Konec školy je pro studenty příležitost, proč si dát sklenku - Chebský deník\nKonec školy je pro studenty příležitost, proč si dát sklenku\nCheb - Věková hranice, kdy děti experimentují s alkoholem, je již několik let nepřípustně nízká\nBarman Tomáš Pechr kontroluje občanský průkaz jedné z návštěvnicFoto: DENÍK/ Václava Simeonová\nZačátek letních prázdnin je pro mnohé mladé lidi z Chebska důvodem k oslavě. Někteří ale holdují alkoholu i přesto, že jim na 18 let táhne jen velice pomalu. Obyvatelé v okolí hospod se děsí zejména posledního školního dne.\n„Pod okny nám každoročně řvou desítky školáků, kterým často bývá jen tak tak patnáct,“ uvedla sedmačtyřicetiletá Jana, která žije v centru Chebu.\nI přesto strážníci nemají v plánu si na mladé pijáky posvítit. „Na vysvědčení máme připravené preventivní akce v okolí škol,“ uvedl ředitel chebských městských policistů Jiří Šmolík. Strážníci budou spíš dohlížet na bezpečnost. „O prázdninách se víc soustředíme na sídliště.“ Strážníci plánují občas také kontroly v hospodách. „Kontrolujeme ve spolupráci se státními policisty, například herny,“ řekl Šmolík. V případě, že naleznou mladého člověka, který se napil, ačkoliv mu osmnáct nebylo, řeší situaci také pracovníci správy sociálního zabezpečení.\nPotíže může mít ten, kdo nezletilému alkohol podá. Restauratéři si na podobné věci dávají pozor. „Někdy si opravdu nejsem jistý, kolik zákazníkovi je, tak ho poprosím o občanský průkaz,“ řekl pětadvacetiletý barman Jan z Chebu. „Vím, že na to nemám právo, ale tomu, komu 18 bylo, to nevadí. Radši si vyslechnu pár připomínek od těch, kteří odejdou s prázdnou, než abych měl problémy se zákonem.“ dodal.\nPodle odborníků začínají problémy mladých opilců již v rodině. „Rodiče dají dítěti 'jen' ochutnat,“ řekl psycholog Ján Pobežal z Chebu. „Dítě nemá mít vůbec žádný alkohol. Věková hranice experimentování s alkoholem je již několik let nepřípustně nízká. Čím mladší člověk začne s pravidelnou konzumací alkoholu, tím snáz se stane závislým.“


Bezlepkový borůvkový koláč s drobenkou recept | Vaření.cz\nVaření.czReceptyBezlepkový borůvkový koláč s drobenkou\nSváteční recept na lahodný borůvkový koláč s křehkou sladkou drobenkou.\n250 g směs na přípravu koláčů Nutrifree\n80 g směs na přípravu koláčů Nutrifree\nVe větší míse smícháme všechny suroviny na těsto (směs na přípravu koláčů Nutrifree, třtinový cukr, máslo, vejce a špetku soli) a rukama jej důkladně zpracujeme, aby se vytvořilo celistvé máslové těsto.\nPoté si připravíme drobenku. Máslo, cukr i bezlepkovou mouku smícháme v jedné misce a zpracováváme vše tak dlouho, až vznikne drobivá směs. Do pečenky dáme nejprve těsto a pořádně jej prsty vtlačíme na dno remosky, aby bylo celé pokryté těstem.\nPoté těsto hojně posypeme borůvkami a nakonec zasypeme drobenkou. Pečenku přikryjeme poklicí, pečenku zapneme a cca 60 minut pečeme, až je těsto zlatavé. Necháme 30 minut vychladnout, poté koláč naporcujeme a podáváme.\nBezlepkový borůvkový koláč bude vynikající se smetanovým jogurtem, zakysanou smetanou či zmrzlinou.\nPoslat recept Bezlepkový borůvkový koláč s drobenkou


ASUS A8JS-4S009 značky ASUS - 5822 - Šetříme Vaší kapsu!\nASUS A8JS-4S009 značky ASUS - 5822\nSpecifikace 4 pro MB Intel T7200 MHz x L2 a Parametry GHz 667 667 2 DDR2 512 frekvencí Operační max Duo s MB 2 Procesor sloty MHz 2 cache FSB paměť Core 2.\nMechanikou pro Notebook diskem disponuje pevným zálohu optickou dále s 120 dat a GB kapacitou a DVD±RW+DL-RAM ukládání. Je dodáván bez Notebook operačního systému. Modem je rozhraní Pro k WiFi 100 připojení adaptér k BlueTooth síti Mbit/s LAN dispozici a. Dobíjení Vám Kvalitní umožní až nutnosti bez Li-Ion baterie pracovat hodiny 3.\n2 frekvenci na moderním pracuje osazený pracující atraktivním vnitřní s MHz který GHz sběrnice procesorem 667 prostřednictvím Lehký Intel Core designem a Duo s výkonným 2 notebook okolím frekvenci komunikuje na.\nPoužijí s disketovou digitálních 4 mechaniku výhodou Čtečka fotoaparátů v i ji paměťových karet zastaralou a majitelé spolehlivě 1 nahradí.\nPaměti nabízí operační kterou DDR2 lze rozšířit pak 2 na MB GB Dále typu až notebook 1024. 512 i VGA skvěle karta vlastní 7700 vysokým NVIDIA x a DVI displej GeForce velikosti palců LCD paměti s rozlišením doplňuje grafická o 900 bodů s MB 1440 výstupy 14,1 TV-out. A lze na port na připojit Periferie portů 2.0 jeden FireWire USB pět.\n900 VGA TV 802.11a/b/g out vlastní 1440 reproduktory disk 1 BlueTooth 0,35 Intel x Audio Sluchátka 1 x karta megapixelu GB výstupy Grafická Adaptér RJ-11 1 x x TFT 512 LCD x MB Integrovaný 7700 Vstupy NVIDIA High USB 1 modem Pevný 10 bodů CMOS Mechanika 5400 a DVD±RW+DL-RAM x 1 ColorShine 120 x Rozlišení WiFi s 56k 1 2.0 Komunikace Mikrofon Síťová Uživatelské 100 Audio 14,1 rozhraní 1 x Displej Vestavěné RPM RJ-45 Touchpad 5 WXGA+ Definition 2 x GB kamera karta GeForce Mbit/s Klávesnice paměti.\nkanonická adresa pro sdílení: https://asus-b6292.laden.cz/asus-a8js-4s009-i5822.html\nPaměti a MB DDR 64 7100GS procesor karty NVIDIA tvoří Základ GeForce. Pamětí disponuje a Express kartě RAM unikátní Karta sběrnice paměť do dynamickému PCI sdílení technologií která se tak dokáže…\nPoužívá špičkové Nichicon japonské DAC 1792A Karta PCM převodníky converter Burr-Brown a digital-to-audio kondenzátory speciální. Která Express kanálová určena karta rozhraní pro požadavky…\nDokonalý notebook nejnovějšími výkonností elegantní vysokou se vyznačuje technologiemi který a. Bezdrátovou rozhraní Dále nabízí WiFi BlueTooth technologii. A procesor Spolehlivá činnost ideální nové…\nNereferenčním 20 v slibuje tišší o lepší II který DirectCU Současně o dB chladičem chlazení jednočipová 14 karta osazená nejvýkonnější grafická a provoz provedení. 1000 MHz již s což 925 výkon…\nDvoujádrovým 1,8 hry a GHz pro procesorem 1 paměti TL56 GB frekvencí počítačové s nabízí X2 výkon DDR2 Turion dostatečný elegantní operační Spolehlivý notebook i s a náročnější aplikace AMD.…\nElegantní výkonností nejnovějšími který se notebook vysokou vyznačuje technologiemi a. BlueTooth víku nabízí integrovanou bezdrátovou rozhraní Dále ve WiFi a technologii webkameru. Je Tělo. Tu…\nPC stylový jenž přenesou uspokojí plně kteří uživatelů rozdíl na od multimediálních tomu Díky počítač si potřeby chtějí. Technologie zajišťuje že IceCool. Pokud i Svižně herní propracované zvládá…\nNotebook displeji širokoúhlém s matnému odpovídá v LED podsvícením velikostně 15,6. Broušeného varianta a Dostupná šasi směru hliníku notebooku vybavená slušně každém ASUS v v P52F-SO100V z poutavém.…\nTyto této grafické gigaflop parametry kartě výkon Všechny 715 propůjčují. Paměťová miliardy generace měla pouhou 1,4 Parametry texturovacích sběrnice jádra jsou impozantní GeForce navýšený procesorů…\nObsažená pro sledování karta je čipsetu grafická Integrovaná vhodná v. A odolných Tělo je notebook je kvalitních lehký pevný materiálů díky kterým z vytvořeno. Přenosný příznivou co velmi Spolehlivý…\nLED Obsahuje LCD s displej 14,1 podsvícením lesklý. S grafikou spojením dvoujádrovým zábavy představující procesorem Elegantní vynikající a rychlým centrum multimediální bezdrátovým skutečné…\nJsou DDR2 rychlými sloty dva lze paměťové moduly.


Před-objednávka kalendáře 2016 | P o U t N í K\nPřed-objednávka kalendáře 2016\n"...voda má rozpuštěné vlasy..." Nádherný verš z písně Modlitba za vodu od Hradišťanu, který zhudebnil báseň od Jana Skácela. Letošní první 4 měsíce putování Skandinávií, konkrétně Norskem a Švédskem má pro mě silné spojení s vodou. Byla všudypřítomná. Téměř na každém kroku. Mnohdy jsem z ní byl až zoufalý, neb co krok, to "čvachtnutí" a dříve či později boty promáčené. Ovšem desítky nádherných jezer, nekonečné potůčky, ledovcové řeky, déšť, sníh, ledovce. Ranní rosa nebo mlha v horách. Ty pohledy a atmosféra všechno nepohodlí předčilo. Voda je základem života, základem všeho. Bez vody život brzy končí. A tak jsem vodě věnoval kalendář. Jedná se o druhý poutnický kalendář, který jsem pro vás připravil. Jsem fotograf amatér, tak trochu z leknutí a nedělám si ambice konkurovat profesionálům. Ale při putování toužím, trochu se o tu krásu podělit s vámi. Jsou to jen střípky, ale i tak jsem nafotil přes 6000 fotografií. Kalendář aktuálně nemá konečnou podobu, do úzkého finále postoupilo cca 80 snímků, na kterých je tématicky voda přítomna. Právě probíhá hlasování na facebooku a nejlajkovanější snímky budou v kalendáři.\nNabízím vám možnost si kalendář před-objednat za zvýhodněnou cenu a to za 290 Kč s DPH. Tato cena je platná do 15. listopadu 2015. Poté bude zvýšena na 350 Kč s DPH.\nKalendář bude obsahovat 14 listů. Po úvodní stránce na vás čeká 13 měsíců od ledna 2016 do ledna 2017. Formát jsem zvolil na šířku, formátu A3. Přesný rozměr je 45 x 30 cm a provedení v kroužkové vazbě k zavěšení na zeď, kvalitní tisk na matné křídě v gramáži 200 g/m2. Grafické provedení bude podobné tomu z letošního roku. Mrkněte sem. Pro objednávku využijte prosím formuláře níže na stránce.\nPro letošní rok přicházím s novinkou a tou je možnost sestavit si vlastní kalendář z celé kolekce fotografií. Ovšem díky náročnosti zpracování bude cena za každý originální kus 690 Kč s DPH, plus poštovné. V případě zájmu mě prosím kontaktujte mailem a já vám pošlu podrobné informace, jak vybrat.\nVýnos z prodeje kalendářů využiji pro další putování kolem světa. A z každého kalendáře půjde 5 Kč na Lemniskáta - život bez bariér, o.p.s. a 5 Kč na Domov svatého Josefa.\nV případě zájmu o věnování je trochu problém, neb se v ČR ukáži až začátkem ledna 2016. Výrobu a distribuci kalendáře budu řešit na dálku. Pokud toužíte po osobním, rukou psaném věnování, mohu doručení kalendáře garantovat až v druhé polovině ledna 2016. Děkuji za pochopení.\nDěkuji za vaši podporu a těším na setkání někde na cestě nebo při přednáškách po České a Slovenské republice.\nPutujte se mnou ...\nV kalendáři bude některá z těchto fotografií a v případě, že máte zájem si sestavit vlastní můžete vybírat z celého alba.\nŠtítky: fotografie , kalendář , P o U t N í K , pěšky kolem světa


Zločinecká mafie ve Štrasburku: Impérium Tmy vrací úder. Beton do děr proti voličské revoluci. Spěchají, protože jimi lomcuje strach o posty. Co nešlo dveřmi, půjde oknem. Přežije Trump do podzimu? | PROTIPROUD\nZločinecká mafie ve Štrasburku: Impérium Tmy vrací úder. Beton do děr proti voličské revoluci. Spěchají, protože jimi lomcuje strach o posty. Co nešlo dveřmi, půjde oknem. Přežije Trump do podzimu?\nPetr Hájek komentuje dnešní dění ve Štrasburku, kde tisíce lidí (za mediálního ticha) protestují proti zločinu v přímém přenosu a dovozuje z toho cosi obecně podstatného\nJejí první vlnu odstartovala voličská vzpoura Britů „na ostrovech“ a jejich počínající odchod z EU (Brexit): Nebezpečí „napodobení“ v ostatních zemích se stalo pro vládce akutní noční můrou. Skutečnou bombou se však – ze stejných důvodů – znamenala až trumpovská kontrarevoluce:\nTady už jsou bezprostředně ve hře osobní posty dosud „nedotknutelných“. Právě těch oblud, které způsobily bruselský „koncentrák“ národů a pokračují v jeho budování projekty typu imigrační invaze. Náhle se rozjely jako robotické myši, aby na poslední chvíli zafixovaly a prohloubily obruče, jimiž připoutávají rukojmí – občany evropského soustátí – k hroutící se vysněné tyranii „globální vesnice“ Nového světového řádu (NWO).\nImpérium Tmy vrací úder\nJen zpola poražené „washingtonské bažiny“ jdou svým evropským soudruhům opět vzorem a příkladem. Váleční neokoni odleva do prava (McCain a spol.) za pomoci (právě tak ohrožených) elit v tajných službách pracují na přípravě Trumpova odstřelení. Buď přímo – jak doporučují ve stále větším počtu dosud tak příkladní „demokraté“ na sociálních sítích – nebo odvoláním (impeachment).\nVše provázeno znásobenou protiruskou hysterií, která má různé zdroje, ale stejný účel: Vrátit do hry napadení Ruska, nebo vyvolání Třetí světové války s ním jinou cestou. Poslední incident s Íránem, nebo obnovení bojů na východě Ukrajiny mají stejný směr jako aktuální špiónománie v Trumpově okolí.\nMediální rachot kolem těchto „nebezpečí“, stejně jako třeba mainstreamové lži o údajném rozmístění modernizovaných ruských raket středního doletu namířených na Západ, má ještě druhý účel: Skrýt dramatické kroky bruselských vládců a jejich luxusně placeného křoví v podobě takzvaných poslanců Evropského parlamentu (a nevolené byrokracie) Chtějí teď narychlo zabetonovat zdi evropského vězení – pro případ, že by se nepodařilo manipulacemi a machinacemi v příštích měsících odvrátit voličskou revoluci v řadě klíčových zemí na kontinentě. Právě tak, jako Obama do posledních dnů stupňoval napětí na západní ruské hranici vojsky NATO, aby Trumpovi co nejvíce znesnadnil jeho zamýšlené uvolnění napětí. Jenže tentokrát ještě s předstihem.\nHájek, EU, Trump, Brusel, NATO, EP, TTIP, Doporučujeme


E-republika | Globální válečný plán USA a Izraele: Lidstvo je ohroženo vůdci, kteří se chovají jako vzteklí psi\nizrael sýrie írán usa barack obama benjamin netanjahu hizballáh mossad alí chameneí benny gantz\nAutor: Stephen Ledman\t- Zveřejněno 22.08.2012 16:20 - (10531 Návštěv)\nObama a Netanjahu mají jedno společné – jsou veřejným ohrožením. Jejich politika ohrožuje lidstvo. Každý z nich je v čele novodobé Sparty.\nIzrael se velmi angažuje ve válce, kterou Washington vede proti Sýrii. Výsledkem je likvidace dalšího nezávislého státu, zavraždění tisíců lidí, plánování dalších válek a ohrožování celé oblasti a všeho v okolí. Další na řadě je Írán. Chřestění zbraněmi kombinují s válkou vedenou jinými prostředky, jež zahrnují sankce, podvracení, destabilizaci, kybernetické útoky, cílené atentáty, ostatní rozvratné akce, neúnavné hanobení ze strany médií a válečné štvaní.\n3. srpna vyšel izraelský deník Haaretz s titulkem „Král Bibi je v potížích”. Průzkumy veřejného mínění ukazují 60% nesouhlas s jeho vládou. Není to kvůli institucionalizovanému militarismu a agresivitě. Je to kvůli neoliberální neomalenosti přitvrzené rozpočtovými škrty. Většina Izraelců má plné zuby toho, co ohrožuje jejich blahobyt. Jejich omezenost opomíjí zřejmý dopad minulých a současných regionálních válek i plánování těch budoucích. Za hranicemi Izraele, v Sýrii, probíhá těžký konflikt. Hizballáh, pokud bude napaden, může odpovědět stejnou mincí. Klíčem ke všemu je, zda Izrael opravdu plánuje bombardovat íránská jaderná zařízení. Taková akce je neoprávněná, šílená a sebedestruktivní. Výbušná rétorika však říká, že to možné je.\n2. srpna vyšel Haaretz s titulkem „Bývalý šéf Mossadu řekl, že by každému mělo být jasné, že Izrael nikdy nebyl tak blízko k útoku na Írán,” pod nímž se píše: „Podle Efraima Halévyho, 'kdybych byl Íráncem, byl bych velmi znepokojen izraelskými řečmi o možném útoku, protože by se mi izraelské hrozby jevily vážné a uvěřitelné.' Může a taky nemusí vědět, co se plánuje, protože už není veřejně činný. Haaretz také napsal, že Halévy 'není další vládní loutkou. A není bez sebe nadšením.'” Je dost moudrý na to, aby neprozradil státní tajemství. A možná to okomentoval, protože ho o to někdo požádal. Jak se stanete zasvěcencem Mossadu, jste jím navždy. Íránští představitelé budou jeho poznámky jistě pečlivě rozebírat.\n1. srpna měly DEBKAfile (DF), webové stránky s kontakty na Mossad v titulcích: „Chameneí varuje íránské nejvyšší vedení: VÁLKA DO NĚKOLIKA TÝDNŮ”, a píše k tomu: „27. července, před pátečními modlitbami svolal íránské vojenské velitele k tomu, co nazval 'poslední válečná porada'.” DF tvrdí, že jim řekl: „Budeme ve válce do několika týdnů.” Údajně nařídil pohotovost nejvyššího stupně, opevnění íránských jaderných zařízení a odvetná opatření. Jen zasvěcenci nejvyššího stupně znají izraelské úmysly. Chřestění zbraněmi a vyhrocená rétorika trvá už několik let. Teď už je slyšet nepřetržitě. Bojechtivost dosud nepřešla do válečné bouře. Uvidíme, jestli se to změní.\n3. srpna se v titulcích deníku Haaretz objevilo: „Izraelci nemohou mlčet k tomu, že Netanjahu tlačí Izrael stále blíže k válce s Íránem” a dále se píše: „Jak je možné, že ministři a nejvyšší představitelé ozbrojených složek nezaujímají stanoviska teď, kdy je to stále ještě možné a neříkají: Nebudeme součástí této megalomanské vize a mesianisticky-katastrofického světonázoru? Stejně důležité je vědět, proč izraelskou politiku určuje militarismus, agresivita a očerňování muslimů. Proč je válka institucionalizovaná? Proč se stát chová k jedné pětině svého obyvatelstva jako k páté koloně? Proč jsou pronásledováni ne-Židé? Proč po celá desetiletí pokračuje útlak okupace? Proč jsou elitní Židé protežováni na úkor ostatních? Proč malý stát vyhrožuje ostatním státům v oblasti? Proč to nejvyšší představitelé světa trpí? Jak může jakýkoli odpovědný představitel státu uvažovat o tom, že zahájí katastrofální válku?” Haaretz se domnívá, že „Netanjahu má historický předsudek a výhled, v němž... je Izrael 'věčný stát' a Spojené státy jsou pouze jedny z mnoha dalších. Jinými slovy 'my jsme věční, my jsme nesmrtelný lid, a oni, navzdory vší své síle a moci, jsou pouze dočasní a pomíjiví.'” Megalománie a sebeklam vlastní vznešenosti určují tento typ myšlení. Vůdcové minulosti, kteří vládli tímto způsobem, zahynuli tím samým mečem, podle nějž žili. Pokaždé to tak skončilo. Maličký Izrael je jen zrnkem písku v oceánu oprávněné zášti. Jeden ukvapený krok může být mnohem bolestivější, než si Netanjahu a ostatní kolem něj dovedou představit.\nJeho styl vládnutí je autokratický, napsal Haaretz. Myslí si, že drží osud Izraele ve svých rukou. Tohle zahrávání si může skončit v plamenech. Jeho hermetiicky uzavřená světonázorová rigidita může skončit jeho zkázou. Vede celý národ a vše kolem něj do propasti. Možná, že skončí jako Caligula. Velikášství a tyranské hrubiánství vedly k jeho zavraždění. Zabila ho jeho vlastní pretoriánská stráž. Netanjahu stojí v čele té nejextrémističtější vlády Izraele. Ta vláda je rasistická, represivní, elitářská a fašistická. Demokracie je spíše pokrytecká než skutečná. Zastánci tvrdé linie kolem něj sdílejí jeho vizi. Většina Izraelců chce mír, ne válku. Nemají žádné slovo. Jejich osud je v jeho rukou. Je to jejich země, jejich bezpečnost a jejich budoucnost.\nCopak nechápou důsledky útoku na Írán? Copak nevidí nesmyslnost agresivně bombastické rétoriky ve stylu „bombardovat nebo být bombardován”? Copak nevědí, že občas následují destruktivní opatření? Írán nikoho neohrožuje. Jeho jaderný program je mírový. Každý izraelský a západní vůdce to ví. Říkat něco jiného skrývá temné boční úmysly. Proč lidé, kteří tomu rozumějí, nepromluví? Proč to nedělají opoziční představitelé? Proč se nepostaví za to, co je správné? Proč nezastaví toto šílenství, než bude příliš pozdě? Copak si neuvědomují co je v sázce? Copak je to vůbec nezajímá, že se o to ani nepokoušejí? Jsou loajalita a denní starosti důležitější než přežití? Jsou miliony životů, izraelských i dalších v oblasti, nedůležité? Proč Izraelci veřejně a masově neprotestovali? Proč nejednají ve svém vlastním zájmu?\nBásník Chajim Bialik (1873 - 1934) kdysi napsal "krví svého srdce a morkem svých kostí platíme cenu toho žáru." O sto let později by měl na mysli zbraně hromadného ničení.\nNáčelník štábu izraelské armády Benny Gantz věří, že Írán nevyvine jaderné zbraně. Má obavy ze zahájení útoku. Řekl, že ajatolláh Alí Chameneí a další íránští vůdci uvažují racionálně. Nejsou to nebezpeční extrémisté zaměření na válku. Netanjahu je přesný opak. Řekl, že politiku dělají vlády, ne generálové. Úkolem generálů je přijímat rozkazy a poslouchat. Někdy také mohou být požádáni o radu. Ministerští předsedové a členové vlád je mohou buď akceptovat, nebo odmítnout.\nGeorge Clemenceau kdysi řekl: „Válka je příliš vážná věc na to, aby mohla být ponechána generálům.” V Izraeli mají někteří z generálů více rozumu než politici. Totéž platí pro Ameriku. Vládci trpící sebeklamem se nemohou dočkat, až budou prolévat další krev. Gantz označuje jednostranné izraelské kroky za špatně koncipované. Ostatní současní i bývalí generálové izraelské armády a zpravodajští důstojníci sdílejí jeho názor. Mnozí v Americe to cítí stejně tak. Nikoli vedení válek, ale jejich předcházení by mělo být prioritou. Když se vedoucí představitelé schopní způsobit hromadné ničení chovají jako sebestřední šílenci, pak je nejdůležitější je zastavit.\nStephen Lendman žije v Chicagu a můžete ho kontaktovat na lendmanstephen v(e) sbcglobal.net.\nJeho nová kniha má název „How Wall Street Fleeces America: Privatized Banking, Government Collusion and Class War”


Hotel OLD RIVER - autobus - 06.09.2019 - 15.09.2019 - Eurotime\nHotel OLD RIVER - autobus - 06.09.2019 - 15.09.2019\nCena za osobu se snídaní 8 350 Kč 0 osob 1 osoba 2 osoby 3 osoby 4 osoby 33 400 Kč\n-- vyberte -- Benešov Brno České Budějovice Hradec Králové Chomutov Jihlava (Pávov) Kaplice Kladno Liberec Mikulov Mladá Boleslav Most Pardubice Písek Plzeň Poděbrady Praha Příbram-Dubenec Slaný Tábor Teplice Ústí nad Labem v ceně 0 osob 1 osoba 2 osoby 3 osoby 4 osoby 0 Kč\nsnídaně v ceně 0 osob 1 osoba 2 osoby 3 osoby 4 osoby 0 Kč\npolopenze v ceně 0 osob 1 osoba 2 osoby 3 osoby 4 osoby 0 Kč\nplná penze v ceně 0 osob 1 osoba 2 osoby 3 osoby 4 osoby 0 Kč\nDalší služby Cestovní pojištění\nCestovní pojištění Uniqa na 10 dnů\n250 Kč 0 osob 1 osoba 2 osoby 3 osoby 4 osoby 0 Kč\nKomplexní cestovní pojištění včetně storna do 15.000,-Kč\nCestovní pojištění Uniqa na 18 dnů\nSleva 3. a 4. lůžko děti 0/3 roky - zdarma -100 % 0 x 1 x 2 x 3 x 4 x 0 Kč\nSleva 3. a 4. lůžko děti 4/14 let - 50% -50 % 0 x 1 x 2 x 3 x 4 x 0 Kč\nSleva 3. a 4. lůžko ostatní - 20% -20 % 0 x 1 x 2 x 3 x 4 x 0 Kč\nCena celkem: 33 400 Kč\nSoubor služeb cestovního ruchu, které jsou Vám nabízeny, představují zájezd podle zákona č. 159/1999 Sb., o některých podmínkách podnikání a o výkonu některých činností v oblasti cestovního ruchu, ve znění pozdějších předpisů, který provádí směrnici (EU) 2015/2302. Budete moci uplatnit veškerá práva, která pro Vás vyplývají z právních předpisů Evropské unie týkajících se zájezdů. Cestovní kancelář EURO TIME PRAHA,s.r.o., Milady Horákové 201/119, Praha 6 - Hradčany, PSČ: 16000, 25755323 ponese plnou odpovědnost za řádné poskytnutí služeb zahrnutých do zájezdu. Cestovní kancelář EURO TIME PRAHA,s.r.o. má ze zákona povinnost zajistit ochranu pro případ úpadku (pojištění záruky nebo bankovní záruka), na základě které Vám budou vráceny uskutečněné platby za služby, které Vám nebyly poskytnuty z důvodu jejího úpadku, a pokud je součástí zájezdu doprava, bude zajištěna Vaše repatriace. Další informace o základních právech podle směrnice (EU) 2015/2302 získá zákazník zde


Nuke - Elektro Bastlirna Forums-viewtopic-SD čtečka pro arduino\nSD čtečka pro arduino\nZaslal: út březen 24 2020, 12:17 Předmět: SD čtečka pro arduino\nMoje první, takže par dotazu.\nJe mezi nima rozdil?\nNějake zkušenosti s SD kartama z ali?\nU nás jsem viděl nejmenší 4 GB což je zbytečně velke. Na ali maj i 128 MB.\nJak na kartu uložim nebo stahnu nějake soubory?\nTřeba přes ethernet shield.\nZaslal: út březen 24 2020, 14:03 Předmět:\nRozdíl je ten, že jedna je na SD, druhá na Micro SD\nZaslal: út březen 24 2020, 19:19 Předmět:\nZaslal: út březen 24 2020, 19:33 Předmět:\nKolik Ti ten RTC ujíždí za měsíc? Já mám RTC bez SD karty https://navody.arduino-shop.cz/navody-k-produktum/hodiny-realneho-casu-ds1307.html a ujíždí to tak, že je téměř nepoužitelnej, za měsíc několik minut. Zkusil jsem vyměnit krystal vykuchanej z Timekeeperu M48T02 kterej šel do vybití záložní baterky přesně a nezlepšilo se to, takže problém bude v použité DS1307.\nZaslal: út březen 24 2020, 19:38 Předmět:\nTam je DS1307, ktera není moc dobra a dost se spožduje.\nJsem uvažoval o tomto.\nAle kvuli te DS1307 radějí ne.\nUž jsem koupil tyto https://www.aliexpress.com/item/32877331401.html\nCo to čtení a zapis? Da se to nějak vyřešit?\nZaslal: út březen 24 2020, 20:02 Předmět:\nNemám to na trvalé dlouhodobé zapnutí, takže zpoždění neřeším.\nStabilnější je kdyžtak DS3221\nZaslal: út březen 24 2020, 20:49 Předmět:\nProblém čínských modulů DS1307 je v tom, že mají chybný návrh DPS a nedodržují doporučený layout. Zrovna ten odkazovaný docela výrazně.


Fotografická technika Archivy - Strana 8 z 16 - Digineff\nFotoaparáty s chlazením?\nKdyž jsem tu v létě představoval Panasonic Lumix S1H, pozastavil jsem se nad tím, že má chlazený čip. Zatím jsem nenarazil na žádné ohlasy a zkušenosti, každopádně je to zajímavá věc a věřím, že i perspektivní. Vzduch zjevně nedá konstruktérům spád. Webová stránka Canon Watch reportuje o novém patentu na[Read More…]\n11. 11. 2019 by Ondřej Neff\nCo se stalo za čtyři roky od uvedení plnoformátové bezzrcadlovky Leica SL? Do hry vstoupil Panasonic a také Sigma a vzniklo konzorcium, sdílejí L bajonet. Tento ultrakvalitní a velmi drahý přístroj tím nabyl na atraktivitě rozšířením nabídky patřičné optiky. Leica teď přichází s novým modelem. Vzhledově se od původního moc[Read More…]\n8. 11. 2019 by Ondřej Neff\nPlnoformátová bezzrcadlovka Canon EOS Ra\nAž sedmihodinovou expozici v režimu Bulb pořídíte novou verzí plnoformátové bezzrcadlovky Canon. To áčko samozřejmě znamená astro – přístroj je uzpůsoben i pro astrofotografické účely. Přístroj má 30megový snímač jako normální erko, avšak je přizpůsobený tak, aby byl citlivý pro infračervené paprsky. Je tudíž citlivý i na neviditelnou část spektra,[Read More…]\n7. 11. 2019 by Ondřej Neff\nObjektiv za čtvrt mega na dračku\nJde o Nikkor Z 58/0.95 S Noct, tedy pětaosmdesátku určenou pro plnoformátové Nikony řady Z s extrémní světelností F 0.95. Tahle beruška stojí 8 tisíc dolarů a tak, až bude nabídnuta i u nás, se k tomu čtvrt milionu přiblíží. Od 12. října je v předobjednávkách – a zájem je[Read More…]\n1. 11. 2019 by Ondřej Neff\nTato modelová řada vznikla v roce 2012 a nyní Fujifilm přichází s její třetí verzí. Stalo se tak rok poté, kdy přišel model X-T3, který se této vlajkové lodi v mnohém podobá, zvláště pak snímačem s 26 miliony pixely. Jde samozřejmě o APS-C rozměr čipu, firma nevyrábí tzv. plnoformát, pro[Read More…]\n29. 10. 2019 by Ondřej Neff\nSonisté radujte se, Tamrony přicházejí\nKde jsou ty časy, kdy Tamron šolíchal bajonety Canon a Nikon a občas Pentax. Pro E bajonet Sony vytlačil Tamron hned tři světelné monofokály, 20/2.8, 24/2.8 a 35/2.8. Čtyřiadváca a pětatříca přijdou koncem listopadu a dvacítka v lednu, mají společnou cenu 11500 Kč, velmi slušná. Na Slovensku to bude 430[Read More…]\n25. 10. 2019 by Ondřej Neff\nJe to už víc než dva roky, kdy jsem tu zkoušel motorizovaný stabilizátor Osmo Mobile . Jeho výrobcem je DJI, ano, týž, který produkuje skvělé drony. Stabilizátor to byl také skvělý, jenom jsem se pozastavoval nad cenou za selfie tyčku – blízko magické hranice deseti tisíc. Od té doby čas[Read More…]\n22. 10. 2019 by Ondřej Neff\nModelová řada PEN je v rodině Olympusů hodně ve stínu řady O-MD, třebaže nese slavné jméno z doby analogových kompaktů. Přitom právě PEN-F patří k tomu nejlepšímu, co na trhu je, a budí obdivný zájem už od roku 2016, kdy přišel na trh. Liší se ovšem tím, že má elektronický[Read More…]\n21. 10. 2019 by Ondřej Neff\nMusím se přiznat k něžným vztahům k téhle modelové řadě. Původní OM-D E-M5 z roku 2012 mi dlouho věrně sloužilo, procestovalo se mnou půl světa a ještě dnes slouží v hloubi rodiny. Po právu dostalo zlatou medaili na Dpreview v roce 2012. O tři roky později následovala dvojka stejně úspěšná[Read More…]\n18. 10. 2019 by Ondřej Neff


Gone girl - 12. kapitola • OurStories.cz ~ naše povídky\nOurStories.cz ~ naše povídky - Povídky » Na pokračování » Gone girl - 12. kapitola\nDen ještě nekončí...\n26.10.2020 (18:00) • Diablo • Povídky » Na pokračování • komentováno 1× • zobrazeno 127×\nPřekvapivě velice rychle jsem do sebe naházela donesené jídlo. Asi za to mohla vidina blížící se návštěvy mé nejlepší kamarádky. Nathan celou dobu mlčky stál zády opřený o zeď vedle dveří a netrpělivě podupkával nohou. A civěl na mě, jak se cpu. Dost mě to znervózňovalo, a tak jsem se k němu musela otočit zády a při jídle koukat z okna na fantastický výhled na město, což ve finále nebyl vůbec špatný nápad.\n„Pohni s tím, ať to máme za sebou,“ ozvalo se za mnou nerudně. Co mu zase přeletělo přes nos? Rychle jsem do sebe naházela posledních několik soust. Sotva jsem položila příbor, odrazil se od zdi, otevřel si dveře a odcházel. Těsně před tím, než mi stačil zmizet z dohledu, jsem však ještě zaslechla strohé: „Nech to za dveřmi, někdo se o to nádobí postará.“ Doslova jsem protočila oči v sloup nad jeho střídáním nálad. Byl jako nějaká puberťačka.\n„Zrychli!“ ozvalo se z chodby a já pádila za ním.\nCelou cestu k Tris podrážděně frkal, otráveně vzdychal a znuděně si podpíral hlavu o interiér dveří parádního černého SUV. Když konečně zastavil u jejího domu, s kyselým úsměvem si sesunul sluneční brýle na špičku nosu a pohrdavě si prohlédl dům a přední zahradu.\n„Budeme tu jen sedět a zasněně koukat do oken, nebo se odvážíš i zaklepat na dveře?“\n„Pojď se mnou,“ řekla jsem a snažila se při výstupu z auta moc naštvaně neprásknout dveřmi auta.\n„To musím?“ Naklonil se ke mně přes otevřené okýnko.\n„Jo, nebudeš tady sedět na zadku a čekat.“\n„Vždyť si jdeš jen pro jednu věc, ne? Hned jsi zpět!“ Vypadal vážně otráveně. „Poslechnu si rádio nebo tak něco.“\n„Znáš ženy, nám všechno tak trvá…“ odpověděla jsem kysele, rychle se otočila a než stačil zase něco chytře odpovědět, rázovala jsem si to přes cestu k Tris. „Jdeme!“ zavolala jsem dozadu za sebe a pokyn doprovodila význačným pohybem ruky, aniž bych se k němu otočila. Jakmile jsem zaslechla prásknutí dveří, spokojeně jsem se usmála.\nU dveří jsem zazvonila a čekala, až Tris přijde otevřít. Opět byla sama doma, jak jsem mohla posoudit z prázdného parkoviště před domem. Mezitím se ke mně s rukama v kapsách přivlekl Nathan a snažil se dívat kamkoli, jen ne na dveře.\n„Viv!“ Otevřely se rázem dveře a kamarádka se mi vrhla kolem krku. „Co ty tady tak brzo?“\n„Promiň, že jsme se tu tak zjevili bez ohlášení. Něco jsem si u tebe zapomněla. Nerušíme?“\n„Ale to vůbec! Pojďte dál.“\nNathan se procpal dveřmi jako první a Tris si ho se zvednutým obočím prohlédla. „Hej, Viv. To je tvůj nový objev? Dobrý!“ zasyčela mi do ucha při průchodu do domu, ale já ji umlčela ostrým loktem do břicha, když vyprskla smíchy.\n„To je Nathan.“ Ukázala jsem na černovlasého kluka, který se tvářil, jako by tady nejraději ani nebyl. „Je něco jako můj osobní strážce. Nathane, to je moje nejlepší kamarádka Tris.“ Nathan se ani nenamáhal na ni podívat, zaujatě si prohlížel světla nad schody do patra, natož jí potřást rukou nebo projevit nějakou jinou sociální zdatnost.\n„Neznáme se my dva odněkud?“ Tris si ho zamračeně prohlížela. Očividně se ho snažila někam zařadit.\n„O tom silně pochybuji,“ prohodil nenuceně Nathan a dál si prohlížel osvětlení, jako by to byla ta nejvíce fascinující věc, co poslední dobou viděl.\n„Počkej! Počkej, už vím!“ vyhrkla najednou Tris. „Byl jsi na mojí párty!“\nNathan se napřímil a lehce na ni pohlédl přes rameno. „Ne, na žádné párty jsem nebyl. Na takové věci nemám čas.“\nTris nespokojená s jeho odpovědí se opět začala soustředěním mračit, ale já se rozhodla toto trápení nás všech ukončit. „Tris, prosím tě, nechala jsem si tu svetr. Víš, kde by mohl být?“\nPřesměrovat její pozornost bylo velice snadné. Když jde o oblečení nebo boty, není prostor pro jiné věci. Popadla mě za ruku, Nathana nechala bez povšimnutí v přízemí a táhla mě k sobě do pokoje v patře.\nTam se pár chvilek přehrabovala ve skříni, než ho našla. Byl to on, hořčicově žlutý svetr po mámě.\n„Doufala jsem, že si ho můžu nechat, je úžasně měkoučký,“ přiznala, zatímco se s ním mazlila na rozloučenou.\n„Jsi sice moje nejlepší kamarádka, ale o tento svetr se nehodlám dělit,“ zašklebila jsem se na ni a tahala jí svetr z rukou. Velice nerada se ho vzdávala, ale svůj boj prohrála a odevzdaně se svalila na postel.\n„Tak co, líbí se ti?“ prohodila, když si podepřela hlavu.\n„Jasně že jo. Je to to jediné, co mi zbylo po mámě. Navíc hořčicová je letos v módě.“\nTris se zasmála. „Já nemyslím svetr. Myslím toho černovlasého prince Krasoně v přízemí.“\n„Vždyť ho skoro neznám!“ vyhrkla jsem na oko pohoršeně.\n„To já taky ne, ale stačila jsem si všimnout, že je celkem pěkně… vypracovaný,“ významně zahýbala obočím.\n„Nathan je jak věčně náladová a namyšlená osina v zadku. Pěkná tvářička tu jeho povahu nezachrání.“ Sedla jsem si na zem a zády se opřela o postel, na které Tris ležela a oddělávala jsem žmolky z maminčina svetru.\n„To je opravdu škoda.“ Začala mě hladit po vlasech. „Viv, vzpomněla sis už na něco?“\nZavrtěla jsem hlavou. „Dnes ráno mi ukazovali nahrávky z mého únosu. Bylo to děsivé, opravdu strašný pohled. Ale tím, že si na to nepamatuji, to bylo jak z jiného vesmíru. Z jiné reality. Víš, jak to myslím?“\n„A-asi ano,“ odpověděla nejistě, ale dál mě konejšivě hladila po vlasech.\n„Myslela jsem, že když to uvidím, tak si na to vzpomenu. Na tu bolest, na strach… Ale nic. Prostě prázdno.“\nTris povzdechla. „Co se dá dělat. Nevím, jestli chci, aby sis vzpomněla nebo raději nevzpomněla. Víš, kdyby sis vzpomněla, tak ty hajzly můžeme alespoň najít a dát jim, co si zaslouží. Ale když si na to nevzpomínáš… tak je to pro tebe asi lepší. Když se tvá hlava rozhodla si to nepamatovat, asi k tomu měla důvod.“ Něco na tom, co říkala, bylo. Tris se naklonila přes postel ke mně, aby mi viděla do tváře. „Ale poslouchej, něco dobrého na tom všem přece jen je. Řekni, jak vypadá tvůj nový domov? Slyšela jsem, že bydlíš v domě s wellness patrem.“\nRozesmála jsem se. Tris umí bravurně střídat témata, aby se člověk ani na moment necítil špatně. „Jestli má wellness patro, opravdu nevím. Ten dům je jako sídlo mafiána ze starého italského filmu. Je tak velký, že si ještě netroufám po něm chodit samotná, dokázala bych se totiž ztratit. Ale už vím, že je v něm deštný prales.“\nTris vykulila oči. „Deštný prales? Co? Jak? Jakože tam…“\n„Vivienne! Hni sebou!“ ozvalo se náhle ze spodního patra. „Nemáme na to celý den!“ Vyskočila jsem na nohy a hrnula se ke dveřím. Úplně jsem zapomněla, že Nathan dole čeká.\n„Hej, já chci slyšet o tom pralese!“ zakňourala Tris, ale už šla za mnou.\n„Přijeď za mnou na návštěvu a můžeš se podívat sama,“ odvětila jsem s úsměvem a už mířila z pokoje ven.\nNathan seděl v přízemí na posledním schodu a znuděně si prohlížel své boty.\n„No sláva!“ zvolal a už si to rázoval ke dveřím.\n„Já tě varovala, že nám ženám to trvá,“ ušklíbla jsem se mu za zády a naposledy se otočila k Tris, abych se rozloučila. „Myslím to vážně, dojeď za mnou. Nevím, co v tom velkém baráku budu celé dny dělat sama.“\nTris sledovala odcházejícího Nathana a ušklíbla se. „Můžeš se třeba inspirovat Zkrocením zlé ženy, ten protiva by potřeboval trochu zkrotit.“\nKdyž jsme nastoupili do auta, byl Nathan stále otrávený. „To jsme se až sem plahočili kvůli svetru?“ Jeho otázku jsem nechala bez odpovědi. Nestálo to za to.\n„Stavíme se do města? Ráda bych si koupila nějaké knihy,“ zkusila jsem, ale počítala jsem s protestem.\n„Jo, můžeme,“ pokrčil rameny a nastartoval. Udiveně jsem na něj pohlédla. „Stejně mám hlad, kvůli tobě jsem nic nejedl.“ Ach tak.\n„Stařík Crumpet má v sídle celou knihovnu. K čemu další knihy?“ brblal Nathan otráveně, ale naštěstí bistro s jídlem bylo na dohled. Když bude najezený, snad se mu zase zlepší nálada.\n„Vsadila bych se, že v ní určitě nenajdu to, co čtu já. Navíc – knih není nikdy dost.“\n„Pravda. Dívčí románky stařík asi nečte,“ uchechtl se škodolibě. „Jdeš?“ zeptal se ve dveřích místního bistra.\n„Ne, to je dobrý, počkám na tebe tady.“ Opřela jsem se zády o zeď a sledovala blikající lampu naproti budovy. Rychle se setmělo. Nathan neváhal a zmizel ve dveřích. Za celý den konečně chvilka klidu. Řekla jsem Tris pravdu, celé je to jak z jiného vesmíru. Navíc se to všechno událo tak rychle, nebo se to alespoň událo rychle v mé paměti. V jednu chvíli si žiju svůj normální život, v druhé se probudím v nemocnici, zjistím, že můj otec není můj otec, že jsem bezdomovec, pak že mám bydlet a mít život jako v pohádce a taky zjistím jaké hrůzy si nepamatuju. Třeba je to jen jeden velký, šílený sen.\nV momentě, kdy jsem se chtěla pro jistotu štípnout, se zpoza rohu bistra ozval zvuk, který přilákal mou pozornost. Kňučelo tam malé, špinavé štěně, které hned zase zmizelo za rohem.\nOdrazila jsem se ode zdi a vyrazila za ním. Přece ho tam chudáka nenechám. Štěně cupitalo uličkou, stále za hlasitého kňučení a pištění se chystalo zalézt za špinavou popelnici.\n„Počkej, mám lepší nápad,“ řekla jsem něžně, když se mi ho povedlo chytit a zvednout do náruče. Bylo tak hubené. „U mě se budeš mít dobře, věř mi,“ brumlala jsem mu do ucha a přitiskla si jej k hrudi.\n„Stůj a naval prachy!“ ozvalo se najednou zasyčení za mými zády. Ztuhla jsem a pomalu se otočila. Za mnou stál muž, skrytý ve stínech mezi budovami, ale blýskající se čepel nože nešla přehlédnout. „Tak dělej!“\n„J-já… Já nic nemám.“\n„Nelži a naval prachy, mobil, hodinky,“ vrčel agresivně a netrpělivě pootočil čepelí nože. Začala jsem panikařit a se štěnětem v náručí se rozhlížela kolem sebe, jestli nenajdu něco, čím se bránit. Jako naschvál nebylo kolem vůbec nic jiného než velké popelnice, pytle s odpadky a rozsypané smetí. Muž udělal dva kroky vpřed. „Hni sebou!“ štěkl.\n„Ale já opravdu nic nemám,“ kuňkla jsem a pomalu se loučila s životem. Proč se to děje jen mně?\nMuž vyrazil ke mně a špička nože se rychle blížila k mému břichu a vnitřnostem, aby napáchala škodu. Nemohla jsem nic dělat. Zoufale jsem zavřela oči a otočila se k němu zády.\nNůž mě však nezasáhl. Ozvala se série tupých nárazů a já jsem se s vytřeštěnýma očima otočila zpět. Nathan muže složil k zemi a ani nevypadal, že by se při tom ušpinil či zadýchal. Vzhlédl ke mně, ale já jen ztuhle zírala na muže ležícího v bezvědomí na zemi. Nathan ke mně přistoupil a chytil mou tvář do dlaní. „Viv, jsi v pořádku?“ Jemně mnou zatřásl. Z náručí se mi ozvalo lehké zakňučení. Nathan jen sjel očima dolů. „Crumpetovo vlče si přinese domů štěně?“ Objal mě kolem ramen a přitiskl k sobě. „Pojď, půjdeme domů. Všechno bude v pořádku.“\nAž když jsem si sedla do auta, přestala jsem se klepat. Opatrně jsem hladila štěně, které mi zatím usnulo ve klíně, po zádech, a tím konejšila jej i sebe. Nathan mezitím pochodoval před autem s mobilem u ucha a něco do něj štěkal. Když skončil, nastoupil do auta a dlouze unaveně vydechl.\n„Toho hajzla jsem vypnul na celkem dlouho, takže nikam neuteče. Za chvilku tam bude policie a seberou ho.“ Nastartoval auto, ale než vyjel, zase se na mě zadíval. „Ty jsi opravdu magnet na kriminálníky, Vivienne.“\nAutor: Diablo (Shrnutí povídek), v rubrice: Povídky » Na pokračování\nDiskuse pro článek Gone girl - 12. kapitola:\nTo je super Gone girl jsem přečetla jedním dechem, teď se koukám 3x denně jestli už je další kapitola


Příběh tantry (2020) | ČSFD.cz\nZdeněk Taubler, Petr Lenděl\nTantra je tajemná, provokující, těžko uchopitelná, kontroverzní, velebená i hanobená, ale především jedinečná, působivá, svobodomyslná a účinná cesta k poznání sebe sama a našich možností. Celovečerní dokumentární film Viliama Poltikoviče představuje tantru v její původní podobě hinduistické a buddhistické, dotkne se i současné neotantry. Příběh tantry se prolíná s příběhem svérázné tantrické umělkyně Papiy Ghoshal, která přebývá v Kalkatě, Londýně a na Zbraslavi. Navštívíme místa, kde tantra žije od nepaměti, nahlédneme do mocných i bizarních rituálů a praktik v Indii i v Tibetu. S tantrou nás seznámí významné osobnosti jako je 14. dalajlama, Daniel Odier, Rob Preece, Ánandí Má, Stanislav Grof, Chokyong Palga rinpočhe a další. (sator)\nKdyž jde jeden do kina na film, co se jmenuje Příběh tantry, musí tak nějak očekávat, že uslyší spoustu vět ve stylu "pokud se vám podaří ovládnout svou mysl, napojíte se na celý vesmír". To je jaksi v pořádku. Co ale očekávat nemusí, je, že po první minutě dostane epileptický záchvat od blikajících barev a křiklavého vizuálu, co působí jako Věštírna na Nově roku 1995. Skutečně jsem čekal, kdy na obrazovce začne běhat telefonní číslo, na kterém si v průběhu sledování můžeme objednat virguli, diamantový prsten či jednu z takových těch knih, co po Praze prodávají podezřelí pánové s vyholenou hlavou, v oranžových županech. S tantrickým náhledem na člověka ne jako na něco nečistého a hříšného (jako u křesťanství), ale naopak jako na něco svobodného, krásného, plného pozitivní energie, vlastně velmi souzním. A i zde se objeví několik pozoruhodných myšlenek, zajímavých informací a hezkých obrázků z cest. Vizuálně je to jinak ale bohužel spíš směšné (viz zde v galerii fotku "hrozivé" bohyně Kálí). A snadnějšímu přijetí širokou veřejností příliš nepomáhá ani začít celý dokument umělkyní, co maluje svojí menstruační krví, či zpovídat paní, co díky tantře od roku 2003 nejí a pije jenom kafe... Informace se cyklí ("pro tantru je důležité lidské tělo") a po hodině už je dávka ezoterie skoro ubíjející a jedinou zábavou zůstává představovat si, jak režisér nutí Viktora Preisse říkat slovní spojení jako "orgasmický výtok z vagíny." Pokud jste zažraný ezoterik a máte o tantru hlubší zájem, dokument vás asi může potěšit. Pokud jste laik, hledáte obecnější informace (nebo nedejbože prasečinky), asi vás spíš zklame. ( 09.07.2020 )\nTak tohle je těžký úlet...Průměrná úroveň vědomí dokumentů Viliama je cca 550, tenhle má "0" a ta paní se jednoznačně věnuje černé magii a je u ní pokročilá psychopatie.... ( 05.04.2021 )\nViliamu Poltikovičovi připomnělo schvalování dokumentu v České televizi časy před rokem 1989. (sator)


home → Recepty → Lín – ryba, která v kuchyni kraluje\nLín – ryba, která v kuchyni kraluje\nNa lína, který patří ve světě ke kulinářské špičce, se v české kuchyni zapomíná. Tato sladkovodní ryba se často stává konkurencí k tradičnímu kaprovi a Diana ji odebírá od rybářů z Moravy. Lín obecný kraluje v mnoha výtečných receptech, pojďme se na tuto lahodnou rybu podívat blíže.\nPřestože název této ryby směřuje k tomu, že se jedná o línou rybu, lín svojí povahou rozhodně líný není. Občas se pomalu proplétá travním porostem, ale vždy je v pohybu. Nejčastěji se s čerstvým línem obecným setkáte během podzimních výlovů.\nLín má poměrně dost kostí, které je ideální odstranit během filetování. Také je pro něj charakteristická silná kůže se šupinami – ta se nikdy neškrábe, ale stahuje, popř. se lín připravuje i s kůží. Ryba je bohatá na bílkoviny, vhodná pro děti i pro přípravu dietních pokrmů a stačí ji jen krátká tepelná úprava. Při kořenění platí heslo „méně je více“, a pokud hledáte, čím tuto skvělou rybu zapít, jsou ideální suchá a polosuchá vína.\nRecept: lahodný lín v pivním těstíčku\nK rybě se zpravidla doporučuje víno a oblíbené pivo bývá v pozadí. Kvalitní ryba a dobré pivo však k sobě skvěle ladí a potěší mnoho strávníků i milovníků zlatavého moku. Pivní těstíčko je připravené za chvilku a o skvělý labužnický zážitek je postaráno.\nLín obecný chlazený (zakoupíte v prodejnách Diana)\nšpetka kmínu, sůl\nVeškeré suroviny smícháme, přidáme našlehaný sníh z bílků a vypracujeme hladké těsto, které necháme 30 minut odležet v lednici.\nMezitím si připravíme porce lína, které osolíme, lehce opepříme a pokapeme citronovou šťávou. Necháme chvilku odležet, obalíme v těstíčku a rovnou smažíme v horkém oleji.\nTip Diany: Pokud preferujete zdravější variantu, zvolte místo rozpáleného oleje horkou troubu. Na plech vyložený pečicím papírem položte obalené kousky lína. Plech vložte do rozpálené trouby a pečte na 220 °C po dobu 30 minut.


Zveřejněno 3. 6. 2020 10:11\nI N F O R M A C E pro zájemce\nZveme Vás na pondělí 8. června 2020 k vykonání jednotné přijímací zkoušky do prvního ročníku oboru vzdělání 68-43-M/01, Veřejnosprávní činnost, denní forma vzdělávání.\nV uvedený den se dostavte nejpozději v 8.10 hodin do hlavní budovy Městského gymnázia a střední odborné školy Úpice.\nProsím o respektování pokynů uvedených v pozvánce. Dále při prezentaci věnujte zvýšenou pozornost organizačním pokynům.\nZveme Vás na pondělí 8. června 2020 k vykonání jednotné přijímací zkoušky do prvního ročníku oboru vzdělání 79-41-K/41, Gymnázium (čtyřleté), denní forma vzdělávání.\nZveme Vás na úterý 9. června 2020 k vykonání jednotné přijímací zkoušky do prvního ročníku oboru vzdělání 79-41-K/81, Gymnázium (osmileté), denní forma vzdělávání.\nVyřizuje: Ing. Luboš Panny\nZveřejněno 2. 6. 2020 8:00\n1. a 2. 6. probíhají na všech SŠ didaktické testy z matematiky, anglického (či jiného) a českého jazyka. Slohové práce byly zrušeny, přesto se při tréninku podařilo K. Hejnové, T. Medunovi a J. Nývltové napsat zdařilou úvahu nad zdánlivě obyčejným životem člověka. Posuďte sami jednu z nich:\nČasto obdivujeme hrdiny, cestovatele a dobrodruhy. Vážíme si jich a nesmírně k nim vzhlížíme. Jejich životy nám připadají úžasné v porovnání se životy obyčejných lidí, které na první pohled vypadají nudně. Ale může být zajímavý i zdánlivě obyčejný život?\nVětšina lidí má rodinu. Každé ráno jedou do práce, vracejí se odpoledne nebo až k večeru. Pak se věnují svému partnerovi a svým dětem. Zdá se to být poněkud nudné. Ale řekněme si, není obdivuhodné celý den pracovat a najít si ještě čas pro druhé? Práce bývá vyčerpávající, zabere spoustu času a vezme nám hodně energie. Když po takové práci přijdou lidé domů, nejraději by si lehli a jenom odpočívali. Někteří to tak skutečně dělají, ale většina namísto odpočinku využívá zbytek svých sil a jdou se starat o děti, pomáhat jim s úkoly, naslouchat jim a řešit s nimi problémy. Jiní si udělají se svými partnery pěkný večer, zajdou si do divadla nebo na malou procházku. Někteří dokonce stihnou naplánovat výlet pro celou rodinu či se postarat o své staré rodiče. Není to fascinující?\nMyslím si, že obyčejný život může být vzrušující. Pravda, průměrný člověk nezažívá tolik adrenalinu, žije klidně a usedle. Ale představme si, co všechno musí takový průměrný člověk udělat, aby uživil sebe a svou rodinu, dobře vychoval své děti, pomáhal svým starým rodičům a udržel vztah se svým partnerem. K tomu se musí den co den potýkat s nečekanými problémy. O které problémy se jedná? Je to například výpověď z práce, stěhování, nemoc a další. Způsob, jak člověk řeší své potíže, je, podle mého názoru, stejně hodný údivu jako činy hrdinů.\nKaždý život, ať už dobrodružný či klidný, je fascinující svým způsobem.\nJana Nývltová, oktáva\nZveřejněno 22. 5. 2020 10:35\nJaro - jak ho vidí třída sexta aneb online výuka výtvarné výchovy.\nGalerie fotek ZDE.\nZveřejněno 13. 5. 2020 14:16\nVzhledem k nynějším problémům spojených s pandemií koronaviru se město Úpice rozhodlo vytvořit program pro dobrovolníky na pomoc seniorům, kteří patří do rizikové skupiny. O programu jsem se dozvěděla od mých rodičů. Neváhala jsem a přihlásila jsem se.\nPo necelém týdnu jsem obdržela telefonát z městského úřadu s informací, že by jedna starší paní potřebovala vozit obědy. Neváhala jsem a souhlasila jsem. Paní měla objednané obědy na základní škole Úpice Lány a bydlela na druhé straně města, takže jsem obědy vozila autem po dobu jednoho měsíce.\nPodle mého názoru to byla skvělá příležitost pomoci ostatním, když to potřebují. Neříkám, že to byl nějaký hrdinský čin či nadlidský výkon. Pomáhat by se mělo vždy a měla by to být samozřejmost. Ne vždy jsou peníze nejlepší odměnou. Tou moji byla usměvavá paní, která byla ráda i za takovou maličkost, jako je donesení obědu až domů. Odnesla jsem si nejen dobrý pocit, ale i zkušenosti, které se mi do budoucna budou hodit.\nKamila Gottsteinová, oktáva\nZveřejněno 22. 4. 2020 7:15\nTakto začíná báseň májovce V. Hálka. Stejný první verš (v jednom případě vypůjčena celá sloka) mají i básně studentů z 2. S, zadaný rým byl sdružený, posuďte, zda se jim podařilo vyjádřit, co se kolem nás děje.\na sluníčko se usmálo na člověka,\nvše začíná hned jasnější být,\npojď si s námi na procházku vyjít.\nKoronavir nekoronavir Velikonoce jsou tady!\nZveřejněno 5. 4. 2020 9:00\nVelice mě potěšily fotografie velikonoční výzdoby od Týny Antošové, Aničky Nejmanové a Jany Nývltové. Jarní příroda i člověk tvoří, a je to krása. I to je KOUZLO SVĚTA (připomínám výtvarnou a fotografickou soutěž). Přispějte i Vy svými fotografiemi a přestaňme se chvíli zabývat chmurnými myšlenkami (a že na člověka potvory lezou), bude líp.\nVeliknoční fotky ZDE.


První test Jaguar F-Type Coupe S a R: je lepší než Porsche? | Autoforum.cz\nPrvní test Jaguar F-Type Coupe S a R: je lepší než Porsche?\nNové britské kupé okouzlí vzhledem, výkonem i zážitky za volantem. Je ale lepší šestiválec, či osmiválec? A co na to kultovní 911?\n2.4.2014 | Petr Prokopec | 3 příspěvky\nÚvod, Zadní partie jako piha na kráse?, Prvotřídní interiér\nF-Type V6 S Coupe na okresce, F-Type V8 R Coupe na okruhu\nF-Type V8 R Coupe na okresce, Závěr, Cena, Technické parametry\nPřiznávám na rovinu a bez mučení, že na mezinárodní prezentaci nového Jaguaru F-Type Coupe jsem odjížděl s jednou zásadní otázkou na rtech. Již od představení technických parametrů Roadsteru mi totiž nešlo na rozum, jak může dvoumístný vůz s celohliníkovou konstrukcí vážit více než 1 600 kilogramů, zatímco konkurenční Porsche 911 Carrera Cabrio zvedne ručičky jen na 1,4 tuny. Přitom nabízí i nouzové zadní sedačky a platformu má kromě hliníku a horčíku postavenou rovněž z těžší oceli. Trochu jsem přitom doufal, že F-Type Coupe danou obezitou trpět nebude, jenže uzavřená verze je v porovnání s tou uzavřenou jen o patnáct až dvacet kilo (v závislosti na motoru) lehčí. K nějaké drastické dietě tedy evidentně nedošlo (tuhost oproti tomu narostla o 80 procent na 33 000 Nm/stupeň).\nStejně tak ovšem nakonec nedošlo ani k přímému položení mé otázky, i když nepřímo jsem se zástupci automobilky právě o hmotnosti debatoval až až. Pro Jaguar je totiž klíčová, ačkoliv to na první pohled nevypadá. Z toho důvodu se koneckonců zdá, že hliník má již trvalou adresu nadobro pozměněnou na britské ostrovy a do českého Humpolce se nevrátí. Vyráběna z něj totiž bude nejen připravovaná konkurence pro BMW řady 3, ale rovněž produkční verze kompaktního SUV C-X17 i nové generace modelů XF a XJ. Kromě toho se však chystá i další odlehčování samotného modelu F-Type.\nO víkendu jsme přitom psali o lehčí verzi Club Sport, kterou mi automobilka oficiálně nemohla ani potvrdit, ani vyvrátit. Rozšíření nabídky dvoudveřového sporťáku se nicméně dočkáme stoprocentně. Podle interních plánů Jaguaru má totiž každý rok dojít k představení alespoň jednoho takového modelu. A jelikož loni to byl zmíněný Roadster a letos přišla řada na kupé, dá se v roce příštím očekávat nějaká ta extrémní varianta, přičemž by vedle názvu Club Sport mohla přijmout i pojmenování R-S nebo rovnou R-S GT.\nCo ale prý očekávat nemáme, je čtyřválcová verze, a to navzdory řadě zpráv i špionážním fotografiím. Ačkoliv se totiž F-Type nalézá přesně mezi modely Porsche Boxster, Cayman a 911, zaměřen je především na ikonu „se vším vzadu“. A ta oproti menším sourozencům zatím k downsizingu nechystá. Navíc vedení automobilky nepovažuje čtyřválce ve svém vrcholném sportovním modelu za dostatečně impozantní (na rozdíl od připravovaného Jaguaru XE). V tomto směru ale nechci vynášet definitivní verdikt, neboť přes hrozby o vystoupení musí i Britové dbát na nesmyslná pravidla Evropské unie.\nStejně jako v případě Terminátora tak budoucnost není pevně daná, nyní se ale od ní na chvíli odpoutejme a vraťme se ke stávajícímu kupé. To jsem mohl otestovat ve verzích F-Type S Coupe a F-Type V8 R Coupe, přičemž volba mezi nimi není tak snadná, jak by se mohla zdát. Nejde totiž jen o počet koní pod kapotou nebo cenu, ale i celou řadu komponentů, jimiž se od sebe tito dva sourozenci liší. Trochu více se přitom budu věnovat osmiválcové verzi, za jejíž volant jsem se dostal nejen na běžných silnicích, ale rovněž na závodním okruhu Motorland Aragon.\nPokud jste ovšem uvažovali spíše o šestiválcové verzi, nemusíte začít vytahovat kapesníky. Právě tato verze by se totiž během nějakých pár měsíců měla dostat také do novinářského parku českého zastoupení a v naší redakci se už jistě též zastaví. Nebude-li vám tedy má recenze stačit či vyhovovat, jsem si jist, že vás posléze uspokojí někdo z kolegů. To jsem ale opět v budoucnosti, proto rychle zpátky do minulosti (mezinárodní představení se odehrálo o uplynulém víkendu) za volant nového F-Type Coupe.\nZadní křídlo, to je, oč tu běží\nNež ovšem dojde na probuzení motoru k životu, rád bych se nejprve pozastavil u designu. Řekl bych totiž, že jsem jeden z mála či dokonce jediný člověk na zemi, který má se vzhledem kupé F-Type menší problém. Nikoliv při pohledu zepředu, zde je naprosto vše v pořádku a stejné jako u roadsteru. Vůbec se mi ovšem nelíbí zadní část, a dokud jsem nejel několik kilometrů právě za otevřenou verzí, nedokázal jsem říci proč. Byl tu prostě jen ten nutkavý pocit, že je něco špatně, ale vy nemáte absolutně žádné ponětí o tom, kde by onen příslovečný pudl mohl být zakopán.\nStačil však jediný pohled na klenuté zadní blatníky roadsteru a výklopný spoiler, který se po překročení rychlosti 110 km/h stává jakousi spojnicí mezi nimi, a já rázem věděl, že problém je třeba hledat právě v této oblasti. Kupé má totiž automatické křidélko o poznání menší, přičemž když jej aretujete, vypadá z mnoha úhlů jako otevřené víko zavazadlového prostoru. K tomu se přidává navýšená stavba karoserie, ke které se navíc naprosto nehodí na bocích úzká koncová světla. Výsledkem je tak jakýsi mišmaš, který bych asi v případě vlastnictví řešil u nějaké tuningové firmy. Mám totiž pocit, že ke zlepšení by dost možná stačila jen instalace pevného křídla, a rázem by celkový dojem byl o poznání lepší. A to ani nemluvím o nepatrném odlehčení.\nJak jsem ale řekl již mnohokrát, vzhled je čistě subjektivním dojmem. Kde tedy vidím problém já, nemusí jej vidět cílová skupina Jaguaru. Ta se přitom z nějakých 90 procent má formovat ze zákazníků konkurenčních značek, zejména pak Porsche a BMW. Tomu se dá věřit, ve srovnání s 911 nebo Z4 je totiž vizuální agresivita F-Type o poznání jinde, a to je jeden z faktorů, který v této kategorii prodává. Navíc můžete sáhnout po příplatkové panoramatické střeše, která je v daném segmentu ojedinělá a kupé Jaguaru přibližuje spíše pojetí koncepčního vozu, než aby šlo o sériovou produkci.\nVelkou pozornost v takové chvíli doporučuji věnovat výběru barvy karoserie, litých kol a příslušenství. Ne vše totiž dokáže kvality britského kupé umocnit. Kupříkladu taková stříbrná působí poněkud obyčejně a modrá či černá dané tvary maskují lépe než Rusko své ambice na Krymu. Jako prvoplánová mi pak kupodivu přišla i oranžová Firesand. Vůbec nic ovšem nemám proti červené Italian Racing Red či poněkud pozérské bílé. Ta se navíc ideálně doplňuje s onou panoramatickou střechou, přičemž kontrasty můžete ještě navýšit zaškrtnutím černých 20palcových kol Tornado Black a karbonových doplňků, jež zdobí přední a zadní nárazník nebo nástavce bočních prahů.\nPříkladná pozice za volantem, sportovnost upozadila komfort jen zlehka\nK interiéru oproti venkovnímu vzhledu nemám prakticky jedinou výhradu, tedy vůči jeho zpracování a architektuře. V rámci výbavy je tu ovšem řada položek, jejichž přítomnost může být pro skutečně náruživé milovníky jízdy na okruhu přímo iritující. Teď mluvím třeba o ohřevu volantu, extrémně buclatých (ale o to pohodlnějších) sedadlech nebo poměrně komplikovaném systému větráků klimatizace. Ty totiž po stisku startovacího tlačítka vysunou elektromotory z útrob palubní desky, což je sice efektní přivítání majitele vozidla, ale počítám, že řada lidí by se bez těchto kilogramů navíc snadno a ráda obešla.\nStejně tak si příliš nejsem jist „dírou“ mezi sedadly, tedy přihrádkou na drobnosti, kterou Jaguar zakomponoval do přepážky, jež odděluje kabinu od zavazadelníku. Nedovedu si totiž představit, že bych do ní dal cokoliv vyjma papírových kapesníků. Jakékoliv klíče či mince ale budou v každé zatáčce či na hrubém povrchu zdrojem nepříjemného hluku, přičemž celé toto divadlo probíhá jen pár centimetrů od vašich uší. Navíc kvůli „obemknutosti” kabiny (schválně nechci použít slovo stísněnost, neboť tak se uvnitř F-Type rozhodně necítíte) jsou veškeré ve schránce uložené předměty jen obtížně dostupné. Byl bych tak raději za její absenci, i když v tomto případě by se hmotnostní dieta nesla jen v řádech gramů.\nVyzdvihnout naopak musím posez za volantem. Při výšce 187 cm mám totiž mnohdy problémy najít ideální pozici, neboť kupříkladu volant nejde dostatečně přitáhnout, pedály jsou vychýlené a sedadla jsou v těchto autech víceméně jen proto, že patří do základní výbavy. V Jaguaru jsem ale zapadl do kabiny stejně snadno jako Popelka do ztraceného střevíčku (i když na brzdění levou nohou lze kvůli posazení pedálu na pravé straně zapomenout). Do značné míry za to mohla zmiňovaná příplatková sedadla, která lze elektronicky nastavit ve 14 směrech, včetně tlačítka, jež upravuje obemknutí vašich boků. Troufám si ovšem tvrdit, že stejné klady by F-Type vykazoval i při osazení sportovními skořepinami a sloupkem řízení, jež by dostal manuální polohování namísto elektrického. Tím by se ostatně opětovně redukovala hmotnost.\nTyto poznatky zde přitom zmiňuji záměrně, neboť právě o nich jsem se zástupci automobilky vedl dlouhý rozhovor. Každé mé slovo přitom bylo pečlivě zapsáno, z čehož usuzuji jediné - v úvodu naznačený příchod odlehčené verze je stoprocentní a Jaguar víceméně jen hledá prvky, které by v jejím případě vypustil a nikomu by přitom jejich absence nevadila. Je proto více než pravděpodobné, že právě tyto komfortní vymoženosti půjdou přes palubu jako první a následovat budou třeba parkovací senzory, zpětná kamera, kožené čalounění či třeba takové kliky od dveří. Na jejich místo se pak nastěhují poutka, Alcantara nebo karbonové dekory.\nSvým způsobem tak výbava nového modelu nemohla být jiná, neboť Jaguar si takto ponechal opravdu velký prostor pro budoucí manévry. Vše přitom bude záležet hlavně na touze zákazníků. Pokud tedy o koupi F-Type uvažujete, ale chcete s ním vyrážet především za zábavnou jízdou - ať již na okresky, nebo na okruhy - bombardujte svého dealera každodenními telefonáty. Do roka a do dne se totiž splnění svého snu můžete i dočkat. Jen byste si v takové chvíli neměli přát třeba verzi Shooting Brake, jež se již objevila na neoficiální ilustraci. S ničím takovým značka nepočítá, neboť pro daný model existuje ještě méně zákazníků než pro extrémní verzi. Vystačit si tak budete muset se stávajícím navýšením praktičnosti oproti Roadsteru, jež v zavazadelníku počítá se 407 litry namísto 200,5 l.\nVýběr auta 20:42 - tdc\nElektromobily a vse kolem nich 17:08 - Zajda


FC Vysočina Jihlava | Svědík: Příliš se nám nedařilo, přesto jsme tři body dokázali urvat\n27.07.2018, Miroslav Fuks\nKdo čekal, že Vysočina po Brnu výrazně přehraje i Pardubice, musel být v pátečním podvečeru zklamán. Kdo znal sílu Pardubic, rozhodně překvapen nebyl. Vysočina těžkého soka dokázala porazit, přičemž pardubický perník prolomila po pěti neúspěších v přípravných duelech od léta 2012. Ty přinesly jen 4 remízy a jednu porážku FCV.\nCenné a důležité vítězství na pozápasové tiskovce ocenil i kouč Martin Svědík: „Věděli jsme, že nás dnes čeká velice nepříjemný soupeř, který v uplynulém ročníku II. ligy skončil třetí. Absolvovali jsme zápas, v němž jsme si ověřili, co bude FORTUNA:NÁRODNÍ LIGA obnášet, a střetli jsme se s týmem, který je v lize možná vůbec nejlepší. Pardubice se prezentovaly výborně organizovanou defenzívou, nebezpečnými protiútoky a kvalitními individuálními výkony. Už od počátku utkání bylo jasné, že to nebude jednoduchý zápas. Poměrně brzy se nám podařilo vsítit gól, ale scházel nám důraz v obranné činnosti, rychlejší dostupování soupeře a agresivnější práce v presinku. V prvním poločase jsme Pardubicím místy nechaly až moc prostoru, prohrávali jsme odražené míče ve středu hřiště a v určitých pasážích jsme byli až moc staženi do hlubokého bloku. Naše aktivita nebyla taková, jakou bychom si přáli. Přitom gólové vedení vytvářelo okýnka v defenzívě Pardubic, která umožnila naše brejkové situace nebo kombinační akce. Jenže jsme je většinou nedokázali dotáhnout do gólové šance. Buď jsme míče ztráceli už v zárodku, nebo byla naše finální fáze nepřesná. Škoda, že jsme vedení nedokázali zvýšit na 2:0, protože poté by se obraz hry asi změnil. Z hlediska celkového hodnocení mohu konstatovat, že jsme sehráli klasický zápas, v němž se vám příliš nedaří, přesto tři body dokážete urvat. O to cennější toto vítězství pro nás je.“\nPo úvodních dvou kolech máte na svém kontě plný počet šesti bodů. Jste spokojen? „Já se vždy soustředím na zápas, který právě hrajeme, nebo je před námi. Dnes jsme chtěli vyhrát, což se nám povedlo. Jestli nyní méně šest bodů nebo třeba méně, to zatím nesleduju. Zajímá mne kvalita soupeřů a naše adaptace na II. ligu. Dnes si kluci ověřili, že jedině naší poctivou hrou, kterou jsme předváděli v prvním poločase v Brně, můžeme vyhrávat a dostat se do popředí tabulky. V momentě, kdy z náročného stylu hry ustoupíme, tak nás to okamžitě ztrestá,“ zdůraznil Svědík.\nDuel rozhodla trefa Standy Klobásy, jenž do týmu přišel těsně před ligovým startem z Mladé Boleslavi. Byl jste to Vy, kdo jeho transfer inicioval? „Vždy si vybírám hráče, kteří zapadnou do herního systému, do způsoby hry, kterým se chceme prezentovat. Potřebovali jsme sehnat fotbalistů, který umí vstřelit gól, pokrýt míč, je na tom slušně rychlostně a je schopen nastupovat po boku Jirky Klímy nebo třeba na hrotu podporován například Lukášem Zoubelem. Standu jsem znal už z mladoboleslavského dorostu a poté z prvního týmu Mladé Boleslavi. Vím, že střílel góly na hostování ve Varnsdorfu. Do našeho způsobu hry se určitě hodí,“ dodal expardubický lodivod Martin Svědík.\nNabízíme ohlasy na Ježour TV: krom komentáře trenérů Martina Svědíka a Jaroslava Novotného z tiskové konference přinášíme slova střelce jediné branky utkání Stanislava Klobásy.\nPreview FCV jde do úvodního domácího duelu! Potvrdí výhru z Brna?\nReportáž Vysočině vystřelil tři body Klobása, Jihlava navázala na výhru z Brna\nOhlasy Svědík: Příliš se nám nedařilo, přesto jsme tři body dokázali urvat\nDalší články Nejlepší vstup do ligy od roku 2006, ale historie varuje\nDalší články Na Pardubice budou otevřeny tři stánky s občerstvením\nDalší články Využijte předprodej vstupenek na Pardubice! Brzkým nákupem ušetříte!


Hot serie tv chat seria di persone vere / Troie seghe\nGraziano Amerigo 22-09-2018 22-09-2018\nmá svá úskalí. Stetu s vlakem se idi vyhnul jen tím, že prorazil závo-. K placení za jízdu poslouží milionová MetroCard Koup investiního bytu má dlouhou finanní návratnost inzerce m/cs/cti/metro- kultura steda. Pijde peka i zpvák Lidovci. Dvodem je podle nj kro- m rstu cen nemovitostí také nástup generace takzva- nch mileniál, kteí netrva- jí na vlastním bydlení a dáva- jí pednost flexibilit. Pijme muže na mytí oken a úklidové práce v Praze,18 000,- ist. Mluví se také o Markét Pe- karové Adamové, místoped- sedkyni strany. 201, Voln prodej 6 K / ostatní distribuce V ecké Olympii se vera uskutenil slavnostní ceremoniál zažehnutí olympijské pochodn.\nHanák pro radikál- ní ešení není. Sedmadvacetiletá Kvitová byla loni. Speku- luje se o tom, že do boje o ve- dení strany by mohl jít euro- poslanec Jií Pospíšil. Vstup- né na míst iní 50 korun. Distribuci zajišuje eská pošta,. A už hledáte cokoli, u nás si urit vyberete!\nV 17 hodin se utkají Sparta s Baníkem Ost- rava, naopak Slavia nastoupí od 18 hodin v Jihlav. Íjna 2017 04 Tip na dnešní den V budoucnu má na parcele v Písni- ci vyrst parkoviš- t PR a technická budova. Dále pijmeme pracovníky na naše poboky. Pekarová Adamo- vá vystudovala na VUT obor Ekonomie a management v prmyslu. Tvrtfinále se budou hrát zít- ra a v pátek. Mzdové píplatky nad rámec zákona.\nA práv taková vám nyní nabízí Kaufland. Ubytování k dispo- zici, dobré platové ohodnoce- ní a mlad kolektiv. Kvli vzrsta- jící protiislámské rétorice, mže hrozit tero- ristick útok také v esku. Homeworking vyžaduje vy- sokou míru sebekázn. Chcete mít krásn žlutou bábovku nebo piškotové tsto? 154788 Hledáme idie. 2017 13:00 Hostiva, Praha Cena: 50 K prague lions.\nVítzná firma práce provede za ástku necelch 20 milion korun. Po Roland Garros pekvapila vhrou na oblíbené tráv v Birmingha-. Až 1100 K / dva odbry. S v- mnou se zane u nejproble- matitjších v centru msta, podle IPR to však neznamená, že v celém mst bude jen uni- fikovan mobiliá. Její ruka nebude už nikdy úpln v poádku. Pjde do boje o funkci? Vera pi svém podá- ní vyhrála dv tetiny mí, pes šedesátiprocentní úspš- nost mla po prvním i po dru- hém servisu.\nTel.: Finance - nabídka Pjka v hotovosti až 150000 K pro každého! Ko- likrát donna cerca uomo carate ragazze single almeria ale musel ze Snmovny neplánovan do Libuše kvli akutním záležitostem. Na nové lince budou jezdit vlaky bez idie. V ne- movitosti mžete stále byd- let! Podle ní se loni její role a intenzita v- razn zvšily.\nhot serie tv chat seria di persone vere 748\nAnnunci di donne che cercano uomini a reynosa gnocca brescia Come sedurre una donna gratis tutto porno\nCerco giovane guatemala sposata cerca uomo Z pohledu investora Kašpar upozornil na adu pro- blém, které s sebou tento typ developmentu pináší. Fa- noušci mohou Kvitovou ješt letos vidt v Praze. 133824 NA investici koupím byt, dm, pozemek i chatu v Praze do. Teplotní rekord: 21,1 C Rok vskytu: 1795 Sudoku 12:30 Sama doma 14:00.\nWww bakeka incontri come riconquistare un uomo che ti ha lasciato 272\nArmaniho spolenost se krom módy vnuje hotelnic- tví, vlastní hotel v Dubaji a Milán. Pesto se tyto píprav- ky vi ostatním vznamn emancipují. Nkdo miluje auta, já si ujíždím na starch auto- busech, ekl a piznal, že doma lucca escort bakeca incontri alghero má velkou sbírku model. Dostavte se osobn.30-10 hod. Mazda 5 2,0MZ-CD 105KW. Pracovní doba:.00-.00 hod.


zánět hrtanu | NZIP\nAktuální: zánět hrtanu\nVyhledat zánět hrtanu v článcích\nZánět hrtanu neboli laryngitida je obvykle způsoben infekcí. Zánět hrtanu obvykle sám odezní přibližně po týdnu, aniž by vyžadoval jakoukoli léčbu. Mezi hlavní příznaky laryngitidy patří ochraptělost až ztráta hlasu, bolest v krku, horečka, kašel či neustálé nutkání k odkašlávání.\nVe většině případů je laryngitida způsobena virovou infekcí, což se může projevit typickými příznaky nachlazení. Laryngitidu může způsobit i přílišné namáhání hlasivek. Laryngitida způsobená těmito faktory se označuje jako akutní laryngitida a její příznaky obvykle odezní do týdne.\nNěkdy je laryngitida způsobena jinými faktory, jako je například kouření, alergie či nadměrná konzumace alkoholu. V takovém případě mohou příznaky trvat déle a hovoříme o chronické laryngitidě.\nViz také zánět, hrtan.


U nás na kopečku: ...domácí "mýdlárna"....\n....Krásný den, mé milé čtenářky....\nOdpoledne si relaxuji u mýdel, baví mě kombinovat a vymýšlet nové vůně....teď se chystám na čokoládové, ale zatím tu dobrou 70% čekuládu, jak říkávala má babička, raději sním, tak až nějaká zbude....pochlubím se vám:o)\nNaše nové voňavé přírůstky\nZelený čaj&máta....tentokrát jsem nemacerovala mátový čaj, v mýdle je jen máta z naší zahrádky.\nŽluté mýdlo je citrón s citrónovou kůrou.\nVpravo medovo-mléčné s bylinkou, která má to nejkrásnější jméno....s mateřídouškou.\nUžívejte "jara" a buďte spokojené.\nNašla jsem nádherný, prostý a velice pravdivý citát....ráda se o něj podělím, vy ho určitě pochopíte a obohatíte se.\n"Nehledejte štěstí venku, ale v sobě, neboť jinak ho nikdy nenajdete."\nHandy 8. ledna 2014 17:20\nHezký večer Moniko! Už od léta sleduji vaše tvoření a netrpělivě vyhlížím každý nový příspěvek. :o) Díky vašim skvělým receptům jsem připravovala bezvadné pohoštění na Silvestra.\nChtěla jsem se zeptat jestli se vaše mýdla dají nějak objednat nebo sehnat. Úplně cítím tu skvělou svěží vůni citrónového... hmmm a na to čokoládové jsem také zvědavá. :o)\nPřeji spoustu elánu do vaší další tvořivé činnosti! :o)\nMonika 8. ledna 2014 19:51\nHandy, děkuji a jsem moc ráda, že takto na dálku inspiruji a vkrádám se vám do domovů:o)\nNapište mi prosím přes kontaktní formulář.\nkrásný večer a děkuji za milá slova♥\nAnonymní 8. ledna 2014 17:50\nJsem v nebi, voňavém nebi..........Moni, co mi to provádíš??????????????????\nJak si mám jen vybrat? Ale ta mateřídouška mě dostala! A i kvůli tomu, že to medově-mléčné je můj prozatimní favorit. No a ta čokoláda.....vrrrrrrrr....já si dnes koupila capuccino čajovky a voní mi celý obývák.\nMoni, opakuji se, ale máš opravdu krásný domov!\nMoni, můžu se zeptat, po aromatické stránce, když se s ním umyješ, zůstává na kůži ta vůně? Já třeba miluju jogurtovo medové sprchové gely, právě kvůli tomu, že tu vůni cítím ještě dlouho potom...děkuji, Magda\nMonika 8. ledna 2014 19:49\nMýdlo opravdu voní, ale je to vůně přírodní a samozřejmě chemie voní intenzivněji a zůstává i o to déle na pokožce. Ale co se mydlíme těmito mýdly, nemusím se už mazat tělovými krémy. Pokožka zůstává vláčná.\npa a krásný večer, Monča\nMarkéta 8. ledna 2014 17:58\nHezký večer Moni, i na dálku cítím tu vůni, rozjeli jste to ve velkém. Taky mě zajímá, jestli by se daly vaše mýdla někde koupit, nebo je to jen pro vaši potřebu. Já bych si asi nemohla vybrat a nutně bych potřebovala všechny :-), zdravím na kopeček, Markéta\nMonika 8. ledna 2014 19:46\nMarkétko, napište mi skrz kontaktní formulář.\nDěkuji a přeji krásný večer♥\nUnknown 8. ledna 2014 18:00\nCitát na konci je opravdu pravdivý, dneska jsem přemýšelala podobným směrem...dost často se přistihuji jak poslední dobou pořád na něco čekám...až začnem stavit, až přijde dopis od doktora, až bude jaro, až přijde Roman z práce...a pak budu šťastná...možná, a možná taky ne :-) proto píšu, že ten citát je opravdu hluboký, štestí je totiž stav našeho nitra, ne vnějších okolností...:-) a je dobré si to občas připomenout :-) Měj se hezky Moni, V.\nMonika 8. ledna 2014 19:45\nTak tak, Verunko♥\nUnknown 8. ledna 2014 18:05\nMoniko, jaká to nádhera....jste velmi inspirující ... kde na to všechno berete čas? Na kopečku asi hodiny tikají jinak, protože já si připadám, že nestíhám naprosto nic :-(.....avšak upekla jsem také Tříkrálovou bábovku s mincí, jen jsem dělala jiný recept (kakaovou s nakrájenými jablíčky) :-) tímto Ti ze srdce děkuji za nápad\nMonika 8. ledna 2014 19:44\nLucí, rádo se stalo, jsem ráda, že tuto tradici budeme šířit dál:-)\nJe pravda, že se celý den nezastavím, ale dělat jeden druh mýdla zabere tolik času jako upéct koláč. Delší čas mi zabírají cedulky a balení:-) Ale to mohu dělat po ránu, když nemohu spát:o)\nUnknown 9. ledna 2014 9:10\nMoni, mýdla krásná. Nám už se krátí zásoby od tebe, tak budu muset za chvilku zase objednat :-) A to razítko na mýdla je super!!! Tříkrálovou bábovku jsem podle tebe pekla také a představ si, co se nám stalo... Pekli jsme ji společně s mladším synem, schovali do těsta minci. A Tobík hodně chtěl, aby tu minci našel právě on. A tak když jsme šli poprvé do bábovky zakrojit, dala jsem mu vybrat, který kousek chce a kde mám začít krájet. Ukázal prstíkem, já zakrojila a hned jsem narazila na minci :-D\nMonika 9. ledna 2014 9:43\nto je super:o) Měl určitě ohromnou radost.\nUnknown 9. ledna 2014 15:42\nOn nám pořád tvrdí, že vidí dovnitř věcí (např. jak mi proudí krev v těle a tak :-)). Tak když ukázal přesně na místo, kde byla mince, tak jsem mu to i začala věřit :-D Radost měl ohromnou :-)\nKejt 9. ledna 2014 13:49\nMoc krásná mýdla a slovíčko :-)))\nMonika 9. ledna 2014 15:18\nJsem ráda, že potěšila♥\nMonika 9. ledna 2014 18:14\nNadhera, mydlo zavonelo az k nam. Muj muz pouziva uz leta jen "domaci" mydlo misto peny na holeni a ja bych se bez nej take asi neobesla. Nastesti mam hodne kamaradky, ktere me pravidelne zasobuji :)) Moc zdravim, Monika\nMonika 9. ledna 2014 18:41\nMoní, jsme na tom stejně. Sedm měsíců máme jen domácí mýdlo i místo sprchových gelů a trpím, když se musím v práci mydlit tekutým:o)


Náhlý úder (1983) - film online zdarma\nNáhlý úder - zde online ke zhlédnutí\nNa skále nad mořem se v autě milují muž a žena. Najednou se ozvou dva výstřely, žena vyjde z auta, zamyšleně se dívá z útesu a pak odchází... Nekonformní police...pro celý popisek se přihlašte. Film Náhlý úder online.\nPodívejte se na pořádný film zdarma a online. Režie se v tomto filmu ujme Clint Eastwood, což potěší všechny fanoušky. Své herecké umění ukáže především Clint Eastwood Díky rychlému internetu se dnes filmy dají snadno přehrávat přímo v prohlížeči online. Film nemusíte sledovat rovnou v prohlížeči, můžete použít tlačítko pro stažení na hellspy. Skvělým zdrojem infromací o filmech je i csfd.cz, kam Vás přesune tlačítko níže, přímo na kartu filmu Náhlý úder. Náhlý úder ke stažení. Je-li k dispozici video, můžete si film snadno přehrát online. Filmy online je nejlépe přehrávat v HD kvalitě a bez reklam, to vše nabízí streamuj.tv. Streamuj.tv je zpoplatněno symbolickým poplatkem, ale přehrávání je bez reklam a ve vysoké kvalitě, Netu.tv je zdarma. Možností je také film nahrát do svého počítače například z úložiště Hellspy. Film online.\nHrají: Clint Eastwood, Sondra Locke, Pat Hingle, Bradford Dillman, Michael Currie, Carmen Argenziano, Steven Kravitz, Michael V. Gazzo, Camryn Manheim, Lisa London...


Dermacol - Zeštíhlující remodelační gel (Slim my body), 150 ml - Memoa.cz\nDomů / Tělo / Redukce tuku a celulitidy / Dermacol - Zeštíhlující remodelační gel (Slim my body), 150 ml\nPřípravek na zeštíhlení a tvarování problematických partií. Pomáhá odbourávat nepotřebnou vodu z těla. Obnovuje mikrocirkulaci krve, a tím podporuje odplavení škodlivin, které zatěžují metabolizmus buněk. Unikátní receptura s mořskými řasami a kofeinem stimuluje štěpení tuků a zabraňuje jejich dalšímu ukládání. Při aplikaci na problematické partie 2x denně po dobu jednoho měsíce získáte pevnější a štíhlejší tělo až o jednu velikost.\nPoužití: Vmasírujte 2x denně do pokožky problematických partií.\nSložení (INCI): Aqua, PEG-40 Hydrogenated Castor Oil, Butylene Glycol, Propylene Glycol Diethylhexanoate, Caffeine, Laminaria Hyperborea Extract, Hydrolyzed Wheat Protein, Hydrolyzed Soy Protein, Xanthan Gum, Carrageenan (Chondrus Crispus), Cyamopsis Tetragonoloba Gum, Escin, Pectin, Gelidium Cartilagineum Extract, Proline, Serine, Arginine, Menthol, Propylene Glycol, Caprylyl Glycol, Glucose, Phytosterol, Triethanolamine, Sodium Phosphate, Acrylates/C10-30 Alkyl Acrylate Crosspolymer, Sodium Hydroxide, Ethylhexylglycerin, Phenoxyethanol, (Methyl-, Ethyl-) paraben, Dehydroacetic Acid, Benzyl Alcohol, Citral, Limonene, Parfum\nS Simča | 2.10.2020\nTento krém používám již více něž rok a je úžasný. Krásně se vstřebá do pokožky. Moc pěkně voní a hlavně pomáhá! Holky fakt vyzkoušejte a budete se divit.\nM Memoa.cz (Administrátor) 2.10.2020\nDobrý den, velice Vám děkujeme za Vaše hodnocení. Chodí nám na sociálních sítích spousta pozitivních reakcí na tento krém Slim my body od Dermacol. Jsme velice rádi, že je tak oblíbený.


offlineman | Oblíbené - Filmy | ČSFD.cz\n12 fanoušků 4 body Fanklub\nBřeclav, Jihomoravský kraj, Česko\nNa ČSFD od 24.10.2006\nPoslední přihlášení 26.07.2021 15:49\nNedávám 5* ani tak za film, jako za ten fantastický dabing, který kupodivu firma Filmag nechala!!!! Film tak není pokažený, jako ty dříve vydané, například Blokáda! Poslouchat pány Holého, Řandu, Kanyzu........, to je balzám na duši. Ne pořád ty uřvané hlásky od J. Sypala nebo L. Terše! Pobavilo mě, jak se tvůrci dabingu vyrovnali s tím, že Jiří Holý nadaboval Stalina a asi v polovině 1. dílu tam Jiří Holý přijede jako britský vyslanec! Něco podobného se stalo v seriálu Svědek umírajícího času ve slovenském znění, kdy Milan Kňažko celou dobu dabuje Petra Čepka a najednou se tam objeví jako kat Jan Mydlář! Minirole Hasmana Romana Hájka a bohužel poslední role Jaroslava Drbohlava! Pobavil koncert Alexandrovců přes polní telefony. To nevím, jestli tahle scéna byla podle skutečné události nebo jen propaganda! Na jednu stranu je to obrovská statečnost, na druhou zase neskutečná blbost! Koncertovat za plné palby Němců.........\nNašli sme klauna, je v kotelně!!!! Cože??? Vpřéééééééééd!!!!! Asi nejlepší dabinga Jiřího Krampola!!!\nTohle je snad nejlepší český film za posledních 25 let. Vždyť 75% osob jsou neherci a po spojení 25% herců to má grády. Ať se to někomu líbí nebo ne, takový lidi tenkrát byli(a někde stále jsou)! Tohle je komedie století, žádný trapný S Tebou mě baví svět!!!!!!!! Vadí mi, když na filmy, jako je třeba tento, plijou 18-letý dětičky, který to stejně neviděli a pokud viděli, stejně se jim to líbí. Jenže, když jim doporučí pan děkan na fakultě, že je to příkaz jednoho spícího monarchy z Orlíku, tak jsou schopný jet do Jižních Čech a Hoštice pobořit! Ostatní, již Ti doštudovaní zase nemůžou překousnout, že to nerežíroval Jan Hřebejk, nehraje tam Eva Holubová a podobné nesmysly!\nPřed tímto kinematografickým skvostem můžou jít všechny ty Jurský parky a Ztracený světy do........ patřičných míst! :-) Na to, že tenhle film je dělaný doslova "na koleně", je to neskutečná nádhera!!!!! Kdyby žil Karel Zeman dnes, byl by z něho miliardář! Jenže, dokázal by s dnešními technologiemi natočit to, co tenkrát?\nMálokdo ví, že tento film byl natočen na motivy skutečné události, která se však nakonec vyvinula úplně jinak, než je znázorněno ve filmu a navíc do dnešních dnů nebyla uspokojivě vysvětlena! Směle se dá zahrnout do největších novodobých záhad naší historie! Pokud však při natáčení skutečně zahynul kaskadér, je to smutné, avšak možná trochu podivné, až zarážející....... Film patří k tomu nejlepšímu, co vytvořil režisér Klein, čehož zase tolik nebylo. Vyšla mu sázka na nepříliš známého Julia Vaška, jehož čeština sice občas trochu trhala uši, a na neobvyklý námět! Hodně silná je scéna, kdy se Julius Vašek přizná, že mluví. Diváka navíc potěšila krásná Libuše Švormová a pobavili začínající Töpfer a Vladyka.\nRadši 10x Černý korzár, než 1x Piráti z Karibiku!!! Kabir Bedi ve své nejlepší roli a nejlepší dabing Ladislava Mrkvičky!!!!!\nJeden z nejlepších filmů naší kinematografie!!!


Vaši objednávku můžete zaplatit až při doručení. Poštovné je v takovém případě navýšeno o poplatek za dobírku. Dobírku lze uhradit hotově, pouze za zásilky dodané GEIS je možno zaplatit kromě hotovosti i platební kartou. Všichni řidiči GEIS jsou vybaveni mobilním platebním terminálem.\nSvou objednávku si můžete vyzvednout také na našem skladu v Loděnici u Berouna. Při osobním odběru neplatíte dopravu. Objednávku lze uhradit hotově nebo kartou.


Dnešní datum: 25. 01. 2021\nVáclav Maria Havel (*12. 9. 1897 Zběšičky (okr. Tábor), †22. 7. 1979 Praha)\nVydáno dne 06. 11. 2007 (12170 přečtení)\nStavební inženýr a podnikatel, spolumajitel paláce Lucerna v Praze, tvůrce moderní vilové čtvrti na Barrandově a barrandovských teras v Praze. Syn Ing. Václava Miloše Havla (1861-1921), stavitele Lucerny, starší bratr Miloše Havla (1899-1968), filmového podnikatele. Během studií činný v řadě studentských organizací, v pražské YMCE, člen pražské odbočky Rotary klubu. Otec dvou synů Václava (*5. 10. 1936), dramatika, spisovatele, politika a státníka, a Ivana M. Havla (*11. 10. 1938), informatika, kybernetika a vědeckého pracovníka v oboru výpočetní techniky.\nDěd Václava Marii a Miloše Havlových Vácslav Julius Havel se narodil 12. dubna 1821 jako prvorozený syn Vácslava Františka Havla (1792–1848), pražského měšťana a mlynáře na Smíchově. Havlův mlýn, na němž předtím hospodařilo několik generací rodu, stál na vltavském břehu mezi dnešním Jiráskovým a Palackého mostem a nesl smíchovské čp. 87. Po smrti svého otce musel sedmadvacetiletý Vácslav Julius vyplatit dědictví své nevlastní matce a věno osmi sestrám, a proto byl nucen mlýn prodat. Vstoupil potom do služby u státní dráhy jako „vážný“. Bydlel nejprve na Újezdě na Malé Straně, kde se narodil jeho syn Václav (1861–1921), poté na Linhartském náměstí na Starém Městě. Když 18. července 1884 zemřel, byl pochován do rodinné hrobky na Malostranském hřbitově v Košířích, kde předtím spočinuly i ostatky všech jeho předků od 18. století. Ve svých pamětech V. M. Havel vzpomínal: „Rodiče mého otce a jejich předkové byli již od XVIII. století pochováváni v rodinné hrobce na košířském hřbitově, kam jsem ještě za druhé světové války docházel o Dušičkách s rodinou položit kytičku. Tuto hrobku i pomník, ležící při ohradní zdi do Plzeňské třídy, jsem tehdy vyfotografoval a moje manželka Božena zařadila obrázek do alba fotografií, které mým synům pečlivě ilustrovala. Jednoho dne, po válce, jsme tam hrobku již nenašli. Ohradní zeď byla za účelem rozšíření ulice zbořena a pozůstatky z hrobů ležících při zdi byly prý přeneseny do společného hrobu...“ . V. M. Havel po studiích na reálce v Resslově ulici v Praze, kterou navštěvoval také jeho bratr Miloš, a v 70. letech 19. století i jejich otec, studoval na české technice v Praze. Výrazně se prosadil ve studentském hnutí, v letech 1918–1920 byl prvním předsedou Svazu československého studentstva, od roku 1920 do 1925 předsedou Obrodného hnutí československé mládeže. Svoji stavební profesi a četné kontakty využil mimo jiné při budování studentských kolejí v Praze na Letné a dívčích kolejí Budeč, kde získal zkušenosti s organizováním a financováním velkých staveb. Jako přední funkcionář studentského hnutí navázal četné kontakty s představiteli YMCY, které prohloubil ještě během své cesty po USA, kde se seznámil s moderními stavebními koncepcemi a technikami, jež však jen v omezené míře mohl využít v Československu. Účastnil se mezinárodního studentského kongresu ve Finsku. Od roku 1925 se stal členem pražského Rotary klubu a toto zázemí mu umožnilo překlenout některá kritická období jeho podnikatelské činnosti. V 30. letech sdružil okolo sebe mladé lidi, kteří ovlivněni hospodářskou krizí a jejími sociálními důsledky, s nimiž se denně setkávali, se zabývali reformou hospodářských a sociálních poměrů v předválečné republice. K tomu využíval časopis Demokratický střed, do něhož přispěl řadou článků a úvah. V druhé polovině 30. let byl plně vytížen realizací urbanistického projektu výstavby vilové čtvrti na Barrandově, který právě v důsledku hospodářské krize musel částečně modifikovat. Po roce 1948 mu byly rodinné podniky (Lucerna, Terasy na Barrandově) znárodněny. Několik let V. M. Havel působil jako poradce národního správce a plánovač pohostinských zařízení v Lucerně a na Terasách, poté pracoval jako úředník sokolského družstva Vzlet, později v Československém svazu tělesné výchovy a sportu.\nJméno Václava Marii Havla je nerozlučně spjato s vybudováním zahradní čtvrti na Barrandově. Romantický skalnatý kopec nad Vltavou se stal oblíbeným cílem jeho dětských výletů: „Bylo to, tuším, někdy na jaře roku 1907… Pluli jsme parníkem po Vltavě a četli zlatý nápis 'Barrande' na veliké desce upevněné na krásně zvrstvených, ale pustých chuchelských skalách. Potom jsme na těchto skaliskách hledali trilobity, a když jsem tam kladívkem rozklepával zvětralou horninu, nemyslil jsem na to, že toto místo v budoucnosti nadlouho upoutá můj zájem, že bude dějištěm mých snů i houževnaté práce. Netušil jsem, že se tyto končiny hluboko zapíší do mého života i do života mého bratra. Tehdy v ten jarní den roku 1907 jsem nepomyslel, že toto nehostinné okolí Prahy se jednou mým přispěním stane význačným pražským vyhlídkovým sídlištěm a že jméno Barrandov bude i jinou formou uctěno. A že ti malí trilobitci se stanou odznakem nové čtvrti.“ Na Barrandov se vrátil o dvě desetiletí později. Vzhledem k odlehlosti od centra Prahy jako by se zde zastavil čas. Na celém rozsáhlém území byly pouze zříceniny strážního domku a staré hájovny nedaleko silnice do Hlubočep. Kromě lomu na vápenec na Habrové byly ještě opuštěné lomy na vltavské straně. „Mezi těmito dvěma proti sobě ležícími zářezy zbýval již jen asi padesátimetrový hřeben, zbrázděný odkrývkami a rumišti.“\nVáclav Maria Havel si zajistil předkupní právo na pozemky. Plány území mu vypracoval geometr ing. Karel Hartvich. Znali se ze studií na reálce, Hartvich řadu let vedl půjčovnu American Film Company. Poté, co společnost zkrachovala, s povděkem přijal nabídku Václava Marii Havla, a stal se na dlouhá léta jeho nejbližším spolupracovníkem při výstavbě Barrandova. Od úředníka stavebního úřadu pražského magistrátu Ing. Ladislava Hauptmanna získal potřebné informace o záměrech pražské obce. Jeho prostřednictvím se seznámil s architektem Maxem Urbanem, který v té době byl předsedou Státní regulační komise a autorem regulačního plánu Prahy. Václav Maria Havel využil svých kontaktů a osobních přátelství s Ing. dr. Štěpánem Ješem, který se vyjadřoval k plánům z hlediska konstrukčních a ekonomických. Ing. Jaroslav Brázdil, Havlův spolužák z reálky, projektoval komunikace, Ing. Václav Dušek zpracoval plány kanalizace a vodovodu. Pozemky získal od firmy Spojené továrny na staviva,jejíž část náležela rodině Bártových, část byla v majetku Hergetů. Firma svolila pozemky prodat pouze s podmínkou, že současně s nimi Václav Maria Havel koupí i zámeček Slovanka a celý zbývající majetek velkostatku. To byla nemilá komplikace. Území svou polohou i rozsahem leželo mimo projektované území a finančně přesahovalo Havlovy možnosti. Dne 30. května 1927 upořádal pro členy pražského Rotary klubu piknik na hřebenu Habrové. Protože tehdy do těchto končin nevedla ještě žádná silnice, bylo nutno jet z Prahy přes Hlubočepy a ze silnice k Slivenci odbočit na vozovou cestu a na místo schůzky dojít pěšky. Personál Lucerny připravil bohatý bufet. O výstavbě Barrandova informoval přítomné u zvětšeného situačního plánu stavitel Max Urban. „Příjemný letní podvečer dopomohl k tomu, že se náš piknik zdařil. … Pikniku se zúčastnilo asi 70 rotariánů, což bylo pro mne povzbuzující.“ O situaci také podrobně informoval JUDr. Veleslava Wahla. Pražští rotariáni poté ustanovili konsorcium Slovanka, které spolu s Havlem pozemky a zámeček zakoupilo a poté ji převzalo do majetku k dalšímu rozprodeji. V pozdějším období se Barrandovské terasy staly místem pravidelných letních večeří Rotary klubu Praha, avšak v pozdějším období museli své schůzky konat v místech oficiálně uváděných v mezinárodním seznamu Rotary International. V době budování Barrandova se V. M. Havel seznámil na výstavě moderního bydlení ve Stuttgartu s novými módními trendy a uvědomil si, že vývoj směřuje ke stavbám konstruktivistickým. Rovné střechy však neladily s klasickými sedlovými střechami, což znemožňovalo dosáhnout stylové jednoty staveb. Proto ing. arch. Jaroslav Fragner zpracoval několik typizovaných variant konstruktivistických staveb, o nichž se V. M. Havel domníval, že budoucí stavebníci si z nich vyberou. Každý ze zájemců však měl svá osobitá přání a většinou i svého architekta. Proto z původního plánu zástavby na Habrové zůstalo pouze torzo. Václav Maria Havel si aspoň vymínil závěrečné posouzení projektu, stejný vzhled některých prvků (oplocení) a zahradní úpravu pozemků. Parcely, které zde byly plánovány, byly dvojího typu. Podél Barrandovské ulice bylo vymezeno 40 vilových parcel s většími pozemky, naproti tomu v ulici Na Habrové těsně před jejím vyústěním do nynějšího náměstíčka před filmovými ateliéry byly projektovány dvě velké rohové parcely, na nichž měly být postaveny dvoupatrové činžovní domy. Do těchto plánů však nepříznivě zasáhla hospodářská krize, v jejímž důsledku bylo nutno zmenšit rozměry parcel, smířit se s tím, že část vil nebyla stavěna jako vily rodinné, ale činžovní. I když zahájení stavby celého komplexu spadalo do období, kdy stavební ruch při obecné konjunktuře kulminoval, bylo zřejmé, že musí nastat pokles. Bohužel stavební krizi a její hloubku neodhadl ani zkušený Václav Maria Havel a tým jeho spolupracovníků. Cílem Václava Maria Havla bylo také vytvořit co nejdříve na Barrandově společenské středisko. K myšlence jej inspirovala restaurace Cliff House na skalním ostrohu vybíhajícím do Tichého oceánu u San Franciska. Kapacita Teras byla plánována až na tři tisíce návštěvníků. Někteří však pokládali toto číslo za přemrštěné a argumentovali, že podobnou návštěvnost nemají ani jiná, mnohem přístupnější střediska: Petřín, Hanavský pavilón a jiné. A poukazovali také na odlehlost teras od centra. V tom měli pravdu, ale Václav Maria Havel stavěl s dlouhodobou perspektivou a počítal s tím, že i v Praze se bude zvyšovat počet aut. Vyprojektovat Terasy nebylo rozhodně jednoduché. S několika stovkami návštěvníků však bylo možno počítat jen o nedělích a svátcích. Ve všední dny a zejména za chladného počasí by jejich počet rapidně klesal. Pro hosta by bylo jistě nepříjemné být obklopen desítkami prázdných stolů a stovkami prázdných židlí, pro obsluhu bylo nákladné udržovat v provozu celý rozsáhlý podnik. Proto bylo nutno prostranství rozčlenit. Ale jak vyřešit, aby personál nechodil příliš daleko do kuchyně a do výčepu a nemusel cestou překonávat velké výškové rozdíly? Současně k půvabům a lákadlům nového podniku měla patřit zahradní úprava. „Nezapírám, že jsme na Terasách v pozdějších letech, po získání zkušeností zejména s vlivy počasí a s požadavky hostů, musili provést řadu úprav a změn, souvisejících zejména s provozem restauračním, který na rozdíl od mého původního očekávání daleko převládl nad obchodem kavárenským.“ Terasy byly poprvé zpřístupněny veřejnosti na svátek sv. Václava roku 1929, a to zkušebně jen na dva dny. Oficiální zahájení provozu proběhlo 4. října za účasti pražského primátora dr. Karla Baxy a dalších čestných hostí (k dopravě byly k dispozici mimo jiné autokary odjíždějící z tehdejšího Tylova náměstí u Národního divadla). Krátce nato Terasy poctil svou návštěvou president republiky T. G. Masaryk, který sem v následujících letech přijížděl na soukromé obědy a na jednání s ministerským předsedou Františkem Udržalem. Nedělní návštěvy na terasách byly na počátku mimořádné a předčily všechna očekávání.\nVýstavba nové pražské zahradní čtvrti sebou přinesla i řadu technických problémů.Václav Maria Havel musel řešit vhodný stavební materiál. Cihlové zdivo odmítl jako materiál, při jehož použití bylo nutno osazovat okna a dveře až po řádném vyschnutí stavby (protože zpravidla k tomu docházelo přes zimu, říkalo se tehdy po „vymrznutí“), což prodlužovalo stavbu, znemožňovalo plynulý postup řemeslných prací a organizaci práce. Z estetického hlediska pokládal zdivo za příliš robustní a zabírající příliš mnoho prostoru. Použití dřeva, obvyklého u vilových staveb v USA, odmítl vzhledem ke klimatickým podmínkám u nás. V polovině 20. let se již dozvěděl o pokusech Švéda Erika Ivara Lindmanna s pěnovým betonem. Jeho výroba však byla drahá a nebylo jej možno uspokojivě armovat. Havel přišel na myšlenku využít k výrobě speciální jíly. Vyrobil tak porézní slínky o vysoké tvrdosti, podobající se přírodní pemze. Tuto metodu Václav Maria Havel zdokonalil a prakticky využil při stavbě Barrandova. Jedinou nevýhodou byla vyšší cena a skutečnost, že nový materiál se dlouho potýkal s nedůvěrou stavebníků, přestože z něj jsou postaveny části Teras, budovy barrandovských ateliérů, objekty Báňské a hutní společnosti, včetně její hlavní budovy v Lazarské ulici, část elektrárny v Kolíně apod. Výrobu Lindbetonu v peci postavené v Litovicích u Prahy však musel Václav Maria Havel ve 40. letech zastavit a z finančních důvodů celé zařízení zlikvidovat. Tvrdým oříškem bylo vybudování přístupové komunikace a také zásobování celého území vodou. V té době vodovodní potrubí končilo na Zlíchově a mělo zcela nedostatečný profil – pouhých 100 mm. Káranské vody byl nedostatek a vodárna Podolí se teprve stavěla. Provedené sondy ukázaly nedostatečnou kapacitu místních pramenů, vybudování studní u úpatí barrandovské skály také nic neřešilo, neboť ležely v záplavovém pásmu a nebylo možno garantovat kvalitu vody. Proto nezbývalo nic jiného, než se napojit na vodovod v Hlubočepích, na úpatí vybudovat přečerpávací stanici s vodojemem, kde byla zachycována v noci voda z vodovodu. K tomu musil být na hřebeni Habrové vybudován velký podzemní betonový vodojem. Také bylo nutno zcela od základů zřídit kanalizaci (v Hlubočepích úplně chyběla, což mělo za následek pravidelné tyfové epidemie). První zájemci o parcely na Barrandově se většinou rekrutovali z okruhu Havlových přátel. Patřili k nim například jeho tři bratranci Niklasovi. Pro nové osídlení bylo nutno vybrat vhodný název. Původní název Habrová se Václavu Mariovi Havlovi nezdál být dobrým, zvolil tedy mezinárodní název Barrandov, spojený se zdejším působením francouzského paleontologa Joachima Barrandeho. Neboť každý Pražák věděl, že na skále nad Vltavou je umístěna deska s Barrandovým jménem.\nVe 30. letech minulého století nejpronikavěji do venkovského rázu Hlubočep zasáhla výstavba vilové čtvrti Barrandova. Funkcionalistické budovy filmových ateliérů společnosti AB přirovnal jejich tvůrce architekt Max Urban k bájnému ptáku Fénixovi. Ještě dříve však zde vyrostla vyhlídková kavárna s restaurací Terasy Barrandov. Na hladinou Vltavy připomínala maják nebo výletní loď. Stala se oblíbeným místem pražské honorace. Promenovaly zde filmové hvězdy jako Lída Baarová, Adina Mandlová, Nataša Gollová či Oldřich Nový. Skladatel a dirigent R. A. Dvorský tvrdil, že noci zde byly tak krásné, že nikdo nepochopil, proč tomu tak je. Atmosféru vyjádřila skladba Jiřího Srnky –Modravých dálek volání. V rozhovoru pro časopis Mladý svět v roce 1969 Václav Maria Havel řekl: „Mou inspirací byla Amerika. Byl jsem po první světové válce předsedou Svazu československého studentstva a na své útraty jsem odjel na ´inspekční´ cestu po univerzitách Spojených států. Při návštěvě kalifornské Berkleyovy univerzity jsem se ocitl v nádherné čtvrti kalifornských boháčů. A tam mě - bylo to ve čtyřiadvacátém roce- napadl Barrandov“. Divoké a nepřístupné území leželo tři sta metrů nad hladinou Vltavy, s nádherným výhledem na Prahu a do brdských lesů. Nejtěžším úkolem bylo splnit požadavek, aby vilová čtvrť byla přístupná silnicí přímým směrem od Prahy. Hned na začátku vjezdu na Barrandov vznikly společné garáže, autoservis a čerpací stanice. Uvažovalo se o vybudování lanovky.Vyvrcholením jeho úsilí bylo otevření zahradní vyhlídkové restaurace Terasy (Max Urban) s Trilobit barem (arch. Vladimír Grégr). K areálu náležel i\n50 metrů dlouhý plavecký stadion umístěný v bývalém lomu (arch. Vladimír Grégr) s dokonale řešenou skokanskou věží, který se stal významným centrem mládeže a dodnes je možno obdivovat místní atmosféru při sledování filmu Vladislava Vančury Před maturitou. Plovárna však byla ztrátová a proměnila se v těžké břímě spočívající na bedrech Českého plaveckého klubu. Další plány zhatila válka a po osvobození se areál stal jen odleskem předválečné proslulosti. V posledních letech se naplnil jejich hořký osud, když se proměnily v neobydlené ruiny. V roce 1988 byl areál prohlášen nemovitou kulturní památkou, v roce 1993 památkovou zónou. V rámci restitucí byly Terasy vráceny rodině Havlových. O rok později se jedinou majitelkou stala Dagmar Havlová, manželka tehdejšího prezidenta. Nový investor Společnost Barrandovské terasy, hodlá do obnovy objektu vložit půl miliardy.\nL: V. M. Havel: Mé vzpomínky. Praha 1993; Dagmar Bronzeová (editor): Kniha o Praze 5, Milpo 1996\nSmíchovské kořeny rodu Havlů\nVáclav Maria Havel: Mé vzpomínky, Praha: Lidové noviny, 1993, str. 13; fotografie hrobky se čtyřletým Václavem Havlem (*1936) v popředí za str. 32.


Zbytky šibenice u Blatné chátrají, blízký hrad Buzice pomalu ožívá - Novinky.cz\nNovinky.czVaše zprávyZbytky šibenice u Blatné chátrají, blízký hrad Buzice pomalu ožívá\nZbytky hradu Buzice Foto: Petr Hejna\n29. 5. 2020, 20:15 • Aktualizováno 1. 6. 2020, 8:03\nDo Blatné turisté většinou vyrážejí po stopách Šíleně smutné princezny na prohlídku vodního zámku, nebo krmit daňky v zámeckém parku, ovšem v těsné blízkosti jsou i další památky. Jedna z nich se vztahuje k blatenskému právu hrdelnímu, druhá k sídlu jihočeského vladyckého rodu.\nCestou z Blatné směrem na východ (na kruhovém objezdu za nákupní zónou Penny a Lidl doprava, ulice Buzická), na dřívější cestě z Blatné do Písku, ukrývá malý lesík pozůstatky ojedinělé historické památky. Jedná se o zbytky kamenného zdiva, vymezujícího obdélníkový půdorys podesty blatenské šibenice. Vrch, od časů, kdy zde byla pro výstrahu vystavována těla popravených, zarostlý náletovými dřevinami, se nazýval Šibeňák, nebo také Na šibenici, Šibeniční vrch, či Spravedlnost.\nPředpokládá se, že veřejné exekuce (ne ty se samolepkami na majetku a dveřích, jako u dnešních neplatičů) se v Blatné vykonávaly do roku 1756, kdy zde právo hrdelní zaniklo. Tato šibenice ale nebyla vlastně ani skutečným popravčím místem - o hlavu setnutím mečem přicházeli odsouzení v místech, kde nad dávnou krví prosycenou půdou dnes pod sokolovnou stojí dětské hřiště. Umístění šibenice mimo město mělo krom varování a chlouby městským právem i praktický důvod - pro výstrahu vystavená těla popravených po čase získávala odér hnijícího masa, nic libého čichu pokojných obyvatel.\nNejkrutější popravou, spojenou s trestem za vraždu rytíře Loreckého ze Lkouše a jeho synů, zažila Blatná roku 1571, došlo k naražení na kůl, stahování kůže a opékání na rožni zaživa, stejně jako k lámání v kole. Kde se nachází tvrz, ve které se vražda odehrála, i kde stojí kostel s pomníkem obětí vraždy, upřesněno ZDE. Rok předtím, tedy roku 1570, byl za smilstvo smrtí ztrestán Jan Kozel.\nV jižních Čechách zbytky podobných nadzemních šibenic zachovaly pouze u Rožmberka, nedávno odkryté bylo popraviště ve Strakonicích. Nadšenci morbidní historie místo opakovaně osadili replikou šibenice, ale vždy ji někdo strhne, snad aby si doma dřevem zatopil.\nJen o kousek dál, pod hrází Buzického rybníka, léta chátrala tvrz, honosící se titulem hrad. Ze středověkého hradu se dochovala část valů a třípatrová kamenná věž (původně obytná), kterou doplňují barokní sýpky z 16. a 17. století.\nBuzice jsou písemně zmiňovány roku 1384, kdy se zde vyskytuje i první z vladyckého rodu Buziců Předota. Později Lev z Rožmitálu Buzice připojil k panství Blatná, čímž došlo ke ztrátě pozice panského sídla. Jak se stát ze svině kancem dokumentuje vývoj erbu rodu Buziců - původní hlava svinská se později přetransformovala v hlavu kančí.\nI když od roku 1963 se jedná o kulturní památku, ještě nedávno dál podléhal zarostlý objekt zkáze. Současný pronajímatel se chopil přetěžkého úkolu se o „hrad“ starat, a již tam i pořádal zábavné akce pro veřejnost, naposledy to bylo prosincové čertí rojení. Tvrz je jinak nepřístupná – více na webu hradu.\nTvrz si zahrála v historickém filmu Hynka Bočana Čest a sláva, kdy se na celuloidovém pásu do roku 1647 přenesli Rudolf Hrušínský, Karel Höger, Josef Kemr, Jaromír Hanzlík, Iva Janžurová a další herci.\nZde kdysi hnila těla zlotřilců. Foto: Petr Hejna