Můžu věřit Ptukrogre.com vyhledávače?\nTakže, jedna věc, Ptukrogre.com dělá dobře, je virus přesměrování nebo spuštění přesměrovat uvolnění během prozkoumat. Vzhledem k těmto vlastnostem je považován za únosce. Jakmile zahájíte vyjadřuje obavy týkající se předstírat, že o vaši bezpečnost a ne jako svého času tráví na internetu, může konečně přiznat, že na své vlastní, že něco má získat loajální k přinést problémy. Tato aplikace by jednoho dne mohlo přesměrovat vás na rizikové webové stránky, a pokud nejste bdělí dostatečné, bude to pravděpodobně v konečném důsledku přinést o havárie zařízení. Prosím, nemusíte vyhýbat z těchto druhů nahrazuje, pokud nemáte touhu vyvolat trpí více poruch.\nPtukrogre.com spyware je software, který změní domovskou stránku a hledání poskytovatele s tím žádné náročné vašeho povolení, a zpronevěřil dohlížet nad vaše surfování. Nicméně, pokud se pokusíte, aby se dospělo na této adrese URL, budete muset přísně sledovat 404 chyba vyhledávače vidět, jak i web store exilu tohoto potenciálně nežádoucí program, ve stejné době jako to se ukázalo být nedůvěřivý. Vždy se rozhodnout pro vlastní nebo pokročilý režim, stejně jako získání nových aplikací a nikdy souhlasit změnit domovskou stránku, nebo si prohlédnout poskytovatele na neznámé webové stránky e.g Ptukrogre.com. Zde je, jak údaj o Ptukrogre.com se zobrazí jako: udělejte Si čas a podívejte se na všechna pravidla, které jsou prezentovány na komplikované nebo vlastní instalace a pouze pokud poznámka: none ‚selektivní stahování‘ dokončit proces instalace. Třetí-party stránka založena jako domovské stránky přidat vyhledávací pole, které můžete použít.\nNavíc, lidé by měli také pochopit, že únosce pochází z tajemné držáky, protože tam je prostě žádné údaje o tom, kdo určena. Vždy se rozhodnout pro vlastní instalaci procesu a neumožňují jakékoliv výměny musí být zveřejněny ve vašem počítači. Musíte nevěřím v žádné poznámky a v podstatě není získat program obrany lež software, protože to by se rovnalo házení poplatek do větru. Na začátku, měli byste být opravdu opatrní připojen k funkcím a programy, které by mohl udělat. Za předpokladu, že uživatel není informovat více než dost, může se aktivovat takové druhy dodatky s ne si to uvědomovali nich, které, bohužel, se koná velké množství.\nJít do Ptukrogre.com s tím žádné protiplnění, není-li získat tento software na vlastní pěst, a ne používat to, aby převést soubory. V zařazení, může vědomí, které webové stránky jste navštívili a shromažďovat informace související s vaše vyhledávací dotazy. Tyto nástroje jsou ďáblové v kamufláži, pokoušet se získat přístup k vašemu pc. To, co je nespravedlivé kromě mých zařízení? Po anti-spyware programu se provádí kontrola, vaše zařízení by mělo být uklizené ne pouze z Ptukrogre.com ale z další odpadky aplikací, stejně. V blízkosti Základní/Doporučená nastavení a vyberte možnost upřesnit nebo Vlastní proces nastavení přístupu.\nMohu odstranit Ptukrogre.com virus z mého PC?\nExistují dva přístupy, jak můžete získat zbavit potenciálně nežádoucí program – ruční a automatické demolishion. Vše, co musíte udělat je, být obzvláště pozorní, aby vaše nové zařízení. Pro dokončení nováčka to může být příliš pokročilý. Je to bezpečné používat? Konkrétní varianty této hrozby nastavit program, který zabíjí prohlížeč úpravy z přechodu. Primitivní zařízení by neměla vyžadovat nějaké úsilí, ale ne jeden člověk je náchylný k chcete být osoba, která není dotaz pro sebe/sebe.\nPrevious Previous post: Jak odstranit Storynnews.com\nNext Next post: Jak odstranit German Jigsaw .spa


Villa Soledad - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Cassis\nVilla 7, Residence Grande Bastide , Route des Crêtes, Cassis, Cassis, Francie, 13260 - Zobrazit na mapě\nVilla Soledad – podrobnější informace\nNavržený pro obojí, práci i odpočinek, je hotel Villa Soledad umístěn ideálně v Cassis; jedné z nejpopulárnějších lokalit ve městě. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nNabídka kvalitních služeb hotelovým hostům a široké škály vybavení, Villa Soledad je připraven zajistit vám co nejpříjemnější pobyt. Hoteloví hosté si mohou užívat vybavení jako grilovací zařízení.\nVšechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Ať už jste milovník fitness nebo jen hledáte způsob uvolnění po náročném dni, budete se bavit špičkovým rekreačním vybavením, jako je venkovní bazén, potápění, rybaření, tenisové kurty, jízda na koni. Villa Soledad je chytrou volbou pro cestovatele do města Cassis, která pokaždé nabízí uvolněný a bezproblémový pobyt.


83% 344 hlasů\nfilm / drama, romantický, Česká republika/Slovensko/Rakousko, 2003, 150 min., od 12 let\nKinopremiéra v ČR 4.9.2003, DVD od 15.2.2008 Levné knihy, Blu-Ray od 29.7.2015 Magicbox\nHerci: Anna Geislerová, György Cserhalmi, Jaroslava Adamová, Miroslav Donutil, Jaroslav Dušek, více...\nOcenění: 2003, Český Lev, Zvuk, Jiří Klenka\n2003, Český Lev, Herečka v hlavní roli, Anna Geislerová\n2003, Nominace na Oskara, Nejlepší cizojazyčný film\nKomentář k filmu Živočišný film. Silný příběh. Krásná žena. Zemitý muž. Odhalená ňadra. Šťastná konstelace. Trojan Trojan. Vydařené kino. Parádní podívaná. Funguje pořád.\nŽelary získaly již na počátku devadesátých let ve své literární podobě příspěvek Barrandovské Nadace Miloše Havla. Barrandov Studio zároveň předkoupilo na novelu Květy Legátové filmovací práva. V roce 1999 na tuto látku scénárista Petr Jarchovský upozornil režiséra a producenta Ondřeje Trojana, kterého předloha nadchla.\n<>Obrázek nenalezen<> Tímto okamžikem začala dlouhá a strastiplná pouť k zafinancování tohoto nesmírně náročného projektu. K logickému propojení dvou subjektů: Barrandov Studia a Filmové a televizní společnosti Total HelpArt T.H.A. se vzápětí podařilo získat i Českou televizi. Petr Jarchovský mezitím usilovně pracoval na scénáři. Scenáristická podoba díla získala čtyřmiliónový grant Státního fondu ČR pro podporu a rozvoj kinematografie české kinematografie.\nBrzy se však ukázalo, že soukromou produkci jeden režisér neuživí, protože produkce stíhá udělat práce daleko víc a na to, aby se uživila potřebuje mít víc projektů, což mně nutilo čím dál víc do role manažera, takže jsme hledali a vymýšleli projekty i pro jiné režiséry a to mě čím dál tím víc pohlcovalo. Producentská práce mě začala bavit. Snažím se ji dělat tvořivě, což myslím režiséři, se kterými spolupracujeme, umějí ocenit. Nakonec jsme se prokousali až k celovečerním filmům, jejichž výsledky myslím mluví za sebe samy. A mě úspěchy naší práce a našich filmů uspokojují, takže bych u toho producentování chtěl ještě nějaký ten pátek zůstat.\nBylo to pro mne dost překvapivé. Když se točilo v operačním sále, přijel jsem na plac z divadla na poslední chvíli, kdy už bylo vše připraveno. podle scénáře jsem vztáhl ruku k asistentovi, aby mi podal peán a kdybych neměl na tváři roušku, bylo by vidět, jak mi spadla čelist neboť oním asistentem byl pan prof. Pafko' Bylo to velmi příjemné setkání.\nZahraniční hvězda snímku Želary je ve svém rodném Maďarsku celebritou číslo jedna. Na počátku kariéry ho proslavil maďarský snímek Elektro, má lásko, který byl v roce 1974 dokonce nominován na Zlatou Palmu na Filmovém festivalu v Cannes. Zahrál si také ve filmech snad neznámějšího maďarského režiséra Istvána Szabó jako je Hanussen (nominovaný na Oscara) či Mephisto, který cenu Americké filmové akademie jako nejlepší zahraniční film v roce 1981 získal. Celkově má i s Želary na kontě neuvěřitelných šedesát devět filmů. U nás jsme ho mohli vidět například ve snímku Pevnost režisérky Drahomíry Vihanové, za nějž byl dokonce nominován na Českého lva nebo ve snímku slovenského režiséra Martina Šulíka Neha.\nV divadle měl Ivan Trojan vždy štěstí na velké role: Revizor, Večer tříkrálový aneb Cokoli chcete, Bratři Karamazovi, Indián, Oblomov, Příběhy obyčejného šílenství, Tři sestry, atd.\nVe filmu na sebe Ivan Trojan skutečně upozornil až úspěšným filmem Samotáři. Následovaly Smradi a Musím tě svést - za oba Trojan získal cenu ČFTA Český lev a stal se tak prvním hercem vůbec, který byl oceněn v jednom roce v obou hereckých kategoriích.\nPozici Miroslava Donutila na české mediální scéně snad ani netřeba zdůrazňovat. Přízeň a obdiv diváků si získává nejen výbornými výkony na scéně Národního divadla a v úspěšných celovečerních filmech, ale také díky televizním vystoupením ve stylu "one-man show", které patří k nejsledovanějším pořadům a diváci se dožadují jejich neustálého opakování.\nJe držitelem Českého lva za vedlejší roli Josefa Dohnala ve filmu Pasti, pasti, pastičky Věry Chytilové, přičemž daleko od podobného ocenění jistě nebyl ani o rok později za svou dnes již legendární roli majora Šebka v Pelíšcích Jana Hřebejka.\nJaroslav Dušek je filmový a divadelní herec, pedagog, režisér a scenárista a v poslední době také moderátor. Zaujal v řadě "velkých malých" rolí v českých filmech 90. let. Pod vlivem V+W, Jiřího Suchého a Ivana Vyskočila vytváří své překvapivé improvizace s Divadlem Vizita. Hrál v celovečerních filmech většinou mladých režisérů: např. Don Gio, Kouř, Kamenný most a další. Před několika lety se však dostal na výsluní českého filmu, a to skvělou kreací v retrokomedii Jana Hřebejka Pelíšky, již ještě překonal výkonem nominovaným na Českého lva 2000, v dalším filmu stejného režiséra, na Oscara nominovaném a pěti Českými lvy oceněném Musíme si pomáhat.\nAbsolvoval Konzervatoř v Praze, hudebně-dramatické odd. (1970 - 76). Byl členem Činoherního studia v Ústí nad Labem (1976 - 1984), Realistického divadla (1984 - 1991), Divadla na zábradlí (1991 - 1994), Městských divadlel pražských (1994 - 1997). Od roku1998 účinkoval v Divadle bez zábradlí, ABC, Národním divadle, v Řeznické, Bránickém divadle. Dne 1.1.2003 založil Divadelní společnost Jana Hrušínského.\nJeho česká filmografie není příliš bohatá, protože tento výrazný herec v roce 1977 emigroval do USA, kde však nadále točí a čas od času přijme roli ve filmech svých krajanů (viz malá role ve Formanově Lid versus Larry Flynt). V roce 1991 však slavil návrat a velký úspěch skvělou rolí Igora Hnízda v na Oscara nominované Obecné škole Jana Svěráka, o tři roky později se objevil v roli kněze v dramatu Řád Petra Hviždě. Film Želary bude tedy jeho třetí "comeback". V roce 2002 exceloval v roli Krále Leara na Pražském hradě, který se pro úspěch letos vrátil.\nNarozen na Silvestra roku 1959 v Praze. Pochází z herecké rodiny - herectví se věnuje jeho otec Ladislav i mladší bratr Ivan (role Richarda ve filmu Želary) . Vystudoval Gymnázium s vyznamenáním v roce 1979. Studoval na Pedagogické fakultě, kde ukončil sedm semestrů v oboru matematika - chemie. Odešel, protože ho škola nebavila...\nV roce 1992 natočil pro Českou televizi dvoudílný film "Penziónek", který mapuje nejlepší "sklepovské" skeče a písně Divadla Sklep na přelomu ´80 a ´90 let. V témže roce založil s kolegy Tomášem Hanákem a Jiřím Ferem Burdou Filmovou a televizní společnost Total HelpArt T.H.A., která se zaměřuje na produkci celovečerních filmů, výrobu audiovizuálních děl a na manažerskou činnost pro Divadlo Sklep. Pod Trojanovým vedením (ať režijním či ve funkci výkonného producenta) Total HelpArt v následujících letech realizoval pro Českou televizi TV filmy a dokumentární filmy.


Rodinný Renault Espace prošel faceliftem. Dostal i nová chytrá světla - Automix.cz\nRenault Espace | Foto: Renault\nNa palubě nechybí řada elektronických asistentů. Zajímavý je i systém řízení všech kol 4Control, který směřuje do zatáčky i kola na zadní nápravě. Tím je auto mrštnější. Nový Renault Espace se na evropské silnice dostane na jaře příštího roku.


O nás | RR-Zámky\nPotřebujete spolehlivě a bezpečně zabezpečit váš dům před zloději?\nMáte zájem o kvalitní trezorové zámky?\nRodinná firma Jiří Růžička – Zámečnický servis působí na trhu již několik let a kladné hodnocení klientů vyzdvihují naši firmu stále výš.\nČasté otvírání dveří a opravy dveří po vloupání, rostoucí počet těchto případů nás přiměl k zamyšlení a začali jsme se zabývat zabezpečením, které by odolalo zlodějům. Počáteční zkušenosti s pevnými a bezpečnostními dveřmi nás společně se zkušenostmi ujistili o tom, že to chce něco odolnějšího, a tak mezi naše služby zahrnujeme i montáž bezpečnostních systémů na trezorový klíč. Tyto služby jsou velmi žádané a oblíbené.\nMáme bohaté zkušenosti a práce se stala naším koníčkem. Dnes jsme schopni vyrobit takřka každý klíč – a to třeba i ke starodávným zámkům. Nabízíme i profesionální poradenský servis, který si odborně poradí s každým problémem, s každou maličkostí i s každou klíčovou dírkou.\nJsme spolehlivým partnerem pro bezpečný domov!\nPřijďte se přesvědčit o našich kvalitách nebo nám zavolejte.\nNONSTOP služba pro nouzový stav!\nSpolehlivý a odborný servis\nKvalitní, rychlou práci za přijatelnou cenu\nProfesionalitu a ochotu\nZámečnické služby, které rádi uvítáte\nNonstop servis v případě nečekaných situací\nDůraz je kladen především na kvalitu provedené práce a na přání klienta


Tajemství zdravého hubnutí – ČasProŽeny.cz\nKaždý z nás si chce užít dokonalou postavu. Abychom toho dosáhli, začneme sportovat, pravidelně chodíme do posilovny. Zapomínáme však, že uspokojivých výsledků dosáhneme pouze v případě, že fyzické úsilí bude podpořeno změnami dalších prvků našeho života – například při správném množství spánku, hydrataci těla a samozřejmě při optimálně sladěné stravě.\nNa rozdíl od vzhledu není hubnutí ve většině případů založeno na drastickém snížení kalorií. Pokud náhle přestanete jíst, vaše tělo začne ukládat tuk. Kromě toho z dlouhodobého hlediska bude nedostatek živin také vést k řadě zdravotních problémů, klíčem k úspěchu je správné vyvážení vaší stravy a rozvoj správných stravovacích návyků. Zde je několik praktických rad.\nÚčinné hubnutí musí být založeno na komplexní změně života. Pouze tímto způsobem se můžete zbavit zbytečných kilogramů a celý proces považovat za těžkou práci. Kromě toho přechod na restriktivní stravu obvykle vede k tomu, že po ukončení se vracíme k předchozím zvyklostem a yo-jo efekt je připraven. A to není to, co chceme.\nRozhodně lepší vsadit na nový životní styl. Nahraďte staré nezdravé návyky novými, které také nebudeme považovat za trest nebo způsob mučení. Být fit může být zábava a může seto stát zvykem. Co musíte udělat?\nFyzická aktivita – pohyb pro zdraví a krásu\nFyzická aktivita je základem zdravého života. Dokonce se jeví jako základ všech současných potravinových pyramid.\nTo však neznamená, že bychom v tuto chvíli měli jít do tělocvičny a udělat tisíce cvičení uložených trenérem. Pokud nám to vyhovuje – žádný problém. Pokud se nám však tento druh úsilí nelíbí, je určitě lepší hledat přátelskou činnost, která se nám bude líbit.\nZákladem pro hubnutí je udržovat pravidelnost.\nChodit do posilovny nebo fitness jednou za dva týdny rozhodně nezlepší naši postavu.\nVoda jako zdroj života, také ve stravě\nŘíká se, že bez vody neexistuje život. To platí také pro proces hubnutí. Pokud chcete získat krásnou postavu, měli byste vypít asi 1,5 – 2 litry během dne. Nezapomeňte systematicky, s malými doušky. Pití celé lahve vody najednou nepřinese žádné pozitivní výsledky.\nJiné nápoje by měly být vybírány s opatrností a pozorností. Sladké nápoje by měly být omezeny, protože poskytují velké množství kalorií, aniž bychom si to vůbec uvědomovali. Ze stejného důvodu je také cenzurován alkohol.\nCo jíst, jak zhubnout?\nNemusíme používat drakonické hubnutí, ale místo toho se musíte soustředit na správné vyvážení jídla. Základem by měla být zelenina. Nezapomeňte na libové maso, ryby a mléčné výrobky. Tímto způsobem poskytujeme tělu cenné vitamíny, minerály a řadu živin. Vláknina je také klíčová, protože reguluje celý trávicí systém. Díky tomu se cítíme lehčí a rychleji se zbavíme zbytků potravy ve střevech.\nJakým jídlům se lépe vyhnout? Vyhnout se vysoce zpracovaným potravinám. Máme-li příležitost, připravujeme jídlo sami se zaměřením na vařená nebo dušená jídla. Měli bychom omezit smažení na minimum.\nPočet jídel a svačina\nJak jsme již uvedli, bez pravidelnosti nedochází ke zdravému hubnutí. Proto bychom měli vytvořit rozvrh jídel konzumovaných během dne, přizpůsobených našim schopnostem a potřebám. Mělo by jich být 4-5, rozmístěných v rovnoměrných intervalech.\nPokud však cítíme velký hlad, stojí za to mít také zdravé a cenné svačiny, jako je sušené ovoce nebo ořechy. V jejich případě však musíte být umírnění a jíst jen několik sušených meruněk nebo hrst ořechů, abyste neměli příliš mnoho dalších kalorií.\nHubnutí může být příjemné\nHubnutí není ve skutečnosti krátkodobý proces, který má svůj začátek a konec, který vám umožní vrátit se k předchozím zvykům.\nPokud vám záleží na krásné postavě a zdraví, stojí za to pečlivě se podívat na vaše každodenní stravovací návyky a životní styl a na základě toho vyvodit závěry.\nZměny jsou nutné a mohou přinést spoustu pozitivního, stačí přistupovat k tématu moudře, s pozitivní energií. Díky tomu nový způsob fungování přinese výsledky a dá nám spoustu radosti a spokojenosti.\nSněhule a hory jsou nerozlučná dvojka


Poptávka: stěhování bytu, po Plzni - AAA POPTÁVKA.CZ\nPoptávka: stěhování bytu, po Plzni\nÚvodní stránka > Přehled poptávek > Doprava > Poptávka: stěhování bytu, po Plzni\nČíslo poptávky: 45331469\nPřestěhování nábytku a elektrospotřebičů z menšího bytu (1+1) do jiného, v rámci Plzně. Jedná se o rozmontovaný nábytek, pohovka, stůl, pračka, lednička. Požadavek na spolupráci při nakládání a skládání (min. 1 osoba). Cena dohodou. Termín co nejdříve, tzn 7-10. 11. 2007. Lze stihnout včetně dopravy za cca 2 hodiny.


NOW Gotu Kola, 450 mg, 100 rostlinných kapslí - BrainMarket.cz\nDomů / Doplňky stravy / NOW Gotu Kola, 450 mg, 100 rostlinných kapslí\nGotu Kola ( Centella asiatica ) je už od pradávna bylinkáři a léčiteli velmi používaná bylina. Díky jejímu všestrannému užití se její účinky využívají dodnes.\nTato asijská bylina byla po staletí používána jako tonikum v ajurvédské medicíně pro podporu paměti. Dnes je populární po celém světě. Díky Gotu Kola podpoříte krevní oběh (zvlášť při pocitu těžkých nohou) i celkovou vitalitu.\nUžívejte 2 kapsli denně, nejlépe na prázdný žaludek.\nGotu Kola (Centella asiatica) 900 mg ***\nCelulóza (tobolka) a kyselina stearová (rostlinný zdroj).


Početná skupina českých triatlonistů vyráží na ME do Lisabonu, E Triatlon - triatlonový magazín\n„Mezi hlavní očekávání patří vystoupení Jana Čelůstky, který se letos hodně zlepšil. Je třeba, aby vylezl co nejlépe z plavání, pak jsou již šance velké. Přemek Švarc je ještě v rekonvalescenci po zlomenině klíční kosti, takže se na start letos nepostaví,“ říká reprezentační kouč Jan Řehula. Kromě Jana Čelůstky se z našich závodníků objeví na startu Tomáš Svoboda, který zajel letos několik kvalitních výsledků v zámoří. Naše trio doplní zkušený František Kubínek.\n„Prim mezi ženami očekáváme u Vendy Frintové, která je naší jedničkou s jistým startem na OH v Riu. Na loňském ME v Ženevě se lví bojovností na běžecké části prodrala až na 4. místo! Určitě bude chtít letos v Lisabonu tento výsledek vylepšit,“ říká Jan Řehula. Druhou Češkou ve startovním poli je jablonecká triatlonistka Petra Kuříková, která na minulém závodě světového poháru skončila v první desítce a je v dobré formě.\nV juniorském závodě bude podle slov šéftrenéra reprezentace želízkem v ohni Ondra Olšar, sekundovat mu budou Michal Šimeček a Tomáš Zikmund. Cílem je umístění v první dvacítce. V juniorkách je příjemným překvapením sezóny brněnská Hrušková. Junioři se postaví i na start štafet.\n„Uvidíme, jak naši výpravu ovlivní portugalské vedro,“ přemýšlí Jan Řehula.


Toyota představila vodíkový kamion! - Auta a motorky z Japonska\n24.4.2019 24.4.2019 Japan Cars kamion, palivove clanky, toyota, vodik\nToyota si připomněla letošní Den Země (22. dubna) opravdu stylově – představila koncept vodíkového kamionu s nulovými emisemi, což je něco, co by silnicím rozhodně prospělo – a na rozdíl od bateriových elektrických tahačů, jež se některé firmy pokouší prezentovat, by to dávalo i smysl.\nToyota sice vyrábí kdeco, lodě a autobusy nevyjímaje, ale kamiony jí v portfoliu chybí, spojila se tedy s americkou klasikou Kenworth a jeho model\nT680 Class 8 vybavila vlastní technologií vodíkových palivových článků. Technických detailů je pomálu, ale to nejdůležitější zaznělo – tahač by měl mít dojezd „přes 490 km“, což je podle tvrzení Toyoty „dvakrát více, než tyto kamiony v průměru v Americe denně najezdí“.\nNa běžnou přepravu na kratší vzdálenosti by to určitě stačilo. Od řidičů by to tedy chtělo trochu změnit návyky, zejména tedy tankovat každý den, ale tohle už by se možná dalo použít i na mezistátní tranzitní přepravu, ať už v rámci Ameriky nebo i Evropy. Nejdřív by ale musela existovat potřebná infrastruktura. A vodík bohužel moc v kurzu není…\n← Honda Civic Type R: zase s maskováním a zase na Ringu. Co se chystá?\nNissan GT-R: proč na nový čekáme tak dlouho? Už je to jasné… →\nIsuzu MU-X: nové SUV s rámem\nMazda CX-4: majitel změnil crossover na Maserati!\nNissan Leaf 2020: technická vylepšení a nové barvy\n2 komentáře: „Toyota představila vodíkový kamion!“\nto je dost bida… bezne maji tahace tusim asi 1500 km na jednu nadrz… cekal jsem vic.\nNj, museli by častěji tankovat… 😉


Henri de Toulouse-Lautrec – Wikipedie\nHenri de Toulouse-Lautrec v roce 1894,\nfoto: Paul Sescau\n24. listopadu 1864\nAlbi, Francie Francie\n9. září 1901 (ve věku 36 let)\nMalromé, Francie Francie\nautor plakátů, litograf, malíř, umělec, grafik, tiskař, projektant a grafický designér\nAlphonse de Toulouse-Lautrec-Monfa a Adèle Zoë Tapié de Céleyran\nÁ la mie\nV Moulin Rouge\nVšude a vždy má i ošklivost své okouzlující aspekty. Je vzrušující objevovat je tam, kde dosud nikdy nebyly pozorovány.\nHenri-Marie-Raymond de Toulouse-Lautrec Monfa nebo také zkráceně Henri de Toulouse-Lautrec [ɑ̃ʁi də tuluz lotʁɛk]IPA (24. listopadu 1864 Albi – 9. září 1901 Malromé, poblíž Bordeaux) byl francouzský malíř a grafik, patřící k nejvýznamnějším tvůrcům konce 19. století. Pocházel ze slavného a starého francouzského šlechtického rodu hrabat z Toulouse.\nVe svém díle Toulouse-Lautrec navázal na impresionismus a postimpresionismus, zvláště na tvorbu Edgara Degase. Silný vliv na něho měl i japonský deskotisk. Jeho výtvarný projev vyrostl z kresby a byl značně lineární. Významné jsou i jeho grafické, technikou litografie vytvářené práce, jimiž předznamenal a ovlivnil secesi, a to plakáty, volnými grafickými listy i dalšími produkty užité grafiky. Náměty Lautrecových děl vycházely především ze života na pařížském Montmartru. Malíř často zachycoval návštěvníky kabaretů, tanečnice, prostitutky a další lidi z okraje tehdejší společnosti.\nLautrecovo dílo je značně rozsáhlé – obsahuje 737 olejomaleb, 275 akvarelů, 5 084 kreseb a 359 litografií (53 vícebarevných a 306 jednobarevných).\n1.4 První výstavy\n1.5 Moulin Rouge\n1.6 Konec éry Montmartru\n1.7 Poslední léta\n2.1 Rané dílo\n2.2 Období malířského studia\n2.3 Vrcholné období\n2.3.1 Malířská technika\n2.6 Vliv Toulouse-Lautreca\n3 Příklady pracovních postupů (galerie)\n4 Výběr významných děl\nMalý Henri (cca 1867)\nHenri de Toulouse-Lautrec se narodil 24. listopadu 1864 v Albi, ve starém rodovém paláci Le Bosc. Pocházel z významného šlechtického rodu hrabat z Toulouse, který zasáhl především do středověkých dějin Francie a odvozoval svůj původ od Karla Velikého. V 19. století tento rod již nebyl politicky příliš aktivní. Členové rozvětvené šlechtické rodiny žili z výnosů svého rodového majetku v jižní Francii. Způsobem života se nelišili od ostatních příslušníků tehdejší vysoké aristokracie: hony, chov koní a dravých ptáků, slavnosti atp.\nV rodině byly časté sňatky blízkých příbuzných, které měly zabránit drobení rodového majetku. Také Henriho rodiče, Alfonse de Toulouse-Lautrec a Adèle de Toulouse-Lautrec, rozená Tapié de Céleyran, byli bratranec a sestřenice.\nMatka – Adèle de Toulouse-Lautrec\nHenri de Toulouse-Lautrec trpěl od neútlejšího dětství zdravotními obtížemi, které z větší části souvisely se vzácně se vyskytující vadou kostí. Pravděpodobně už ve věku šesti měsíců u něj byla zaznamenána první deformace nohou. Choroba byla zřejmě způsobena geneticky – opakovanými sňatky blízkých příbuzných – a projevovala se zpomaleným růstem kostí a jejich špatnou stavbou. Toutéž chorobou trpěly také některé Henriho sestřenice. Existuje ovšem i hypotéza, podle níž šlo ve skutečnosti o projevy vrozené syfilidy, kterou se jeho matka Adéle údajně nakazila od svého záletného manžela hraběte Alphonse. Zdravotními obtížemi trpěl také Henriho o tři roky mladší bratr Robert, který ve věku jednoho roku zemřel.\nPo celé dětství byl Henri drobný a malého vzrůstu. Trpěl mnoha zdravotními obtížemi a kromě toho šišlal a trpěl i drobnými deformacemi obličeje (mohutné nosní dírky, převislý ret atp.). Přesto byl velmi živým, veselým a chytrým dítětem. Byl ovšem také dítětem těžko zvladatelným a sebestředným.\nHenriho vychovávala matka, což byl v kruzích vysoké aristokracie značně nezvyklý jev. Kromě stálé péče o neduživého syna žila hraběnka Adéle horlivým katolickým náboženským životem a svoji víru intenzivně vštěpovala také synovi. Mimo jiné se pokoušela řešit jeho zdravotní problémy návštěvou Lurd.\nOtec – Hrabě Alphonse de Toulouse-Lautrec\nOtec naopak o syna nejevil výrazný zájem. Věnoval se hlavně koním a lovu. Často „mizel“ na celé měsíce z domu a do výchovy svého potomka téměř nezasahoval. Pokud výjimečně s rodinou trávil nějaký čas, choval se nesmírně impulzivně a také velmi výstředně.\nRodinné poměry budoucího malíře jsou zajímavé z hlediska vývojové psychologie. Vliv pečující dominantní matky a nepřítomnost otce vedla spolu s mnoha tělesnými handicapy, z nichž nejvýraznější byl malý vzrůst, k hlubokým pocitům méněcennosti. Malíř byl celý život finančně i psychicky závislý na matce a zároveň se celý život snažil jejímu vlivu unikat. Mnohé prvky jeho chování v dospělosti je možné vysvětlit právě určitými skutečnostmi v jeho dětství. Malíř měl například panický strach ze samoty. Po svých přátelích takřka despoticky žádal, aby jej stále doprovázeli. I v dospělosti se často choval v podstatě jako malý, nezodpovědný chlapec. I jeho pozorovací talent má ovšem kořeny v dětství. Už jako malý se učil zachycovat a číst „náznaky nevyjádřených pocitů“, protože ve šlechtické rodině svázané konvencemi nebylo slušné o mnoha věcech mluvit, a pokud ano, pak jen v náznacích.\nVýmluvná vlastní karikatura z roku 1882\nV období puberty si Lautrec často stěžoval na obrovské bolesti nohou a ve věku deseti let nastoupil dokonce osmnáctiměsíční ústavní léčbu. Ta byla velmi namáhavá, ale nepřinesla žádné výsledky. V roce 1878 si budoucí malíř na zámku v Albi nešťastně zlomil levou stehenní kost. O rok později si v lázních Barèges po pádu do nehlubokého suchého příkopu zlomil pravou stehenní kost. Po této události se jeho už tak velmi pomalý růst prakticky zastavil, takže v dospělosti měřil 142 cm.\nV době patnáctiměsíční rekonvalescence začal Lautrec opět intenzivně malovat a kreslit. Této činnosti se často věnoval už jako malý chlapec a také jeho otec i další příbuzní byli amatérskými sochaři a kreslíři. Často zpodobovali svá zvířata či výjevy z honů. Strýc Charles dokonce Henrimu poskytl první malířské školení. Návrat ke kresbě a další malířská činnost v době rekonvalescence byla pro Lautreca v podstatě útěkem z pocitu zmarněného, zbytečně žitého života. J. Freyová to glosuje slovy: „Svou situaci řeší tak, že se obrní humorem, malířstvím a nestřídmostí,“ což platí pro celou jeho malířskou tvorbu.\nPo složení maturitní zkoušky v roce 1881 se Lautrec začal zabývat uměním cíleně a stal se žákem hluchoněmého, klasicky vyškoleného malíře Reného Princeteaua, který maloval především dostihový žánr. Princeteauova díla z části vycházela z tehdy již velmi módního impresionismu. Lautrec byl jeho dílem pochopitelně zpočátku silně ovlivněn a naučil se od něj dobře a přesně zachycovat postavy v pohybu. Navíc byl handicapovaný umělec pro Lautreca vzorem i v tom, jak zápasil se svým tělesným postižením. Budoucí malíř si tehdy zapsal: „Pomyslím-li, že mít jen o něco delší nohy, nikdy bych nemaloval!“.\nCormonův ateliér: Cormon sledován davem žáků maluje (Lautrec vlevo od něj)\nV roce 1882 se Lautrecovým učitelem stal uznávaný malíř, portrétista Léon Bonnat, který byl představitelem akademického klasicismu. O rok později Bonnat ukončil činnost svého ateliéru a Lautrec přešel do ateliéru dalšího akademicky tvořícího malíře, Fernanda Cormona. Zde se seznámil s mladými malíři Henri Rachouem, Louisem Anquetinem, Albertem Grenierem, Eugène Bochem, Charlesem Lavalem, Émilem Bernardem a roku 1886 také s Vincentem van Goghem. V té době představil Georges Seurat na poslední výstavě impresionistů svůj neoimpresionistický obraz Letní neděle na ostrově Grande Jatte, Paul Gauguin poprvé odjel malovat do bretaňského Pont-Avenu a symbolisté uveřejnili svůj manifest ve Figaru.\nMontmartre[editovat | editovat zdroj]\nBonnatův i Cormonův ateliér ležel na Montmatru. Celá skupina malířů se proto často scházela v okolních hostincích, barech a kabaretech. Už tehdy osvědčil Toulouse-Lautrec mimořádný pozorovací talent a znalost psychologie, když pro obveselení společnosti napodoboval jednotlivé malíře a velmi přesně odhadoval, jakým způsobem bude vypadat jejich následující život. Role ironika, šaška, malého skřeta, který baví společnost, pro něj byla typická, stejně jako schopnost přesně a úsporně zachycovat viděnou realitu. Tuto schopnost koneckonců osvědčil především v řadě svých malířských i grafických děl.\nMoulin de la Galette, cca 1885\nNa Montmartru Lautrec získal roku 1884 svůj první ateliér a také zde začal bydlet. Ačkoli se až do konce života s matkou čile stýkal, už nikdy s ní nebydlel v jednom bytě. Život na Montmartru však pro Lautreca neznamenal pouze společnost malířů. Seznámil se zde s mnoha ženami, z větší části prostitutkami a tanečnicemi, které se staly nejen jeho modelkami, ale také milenkami. Prostředí zábavní čtvrti s jejími podniky, kabarety a později také nevěstinci, se stalo hlavním námětem jeho prací a malíř jím byl zcela fascinován.\nLautrecovy milostné vztahy byly vždy jen krátkodobé, velmi často střídal své partnerky či spíše jen příležitostné milenky. Velmi často šlo přímo o prostitutky. Zřejmě od mladé prostitutky Carmen Gaudinové se nakazil syfilidou, která spolu s alkoholem postupně rozkládala jeho zdraví.\nNa Montmartru malíř navštěvoval hlavně kabarety Le Chat Noir a Mirliton, který založil zpěvák a kabaretiér Aristide Bruant. Mirliton bylo i první místo, kde bylo možné vidět Lautrecovy obrazy. Dalším známým podnikem byla lidová tančírna Moulin de la Galette. Tyto podniky přitahovaly nejen chudinu z okolí, ale paradoxně sem přicházela i řada bohatých Pařížanů. Stejně jako samotného Lautreca a ostatní umělce je vábily svou dekadentností. V pozdějších letech se Lautrec mj. poznal s Alfredem Jarrym a roku 1896 se malířsky podílel na kulisách pro divadelní hru Krále Ubu.\nCarmen Gaudinová v obraze Na ulici, 1886–1887\nPrvní výstavy[editovat | editovat zdroj]\nUž roku 1887 byly dva Lautrecovy obrazy vystaveny v Toulouse a téhož roku i v galerii Boussod a Valadon, ovšem významnější je až jeho účast na společné každoroční výstavě skupiny Les XX v Bruselu v roce 1888, na které vystavil jedenáct obrazů a jednu kresbu. Dalšími zúčastněnými byli Paul Signac, James Ensor, James McNeill Whistler, Jean-Louis Forain.\nOd roku 1889 Lautrec začal pravidelně vystavovat i v Salonu nezávislých. Také zde sklidil poměrně značný úspěch. Několik obrazů pro galerii Boussod a Valadon koupil Theo van Gogh. Roku 1890 Lautrec opět vystavoval na kolektivní výstavě v Bruselu. V následujících letech se účastnil i desítek dalších významných kolektivních výstav v Paříži. K těm nejdůležitějším patřila výstava v nově otevřené pařížské galerii Le Barc de Boutteville na počátku roku 1892, kde Lautrec vystavoval společně s impresionisty a symbolisty.\nVe srovnání s ostatními moderními malíři té doby byl Lautrec kritikou hodnocen poměrně vysoko a jeho díla se často prodávala. Od roku 1888 také publikoval své kresby v předních francouzských ilustrovaných časopisech. Na rozdíl od jiných malířů ovšem nebyl Lautrec závislý na prodeji obrazů, protože byl hmotně zajištěn svou matkou.\nMoulin Rouge[editovat | editovat zdroj]\nRoku 1889 byl na bulváru de Clichy otevřen později světoznámý kabaret Moulin Rouge. Lautrec pro něj vytvořil plakát pro sezónu 1891, což bylo do té doby největším oceněním jeho díla. Plakát se setkal s obrovským ohlasem a učinil Lautreca rázem slavným.\nPlakát pro Moulin Rouge z roku 1891\nKabaret Moulin Rouge se stal malířovým hlavním námětem a také prostředím, v němž trávil nejvíce času. Měl zde dokonce vlastní stůl a na zdech kabaretu visela jeho díla. Jsou na nich často zobrazeny zdejší tanečnice, nejčastěji mladičká Jane Avrilová, která se mu později stala nejen velmi častým modelem, ale i blízkou přítelkyní a společnicí. Často maloval i tanečnici La Goulue, která se objevila i na zmíněném plakátě Moulin Rouge z roku 1891.\nKonec éry Montmartru[editovat | editovat zdroj]\nV roce 1892 se vrcholná éra Montmartru chýlila ke konci. Mnohé podniky ukončily svou činnost nebo byly přestěhovány do lukrativnějších částí Paříže. Také Lautrec začal navštěvovat podniky přímo v centru Paříže. Často tvořil a v podstatě i žil v nevěstincích v okolí nádraží Saint-Lazare, Opery, v rue Joubet a v rue d'Amboise. Poslední obraz z Moulin Rouge je z roku 1895. Lautrecovými modelkami se v tomto období staly téměř výhradně prostitutky. Malíř je navíc maloval zcela nearanžované. Oceňoval na nich pravdivost, nehranost, přirozenost: „Protahují se na pohovkách jako zvířátka… Jsou tak nevyumělkované, tak co!“. Jeho obrazy ovšem nejsou oslavou sexu či prostituce, spíše zobrazují vnitřní bolest a odosobněnost prostitutek. Zpodoboval ošklivost. Slavná šansoniérka a malířova společnice Yvette Guilbertová ho nazvala „géniem deformace“.\nV jídelně nevěstince, obraz z roku 1893\nStále častěji také Lautrec vyhledával společnost žen, které se zdržovaly v lesbickém podniku „U mrtvé krysy“ a často maloval lesby při milostném aktu.\nV této době se Lautrec dostával do stále výraznější závislosti na alkoholu. Stále častěji byl opilý a jeho srdečná povaha se měnila ve výbušnou a agresivní. Úměrně tomu postupně klesalo množství vytvořených obrazů a litografií. Hrozící katastrofě se různými způsoby, avšak vždy bez trvalejšího úspěchu, snažili zabránit malířovi přátelé. Nejvýrazněji manželé Natansonovi, majitelé uměleckého a literárního časopisu La Revue blanche, s nimiž se Lautrec seznámil roku 1893. Roku 1893 se v Paříži konala Lautrecova výstava (spolu s malířem Charlesem Martinem), na níž vystavil asi třicet obrazů. Lautrecovo dílo zde viděl a ocenil i jeho velký vzor, malíř Edgar Degas.\nV této době také Lautrec více cestoval. Roku 1897 se naposledy zúčastnil pravidelné výstavy v Bruselu a v květnu 1898 měl v Londýně v galerii Goupil dokonce samostatnou výstavu, na níž bylo k vidění 78 jeho obrazů. Při té příležitosti navštěvoval muzea a galerie, v nichž ho zaujali malíři pozdní gotiky, ale i Velásquez či El Greco.\nJeště předtím, roku 1896, měl Lautrec první a jedinou samostatnou výstavu v Paříži. Vedle jiných děl zde visely ve dvou menších sálech obrazy z nevěstinců. Je ovšem nepravděpodobné, že by tato díla byla uzamčena a malíř je ukazoval pouze nejbližším přátelům, jak se někdy v literatuře uvádí. Výstava se setkala s výrazným ohlasem a Lautrecovi přinesla značné uznání. Došlo k prvním větším nákupům jeho děl a také se objevily první padělky.\nKresba z cyklu Cirkus, vytvořeného roku 1899 v léčebně\nOd června 1896 však Lautrec téměř nemaloval. V dopisech matce mluvil o „vzácném stavu naprosté strnulosti“. Stále častěji se u něj projevovaly známky pomatenosti a deliria tremens, navíc se choval také podrážděně a téměř paranoidně.\nRoku 1898 se Lautrecovi pokusila pomoci i jeho matka. Aby mu mohla být nablízku, najala si v Paříži nedaleko Montmartru byt, který se nacházel „na nejzazší hranici slušné čtvrti“. Syn matku často navštěvoval, a dokonce začal opět na čas malovat. I toto zlepšení bylo pouze dočasné a Lautrec začal zase nezřízeně pít. 3. ledna 1899 se proto zoufalá a frustrovaná matka nečekaně rozhodla opustit Paříž, neboť nedokázala klidně sledovat, jak její milovaný syn postupně ničí sám sebe. Lautrec na její odjezd reagoval agresivními výbuchy vzteku a ještě větší konzumací alkoholu. V únoru byl proto, zřejmě dobrovolně, převezen na malou luxusní kliniku pro duševně choré. Této skutečnosti se v honbě za senzací okamžitě velmi masivně chopil především bulvární tisk.\nMalířův stav se díky nucené abstinenci nečekaně rychle zlepšoval. Po dvoutýdenním pobytu začal tvrdit, že je vyléčen, a dožadoval se propuštění. Zažíval nudu a také pocity zoufalství a ponížení, neboť se obával doživotního pobytu v ústavu. Intenzivně tvořil a vedle dalších prací nakreslil rozsáhlý cirkusový cyklus zobrazující klauny, krasojezdkyně a akrobaty. Těmito zpaměti kreslenými díly chtěl i přesvědčit lékaře o navracejícím se zdraví. S pomocí přátel a tisku se mu nakonec podařilo dosáhnout po třech měsících, v květnu 1899, propuštění.\nPortrét Paula Viauda jako admirála z roku 1901\nMatka se po této události snažila synovi pomoci, a proto pověřila příbuzného Paula Viauda, aby malíře stále hlídal. Lautrec však přesto po několikaměsíční abstinenci a krátkém zlepšení zdravotního stavu znova propadl alkoholu a dostavila se nová vlna obtíží.\nLautrec se dostal s rodinou do sporů. Důvodem bylo, že mu byla stanovena renta, která však nevyhovovala jeho nárokům. Léto 1900 strávil malíř u moře. Zimu 1900/1901 prožil spolu s Viaudem v Bordeaux, kde si pronajal byt a ateliér. Návštěva opery Meessalina od Isidora de Lary ho inspirovala k namalování série šesti olejomaleb s tématem její titulní postavy.\nV posledních měsících života Lautrec pracoval pouze ztěžka a často i bez výrazné chuti. Byl pohublý, obtížně se pohyboval a téměř nejedl. Postupně si uvědomoval blížící se smrt. Dokládá to mj. portrét Paula Viauda jako admirála, na němž je malířův „dozorce“ namalován v admirálské uniformě ve chvíli, kdy z velitelského můstku bezmocně sleduje opodál se potápějící loď. Lautrec tak s pověstným bolestným humorem glosoval svou vlastní situaci. Od dubna do července už zřejmě vůbec nemaloval, pouze pořádal pozůstalost, signoval díla a loučil se s přáteli. Ochrnoval jak postupovala jeho paralýza a zemřel ve věku 36 let, 9. září 1901 ve čtvrt na tři ráno na matčině zámku v Malromé.\nPo malířově smrti opět stoupl zájem o jeho díla. Díky péči umělcovy matky a přátel, především Maurice Joyanta, který byl od roku 1890 také Lautrecovým obchodním zástupcem, došlo roku 1922 v bývalém biskupském paláci La Berbie v Albi k otevření Muzea Henriho de Toulouse-Lautreca, které obsahuje podstatnou část jeho díla.\nCelé dílo Henriho de Toulouse-Lautreca je překvapivě jednolité. Dokonce i dětské a karikující školní kresby už v sobě skrývají rukopis budoucího malíře. Přesto lze malířské dílo rozdělit na tři základní časové úseky:\nHrabě Alphonse de Toulouse-Lautrec řídí čtyřspřeží, 1881\ndo roku 1882, kdy Lautrec přichází k Bonnatovi do ateliéru;\nmezi léty 1882–1887 tj. v podstatě období studia;\npo roce 1888, vrcholné období.\nRané dílo[editovat | editovat zdroj]\nS barvou začal mladík pracovat až v době rekonvalescence po úrazech. Nejstarší obrazy pocházejí z roku 1879 a – podobně jako do té doby Lautrecovy kresby – zachycují projížďky a hony, „portréty“ koní a psů, opakovaně také vojenské manévry, které se tehdy odehrávaly v okolí rodinného sídla. Objevuje se zde však i krajinomalba. Malby z této doby jsou pojaty malířštěji než díla vrcholného období. Jejich základem není linie, ale barevná skvrna. Tvůrčí přístup je bezprostřední a intuitivní. „Když moje tužka začne kreslit, musím ji nechat, aby měla svou hlavu, nebo prásk! Zastaví se a už se ani nehne.“\nObdobí malířského studia[editovat | editovat zdroj]\nV období, kdy působil u Bonnata a Cormona, se Lautrec pokoušel o hladkou, akademickou malbu. To se mu však nedařilo, měl sklon ke karikujícímu přehánění typických detailů. Důležitější než setkání s akademicky vzdělanými učiteli však byly kontakty s ostatními mladými malíři.\nStudie aktu, 1882\nLautrecovo dílo nelze přiřadit k určité umělecké škole, lze však hovořit o výrazných malířských osobnostech, které jej ovlivnily. Pochopitelně jsou to impresionisté (Édouard Manet, Edgar Degas, Pierre-Auguste Renoir, Camille Pissarro), dále z generace současníků již zmínění Louis Anquetin, Émile Bernard, Vincent van Gogh, Paul Gauguin, Georges Seurat a ze starších malířů Jean Auguste Dominique Ingres, Honoré Daumier a Gustave Courbet. Podobně jako pro impresionisty byla i pro Lautreca důležitá též znalost barevných japonských deskotisků, například Hokusaiových. Tyto deskotisky sbíral a dokonce plánoval cestu do Japonska, aby mohl japonskou kulturu poznat bezprostředně.\nNa obrazech, které Lautrec vytvářel mimo Bonnatův a Cormonův ateliér je dobře vidět postupné vyzrávání a hledání osobního stylu. Jsou to například Studie aktu (1882), Tlustá Marie (1884), Portrét matky (cca 1886), Portrét Vincenta van Gogha a Rýžový pudr (oba 1887).\nTakřka programově se Lautrec nehlásil k žádné malířské škole. Experimentoval s pointilismem i cloisonismem, ale nakonec si vytvořil zcela vlastní výraz. Námětově velmi často čerpal z Degase, kterého si také velmi vážil. Mnohdy ho dokonce přímo citoval. V oblasti námětů se inspiroval i dílem Jeana-Louise Foraina. Až do roku 1887 vedle progresivních pokusů maloval i akademicky, což zřejmě souviselo s jeho snahou zavděčit se příbuzným a uspět na oficiálních výstavách. Přestože nakonec akademickou malbu definitivně opustil, vděčil studiu u Bonnata a Cormona za bravurní znalost perspektivy a dokonalé ovládnutí kresby.\nOd poloviny osmdesátých let začal Lautrec systematicky portrétovat. Kromě portrétů z ateliéru či jiných interiérů jsou to také portréty z plenéru, kde se uplatňuje denní světlo. Na rozdíl od impresionistů je to však jasné a čisté studené denní světlo, jehož použití snad má původ v rodném Albi. Otázka světla byla pro Lautreca klíčová a sám ji často zdůrazňoval. Zkoušel malovat i při umělém, plynovém osvětlení. Využíval mj. spodní světlo, které podivně deformovalo tváře portrétovaných.\nMytí (Rusovláska), 1891\nVrcholné období[editovat | editovat zdroj]\nMalířská technika[editovat | editovat zdroj]\nVrcholné období Lautrecova díla začalo roku 1888. Tehdy definitivně vykrystalizovala rychlá, energická, kresebná malba, prováděná velice živě a bezprostředně řídkými barvami na šedavou okrovou lepenku, na niž malíř maloval bez přípravy podkladu. Podklad často záměrně nechával prosvítat, což ještě podtrhovalo bezprostřednost a živost zobrazení. Techniku malby pomocí řídké, vsakující se barvy přejal od malíře Jeana-Françoise Raffaëlliho.\nMalířova práce s barvou je značně kresebná. Namísto budování obrazového děje barevnými plochami používal barevnou linii, vytvářenou poměrně řídkou olejovou barvou. Touto kresebnou technikou také budoval objem. Proto jeho malby v podstatě připomínají pastel, a to jak linearitou, tak barevností.\nI když Lautrecovy obrazy působí dojmem bezprostřednosti, maloval je většinou v ateliéru podle modelek. Z terénu si přinášel velké množství přípravných kreseb, které pak zpracovával. Používal přitom často také fotografie, někdy i vytvořené speciálně jako předloha pro obraz. To je i případ obrazu Á la mie, k němuž se dochovala přípravná fotografie. Sedí na ní najatá modelka a malířův přítel Maurice Guilbert, který jako vášnivý amatérský fotograf Lautreca mnohokrát fotografoval.\n1888–1892[editovat | editovat zdroj]\nPrvním dílem, které shrnuje přístupy a poznatky vrcholného období, je obraz Krasojezdkyně v cirkuse Fernando (1888). Tento obraz visel v Moulin Rouge a pravděpodobně se jím inspiroval Georges Seurat pro svůj obraz téhož námětu. Druhým významným dílem koupeným pro Moulin Rouge byl obraz Tanec v Moulin Rouge (1890), na němž malíř zobrazil konkrétní postavy přátel a známých, jak ostatně činil velmi často.\nKrasojezdkyně v cirkuse Fernando, 1888\nDalšími důležitými díly z roku 1891 jsou obraz Á la mie, zachycující popíjející dvojici, obraz Žena česající si vlasy a Degasem inspirovaný intimní obraz Mytí (někdy též Rusovláska), zachycující v perspektivní zkratce shora odzadu pohled na mladou, křehce působící, polonahou ženu s rusými vlasy.\nZ mimořádně plodného roku 1892 pochází také obraz Moulin Rouge: Dvě ženy tančí valčík z Národní Galerie v Praze. Tento obraz je nejen velmi přesným popisem prostředí Moulin Rouge té doby, ale také výrazným dokladem Lautrecova mistrovského malířského rukopisu, práce s kompozicí a světlem. Na pravé straně byl Lautrecem později obraz dodatečně nastaven a domalován. Díky tomuto zásahu dostal velmi zajímavou, daleko dynamičtější kompozici. V roce 1897 jej Lautrec převedl i do podoby do litografie.\nV Moulin Rouge (1893, doplněn asi 1895)\nTéhož roku vzniklo též veliké plátno V Moulin Rouge, které bylo také dole a na pravé straně později (zřejmě roku 1895) zvětšeno a domalováno. Zachycuje společnost Lautrecových přátel sedících u stolu v Moulin Rouge. Mezi nimi je dokonce zachycen i sám Lautrec. V popředí je čelem k divákům a zády k popíjející společnosti zachycena Jane Avrilová. Podobně jako na jiných obrazech jsme i zde sice schopni přesně identifikovat jednotlivé postavy, a ani zde není příliš jasné, nemá-li toto zobrazení nějaký hlubší výklad.\nPostava Jane Avrilové se v obrazech z této doby objevuje velmi často: Jane Avrilová tančí, Jane Avrilová vchází do Moulin Rouge, Jane Avrilová odchází z Moulin Rouge. Poslední dvě díla jsou protějškovými obrazy.\n1893–1896[editovat | editovat zdroj]\nVýrazné místo v malířově díle tohoto období zaujímají dokonale barevně i tvarově podané podobizny šviháckých světáků, často přátel, oblečených podle poslední módy – Podobizna Louse Pascala (1893), Léon Delaporte v Jardin de Paris (1893), Pan Boileau v kavárně (1893) a Portrét Gabriela Tapiého de Céleyran (1894). Srovnáme-li tyto portréty se staršími díly, zaregistrujeme v Lautrecově tvorbě výrazný posun v přesnosti pozorování jednotlivých postav a jejich okolí i ve schopnosti pozorované úsporným a charakteristickým způsobem zachytit, a to s mistrnou povahopisností.\nSalón v rue des Moulins (1894)\nPředchozí „období salónů“ ukončil Lautrec v roce 1894 rozměrným plátnem Salón v rue des Moulins, které zachycuje pohled do veřejného domu. Obraz tvoří jakýsi epilog zmíněného období. Řada tužkových skic a dokonce pastel shodné velikosti jako vlastní obraz, které namalování obrazu předcházely, dokládá, jaký význam mu malíř přisuzoval. Plátno zachycuje šest prostitutek, sedících na obrovských pohovkách ve velmi luxusním interiéru, jehož nádhera účinně kontrastuje s rezignovanými pohledy žen. Malíř zde ovšem tyto ženy z okraje společnosti neodsuzuje a nekarikuje.\nZvláštní zakázkou byly dva rozměrné (3 × 3 metry) protějškové obrazy Tanec v Moulin Rouge a La Goulue tančí z roku 1895, namalované na hrubé plátno tak, že se výrazně uplatnil šedý podklad. Malíř zde využil své zkušenosti z tvorby plakátů. Určeny byly pro jarmareční boudu na Foure du Trône, v níž vystupovala La Goulue po odchodu z Moulin Rouge. Z téže doby pochází také obraz zachycující lesbickou lásku nazvaný Opuštěnost neboli Dvě přítelkyně a také obraz Marcelle Lenderová tančí bolero v operetě Chilpéric, který je inspirovaný divadelním představením a opět překvapí sytými barvami, zachycením pohybu i kompozicí.\nLautrec ve svém ateliéru v roce 1895, na stojanu obraz Salón v rue des Moulins\nVedle scén z nevěstinců a barů je divadelní prostředí dalším, které malíř v této době často zachycoval. Veliká část z těchto prací přitom nepojednává dění na jevišti, nýbrž v hledišti. Časté je především zobrazení diváků v divadelních lóžích. Kromě toho se několikrát objevují také díla ze sportovního (cyklistika) či nemocničního prostředí (Operující dr. Réan).\n1897–1901[editovat | editovat zdroj]\nKolem roku 1897 došlo ke změně stylu, projevující se větší plasticitou, pevnější konstrukcí tvarů a pastóznější malbou ve větších, kontrastnějších plochách. To bývá vysvětlováno malířovým studiem starých mistrů a vlivem obrazů Paula Cézanna.\nZ této doby pochází řada mistrovských aktů a také několik portrétů. Z období pobytu v ústavu pak třicet devět kreseb barevnými a obyčejnými tužkami, tušemi nebo rudkami s tématem cirkusu. Na těchto kresbách je nápadná ztráta virtuozity, lehkosti. Prozrazují námahu, kterou musel malíř k jejich vytvoření vynaložit.\nPo návratu z ústavu Lautrec ještě vytvořil několik výrazných obrazů. Nejvýznamnější z nich je Modistka z roku 1900. Posledním obrazovým cyklem jsou práce zachycující zpěvohru Messalina, kterou byl malíř fascinován a opakovaně ji zhlédl v Bordeaux. Významné jsou i portréty Maurice Joyanta a Paula Viauda. Poslední obraz nazvaný Zkouška na lékařské fakultě z roku 1901 zůstal zřejmě nedokončen.\nKresby[editovat | editovat zdroj]\nLautrec velmi intenzivně kreslil. Obrovské množství dochovaných kreseb ilustruje již konstatovaný fakt, že i Lautrecovy malby jsou kresebné a že malířovým nejvlastnějším vyjádřením mu byla barevná linie. Kresby sloužily především jako příprava pro olejomalby či litografie, ovšem část z nich byla určena také pro reprodukování v různých časopisech (Courrier français, Paris illustré, Le Mirliton.\nO významu přípravných kreseb pro Lautreca svědčí to, že na výstavách kromě hotových obrazů několikrát vystavil i přípravné kresby k nim. Umožnil tak návštěvníkům jakýsi „pohled do kuchyně“. Obdobně dokonce jednou vystavil vedle litografií i pomalované litografické kameny.\nPlakát pro kabaretiéra Caudieuxe (1883)\nLautrecovo grafické dílo obsahuje hlavně plakáty (celkem 31), provedené technikou barevné litografie. Odrážejí Lautrecovu inspiraci barevným japonským deskotiskem a vynikají důslednou redukcí všeho nepodstatného a soustředěním na samotný základ obrazového sdělení. Jeho inovace znamenají zcela novou epochu uměleckého plakátu. Lautrec používal prakticky výhradně litografii, protože mu umožňovala živou, volnou kresbu. Často také rozstřikoval barvu kartáčem, čímž dosahoval zcela nečekaných efektů. Jako jediný malíř vytvářel studie k litografiím technikou olejomalby. To vypovídá o tom, jaký důraz litografii ve svém díle věnoval.\nJiž zmíněný plakát pro Moulin Rouge z roku 1891 byl první grafickou zakázkou. Při jeho ztvárnění Lautrec použil ústřední postavy z většího obrazu Tanec v Moulin Rouge. Dalšími známými plakáty jsou například Reine de Joie (1892), Jardin de Paris (1892), dvojice plakátů pro Buranta (1893), Divan Japonais (1893) a Confetti (1894). Plakát Caudieux z roku 1893 dokládá, jak radikálně Lautrec pracoval s kompozicí, neboť zobrazenou postavu dole i po stranách radikálně „řeže“, čímž vyvolává nesmírně silný dojem pohybu.\nOd roku 1893 začal Lautrec také vytvářet černobílé litografie, často v celých cyklech (Koncertní kavárna – Le Café-Concert, Yette Guilbertová). V těchto litografiích, vytvořených suverénní štětcovou techniku a doplněnou dalšími postupy, je patrná inspirace japonským uměním. Označením „To jsem viděl“ na jednom cyklu se odvolává na grafický cyklus Caprichos Francisca Goyi. Karikaturní prvky zase připomenou grafické dílo Honoré Daumiera.\nAnimace zobrazující jednotlivé barevné vrstvy Lautrecova plakátu vytvořeného technikou šestibarevné litografie\nRoku 1895 šokoval Lautrec Paříž jednoduchostí a pádností dvojice plakátů tanečnic May Belfortové (červenobílý) a May Miltonové (modrobílý). O rok později vznikly plakáty Skupina slečny Eglantine a Cestující z kabiny č. 54. V roce 1896 vytvořil Lautrec album jedenácti barevných litografií Ony (Elles), zachycujících opět svět prostitutek a nevěstinců. Roku 1895 vytvořil pro revue Pan osmibarevnou litografii Marcelle Lenderové. Tato technicky mimořádně náročná grafika byla pochopitelně tištěna jako soutisk osmi litografických kamenů. Z roku 1896–1897 pochází významná litografie s divadelní tematikou Velká lóže, z roku 1900 pak mistrovská deska Madame Poupoule při toaletě. Zobrazení této prostitutky, která se v Lautrecových dílech objevila vícekrát, připomíná díla Maneta, Degase a Renoira, jež ovšem malíř posunul do expresivně psychologické roviny.\nKromě plakátů, či litografických cyklů vytvářel Lautrec také další užitou grafiku, například jídelní lístky a podobné příležitostné práce, a mimo jiné i titulní strany knih či knižní ilustrace. Vedle Daumierova díla je Lautrecovo nejvýznamnějším grafickým dílem 19. století ve Francii.\nVliv Toulouse-Lautreca[editovat | editovat zdroj]\nUž za Lautrecova života byl patrný jeho vliv na další malíře. Představitele Art Nouevau (kam bývá pro své grafické dílo také někdy řazen) ovlivnil svými plakáty a některými volnými litografiemi, jeho vliv je patrný také u nabistů. Ovlivnil jak Pierra Bonnarda, tak Edvarda Muncha. Velkým obdivovatelem Lautrecova díla byl i Pablo Picasso, kterého ovlivnil zvláště v tvorbě modrého a růžového období, v latentní podobě i později. Podobný latentní vliv měl ostatně Lautrec na mnoho malířů počátku 20. století. Z českých tvůrců v nějaké míře ovlivnil například Luďka Marolda, Arnošta Hofbauera, Miloše Jiránka, Františka Kupku, Františka Koblihu a Františka Tichého.\nPříklady pracovních postupů (galerie)[editovat | editovat zdroj]\nmodel a výsledný obraz\nCarmen Gaudinová pózuje pro obraz Na ulici\nStudie obrazu Na ulici\nVýsledný obraz Na ulici\nMaurice Guilbert s modelkou pózují k obrazu Á la mie\nVýsledný obraz Á la mie\nLautrec maluje v zahradě otce Foresta hluchoněmou Bertu\nDílčí studie obrazu Salon v Rue des Moulins\nPastelová studie obrazu Salon v Rue des Moulins\nObraz Salon v Rue des Moulins\nzměna velikosti obrazů\nPůvodní velikost obrazu V Moulin Rouge: Dvě ženy tančí valčík\nTentýž obraz po zvětšení\nPůvodní velkost obrazu Na promenádě Moulin Rouge\nlitografie a její předloha\nAngličan v Moulin Rouge (olej na kartonu)\nAngličan v Moulin Rouge (litografie)\nStudie pro litografii Veliká lóže (olej)\nLitografie Veliká lóže (La Grande Loge)\nStudie plakátu Ambassadeurs: Aristide Bruant\nZrcadlově otočená varianta Eldorado\nDalší varianta téhož plakátu\nPlakát Moulin Rouge: La Goulue\nTentýž plakát s přidaným textem\nMírně pozměněný plakát\nbarevné rozdíly jednotlivých, jinak identických litografií\nPlakát Ambassadeurs: Aristide Bruant\nMírně odlišná barevná varianta\nVýběr významných děl[editovat | editovat zdroj]\nAutoportrét před zrcadlem (1882–1883)\nPortrét Vincenta van Gogha (1887)\nTanec v Moulin Rouge (1890)\nV posteli (1893)\nPodkoní se dvěma koňmi (1880)\nHrabě Alphonse de Toulouse-Lautrec řídí čtyřspřeží (1881)\nMladý Routy v Céleyranu (1882)\nHraběnka Adéle de Toulouse-Lautrec při snídani na zámku Malromé (1881–1883)\nTlustá Marie (1884)\nKrasojezdkyně v cirkuse Fernando (1888)\nHerec Henry Samary (1889)\nPles v Moulin de la Gallete (1889)\nKocovina: Pijačka (Suzan Valadonová) (1889)\nSlečna Marie Dihauová u klavíru (1890)\nJustina Diehluvá na zahradě otce Foresta (1890)\nÁ la mie (1891)\nLa Goulue (plakát, 1891)\nReine de Joie (plakát, 1892)\nAristide Bruant (plakát, 1892)\nV Moulin Rouge (1892, 1895)\nLa Goulue vstupuje do Moulin Rouge (1892)\nV Moulin Rouge: Dvě ženy tančí valčík (1892)\nAngličan v Moulin Rouge (1892)\nJane Avrilová přichází do Moulin Rouge (1892)\nZačátek čtverylky (1892)\nDivan Japonais (1892–1893)\nTančící Jane Avrilová (1893)\nV jídelně nevěstince (1893)\nPán, paní a psíček (1893)\nDoktor Tapié de Céleyran (1894)\nYvette Guilbertová (1894)\nConfetti (plakát, 1894)\nSalon v Rue des Moulins (1894)\nŽena natahující si punčochy (1894)\nMaurský tanec (1895)\nTanec v Moulin Rouge (1895)\nKlaunka Cha-U-Kao v Moulin Rouge (1895)\nCestující z kabiny 54 (1896)\nŽena s umyvadlem (z cyklu Elles (Ony)) (1896)\nMaxime Dethomes na operním plese (1896)\nChocolat tančí v Irish and American baru (1896)\nMarcelle Lenderová tančí Bolero v operetě Chilperic (1896)\nVyjížďka na venkov (1897)\nElsa, zvaná Vídeňanka (1897)\nHost a bledá pokladní (1898)\nMadame Poupoule při toaletě (1898)\nAngličanka z baru Star v Le Havru (1899)\nV soukromém pokoji U mrtvé krysy (1900)\nMessalina sestupuje ze schodů (1900–1901)\nZkouška na lékařské fakultě (1901)\nPortrét Paula Viauda jako admirála (1901)\nMissia Natansonová: „Řekněte, Lautreku, pročpak vlastně děláte ženy vždycky tak škaredé?“\nHenri de Toulouse Lautrec: „Protože takové jsou!“\n↑ a b SEDLÁK, Jan. Henri de Toulouse-Lautrec. Praha: Odeon, 1985. S. 22–24. (česky)\n↑ Freyová, J.: Henri de Toulouse-Lautrec: Biography of the Artist in: Henri de Toulouse-Lautrec: Images of the 1890s ed. Castleman, r. a Wittrock, W., Museum of Modern Art (výstavní katalog), New York 1985, s. 26.\n↑ Freyová, J.: Henri de Toulouse Lautrec, BB art, Praha 1999, s. 37.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 44.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 90.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 199.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 73.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 70.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 43.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 113–115.; ARNOLD, Matthias. Henri de Toulouse-Lautrec. Divadlo života. Praha: Taschen/Nakladatelství Slovart, 2001. 96 s. ISBN 3-8228-1010-X. S. 11.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 30–35.; Arnold, M. (cit. v pozn. 10) s. 11.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 76, 80, 274-75, 280-81.; Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 10–12.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 335.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 192.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 82–83.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 112.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 114.\n↑ Perruchot, H.: Život Toulouse-Lautreca, Obelisk, Praha 1969, s. 49.\n↑ Arnold, M. (cit. v pozn. 10) s. 92\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 9.\n↑ Perruchot, H. (cit. v pozn. 18) s. 51–53.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 30, 135.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 10.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 404.\n↑ Arnold, M. (cit. v pozn. 19), s. 94\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 12.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 282.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 12–14.\n↑ Perruchot, H. (cit. v pozn. 18) s. 138.\n↑ a b Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 16.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 314.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 18.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 392.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 20.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 410.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 30.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 410–435.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 428–442.\n↑ Arnold, M. ((cit. v pozn. 10) s. 86–89\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 442–460.\n↑ a b c Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 22.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 116.\n↑ Perruchot, H. (cit. v pozn. 18) s. 64.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 179.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 204.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 24–26.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 44.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 203.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 26.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 274.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 30–32.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 36.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 40–44.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 48–53.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 53–56.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 56–57.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 60.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 61.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 61–66.\n↑ a b c kolektiv autorů, Slovník světové kresby a grafiky, Odeon, Praha 1997, s. 415–416\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 312.\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 306.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 38–40\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 44–48\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 340–341.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 48\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 57–60\n↑ Freyová, J. (cit. v pozn. 3) s. 390.\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 61\n↑ Sedlák, J. (cit. v pozn. 1) s. 66–76\n↑ Perruchot, H. (cit. v pozn. 18) s. 176.\nFIALA, Vlastimil. Henri de Toulouse Lautrec. Praha: SNKLHU, 1960.\nIMRECZEOVÁ, Gabriela. Lesk a bída kurtizán. Živá historie. Listopad 2009, s. 64–65.\nPERRUCHOT, Henri. Život Toulouse-Lautreca. Praha: Obelisk, 1969. Čtivá, leč ne zcela spolehlivá kniha (překlad z francouzštiny).\nSEDLÁK, Jan. Henri de Toulouse Lautrec. Praha: Odeon, 1985.\nFREYOVÁ, Julia. Henri de Toulouse Lautrec. Praha: BB art, 1999. ISBN 80-86070-98-0. Rozsáhlá a objevná publikace (překlad z anglčtiny).\nARNOLD, Matthias. Henri de Toulouse-Lautrec. Praha: Taschen/Slovart, 2001. ISBN 3-8228-1010-X. (překlad z němčiny).\nObrázky, zvuky či videa k tématu Henri de Toulouse-Lautrec na Wikimedia Commons\nOsoba Henri de Toulouse-Lautrec ve Wikicitátech\nGlennová, M: Henri de Toulouse-Lautrec na webu Artmuseum.cz\nHenri de Toulouse-Lautrec (fr, en)\nHenri de Toulouse-Lautrec rozcestník na webu Artcyclopedia.com\nOficiální web muzea Toulouse-Lautrec v Albi (fr, en)\nThe Posters of Toulouse-Lautrec na webu San Diego museum of art (en)\nBNF: cb11926892d (data)\nNLK: KAC201524476, KAC199634953\nSELIBR: 97480, Id sq463xmb1szg35n identifikátoru SELIBR není platné.\nWorldCat Identities: lccn-n79045509\nPortály: Francie | Historie | Lidé | Umění\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Henri_de_Toulouse-Lautrec&oldid=20481874“\nÚdržba:Články s neplatným identifikátorem SELIBR\nÚdržba:Nezaložené kategorie autoritní kontroly\nOsoby s postižením\nOsobnosti na mosambických poštovních známkách\nNarození v Albi\nÚmrtí v Nové Akvitánii\nZemřelí na syfilis\nStránka byla naposledy editována 18. 9. 2021 v 08:10.


Plánujete návštěvu skanzenu? Počítejte se zajížďkou – Novinykraje.cz\nHomeZlínský krajPlánujete návštěvu skanzenu? Počítejte se zajížďkou\nVSETÍN – Oblíbené Valašské muzeum v přírodě v Rožnově pod Radhoštěm je v příjemném jarním počasí ideální volbou na víkendový výlet. Ať už se vypravíte do dřevěného městečka, Mlýnské doliny nebo Valašské dědiny, počítejte s komplikací na cestě. Obvyklou trasu vám prodlouží objížďka.\nOd středy až do konce června bude probíhat oprava mostu přes Rožnovskou Bečvu u křižovatky v blízkosti hotelu Eroplán. V plánu je výměna římsy mostu, zábradlí, podpovrchových mostních závěrů, bude se sanovat nosná konstrukce a obnovovat povrch vozovky.\nPo dobu rekonstrukce se most pro řidiče úplně uzavře. Pokud se do muzea vydáte ve směru od Dolní Bečvy nebo Frenštátu pod Radhoštěm, budete muset využít objízdnou trasu po nábřeží Dukelských hrdinů a přes ulice Nádražní, Pionýrská a Palackého.


Basketbalový klub Havířov - Ženy si drží 50% úspěšnost v domácím prostředí\nÚvod » 2017 - 2018 » 1. liga žen\nŽeny si drží 50% úspěšnost v domácím prostředí\npublikováno 09.10.2017 (aktualizováno 04.09.2018)\nBK Havířov - Sokol Nusle 60 : 57 (14:9 27:30 45:43)\nBody: Busková G. 19 (2x3, 6/5), Drtilová M. 12 (3x3, 4/3), Kopecká A. (1x3, 2/1), Kubíčková A. 9 (2/1), Frgálová K. 3 (2/1), Písková T. 3 (1x3), Rašková N. 2 (2/2, 7 asistencí), Pavlicová A. 2 (13 doskoků), Menšíková K., Heincová V., Káňová K., Muntágová S.\nBK Havířov - Bižuterie Jablonec 65 : 78 (11:18, 33:40, 44:60)\nBody: Drtilová M. 26 (3x3, 5/5), Muntágová S. 9 (1x3, 2/2), Busková G. 8 (4/3, 1x3), Písková T. 7 (1x3), Pavlicová A. 6, Káňová K. 4, Frgálová K. 3 (1/1), Heincová V. 2, Menšíková K., Lacinová B.\nKomentář trenéra L. Pavláta:\nV sobotu jsme narazili na velmi silného soupeře z Nuslí. Několik bývalých hráček se zkušenostmi s ŽBL na straně hostí, proti našemu dravému mládí a současně hráček ŽBL. Úvod patřil nám a vypadalo to na jednoznačnou partii, ale soupeř ve druhé čtvrtině zabral a skóre otočil. Ve druhém poločase jsme dotahovali a soupeř několikrát odskočil na více než jednu střelu. Konečný zvrat nastal až v poslední pětiminutovce. Nusle ještě mohly vyrovnat poslední střelou v závěru, ale naštěstí pro nás neproměnil.\nV neděli jsme se trápili hlavně na útočné polovině. Brzdili nás problémy s fauly podkošových hráček a změny obrany nefungovaly tak jako v sobotu. Soupeř byl efektivnější v zakončení a školil nás v jednoduchosti. Zasloužená výhra Jablonce.\nMísto: SC Radostova Luhačovice (www.radostova.cz) Cena: &nbsp (v ceně ubytování, plná penze, pitný režim, 2. večeře, ...


Jízda Františka Jokla 2004 – humpolak.cz\nolaf 2. 8. 2004\nPočasí nadšencům celý den přálo a tak mohl být bez velkých problémů v 10,00 hod. na humpoleckém Horním náměstí zahájen závod veteránů. Po úvodním slově organizátora a duchovního otce této jízdy pan Jokl pozdravil přítomné veteránisty jménem městského úřadu a města Humpolce pan místostarosta Brzoň.\nNásledovaly starty po časových odstupech a hned na začátku první úkol – nastartování stroje.\nCelý závod vlastně není závodem v pravém slova smyslu, spíše to je setkání stejně „postižených“ lidí se zápalem pro staré vozy a motocykly. Pan Jokl každý rok vybírá novou trasu po krásných silničkách a zákoutích našeho regionu. Řidiči jedou po tzv. itineráři a po cestě plní různé záludné úkoly. Všichni majitelé nádherných veteránů se rádi projedou za hezkého počasí po krásné krajině, pochlubí se svými miláčky a večer se společně pobaví v cíli. Cíl byl letos na zámku a restauraci v Okroulici, kde se mimo jiné peklo prase …\nTato jízda se v sobotním poledni setkala s další podobnou akcí zaměřenou na Velorexy (sraz) v Lipnici nad Sázavou. Takže tuto sobotu bylo u nás k vidění nevídané množství zajímavých vozidel.\nAkce byla opět úspěšná, nijak megalomanská, ale o to pohodovější. Zúčastnilo se 18 vozidel a 17 motocyklů z celé České republiky.\nPozvánka na basketbal: Basketbalisté Humpolce v boji o první místo


ZpětÚvodNemovitosti TepliceByty TeplicePodnájem byty TeplicePodnájem byty 2+1 TeplicePodnájem bytu 2+1, 68 m², Teplice, ul. Duchcovská\nK podnájmu družstevní byt 2+1(68,48 m²) v Teplicích, ulice Duchcovská 2183/41.\nByt se nachází v přízemí(1.NP) a prošel celkovou rekonstrukcí. Pokoj disponuje šatnou. Požadavky: Nájemné: 9.500,-Kč/ měsíčně Zálohy na studenou vodu - 400,-/osoba měsíčně Zálohy na otop: 1.000,-Kč/měsíčně Elektřina a plyn se převádí na nájemníka Ohřev vody zajišťuje el. bojler. Byt je i...\nByt se nachází v přízemí(1.NP) a prošel celkovou rekonstrukcí. Pokoj disponuje šatnou. Požadavky: Nájemné: 9.500,-Kč/ měsíčně Zálohy na studenou vodu - 400,-/osoba měsíčně Zálohy na otop: 1.000,-Kč/měsíčně Elektřina a plyn se převádí na nájemníka Ohřev vody zajišťuje el. bojler. Byt je ihned volný. Jistina 19.000,- + provize RK ve výši 1 nájmu. K bytu náleží sklep + přístup na uzavřený dvůr. Více konkrétních informací u makléře 7 dní v týdnu.\n9.500 Kč(za měsíc)+ jistina a provize


Pujcka Jeden Milion Korun Od Soukrome Osoby. "Pujcka od soukrome osoby ihned" výsledky hledání\npujcka od soukrome osoby na milion korun\nNebankovní půjčky do 50000 na ruku kriz\nPujcka jeden milion korun od soukrome osoby\nNávod, jak získat půjčku od soukromé osoby. Vraha pomohl najít otec jedné z nich Zeman mlčí o parašutistech. Půjčíme na směnku i bez ručitele 20 až 200 tisíc korun. Peníze potřebují na nákup nové kamery, lepšího střihového pracoviště. Poptávám cca jeden a. 1 000 000 Kč Půjčka 1 milion korun od soukromé osoby Mám zájem o půjčku, pane. Využijte inzerce půjčky od soukromých osob, zde můžete procházet nabídku soukromé půjčky od lidí, kteří si tak chtějí něco málo. Celá ostravská aglomerace má téměř jeden milion obyvatel. soukromou osobu, investora, lichváře, kohokoliv kdo by byl ochoten půjčit 250. Nebankovní půjčky od prověřených společností pro pujcka jeden milion korun od soukrome osoby, důchodce, OSVČ a právnické osoby, ženy na MD.tj.\nPujčka bez jedné koruny. Dobrý den, poptávám půjčku 1 milion korun, ale ne od banky nebo nebankovky. Půjčky Praha ihned bez zajištění Až 300 000 Kč bez doložení příjmů. Jeden milion korun představuje pro spořivého člověka s mírně nadprůměrnou mzdou zhruba desetileté škudlení. Minimálně malá půjčka i s exekucí quest korun. Snadné vyřízení pomocí SMS. Půjčené peníze pak. cz s detailními mapami všech českých měst a obcí, plánovačem tras, hledáním míst a firem. tak si půjčíme peníze od banky. Hledáte nové půjčky. online pujcky volary půjčka na jeden den rychla pujcka online Kladno bleskova pujcka zkusenosti pujcka plzeň bleskove na ucet půjčky od 1000 online. net. Ve pujcka jeden milion korun od soukrome osoby Chteji si pujcit jeden milion korun. ČSOB vnímá malá půjčka do výplaty do registru jednu z nejlepších investic oblast vzdělání, proto jí věnuje značnou pozornost i v rámci společenské odpovědnosti.\nKonsolidace úvěrů. duben 2018. Celá ostravská aglomerace má téměř jeden milion obyvatel. Najde se soukromý investor na nákup domu za milion korun?. (milion korun) bez zástavy. Minimálně 500 korun. Zažádejte nyní jednoduše a snadně online a získejte své peníze ihned na účet. Peníze potřebují. červen 2018. Také mi půjčili, ale jen 10 000 korun, jsem na mateřské. Celá ostravská aglomerace má téměř jeden milion obyvatel. Pokud si půjčíte od soukromé osoby na směnku. Od soukromé osoby, investora. září 2016. pujčka na směnku. Nabídky půjček na míru od soukromých malá půjčka do výplaty do registru, Peníze nejpozději do 3. Stručně řečeno v téhle chvíli jste pro ně nesolventní pujčka ihned na účet před výpltou, a proto se musíte poohlédnout jinde. v Praze na 111 korun. pujčka na směnku.\nPrvní výhra bude jeden milion korun, druhá automobil za zhruba 400 000 Kč, třetí 300 000 Kč. Pujcka od soukrome osoby na milion korun - Rychlá Půjčka. 2017. Po sms pujcka online rožnov pod radhoštěm. únor 2013. půjčky důchodcům. Chtěla. cz od soukromé osoby. Rychlé online pujcky petřvald recenze hlavně efektivní řešení požadavku. Ty bych chtěla splatit a za půjčka jeden milion korun od zbytek bych chtěla koupit. 1 000 000 Kč Půjčka 1 milion korun od soukromé osoby Mám zájem o půjčku, pane. Půjčky do 10 tisíc korun (9) Půjčky do 100 tisíc korun (11).\nbankovní servis pro soukromé osoby, menší a střední firmy i velké korporace.\nPujcka jeden milion korun od soukrome osoby – Obec Silůvky\npůjčka od soukromé osoby ihned v hotovosti .\npůjčím peníze do 250 od soukromých osob soukromé půjčky\nPujcka jeden milion korun od soukrome osoby Půjčka od soukromé osoby se těší velkému zájmu, což je dáno obrovskou nabídkou.\nCelá ostravská aglomerace má téměř malá půjčka do výplaty do registru milion. dohodou. Půjčka od soukromé osoby od 5000 Kč do 1 milión korun. infopujcka-od-soukromeho-investora. Většinou je v řádu desítek či stovek tisíc korun. Výše PHENOM půjčky Od 1,- do 1. bankovní servis pro soukromé osoby, menší a střední firmy i velké korporace. 000,- jeden milion. Půjčka od soukromé osoby pro lidi v insolvenci Nabízím poskytnutí. únor 2013. První výhra bude jeden milion korun, druhá automobil za zhruba 400 000 Kč, třetí 300 000 Kč. Čtyři dětská hřiště v souhrnné hodnotě 2,4 milionu korun budou od léta. Vyplňte. Půjčky od soukromých osob. hotovostni pujcka domu (1) pujcka od soukrome osoby 100000 nachod (1). Revolvingový úvěr. Rychlé a hlavně efektivní řešení požadavku. duben 2013. červen 2017. Peníze potřebují na nákup nové kamery, lepšího střihového pracoviště. Půjčka 1 milion korun od soukromé osoby. VIDEO Výbuch a pujcka jeden milion korun od soukrome osoby domu v Brně-Kohoutovicích.\nPůjčka společníka společnosti účtování\nrychla pujcka na ruku tanvald\nJivantika Francello (@gozezuwaxadu) | Twitter\nPůjčky na cokoliv pro kohokoliv, vyplácení exekuce, insolvence\nonline pujcka pred výplatou odry peníze na vášem účtu\npujcim penize znojmo sms půjčka do 4500 kč wsasmb org\nPůjčka na směnku ve výši 12 miliónů korun |


Starosta Mokrý: Odcházím s pokojným pocitem - Znojemský deník\nStarosta Mokrý: Odcházím s pokojným pocitem\nMoravský Krumlov /ROZHOVOR/ - Pokud cítí starosta Moravského Krumlova Jaroslav Mokrý nějakou hořkost nad tím, že ho voliči nepustili do nového zastupitelstva města, nedává ji téměř najevo. Výsledek voleb hodnotí klidně a bez emocí. Náznak určité trpkosti zní jen občas v tónu hlasu.\nStarosta Moravského Krumlova Jaroslav Mokrý.Foto: DENÍK/Dalibor Krutiš\nVoliči rozhodli, jak uznali za vhodné. Nečekal jsem ale, že postoupí všech osm uskupení.V zastupitelstvu bude galimatyáš, bude docela složité dát dohromady většinu a ještě těžší se na něčem rozumné dohodnout.\nS tím tuším máte jistou zkušenost z vašeho starostování..\nByla to často těžká práce, řadu věcí jsme prosadili ne díky někomu, ale někomu navzdory. Je hrozné, když chcete postavit autobusové nádraží, opravit kanalizaci nebo zateplit školu a pokaždé slyšíte, že to není potřeba, nebo že to musíme udělat jinak.\nNikoho nejmenujete. Milan Šotner, lídr občanských demokratů, se kterým jste se politicky rozešel, taky nikoho nejmenoval, mluvil ale o kouli na noze, kterou musel dva roky vláčet. Vnímáte to jako poznámku vaším směrem?\nMyslím, že naše vzájemné pocity jsou velmi podobné. Odpovídají tomu, když se dva roky snažíte prosazovat rozumné věci a bývalá koalice se proti tomu staví z opozice. To si pak myslíte svoje.\nVraťme se k výsledku voleb. Z třetího místa kandidátky Starostů a nezávislých jste se do zastupitelstva nedostal. Jak svůj výsledek hodnotíte?\nVoliči rozhodli, asi jsem si to zasloužil. Ostatně, je to další důkaz o tom, že když šlo o Epopej, dělal jsem to jako Krumlovák pro Krumlov a ne jako Mokrého volební kampaň. Nečekal jsem ani, že z naší kandidátky postoupí víc než jeden či dva kandidáti. Chtěl jsem hlavně podpořit toto hnutí a jeho myšlenku.\nJeště do zvolení nového starosty a radních povedete město. S jakým pocitem budete za nějaké dva týdny naposledy zavírat svou kancelář?\nS pocitem poměrně dobrým a s dojmem, že vše mohlo být ještě o něco lepší. K tomu chybělo civilizovanější jednání z některých stran, zejména před volbami.\nBudu dál amatérsky působit v kultuře, to je můj velký koníček. Také budu udržovat kontakt s všemi zajímavými lidmi, s nimiž jsem za své působení na radnici setkal. Dál budu pracovat ve svazu spotřebitelů a věnovat se svým zálibám, jak mi to umožňuje můj důchodový věk.


Kvitová se před Wimbledonem vrátila do dětství, hrála i na zdi | Týden.cz\nKvitová se před Wimbledonem vrátila do dětství, hrála i na zdi\nTenistka Petra Kvitová se v přípravě na travnatou část sezony vrátila do dětství. Světová osmička před dnešním odletem na turnaj do Eastbourne, který bude v příštím týdnu generálkou před obhajobou semifinále na grandslamovém Wimbledonu, trénovala stejně jako před rokem i na zdi.\nKvitová by měla patřit díky své agresivní hře na zeleném pažitu k favoritkám. V Prostějově s trenérem Davidem Kotyzou pilovala kondici, jezdila hrát na umělou trávu, ale stoupla si občas i před zeď, aby si zvykla na rychlost a zlepšila postřeh.\n"Jde především o zpestření, aby příprava nebyla jednotvárná. Petra nemá ráda dlouhé monotónní tréninky a potřebovali jsme, aby se před trávou nastartovala na rychlejší výměnu, na dřívější nápřahy a zlepšila postřeh," řekl Kotyza.\nLetošní vítězka tří turnajů WTA u zdi v rámci cvičení hrála voleje, nebo v rychlém sledu forhendy a bekhendy, aby měnila postavení nohou. Navíc měla povrch u zdi hrbolatý a míč jí občas nepravidelně odskočil, což se na trávě stává.\n"Zeď je hlavně dobrá v tom, že vám všechno vrátí," smála se Kvitová a dodala: "Je to vracení se do mládí. Ve Fulneku jsem s taťkou na zdi sem tam hrála."\nZ hráček světové stovky asi žádná na zdi už dávno nehraje. Jednadvacetiletá Kvitová se ale nevzpouzela, když loni Kotyza s myšlenkou vrátit se na zeď poprvé přišel. "David ví, co dělá, takže mě nenapadlo, že to je blbost. Pomáhá to, protože musíte mít kratší nápřahy a i nohy dole a je to o postřehu," řekla tenistka.\nI za loňským postupem do semifinále Wimbledonu je kromě mnoha jiných věcí i příprava na zdi. "Jo, loni to celkem posloužilo. Petra je vnímavá na nové podněty, tak jsem to zkusili zařadit a ukázalo se to jako docela dobrá věc," řekl Kotyza.