a les 08:10 |\nLa festa del Vilamagore medieval compleix el 25è aniversari, aquesta és una fita important, i més, quan s’hi arriba en tan bon estat de salut. I ho fa gràcies al suport incondicional de l’ajuntament i la força dels voluntaris, que any rere any, han fet possible la continuïtat d’aquest festival, en què un poble que se sent orgullós de la seva història la dona a conèixer a través dels espectacles, les visites guiades i les exposicions del Punt d’Informació.\nAl segle XII a Sant Pere de Vilamajor hi havia un palau comtal que era l’enveja de les viles veïnes, parada obligada entre Barcelona i Girona en el camí cap a França, on se celebrava un mercat setmanal per abastir les seves necessitats bàsiques. Entre el juny de 1156 i l’abril de 1157, més de cent persones de diferent condició social hi van fer estada: ambaixadors, mercaders, pelegrins, sarraïns, jueus, cavallers... i els més destacats, el comte de Barcelona Ramon Berenguer IV i la seva esposa la reina Peronella. I molt probablement, va ser en aquesta vila on va néixer el seu fill, Alfons I, primer comte-rei de Catalunya i Aragó.\nL’any 1993 es va començar a celebrar la festa medieval. S’hi representava l’obra d’en Francesc Bardera “Presència històrica e feyts de Vilamagore” inspirada en el passat medieval del poble i que dirigia l’Alfred Luchetti. Aquesta obra es va representar sencera fins l’any 2002, durant alguns anys més es van continuar representant algunes de les escenes, i més tard, la festa quedà reduïda pràcticament al mercat medieval.\nL’any 2013, després d’haver sortit publicada la meva novel·la Confidències d’una reina, finalista del Premi Nèstor Luján de Novel·la Històrica, des de l’àrea de cultura de l’ajuntament em varen proposar d’adaptar algunes escenes per ser teatralitzades i així ho vam fer conjuntament amb el Jaume Baucis, actor de la Cubana. Aquell mateix any es creà una comissió per intentar fer un gir a la festa i ens vam organitzar per àrees: danses, espases, logística, timbals, vestuari, taverna, coral, teatre, animació de carrer i comunicació, amb un coordinador responsable de cada àrea. Així vam començar a funcionar l’any 2014 i vam encetar aquesta nova etapa en què el teatre torna a ser l’eix central de l’espectacle. Poc després, ens constituírem com associació, amb una junta i el Jaume Baucis com a director.\nL’any 2016 vam decidir contractar un coordinador artístic, l’Isaac Morera, i d’aquesta manera descarregar una mica la feina de la junta. En la següent edició, el nou coordinador artístic va introduir una sèrie de canvis. Vam traslladar la festa a la tardor per poder aprofitar el dia sencer i convertir-la en un espectacle molt més global. L’any passat vam fer un salt molt important i enguany esperem fer-lo encara molt més gran, amb l’objectiu que la gent de Sant Pere de Vilamajor se l’estimi i se la senti seva, i que els visitants puguin veure un festival cada vegada més complet.\nEnguany obrim la festa el divendres dia 2 de novembre a les 19 h amb una visita guiada teatralitzada pels racons del llibre Confidències d’una reina. És gratuïta i no cal inscripció prèvia. Se sortirà de la Mongia i es recomana portar llanterna.\nDurant el cap de setmana del 3 i 4 de novembre hi haurà una gran varietat d’actuacions amb més de 400 participants implicats. Els espectacles continuen girant al voltant de l’adaptació teatral de la novel·la Confidències d’una reina. I un jove trobador guiarà el públic pels diferents escenaris dels voltants de l’església.\nLa representació de les escenes teatrals, així com la resta de les actuacions, estaran repartides al llarg dels dos dies, però no es repetiran, si voleu veure-ho tot haureu de tornar l’endemà. Dissabte s’escenificarà la primera meitat de l’obra i diumenge la segona. I aquest any afegim una escena nova, el casament del nostre venerable comte Ramon Berenguer IV i Sa Majestat Peronella d’Aragó. Tindrà lloc dins de l’església i serà una escena amb molta força. Us recomanem que no us la perdeu!\nContinuem ampliant el perímetre de la festa cap a espais que fins ara no s’havien utilitzat. Comptarem amb moltes més parades al mercat, en total unes noranta, curosament escollides perquè gaudiu d’una àmplia selecció de productes medievals.\nMentre us passegeu entre tendals podreu gaudir d’una dinamització contínua amb dansaires, cercaviles musicals i percussió. Comptarem amb la música en viu de l’Os Pedrer, els Pelacanyes, els Trakalets, l’actuació dels mags (Dodó, Diver, Pep, Txema i Nel) i la companyia La Forca. També hi haurà un ampli ventall d’actuacions de carrer (vilatans, lladregots, cinturó de castedat...). Hem reforçat el nostre cau de bruixes i hem canviat d’ubicació el bordell per millorar el seu espai. Ja que sabem que són dos ambients molt ben valorats pels visitants.\nComptarem també, amb la col·laboració dels nostres amics de Castelló d’Empúries que vindran a reforçar la nostra festa: les bugaderes, l’esbart de Castelló, la Cort d’Empúries, Despertaferro…\nMantenim els tres campaments de l’any passat instal·lats dins del recinte -un de recreació històrica, un d’arquers i un altre de soldats- que aconseguiran traslladar-vos en el temps.\nEls nens s’ho passaran d’allò més bé, ja que hem potenciat les seves activitats. A més a més de les atraccions infantils, hi haurà un circuit de cavallers per als més menuts que farà que gaudeixin de valent. I ens visitaran rondallistes medievals, que no sabem si agradaran més als petits o als grans.\nHem dinamitzat el torneig de cavallers, fent que hi hagi molta més interacció amb el públic i l’hem canviat d’horari, serà al vespre. Heu de venir, us sorprendrà!\nSi us acosteu a alguna de les tavernes, podreu contemplar com rosteixen els porcs a la brasa, degustar un suculent menú medieval o beure un gotet de vi piment -la preuada beguda de l’època-.\nAneu a la Mongia! El dissabte i el diumenge estarà oberta una exposició dels 25 anys de la festa. I durant el dia hi haurà visites guiades per descobrir els secrets de La Força de Vilamajor.\nPer tancar els actes tindrem una clausura espectacular, la crema del castell, amb Els Diables de Sant Antoni de Vilamajor, focs artificials i una “llengua de foc” que serà el doble de gran que l’any passat.\nI no us oblideu del primer concurs de fotografia i vídeo obert a tots aquells que vulgueu captar les millors imatges de la festa. Un jurat triarà els guanyadors i els obsequiarà amb atractius premis.\nConsulteu el programa i les darreres informacions al bloc www.vilamagoremedieval.cat, al Twitter @VILAMAGORE, al facebook @Vilamagoremedieval i a Instagram vilamagore_medieval.\nFotos de Jordi Zaragoza\nTreballo de mestra del meu poble, Sant Pere de Vilamajor; sóc membre del Centre d’Estudis del nostre municipi, on he publicat un llibre i diversos articles; l’any 2012 vaig quedar finalista del Premi Nèstor Luján de novel·la històrica amb Confidències d’una reina; a l’abril del 2014 vaig publicar el conte Com un xàfec d’estiu a la revista Vallesos; he adaptat una part de la meva novel·la, juntament amb en Jaume Baucis, pel teatre de la festa medieval Vilamagore… I continuo escrivint i llegint, tant com puc, perquè són dues de les meves grans passions.\nTenim el deure i l'obligació moral de fer que el seu sacrifici no hagi estat en va\nI continuen bramant «A por ellos»\nFilles, germanes, amigues... no aneu als Sanfermines!


Un nen de 5 anys de Banyoles recull muntanyes de pinso per a animals abandonats - Diari de Girona\nEl petit Jose lamenta que la gent faci mal i abandoni gossos i gats i dedica hores a recollir aliments per donar-los a les protectores que cuiden els animals mentre els busquen una llar\ntapi carreras banyoles 27.02.2021 | 00:34\nL'infant amb un cadell i envoltat de sacs de pinso i mantes. ddg\nL'infant amb un cadell i envoltat de sacs de pinso i mantes.\nDesprés de néixer en un part de risc i d'estar sota un estricte control mèdic durant dos anys, el banyolí Jose Begara Aguilar va començar a ajudar tants animals abandonats com fos possible. Amb la seva gossa adoptada Lola i amb el suport dels pares, fa crides per recollir aliments per a les protectores. El seu èxit és aclaparador. Els seus donatius periòdics són incalculables. Desenes de sacs i llaunes.\nQuilos i quilos de pinso per a gats i gossos. Muntanyes d'aliments. Molts sacs de diferents tipus. També desenes de llaunes per a animals, mantes, medicaments. El petit Jose Begara Aguilar té cinc anys, estudia a l'escola la Draga de Banyoles, i s'ha implicat en l'ajuda d'animals abandonats des que està «a la panxa de la mare». «Hi ha molta gent que abandona animals i els fa mal i molt poca que els ajuda», lamenta.\nVa néixer fruit d'un part de risc i va estar dos anys sota estrictes controls mèdics però ja es va fer inseparable de la gossa Lola, una de les mascotes que té a casa. La Lola havia viscut anys lligada i rebia cops constantment fins que la van rescatar. Els pares del nen, Maria Jose i Jose, van acollir-la a casa amb la idea de buscar-li adoptant més endavant. Però finalment es va quedar a casa i només accepta menjar de la mà del petit Jose. A casa, a banda de la Lola, també hi ha la gossa Nala i l'ocell Poco. Munta a cavall des de ben petit en una hípica, la Campana, a Palol de Revardit, on pot estar hores amb els animals que hi habiten.\nAquestes són les perilloses malalties que pot contagiar-te la teva mascota.\nSentència pionera que reconeix la custòdia compartida d'un animal.\nEls gossos, més eficaços que una PCR.\nL'infant recull menjar per als animals amb la seva mare i fa donatius mensuals a les protectores que veu que necessiten ajut. Ho fa amb Terra Viva d'Olot, l'entitat Protectora dels animals del Gironès, New life, la de Banyoles o la de Figueres, entre d'altres. També per a voluntaris que fan de cases d'acollida d'animals mentre se'ls busca una nova llar i una nova família.\nPosa cartells a centres veterinaris, a botigues i demana col·laboració i suport als amics i a la família. I aconsegueix muntanyes i muntanyes d'aliments cada vegada.


Salvaguardia - Unió Excursionista Prats de Lluçanès\nEns activem i després de menjar una mica, sortim cap a l’Hotel Hospital de Benasque per començar l’ascensió al Salvaguardia. També és pot pujar desde la Besurta però per estalviar-nos el viatge amb l’autobús i tenint en compte que simplement haurem de caminar mitja horeta més decidim pujar per aquesta altre vessant.\nPassem per davant de l’hotel i anem a buscar el camí (senyalitzat amb unes marques verdes) que travessa el pla de l’hospital vorejant el riu, el qual es pot travessar per diferents llocs gràcies a les diverses passarel·les. Aproximadament a la meitat del pla, a mà esquerra, ens queden les ruïnes de l’antic hospital. Al final del planell trobem una bifurcació que ens indica que per anar al portillón de Benasque hem d’agafar el sender de l’esquerra, així doncs, comencem a guanyar desnivell per la vall que ens queda a l’esquerra, concretament, la vall d’Esera. Al principi la pujada és lleugera però a mesura que ens acostem més a la vall, la pujada és més pronunciada. Anem guanyant alçada en direcció a la Peña Blanca fent ziga-zagues i amb unes vistes del massís de la Maladeta impressionants.\nA l’alçada de la Peña Blanca, la pujada atenua i després de vorejar una petit estany arribem a la bifurcació del camí que puja de la Besurta però més indicacions ens marquen que hem d’agafar de nou el sender de l’esquerra i que ens queden tres cents metres fins al portillón.\nArribem al portillón amb les marques del GR dels Pirineus i les vistes dels veïns francesos són espectaculars. El GR segueix per aquesta vessant però nosaltres simplement espiem perquè ja ens em passat el nostre camí. Decidim menjar una mica allà mateix.\nDesprés d’esmorzar seguim amb el nostre objectiu però decidim deixar les motxilles per evitar-nos pes en un mateix camí d’anada i tornada relativament curt. Agafem el camí, abans del portillón, que es marca en paral·lel a la cresta i que marxa en diagonal amunt. Anem resseguint un tros de cresta pel costat fins que arribem a unes ziga-zagues que ens fan guanyar bastant alçada de cop. L’únic pas compromès que trobem en aquest tram de camí és el pas per una placa de roca bastant llisa però que està equipat amb cadenes per si fa falta. Abans d’acabar el camí fins el cim val la pena treure el cap per la cresta per veure més clarament les vistes del Pic de la Mina i dels llacs Boums du Port (vistes franceses). Reprenem el camí que de seguida ens arriba al cim del Salvaguardia, un autèntic mirador dels massissos de la zona: Maladeta i Posets.\nAl cim no estem sols i per això esperem el nostre torn per fer la foto de grup. Abans d’iniciar el descens parlem amb una parella de Bilbao que ens informa de cims que tenim en ment per les properes sortides.\nComencem la baixada pel mateix camí sense masses parades, simplement la que recollim la motxilla i aprofitem per posar-nos pantalons curts, ja que ens interessa arribar d’hora al cotxe per passar a recollir la tenda i tornar cap a casa.\nMarxem molt satisfets, després d’un cap de setmana als Pirineus molt complert.\nCristina Font (UEPrats)\nEstas a: Inici Registre de sortides Alpinisme Salvaguardia


Nom: EL PUJOLAR\nNúm. Registre / Catàleg: 2827-I\nLa masia del Pujolar està situada al límit del municipi, tocant a Manlleu.\nGran masia amb la planta en forma de "L", amb coberta a dues vessants i el carener perpendicular a la façana. L'edifici és de planta baixa i planta pis. A la part frontal s'hi adossa un cos de planta rectangular amb la coberta a quatre vessants utilitzat com a garatge i magatzem, que juntament amb el cos principal formen un petit pati a l'entrada de l'habitatge. El portal d'entrada és rectangular amb els brancals i la llinda de pedra. A la planta pis de la façana principal hi ha quatre obertures amb arc escarser i un balcó de fusta. La coberta és de bigues de fusta i teula àrab. L'acabat de la façana és arrebossat i pintat. El conjunt el formen també unes edificacions que serveixen per a l'activitat ramadera i magatzem, construïdes d'obra i coberta de fibrociment.\nEs conserva una llinda amb la data 1784.\nÉs un mas important i ben situat que té el seu origen en època medieval. A finals del segle XVIII el Pujolar sofrí les seves primeres obres de reforma i ampliació. Durant el segle XX va ser una de les primeres explotacions agràries, tenia masoveria per tal de poder treballar les terres. La masia del Pujolar està situada al límit del municipi, tocant a Manlleu.\nGran masia amb la planta en forma de "L", amb coberta a dues vessants i el carener perpendicular a la façana. L'edifici és de planta baixa i planta pis. A la part frontal s'hi adossa un cos de planta rectangular amb la coberta a quatre vessants utilitzat com a garatge i magatzem, que juntament amb el cos principal formen un petit pati a l'entrada de l'habitatge. El portal d'entrada és rectangular amb els brancals i la llinda de pedra. A la planta pis de la façana principal hi ha quatre obertures amb arc escarser i u...


RECONEIX LES PLANTES DE MENORCA\nL'stand estarà format per onze aturades interactives.\nAturada interactiva 1: Hi haurà una mostra de les plantes més característiques de la marina de pins i ullastres d'es Pinaret sembrades en testos, les quals serviran per seguir el procés d'identificació, i mapes de la vegetació de l'illa de Menorca. En aquesta aturada ja s'identificaran les plantes en: arbres, arbusts, herbes o lianes.\nAturades interactives de classificació 2, 3, 4 i 5. Una vegada cada visitant compti amb una planta a identificar haurà d'anar, en funció de l'opció que hagi triat, a les diferents aturades interactives on, un cop hagi duit a terme l'experimentació que la clau d'identificació li indiqui, esbrinarà el nom de la planta. A més es convidarà els visitants, en funció de la planta identificada, a seguir investigant en els usos que han tingut i encara tenen les plantes.\nAturada interactiva de les lianes 10. Zona multimèdia (producció pròpia d'un programa CLIC sobre les plantes)\nAturada interactiva dels arbres 11. Aprofundiment dels usos de les llenyes dels arbres, dels seus fruits i llavors (experiències relacionades amb les fustes dels arbres: escorces, anells anuals, densitats). Zona d'exposició de materials fets amb llenyes dels diversos arbres estudiats.\nA totes les aturades interactives hi haurà una mostra real o gràfica (fotografies, pòsters, reproduccions...) de plantes i els usos que es fan d'elles, a més alguns dies es comptarà amb l'ajuda de professionals de la fusta que donaran una explicació sobre els usos tradicionals de les llenyes\n25 alumnes de 5è de primària del CP Mare de Déu del Toro (Ciutadella)\n5 alumnes de la Casa d'Oficis s'Aljub.\nMiquel Pons Coll\nMargarita Coll Camps\nAntònia Pons Pons\nPilar Villa Álvarez\nJosep Gornés Ametller\nCamp d’Aprenentatge es Pinaret, CP Mare de Déu del Toro, Casa d’Oficis s’Aljub\nAdreça: Carretera Santandria, Km 1'7 i Carrer de la Pau s/n Codi postal: 07760 Municipi: Ciutadella Telèfon: 971481702\tFax: 971481702 Web: www.campsdaprenentatgeib.cat/pinaret/pinaret.htm\tEmail: caespinaret@educacio.caib.es


No dedicaràs dues hores a saber com pots defensar la teva empresa? - Vallès Oriental | PIMEC\nNo dedicaràs dues hores a saber com pots defensar la teva empresa? - Vallès Oriental\ndimecres, 5 octubre, 2016 -\nEt convidem a aquesta nova jornada que tindrà a lloc el proper 5 d'octubre a les Franqueses del Vallès on podràs obtenir respostes sobre com PIMEC et defensa i representa els teus interessos, i sobre com podem ajudar la teva empresa i fer-la créixer. Perquè som una patronal diferent, lluitadora i compromesa al màxim amb les pimes i els autònoms.\nLa delegació territorial de PIMEC al Vallès Oriental va començar les seves activitats al febrer de 2005 a Granollers, amb la missió de representar i defensar els interessos i valors de la pime, els autònoms i el petit comerç a la comarca. Entre els àmbits de treball prioritaris de la delegació figuren la mobilitat, els polígons industrials, les infraestructures i el foment de la innovació, la formació i la internacionalització. La delegació disposa d’una llarga experiència col·laborativa amb entitats locals en projectes publicoprivats de suport als emprenedors i al teixit empresarial.\nIl·lm. Sr. Francesc Colomé, alcalde de Les Franqueses del Vallès\nMasia de Can Ribas - Centre de Recursos Agraris (VEURE MAPA)\nCamí Antic de Vic, 10 (Les Franqueses del Vallès - Corró d'Avall, 08520)\nNascut a Barcelona el 1963, Antoni Cañete és enginyer electrònic industrial per la UPC i professor titular de cicles formatius de Grau Mitjà i Superior, en excedència. Ha estat director gerent de COFME (Consorcio de Fabricantes de Material Eléctrico), entitat de la qual és president d’honor, i secretari general d’AMELEC. En altres càrrecs i col·laboracions, és conseller de FIRMAPROFESIONAL, serveis de certificació privada d’Espanya, conseller de PIME Mediació, coordinador i responsable dels programes Escola-Empresa del departament de Formació de la Generalitat de Catalunya, membre del Consell Rector d’ACC10 i col·laborador en el desenvolupament de consorcis internacionals de l’ICEX en els seus programes d’ajuda a les pimes.\nCompagina el càrrec de secretari general de PIMEC amb el que ocupa com a president de la Plataforma Multisectorial contra la Morositat, entitat de la qual PIMEC és membre constituent i des de la qual s’ha treballat molt activament perquè el govern central impulsi un règim sancionador contra les empreses moroses, proposta que compta amb el compromís de Cristóbal Montoro, ministre d’Hisenda i Administracions Públiques.\nAntoni Cañete té, entre els seus objectius, representanr i defensar els interessos i valors de les pimes i els autònoms davant les administracions, la resta d’agents socials i el conjunt de la societat, a més de contribuir activament al creixement i expansió de l’entitat.


Uzungol Dagevi Apart Uzungol Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDemirkapı Mahallesi Çaykara Trabzon, Uzungöl, Uzungol, Turquia, 0462 - Veure al mapa\nNotable 7,7 (303 comentaris)\nAl visitar Uzungol, vosté es sentirà com a casa a Hanedan, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Hanedan, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar, restaurant, àrea de TV/saló compartit.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Uzungol, el Hanedan és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


La Seu col·labora en una campanya de tinença responsable d'animals de companyia — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / La Seu col·labora en una campanya de tinença responsable d'animals de companyia\nL'Ajuntament de la Seu d'Urgell torna a col·laborar enguany en la campanya 'Sóc responsable' de tinença responsable d'animals de companyia, que promou la identificació i l'esterilització de gossos, gats i fures. La iniciativa, que promou la FAADA (Fundació per a l'Adopció, l'Apadrinament i Defensa dels Animals), compta amb el suport de la Generalitat de Catalunya i l'Ajuntament de Barcelona.\nL'objectiu de la campanya és oferir la possibilitat als propietaris de gossos, gats i fures d'identificar la seva mascota i/o esterilitzar-la a preus reduïts. La proposta és possible a la capital alturgellenca gràcies a la participació del Centre Veterinari La Seu (plaça de Lleteries, 14) i el Centre Veterinari MOA (carrer de Sant Joan Baptista La Salle, 50).\nEl termini per sumar-s'hi finalitza el 30 d'abril. Per a més informació es pot trucar al telèfon 93 624 55 38 o bé entrar al web socresponsable.org.\nDes de l'Ajuntament urgellenc s'aposta per la identificació, que fa possible el retorn dels animals als seus propietaris, i l'esterilització, que permet el control de la natalitat. "Són eines imprescindibles per millorar la gestió de les mascotes", s'afirma. La col·locació del microxip i el cens municipal són obligatoris, esdevenint uns instruments fonamentals per fomentar la tinença responsable d'animals, evitar les pèrdues i combatre abandonadament.\nMicroxip, cens i esterilització\nSegons indica el consistori, el microxip és la millor manera de poder recuperar l’animal en cas de pèrdua, ja que permet accedir a la informació del propietari. Tanmateix, el fet de poder actualitzar les dades en cas de modificació és de molta importància per a l'efectivitat del sistema.\nAixí mateix, és obligatori censar a l'animal, és a dir, inscriure’l al registre censal del municipi. Per tal de realitzar la inscripció cal dirigir-se a l'ajuntament o bé als centres veterinaris de la ciutat. Per tal de disposar de dades fiables és rellevant actualitzar les dades quan l'animal canvia de domicili i donar-lo de baixa en cas de defunció.\nL'esterilització és l'altra eina imprescindible per tal d’evitar l'abandonament de milers de gossos, gats i fures cada any i sobresaturar els refugis d’animals de companyia, que tenen un elevat cost de manteniment. Aquest mètode anticonceptiu també comporta avantatges per a l’animal, com és la prevenció de diversos problemes de salut i de benestar general (emocional, físic i hormonal). La iniciativa evita naixements no desitjats, millora el comportament de la bèstia, ja que n'elimina el zel i, per tant, desapareix el risc de fuga, els marcatges i els comportaments agressius dels mascles.


Fotos: Homenatgen els dos lleidatans morts a Aigüestortes, a Girona\nHomenatgen els dos lleidatans morts a Aigüestortes a l'Hospital Josep Trueta de Girona\nUna seixantena de professionals s'han concentrat a l'entrada del centre per recordar-los\nper Redacció dissabte, 3 d’octubre 2020 - 08:53h\nUna seixantena de professionals han participat en l'homenatge a les víctimes d'Aigüestortes, a l'hospital Trueta de Girona. | LleidaDiari.cat\nEls treballadors de l'hospital Josep Trueta de Girona han homenatjat aquest divendres els seus dos companys morts al Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici mentre feien la travessa Carros de Foc. Una seixantena de professionals s'han concentrat a l'entrada del centre per recordar els dos metges de l'Institut Català de Salut de Girona de 27 anys i han guardat un minut de silenci en memòria seva. Arran del succés, els residents del Trueta han aturat els actes de vaga que tenien previstos aquest divendres en protesta per la seva situació laboral i han convocat un altre minut de silenci aquesta tarda davant de la delegació del Govern, a la plaça Pompeu Fabra. Un llarg aplaudiment ha tancat l'homenatge a les víctimes.\nEls professionals van aturar la vaga prevista per celebrar aquest homenatge. | LleidaDiari.cat\nEls equips d'emergència van trobar el passat dijous els cossos dels dos joves després de quatre dies de recerca al Parc Nacional d'Aigüestortes, on se'ls va perdre la pista. Finalment, els van localitzar semienterrats sota una roca al costat de l'Estany Pòdo. Tot apunta que en el camí entre el refugi de Colomers i el d'Amitges es van desorientar i es van intentar resguardar de la neu i el fort vent que bufava a la zona.\nLa parella d'excursionistes va començar la Carros de Foc el 22 de setembre i tenien previst tornar a casa el dia 27.\nLa capital lleidatana que omple d'activitats familiars el cap de setmana\nTàrrega acull l'estrena lleidatana de l'obra 'Alguns dies d'ahir'


Història | Escola i conservatori de música a Reus. Diputació de Tarragona\nLa història d'aquest Centre s'inicia el curs 1974-75, moment en què es constitueix una delegació del Conservatori Professional de Música de la Diputació de Tarragona, ubicat al Centre de Lectura de Reus.\nEl professorat formava part, juntament amb els docents dels centres de Tarragona i Tortosa, d'un únic claustre; es tractava, doncs, d'un sol Conservatori amb un sol equip directiu, però amb tres seus diferents.\nLa situació descrita perdura fins al curs 1996-1997 en què, amb data de 12 de juny de 1997, se signa el Conveni entre el Departament d'Ensenyament de la Generalitat i la Diputació de Tarragona, amb el qual s'obté el reconeixement com a Escola de música de la Diputació a Reus.\nLa seu actual de l'Escola i Conservatori de Música de Reus és, des del curs 92-93, el Palau Bofarull de Reus. L'edifici fou construït el 1770 per l'arquitecte Francesc Bofarull, germà del propietari Josep Bofarull i Gavaldà, que va ser Batlle de la ciutat i que va accedir a la noblesa per mitjà de tres concessions reials.\nDe l'antic casal, en resta sense modificacions el Saló Noble, que compta amb una decoració de frescos al sostre realitzada per Pere Pau Montanyà el 1788.\nLa família Bofarull va residir-hi fins al 1863. Més tard va ser ocupat per la societat recreativa "El Olimpo" i el 1936 va ser confiscat per la FAI. Acabada la guerra va ser ocupat pel Frente de Juventudes fins que, a la dècada dels quaranta va passar a mans del Club Natació Reus Ploms. El 1986 va ser comprat per la Diputació de Tarragona a fi de restaurar-lo i establir-hi la seu del Conservatori.\nDes del curs 2014/15 es fa efectiva l'ampliació de l'escola de música al nou edifici del carrer Sant Jaume, 9-11. Un edifici funcional, amb un total de 2.387,72 m2 construïts, amb espais diàfans que proporcionen transparències i propicien connexions directes. Un edifici dissenyat pensant en l’eficiència energètica i amb aïllament acústic per evitar sorolls al veïnat i millorar l’acústica interna per a la correcta docència.\nAmb una gran versatilitat per poder absorbir qualsevol ús. Construït a partir de dos eixos verticals per afavorir una circulació àgil, fluïda, completa i segura. Amb dues terrasses a coberta i un espai polivalent a la primera planta per actes, concerts i esdeveniments a l’aire lliure.\nUn edifici que dóna servei a més de 350 alumnes i 25 professionals. S’hi realitzaran activitats educatives i també culturals dels centres educatius, així com les jornades que organitzin els centres.


Newsletter 119 - Octubre 2017\nGRAN ÈXIT DELS SIMPOSIS CERÀMICS DE L’ECTS A LIMA I BOGOTÀ\nL’ECTS ES REUNEIX A BARCELONA\nVISITA A BERALMAR D’UNA DELEGACIÓ DE KERAMTEX\nNOVA INCORPORACIÓ A L’OFICINA TÈCNICA DE BERALMAR\nL’ECTS, el grup de treball que agrupa els principals proveïdors europeus de la indústria ceràmica, va celebrar els passats dies 6 i 9 d’Octubre dos simposis ceràmics a Lima (Perú) i Bogotà (Colòmbia) respectivament.\nEls simposis van resultar en un èxit de convocatòria, amb més de 80 participants registrats a Lima i uns 120 a Bogotà.\nTambé hi va haver un alt grau de satisfacció entre els ponents europeus en quant al nou format consistent en ponències tècnico-comercials en la primera part de l’esdeveniment, i reunions B2B en la segona part després del dinar.\nTant a Lima com a Bogotà els membres de l’ECTS van poder aprendre de primera mà les principals preocupacions i necessitats comunes i particulars dels ceramistes locals i proposar solucions.\nPer a BERALMAR ambdós esdeveniments van servir per a fer contactes nous en uns mercats que fa molts anys que atén.\nEsperem que aquest simposi hagi contribuït també a reforçar la idea entre els ceramistes locals de la necessitat d’invertir en noves tecnologies de producció i d’introduir nous formats per a poder fer front a l’aparició de materials de construcció alternatius.\nEl president de l’ECTS, Miquel Moix, donant la benvinguda als assistents al simposi de Lima.\nSala de conferències a Bogotà.\nReunions B2B a Lima.\nReunions B2B a Bogotà.\nL’ECTS, el grup que reuneix els principals proveïdors de tecnologia ceràmica d’Europa, es va reunir el passat 20 d’Octubre a Barcelona, a invitació conjunta de TALLERES FELIPE VERDÉS i BERALMAR TECNOLOGIC.\nCom és tradicional en aquestes trobades, el dia previ a la reunió es va aprofitar per a fer una visita de grup a les dues empreses amfitriones, on els participants van tenir l’ocasió de conèixer per dins i a fons els tallers i el conjunt de les instal·lacions de VERDÉS i BERALMAR.\nLa jornada va acabar amb un sopar de germanor davant la platja de la Barceloneta.\nA la reunió del dia 20 es van discutir diversos punts de l’ordre del dia, entre els que podem destacar l’aprovació del nou format de simposis estrenat a inicis de mes a Lima i Bogotà.\nLa propera reunió de l’ECTS tindrà lloc a Munic (Alemanya) el 9 d’abril, aprofitant la presència a la ciutat de la nova edició de CERAMITEC que començarà l’endemà.\nEls participants de la reunió de Barcelona visitant BERALMAR.\nTradicional sopar de germanor\nEl passat 9 d’Octubre BERALMAR va rebre la visita d’una delegació de ceramistes russos en viatge organitzat per KERAMTEX, l’associació de ceramistes de Rússia.\nAquesta delegació s’havia desplaçat a Barcelona amb l’objectiu de visitar alguns dels molts proveïdors concentrats al voltant de la capital catalana i lògicament no podia faltar la visita a BERALMAR, amb qui hi ha un bon coneixement mutu degut als projectes subministrats per BERALMAR a Rússia i a les participacions de BERALMAR als congressos que KERAMTEX organitza anualment.\nVa ser una trobada agradable i es va aprofitar per a compartir amb els visitants alguns dels últims projectes que BERALMAR està duent a terme al món.\nIntercanvi de records durant la visita entre Elena Leskova (KERAMTEX) i Ramon Sarió (BERALMAR).\nAssociació de Ceramistes de Rússia\nBERALMAR acaba d’incorporar José Santiago Guallarte a l’Oficina Tècnica de forns i assecadors.\nEn José va néixer a Lleida fa 50 anys, és enginyer tècnic químic per la Universitat Politècnica d’Osca, i acumula una important experiència de gairebé 20 anys en la direcció d’obres de forns i assecadors.\nDes d’aquí li desitgem una ràpida integració a l’equip tècnic de BERALMAR.


Can Bas | Mapes de Patrimoni Cultural\nCan Bas Capellades\nC. Amador Romaní, 2-4\nPortal d'entrada al casc antic pel costat nord\nCasa senyorial entre mitgeres de dos cossos de planta poligonal, un a cada costat de carrer, units amb un cos en planta primera, tancat per sobre del carrer quedant com a portal d'accés al casc antic, cobert amb volta de canó rebaixada.\nEl cos principal està constituït per planta baixa, pis i sota coberta complexa de teula corba, amb les vessants acabades amb imbricació de maó i teula, canal, i baixant fins el forjat de planta baixa. Els balcons de la primera planta tenen brancals i llinda plana de pedra i estan protegits amb barana de ferro forjat de brèndoles verticals en reganyol amb dibuix geomètric al centre. A la planta sota coberta les finestres són de proporció sensiblement horitzontal d'arc rebaixat. A la planta baixa, hi ha dos portals d'entrada d'arc de mig punt amb carreus de pedra, tancats amb porta de fusta de dues fulles batents. El parament de la façana és arrebossat.\nL'accés a la casa es fa es fa a través del portal proper a la volta, un cop a dins, a ambdós costats del distribuïdor, hi ha portals carreuats d'arc rebaixat i llinda plana, tancats amb portes de fusta de fulles batents, que donen accés a diverses dependències. Al fons de la sala hi ha l'escala, amb volta a la catalana, d'accés a la planta pis. El forjat és de bigues de fusta vista i el paviment de toves (fins les obres de l'any 1987, era un paviment de còdols). Les dependències de la planta pis són tancades amb portes de fusta emplafonada de dues fulles batents. La façana al carrer Dr. Fleming, pràcticament recoberta d'enfiladissa, està composada amb obertures de proporció vertical; en destaca l'obertura d'arc rebaixat del portal d'entrada al casc antic. Al costat de ponent té adossat un cos de planta baixa i pis a l'altre costat de carrer, el qual sobresurt de l'alineació de la façana del carrer Dr. Fleming del cos principal. La planta pis es cobreix amb coberta de teula àrab a dues vessants, amb el carener paral·lel a la façana. La façana de ponent està oberta al terrat-coberta de la planta baixa, el qual està limitat amb barana massissa arrebossada i pavimentat amb cairons ceràmics manuals.\nAquesta façana està limitada per quatre arcs de mig punt i en el capcer hi ha encastat l'escut de la família Bas en pedra; els paraments de façana són arrebossats i pintats de color blanc. Al porxo i terrat s'hi arriba des de la sala de la planta pis i mitjançant un tram d'escala des del pati amb barana de ferro forjat de brèndoles verticals, on destaca l'arbrat plantat a manera de passeig; el pati queda tancat vers el carrer amb una porta de ferro de barrots verticals de dues fulles batents d'un metre d'alçada.\nEn un parament de la façana del carrer Dr. Fleming hi ha adossat un plafó de rajoles blanques amb la grafia "A Oriol Solé i Sugranyes. Veí de Capellades. Lluitador antifeixista. Assassinat pel règim franquista durant la fuga de la presó de Segovia el 6 d'Abril del 1976. QUE EL TEU EXEMPLE I LA LLUITA NO CAIGUIN EN L'OBLIT. 6.4.2005", en la part baixa del plafó hi ha un dibuix del seu rostre.\nS'enquadraria dins les categories d'Arquitectura residencial urbana entre mitgeres i Àrea d'expectativa arqueològica\nLa Casa Bas és de les cases més antigues de Capellades i senyalava una de les entrades de la vila: la de Soldevila. La família que li dóna nom va reunir importants patrimonis, degut a una clara política endogàmica entre les principals famílies locals. La primera família propietària de la casa, de la qual es té constància, és la Balaguer.\nLes primeres referències dels Balaguer són de 1381 en la persona de Berenguer Balaguer, el qual apareix en el capbreu de 1411 i van acumular un important patrimoni al final del segle XV fruit de diverses aliances matrimonials.\nEl patrimoni Balaguer-Valtà va anar a parar a mans de la familia Bas en casar-se Magdalena Balaguer, filla de Francesc Balaguer, amb Fèlix Bas, originari de Piera. A partir d'aquell moment la poca bibliografia existent ha comès algunes errades en l'anàlisi de la transmissió del patrimoni de la "Casa Bas". Un plet establert a inicis del segle XIX per Francesc Castell permet una aproximació més propera a la realitat. El plet es fonamentava en la venda d'un molí paperer, abans fariner, adscrit originalment al patrimoni Balaguer.\nAquest molí fou venut el 1798 per Joan Bas i Marañosa a Anton Ferrer i Ventallols, fet que fou dut a tribunals per Francesc Castell el 1804. Joan de Bas va nomenar hereva universal seva a M. Rosa de Moner i de Bardagí, consort de Francesc Xavier Duran i de Descallar. Els Duran eren una nissaga d'adroguers barcelonins enriquits i ennoblits durant la segona meitat del segle XVII. El testament de Joan de Bas i Marañosa va obrir un conflicte, poc conegut. Hi ha publicats diferents llibrets que relaten aquest contenciós que s'allarga durant el primer quart del segle XIX.\nPosteriorment Francesc Xavier de Franch fou diputat provincial per Igualada i intervingué activament en la vida de Capellades i de tota la comarca.\nLa família Bas va protagonitzar un episodi curiós amb el plet que van mantenir per poder obtenir un oratori familiar a mitjans del Benet XIV una autorització per sentir missa a casa en una capella privada. El breu pontifical porta la data del 10 de març de 1756, i el Bisbe de Barcelona l'enregistrà i el trameté a Capellades el dia 27 de setembre del mateix any. La inauguració de l'oratori es féu el 2 d'octubre.\nActualment aquest espai està destinat a activitats culturals i socials de caire públic: diferents dependències d'ús municipal i la sala d'exposicions, que entrà en funcionament després de la urbanització dels terrenys que l'envolten, anomenats "Hort de la vila", a partir de l'any 1990. A la Casa Bas hi ha el projecte d'ubicar-hi la "Fundació Ràfols-Casamada - Maria Girona", nodrida amb els fons personals d'ambdós artistes. Cal recordar que la família Ràfols-Casamada té una llarga relació amb Capellades.\nUn fet a tenir en compte és, que els propietaris sempre han estat membres de famílies benestants que no hi han viscut amb continuïtat, sinó que l'han utilitzada com a segona residència\nBARTROLÍ I SANTA, Raül. 2008. Casa Bas. Estudi-Informe per a la declaració de Bé Cultural d'Interès Local (BCIL) .Capellades.\nBUSQUETS i MOLAS, Esteve. 1972. Història de Capellades, Capellades.\nCAMPOY, J; SOLER, M. En premsa. "Urbanisme i edificis singulars", Història de Capellades coordinada per M. Gutiérrez (títol provisional).\nGUTIÉRREZ i POCH, Miquel. En premsa. "El segle XIX: declivi econòmic i tensions polítiques", Història de Capellades (títol provisional).\nPONS TORT, Antoni; SUGRANYES, Margarida, 1998.Fundació Ràfols- Casamada/Maria Girona, Capellades.\nSUGRANYES DE FRANCH, Ramon. 1998. Militant per la justícia. Memòries dialogades amb el pare Hilari Raguer. Barcelona. Ed. Proa.\nARXIU NACIONAL DE CATALUNYA. Fons Família Franch


Esdeveniments Protur Naisa Palma | Esdeveniments hotels Palma\nEsdeveniments i reunions Protur Naisa Palma\nEls acollidors espais interiors que ofereix Protur Naisa Palma Hotel i la seva exclusiva piscina amb terrassa chill out al terrat fan d'aquest modern allotjament un lloc recomanat per esdeveniments en el centre de Palma de Mallorca de tota mena.\nProtur Naisa Palma Hotel posa a la teva disposició 2 salons de reunions amb capacitat entre 20 i 40 persones cadascuna. Ambdues són espais molt versàtils que unides conformen un gran saló per a celebrar reunions i formacions (en format escola) per a 65 persones.\nLa piscina amb el Sky bar i la seva zona chill out fan del terrat de Protur Naisa Palma Hotel un espai de luxe per a la celebració d'esdeveniments exteriors.\nEn l'última planta de l'hotel, trobem The Roof, amb piscina a l'aire lliure amb aigua a temperatura càlida, també disposa del Sky Bar amb una àmplia terrassa chill out amb vista a la ciutat de Palma.\nThe Roof també és un espai per a esdeveniments, presentacions...\nLa biblioteca està situada en la planta baixa del nostre hotel en el centre de Palma i compta amb una agradable xemeneia al voltant de la qual celebrar petites reunions de treball.\nEn un ambient relaxat i agradable, el Lounge de Protur Naisa Hotel és una opció perfecta per a acabar una trobada de negocis o celebrar un esdeveniment de networking.


L'Uni apaga el somriure de Chelsea Gray - Diari de Girona\nSpar Citylift Girona 72 62 Agü Spor\nL'Uni apaga el somriure de Chelsea Gray\nL'Spar Citylift Girona encadena la tercera victòria en vuit dies i confirma la seva recuperació superant l'Agü Spor turc a l'Eurolliga\ngirona | marc verdaguer 21.01.2016 | 09:03\nA menys de dos minuts per acabar el partit, l'Agü Spor s'havia posat a només quatre punts. Les turques intentaven aparcar l'anarquia i la falta de compromís amb l'equip del seu joc per guanyar amb la benzina de la qualitat individual de Chelsea Gray o Lara Sanders. A l'altre costat de la pista, un equip menys talentós però amb molt desig: l'Uni que ha reconstruït l'ara fa una setmana més que qüestionat Miguel Ángel Ortega. I llavors Chrissy Givens va recuperar una pilota i va creuar la pista a menjar-se la cistella contrària i anotar un bàsquet que evitaria la remuntada d'un Agü Spor que, en cap moment, s'havia merescut impedir la tercera victòria en vuits d'un renascut Spar Citylift Girona (72-62).\nLa gestió de les faltes personals, amb Jordana i Coulibaly amb dues cadascuna abans d'acabar el primer quart, va ser una de les millors feines de Miguel Ángel Ortega ahir perquè, amb paciència, va saber mantenir els nervis veient el seu equip molt encallat a l'inici del segon període. L'Uni havia fet uns primers deu minuts notables, guanyava 17-13, amb Knezevic treballant bé la defensa sobre Chelsea Gray i Givens buscant la cistella. Els dubtes a la sortida del segon quart, gairebé sis minuts sense anotar cap tir de camp amb l'equip perdut contra la zona turca, no van posar nerviós Ortega. El tècnic esperava que el seu pla funcionés. O sigui la defensa. I és que Mingo, Knezevic i, sobretot, Givens van mossegar prou fort a dalt per acabar el segon quart sumant tot el que no havien fet abans gràcies a les pilotes recuperades. La tornada a la pista de Jordana va acabar de fer la resta arribant al descans 10 punts a dalt gràcies a un darrer rebot ofensiu de Givens (12 punts al descans, mentre Gray encara no s'havia estrenat i havia tirat un sol cop).\nI no era que Miguel Ángel Ortega hagués preparat una defensa especial sobre Chelsea Gray aprofitant el seu coneixement de l'escorta. Simplement que Knezevic i Givens, les dues jugadores que més minuts la van defensar, van fer una molt bona feina i que, per dir-ho suaument, l'Agü Spor té més plantilla i bones jugadores que entrenador i ordre com a equip. El talent de Gray, Dimitrakou o Hodges i la immensa classe de Lara Sanders hauria d'haver servit perquè les turques marxessin de Fontajau amb la victòria, però no és que, com sí que passava a Girona, l'Agü no es treballi perquè Gray tingui bons tirs alliberats, és que allà tothom intenta fer la guerra pel seu compte. Lògicament, Gray va acabar tenint el seu bon moment anotador (7 punts gairebé seguits en el tercer quart) just després que Noemí Jordana anotés un triple que posava la màxima diferència del partit: 12 punts amb 46-34. Però, allà, com havia passat abans, l'Uni va saber mantenir la calma. Les gironines van anar sempre per davant en el marcador i, quan hi havia problemes per anotar contra zona, el desig en el rebot d'atac o la grapa de Givens, i ahir també de Mingo, servien per seguir surant. El tècnic turc, Ayhan Avci, va acabar tan emprenyat que encara l'esperen a la roda de premsa (la va fer una de les seves ajudants), però abans encara va tenir temps de marejar les seves jugadores amb un ?reguitzell de canvis poc intel·ligibles. A poc més de tres minuts per al final, Avci va tornar Gray a la pista, però va ser un tir exterior de Hodges el que posava l'Agü Spor a només quatre punts (64-60). Era un moment realment complicat per a les gironines que, però, que van trobar la sortida de la manera que ara vol que es facin les coses Miguel Ángel Ortega: des de la defensa. Chrissy Givens va ser molt ràpida recuperant una pilota al darrere i encara va trigar menys a creuar la pista per anotar. A poc més de minut i mig per al final, l'Uni tornava a guanyar de sis i encara que Lara Sanders, amb una mitja volta al pal baix regalimant classe per tots els costats, va retallar distàncies l'Uni va saber passar bé la pressió turca perquè Coulibaly anotés sota cistella assegurant la tercera victòria del curs a l'Eurolliga.


Avui se celebra el Dia internacional de la Infermeria i en plena crisi de la Covid-19 el personal sanitari de nombrosos hospitals de Catalunya estan sortint a manifestar-se per a denunciar les condicions precàries amb les quals han de fer front a la pandèmia i per exigir el 5% que es'ls va retallar fa una dècada.\nAquest 12 de maig se celebra el Dia internacional de la Infermeria i en plena crisi de la Covid-19 el personal sanitari de nombrosos hospitals de Catalunya estan sortint a manifestar-se per a denunciar les condicions precàries amb les quals han de fer front a la pandèmia.\nSanitaris i sanitàries del Vall d’Hebron van treure fa uns dies un comunicat en el qual exigeixen la millora de les condicions laborals com la volta a la jornada de 35 hores o la disminució de la ràtio per pacients.\nA més, en un comunicat en el que posteriorment s’hi han adherit més perosnal sanitari d’Hospitals com el de Bellvitge o l’Hospital de la Mar, es posa de manifest també la falta de material sanitari com EPIs, guants, màscares i, per descomptat, tests massius.\nEn aquest mateixa línia, les concentracions d’avui serveixen per a denunciar també que hi ha hagut més de 40.000 sanitaris contagiats des que va començar la crisi del coronavirus. De fet, a nivell estatal, l’Estat espanyol és el país amb major nombre de contagis per sanitari.\nEn un altre sentit, les concentracions d’avui exigeixen també el retorn del 5% que va ser retallat fa 10 anys amb el reial decret 8/2010 i 3/2010 i que encara no se’ls hi ha tornat.\nDe fet, durant aquestes setmanes han estat nombroses les concentracions a les portes dels hospitals per a exigir que se’ls retorni el 5% i que s’acabi amb les retallades en matèria de sanitat d’una vegada per sempre, tal com deia un treballador del Clinic durant una d’aquestes concentracions: "aprofitem per a dir-lis als mandataris polítics, que si tan orgullosos estan de nosaltres i de la nostra feina, que ho demostrin amb fets, no amb paraules. El serveis públics ja fa deu anys que\nestan patin retallades tant en material, personal o salaris".\nLes imatges de sanitaris protestant arreu del territori indiquen que els aplaudiments no són suficients si aquest reconeixement no es materialitza en drets laborals, sou, material, personal i la recuperació del 5% i de tot el que se’ls ha retallat durant 10 anys. És per això que el comunicat, al que també s’hi afegeix la CGT, porta per lema #AplaudimentsEnDrets.\nCal recordar que el model privatitzador de la sanitat catalana dels governs de CiU i el Tripartit, fins als nostres dies és el verdader motiu de que s’hagin donat milers de casos de morts per la Covid-19 a Catalunya.\nI Davant d’un sistema que ha deixat morir milers de persones, es torna imprescindible, encara avui, l’expropiació en la seva totalitat i de manera efectiva de tots els recursos de la Sanitat Privada i de les industries farmacèutiques, sense cap tipus d’indemnització econòmica. I que aquesta estigui sota control de comitès de treballadores i treballadors de la sanitat pública i usuaris, amb l’assessorament d’experts, per tal de garantir que no s’escatimaran recursos i una total transparència de quin és l’ús que es fa dels mateixos.


CMA CGM llança un nou servei per a càrrega rodada entre Barcelona, Marsella i Casablanca – El Mercantil\nEl nou enllaç de transport marítim de curta distància realitzarà la seva primera escala en el port català el pròxim 25 d'agost\nLa naviliera CMA CGM ha anunciat la posada en marxa d’un nou servei per a càrrega rodada entre els ports de Barcelona, Marsella i Casablanca. Aquest enllaç de transport marítim de curta distància donarà principi el pròxim 24 d’agost en el recinte francès, i un dia després escalarà en el port català, en el qual operarà en la terminal de BEST. La companyia ha assenyalat que aquesta nova opció “és una alternativa sostenible consistent als fluxos tradicionals de camions que transiten a través de l’estret de Gibraltar”.\nLa nova connexió tindrà una periodicitat setmanal i operarà en la terminal de BEST a Barcelona\nEn aquest sentit, la naviliera francesa preveu una reducció del 50% d’emissions de CO2 amb aquest nou enllaç. El servei estarà cobert per un vaixell Ro-Ro de 1.200 metres lineals de capacitat, el ‘Aknoul’ i disposarà d’una rotació setmanal entre els tres ports. El temps de trànsit entre el port de Barcelona i el de marroquí de Casablanca serà de dos dies, ha subratllat CMA CGM.\nAquest nou servei “incrementa la connectivitat intermodal a les regions oest i central d’Europa”, sosté la naviliera. Quant a les càrregues que acceptarà el mateix, seran contenidors, trailers, cotxes, maquinària de construcció i agrícola i càrrega de grans dimensions. A més, permetrà una nova connexió a altres destins del Mediterrani via Marsella.\nPort de Marsella


Taller d'Escriptura Creativa: Carta a Sigmund Freud (Núria Mirabet)\nMolt distingit Sr. Sigmund Freud,\nHe llegit el vostre llibre La interpretació dels somnis, que segons vós és una manera nova i revolucionària d’aproximar-se a aquest misteri que ens visita durant el son. Pura extravagància pròpia d’una persona petulant!\nJa sé que vós formeu part de l’elit de jueus il·lustrats de Viena, que no assistiu a la sinagoga i que afirmeu que sou ateu, però oblideu quina va ser la fe dels vostres avantpassats, que segons la nostra religió els pares tenen l’obligació de transmetre als seus fills els coneixements i la tradició. Això s’ha fet durant mil·lennis i és segur que el vostre pare o el vostre avi també ho va fer amb vós.\n¿Com podeu afirmar que els somnis treuen a la superfície les emocions i els records enterrats en el que vós anomeneu «subconscient»? ¿Heu oblidat que Jahveh podia servir-se dels somnis per predir el futur com va fer amb Daniel? ¿Heu oblidat que a través d’un somni Jahveh va expressar a Samuel la seva pròpia voluntat? No cal que faci una llista de totes les referències als somnis que apareixen a la Torà perquè vós mateix sabeu que els exemples podrien ser infinits.\nCom a cap de la Sinagoga de Viena us demano que no us separeu de les ensenyances que Jahveh va transmetre al poble escollit, que assistiu regularment a les cerimònies de la Sinagoga i que no seguiu per aquest camí, només pot portar confusió.\nRebeu les meves salutacions més cordials.\nGran Rabí de la Sinagoga de Viena\nViena, 6 de febrer de 1900\nEtiquetes: 129. Que em perdoni Freud, Curs 2017-2018, Núria Mirabet


VIIIa Trobada de Colles del Vallès Oriental 12/6/22 – Castellers de caldes\nVIIIa Trobada de Colles del Vallès Oriental 12/6/22\nby Castellers de Caldes / 14 de juny de 2022 /In Cròniques / No comments\nEl passat 12 de juny vam celebrar la VIII Trobada de Colles del Vallès Oriental, juntament amb el 25è Aniversari dels Bastoners de Caldes.\nLa jornada va començar amb una cercavila conjunta amb les 4 colles castelleres: Xics de Granollers, Castellers de Mollet, Manyacs de Parets i Castellers de Caldes, acompanyats del membres actius i exmembres dels Bastoners de Caldes. Pel camí les colles vam alçar pilars de 4, guarnint la cercavila bastonera que es va anar resseguint tot el carrer Pi i Maragall fins a la Plaça de l’Església.\nVa ser aquí on vam iniciar la primera ronda carregant el primer castell de 7 d’aquesta temporada. Els Escaldats vam carregar el 3d7, castell que no intentàvem des d’abans de la pandèmia. El castell va pujar mogut i nerviós i mentre el pom de dalt estava fent la sortida, el castell va cedir. Per sort, ningú va prendre mal i vam poder seguir la diada amb normalitat.\nEn segona ronda vam estrenar el 5d6 aquesta temporada, un castell que va servir per donar rodatge a la canalla més menuda. Es va descarregar amb molta tranquil·litat i solvència.\nEn tercera ronda, vam descarregar el 4d6a, que aquesta temporada tampoc havíem portat a plaça. Va pujar obert de mides, però amb molta calma, el castell es va poder defensar sense gaires problemes.\nEn acabar, vam tancar amb l’únic pilar de 5 de la diada, que ja en sumem dos aquesta temporada.\nPel que fa la resta de colles, destaquem l’actuació dels Xics de Granollers amb el 4d7a, 5d7 i 4d7, castells de 7 i mig molt solvents. Els Castellers de Mollet van fer el 2n 3d7 de la temporada, acompanyat del 3d6ps i el 5d6. Per últim, els Manyacs de Parets van poder descarregar el 3d6 i el 4d6, dos castells que no havien pogut fer des d’abans de la pandèmia.\nUn cop finalitzada la calorosa diada, la festa va seguir al pati del local amb una paella de germanor, concert de Ron & Papas i DJ fins al vespre.\nCastellers de Caldes: pd4, pd4ps, 3d7c, 5d6, 4d6a, pd5\nXics de Granollers: pd4, pd4, 4d7a, 5d7, 4d7, 2pd4\nCastellers de Mollet: pd4, pd4, 3d7, 3d6ps, 5d6, 2pd4\nManyacs de Parets: pd4, 3d6, 4d6, pd4