II. / Inverzní metoda pro růst vlasů: Moje výsledky! | Aluška.org\nII. / Inverzní metoda pro růst vlasů: Moje výsledky!\n6.8.2015 v Léčba 18\nZmíněný speciální návod na ultrarychlý růst vlasů najdete zde:\nI. / Inverzní metoda pro růst vlasů: Slibuje přírůstek 2,5 až 5cm za týden!\nKdyž jsem se dozvěděla o inverzní metodě, velice dlouho jsem s tím otálela, protože představa že každý večer zmastím hlavu olejem, budu s tím muset spát a ráno umývat a pořád dokola do zblbnutí, mi připadala poměrně náročná. – Zvláštní, jak je pro člověka problém dělat 7 dní v kuse takovou jednoduchou věc a jak se na to sáhodlouze musí odhodlávat.\nV tomto článku bych ráda shrnula své výsledky. Předem nutno podotknout, že jsem nevynechala ani neošidila jediný den a vše jsem dodržela podle návodu, tak jak bylo řečeno. Moje očekávání byl rozdíl min. 1 cm… A jak jsem dopadla? Inu, posuďte sami 🙂\nPokud jste četli návod na inverzní metodu, všimnete si, že rady jak tuto metodu praktikovat se různí. Základní princip však zůstává v podstatě stejný. Já si vybrala první popsanou metodu, tedy olej a umývání ráno.\nProtože odrůstám a už dlouho jsem si nezastřihla konečky, rozhodla jsem se, že si zastřihnu pouze ten rozdíl, co si naměřím, že mi po kúře dorostl. A tím vlastně neobětuji kýžené centimetry délky a vlasy lehce ozdraví. Dvě mouchy jednou ranou…\nZačala jsem 13.července. Zahřála a smíchala jsem dohromady kokosový + ricinový olej asi v poměru 2:1 a lehce přikápla arganový. Nanášelo se to dobře a masáž byla příjemná, ale potom v noci se mi trochu blbě spalo. Dala jsem si na polštář froté ručník aby nebyl polštář mastný, protože spát se sáčkem na hlavě se mi riskovat nechtělo… Jednou jsem takhle spala s heřmánkovým zábalem a byl to děs běs 🙂 Umotat si klasický mastný cop a hodit ho na přikrytý polštář mi připadalo jednodušší.\nChtěla jsem trochu těžší olej aby se vlasy nacucly, kdy už dělám ty zábaly. Tak jsem dala dohromady extra virgin olivový + ricinový cca v poměru 2:1, ale ricinového jsem dala ještě o trochu víc… A přikápla arganový. Tuto kombinaci znova dělat nebudu, ricinový olej je dost hustý a ve vlasech mírně táhne, olivový ho nezředí tak dobře, takže buď ubrat ricinový a přidat olivový, nebo jenom kombinovat s kokosákem, který je v teplém stavu perfektně řídký.\nDojela jsem domů v jednu ráno. Myslela jsem, že se na to zvysoka vyprdnu, ale přesto jsem si večerní rutinu splnila. Kombinaci jsem použila stejnou jako z prvního dne, zdá se mi ideální. Ještě jsem tam cvrkla trochu mandlového, taky je můj oblíbený.\nDo už osvědčené kombinace jsem kápla ještě konopný olej. V noci jsem spala úplně v pohodě, vypadá to že ručník a mastný cop je jenom o zvyku 🙂 Už se nakrucuju před zrcadlem a odhaduju, co mi asi vyrostlo. Mám pocit že něco ano, ale obávám se, abych spíš netrpěla fata morganou.\nMusela jsem se strašně přemáhat, jak už se mi to nechtělo dělat. Kopr jako blázen… Taky jsem zjistila, že jeden froté ručník na noc nestačí a asi jsem dávala oleje trochu moc, takže mám mastný ručník, povlečení pod tím i polštář. Celkem mě to nakrklo… Tak jsem vzala velký tlustý plážový ručník a několikrát ho přeložila, abych měla jistotu, že už neprosáknu…. Zkušenost pro příště.\nUž jsem se s tím necrcala a dala jenom kokosový a ricinový společně. Už masíruju s nechutí a mám toho dost. Ještě že už jsem skoro u konce.\nGrr… chrrr… už mě to tak strašně nebaví!! Překonala jsem se a jsem ráda, že je to za mnou. Protože chodit každej večer spát s mastnou hlavou a ráno to pracně umývat je opravdu opruz. Sice jsem si užila strašně moc hodin ve výživném olejovém zábalu, takže by vlasy měly posílit a růst jako splašené už jenom ze samotného ricinového oleje, ale ani při té dobré představě mě to prostě nebaví.\nA výsledky? První den výzvy vypadaly moje vlasy takto:\nPo ukončení sedmého dne – tedy osmý den jsem naběhla s foťákem a zkoušela porovnávat, ale výsledek kde nic tu nic, neviditelný. Vlasy vypadaly stejně.\nA tak jsem vzala na pomoc metr a měřila…. A výsledek? Kde nic tu nic, nezměřitelný. Při této délce se sice rozdíly odhadují blbě, i odrosty už se měří blbě protože přechod mezi přírodou a barvou je nepravidelný…. Ale opravdu se nedalo poznat, jestli narostlo alespoň něco. Nebylo to vidět. A ten jeden očekávaný centimetr taky nějak nikde.\nA konečky byly sice neponičené, ale sušší. Jak předtím byly trochu suché a potřebovaly zastřihnout, teď už si o to říkaly hlasitě. A tak jsem se už vykašlala na počítání rozdílu na milimetry a normálně se zastřihla.\nMůj výsledek je obrovské zklamání. Čekala jsem alespoň něco, alespoň trošku, alespoň kousíček. Říkala jsem si, jestli mě třeba nezbrzdil měsíc, ale 16. byl úplněk, takže jsem nešla vyloženě proti němu. Takže délka za jeden týden prakticky žádná navíc.\nNa druhou stranu jsem docílila něčeho, co jsem chtěla udělat už dávno. Dělala jsem výzvy, potírání řas ricinovým olejem na týden, aby se zahustily. A nejenom že řasy pak rychle rostou, ale hlavně začnou růst úplně nové a ty pak rostou dál, aniž by je člověk musel pravidelně přiživovat. Naopak při dalších kůrách se ještě více zahustí. Je to skvělé! 🙂\nProto jsem už delší dobu chtěla udělat zase týdenní výzvu, ale ne jenom na řasy, ale i na vlasy. Je pravda že po ricinovém oleji se neslibuje přírůstek jednoho palce za týden, ale ricinový olej aktivuje cibulky vlasů, dodá jim výživu a s vlasy by se mělo stát prakticky to samé, co s řasami. Nakonec tedy nelituji, protože jsem alespoň pořádně vyživila pokožku hlavy, vlasy teď lépe porostou, ale ta délka bohužel nic. Tak jsem z toho byla chvilku smutná, že jsem se týden pinožila na prázdno, ale co se dá dělat.\nMožná bude lepší ještě trochu počkat a pak proměřit, co udělal ricinový olej s vlasy po měsíci, s odstupem. Jestli se nakoply a povyrostly svým tempem už ne na základě masáží, ale na základě výživy… Uvidím. Kdyžtak sledujte aktuální zápisníček, třeba se to v něm mihne 🙂\nDokonce mě tento neúspěch ani vyloženě neodradil, ráda bych totiž zkusila inverzní metodu ještě v nějaké obměně. Je to malé dobrodružství.\nZkoušeli jste tento návod také?\nVydrželi jste to celý týden?\nMěli jste výsledky?\nFellien 2015-08-06 12:26:00 Odpovědět\nJá to nezkoušela. Připadá mi to totiž jako docela blbost, aby vlasy porostly za týden o tolik jen z riciňáku, protože řasy jsem tím musela taky matlat měsíc, než se ten růst nějak zaktivoval a začalo to konečně růst a houstnout. Spíš si myslím, že by to na vlasy mělo taky takový efekt, že by to rostlo o několik centimetrů týdně, ale až jak si třeba člověk odbude aspoň tři týdny toho neustálého olejování a smývání. Třeba právě nějak dýl trvá jen zezačátku než se to zaktivuje a pak už by to jelo :). Nicméně já ani nemám čas si pořád umývat vlasy, mně ty moje strašně dlouho schnou a já vlasy zásadně nefénuju, takže je umývám vždy odpoledne, aby mi pak v pohodě uschly. Olejové kúry si dělám před každým mytím vlasů, ale vlasy myju jednou za 4 dny. Alue, na vlasy je nejlepší makadamiový olej. Někde jsem to četla a pak jsem to vyzkoušela a ten makadamiový je fakt nejlepší na výživu i těch sušších konečků :). Ale stejně to střídám, někdy používám kokosový, někdy mandlový, někdy makadamiový… Co zrovna mám doma :). Jinak jsem slyšela samou chválu na nějaké bylinkové vlasové tonikum, co prodávají na biooo.cz, tak už mám objednáno a jsem na to moc zvedavá, vypadá to krásně, i to složení bomba, samé bylinky!\nNe 2015-08-06 15:06:00 Odpovědět\nprůměrnej přírůstek vlasů za měsíc je 1.3 cm a žádný olejíky tomu nepomůžou, protože se ty vlasy  nedokážou tak rychle v cibulce vytvářet. ke zdravým vlasům pomůže jen vnitřní výživa, to je strava, aby nepadaly, byly silný apod, to jen kosmetickej průmysl ať už přírodní nebo umělý mele svoje, aby vydělával, nebo lidi jako tebe ovlivňoval svým alternativním směrem.\nLuz 2015-08-06 15:07:00 Odpovědět\nJá jsem to nikdy nezkoušela, ale myslím, že týden je moc málo, aby byl poznat rozdíl, takové zázraky se asi od toho čekat nedají. Možná po delším používání. Pokud to tedy vůbec je možné, nějak ty cibulky aktivovat k rychlejšímu růstu – možná to spíš je dané geneticky?\nAlue 2015-08-06 19:56:00 Odpovědět\nPrávě že internet je plný lidí, kterým to funguje. A jsou z různých částí světa. To jenom tady v Česku jsme zaprdění a všechno se sem dostane pozdě… škoda že mi to nevyšlo.\nFellien 2015-08-06 20:48:00 Odpovědět\n: Já si zase nemyslím že je to geneticky, protože třeba mojim rodičům i prarodičům rostou vlasy docela pomalu, ale mně rostou fakt děsně rychle, někdy i 5 cm za měsíc, to je důvod, proč ani nechodím ke kadeřnici, ono to nemá smysl. Já si tam nechám ostříhat vlasy, zaplatím kolik peněz a za chvíli ani není poznat, že jsem někde byla. Stříhám si vlasy sama, sice to mám někdy strašně opižlané, když mám blbý den, ale mně se prostě finančně nevyplatí chodit ke kadeřnici.\nBii 2015-08-06 21:07:00 Odpovědět\nAlue a kolik ml oleje jsi dávala na jednu aplikaci? Co jsem koukala na youtube, tak slečna měla na jednu dávku odhadem tak 50ml…půl na půl s kokosáčem…takže na celou procedůru 25×7=175ml od každého. Během 14ti dnů budu objednávat, tak jsem zvědavá, jak to dopadne.\nAlue 2015-08-06 21:58:00 Odpovědět\n: ÁÁÁ!! CO?!?! 5CM?!? – Okradli mě!\n: Já dávala od oka. Prostě tak aby byla pořádně mastná celá hlava a vlasy až na konec. A to je různé, podle toho kolik máš vlasů a jak jsou dlouhé.\nkatrin 2015-08-06 23:32:00 Odpovědět\nrecept jsem nevyzkoušela, ale určitě vyzkouším a dokonce to zařadím i do běžného života, protože jsem na něco takového čekala:) Nejde mi ani tak o přírůstek, jako o výživu vlasů (nedávám si žádné masky, tak jsem chtěla něco místo toho a olej 1x týdně mi nesvědčil, spíš dělám ráda věci nárazově a ten týden v měsíci je ideální.)\nFellien 2015-08-07 09:46:00 Odpovědět\n: Jojo, někdy 4 cm, někdy 5, jen když mám nějaké hodně blbé období, jakože když mám třeba měsíc salmonelu, tak mi rostou pomaleji, tak 2-3 cm za měsíc. No ale zrovna včera jsem si řekla že si zastřihnu konečky a že si vlasy na léto trochu víc zkrátím (myšleno, že si ustřihnu tak 3 cm). No jenomže my uplně ujela ruka když jsem zkoušela střihnout vlasy do V-střihu a mám 10 cm v háji, vypadám jak kokin a jediné čím se můžu utěšovt je to, že mi vlasy rostou tak rychle a brzo to doroste . Takže poučení pro příště, V-střih doma nezkoušet!\nlissabonka 2015-08-07 12:11:00 Odpovědět\nNo, ja som skúšala si za mesiac 3 krát použiť ricínový olej – chcela som, aby mi vlasy zhustli – čo so,m zaznamenala bolo to, že mi začali rýchlo rásť, až som ich dĺžku zle odhadla pri mixovaní ručným mixérom a dostali sa do motoru\nAlue 2015-08-07 22:18:00 Odpovědět\n: No ty kokso… Já podělat 10 cm, tak budu dorůstat 10 měsíců!! A ty to máš za 2-3 zpátky? To není fér\nFellien 2015-08-08 13:57:00 Odpovědět\n: Jojo, za 3 měsíce to budu mít zpátky jak to tak znám…:). Snažím se to brát pozitivně, že mám letní sestřih . Stejně teď jak je horko nosím pořád drdol, tak to není poznat :). No ono je blbé že ti to dorůstá tak dlouho. U mě ale platí, že čím kratší mám vlasy, tím rychleji rostou. Třeba kdyby jsi to o těch 10 cm ušvihla tak dorostou rychleji :). Ale nezkoušej to radši .\nJiskra 2015-08-11 08:23:00 Odpovědět\nTak mám za sebou sedm nocí s olejem na hlavě, konečně. Před první aplikací směsi kokosového a ricinového oleje 2:1 jsem měla některé konečky roztřepené a teď jsem našla zatím jen dva roztřepené vlasy. Už nepotřebují zastřihnout. Co se týče délky, tak mi narostl minimálně 1cm. Ráno, po umytí první dávky oleje, měly mé vlasy prameny dlouhé cca 29cm, a dnes, po sedmé aplikaci a smytí oleje, mají prameny ve stejné oblasti jako při prvním měření minimálně 30cm, některé i 31cm.\nAlue 2015-08-11 09:19:00 Odpovědět\n: Super 🙂 – Půjdu do toho s odstupem času znova, a snad budu mít příště víc štěstí\nlenka 2015-08-23 13:55:00 Odpovědět\n:Felien 5cm.mesicne a neberes neco?Jak zijes zivot(strava,spanek hodinove,sampon atd.?),ja bych to strasne potrebovala,aby mi to taky tak rychle rostlo,alespon 10mesicu,mam jen 12cm.vlasy po porodu a potrebuju je dlouhe.Neberes nejake prasky nebo tak?Nechces si to alespon na 7 mesicu vymenit?\nAlue 2015-08-23 14:34:00 Odpovědět\nlenka 2015-08-23 21:37:00 Odpovědět\nNe,ja to myslela Feli vazne a verim ti,moc by mi to pomohlo,treba kdybych delala vse podle tebe,tak by se to urychlilo tak i mi.Moc bych to potrebovala


Kč 1 353,-\nCena: 1 353 Kč\nKč 1 425,-\nDoutníkový ořezávač Angelo 2\nDoutníkový puncher a držák na doutníky Cigarloong černý\nDoutníkový puncher a držák na doutníky. Puncher slouží k zajištění tahu v případě utaženého doutníku a držák na doutníky Vám umožní dokouřit jakýkoli zbytek doutníku. Masivní celokovová konstrukce v černém provedení.\nDoutníkový puncher a držák na doutníky Cigarloong šedý\nDoutníkový puncher a držák na doutníky. Puncher slouží k zajištění tahu v případě utaženého doutníku a držák na doutníky Vám umožní dokouřit jakýkoli zbytek doutníku. Masivní celokovová konstrukce v šedém provedení.\nDoutníkový puncher a držák na doutníky Cigarloong zlatý\nDoutníkový puncher a držák na doutníky. Puncher slouží k zajištění tahu v případě utaženého doutníku a držák na doutníky Vám umožní dokouřit jakýkoli zbytek doutníku. Masivní celokovová konstrukce ve zlatém provedení.\nDoutníkový vyštipovač rosewood 309 Crococal Leather\nVyštípovač na doutníky se střenkou z krokodýlí kůže.\nDoutníkový vyštipovač rosewood 309 Palisandr\nVyštípovač na doutníky se střenkou z Palisandru.\nDoutníkový zapalovač FARO Blue Flame Rubber Black\nDoutníkový zapalovač FARO Blue Flame Rubber Blue\nKeramický popelník Brebbia s korkovým


Jak odstranit Foxsearch.me | Jak odstranit\nPublished on Listopad 30, 2017 by Anthony Devis; Review rating: 2/5 ; Foxsearch.me\nFoxsearch.me (také známý jako Foxsearch.me Virus) je riskantní webové stránky, které je schopen běžet jako novou kartu stránku do jeho vlastní. To může vložte si do počítače přes userâ€™s souhlas. Vzhledem k tomu, že Foxsearch.me je opravdu zavádějící, že toto zvýšení šance k invazi jako mnoho počítačových systémů, jak je to možné.\nJakmile Foxsearch.me hit zařízení, provádí některé zvláštní funkce. To řídí vaše on-line vyhledávání na neznámých webových stránek. Si může ponechat přesměrování na promoterâ€™s internetových stránkách a vede vás až banda placených odkazů. Můžete si všimnout, že výsledky hledání na vydání Foxsearch.me nemá žádný význam pro vaše vyhledávací dotazy. To je vždy ukazuje vám ukázat reklamy věci.\nMyslí si, že hlavním záměrem Foxsearch.me je získat zisk prostřednictvím potvrzování on-line reklamy. To znamená, že váš systém je vždy otevře, aby reklamy a škodlivé odkazy. Klepnutím na některé reklamy může vést vás získat adware a dalších rizikových programů. Také, tento malware je schopen sledovat a sledovat své on-line zvyk. Shromažďuje a sdílí všechna data třetích stran. Tento čas, tento malware i táhne vaše online soukromí v ohrožení.\nFoxsearch.me není přímo spojené s počítačový virus. Přesto, celkový výkon systému je skutečně ovlivněny touto adware. Tam je žádný způsob, jak můžete zastavit nežádoucí přesměrování prohlížeče, zatímco to běží na vašem PC. Jeho přítomnost nebude vám umožní obnovit nastavení prohlížeče. A ze všeho nejvíc, Foxsearch.me by udržet váš systém otevřený k dalšímu útoku, jako to dělá postiženého stroje více vystaveny formy on-line hrozbami.\nSpolečné Foxsearch.me chování a některé další text emplaining som informace vztahující se k chování\nFoxsearch.me deaktivuje nainstalované bezpečnostní Software.\nIntegruje do webového prohlížeče prostřednictvím rozšíření prohlížeče Foxsearch.me\nFoxsearch.me je připojen k Internetu bez vašeho povolení\nFoxsearch.me uskutečněné verze Windows OS\nUpozornění, mnohonásobný anti-počítačový virus snímač rozpoznání možné malware v Foxsearch.me.\nOdebrání z Windows Foxsearch.me\nOdstraňte Foxsearch.me ze systému Windows XP:\nOdstranit Foxsearch.me ze systému Windows Vista nebo Windows 7:\nOdstraňte Foxsearch.me z Windows 8:\nOdebrat Foxsearch.me z vašeho prohlížeče\nOdstranit Foxsearch.me z Internet Explorer\nOdstranit Foxsearch.me z Mozilla Firefox\nProcházet seznam rozšíření a Addons, odstranění položek, které mají něco společného s Foxsearch.me (nebo ty, které můžete najít neznámé). Není-li Mozilla, Google, Microsoft, Oracle nebo Adobe rozšíření, by měla být téměř jistý, že budete muset smazat.\nUkončit Foxsearch.me od Chrome\nPodívejte se na zadané rozšíření a starat se o ty, které najdete zbytečné (spojené s Foxsearch.me) odstraněním. Pokud nevíte, zda jeden nebo druhý musí být odstraněny, jednou a pro všechny, některé z nich dočasně zakážete.\n« Jak odstranit Bitcoin-code.net\nJak odstranit Search.hyourmapview.com »


Za pobyt v Novém Městě na Moravě si turisté připlatí - Žďárský deník\nZa pobyt v Novém Městě na Moravě si turisté připlatí\nVíce peněz za přenocování. V Novém Městě na Moravě zvýšili místní poplatek z pobytu. „Z původních jednadvaceti korun zvyšujeme poplatek na třicet korun,“ potvrdil novoměstský starosta Michal Šmarda.\nNovoměstská radnice takto reagovala na změnu zákona, který maximální sazbu posunul až na padesát korun.\n„Toho jsme využili pouze částečně, na maximální sazbu jsme nepřistoupili,“ poznamenal Michal Šmarda.


Mindfulness: Jak pracovat se stresem a úzkostí - iForum\nPavla Hubálková • foto: archiv Michala Dvořáka • 16. března 2020\n„Každá minuta se počítá. Každý okamžik je nový začátek,“ říká o praktikování mindfulness Michal Dvořák, se kterým jsme si povídali o tom, co mindfulness je i není a jak nám může pomáhat při studiu i při zvládání aktuální mimořádné situace kolem šíření koronaviru.\nNa konci března měl na Univerzitě Karlově začít osmitýdenní mindfulness online program pro podporu duševního a tělesného zdraví. Kurz vznikl před šesti lety na Ústavu psychologie a psychosomatiky Lékařské fakulty Masarykovy univerzity a Psychiatrické kliniky Fakultní nemocnice v Brně.\nStruktura kurzu je založena na vědeckých důkazech a vychází z osnov lékařských tréninků určených pro redukci stresu. Kurz probíhá online, ale součástí je úvodní setkání, které ale kvůli šíření koronavirové infekce bylo zrušeno, respektive přesunuto. Proč je toto osobní setkání důležité? „Úvodní setkání zprostředkuje mnohem silnější zážitek a zkušenost, co mindfulness je i není, jak cvičit. Buduje komunitu a pocit sounáležitosti ke skupině. Osobní setkání také umožní odstranit nejrůznější domněnky a zodpovědět případné otázky,“ vysvětluje Michal Dvořák.\nCo je tedy mindfulness? „Mindfulness meditace je typ mentálního tréninku, který nám pomáhá budovat všímavost. Vnímat, co se děje okolo i uvnitř nás, zda nás třeba něco bolí, něco nám vadí, z něčeho máme strach nebo co nám naopak dělá radost. Když si uvědomujeme, že se to děje, můžeme s tím pracovat,“ vysvětluje Michal. A hned dodává: „Mindfulness ale není relaxační cvičení jehož cílem je uvolnit tělo a mysl, to je vlastně jen vedlejší efekt. Cílem cvičení není ani zbavit se myšlenek. Stejně tak to není zázračný rychlonávod, jak vyřešit problémy a stres.“\nMichal Dvořák se k mindfulness dostal před více jak čtyřmi lety: „Nejdříve jsem absolvoval kurzy v Čechách a pak se vypravil do USA, kde jsem získal certifikát učitele mindfulness.“ Aktuálně vede mindfulness kurzy a pořádá přednášky a workshopy pro širokou veřejnost i ve firmách. „Díky mindfulness jsem získal schopnost zklidnit se a uvolnit se. Stres nebo negativní myšlenky dokážu zachytit hned v zárodku a nezabývat se jimi. Dává mi to větší laskavost k sobě a také větší důvěru v sebe i život kolem mě. Nemám tolik pochybností a přijímám věci takové, jaké jsou a tak, jak je život nabízí.“\nPozitivní účinky mindfulness potvrzuje i řada vědeckých výzkumů. „Dnes už pozitivní účinky mindfulness umíme studovat a měřit. Z výzkumů víme, že díky pravidelnému cvičení mindfulness dochází ke změnám v mozku. Například prefrontální kortex, který je zodpovědný za kognitivní funkce, je při pravidelném cvičení větší a aktivnější. Naopak amygdala, která spouští úzkosti a strach, je menší a méně aktivní. Stáváme se tak odolnější vůči stresu. Z dalších studií víme, že mindfulness zlepšuje paměť a schopnost učení, podporuje koncentraci, posiluje imunitu, zlepšuje spánek. Máme méně negativních emocí a zažíváme větší spokojenost a štěstí,“ vyjmenovává lektor.\nTo zní jako zázračná metoda! Jaké je doporučené dávkování? „To je velmi individuální (směje se). Třeba při stresu mi může pomoci i minuta všímavého dýchání – zaměření pozornosti, které mi přinese okamžité zklidnění. Vedle toho pravidelné cvičení přináší i dlouhodobý „neviditelný“ efekt, jako lepší koncentrace nebo imunita. Většina výzkumů je provedena na osmitýdenním programu Mindfulness Based Stress Reduction (MBSR), kde se cvičí 40 minut denně a ukazuje se, že první změny lze zaznamenat již po 3–4 týdnech. Z jiných studií vyplývá, že pozitivní efekt lze pozorovat již při pravidelném cvičení 20 minut denně.“\nJak tedy s mindfulness začít? „Praktikování mindfulness má dvě roviny; formální a neformální. Pro formální cvičení doporučuji začít s krátkým 5–10 minutovým cvičením zaměření na dech: To znamená zaměřovat naši pozornost na to, jak dýcháme. Vnímat nádech a výdech, ale nijak dech neovlivňovat. Po chvíli nám začnou myšlenky odbíhat. To je naprosto normální a součást cvičení. Důležité je to zaznamenat, nekritizovat se za to a vrátit se k pozorování dechu. A tak pořád dokola. Někdy pomáhá myšlenku pojmenovat jako minulost nebo budoucnost.“\n„Neformální cvičení můžeme praktikovat kdykoli během dne. Když cítíme třeba stres nebo úzkost, je dobré přesunout pozornost jinam – zaměřit se na své tělo, jak stojíme či sedíme. Dále se můžeme zaměřit na svůj dech, všímat si jak se zvedá a klesá náš hrudník. Můžem se také zaposlouchat do zvuků kolem nás. Tím získáme určitý odstup od toho, co prožívám; zapojíme více racionální myšlení, a tak můžeme lépe pracovat i s našimi emocemi,“ říká Michal.\nA hned uvádí na příkladu: „I na mě působí současná situace kolem šíření koronavirové infekce, všudypřítomný strach z neznáma. Napadají mě myšlenky – měl bys jít dál od tohoto člověka, co když se nakazím já nebo moji blízcí... Také jsem musel zrušit řadu kurzů a přichází existenciální myšlenky – přišel jsi o peníze, co budeš dělat? Ale díky všímavosti dokážu tyto negativní myšlenky a strachy včas zachytit a nechat jít. Naopak se spíše zaměřuji na to, co můžu udělat, jak využít situaci jako novou příležitost,“ dodává s úsměvem. A hned doporučuje krátké video od Dr. Justina Brewera, které radí, jak si poradit s úzkostí kolem koronaviru.\nVe zkratce: „Úzkost je obranná reakce. Mysl má tendenci více vnímat vše negativní, to nám evolučně umožnilo přežít. Skrze cvičení mindfulness ale můžeme toto naučené chování změnit, získat odstup a možnost lépe zvládat naše emoce a myšlenky, získáme možnost volby. I spokojenost je dovednost, dá se naučit,“ shrnuje Michal Dvořák. A na úplný závěr ještě přidává svůj oblíbený citát od Viktora Frankla: “Mezi podnětem a reakcí existuje určitý prostor. V tomto prostoru se nachází naše svoboda a naše moc zvolit si svou reakci. V naší reakci spočívá náš růst a naše štěstí.“\nLektor mindfulness, který kvalifikaci učitele MBSR získal na UMASS Medical School (USA), na místě, kde celý osmitýdenní MBSR program vznikl. Aktuálně vede mindfulness kurzy a přednáší pro širokou veřejnosti i ve firmách. Specializuje se i na mindful eating – na to, jak měnit nezdravé zažívací návyky a budovat všímavost k tomu proč, jak a co jíme. Více o kurzech a dalších nahrávky a cvičení naleznete na www.bemindful.cz


Bavlněné povlečení Grace- 1x 220/200, 2x 70/90 | Kubešová-povlečení\nBavlněné povlečení Grace- 1x 220/200, 2x 70/90\nFrancouzské povlečení se skládá z jednoho povlaku na přikrývku a ze dvou povlaků na polštář o rozměru 220x200 a 2ks 70x90cm. Ložní povlečení je vyrobe... celý popis\nBavlněný povlak Grace šedá - 1x 70/50\nBavlněný povlak Grace žlutá - 1x 70/90\nBavlněný povlak Grace žlutá - 1x 70/50\nBavlněný povlak Grace žlutá - 1x 40/40\nBavlněný povlak Grace šedá - 1x 70/90\nBavlněný povlak Grace šedá - 1x 40/40\nFrancouzské povlečení se skládá z jednoho povlaku na přikrývku a ze dvou povlaků na polštář o rozměru 220x200 a 2ks 70x90cm. Ložní povlečení je vyrobeno z velmi jemné tkaniny s vysokou hustotou jemných přízí. Bavlněné povlečení lze prát na 60°C. Vzor povlečení GRACE šedá zdobí jednoduchý motiv žlutých a černých květin na šedém podkladu. Povlaky na polštář vynikají jasně žlutou barvou se stejným bílým motivem jako bavlněné povlečení.\nRozměr: 1x 220/200 + 2x 70/90 cm. Na přání ušijeme i jiné rozměry než nabízíme.\nPovlečení není uprostřed sešité. Je šité z jedné šíře látky.\nPOVLEČENÍ BAVLNĚNÉ POVLEČENÍ FRANCOUZSKÉ POVLEČENÍ DELUX


Aura-Pont Editing Process | Žijeme divadlem\nTitul v originále: Editing Process\nAutor: Meredith Oakes\nTHE EDITING PROCESS (Redakční proces)\nMladá britská dramatička napsala svou hru pro slavné Royal Court Theatre, kde ji také v roce 1994 inscenoval režisér Stephen Daldry. - V redakci vědeckého časopisu Pod čarou historie se stočtyřicetiletou tradicí, jehož vydávání právě převzal mamutí americký podnik, se začíná odehrávat boj o přežití: starý šéfredaktor William se cítí být ohrožován mladým ambiciózním druhým redaktorem Tedem. Jeho letitá sekretářka Peggy se stane nadbytečnou, když do redakce nastoupí jako volontérka neteř majitele vydavatelství. S kým a proti komu ve vedení podniku se spojit? Jak se udržet na výplatní listině? Neotřesitelně sebevědomá marketingová expertka Tamara, jejíž působení ve vydavatelství stálo společnost možná víc než vydávání všech ztrátových časopisů dohromady, nakonec souboj s dosavadním manažerem firmy vyhraje a William, když předtím v zájmu svého udržení sám propustil Peggy, je nahražen Tamařiným favoritem Tedem. Nikdo nezůstal čistý, každý někoho oklamal. Dokonce i Peggy, která každého až dusila svou oddaností časopisu, klamala celý život - samu sebe.\nHra s výtečně napsanými postavami a dialogy může být chápána jako satira na postupné "rdoušení" nekomerční kultury v americkém stylu, ale i na neplodnou setrvačnost, v níž se utopí tvůrčí práce, když ztratí svůj étos.


Šumice mají galerii stoletých | iDobryDen\nŠumice mají galerii stoletých\nFoto: fab / Stoletá Anděla Hřibová se svým synem Petrem Hřibem, místostarostou.\nŠumice Zprávy 02 / 05 / 2011\nV sobotu 30. dubna se do šumické kroniky zapsala první občanka obce, která se dožila sta let. Shodou několika náhod se Anděla Hřibová dočkala uznání od obecního úřadu z rukou místostarosty Petra Hřiba, svého nejmladšího syna. „Tato událost se podle kronik, historických zápisů i vzpomínek pamětníků odehrála v Šumicích vůbec poprvé,“ připomněl Josef Bartoš, starosta Šumic, který se však slavnosti nemohl zúčastnit.\nAnděla Hřibová se narodila 23. dubna 1911 v rodině kováře Jana Šojdra. Malá Andělka byla už jedenáctým dítětem v rodině, nebyla však zdaleka posledním. „Nás je zase osm. Nejstaršímu bratrovi je sedmdesát osm roků a mě jako druhému nejmladšímu jedenašedesát,“ usmál se syn Petr Hřib.\nJubilantku také ctí neuvěřitelná věrnost k Šumicím. „Po svatbě jsme se v roce 1932 přestěhovali do svého domečku a tam bydlíme dodnes. Jen předtím jsem chodívala pěšky do Brodu,“ vzpomínala vyučená pletařka. „Ačkoli se dnes i mnohem mladší jubilantky za svůj věk stydí, myslím, že v tomto případě je na místě hrdost. Jde vidět, že i když se dříve dost tvrdě pracovalo a život nebyl lehký, jde se v dobré kondici dočkat i stovky. A to jsme to mamince vždy neulehčovali,“ přiznává místostarosta. Ten také zavzpomínal, jak u nich, v chalupě plné dětí, probíhaly i zkoušky dechové hudby.\nPři slavnostní ceremonii na obecním úřadě obklopovaly oslavenkyni všechny její děti. Po přípitku a slavnostním zápisu do kroniky založily v Šumicích novou tradici - „galerii stoletých“.\nAnděla Hřibová totiž od obce obdržela svůj portrét. Autorkou kresby je Eva Slačálková ze Šumic.


Zmizelé automobilky: Scion vydržel jen smolných třináct let | Auto | Lidovky.cz\n31. května 2017 15:05 Lidovky.cz > Byznys > Auto\nScion xB RS 1.0. | foto: Wikimedia\nTOKIO Zákazníci dají u automobilek často na tradici a značky, které se mohou pochlubit dlouhou historií, tak mají na trhu téměř automatickou výhodu. Jenže tradice je také v mnohém zavazující, včetně vnímání samotné značky.\nTo si na konci osmdesátých let uvědomila japonská Toyota, která chtěla kromě svých „obyčejných“ vozů zákazníkům nabídnout i něco luxusnějšího. Jenže spotřebitelé by drahé a luxusní auto se značkou tradičních lidových vozů nepřijali, a proto vznikla značka Lexus. Ta existuje dodnes a slaví vcelku úspěch.\nV roce 2003, kdy už měl Lexus na trhu své definované místo, si tak u Toyoty řekli, že to zkusí ještě jednou a opět v jiném segmentu. Rozhodli se vybudovat značku zaměřenou na mladé zákazníky, kterým konzervativní Toyoty nebyly příliš po chuti.\nAby bylo mladistvé zaměření značky jasné hned od počátku, byl zvolen název Scion, slovo, které v angličtině označuje mladého potomka rodu. Mládí měla tedy tato značka od počátku v názvu.\nDůležité pro existenci Scionu bylo i to, že se značka, podobně jako ve svých počátcích Lexus, měla soustředit na americký trh. Tady pak nabízela verze modelů Toyota, které se v USA předtím neprodávaly, jež ale firma nabízela na některých jiných trzích pod svou vlastní značkou.\nToyota v Evropě značku pro mladé nemá, ale roli mladistéhé modelu tu hraje například malé Aygo.\nRecept na nový Scion tak byl jednoduchý – automobilka použila stávající model, mírně přepracovala design, někdy stačilo jen nové logo. Klíčem k úspěchu u zákazníků měla být jednoduchá nabídka orientovaná na mladého zákazníka. Auta se tak prodávala většinou v jediné úrovni výbavy a pro dosažení co nejatraktivnější ceny byla zbavena různých dražších komfortních prvků.\nV katalogu výrobce se ale nacházela široká paleta příslušenství, která umožňovala mladým zákazníkům auto klidně i dodatečně po pořízení důkladně přizpůsobit svému vlastnímu vkusu. To byla jedna z inovací, kterou Scion do automobilového světa ve větším měřítku přinesl – nové technologie a pokrok v logistice dávají dnes bohatší možnosti personalizace prakticky všem vozům.\nMladé zákazníky také firma lákala na jasně dané ceny, které platily jak pro vozy samotné, tak následné služby nebo třeba produkty financování a pojištění. Tato politika měla zaručit, že mladého zákazníka u auta nezaskočí nečekané výdaje. Značka také používala prvky virálního a guerillového marketingu, což nebývají v automobilovém prostředí obvyklé nástroje.\nV roce 2006 to tak s nabídkou tří modelů vozů vypadalo, že má Scion našlápnuto k úspěchu, značka prodala 170 tisíc vozů. Jenže pak nastal obrat a s příchodem ekonomické krize se situace ještě zhoršila. Mladí zákazníci, kteří typicky hůře shání peníze na nový vůz, přestali k dealerům proudit.\nV roce 2010 tak značka prodala jen něco přes 45 tisíc vozů. Nepomohlo ani zavedení nových modelů, které zná i evropský zákazník: miniaturního typu iQ nebo sportovního kupé FR-S, které se v Evropě prodává jako Toyota GT-86. Na počátku roku 2016 tak Toyota oznámila, že experiment se značkou Scion ukončí a vybrané modely bude prodávat pod svou značkou.\nKromě neúspěchu Scionu jako takového v tom sehrál roli i fakt, že samotná Toyota v průběhu let změnila strategii a změnili se i zákazníci. Konzervativních je stále dost, ale najde se i řada těch, kteří i v pokročilém věku žádají originálnější vůz. Proto Toyota v posledních letech dává některým svým modelům odvážnější design a přichází s mladistvějšími automobily. Existence speciální značky pro mladé pak trochu postrádá smysl.\nTEST AUTA: Nová Toyota Aygo se snaží působit dravě. Stará je jednodušší\nPřihlásit vůz už nemusíte jen v místě bydliště. Nové jsou i pokuty za úpravu auta\nV Česku potkáte na silnicích i automobilové ‚dinosaury‘. Podívejte se


Čističky odpadních vod Akvatik - Čistá voda zdarma\nČistá voda ZDARMA\nKvalita vycištené vody naší technologií umožnuje její opetovné využití v domácnosti. Stále více zákazníku tak odebírá náš nový produkt - cisticku kompakt.\nZa cistickou se instaluje jímka na zachycení vycištené vody. Tato jímka má zpravidla stejné rozmery jako cisticka. Její instalace je proto snadná. Vycištená voda z cisticky odpadních vod je zvlášt vyhledávána zahrádkári. Není to již tvrdá studnicní voda ani chlorovaná voda. Navíc má príznivou teplotu. Do této jímky se zpravidla zaústuje i deštová voda. Bežná strecha rodinného domu pri 15. minutovém dešti dokáže dodat až 2 500 l vody. Prebytecná voda je odvádena do deštové kanalizace, zasakována do zeme nebo odvádena do vodotece.\n1.) Máte k dispozici zahrádkári vysoce vyhledávanou mekkou deštovou vodu zdarma.\n2.) Neplatíte deštné. (poplatek za odvedení deštových vod – stocné).\n3.) V mnoha prípadech se pri použití cov akvatik kompakt velmi zjednodušuje stavební povolení. Dle zkušeností našich projektantu, se darí cisticky odpadních vod realizovat i tam, kde by to jinak stavební úrady nepovolily.\nJe nutno uhradit cenu jímky. V současné době před očekávaným zdražením plastu 12 000,- Kc + DPH . Navíc je nutno vykopat vetší jámu než pri instalaci samotné cisticky odpadních vod.\nVe srovnání s konkurenčními výrobky jímka, stejně jako čistička odpadních vod je samonosná, s bohatým vyztužením. Z pevného, kvalitního, tlustostenného polypropylenu. Tzn., že ji mužete napustit vodou, aniž byste ji museli obetonovat. Pri instalaci však doporucujeme rídit se projektem.\nKonstrukce čističky je jednoduchá a spolehlivá. Pri vypouštení vany nedochází k přelití čističky a odtoku nevyčištené vody, tak jako u jiných výrobců.\nZařízení tedy není nutno doplňovat membránami, které by se musely čistit a měnit.\nČističky odpadních vod Akvatik jsou tedy spolehlivější, jednodušší, bez zvláštních nároků na údržbu, přitom ve velmi zajímavých cenách.\nČističky odpadních vod Akvatik mají vynikající poměr výkon/cena.


Zimní střediska v ČR – Krušné a Lužické hory\nphoto: Lužické hory (wikipedia.org)\n3. díl – Seriál o lyžařských střediscích v České republice\nKrušné hory ohraničují severozápadní část naší republiky. Tvoří asi 130 km dlouhý souvislý horský masiv mezi Českou republikou a Německem. Nejznámějšími zimními středisky Krušných hor jsou Klínovec (mapa) a Boží Dar (mapa). Oblíbené je však i lyžařské středisko na Bouřňáku (mapa), Cínovec (mapa), Nové Hamry (mapa) atd.\nje se svou nadmořskou výškou 1 244 m n. m. nejvyšším vrcholem Krušných hor. V létě je oblíbeným cílem pěších i cykloturistů, v zimě pak vyhledávaným lyžařským střediskem. Klínovec je největším lyžařským areálem Krušných hor. Má celkem 10,1 km sjezdových tratí, které jsou z 80 % udržovány systémem umělého zasněžování. V areálu je k dispozici 35 km upravovaných běžeckých tratí a pro snowboardisty snowpark s U-rampou.\nBěžecké tratě: denně upravované – 35 km.\nje významným letním i zimním turistickým střediskem Krušných hor. V jeho okolí turisté najdou několik sjezdovek různé náročnosti, které lze doporučit jak začátečníkům a rodinám s dětmi, tak i náročnějším lyžařům. Zimní areál disponuje 50 kilometry běžeckých tras s napojením na lyžařské běžecké okruhy v Německu. Přímo v centru Božího Daru mohou návštěvníci vyzkoušet snowtubing v areálu Novako. Ten je určen především začátečníkům.\nBěžecké tratě: denně upravované – 50 km.\nInformace o dalších střediscích Krušných hor naleznete zde.\nLužické hory (mapa)\nToto nevelké pohoří leží zhruba uprostřed mezi městy Děčín a Liberec na severu České republiky. Lužické hory jsou ideální především pro letní turistiku.\nSki areál Luž (mapa)\nNejvyšším vrcholem Lužických hor je Luž (793 m n. m.), na jejímž jihovýchodním úpatí se nachází Ski areál Luž (673 metrů n. m.). Sníh zde vydrží v průměru 80 dní v roce (bez použití umělého zasněžování). Ve ski areálu se nachází dva lyžařské vleky a tři sjezdové tratě s možností nočního lyžování. K dispozici je i 450 m dlouhý snowpark.


21. ročník Mistrovství ve svíčkové – 3. září 2016 :: MS ve svíčkové\nÚvodní stránka > 21. ročník Mistrovství ve svíčkové – 3. září 2016\nČervený Hrádek u Jirkova na Chomutovsku.\nVšichni, kteří se domnívají, že vaří tu nejlepší svíčkovou na světe, mají opět možnost změřit své síly. V sobotu 3. září 2016 totiž proběhne na zámku Červený Hrádek u Jirkova na Chomutovsku již 21. ročník soutěže Mistrovstvím ve svíčkové. Své umění předvedou jak amatérští kuchaři, tak i profesionálové, neboť se obvykle tvrdí, že tu nejlepší svíčkovou vaří babička.\nOdborná porota letos bude opět plná známých tváří, zasedne v ní opětovně zpěvák Marián Vojtko, již podruhé se v porotě objeví zpěvačka Michaela Nosková a další. Celou soutěž bude moderovat určitě opět nezapomenutelně herec Martin Zounar, který v této roli jistě zaujme diváky.\nSoutěžící se přihlašují předběžně na e-mailové adrese:\nnebo přímo na místě v den soutěže ve 13 hodin. Tam je potom nebezpečí, že na příchozí nezbyde v soutěži místo, neboť počet soutěžících je z kapacitních důvodů omezen.\nPro návštěvníky Mistrovství ve svíčkové je samozřejmě připraven v areálu zámku doprovodný program.\nSoutěží se anonymně - totožnost soutěžících zná pouze jeden z organizátorů, který organizuje jejich pořadí.\nKaždý soutěžící je povinen přinést do soutěže celkem (minimálně) 7 soutěžních porcí svíčkové - maso + omáčku.\nKnedlíky jsou od sponzora pro všechny soutěžící stejné! - nehodnotí se!\nVařiče jsou k dispozici, soutěž probíhá pod širým nebem.\nTalíře jsou zajištěny organizátory - pro všechny stejné - nejsou připuštěny výjimky, talíře nesmí ovlivňovat umělecký dojem.\nSvíčková musí být čerstvá - porotci jsou jenom lidi.\nPorota hodnotí podle pořadových čísel - soutěžící č. 1, 2, 3....\nPorotců bývá 5-7.\nPorce: nesoutěžní knedlík + maso + omáčky vzorek\nHodnotí se: chuť a vůně omáčky, konzistence omáčky, chuť masa, zpracování masa a celkový umělecký dojem soutěžní porce.\nHodnocení jako ve škole, každá kategorie známkami 1-5 (nejlepší 1, nejhorší 5). Výsledky všech kategorií od jednoho soutěžícího se sečtou.\nZvítězí soutěžící, který získá nejméně bodů.\nPo skončení hlavní soutěže proběhne také rámcová soutěž v pojídání knedlíků. Do ní se přihlašují soutěžící na základě výzvy organizátorů v průběhu hlavní soutěže. Do této soutěže vstupuje každý soutěžící na vlastní zodpovědnost a riziko.\nPravidla a podrobnosti na svickova.webnode.cz, také na Facebooku (Mistrovství ve svíčkové)


Kniha: Uničov – Tomáš Soušek | Knihy.ABZ.cz\nKniha: Uničov – Tomáš Soušek\nAutor: Tomáš Soušek\nV článcích historika a kronikáře Tomáše Součka\nRozměr: 245,0x180,0x12,0 mm\nÚprava: ilustrace, 1 portrét, 1 plán\nSoubor článků uničovského kronikáře, archiváře a historika seznamuje s nejdůležitějšími událostmi, kreré se staly v historii severomoravského města v průběhu osmi století.\nPodnětem k vydání knihy bylo nadcházející 800. výročí nejstarší písemné zprávy o Uničově a především 110. výročí narození uničovského kronikáře a historika JUDr. Tomáše Souška. Byl jediným, kdo se po roce 1945 dlouhodobě zabýval historií Uničova. Využíval k tomu možnosti studovat zachovalé archiválie v místním archivu, jehož byl správcem. Na půdě Vlastivědného kroužku který založil, seznamoval jeho členy a další zájemce s bohatou minulostí města. Své poznatky využil také při své bohaté publicistické činnosti. Ve svých odborných I vědecky populárních článcích se nepokoušel o výklad historie, ale předkládal objektivní historická fakta získaná především studiem pramenů.\nV této knize tak čtenář najde to podstatnější z celoživotní tvorby Tomáše Souška s bohatým obrazovým doprovodem loštického malíře, ilustrátora a grafika Pavla Zlínského.\nUničov (Česko) – dějiny\nKatalog předmětový > U > Uničov (Česko)


Pronájem pop-up obchodních prostor v bývalé továrně, ul. Kolbenova\nOd 3 600,- / měsíc\nNové pop-up prostory v bývalé továrně, ul. Kolbenova\nNabízíme k pronájmu cool prostory pro váš pop-up, ateliér, kancelář nebo projekt v legendární prvorepublikové továrně ležící v centru industriální části Prahy 9, ulice Kolbenova. V rámci přízemí máte k dispozici plochy od 20 m2, spolu s dalšími podlažími nabízející až několik tisíc m2.\nAreál se dnes stává živým multikulturním centrem a uměleckou čtvrtí, která poskytuje inspirativní prostředí pro spolupráci i prostor pro plodnou výměnu myšlenek mezi různými uměleckými uskupeními. Mezi nájemníky Pragovky patří i Red Bull MaxSpace, Kafe Pragovka pod taktovkou Kafe DAMU nebo galerie The White Room a Pragovka Gallery.\nCena pronájmu je 120 Kč za m2 měsíčně\nServisní poplatky jsou 60 Kč za m2 měsíčně\nProstor lze využít na krátkodobější pop up\nV kreativitě vašich požadavků se na Pragovce meze nekladou :)


K2 a Broad Peak – outdoor web Treking.cz\nTreking > Treky, turistika > K2 a Broad Peak\nK2 a Broad Peak\nReportáž z treku pod osmitisícovky\n22.11.2011 | Radovan Stejskal, foto autor a Ivo Škvařil\nMožná se dotkneš vysokých hor, třeba dostaneš chuť se proletět nebo jen tak se zahledět do dálky a možná se pak vydáš na cestu. Každý s duší objevitele sní o krajině za horizontem, o modré obloze nebo někdo o tom, jak lidé jinde žijí. Hlavou se ti honí, kam bys vyrazil. Je v to tobě kus snílka. Doma a kolem dokola to už dobře znáš. Máš to nutkání, někam bys jel.\nKamarád Petr, který lítá po světě, jako stěhovavý pták, mi jednou povídá: "Až to v Rotterdamu v práci zabalím vyrazím na cestu kolem světa. Pojedeme do Karakoramu v Pákistánu, pak vlakem na sever Indie, přes Thajsko do Singapúru, dále do Jižní Ameriky. Pak uvidím, co dál." Ani chvíli jsem neváhal. "Jedu s vámi do Karakoramu."\nPůl roku později jdu po úzké pěšině kolem řeky Biaho, která se zařezává hluboko do úzkého údolí lemovaná čtyřtisícovými vrcholy. Její šedé rozbouřené vody jsou vydatně napájeny ledovci Biafo a Baltoro vysoko nahoře. Stezka je vysekaná do skály na levé straně údolí. Místy jdu pod převisem, místy je stezka zase hodně úzká. Na straně srázu do řeky Biaho je stezka vyztužena pečlivě vyskládanými kameny, aby se nezřítila do zuřící řeky. Přemýšlím, jak to, že to celé vydrží nápor oslu s nákladem, k tomu několika tisíc nosičů a pár stovek trekařů ročně.\nÚdolí se stokrát zatočí, než dojdeme po dvou dnech do posledního zeleného kempu pod ledovcem. Mám problém s kolenem, které při každém kroku bolí. Ortéza nepomáhá, zabírá střídavě jen voltaren a brufen. Hlavou mi letí černé myšlenky, zda pod K2 vůbec dojdu, co když budu muset trek vzdát.\n"Dojdu aspoň do Urdukasu. Ne. Dojdu celý trek. Uvidíme.", říkám si zmateně pro sebe. V kempu Paju už je utábořena Kazašsko-ruská expedice, která dobývala K2 4 měsíce a teď sestupují. Dáváme se do řeči: "Jak se daří?" "Chlapi, neviděli jsme ženskou čtyři měsíce, tady rostou stromy - zelená, nahoře uvidíte jen šutry, sníh nebo led", povídají zmateně. Nás 60 kilometrový ledovec a jeho kamenná moréna teprve čeká.\nKonečně na ledovci Baltoro\nVšude jsou balvany. Jsou obrovské nebo střední - ty se různě viklají a nedá se předvídat, co udělají a kam se pohnout, pak jsou malé, jako hrubší kamenivo na našich lesních cestách. Zvláštní kategorii tvoří kamení ve vyschlých řečištích pod ledovcem - pečlivě zakulacené staletím obrušování divokým tokem Biaho river. Na takové pak bota dosedne pouze velmi malou části své plochy, takže to držíš koleny, kotníky a na kloubech chodidla.\nNejvětší luxus je jít po písku. Tam vidíš, jak mohou být kameny rozmanité, co do tvaru. Ale můžeš se na to dívat i jinak - kameny šedé, hnědé, červené, žluté nebo bílé a pak barevný mix. Asi jsem barevnější hory ještě neviděl. Tohle vidíš 10 dnů v kuse. Takhle si ty šutry roztřídíš, a jdeš a jdeš. Později tě už víc na téma šutry nenapadá, tak začneš vymýšlet "kamenné peklo", "šutrové moře", Stonehenge. Více si nepamatuji, co se mi honilo hlavou při každodenních osmihodinových etapách na ledovci Baltoro.\nTakový je ledovec Baltoro, jak pomalu teče údolím, kroutí se, zatáčí, právě stoupá nebo klesá, tak nikdy nevíš, co tě čeká za horizontem. Možná uvidíš Broad Peak, třeba už tam bude čistý bílý led a sníh, po kterém se jde jako po bavlnce, možná budeš za chvíli v kempu.\nTřeba uvidíš Broad Peak\nCesta se vine mezi obrovskými kameny po boční moréně ledovce Baltoro. Údolí ledovce se už po sté zatáčí, právě mi hlavou běží zase ta myšlenka, co uvidím za horizontem nebo za zatáčkou. Tu myšlenku mám dneska po desáté, ale je docela zbytečná. Vím, že tam bude Baltoro a jeho několik řad morén.\nMechanicky šlapu na kameny, vybírám si je pečlivě, aby mě některý nečekaně zradil. Hledím pořád na zem na tu cestu ne cestu. Chvílemi ani nevím, co je právě kolem mně. Zrovna jsem na dalším horizontu, zvednu hlavu, abych se podíval kudy se klikatí cesta. Bleskne mi hlavou: "Sakra, to je Broad Peak."\nNad ledovcem se pravě nízko převalují husté a těžké mraky a chuchvalce mlhy, nad nimi je však temně modrá podvečerní obloha. V tom světle, za tmavou siluetou hory se zlověstně ostrou špicí, se objevil vrcholek Broad Peak vystupující ze šera ledovce, zlatavě osvícený zapadajícím Sluncem. Sedl jsem si, abych si vychutnal krásný pohled a atmosféru místa. Najednou už ani nechci být konečně v kempu, úplně jsem na kemp zapomněl.\nV tu chvíli, když se dívám na osmitisícovku Broad Peak, jsem úplně zahnal všechny strasti. V tu ránu jsem zapomněl na každodenní 8 hodinové etapy po 60 kilometrovém ledovci. Únava je rázem pryč. Vychutnávám si ten moment. "Poprvé vidím osmitisícovku, jo. 10 000 kiláků, abys viděl hory, bláznivý nápad", letí mi hlavou splašené myšlenky. Je to ohromný pohled, až mi přejel mráz po zádech.\nZa šera přicházím do kempu, kde kluci rovnají kameny a budují plošiny, kam postavíme stany. Společně stavíme stany a na hory kolem kempu padá soumrak. Venku je chladno, ale péřová bunda a několik vrstev vlněných triček a rolák od Icebreakeru příjemně hřeje, zatímco vaříme čaj, nudle s omáčkou a pak zase čaj. I když šlapeme denně 6-8 hodin do jídla moc chuti ve výšce 4 700 metrů moc není. Doma bych snědl nudlí trojnásobek.\nVaříme si další termosku, čaje a povídáme si, pozoruji temné siluety Gasherbrumu IV, Broad Peaku a v dálce na konci ledovce ostrý jehlan K2. V místním jazyce se ji říká Chogori, čínský Qogir. Světelné divadlo, které si hraje na jejich vrcholech zapadající slunce, kontrastuje s tmavými tvary rozpraskaného ledovce v údolí. Další na scénu přicházejí hvězdy, které jsou jasnější než jsem kdy viděl. Tady ve výšce téměř 5 000 metrů není žádné znečištění vzduchu, žádné světla. Pás mléčné dráhy probíhá nad vrcholem K2, je neskutečně jasný.\nRáno se probouzíme do jasného počasí. Jsme v Concordii, místě, kde se stékají tři ledovce Baltoro, Godwin-Austen od K2, Vigne Glacier od sedla Gondogoro La. Baltoro pokračuje 57 km do údolí až do výšky 3 400 m. Baltoro je jedním z nejdelších ledovců na světě mimo polární oblasti.\nNad Concordii se tyčí na dosah ruky Gasherbrum IV, který sousedí s dalšími osmitisícovkami Gasherbrumy I a II. V údolí ledovce Godwin-Austen vstává mohutná a masivní hora - to je K2. Má nezapomenutelný tvar pravidelného jehlanu, vůbec tě nenechává na pochybách, že to je ona, nezaměnitelná. Dáváme si skromnou snídani - jeden hrnek čaje, a tři, čtyři hrsti müsli a trochu připálenou chlebovou placku Chapati od našich nosičů. Dneska míříme do base campu K2 a Broad Peaku.\nHned za táborem ledovec praská, a vytváří tu hluboké prohlubně, tu vysoké hory kamení a ledu. Jsou spojené ledovými mosty nebo úzkými hřebeny. Sotva znatelná pěšina - hodně úzká, se vine nahoru a dolů. Uklouznutí se trestá, následovala by jízda 50 metrů do jezírka plné ledové vody. K2 se přibližuje, nad vrcholem se rozprostírá tmavě modrá obloha, zatímco jižní stěnu zahaluji cáry bílých mraků, které dávají pohledu na K2 trochu dramatičnosti.\nNa západě se vynoří nevinně vyhlížející sněhobílá špička Angel Peaku. Se zasněženým jehlanem K2 kontrastují tmavé siluety hor v popředí, pod našima nohama zase šedá moréna ledovce. Moréna ledovce Godwin-Austen je jako dálnice, která se vine ke K2, ale zatraceně pomalu.\nK2 už je na dosah ruky, tak blízko se zdá. Hodina, dvě, čtyři to není možné, jak tady vzdálenost klame. Moje koleno mě dnes pekelně trápí. Dávka antibiotik ještě víc zpomaluje moje tempo. V 11 hodin mě poprvé napadá myšlenka na návrat do kempu v Concordii. Kluci mi to však rozmluvili. Ve 12 jsme došli do Base Campu Broad Peaku v 5 000 metrech.\n"Chlapi, já to balím, koleno hodně zlobí.", říkám. "OK, Radku, my jdeme dál do BC pod K2, vrátíš se s kuchařem nebo počkáš?", domlouváme se s Petrem. "Určitě se vrátím do kempu.", volám z morény za kluky na ledovec.\nOdpoledne začíná hustě sněžit…\nV jednu hodinu odpoledne se prudce horší počasí, mraky visí zlověstně nízko nad údolím, první vločky dopadají na kamennou dálnici morény. Během deseti minut začíná hustě sněžit. Po dalších dvou hodinách procházíme místem, kde se ledovce srážejí. S bolavým kolenem se do stanu doslova doplazím. Kamarádi jsou asi dvě až tři hodiny za mnou. V šest večer už nervózně vyhlížíme. Stále hustě sněží. Náš guide Mashoor se vydává kamarádům naproti do rozpraskaného ledovce. Za chvíli se všichni po krátkém bloudění v rozbitém ledovci vracejí.\nDo Concordie se putuje čtyři dny po ledovci Baltoro a tři dny údolím řeky Biaho, celkem s jedním dnem odpočinku je Concordia a base camp K2 po osmi dnech naše. Ledovec Baltoro lemují známé a významné vrcholy Karakoramu. Špičatá a ostrá věž Trango Tower, Shipton Spire, nebo mohutná Cathedral Tower. Nad kempem Goro se tyčí Masherbrum.\nPořád ty zážitky ve mně žijí. Mám v očích obrázky těch hor. Myslím na kamarády Petra a Majkla, kteří projíždějí sever Indie a Indický Himalaj. Nevím kam pojedu příště, ale nedá mi to spát. Možná se vydám na cestu do Tibetu - vidět kláštery.\nDotaz (Petr Podroužek, 24.12.2012, 13:02 )\nAhoj Parádní výprava. Chtěl bych se zeptat, byli jste tam na vlastní triko ? Rád bych se tam taky vydal. Díky Petr


✅S touto brankou si užijete mít spoustu zábavy! Ocelový trubkový rám, práškově lakovaný, snadno se montuje pomocí easy clips. Hlavní trubka a podpěry: Ø 35 mm / délka 0,6 mm Polyesterová branková stěna (210D) se dvěma zesílenými otvory a polyesterovou síťovinou (3-vrstvá) o..\n✅Skládá se ze 2 fotbalových branek, rozměry v rozloženém stavu 120 x 80 x 80 cm. Rám ze skleněných vláken, potah a síť z 210D polyesteru. Červená barva s černými vlákny, potisk logem Bundesligy. Snadná montáž sítě pomocí sleeve. Včetně kulaté tašky z polyesteru k uchování..\nFotbalová 4 (80%) 19 x hodnotené\nKategorie produktů fotbalova obsahuje 6 záznamů.\nfotbalová za super ceny


DENÍK FANDÍ FOTBALU: Představujeme TJ Unie Hlubina - Novojičínský deník\n/FOTOGALERIE/ Deník pokračuje v seriálu představování fotbalových klubů z Moravskoslezského kraje v nižších soutěžích. Tentokrát je na řadě celek zpod ostravských Hradčan - TJ Unie Hlubina.\nFotbalový klub TJ Unie Hlubina, 7. srpna 2020 v Ostravě. | Foto: Deník / Lukáš Kaboň\nUž zdáli se tyčí vysoký jeřáb, který obklopují bagry a další těžké stroje, přičemž dělníci běhají okolo a jeden druhému říká, co a jak dál. „Hele, dej to tam a pak to vyřešíme,“ zazní z úst jednoho z nich, když se baví o dalším postupu stavby.\nNa hřišti fotbalového klubu TJ Unie Hlubina je živo. Ačkoli na hřišti trénují děti, těžká technika jejich radost z nejpopulárnější hry přehlušuje. Patrné jsou ale základy nové tribuny a zázemí účastníka krajského přeboru. Stávající tribuna tak počítá poslední týdny své existence. „Je tu humbuk, ale doufám, že až třeba za rok budeme dělat rozhovor, tak to bude v nové budově,“ poznamená s úsměvem na úvod předseda klubu Pavel Ožana.\nV klubovně s poháry a různými dalšími proprietami přibližující 101 let dlouhou historii klubu se třiašedesátiletý funkcionář posadí a začne mluvit. „Víte, často se mě lidé ptají, jak poslední roky hodnotím. Rozdělil bych to na dvě části – sportovní a zázemí. To druhé je podstatné, nechtěli jsme dopadnout jako dřív jiné kluby, které zkrachovaly. Proto ho budujeme,“ popisuje Ožana.\nVizitka TJ Unie Hlubina\nInternetové stránky: www.uniehlubina.cz\nNejvětší úspěchy: účast v krajském přeboru\nUmístění v poslední sezoně: 6. místo\nStadion: sportovní areál v ulici Gajdošova 2287/31, Moravská Ostrava a Přívoz\nPřed časem v areálu vyrostlo kvalitní hřiště s přírodní trávou, později i umělka. Nová tribuna pro tři stovky diváků je další krok. „A ne poslední, máme i jiné projekty,“ upozorňuje předseda. „Víte, klub byl po revoluci na stejné úrovni jako všechny v okolí. Poté ale šel někdo dolů, někdo nahoru a jiní zůstali. Myslím si, že toto zázemí je dobře nejen pro Hlubinu, ale pro celou Ostravu. Vždyť před pár lety byla tady jediná umělka ve Vřesině,“ dodává Ožana.\nFOTBALISTÉ TO UDĚLALI\nDříve byli prý fotbalisté trnem v oku u místních obyvatel. „Když se něco stalo, nikdo neřekl, že za tím stojí vandal. ‚Fotbalisté to udělali,‘ slýchávali jsme. Tomu se těžko brání,“ přibližuje Ožana. „Dnes už je tu oplocení, propojení s parkem, chodí tu maminky s dětmi, táta koukne na fotbal, dá si pivo. Lidé okolo to berou pozitivně. A až skončí stavba, věřím, že areál bude na vyšší úrovni a vyšší bude i návštěvnost,“ je přesvědčený šéf klubu.\nZázemí vnímá Ožana i jako důležitý krok k nalákání mládeže. „Je to odrazový můstek,“ myslí si. Už nyní je na Hlubině solidní struktura. Všech šest týmů (dva týmy benjamínků, žáků i dorostu) působí v krajských soutěžích. „To nemůže říct každý klub,“ soudí. „Ani s tím ale nejsme spokojení. To člověk nesmí být nikdy, jinak zakrní. To mě naučil život. Je co zlepšovat,“ je si jistý Ožana.\nTřeba trenéry. Klub jim pomáhá se vzdělávat. „Ale jde o běh na dlouhou trať, a víte, co je na tom nejtěžší?“ zeptá se Ožana. „Přesvědčit trenéry mládeže, že výsledek je druhořadý. To umí přiznat jen málo lidí,“ podotýká s tím, že prioritou je, aby byl zásoben A-tým. Nyní se Hlubina může dmout pýchou, kádr obsahuje hned několik odchovanců. Většina z nich šla v mládežnickém věku do lepších klubů, teď se vrátili a mají pomoci ve třetí sezoně v krajském přeboru.\n„Výstavní skříní každého klubu je áčko. A já myslím, že jeho stav mohu hodnotit pozitivně. Udělala se spousta práce a je to vidět,“ kývne Ožana a zavzpomíná, jak se týmu podařilo vystoupat z městského přeboru. „Vykrystalizoval se kádr, začalo se dařit, hráči se zlepšovali, a vždy přišel jen jeden dva kluci na oživení. Zlom nastal po postupu do krajského přeboru, kdy přišli kluci se zkušenostmi z divize či třetí ligy,“ vybavuje si Ožana.\nNyní by Hlubina mohla patřit ke spolufavoritům soutěže, byť ten hlavní je zřejmě dán. „Bílovec bude silný, my bychom se rádi pohybovali do čtvrtého pátého místa,“ má jasno Ožana.\nPodobně mluví i nový trenér Jan Woznica. „Chtěl bych, aby tým měl svou tvář, byl definovatelný. A rádi bychom jednou do vyšší soutěže, každý chce být úspěšný,“ říká na rovinu. „Mám ambice hrát nahoře, nebýt horší, než byli kluci na podzim. Je tu zajímavý potenciál, to kluci ukázali už v přípravě,“ doplňuje Woznica.\nNovou štaci si pochvaluje. „Co potřebujeme, to máme a ještě to jde nahoru. A aby toho nebylo málo, máme ještě nejlepší výhled v Ostravě,“ koukne na bývalé železárnyv Dolní oblasti Vítkovic, z areálu dobře viditelné.\nZa toto panorama je rádi šéf. „Vždy když jsem někde na dovolené, tak říkám, že jsem předseda našeho malého klubu, a sídlíme přímo pod ostravskými Hradčany. Když pořádně kopneme do balonu, spadne nám do těžní věže,“ usmívá se Pavel Ožana.\nV klubu působí 57 let. A končit nehodlá. „Říct, že mám za cíl být v čele rok či dva, to mi přijde alibistické. Jestli ale chcete číslo, tak příští rok je volební, mandát je na čtyři roky, a já mám v plánu do toho znovu jít. Záleží na zdraví,“ míní Ožana.\nTo ale neznamená, že by se pokládal za nepostradatelného. „Jsem rád, že se povedlo vychovat nástupcev podobě místopředsedy Patrika Davida, velkou práci tady odvádí i Petr Petrov, nebo šéf mládeže Boris Kunštatský. Oni dělají fotbalové věci, já se spíše zajímám o jednání na úřadech, vyplňování papírů, žádosti o granty a tak dál,“ odhaluje Ožana.\nFotbalem tráví hodně času. A připojí i malou zajímavost. „Vnukovi je čtyři a půl roku a sport miluje. Jednou se manželky ptal, kde jsem. Odpověděla mu, že na Hlubině a on na to. ‚Zase je na fotbale.‘,“ vzpomíná s úsměvem.\nLoňské stoleté výročí založení Unie bere jako číslo. „Když se tu objeví starší fotka, není moc lidí, kteří by danou dobu pamatovali. I když se necítím starý, dotkne se vás, jak čas letí. Sto let je hezký mezník, ale byl bych špatný předseda, kdyby nevěřil, že Hlubina půjde úspěšně i dál. Ještě bude stoupat,“ uzavírá Pavel Ožana.\nKrčmařík: Chtěl bych tady zažít aspoň ještě jeden postup. Do divize\nZdroj: Deník / Lukáš KaboňOstrava – Sedm let je útočník Jan Krčmařík oporou Hlubiny. Zažil tedy celou anabázi, kdy se klub vydral z městského přeboru Ostrava přes krajské soutěže až do krajského přeboru. A ve svých třiceti letech rozhodně nemíní končit. „Věřím, že tady ještě něco dokážeme,“ říká v rozhovoru pro Deník muž, který prošel také ostravským Baníkem či Hlučínem.\nCo vás drží na Hlubině?\nAsi šatna. Zůstala tady stále ta parta ještě z městského přeboru, je to tu skvělé a cítím se zde doma. Navíc ve třiceti se mi už nechce něco vymýšlet, tahat to přes koleno a někam odcházet. Jsem na Hlubině spokojený.\nTým se dlouho moc neměnil, přesto jsme prošli z městského přeboru až do kraje…\nTohle je hodně zapříčiněno právě tím, o čem mluvím, že parta je tady skvělá. Odhodlání, bojovnost, zarputilost. To vše pak ve vyšších soutěžích nahrazovalo lehce chybějící fotbalovost. Celá šatna si sedla a v tom se každému hrálo daleko lépe.\nMáte vzpomínku na tu úspěšnou a postupovou dobu? Kterou byste zmínil?\nJednu mám. Vlastně když jsme postupovali z městského přeboru do I.B třídy, tak jsme se ženou slavili na hřišti i svatbu. To mi asi zůstalo v paměti. Rok 2014, bylo to na hřišti Slovanu Ostrava proti Krásnému Poli, a myslím, že jsme vyhráli 4:0. Nezapomenutelné.\nJsou ve vás ještě nějaké fotbalové ambice?\nS přestupy do jiných klubů ani ne, už jsem si něco zažil, a proto si dávám pozor. Co bych ale chtěl, je zažít tady aspoň ještě jeden postup. Do divize. Ale to uvidíme, zda zdraví vydrží.\nK tomu nyní pomáháte jako obránce, přitom jste celý život hrál v útoku. Proč?\nTo je otázka spíše na trenéra. (úsměv) Ale je to tak, asi osmdesát procent přípravy jsem odehrál na stoperu. Je to jiné, specifický post, ale musím říct, že mě to celkem baví, jsem hodně na míči. Je to prostě rozdíl, ale také pro mě určitá vzpruha. Je ale možné, že nebude trvat dlouho, a až se uzdraví hráči, tak se v útoku zase objevím.\nDavid Nosek, brankář\nPro mě je to Liga mistrů v malém fotbale, kterou jsme hráli se Zábřehem. Museli jsme nejprve uspět na úrovni republiky, abychom se tam kvalifikovali, a odměnou byly zápas v Evropě. Ve Slovinsku.\nMatěj Nerud, brankář\nNejspíš to bude ještě ze starších žáků, když jsme hráli finále Zimní ligy proti Rychvaldu. Byl to strašně dramatický zápas, rodiče to hodně prožívali a mě se ten zápas navíc vydařil. Nakonec jsme po penaltě dokonce vyhráli 1:0.\nJakub Dziža, obránce\nJeště ve Staré Bělé vítězství v poháru na Bazalech. Kuriózně to bylo právě proti Hlubině. Bylo to na legendárním stadionu a dodnes šlo asi o můj největší fotbalový úspěch. Moc si toho i po pár letech vážím.\nJan Vančo, obránce\nTak třeba to, že jsem si mohl zahrát první fotbalovou ligu na Novém Zélandu za Napier City Rovers. Jiné prostředí, jiný styl fotbalu než se hraje tady v Česku, nebo vůbec v Evropě a celkově skvělá i životní zkušenost. Moc rád na to vzpomínám.\nJaromír Frébort, obránce\nJe těžké to vybrat, mám dva. První určitě, že jsem se dostal do reprezentace v malé kopané, druhý pak to, že jsme hráli v Baníku o mistra ligy proti Spartě. Bohužel jsme prohráli 1:2, ale i tak se na to nezapomíná. Skvělé bylo se tam jen dostat.\nJiří Podraza, obránce\nSice to bylo za dorost, ale určitě skvělým zážitkem bylo si zahrát proti Spartě na Strahově. Jinak toho zatím moc nemám.\nMichal Šebestík, obránce\nAsi první hattrick, který jsem vstřelil ještě za dorost Polanky dva roky zpátky proti Světlé Hoře. Byl to takový speciální pocit.\nJakub Schmutz, záložník\nAsi si zahrát evropskou Ligu mistrů v malém fotbale. Super je už republiková kvalifikace, ze které se pak tam dostanou čtyři nejlepší týmy. Pak máte možnost si zahrát proti profesionálům, kteří se malým fotbalem živí. Zážitek. Hráli jsme to dvakrát, pokaždé jsme postoupili alespoň ze skupiny.\nOndřej Klíma, záložník\nJako hráč určitě Liga mistrů v malém fotbale, z pohledu fanouška pak rozhodně mistrovská sezona Baníku Ostrava. Fotbalem žiju odmala, Baníku taktéž dlouho fandím a malé kopané se věnuju s kamarády, s nimiž jsme založili klub.\nJiří Hommes, záložník\nJelikož jsem ještě hodně mladý, tak těžko říct, věřím, že mě nějaký čeká. Když se ale ohlédnu do mládežnických kategorií, tak určitě obrat na turnaji v Jindřichově Hradci, kde jsme s Baníkem prohrávali 0:2, ale nakonec jsme 3:2 vyhráli. A já dal vítězný třetí gól.\nMiroslav Tóth, záložník\nJeště ve Vítkovicích asi první místo na mezinárodním turnaji ve Vratislavi. Byl to nejspíš největší turnaj, na kterém jsem v životě byl, a zrovna jsme ho vyhráli. To si budu dlouho pamatovat.\nViktor Ulman, záložník\nHattrick za dorost Vítkovic proti Kroměříži. Vedle toho bych pak zmínil určitě návštěvu ligového zápasu Baníku. To je asi vše.\nMilan Petrík, záložník\nJeště když jsem hrál za Starou Bělou, tak určitě výhra v poháru na Bazalech proti Hlubině.\nMarek Švábík, záložník\nFotbalových zážitků mám více, ale jako ten největší bych asi vyzdvihl druholigový start za Třinec proti Zlínu. Pro každého hráče je snem si zahrát první druhou ligu, být mezi profesionály, a mě se to splnilo. Byť jen krátce.\nPetr Petrov, záložník\nPro mě je to bezpochyby návštěva stadionu Wembley v Anglii, když tam hrála česká reprezentace. Sice jsme vysoko prohráli, ale panovala tam neskutečná atmosféra, kterou si budu pamatovat dlouho.\nJiří Hruška, útočník\nZ hráčského hlediska asi přestup do Petřkovic, kde jsem si mohl zahrát krajský přebor. Jako fanoušek jsem mohl být na zápase Ligy mistrů mezi Barcelonou a Slavií. Bylo velkým zážitkem si poslechnout tu nejlepší znělku hezky naživo. Člověk měl až husí kůži.\nJan Krčmařík, útočník\nZa Baník Ostrava jsem hrál druhou nejvyšší soutěž, vedle toho si nejvíce budu pamatovat nejrůznější postupy. Ať už dříve v Orelové, nebo tady na Hlubině, kde jsme se z městského přeboru dostali až do krajského.\nFilip Gaži, útočník\nAsi třetiligový zápas proti Petřkovicím. Bylo fajn vědět, že se o mě zajímá mužstvo z tak vysoké soutěže.\nMUŽSTVO HLUBINY. Horní řada zleva: Petr Petrov, Jakub Hanauer, Jaromír Frébort, Filip Gaži, Michal Šebestík, Ondřej Klíma. Prostřední řada zleva: Jakub Schmutz, Jan Vančo, Jan Krčmařík, Jakub Dziža, Miroslav Tóth, Viktor Ulman, Jiří Hommes. Dolní řada zleva: David Nosek, Jiří Hruška, Jiří Podraza, trenér Jan Woznica, předseda Pavel Ožana, Milan Petrík, Marek Švábík, Matěj Nerud. Foto: Deník/Lukáš Kaboň


Jeremjáš 34 Česká Bible\nSlovo, které Jeremiáš dostal od Hospodina, když babylonský král Nabukadnezar s celým svým vojskem a se všemi královstvími a národy, které ovládal, zaútočil na Jeruzalém a na všechna jeho města:\n"Tak praví Hospodin, Bůh Izraele - Jdi a řekni judskému králi Cidkiášovi: Tak praví Hospodin - Hle, vydávám toto město do rukou babylonského krále a ten je vypálí ohněm.\nAni ty před ním neunikneš, ale budeš jistě chycen a padneš mu do rukou. Spatříš babylonského krále vlastníma očima a bude s tebou mluvit tváří v tvář. Půjdeš do Babylonu!\nSlyš ale slovo Hospodinovo, Cidkiáši, králi judský. Hospodin o tobě praví: Nezemřeš mečem;\nzemřeš v pokoji. Jako se zažíhal pohřební oheň k poctě tvých předků, dávných králů, kteří byli před tebou, tak zažehnou oheň i tobě a budou tě oplakávat: ‚Ach pane!' Takové slovo jsem promluvil, praví Hospodin."\nProrok Jeremiáš oznámil všechna tato slova judskému králi Cidkiášovi v Jeruzalémě.\nVojsko babylonského krále tenkrát útočilo na Jeruzalém a na všechna zbylá judská města - na Lachiš a Azeku. To byla totiž jediná opevněná města, která v Judsku zbyla.\nSlovo, které Jeremiáš dostal od Hospodina, když král Cidkiáš uzavřel s veškerým lidem v Jeruzalémě smlouvu o propuštění otroků.\nKaždý měl propustit svého hebrejského otroka i svou hebrejskou otrokyni na svobodu; nikdo už neměl zotročovat svého židovského bratra.\nVšichni velmoži i všechen lid, kteří tu smlouvu přijali, souhlasili, že propustí své otroky a otrokyně na svobodu a že je už nebudou zotročovat. Souhlasili s tím a propustili je.\nPotom si to ale rozmysleli a své otroky a otrokyně, které předtím propustili na svobodu, přivedli zase zpět a zotročili je.\nJeremiáš tehdy od Hospodina dostal toto slovo:\n"Tak praví Hospodin, Bůh Izraele. V den, kdy jsem vaše otce vyvedl z Egypta, z domu otroctví, uzavřel jsem s nimi tuto smlouvu:\n‚Sedmého roku každý propustíte svého hebrejského bratra, který se ti prodal do otroctví. Odslouží u tebe šest let, ale potom jej propustíš na svobodu.' Vaši otcové mě ovšem neposlechli, vůbec si toho nevšímali.\nVy jste ale nedávno činili pokání a zachovali jste se, jak je v mých očích správné: Každý jste svému bližnímu vyhlásil svobodu - dokonce jste o tom přede mnou uzavřeli smlouvu v domě, který se nazývá mým jménem.\nPotom jste si to ale rozmysleli a znesvětili jste tak mé jméno. Svého otroka i svou otrokyni, které jste propustili na svobodu, jak toužili, jste každý zase přivedl zpět a zotročili jste je.\nA proto tak praví Hospodin: Neposlechli jste mě. Nevyhlásili jste svobodu každý svému bratru, svému bližnímu. Hle, já tedy vyhlašuji ‚svobodu' vám, praví Hospodin - svobodu pro meč, mor a hlad! Učiním vás odstrašujícím příkladem pro všechna království země.\nS těmi, kdo porušili mou smlouvu a nesplnili slova smlouvy, kterou přede mnou uzavřeli, s těmi naložím jako s teletem, které rozťali vedví, aby prošli mezi jeho polovinami.\nJudské a jeruzalémské velmože, dvořany, kněze i všechen lid země, který prošel mezi díly telete,\nvydám do rukou jejich nepřátel, do rukou těch, kdo pasou po jejich životě. Na jejich mrtvolách se budou pást ptáci a divá zvěř.\nJudského krále Cidkiáše i jeho velmože vydám do rukou jejich nepřátel, do rukou těch, kdo pasou po jejich životě - do rukou vojska babylonského krále, které se od vás právě stahuje.\nHle, vydám rozkazy, praví Hospodin, a přivedu je k tomuto městu zpět. Zaútočí na ně, dobudou je a spálí je. Judská města obrátím v trosky, kde nikdo nebydlí."


Prabhu, Avatár - Vrať se, ó, Kámasútro! - jurakovi.com\nPrabhu, Avatár – Vrať se, ó, Kámasútro!\nAvatár Prabhu – Vrať se, ó, Kámasútro!\n30.07.2004 – HANA ULMANOVÁ (MF)\nZatím u nás málokdo tuší, kdo je a co píše Richard Crasta. S tímhle mistrem slovních hříček a vynalézavým mystifikátorem se stojí za to seznámit. Příležitostí je román Vrať se, ó, Kámasútro! Pro americké vydání, z něhož český překlad vychází, se autor skryl pod pseudonym Avatár Prabhu. Indický rodák Crasta studoval literaturu a žurnalistiku ve Washingtonu a dnes je úspěšným prozaikem; vedle “Kámasútry” zejména díky románu Královny krásy, děti a smrt sexu.\nPůvodně Crasta pro “Kámasútru” zvažoval název Ztracený ráj krajiny pánevní (narážka na dílo anglického básníka Johna Miltona) či Touha pod kokosovníky (variace na drama Američana Eugena O’Neilla), jimiž by podvratně erotizujícím způsobem navázal na literární tradici. Nakonec se rozhodl pro Zkorigovanou Kámasútru (The Revised Kámasútra). Zkušený překladatel Miroslav Jindra ji dobře přetvořil do nostalgického povzdechu Vrať se, ó, Kámasútro. Titul se tak obrací zpět nejen do roků hrdinova mládí, ale též do doby Vátsjájanova slavného Poučení o rozkoši – a více tak zdůrazňuje indickou dimenzi díla. Potíže s mnohoznačným názvem signalizují, že ani vlastní text není snadné zařadit. Ano, je to svérázný memoár, v němž se vzpomíná na dětství a dospívání v Indii 50. a 60. let. Ale je to i postmoderní hra, v níž vypravěčem je začínající fabulující umělec. Levicově orientovaný kritik by ten příběh asi označil za neokolonialistický, protože zobrazuje jak zbytky koloniálního dědictví po Britech a Portugalcích, tak postupné pronikání a následnou dominanci amerického (či spíše globálního) životního stylu i v třetím světě. Jenže ten román je i jistým stvrzením amerického snu – právě v USA protagonista získá vzdělání. A navíc, či hlavně, je to román bytostně humoristický, jemuž není nic svaté – sex, náboženství či glorifikované “ženy v politice” včetně Indíry Gándhíové. Přitom však Crasta alias Avatár Prabhu zpracovává závažná témata: hrdina vyrůstá v chudobě, uvědomuje si třídní nerovnosti, zbaví se tlaků křesťanství, které Portugalci po Indii hojně šířili. Marxismus v jeho mysli je posléze vystřídán hollywoodskými filmy – a mladý Ind začne toužit po sexu i po všem ostatním, co konzumuje “bílý muž”. Spisovatel zde nahlodává zakořeněné západní představy o Indii. V jednom interview ostatně Crasta řekl: “Z běžného západního stereotypu, podle něhož jsou Indové automaticky chápáni jako hinduisté, vegetariáni a vyznavači jógy, mi naskakuje husí kůže. Pokud o nás někdo tak přemýšlí, odosobňuje nás, vymazává naše skutečné bytí.”\nNepřehlédnutelný je Crastovův energický jazyk; však také autor upozorňuje, že dává přednost “jednoznačnému, mezi lidmi běžně užívanému výrazivu před prudérními akademickými opisy… Lidé nesplývají ve více či méně vášnivém milostném objetí, nýbrž píchají, šoustají apod.” Výsledkem není pornografie, nýbrž upřímná zpověď, jejímuž strhujícímu tónu napomáhá spisovatelova “bezohlednost” vůči politické korektnosti. Obyvatelé severovýchodního Šillaungu tak mají “poklidné, trochu mongoloidní tváře”, andělé jsou “podivně přitroublé nadpřirozené bytosti” a indičtí mládenci bojují “za vlast(ní potěšení) a královnu (téhle noci)”. Jak vidno, překladatel Miroslav Jindra (má za sebou mimo jiné převod Hellerovy Hlavy XXII) autorovu rozkoš z jazyka brilantně zprostředková. Vrať se, ó, Kámasútro! není dílo přelomové. Věnováno je hned několika literátům (Joseph Heller, Ralph Ellison, Henry Miller) a ten vliv je znát. Text je občas přebujelý a repetitivní. Ale i tak byla pozornost, kterou Crastova prvotina z roku 1998 získala, zasloužená (ocitla se v užší nominaci na několik významných cen včetně Booker Prize). A třebaže jistá představitelka indické vlády nedávno s uzarděním namítla, že ne všichni Indové jsou jako autorovy postavy, zejména Mangalúřané si knihu téměř zamilovali. Zachycuje totiž vzpomínky na svět, který se rychle stává minulostí – vždyť ke konci románu i intelektuál Vidžaj kupuje svému otci homogenizační nástroj jménem televize, ačkoli ví, že je to “vymývač mozků”.


Food – Bruselska sojka – Medium\nMalé ohlédnutí za bruselskými vánočními oslavami, které jsou stejně pestré jako samo multikulturní srdce Belgie. Možná si pamatujete rok, kdy se na romantickém Grand Place místo obrovité jedle zeleně rozsvítila…\nVaflový manuál aneb Vyznejte se v belgických vaflích\nBelgičané vafle zbožňují podobně jako hranolky s poctivou majonézou, luxusní čokoládové pralinky nebo silné pivo. Vůně sladkých moučníků pečených mezi dvěma těžkými železy s typickým mřížkováním se line ulicemi belgických malých i velkých…\nDejte si maršmeloun, sladkou slaninu z Antverp\nMarshmallows zdaleka nejsou jen hitem v Americe. Cukrovinku pěnově jemňoučké konzistence s chutí baští děti i dospěláci po celém světě. Nadýchané sladké válečky se dříve máčely do horké čokolády nebo se opékaly nad ohněm. Od té doby prošly značným…\nV BELGII VARUJÍ. Nesbírejte divoké mušle, je v nich příliš bakterií E.coli\nV Belgii platí mušle za oblíbenou lahůdku a jsou běžně dostupné stejně jako v Česku svíčková nebo guláš. Podávají se téměř všude, ideálně připravené na bílém víně a s hranolkami. Přestože delikatesu…\nBelgičané jsou známí labužníci. Holdují mušlím a rybám, ale neobejdou se ani bez fast foodů, hranolků, majonézy, piva, čokolády a vaflí. Nejnovější globální studie ukázala, že Belgie se řadí mezi země, kde obyvatelstvo vykazuje v praxi jeden z nejmizernějších jídelníčků na…\nLékárník Jean Neuhaus si v polovině 19. století lámal hlavu tím, jak léky chuťově vylepšit. A přišel na čokoládu, do které začal nepříjemně hořkou medicínu „balit“. Když v roce 1857 otevíral v proslulé bruselské pasáži Galerie de la Reine svůj první obchod, určitě…


EnviWeb - Vítkovice založí firmu zaměřenou na ekologii\nVítkovice založí firmu zaměřenou na ekologii\n24.03.2004 | 126× přečteno vytisknout článek\nSpolečnost Vítkovice založí dceřinou společnost Vítkovice-Envi, která se zaměří na ekologické strojírenství. Tyto činnosti jsou dnes začleněné do největší dceřiné společnosti holdingu, Vítkovice Strojírenství. O vkladu částí podniku do nové dceřiné firmy bude jednat mimořádná valná hromada Vítkovic, která by se měla sejít 22. dubna. Firma se bude zabývat produkcí například smaltovaných nádrží či čistíren odpadních vod. Záměr už před časem posvětilo představenstvo a byl podán návrh na zápis do obchodního rejstříku, potvrdila mluvčí Vítkovic Eva Kijonková.


:: OSEL.CZ :: - Elektromagnetická pole blesků možná chrání živé organismy\nElektromagnetická pole blesků možná chrání živé organismy\nExperimenty s buňkami srdce potkanů ukazují, že extrémně slabá elektromagnetická pole na velmi nízkých frekvencích, která v atmosféře neustále vytvářejí blesky, by mohla mít ochranný účinek na buňky. Pokud nejde o omyl, tak by zajímavý fenomén mohl mít praktické využití.\nBlesk se vší parádou. Kredit: CC0 Public Domain.\nZní to jako novodobá magie. Ale vzhledem k důvěryhodnosti publikace na tom nejspíš něco bude. Planeta Země je odjakživa planetou blesků. Pomineme-li sluneční záření, tak právě blesky byly už od samotného vzniku planety nejvýznamnější formou elektromagnetického záření v zemské atmosféře. V dnešní době je v každém okamžiku na Zemi aktivních asi 2 tisíce bouřek, v nichž obvykle srší blesky jeden za druhým.\nDíky tomu se veškeré pozemské organismy už celé miliardy let koupou v elektromagnetických polích, která vznikají v důsledku takzvaných Schumannových rezonancí, zvýšených hodnot v pozorovaném spektru velmi nízkých frekvencí elektromagnetického záření. Jsou to globální rezonance elektromagnetického záření vyvolané blesky, jejichž základní frekvence se pohybuje kolem 7,83 Hz. Lze je zachytit na Zemi a případně i na jiných planetách s ionosférou.\nColin Price. Kredit: Tel Aviv University.\nTakto vzniklá elektromagnetická pole na velmi nízkých frekvencích jsou velice slabá a je dost obtížné je detekovat. Vědci si nikdy nemysleli, že by tato pole mohla mít nějaký měřitelný vliv na pozemské organismy. Podle nového výzkumu týmu Telavivské univerzity to je ale jinak. Zdá se, že by elektromagnetická pole vytvářená blesky mohla chránit organismy, které žijí pod tlakem nepříznivých podmínek prostředí. Jejich výzkum publikoval časopis Scientific Reports.\nColin Price a jeho spolupracovníci zjistili, že za jistých okolností mají Schumannovy rezonance jistý detekovatelný vliv na živé tkáně. Badatelé tvrdí, že podle jejich výsledků atmosférická elektromagnetická pole na velmi nízkých frekvencích ve skutečnosti chrání buňky v nepříznivých podmínkách. Jinými slovy, když buňky strádají třeba kvůli nedostatku kyslíku nebo třeba za nízkých či naopak vysokých teplot, tak je zmíněná slabá elektromagnetická pole chrání před poškozením.\nPriceho tým uskutečnil celou řadu laboratorních experimentů, v nichž badatelé vytvářeli pole podobná těm, která vznikají díky bleskům v atmosféře, a pak je nechávali působit na živé buňky. Ukázalo se, že během půlhodiny se tato pole projeví na živých srdečních buňkách potkanů. Vliv elektromagnetického pole uvedených vlastností například omezuje samovolné stahy těchto buněk nebo snižuje množství uvolňované kreatinkinázy. Množství uvolněné kreatinkinázy přitom odpovídá poškození srdečních buněk. Čím více se uvolní tohoto enzymu, tím je poškození buněk větší. Price a spol. také zjistili, že tyto ochranné účinky „bleskových“ elektromagnetických polí jsou jen dočasné a vymizí, když tato pole přestanou na buňky působit.\nPodle autorů studie jde o první přímý důkaz spojení mezi blesky, Schumannovými rezonancemi a aktivitou živých buněk. Může to prý být i vysvětlení toho, že prakticky všechny živé organismy vykazují elektrickou aktivitu ve stejném rozmezí velmi nízkých frekvencí. Objev by mohl mít i rozsáhlé praktické využití, to si ale ještě vyžádá detailní výzkum nového fenoménu. Priceho tým na tom pracuje a rozšiřuje výzkum na další typy buněk.\nModelling Lightening before it Strikes - Prof. Colin Price\nAmerican Friends of Tel Aviv University 8. 2. 2019, Scientific Reports 9: 1645.\nBlesky za bouřky vyrábějí radioizotopy a antihmotu Autor: Stanislav Mihulka (24.11.2017)\nPavouci se vznášejí na elektrických polích Autor: Stanislav Mihulka (09.07.2018)\nVědci zachytili prchavou energetickou explozi v magnetosféře Země Autor: Stanislav Mihulka (17.11.2018)


Tereza Kerndlová ukázalo tělo v bikinách - Super.cz\nTereza Kerndlová si užívá sluníčka ve Španělsku Foto: Archiv T. Kerndlové\nÚsporné bikiny na šňůrky jí seknou. Tereza Kerndlová si užívá sluníčka ve své vile na jihu Evropy\nŽe počasí na konci května v Česku připomíná spíše začátek dubna nemusí Tereze Kerndlové (34) dělat vrásky na čele. Popová princezna si užívá slunečného počasí na jihu Španělska. Ve vesničce Estepona si s manželem Reném před pár měsíci pořídili letní sídlo.\n„Splnili jsme si sen. Vlastní dům. Osm let jsme hledali s mým mužem tu správnou první linii u moře. Náš nový druhý? Nebo první domov,“ radovala se v rozhovoru pro Super.cz Tereza. „O Esteponě jsme neměli tušení, ale když jsme ji objevili a zvážili všechny klady a zápory, jednoznačně vyhrála. Je to taková menší Marbella, ale méně zprofanovaná a do budoucna rozhodně bude dynamičtější,“ dodala Tereza.\nTereza Kerndlová ukázala svou španělskou vilu.\nArchiv T. Kerndlové\nKerndlová sdílela fotky pořízené během lenošení na lehátku u bazénu. Zpěvačka pouze neodpočívá, ale i pracuje. Aktuálně rekonstruuje terasu, nad kterou buduje zastínění. ■\nPohoda na terase s výhledem na oceán. ■\nTereza tu může v klidu chytat bronz. ■\nSvé nové bydlení u moře stále zvelebuje. ■


Nun :: Midraš\nÚvodní stránka > Texty klasického midraše > Otijot de-rabi Akiva > Nun\nProč je [ve slově nun] jedno [písmeno nun] skloněné1) a druhé vzpřímené a stojaté? Protože [Svatý, budiž požehnán,] s ním stvořil lidskou duši2) a každá duše se někdy ukládá a někdy napřimuje. Když člověk uléhá, i jeho duše uléhá, když se napřimuje, i jeho duše se napřimuje,3) jak se praví: Duše člověka je světlem Hospodinovým, bylo rozprostřeno (chufaš)4) [po] všech komůrkách břicha (Př 20,27).\n[Jiný výklad: Duše člověka je lampou Hospodina, jenž prohledává (chofeš) všechny komůrky břicha.]5) Čemu se to podobá? [Je to podobné] králi, který má ve svém paláci znečištěnou místnost, a chce-li do ní vejít, řekne nejprve svým sluhům: "Rozsviťte v ní světlo, abych se podíval dovnitř, co je ve tmě." I Svatý, budiž požehnán, stvořil člověka z prachu, krve a žluči - alef [odpovídá] prachu [afar], dalet krvi [dam] a mem žluči [mara]6) - , ale vdechl do něj duši, aby zjistil, co je v komnatách lidských srdcí, neboť se praví: Prohledává všechny komůrky břicha (tamtéž). A [Písmo také] praví: Já jsem Hospodin, jenž zkoumá srdce, zkouší ledví (Jer 17,10). A proč [Hospodin] právě srdce zkoumá a právě ledviny zkouší? Protože srdce rozumí porozuměním a myslí myšlenku, zatímco ledviny radí dobré a zlé rady. Svatý, budiž požehnán, řekl: "Hle, toto jsou vůdcové a živitelé člověka, a [proto] se zabývám7) právě jimi - neboť všechny údy člověka se řídí podle nich." Proto se praví: Duše člověka je světlem Hospodinovým.\n1) Dosl. "uložené" (rabuc).\n2) V kapitole se střídavě používají výrazy nešama a nefeš, jejichž symbol zde nun představuje.\n3) Wertheimer (Batej midrašot II, s. 380n, pozn. 117) uvádí alternativní verze ve smyslu: "Když je [duše] v těle člověka, je skloněná, když není v těle člověka, je vzpřímená." Břicho označuje všechny vnitřnosti člověka.\n4) Sloveso chafaš zde můžeme číst v souladu s jednotlivými výklady ve vícero významech, které pak nabývá i verš:\na) ve tvaru aktivního participia (chofeš): "prohledávající, sledující": světlo duše se rozhlíží po útrobách, anebo je Hospodin jeho pomocí "prohlíží" či "propátrává".\nb) ve tvaru puálu perfekta (chufaš): bylo uvolněno, zcela rozprostřeno - světlo Hospodinovo (=duše) bylo zcela přizpůsobeno tělu člověka (až oslabeno).\n5) Níže uvedené podobenství již souvisí s tímto čtením. Sloveso chofeš je zde vztaženo na Hospodina.\n6) Písmena alef, dalet a mem dávají slovo adam, člověk. Viz také Sota 5a.\n7) Čtu podle druhé verze, uvedené v pozn. 82, s. 381.\nJiný výklad: Světlem Hospodinovým je duše člověka (Př 20,27), a nikoli duše zvířete. Ale copak všechny, duše člověka i duše zvířete, neodcházejí na jedno místo? Vždyť se praví: Vše odchází [na jedno místo] (Kaz 3,20). A nejen to: Člověk a zvíře jsou jedno, v den smrti mají stejný úděl, jak se praví: Vždyť úděl lidí a úděl zvířete je údělem jedním (tamtéž, v. 19). Proč je smrt jednoho jako smrt druhého? Jak umře člověk, umře i zvíře; jako člověk znečišťuje, když umře - neboť se praví: Dotýkající se mrtvého člověka [bude nečistý po sedm dnů] (Nu 19,11) - , tak i zvíře znečišťuje, když umře, neboť se praví: A když umře [některé] ze zvířat, dotýkající se jeho zdechliny bude nečistý [až do večera] (Lv 11,39). Navíc zvíře [dokonce] člověka převyšuje, neboť každý, kdo se dotkne lidské mrtvoly, znečistí se nečistotou na sedm dnů, ale ten, kdo se dotkne mrtvoly zvířecí, znečistí se nečistotou jen do večera. A nejen to: Když zemře zvíře, jeho majitel ho prodá pohanům, pohané snědí jeho maso a jeho kůži dají vyčinit.1) A když umírá [zvíře], jeho duch je klidný, ale když umře člověk, jeho duch klidu nemá, protože ho postaví před soud a seřadí před něj všechny skutky, které vykonal - ať dobré, nebo zlé, a řeknou mu: "Zdalipak jsi takto nečinil v ten a ten den? Zdalipak jsi takto nesmýšlel v ten a ten den? Nemluvil jsi takto v tu a tu hodinu?" V den soudu Svatého, budiž požehnán, oznámí člověku dokonce i pomyšlení na laškování, které je mezi mužem a jeho ženou ve chvíli pohlavního styku,2) neboť se praví: Neb hle, Tvůrce hor a Stvořitel ducha oznamuje člověku jeho pomyšlení (Am 4,11). A když mu ještě za jeho života umřou děti, zeptají se ho: "Proč ti ještě za tvého života umřely děti?" A když se mu ještě za jeho života uzavřou oči,3) zeptají se ho: "Proč se ti ještě za tvého života zavřely oči?" A pokud ve svém životě oněmí či ohluchne, zeptají se ho: "Proč jsi ve svém životě oněměl a ohluchl?" A když se stane malomocným, zeptají se ho: "Proč jsi se ve svém životě stal malomocným?" Veškeré cesty Svatého, budiž požehnán, jsou totiž pouze přímé, jak se praví: Neboť cesty Hospodina jsou přímé (Oz 14,10) - spravedliví po nich odkráčejí (tamtéž) do Zahrady Eden, kdežto hříšníci po nich odklopýtají (tamtéž) do Gehinom. [Těch se zeptají:] "Proč jsi klopýtal ve svých nepravostech, zničil jsi své cesty, rozdělil jsi sama sebe a dotrmácel ses do Gehinom?"\nBude-li pokání v jeho moci, aby se obrátil a měl na soudu zásluhy, přijmou ho napravo. Pokud ne, udeří ho třemi ohnivými ranami, učiní z něj prach a rozptýlí ho do čtyř světových stran, neboť se praví: A násilí se vztyčilo coby hůl [na] hříšníka (Ez 7,11).4) Potom jej vrátí zpět, i jeho prach ze čtyř světových stran, a uloží ho do hrobu, dokud nenadejde Den velikého soudu, jak se praví: Neboť hle, den přichází hořící jako pec (Ma 3,19). Neboť hle, den přichází - do je Den velikého soudu. Hořící jako pec - to je Gehinom, které se přirovnává k peci, jak se praví: Výrok Hospodinův, jenž má oheň na Sijónu a pec v Jeruzalémě (Iz 31,9). A všichni pyšní se stanou [strništěm] (Ma 3,19). Pyšní, to jsou posměvači, jak se praví: Pyšný nafoukanec má jméno posměvač (Př 21,24). Odkud [víme], že každého člověka, jenž má v sobě posměvačství, soudí v Gehinom? Neboť je psáno: V lítém hněvu je konající pyšně (tamtéž), přičemž lítý hněv není nic jiného než Gehinom, jak se praví: Den lítého hněvu je ten den (Sof 1,15). A všichni konající zlovůli [se stanou strništěm] (Mal 3,19), to jsou zlovolníci národů světa, kteří jsou přirovnáváni k strništi, jak se praví: Vysíláš svůj hněv, pozře je jako strniště (Ex 15,7). A spálí je ten den (Mal 3,19),5) což je výraz pro oheň Gehinom, který spaluje zlovolníky. Ten den přicházející (tamtéž), což je ten den, který přijde, dlouhý jako čtyřicet dnů. [Zde se mluví] o lidském dnu,6) nikoli o dnu Svatého, budiž požehnán, neboť den Svatého, budiž požehnán, [trvá] tisíc let, [což] je před Ním jako jeden den, jak se praví: Tisíc let je ve Tvých očích jako včerejší den, jenž minul (Ž 90,4). Vše je totiž v moci Svatého, budiž požehnán a vše [spočívá] na Jeho slovu. Který jim nenechá kořen ani větev (Mal 3,19), tj. okusí7) chuť Gehinom; větev, to je duše, jenž je podobna výhonku v těle člověka, a kořen, to je tělo, které je smícháno s prachem jako kořen.8)\nJe-li tomu tak, proč se [tedy] praví: Světlem Hospodinovým je duše člověka (Př 20,27), a nikoli duše zvířete? Jelikož o duši zvířete se [v Tóře] neříká, že byla stvořena podle podoby Svatého, budiž požehnán. A podobně [Písmo] praví například ve výroku: Kdo zná ducha synů člověka [stoupá-li vzhůru a ducha zvířete, sestupuje-li dolů k zemi] (Kaz 3,21) - duch synů člověka, to jsou spravedliví, kteří jsou ve své spravedlnosti9) podobni Abrahamovi, jenž se nazývá člověk, jak se praví: Člověk veliký je on mezi obry (Joz 14,15).10) A odkud víme, že [člověk] veliký není nikdo jiný než Abraham? Neboť [o něm] se praví: Kníže Boží jsi ty mezi námi (Gn 23,6). A duch zvířete (Kaz 3,21), to jsou zlovolníci, kteří jsou přirovnáváni ke zvířeti, jak se praví: [Člověk v přepychu, jenž však nerozumí,] je roven zvířatům, které pojdou (Ž 49,21).\n1) Tudíž je užitečné i po smrti.\n2) Srv. také Chagiga 5b.\n3) Tj. oslepne.\n4) Běžně překládáno ve smyslu: Násilí se rozrostlo v hůl svévole. [Nic nebude z nich, nic nebude z jejich hlučení s shlukování, nebude nad nimi bědováno.] (ČEP).\n5) Verš je zde omylem citován jako: A spálí je ten oheň. Synonymem ohně je zde právě horký den.\n6) Wertheimer (pozn. 122, s. 382) uvádí ještě dodatek ke konci předchozí věty: "Neboť čtyřicet dnů se formuje lidský zárodek a po čtyřiceti dnech byla darována Tóra, a proto budou souzeni v onen den, který [trvá] čtyřicet dnů."\n7) V textu je "neokusí", což nedává v této souvislosti smysl.\n8) Slova "kořen" a "větev" jsme v překladu prohodili, text zněl původně takto: "Kořen, to je duše, která je podobna výhonku..., větev, to je tělo, které je smícháno s prachem".\n9) Slovo cedaka zde může mít i význam "milosrdenství".\n10) Viz také Berešit raba 14,6 a Kohelet raba, 3,11.2.


Astronomie – 62. stránka – 21stoleti.cz\nV polovině března byl oznámen objev nového velkého tělesa za dráhou Pluta. Že by se konečně našla 10. planeta sluneční soustavy? Předem musíme odpovědět: Ne. Ale tím není význam objevu nijak umenšen. Naopak: jedná se o těleso v mnoha ohledech zajímavější, než by byla »obyčejná planeta.Až do března r. 1781 jsme považovali planetární systém za…\nVzácný úkaz na obloze\nNaše generace zažije velmi vzácné nebeské představení které proběhne v úterý 8. června dopoledne. Z Evropy, Afriky a Asie bude tento den po šest hodin pozorovatelný přechod Venuše přes sluneční kotouč. Jev, který se naposledy uskutečnil v roce 1882, tedy před 122 roky. Jak to všechno začalo Planeta Venuše byla dlouhou dobu sledována pouze jako…\nMěsíc – věčný průvodce Země\nPoprvé zahlédl tři z nich Galileo Galilei 7. ledna 1610 a v dalších dnech si všiml, jak mění polohu. Byly to největší měsíce Jupiteru a tehdy je nazval „Hvězdy Medicejské“.Namíříme-li na největší planetu Jupitera triedr, můžeme si připadat jako objevitelé….Kolem velkých planet obíhají desítky měsíců – ty malé jsou pouhými bezvýznamnými skalisky, avšak ty nejmohutnější…\nŽijeme na planetě, která je neustále ostřelována kosmickými projektily. Naštěstí nejvíc je srážek s nejmenšími tělísky. Čím mohutnější vesmírný objekt se s námi střetne a čím je pomalejší, tím vyšší je šance, že z něho něco pronikne až k povrchu Země. Záleží ovšem i na jeho složení, hustotě, směru příletu a dalších faktorech.Z těles, jejichž…\nI Země patří mezi ohrožené planety\nPoslední desetiletí se stále víc přesvědčujeme o tom, že to, co se nám zdá být mimořádné a výjimečné, je ve vesmírném měřítku docela běžnou záležitostí.Platí to rovněž o katastrofických dějích. I nejzapřísáhlejší evolucionista musí nyní připustit, že do plynulého vývoje – byť jistě komplikovaného – občas může vnést zcela nový prvek vnější zásah v podobě…\nVe vesmíru není místo pro únik ze Země\n„Lidé ze Země přicházeli na Mars. Přicházeli, protože měli strach nebo neměli strach, protože byli šťastni nebo nešťastni, protože si připadali či nepřipadali jako Otcové Poutníci. Nějaký důvod měl každý. Prchali od špatných manželek, špatných výdělků nebo ze špatných měst; přicházeli, aby něco našli nebo něco opustili a nebo něco získali. Přicházeli se skromnými plány,…


Pardubická Noc vědců bude na dvou místech - Pardubický deník\nPardubická Noc vědců bude na dvou místech\nPardubice – Po celé Evropě se v pátek 27. září uskuteční Evropská noc vědců. Tématem je letos energie.\nNoc vědců v pardubické hvězdárněFoto: DENÍK/Tomáš Kubelka\nK této akci se připojily i Domov dětí a mládeže Delta a Dopravní fakulta Univerzity Pardubice. Vstup na tuto akci je zdarma.\nPro návštěvníky bude připraven bohatý program, který od devatenácti hodin potrvá až do půlnoci.\nSoučástí bohatého menu budou různé přednášky i odhalení fotografické výstavy, která nese název Sluneční soustava – hranice poznání.\nDružice Voyager 1\n„Je to jen několik dní, co jsme dostali od NASA oficiální informaci o tom, že družice Voyager 1 opustila hranice Sluneční soustavy a putuje dál mezihvězdným prostorem. Let družici trval více než tři desítky let. My jsme chtěli, aby si návštěvníci tuto pozoruhodnou cestu mohli prožít," informoval náš Deník člen Astronomické společnosti Pardubice Petr Komárek.\nJestliže bude vhodné počasí, je pro návštěvníky připraveno i pozorování oblohy v kopuli hvězdárny, kde budou k dispozici přenosné dalekohledy. „Ještě za soumraku jsou velmi krátce vidět planety Venuše a Saturn. Měsíc naopak vychází až po půlnoci. Takže pokud bude jasno, budou v hledáčku všech přístrojů zejména objekty vzdáleného nebe. A rovněž budeme vyhlížet přelety jasných družic," konstatoval Petr Komárek.\nNa Dopravní fakultě Jana Pernera Univerzity Pardubice se bude nacházet velké množství praktických ukázek a přednášek, a to nejen ze světa dopravy či energie.\nPro zájemce bude otevřena i univerzitní tělocvična, kde bude možné spálit přebytečnou energii. Pro děti budou připraveny hrátky a kvízy.\nNavštívit bude možné i odborné přednášky, po nichž bude následovat znalostní kvíz, který bude sloužit i jako losovací lístek. V případě úspěchu čeká na výherce zajímavá cena, a to astronomický dalekohled.


Český florbal | MS juniorek je odloženo na rok 2021\nMezinárodní florbalová federace na svém čtvrtém setkání, které se uskutečnilo 15. 6. 2020, diskutovala současnou koronavirovou situaci. Během tohoto jednání rozhodla o posunu MS juniorek z plánového termínu v září 2020 na 5.-9. května 2021.\nŽádost o posun termínu předložila Švédská florbalová federace ve spolupráci s municipalitou Uppsala a IFU Arena. Důvodem přeložení žádosti byla ochrana zdraví a bezpečnosti všech zúčastněných. Současně zdravotní úřady omezují možnost seskupování více než 50 osob na veřejných místech, proto by nebyla možnost divácké kulisy pro jednotlivá utkání.\nPrezident mezinárodní florbalové federace Tomas Eriksson věří, že všechny kvalifikované týmy se budou moci v novém termínu zúčastnit a zároveň potvrdil, že turnaj bude pro stejné ročníky, jako tomu mělo být v původním termínu.\nPandemické důsledky COVID-19 na další události IFF\nNěkteré členské asociace IFF vyjádřily znepokojení nad nadcházejícími událostmi IFF v druhé polovině roku 2020 a na začátku roku 2021. Obavy se týkají zejména bezpečnosti cestování na jednotlivé akce, žádné garance toho, zda jednotlivé země budou mít možnosti tréninků před začátkem akcí, ať už je to Mistrovství světa juniorů 2021 nebo jiné. Na základě těchto informací Mezinárodní florbalová federace připravila několik základních pokynů, jak by se situace mohla vyvíjet.\nKvalifikace MS juniorů 2021\nSituace ohledně kvalifikace MS juniorů 2021 je stále trochu nejasná, protože žádná z plánovaných kvalifikačních částí se nebude moci odehrát v původním plánovaném termínu v srpnu nebo začátku září.\nAmerika – USA (původní plán 29.-30. 8.)\nUdálost je posunuta. Nové datum ani lokace ještě nebyly potvrzeny, ale již probíhají jednání mezi USA a Kanadou.\nEUR1 – Itálie & EUR2 – Polsko (původní plán 11.-15. 11.)\nKonání události v původním termínu je stále reálné. V současné době se čeká na finální potvrzení možnosti konání obou akcí. Nejpozdější datum, kdy musí být rozhodnuto, je 21. 8. 2020. Následně jednotliví účastníci musí potvrdit svou účast do 31. 8. 2020. Pokud do 21. 8. 2020 nebude rozhodnuto o možnosti konání akce, IFF bude muset znovu zvážit další kroky.\nAOFC – Singapur (původní plán 12.-17. 10.)\nCestovní omezení v oblasti AOFC dosud nebyla zrušena. Současná situace je následující:\nMezinárodní cestování z Austrálie je povolenou pouze v „zásadních“ důvodech a je nutnost povolení od vlády. Po návratu do země musí lidé podstoupit karanténu ve schváleném zařízení.\nObyvatelé Nového Zélandu mají doporučení, aby necestovali do zahraničí. Úroveň doporučení je na nejvyšší úrovni, ať se jedná o jakoukoliv zemi. Po návratu do země musí lidé podstoupit karanténu ve schváleném zařízení.\nCestování mezi Austrálií a Novým Zélandem bude pravděpodobně otevřeno v červenci, ale dosud není známá úroveň opatření.\nCestování mezi Singapurem a Japonskem je omezeno. Obyvatelé Japonska, vracející se ze Singapuru, musí do karantény.\nCestování mezi Singapurem a Čínou bylo otevřeno pouze pro nutné cesty. Cestující musí být sponzorování vládní agenturou nebo organizací.\nNa základě těchto cestovních informací je vysoce nepravděpodobné, že se akce bude konat dle původního plánu za účasti všech týmů. Konečně potvrzení o možnosti konání akce musí být vydáno do 3. 8., následně ho týmy musí potvrdit do 10. 8. IFF začne pracovat na alternativním plánu, včetně možnosti rozdělení kvalifikace do dvou částí, Oceánie a Asie, na základě možnosti cestování.\nMistrovství světa mužů 2020\nDatum rozhodnutí, bude-li se akce konat, bylo stanoveno na 1. 10. 2020. Finská florbalová federace a IFF se na konci srpna setkají s Ministerstvem školství a kultury a Ministerstvem zdravotnictví a budou diskutovat možnosti konání šampionátu. IFF bude shromažďovat informace od účastníků, zdali se mohou akce zúčastnit, nejpozději do 25. 9. 2020.\nPohár mistrů 2021\nNa základě požadavku Švýcarské florbalové federace byl termín rozhodnutí o konání akce stanoven na 6. 11. 2020.\nSituace ohledně pandemie bude sledována ve vztahu k ostatním událostem, které se mají konat v roce 2021, jako jsou kvalifikace Mistrovství světa.\nKonzultační schůzka o Mistrovství Evropy byla posunuta\nKonzultační schůzka, která měla být uskutečněna během Mistrovství světa juniorek byla posunuta na 30. 10. 2020. IFF zveřejní místo konání akce později.\nMistrovství světa juniorek 2020 přeloženo na září


Pivní kvasnice s ostropestřcem OSOKOR 100 tablet - ekomarket\nHlavní stránka > PŘÍRODNÍ RUSKÁ A VÝCHODNÍ MEDICÍNA>Pivní kvasnice s ostropestřcem OSOKOR 100 tablet\nPivní kvasnice s ostropestřcem OSOKOR 100 tablet\nKód produktu: T067\nPivní kvasnice s ostropestřcem od OSOKOR\nAutolyzované pivní kvasnice vynikají snadnou dostupností obsažených živin pro organismus. Ostropestřec je proslulý vysoce účinnou ochranou jater, podporuje rovněž jejich regeneraci. Posiluje detoxikační jaterní aktivitu a správnou\njaterní funkci, podporuje trávení a pročišťování těla. Příznivě ovlivňuje stav a funkci srdce.\npivní kvasnice autolyzát 2 160 mg, plnidlo: laktóza (mléčný výrobek), ostropestřec mariánský mletá semena 300 mg, protispékavé látky: oxid křemičitý, stearát vápenatý.\nPéče o zrak...


Diskuse: Ve střelbě jsem spíš vyhořel, kritizoval se Satoranský po Turecku - iDNES.cz\nPři sledování jeho kouzel si ostatní čeští basketbalisté musejí dávat pozor, aby sami nezapomněli hrát a nestali se jen diváky. Tomáš Satoranský dokáže na palubovce dominovat, ostatně na roli tahouna reprezentace se mimořádně těšil. „Měl jsem obrovskou chuť hrát za národní tým,“ přiznává. V přípravě proti Turecku se připomněl 15 body a pěti asistencemi.\nJ28a74n20a 95E67l86i34á44š97o69v91á 9659234304898\nOd Satoranského jako hráče NBA očekávám daleko více než předvedl. Pár hezkých okamžiků měl, ale např. Osman se ukázal v daleko lepším světle a to NBA teprve pošilhává.\nJeště zmíním vizáž. Tomáši nedá se s tím něco udělat?\nV91o77j73t65a 12M41r69k59v89a 4608253212322\nL38u56d46ě19k 74V71i81n50č 6665937153456\nNějak si zakládá na tom, aby vypadal jako muslim. I jako chlap konstatuji, že vypadá zvláštně. Návštěva Barberlandu v Krakovský by to mohla změnit .\nHráčsky to je dost špatný. Rozdílovým hráčem určitě není. Že by to bylo tím, že si ho soupeř nějak speciálně hlídal, to si teda nemyslím.\nT92o49m32á52š 94P20a16p94á12k 5709168315729\nProsím zaměstnejte v idnes konečně korektora, to se nedá číst!\nP10e56t86r 14H59o16m16o71l23a 4221682227542\nproč, když někdo píše do novin, po sobě nečte....hned první věta a nemám chuť číst článek dál!\n"Při sledování na jeho kouzel si ostatní čeští basketbalisté musejí pozor...