Městská knihovna v Třebíči | Kalendář akcí | E-knihy v naší knihovně\nE-knihy v naší knihovně\nMěstská knihovna v Třebíči nabízí svým čtenářům možnost půjčování e-knih zdarma. Propojením našeho on-line katalogu Tritius s katalogem Palmknihy.cz získají naši uživatelé k dispozici možnost zapůjčit si tisíce titulů e-knih, a to včetně novinek a bestsellerů.\nSlužba půjčování e-knih je k dispozici pouze čtenářům Městské knihovny v Třebíči s platnou registrací a je poskytována zdarma.\nVypůjčené e-knihy lze číst na tabletech a telefonech s operačním systémem Android a iOS nebo na na vybraných čtečkách s OS Android prostřednictvím aplikace eReading.cz. Aplikaci eReading nelze nainstalovat na čtečky Kindle a PocketBook.\nNabídka e-knih je dostupná z online katalogu knihovny Tritius.\nDélka výpůjčky e-knihy je 31 dní, po uplynutí této doby se e-kniha automaticky znepřístupní, výpůjčku není možné zkrátit ani prodloužit. Nevztahuje se na ní proto pokuta z prodlení, e-kniha sama zmizí z vašeho zařízení.\nStejnou knihu si může vypůjčit více čtenářů současně.\nKromě možnosti e-výpůjčky jsou některé záznamy knih v katalogu obohaceny o možnost prolistovat si ukázku daného titulu v PDF.\n1. Platná registrace v knihovně, včetně uvedení emailové adresy.\n2. Registrace na portálu Palmknihy.cz s uvedením emailové adresy shodné s adresou uvedenou ve čtenářském kontě v naší knihovně.\n3. Stažení aplikace eReading do čtecího zařízení. Aplikace jsou k dispozici ke stažení zdarma na Google Play pro Android nebo přes App store pro iOS.\nJak si půjčit e-knihu:\n1. Registrace u Palmknihy (pouze při první výpůjčce). Při registraci je nutné uvést stejný e-mail, jaký máte uvedený v knihovně.\n2. Přihlášení do čtenářského konta v on-line katalogu Tritius.\n3. Výběr e-knihy v katalogu. Tituly knih, které si lze vypůjčit, naleznete v horním menu v záložce Odkazy – E-knihy - PALMKNIHY.\nKaždý titul má v detailu svého záznamu možnost volby “Půjčit E-knihu”. Tlačítko je aktivní pouze, jste-li přihlášeni ke svému uživatelskému kontu.\n4. Po kliknutí na tlačítko “Půjčit E-knihu” se objeví obrazovka, kde je nutné potvrdit souhlas s podmínkami a použít tlačítko „Vyžádat e-knihu“. Po stisknutí tlačítka se Vám zobrazí oznámení o úspěšném provedení e-výpůjčky. Na emailovou adresu Vám dorazí oznámení o uskutečněné výpůjčce.\n1. Otevřete aplikaci eReading. Sekce s „Místními“ (stáhnutými) e-knihami bude zpočátku prázdná.\n3. Kliknutím na obálku stáhnete e-knihu ze sekce "Online" do "Místní". Pouze při tomto musíte být připojeni k internetu. Poté budete mít svoji půjčenou e-knihu k dispozici i offline s termínem „vrácení“.\nPřípadné dotazy pište na adresu mmejzlikova@knihovnatr.cz nebo volejte na tel. č. 568 619 522.


Test, recenze bezkontaktního teploměru TrueLife Care Q7 | Nejlepší dětský\nV sortimentu osobních teploměrů jsme otestovali bezkontaktní teploměr TrueLife Care Q7\nPodíváme se na obsah balení a na nejdůležitější parametry testovaného bezkontaktního teploměru TrueLife Care Q7. Také si produkt představíme ve videorecenzi a pokusíme se upozornit na to nejdůležitější. Závěrem vyhodnotíme klady a zápory tohoto bezkontaktního teploměru\nObsah balení bezkontaktního teploměru TrueLife Care Q7:\n– bezkontaktní teploměr TrueLife Care Q7\n– 9V baterie\nZákladní parametry bezkontaktního teploměru TrueLife Care Q7:\nDisplej: LCD – podsvícený\nProvozní teplota : 10 ~ 40°C\nRozsah měření tělesné teploty: 32 – 42,5°C\nRozsah měření povrchu: 0 – 100°C\nMax.odchylka měření tělesné teploty: +/- 0,3°C\nMax.odchylka měření povrchu: +/- 1°C\nVzdálenost sondy teploměru od objektu měření: 5 – 8cm\nJazyky manuálu: angličtina, čeština, slovenština, maďarština\nVideorecenze bezkontaktního teploměru TrueLife Care Q7\nTest, recenze bezkontaktního teploměru TrueLife Care Q7 – Jaká je realita?:\nTrueLife Care Q7 – více…\nOvládání teploměru je poměrně jednoduché a po prostudování návodu ho zvládne opravdu každý. Při výměně baterie budete potřebovat pro odklopení krytu trochu více síly, ale celkově se jedná o velmi rychlou záležitost.\nTest, recenze bezkontaktního teploměru TrueLife Care Q7 – 2020\nVýborné jsou dva režimy měření teplot a to první pro měření tělesné teploty s teplotním rozsahem 32,0 – 42,5 °C a druhý pro měření povrchu předmětů a prostředí s teplotním rozsahem 0 – 100°C. V našem případě jsme prováděli měření vždy v ideální vzdálenosti 5-8cm od měřeného prostředí nebo objektu.\nV případě, že je teplota těla nebo měřeného objektu mimo pracovní rozsah teploměru, objeví se na displeji HI (kdy je teplota vyšší než pracovní rozsah teploměru) a nebo LO (kdy je teplota nižší než pracovní rozsah teploměru).\nDalším plusem je podsvícený displej, který se při nočních měřeních určitě hodí.\nZa zmínku také stojí výdrž baterie s možností až 40 000 měření.\nVýrobce při měření tělesné teploty udává možnou odchylku +/- 0,3°C. Při našem testu docházelo při opakovaném měření k poměrně malým odchylkám. 9 z 10 pokusů bylo v jejích mezích. Teploměr tedy není určen na absolutně přesné laboratorní měření, ale k měření informativní, tedy velmi pravděpodobné, teploty, je více než vhodný.\nIdeální je vždy při měření tělesné teploty provést několik kontrolních měření bez jakékoli překážky před teploměrem (ideálně bez vlasů a chloupků, které značně znepřesňují výsledek měření).\nZajímavostí je, že přiložený návod u teploměru se liší od návodu, který lze stáhnout na stránkách výrobce. Zásadní rozdíl je ve vzdálenosti měření od objektu (přiložený návod udává 5-8cm, návod na internetu však 1-3cm) . Na stránkách výrobce je také uvedena jiná hodnota max.odchylky měření (navod +/- 0,3°C, na stránkách výrobce max. +/- 0,2°C) Vícejazyčný návod lze stáhnout na stránkách podpory výrobce: – https://www.truelife.eu/docs/manuals/q7/truelife_care_q7_manual.pdf\nNa internetu lze také dohledat návod a video, kde se u bezkontaktního teploměru provádí tzv.kalibrace. V našem případě však v návodu o této kalibraci není nic uvedeno a ani samotný bezkontaktní teploměr tuto funkci nenabízí. Pravděpodobně se tedy dříve jednalo o starší verzi teploměru.\nDoporučujeme vždy se držet přibaleného návodu u teploměru.\nCena bezkontaktního teploměru TrueLife Care Q7 začíná na cca 1500Kč a při zvážení všech pro a proti lze nákup tohoto teploměru rozhodně doporučit.\nNejdůležitější postřehy z testu a recenze teploměru TrueLife Care Q7:\n+ velmi jednoduché a rychlé ovládání teploměru\n+ dva režimy měření teploty\n+ rozsah měření teplot (tělesná 32,0 – 42,5 °C, prostředí 0 – 100°C)\n+ poměrně malé odchylky při měření ( v našem případě 9 měření z 10 bylo v mezích odchylky)\n+ podsvícený displeje\n+ možnost měření teploty u osoby, která spí (nemusíte děti budit)\n+ paměť měření (ukládání posledních 32 měření)\n+ upozornění na zvýšenou teplotu (pouze při vašem nastavení v teploměru)\n+ dle výrobce vydrží baterie až na 40000měření)\n+/– udávaná odchylka měření +/- 0,3°C (teploměr však tuto odchylku téměř nepřekračoval), také pozor na překážky před teploměrem (např.vlasy)\n– rozdílné návody pro stejné typy přístrojů (může způsobovat dezinformace)


Zpěvák mnoha tváří. Milan Lasica oslavil jubileum, vznikl komplet jeho nahrávek - Deník.cz\nMojich osemdesiat. Tak se jmenuje velkorysý komplet nahrávek, kterým slovenské vydavatelství Opus oslavilo jubileum výborného herce, ale i textaře a zpěváka Milana Lasici. 80 písní na čtyřech discích ukazuje jeho široký rozptyl od swingu přes šanson až k soulu.\nMilan Lasica | Foto: Pavol Frešo/Opus\nVětšina z nás má Milana Lasicu spojeného s televizním humorem, který provozoval ve dvojici se svým dlouholetým hereckým partnerem Júliem Satinským.\nPozději se tento charismatický elegán přehrál do charakterních rolí. Stal se svého druhu institucí a tím, čemu se od dob Jana Wericha říká moudrý klaun.\nMajitel dobrého jména\nZároveň ale nechal Milan Lasica v době, kdy jiní kariéru zvolna ukončují, propuknout svůj pěvecký talent, který se nejlépe hodí pro písničky ve stylu předválečného swingu.\nUž předtím natočil pár skvělých elpíček v triu se Satinským a zpívajícím skladatelem Jaroslavem Filipem. Ta bychom mohli zařadit do škatulky moderního šansonu. A vedle toho fungoval řadu dekád i jako spolehlivý textař, jehož služby využili Hana Hegerová, Pavol Hammel, Dežo Ursiny či Richard Müller. Nemluvě o jazzmanovi Peteru Lipovi, který před patnácti lety přišel s tematickým albem Lipa spieva Lasicu.\nNejrůznější umělecké polohy letošního oslavence jsou na aktuálním výběru Mojich osemdesiat demonstrovány na stejném počtu nahrávek, vzniklých v rozmezí let 1969 až 2008. Milan Lasica si připsal osmý křížek počátkem února necelý rok poté, co Peter Lipa na albu Dobré meno použil další jeho texty. Ve spojení s tímto zpěvákem se Lasicovi už za minulého režimu podařilo proniknout do hájemství soulu, což učinil s humorem sobě vlastním. Když se ale zkraje třetího tisíciletí rozhodl, že sám zkusí štěstí na koncertních pódiích, šel na to jinak tradičněji.\nLehce zdvižený koutek\nVybral si k interpretaci repertoár krále prvorepublikových slovenských swingařů Františka Krištofa Veselého a jiné skladby ze třicátých let. A světe, div se povedlo se mu totéž, co v českém prostředí souboru OPSO s Ondřejem Havelkou. Vrátil do hry muziku, která podle mnohých patřila jen do skanzenu.\nVyhmátl její skrytý půvab a s přirozenou nonšalancí oživil ty sladkobolné příběhy v rytmu slovenského tanga, k jejichž zlehčení Lasicovi postačil lehce zdvižený koutek úst.\nSpolečně s kapelou Bratislava Hot Serenaders nahrál dvě pohodová cédéčka Ja som optimista a Celý svet sa mračí. Jeho témbr si s vousatou salónní muzikou dokonale potykal. A recenzentům nezbylo než konstatovat, že tenhle pán umí zestárnout.\nAle teprve když nám Opus nyní předestřel na ploše čtyř kompaktních disků vše, co kdy Lasica nazpíval, ukázalo se, jak bohatý hudební život prožil.\nOd kultovní desky Bolo nás jedenásť s Jarem Filipem přes zlidovění jeho úžasného textu k Čerešním Hany Hegerové až po poklonu, kterou mu vysekl Richard Müller na albu s všeříkajícím názvem Müller spieva Lasicu, Lasica spieva Müllera, Müller a Lasica spievajú Filipa.\nMilan Lasica, Richard Müller, Július Satinský, Jaroslav Filip, Hana Hegerová, Jan Werich, Dežo Ursiny, Ondřej Havelka, Pavol Hammel, Peter Lipa


Sonda s kamerou 6200SRC, 2 m, Ø 5,5 mm pro endoskopy Voltcraft BS-500/1000T | Conrad.cz\nDomů » Nářadí » Měřicí technika » Měřiče a zkoušečky » Sondy endoskopu » Sonda s kamerou 6200SRC, 2 m, Ø 5,5 mm pro endoskopy Voltcraft BS-500/1000T\nObjednací číslo: 125056\nNakoupíte-li 5+ ks, zaplatíte pouze 6 531,- Kč za ks\nNakoupíte-li 10+ ks, zaplatíte pouze 6 409,- Kč za ks\nEndoskopická kamera vhodná pro profesionální endoskopy BS-500 a BS-1000T. Praktický husí krk a malý průměr přívodného kabelu () umožňují dostat kameru i do nejmenších a nejhůře přístupných míst. A to se sondou o délce 2 m. LED osvětlení kamerové sondy zajistí kvalitní obraz i v absolutní tmě. Intenzitu osvětlení lze plynule regulovat na připojeném endoskopu. Díky vodotěsnému provedení (IP57) je kamera ideální i pro použití v kapalinách. Endoskopická kamera je velmi flexibilní, má nízkou hmotnost a skvělou optiku. Po připojení k endoskopu můžete zkoumat problematická místa uvnitř přístrojů a nejrůznějších zařízení. Můžete prověřit problémy a závady a provést potřebná opatření, aniž byste museli složitě demontovat jakékoli zařízení. Napájení je zajištěno prostřednictvím připojeného endoskopu.\nK provozu je potřebný endoskop BS 500 nebo BS 1000T. Výrobek není určen pro použití u lidí a zvířat!\nVodotěsné provedení, délka 2 m\nZaostření 60 mm - ∞\nTechnické dotazy a diskuze k výrobku: Sonda s kamerou 6200SRC, 2 m, Ø 5,5 mm pro endoskopy Voltcraft BS-500/1000T\nHodnocení výrobku: Sonda s kamerou 6200SRC, 2 m, Ø 5,5 mm pro endoskopy Voltcraft BS-500/1000T\nCena produktu Sonda s kamerou 6200SRC, 2 m, Ø 5,5 mm pro endoskopy Voltcraft BS-500/1000T je aktuálně 6 890,- Kč. Pohlídejte si pokles ceny produktu zadáním své e-mailové adresy a ceny. Jakmile cena produktu klesne pod Vámi stanovenou hranici, pošleme Vám e-mail.


Halo Master Chief Collection - XONE RQ2-00030 | CZC.cz\nÚvodní stránka Herní konzole Xbox ONE Hry Microsoft Halo Master Chief Collection - XONE\nHalo Master Chief Collection - XONE https://iczc.cz/7e5cvg8jjoila9s12jjql68lpd_1/obrazek 156849 RQ2-00030 Microsoft\nHalo Master Chief Collection - XONE RQ2-00030\nNáš kód: 156849 *156849*\nPokud jste fanouškem oblíbené kultovní FPS série Halo, tak Vás zajisté potěší tato speciální edice, která obsahuje kompletně všechny čtyři legendární díly (Halo 4, Halo 3, Halo 2 a Halo Combat Evolved) s vysokým rozlišením pro hraní na nové XONE konzoli. Zároveň také získáte přístup do multiplayerové bety Halo 5: Guardians a seriál Halo: Nightfall. Další informace\nHry pro Xbox ONE Microsoft\n5: Guardians - Collector's Edition (Xbox ONE) CV4-00013 1 652 Kč 1 999 Kč 1 kus\n5: Guardians (Xbox ONE) U9Z-00050 1 321 Kč 1 599 Kč na objednání\nMaster Chief Collection - XONE RQ2-00030 právě zobrazený produkt\n1 321 Kč 1 599 Kč na objednání\nHalo Master Chief Collection - XONE\nXBOX ONE S, 500GB, bílá + Forza Horizon 3 + Hot Wheels DLC\nXBOX ONE S, 500GB, bílá + Middle-Earth: Shadow of War\nXBOX ONE S, 1TB, bílá + Middle-Earth: Shadow of War\nAssassin's Creed: Unity - Special Edition - XONE\nMetal Gear Solid V: The Phantom Pain - XONE\nXbox ONE S Bezdrátový ovladač, Recon Tech (PC, Xbox ONE)\nXbox ONE S Bezdrátový ovladač, vojenská zelená/oranžová (PC, Xbox ONE)\nXbox ONE S Bezdrátový ovladač, Winter Forces (PC, Xbox ONE)\nSpeed Link Stix silikonové čepičky , 4 barvy (XONE)\nTrust GXT 230 nabíjecí sada pro Xbox ONE\nTrust GXT 221 Duo Charge Cable (XONE)\nSandberg Warrior, černá/červená\nSilentiumPC Gear SR300 WH, bílá\nPokud jste fanouškem oblíbené kultovní FPS série Halo, tak Vás zajisté potěší tato speciální edice, která obsahuje kompletně všechny čtyři legendární díly (Halo 4, Halo 3, Halo 2 a Halo Combat Evolved) s vysokým rozlišením pro hraní na nové XONE konzoli. Zároveň také získáte přístup do multiplayerové bety Halo 5: Guardians a seriál Halo: Nightfall.\nPokračování kultovní FPS, která naváže na děj předchozích dílů. Hlavní hrdina Master Chief se ocitá na vesmírné lodi, bez vzpomínek na předešlé události. Společně s ním se na lodi nachází i jeho virtuální přítelkyně Cortany, která je zde krásnější než v předchozích dílech. Klidný začátek nevydrží ale dlouho a loď hrdina je napadena mimozemskou civilizací. Dokáže se hrdina probojovat na svobodu a zachránit svou přítelkyni?\nHra opět nabízí příběh geneticky vylepšeného supervojáka Master Chiefa, který jako jediný může zabránit alianci mimozemských ras a především rase Covenant v dobytí planety Země. Halo 3 předčí svého předchůdce prakticky ve všech směrech. Lepší grafikou počínaje a propracovanější akční částí konce. Master Chief bude mít opět k dispozici řadu spolubojovníků, s nimiž se postaví různým mimozemským rasám s použitím nových zbraní a nových dopravních a bojových prostředků.\nHalo Combat Evolved je neuvěřitelně dokonale propracovaná hra a konverze do moderní grafiky Vás jednoduše pohltí. Textury jsou vyhlazené a dokonce i vzdálené scenérie stojí za to. O ztvárnění vegetace a vody ani nemluvě. Hra navíc obsahuje možnost přepínání mezi starým a novým grafickým enginem, takže můžete jednotlivé lokace porovnat sami. Než však ke změně dojde, obrazovka na několik málo vteřin pohasne, takže grafiku rozhodně neměňte uprostřed bitevní vřavy.\nStřílečka, která navazuje příběhem na první díl a která Vás chytne svou zábavností i propracovaným příběhem a nepustí. Budete zde ztělesňovat postavu supervojáka Master Chiefa, který má za úkol zachránit lidstvo před vyhlazením. Vašimi protivníky bud nelítostná mimozemská rasa Covenantů. Výhodou hry je propracované grafické ztvárnění různých předmětů a prostředí společně s vyspělou umělou inteligencí nepřátel i spolubojovníků.\nKód výrobce: RQ2-00030\nBD nebo digital\njarmilje4. 12. 2015 10:50\nje tato hra na placce nebo je uvnitř jen digitální kód?


Roku 1586 spojená obec měla 6 gruntů, 2 grunty zkažené, 4 chalupy a 1 domek. V roce 1750 byl zřízen ve vsi poplužní dvůr, v roce 1903 byl vystavěn nový dvůr. Místní kaplička pochází z roku 1760 a v roce 1903 byla přestavěna. Z dalších vacíkovských staveb musíme vzpomenout: ovčín – vystavěn roku 1828, špýchar – vystavěn 1832, hospoda – vystavěna 1754. Nedaleká hajnice na Dědku a Chytavě byla postavena někdy po roce 1730 a pak myslivna na Lizu. Nová myslivna ve Vacíkově pochází z doby až po roce 1848,ale původní myslivna zde byla již v roce 1631. V 18. století ve Vacíkově bývala i flusárna. Nedaleko obce nechal vystavět Eduard hrabě Pálfy z Ordedu, majitel březnického panství, lovecký zámeček a v okolí zámečku byl vytvořen anglický lučnatý park.\n..Koncem února roku 1925 asi 2 km od Záměčku v lese, dělníci, kteří těžili kámen na cestu ,ve skále našli po odvalení plochého kamene “sklípek”, kde bylo nalezeno 6 zachovalých nádob a střepiny ze 2 misek z doby bronzové. Podle zprávy z Národního muzea se jednalo o věci z období 1000 – 700let př. n.l.


[Krmiva a chovatelské potřeby] FOUKANA KUKURICE POMERANC 40 G DODAMETO.CZ\n😊Ryby, plazyKrmiva a směsi pro rybolov Extrudy pufy a marshmallow Pufy a Foukané kukuřice\nOblíbené rybářské nástrahy, tzv. "Foukačky", jsou tepelně upravené, kukuřičné, plovoucí kuličky s příchutí pomeranče. Mají celoroční účinnost. . Je to rychlá a velmi účinná nástraha vhodná na lov kaprů, obzvláště i amurů. ❯❯❯\nKrmiva a směsi pro rybolov Pufy a marshmallow Extrudy Pufy a foukané kukuřice\n#FOKUP10 50,68 Kč\nOblíbené rybářské nástrahy, tzv. "Foukačky", jsou tepelně upravené, kukuřičné, plovoucí kuličky s příchutí pomeranče. Mají celoroční účinnost. .\nJe to rychlá a velmi účinná nástraha vhodná na lov kaprů, obzvláště i amurů.\nBalení : 40 g\nCharakteristika : Foukaná kukuřice , nebo-li tzv. Foukačky , jsou plovoucí, tepelně upravené - kukuřičné kuličky o průměru cca 12 - 14 mm. Jsou napuštěné tekutým aromatem v příchuti pomeranče .\nJe to osvědčený, přirozený výrobek, kterému neodolá ani velký kapr nebo amur. Foukačky jsou velmi vhodné na krátké vycházky, pro rychlý lov bílé ryby, ale také velkých cejnů, nebo opatrných kaprů, aj.\n- Použití: Foukaná kukuřice se napichuje převážně přímo na háček, nebo je možno použít i jemnou, boiliesovou montáž. Foukačka ve vodě pouze změkne, zgumovatí , ale stále drží relativně dobře na háčku.\nJe však nutno častěji přehazovat.\nPoslední aktualizace: 2022-05-09 15:50:46\nFoukaná kukuřice Pomeranč 40 - Podobné produkty:\nfoukaná kukuřice pomeranč 40 g pufy a foukané kukuřice extrudy pufy a marshmallow krmiva a směsi pro rybolov


Rozhovor po zápase s Ruskami | Kubeška | Curling CZ\nVýkon českých žen v šestém zápase na krajní páté dráze byl bohužel docela nepřesný a jejich ruské soupeřky tak vyhrály 8:2.\nRusko (Sidorova) 2 1 2 1 1 1 x x 8\nČeská republika (Kubešková) 1 1 x x 2\nŽivý komentář k průběhu utkání zde.\nOdkaz na grafický záznam zápasu zde (pdf).\nTrenér Karel Kubeška\nHra vypadala poměrně nepřesně. Co se stalo?\nTato dráha vypadá že je asi nejsložitější ze všech co tady jsou. Každá část jezdí jinak. Bylo to tam vidět u některých míst, kdy hráčky různých týmů hrály tři čtyři kameny za sebou a všechny končily tak, jak normálně kameny končit nemají. To znamená zlom někde v půlce dráhy a umírání těch kamenů někde mezi hog line a tee line. Když se ale přidá tak se kámen nezlomí, jede rovně a projíždí trackem, kterým by projíždět neměl.\nTo je problém, který jste měli už i na jiných drahách.\nByl i na jiných drahách, ale tady je to opravdu tak, že každá půlka dráhy (levá, pravá) se chová trochu jinak. Normálně to bývá často tak, že jsou-li dráhy u mantinelu tak část u mantinelu bývá malinko jiná než ta část co je od mantinelu. Ale tady to vypadá, že to má opačný efekt a těžko vysvětlit proč. Těžko přečíst něco co od nás neznáme. Některé kameny dojíždí a některé se zaseknou. Nevíme jestli je to ledem, jestli je to vymetením nějakých spotů, ale snad ta košťata tak nemetou, aby se tím opravdu dalo vymést něco na dráze. Těžko říct. Konstatovali jsme, že led je tady dobrý, ale ne víc. Přičemž na Mistrovství Evropy by měl být led velmi dobrý až výborný. Dobrý je průměr, za tři. Takový typ ledu úplně neotestuje kvalitu týmů. Ty, které jsou techničtější a tvořivější na tom trochu strádají. My jsme tam třeba udělali chybu ve třetím endu. Ne velkou, byla to taková chyba v rozhodnutí, kdybychom ji neudělali, tak jsme ten end mohli vyhrát, nemusel ho ukrást soupeř. Pochopitelně je pak velký rozdíl 2:2 nebo 1:3. Ono se to nezdá, je to v začátku zápasu. Ale mentálně to vždycky na ten tým už začíná trochu působit.\nTo bylo někdy na konci endu?\nBylo to zhruba v půlce endu. Pustili jsme se do kamene, který, kdyby dopadl dobře, byl výborný. Ale hráli jsme ho tím trackem, který se následně ukázal jako nejtěžší. Je to come around kolem guardu zvenku, což je ofenzivní trik, který opravdu může otáčet zápasy. Ale člověk si ho může dovolit jen na ledě, kterému rozumí. Kde ví přesně jak to odsadit a to jsme si mysleli, že víme a nakonec se ukázalo, že to úplně nefungovalo. Nemyslím si, že to úplně rozhodlo zápas, ale jsou takové maličkosti v zápase, které překlopí aktivitu z jednoho týmu na druhý. Najednou jsou karty rozdané trošku jinak. Tahle dráha nám moc štěstí nepřinesla. Prohráli jsme tady s Dánskem, taky velmi hloupě. Prohráli jsme tady teď s Ruskem, také ne moc chytře, po takovém výkonu, který v nás vzbuzuje vnitřní rozpaky. Přitom holky umí hrát. Jsou to výborné hráčky. Před devíti dny na jiném typu ledu dokázaly Sidorovou porazit, dokázaly porazit dvojnásobnou mistryni světa Feltscherovou a další týmy. A najednou jsme na jiném ledě a ten výkon úplně nepřichází čili vyplývá z toho, že máme trošku problém se přizpůsobit podmínkám.\nSidorové se to tedy podařilo lépe?\nMyslím, že měla i víc štěstí. My jsme štěstí neměli ani malinko. Například nádherný byl ten kámen v sedmém endu.\nTen co se odrážel od kamene na kraji?\nAno, to byl kámen na dvojku. Byl to krásně zahraný kámen. Jenom jsme dali pozdě pokyn k metení. Ten kámen se měl mést dřív a ta dvojka by to byla. V optice zápasu by to bylo najednou 4:6. To je o něčem jiném než 2:7. Hlavně po takových kamenech tým najednou nabere sebevědomí. Když takovou věc vymyslíš a zahraješ ji tak si říkáš ‚Paráda! My to umíme!‘, ale když to nevyjde tak si říkáš ‚Zase! O kousek, o kousek a o kousek…‘ Po mentální stránce, která hraje v curlingu velkou roli jsme šli dolů a dolů, samé ukradené jedničky od šestého endu do osmého. A přitom po vývoji, kdy jsme měli šanci na dvojku, zahrála Sidorova vynikající kámen. Třeba ten freeze [6. end]. Dvojku jsme měli rozehranou a ona zahrála báječný kámen a my jsme pak zahráli výbornou váhu, ale tady se nám špatně odhaduje točení ledu. Kameny v konci dělají pro nás trošku nevyzpytatelné věci.\nNa led se dostala i pátá hráčka Ežen Kolčevská.\nAno, ale bohužel jen na jeden end což mě nakonec mrzelo. Mohla si zahrát i dva. Já jsem chtěl trošku změnit atmosféru v týmu. Někdy se stane že atmosféra v týmu si jakoby sedá. Že tam není nikdo, kdo by to zvednul. Říkal jsem si, že tím, že to prohodím, když pošlu Terku na trojku, že to třeba vyjde. Nakonec byl ten end slušně zahraný, byla tam šance na dvojku. Bývalo by to 4:7 a dva endy do konce. Dalo se pořád hrát. Samozřejmě, šance ne příliš velké, ale nikoliv beznadějné.\nTo byl tedy tvůj pokyn?\nAno. Střídání dělá kouč. Tohle je něco co v pravidlech není dobře vymyšlené. Kouč nemůže požádat o time out, ale je jediný kdo může střídat? To nedává moc smysl. V tomto bohužel evropský vliv na Světovou federaci není úplně šikovný. V Kanadě jsou v tomto ohledu flexibilnější. Tam to navíc funguje tak, že koučové se normálně baví s hráči. Normálně mluví, kouč se zvedne, ukáže time out, mává na hráče.\nJe tedy větší součástí hry.\nLogicky! Kouč je ten, kdo s tím týmem pracuje celý rok. Pak si má sednout na lavičku a koukat a nemít právo na nic? To osobně nepovažuji za šťastné. Rekreační curling je něco jiného. Tam je třeba taky nějaký trenér, ale to je spíš kamarád. Tady je to opravdu systematická práce celého realizačního týmu, 4-5 hráčů, trenér, případně někdo další. Bereme to pořád jako pololegraci když hrajeme curling, ale je to olympijský sport a tohle je druhý nejvýznamnější podnik, který evropské týmy mohou hrát.


Velký workshop kyberbezpečnosti pro veřejnou správu..zapište si 10. září – KYBEZ\nDle většiny výzkumů jste největším rizikem kybernetické bezpečnosti vaší organizace Vy – samotní uživatelé!\nJak se v oblasti kybernetické bezpečnosti zorientovat? Jak poznat pokusy o kybernetický útok a další prolomení bezpečnosti? Co dělat v případě vypuknutí mimořádných událostí? A jak se chovat v online světě, abyste firmě nezpůsobili zbytečné ztráty?\nTo vše a mnohem více vás naučíme na workshopu, který pořádáme ve spolupráci se vzdělávací společností Forum Media dne 10. září v Praze.\nPřihlaste se na tomto odkazu: WORKSHOP Kybernetická bezpečnost


Zázvor dobyl české země: Čaj z něj nabízí již každá druhá hospoda. Kdy opravdu pomůže našemu zdraví? A k čemu je dobrý o Vánocích? | PROTIPROUD\nErika Magdalena Hájková přináší doporučení terapeutů, která pomohou užívat oblíbené zimní koření tak, aby nám opravdu pomohlo a neuškodilo\nZima je letos zatím velmi mírná. Přesto se mnoho lidí nevyhne nachlazení, zvláště pak v hektickém čase, který obvykle doprovází začátek vánočních svátků. Řada z nás se naučila jako prevenci i léčbu nachlazení užívat kořen zázvoru. Toto původně asijské koření proniklo hluboko nejen do naší kuchyně, ale i lékárničky a do běžného života obecně. Čaj z čerstvého zázvoru dnes dostanete určitě v nadpoloviční většině restaurací. Je to ale dobře?\nJe samozřejmé, že je lepší požívat za tímto účelem zázvor či jiné byliny a koření, než průmyslově vyráběná „léčiva“, která lidskému zdraví ve většině případů spíše uškodí, než prospějí, ačkoli (nebo právě proto, že) potlačí příznaky onemocnění. Je však zázvor všelékem, za nějž jej většina lidí má? Kdo by měl zázvor užívat? K čemu vlastně doopravdy je? Na tyto otázky mohou vrhnout světlo odpovědi terapeutů přírodní medicíny.\nČínská medicína: ano s výhradami\nTradiční čínská medicína zázvor rozhodně nedoporučuje plošně. Považuje jej za užitečný, avšak pouze pro určité typy lidí či obtíží, v souladu s tradiční naukou o užívání koření.\n„Potraviny a koření jsou pro čínskou medicínu léky již přes 4000 let,“ vysvětluje terapeutka čínské medicíny Taťána Marešová. „V čínské medicíně je koření využíváno k tomu, aby se povzbudil a stabilizoval tok energie čchi v člověku. K tomu, aby bylo koření používáno jako léčivý prostředek, dal popud podle čínských mýtů, sám moudrý císař Shen Nung, zakladatel farmakologie a používání léčivých bylin. Čínská medicína díky němu získala herbář Shennong bencaojing, kánon bylin.\nZázvor je výborný lék. Zlepšuje a urychluje trávení, podporuje detoxikaci. Pomáhá při nachlazení a dýchacích potížích, posiluje srdce, zlepšuje krevní oběh, podporuje pocení, snižuje bolest, podporuje trávení bílkovin, snižuje záněty a srážlivost krve, pomáhá vstřebávat krevní sraženiny\nKdo by zázvor neměl\nPodle čínské medicíny se však volba koření řídí ročním obdobím, klimatem a konstitučním typem člověka. „Studený“ člověk by měl doplnit energii horkou nebo teplou energií. „Horký typ“ by měl požívat stravu se studenou nebo chladnou energií. Čerstvý zázvor patří mezi koření s teplou energií, sušený pak přímo s energií horkou.“\nJana Hollanová, kolegyně Taťány Marešové ze sdružení Jezero, doplňuje konkrétněji: „Vzhledem k tomu, že je zázvor kořením s teplou až horkou energií, měli by se mu vyhnout lidé spíše horkokrevní. Kontraindikací užívání zázvoru je stav, kdy pacientovi stoupá jang vzhůru, tedy například vysoký tlak, nebo stav nedostatku jin, tedy například klimakterium. Neříkám, že se lidé s těmito obtížemi musejí zázvoru vyvarovat úplně, ale měli by jeho užívání konzultovat se svým terapeutem. Další skupinou lidí, kteří by se zázvoru měli vyhýbat, jsou ti, kteří trpí na horkost v žaludku, tedy pokud je trápí bolest žaludku, gastritida, tím spíše pak žaludeční vředy. Je paradoxní, že lidé, kteří mají problémy s trávením, často mají tendenci užívat zázvor, neboť skutečně trávení může podpořit, ale pokud mají současně tyto potíže, spíše si zázvorem ubližují.\nChřipky a nachlazení: kdy ano a kdy ne\nStejně tak nám zázvor nepomůže, pokud jsme již nachlazení a máme horečku – vlastně nám může i uškodit, neboť dále posílí teplo v organismu, kterého je při horečce většinou již dost. Výtečné však zahání prochlazení, pokud tedy tradiční lidové léčitelství doporučuje po prochladnutí koupel nohou ve vodě s vyvařeným zázvorem či zázvorový čaj, má z hlediska čínské medicíny naprostou pravdu. Na akutní horečnaté onemocnění, při němž máme zimnici a potřebujeme se „vypotit“, je zázvor skvělým pomocníkem. V žádném případě však není dobré jej setrvale užívat, pokud již akutní nachlazení přešlo do stádia zánětu průdušek, dutin, angíny, nebo hrozí dokonce zápal plic. Je to zkrátka lék dobrý na akutní vypuzení chladu z organismu.“\nSe zázvorem by měly dle poznatků čínské medicíny zacházet opatrně i těhotné ženy. Ty si však rády ulevují zázvorovým čajem od těhotenských nevolností. Proč vlastně? Co s námi zázvor vlastně „dělá“, jakou službu nám poskytne? Proč ho v poslední době v Čechách tak masově popíjíme a pojídáme? Na tuto otázku můžeme dobře odpovědět, pokud se podíváme na homeopatický lék zázvor (zingiber officinale). Zázvor nás totiž spojuje, jak uvidíme – s námi samými.\nMentální obraz zázvoru vidím tak, že může pomoci v situaci, kdy není jasné, jak dál a žije se automaticky. Zahřeje a rozpohybuje mě k životu, přestávám stát na místě a fungovat jen jako robot a začínám cítit své vlastní potřeby.\nLék má důležité účinky na fyzické tělo. „Zázvor jako homeopatický lék i tinktura zmírňuje plynatost, střevní nadýmání a koliky, říhání a žaludeční potíže. Je vhodný i při léčbě některých otrav jídlem.“ říká Vladimíra Olšerová, homeopatka. „Je také vhodným prostředkem při léčbě průjmů a střevních chřipek. Klíčovými fyzickými vodítky jsou těžký žaludek, pocit kamene v žaludku, bolest ze žaludeční jamky. Tinkturu je dobré mít s sebou při cestování do exotických zemí, ve kterých hrozí problémy trávicího traktu ze znečištěné vody či nekvalitní stravy.“\nPsychický „stav zázvoru“\nNejde však jen o vodítka fyzická: homeopatické léky léčí člověka jako celek, celistvou bytost, která má nejen tělo, ale i psychiku a duši. Důležitým vodítkem při indikaci zázvoru je tedy i psychický a celkový stav jedince. Psychiku léčí stejně dobře, jako tělo. I akutní fyzické stavy, o těch chronických nemluvě, totiž mají obě dimenze.\n„Zázvor působí úžasně například při ústřelech zad,“ říká zkušená homeopatka Vladimíra Řeháčková. „Také na trávicí obtíže. Pacient ve stavu zázvoru může mít i specifické bolesti hlavy, doprovázené zvláštními pocity: Jako by obsah hlavy byl tlačen do čela a kořene nosu při sklonění. Jako by pravé oko bylo vytlačováno při bolesti hlavy ven.\nZázvor však má pro mě jednu klíčovou větu, která nám vyšla při zkoušce léku, již jsme, jak je v homeopatii pravidlem, s kolegyněmi prováděly samy na sobě, a ta se týká psychiky: ‚kdybys tu byla...‘ Člověku ve "stavu zázvoru" totiž chybí spojení s tím, co opravdu má uvnitř, s ‚tím, jak to opravdu má‘ a toto spojení se snaží nalézt na špatném místě - venku. V druhých lidech, práci... Má pocit, že mu něco chybí, že mu druzí nedávají dost, nedělají, co potřebuje, že pro ně dělá množství věcí a nedostává odezvu... uvaří a napeče pro celou rodinu na Vánoce, a oni mu nedají to, co od nich tak potřebuje... a bez té odezvy to nejde. Jenže problém je uvnitř. Jako by mu nestartoval motor, nemá vlastní zážeh, jiskru. Spojení.\nPřestat být robot\nJe tedy vlastně logické, že homeopatikum ze zázvoru funguje téměř zázračně při ústřelech a prudkých bolestech zad – dává tělu informaci, že je možné propojit to, co se uskřinulo, zastavilo, zaseklo. A přesně tak funguje i v rovině psychiky.“\nKolegyně Vladimíra Olšerová doplňuje ze svého pohledu: „Mentální obraz zázvoru vidím tak, že může pomoci v situaci, kdy není jasné, jak dál a žije se automaticky. Zahřeje a rozpohybuje mě k životu, přestávám stát na místě a fungovat jen jako robot a začínám cítit své vlastní potřeby.“\nZázvor nám tedy může pomoci, když jedeme ve smyčce a svůj problém – zdánlivě – nedokážeme vyřešit sami, ačkoli okolí nám také žádnou odpověď nedává. Řešením rozhodně není jet „jako robot“ a v okamžiku, kdy nás tělo „zastaví“ nějakým tím nachlazením, ho umlčet Coldrexem.\nTo už si raději dát hrnek zázvorového čaje, na deset minut si v tichu sednout a zamyslet se nad tím, co vlastně opravdu chci, kdo jsem, kam jdu. Pomodlit se, pokud mohu a umím. Zima, čas, kdy je naše energie stažená dovnitř nás samých, nám k tomu dává ideální příležitost.\nPokud se tedy budu pokoušet zázvor využívat jako bylinu, která mě naopak má jako křečka v kolečku „udržet v tempu“, nejspíš tak úplně nezabere – nebo jen chvilkově. Nejdůležitějším předpokladem zdraví – ať nás trápí chornické nemoci, či „jen“ akutní nachlazení – je totiž především najít cestu k sobě a k Bohu. K tomu nám může pomoci jak zázvor, tak vánoční čas – pokud jej „užijeme“ správně.\nK tomu bychom také na Protiproudu chtěli během svátků přispívat.\nPP, Protiproud, Zdraví, Alternativní medicína, Zázvor, Zingiber officinale, Erika Hájková,


celoobličejové masky Zlínský kraj | Zlaté stránky\nHledání "celoobličejové masky Zlínský kraj"\nCyrilometodějská 851, 76601 Valašské Klobouky\nKlobouky, Zlínský kraj eurofire@eurofire … přístroje celoobličejové masky filtry … cest ( celoobličejová maska ), detekční\nAutorizovaný prodejce MSA AUER. Prodej prostředků osobní ochrany: přilby, dýchací přístroje - ochrana dýchacích cest (celoobličejová maska), detekční přístroje, termovizní zařízení, ochranné obleky, únikové respirátory. Zboží Vám doručíme přepravní službou.\nSAFEART OCHRANNÉ PRACOVNÍ POMŮCKY - Blanka Bilíková\na celoobličejová maska , sluchátka\nVyrábíme pracovní oděvy a nabízíme ochranné, reflexní a bezpečnostní pomůcky OOPP. Prodáváme rukavice (svářečské, teplu odolné, jednorázové), obuv (zdravotní, protipořezová), respirátory, polomaska a celoobličejová maska, sluchátka, brýle, štíty, přilby, postroje, detekční trubičky.\na celoobličejové masky , sluchátka\nrespirátor ochranné masky polomasky … a celoobličejové masky 3M\npřetlakové materiály (1)\nservis přileb (1)\nservis dých přístrojů (1)\ndýchací přístroje (1)\nceloobličejové masky (1)


Klíčová slova pro Ústí nad Labem:\nZdymadla Střekov Ústí nad Labem\nAktuální zpravodajství z regionu Ústí nad Labem:\nMalý krámek ve Vídeňské ulici v Klatovech měl v době covidu namále, ale udrželi ho stálí zákazníci, kteří si ho oblíbili. Jde totiž o místo, kde pořídíte červy, cvrčky, zmrzlinu sušenou mrazem a další neobvyklé speciality.\nPotřeby trhu práce se mění. Společensky odpovědné firmy reagují\nZ Plzně zmizí značka Škoda i okřídlený šíp. Zůstanou jen boleslavské automobilce\nHlučínská , 747 22 Dolní Benešov\nLevné stěhování Praha - About Bohemia s.r.o.\nSpolečnost About Bohemia s.r.o. se zabývá stěhováním po Praze a Praze-východ - stěhování domácností, kanceláří, starožitností a další. Naším cílem je poskytovat kvalitní, ale cenově dostupné služby. Naše služby zahrnují bezplatnou návštěvu technika a stanovení ceny. Přistavení stěhovacího vozidla a doprava po Praze je ZDARMA!\nOravská 1890/9, 10000 Praha\nDöner Kebab Ostrava\nDöner Ostrava. Kvalitní rychlé občerstvení. Nabídka kebab, burger, hamburger, hranolky, saláty. Velké porce za skvělé ceny.\nDoktora Martínka 1590, 70030 Ostrava\nProvozujeme Rybí restaurace,bazén,sauna,masáže.Ubytování. Cykloturistika.\nnám. 5. května 119, 378 16 Lomnice nad Lužnicí\nOblastní spolek Českého červeného kříže MB(provozovna Mladá Boleslav)\nČeský červený kříž je humanitární občanské sdružení působící na celém území České republiky. Působí v oblasti humanitární, sociální a zdravotní. Posláním ČČK je zejména předcházet a zmírňovat utrpení, chránit zdraví, život a úctu k lidské bytosti, podporovat vzájemné porozumění, přátelství a mír mezi národy bez rozdílů národnostních, rasových, náboženských, třídních a politických a usilovat o naplňování základních principů hnutí Červeného kříže. Veškerá činnost Českého červeného kříže vyplývá z tohoto poslání. Základními principy hnutí Červeného kříže se rozumí sedm principů: humanita, neutralita, nestrannost, nezávislost, dobrovolnost, jednota a světovost.\nTovačovského 300, 293 01 Mladá Boleslav IV


Švýcarský Chur - město, z něhož můžete všemi směry vyrážet na lyže | Švýcarsko na Světadílech\nŠvýcarský Chur - město, z něhož můžete všemi směry vyrážet na lyže\nChur obklopují ze všech stran Alpy a můžete si vybírat, kam odtud zamíříte na lyže. Nedaleko leží Davos, ještě blíže to je do nově propojeného areálu Arosa-Lenzerheide a dlouhá cesta to odtud není ani do dalšího lyžařského střediska nad trojicí městeček Flims Laax Falera. Cestovat z Churu na lyže můžete vlakem, a to zcela zdarma!\nChur je nejstarším švýcarským městem a zdobí jej domy z 16. až 18. století. Město v historii těžilo ze své polohy. Stojí na místě, kudy procházely konvoje se zbožím mířící přes alpské průsmyky. Kdo si chce užít zimu v historickém městě a poznat různá lyžařská střediska, neudělá chybu, když se ubytuje přímo v Churu. Z Prahy sem lze autem dojet za šest hodin, z Brna vede nejrychlejší cesta přes hlavní město.\nMenší lyžařský areál je k dispozici také přímo v Churu. Kousek od centra města je stanice lanovky, která vyváží lyžaře nad město. Chur leží 600 metrů nad mořem, ale kabinkami vyjedete až do výšky 2 200 metrů. Dolů vedou sjezdovky všech náročností.\nKdo chce zažít pravé alpské sjezdy, zamíří do letos nově propojeného areálu Arosa-Lenzerheide. Patří k němu 238 kilometrů sjezdovek. Stačí mít skipas a pojedete z Churu do Arosy vlakem nebo do Lenzerheide poštovním autobusem zcela zadarmo. Anebo vyrazíte do Davosu, který se chlubí sítí 320 kilometrů sjezdových tratí. Také do tohoto nejvýše položeného města v Evropě dojedete vlakem bez příplatku. Jízdenka na Rhétskou dráhu zároveň funguje jako skipas, navíc zaplatíte jen jeden frank.\nVečery pak lze trávit v historickém Churu, který se zanedlouho stane největší švýcarskou zónou bez aut. Po celodenním lyžování přijdou vhod místní kulinářské speciality. V řeznictví narazíte na salám z jelena, v cukrárně si můžete dát tradiční hruškový chléb nebo ořechový koláč. V restauraci si zase objednáte speciální alpské sushi - namísto ryb a rýže dostanete závitek s kroupami, sýrem a sušeným masem. Za ochutnání rozhodně stojí místní specialita Röteli. Červený likér z třešní je tradičním pitím kantonu Graubünden. A po večeři si objednejte půllitr piva Calanda. Jedno z nejznámějších švýcarských piv se vyrábí právě v Churu. Jméno piva pochází od stejnojmenného alpského vrcholu nad městem.\nMilovníky filmu patrně přiláká Gigers Bar. Nese jméno a náměty autora postavy ze slavného filmu Vetřelec. Hans Rudolf Giger se narodil právě v Churu. Après ski s Vetřelcem nikde jinde na světě nezažijete!\nČlánek byl zobrazen 2 995 krát.


Původní název: Pygmalion\nPřekladatel: Milan Lukeš\nNakladatel: ARTUR, Edice D/sv.42\nPygmalión je satirická komedie, také označována jako romantická hra, k jejímuž sepsání našel G. B. Shaw inspiraci v Ovidiových Proměnách. Podle této komedie vznikl úspěšný muzikál My Fair Lady (1956). Hlavními postavami jsou profesor fonetiky Higgins, plukovník Pickering, hospodyně Pearcová a květinářka Líza Doolittlová.\nHiggins se svým přítelem uzavře sázku, že z prostořeké Lízy za pouhého půl roku udělá dámu hodnou té nejvybranější společnosti. Pickering i paní Pearcová mu v jeho nelehkém úkolu pomáhají a brzy se jim prostinká dívka z ulice přímo před očima skutečně začne měnit ve vznešenou dámu.\nNikdo ve společnosti nepochybuje o jejím skvělém původu, Higgins tedy považuje svůj úkol za splněný a jako fonetický nadšenec se o Lízu přestane zajímat. Ta se však už nemůže vrátit na místo, kde žila dříve, a tak přijímá lásku nepravého muže...\n"Co jiného je život než série hloupých nápadů? Potíž je na ně přijít. Jenom nepromeškat šanci: nenaskytne se každý den."\nDivadelní hry bych rozhodně měla číst mnohem častěji. Jsou opravdu náramně zábavné. U Pygmaliónu konkrétně jsem se smála v jednom kuse. Oblíbila jsem si všechny protagonisty příběhu i děj samotný. Na knihách jsou tím nejlepším bezpochyby dialogy, umění G. B. Shawa spočívá právě v nich, proto se u této komedie zaručeně nebude nudit. Jsou duchaplné, typicky ironické, úderné, vtipné a neskonale jiskřivé. Protože má každá postava v této hře svůj osobitý přízvuk, řeč i způsob vyslovování, jejich slova mi živě zněla v hlavě - skoro jako bych se ocitla na představení...\nV Pygmaliónu je lehce patrný sklon k feminismu; Higgins Lízu učí mluvit a chovat se jako vévodkyně, ale dívka neústupně odmítá stát se jeho dílem. V jednom kuse opakuje, že je slušná holka, čímž Higginsovi brnká na nervy, já si ji však pro to velmi oblíbila. Líza byla po celou dobu úžasně bezprostřední, a všechno, co vypustila z pusy, bylo nesmírně vtipné a dokonale trefné. Právě díky ní má celé dílo takový nadčasový šmrnc.\nPamatuji si období, kdy jsme tuto komedii probírali ve škole. A přála bych si být méně ovlivněná středoškolským rozborem díla. Rozhodla jsem se věřit, že šťastný konec Pygmaliónu není pouze zdánlivý nebo falešný, jak jsme se učili. Skutečně hru vnímám jako romantickou, a jelikož jsem si ji opravdu oblíbila, nemůžu jinak, než svým hrdinům přát štěstí a věřit ve všemocnou sílu lásky.\nČtení Pygmaiónu bylo úžasným zážitkem a já se ke hře budu nesmírně ráda a často vracet.\nŠtítky: book-reviews Classics\nAnonymous 14/8/14 21:13\nKrásná recenze, stejně jako všechny na Tvém blogu!:)\nJá jsem si Pygmalion nedávno pořídila a chci si ho přečíst před tím, než ho budeme brát ve škole, asi hned v září:-)\nDíky Tvé recenzi se teď na knížku vysloveně těším..:)\nVeronika 14/8/14 21:15\nDěkuju, milá Nell, to jsem opravdu moc ráda. Věřím, že si Pygmalión zamiluješ tak jako já... :-)\nBastera 14/8/14 21:15\nJá mám Pygmalion také moc ráda a přesně líbilo se mi, že Líza nechce být jen módním doplňkem :)\nQ.ee 14/8/14 21:45\nSouhlasím, já mám Pygmalión taky moc ráda. :-) Krásné fotky.\nZápisky jedné knihovnice 15/8/14 10:12\nJá si tu tvou recenzi asi vytisknu a budu ji dávat čtenářům. Kdybys věděla, jak se někteří studenti tváří, když si to mají půjčit :-D\nVeronika 15/8/14 10:45\nJé, to je tak milé, děkuju. :-) Já jsem si zamilovala většinu knih z povinné četby - a tahle je rozhodně jednou z těch nejlepších... :-)\nann 15/8/14 21:16\nO Pygmaliónu jsem už slyšela, ale vůbec by mě nenapadlo, že to bude taková zábava, spíš jsem si to představovala, jako nějaké nervy drásající drama, ani vlastně nevím proč :D Ale z tvojí recenze to zní, jako úžasná hra, kterou si určitě v budoucnu přečtu :)\nLusu 23/8/14 01:24\nMy sme ju dokonca ako povinné čítanie ani nemali :/\nkaždopádne, toto dielko sa mi páčilo :)


Poradenské centrum - Proč jsme tady pro Vás... / Slezská univerzita v Opavě\nProč jsme tady pro Vás...\nStruktura / Další pracoviště / Poradenské centrum / O nás\nSlezská univerzita v Opavě poskytuje poradenství a služby všem uchazečům o studium, studentům i absolventům prostřednictvím celouniverzitního pracoviště - Poradenského centra. To je zároveň i kontaktním místem pro uchazeče o studium a studenty se specifickými potřebami. Posláním tohoto pracoviště je napomáhat k vytvoření rovných příležitostí v přístupu k vysokoškolskému vzdělání a studiu v akreditovaných studijních programech Slezské univerzity v Opavě.\nNabízíme pomoc při řešení osobních a studijních problémů, psychologické, speciálně pedagogické, sociální, emoční, poradenství pro podporu studijní úspěšnosti, poradenství a odborné služby studentům se specifickými potřebami.\nOlbrichova 625/25, Opava, 746 01, 1. poschodí\ntel.: +420 553 684 815\nBezbariérový přístup do budovy je ze dvora výtahem.\nV budově je zřízeno bezbariérové WC. Místnost je vhodná pro pohyb osob se sníženou pohyblivostí. S ohledem na vytíženost pracovníků centra doporučujeme telefonickou či e-mailovou domluvu předem, viz Kontakty níže.\nUniverzitní náměstí 1934/3, Karviná, 733 40\nV případě zájmu kontaktujte Bc. Ingrid Jurčíkovou:\ntel.: +420 596 398 254 nebo +420 596 398 416\nHana Vojníková - koordinátor Poradenského centra\n- specialista digitalizace\npondělí - pátek, 9:00 - 11:00 a 13.00 - 15.00\nMgr. Radana Petrželová - speciální pedagog\npondělí a středa, 13.00 - 15.00\nna osobní schůzce je potřeba se domluvit předem telefonicky nebo e-mailem\nMgr. Bohdan Chodura - psycholog\núterý, 16.00 - 19.00\nBc. Šárka Holčapková - referent asistenčních služeb\npondělí - pátek, 8.00 - 11.00\nPhDr. Beáta Koňařík Bakošová - referent poradenských služeb\npondělí + středa, 8.00 - 12.00\nPhDr. Bc. Jindra Planková, Ph.D. - referent služeb SSP na FPF SU\npondělí - pátek, 8.00 - 12.00\nBc. Ingrid Jurčíková - referent služeb SSP na OPF SU\npondělí - středa, 13:00 - 16:00 nebo dle individuální domluvy


Pásli ovce valašky: Sváteční\nBylo mi líto všech těch proseděných hodin nad zaváděním osnovy a tak jsem využila nápadu, který jsem zahlédla na internetu (kde jinde?), navázat na zbylé konce staré osnovy osnovu novou. Pak už jen stačí všechno naráz protáhnout nitěnkami a paprskem a je hotovo. Tedy za předpokladu, že nechcete měnit pořadí nitěnek. Kousek plátna na obrázku ukazuje první tkaninu, co mi udržuje nitě na místě vpředu před paprskem, aby se mi nevyvlekly. Na druhé straně nitěnek sedím já a uzlíkuji každou nitku staré osnovy s nitkou osnovy druhé. Potom všechny nitě protáhnu, připevním k osnovnímu válci, napnu osnovu a můžu se pustit do práce.\nAutorka skvělé knížky Huck Lace Madelyn van der Hoogt (str.4) se v úvodu vyznává ze své lásky:\nKdybych se náhle ocitla uprostřed pouště a mohla s sebou mít pouze jediné tkaní, byla by to huck lace. Je v ní vše, co by si mohl tkadlec přát:\n- poskytuje maximum vzorů s minimálním počtem listů\n- vytváří překrásné tkaniny z různých typů vláken\n- může být využitá pro různé typy tkanin od lehkých krajkových až po silné a hřejivé\n- vypadá velmi složitě, ale vlastně je velmi jednoduchá\n- vytváří vertikální i horizontální vzorování\n- je velmi vhodná pro vytváření originálních návrhů\n- umožňuje, ale nevyžaduje souhru barev\n- je možné tkát rychle a snadno pouze s jedním člunkem\nMá ubohoučká malinkatá zkušenost s tímto typem tkaní musí souhlasit se všemi vypsanými zkušenostmi autorky.\nStejný návod, jen jsem použila trochu jiný materiál (obyčejná perlovka), jinou barevnou kombinaci a trochu jiné spouštění listů a je tu něco docela jiného, než byl předcházející ubrus.\nJeden obrázek minulého pro srovnání:\nJediné, co mi zabránilo v dalším pokračování, byl absolutní nedostatek vhodných nití pro další práci. Takže jsem musela nekonečnou osnovu s lítostí ukončit. Ale určitě vím, že k huck lace (promiňte mi ten anglický název, ale český pro něj nemám) se budu vracet. Je to výzva.


V případě, že se rozhodnete nějakou dobrotu upéct, mohal by se vám hodit některá naše kuchyňská váha. Existuje široká nabídka vah s různými vlastnosti a funkčnostmi. Podívejme se na to blíže.\nVětšina vah má displej, většinou je podsvícený. Samozřejmostí je také funkce automatického vypnutí, většinou po 1 minutě. Tato funkce je velmi praktická, protože nemusíte neustále myslet na to, že je potřeba váhu vypnout, aby se vám nevybily baterie. Stejně tak užitečná je také funkce, která indikujte slabé baterie a upozorní vás na docházející baterie vždy včas, ještě před tím, než se pustíte do pečení a vaření. Vyhnete se tak případné výměně baterií uprostřed pečení.\nPři pečení jistě využijete i funkci dovažování. Mnohdy označována jako TARA. Znamená to postupné vážení ingrediencí v jedné misce. Po přidání každé ingredience je možné stisknout tlačítko TARA, počítadlo se vynuluje a vy můžete přidat další ingredienci. Tato funkce je velmi praktická, když potřebujete vážit více sypkých směsí a nechcete si zašpinit mnoho nádobí. Jistě se vám tato funkce brzy zalíbí a budete ji často využívat. Váhy EMOS váží s přesností na 1g. V případě přetížení, vás váha sama upozorní.\nPokud jste fanoškem Jamieho Olivera a rádi vaříte podle jeho kuchařek, nebo podle jiných kuchařek s odlišnými jednotkami, určitě oceníte možnost přepnout si jednotku vážení např. na lb. Stejně tak je možnost přepnout na oz, fl oz ale i ml, díky čemuž jsou tyto váhy praktickým pomocníkem do domácnosti.\nJsou vyrobené z lehce čistitelných materiálů jako je nerez, tvrzené sklo apod. Výhodout je také moderní design, díky kterému se mohou stát příjemným doplňkem vaší kuchyně.\nTakového pomocníka by chtěl mít v kuchyni každý. Buďte tedy sami sobě cukráři a vyberte si z naší nabídky.


SÚKL začal zveřejňovat webové stránky, které nabízejí neschválené přípravky, Nebezpečné léky, léčiva a padělky léků | SÚKL\nExistuje společný monitoring situace výskytu padělků a nelegálních přípravků v rámci EU?\nHome » Informace a upozornění - ČR i zahraničí » SÚKL začal zveřejňovat webové stránky,...\nBoji proti nelegálním a padělaným lékům se SÚKL věnuje řadu let, a to ve spolupráci s dalšími institucemi jako jen např. Policie ČR, Celní správa či Státní zemědělská a potravinářská inspekce.\nVšechny padělané a nelegální léky, které SÚKL vlastní činností zajistil nebo následně laboratorně analyzoval, zveřejňuje na webových stránkách informační kampaně www.nebezpecneleky.cz.\nV poslední době však SÚKL zaznamenal řadu podnětů na webové stránky, kde jsou kromě padělků a nelegálních přípravků nabízeny také zejména doplňky stravy, kterým jsou neoprávněně přisuzovány léčebné vlastnosti, a přípravky bez ověřené kvality, účinnosti a bezpečnosti, které mohou negativně ovlivňovat lidské zdraví.\nU podnětů na prošetření takových výrobků se jejich podatelé zpravidla domnívají, že by mohlo jít o léčivé přípravky, přičemž dané výrobky jsou nabízeny ke koupi prostřednictvím e-shopů. Na webových stránkách e-shopu však nebývá uveden jakýkoliv identifikační údaj prodejce či výrobce. K prošetření daného podnětu tedy chybí nezbytné podklady a zároveň chybí i subjekt, který by tyto podklady na vyžádání SÚKL předložil. V těchto případech selhávají i pokusy vypátrat odpovědné subjekty například prostřednictvím kontrolního nákupu nebo pátráním po osobách, které mají registrované příslušné internetové adresy (často anonymně v zahraničí, zvláště ve třetích zemích jako je např. Panama či USA). S vysokou pravděpodobností se jedná o podvodné obchody ve smyslu tzv., „šmejdů“. Výrobkům jsou na daných stránkách jednoznačně přisuzovány léčivé nebo preventivní účinky (často hraničící se zázrakem), jsou doporučovány významnými světovými, avšak neexistujícími lékaři a odborníky, popřípadě zázračně uzdravenými neexistujícími lidmi, podle grafického ztvárnění a jednoduchosti zjevně cílící na seniory.\nSÚKL je v takovýchto situacích se svými pravomocemi v rámci stávajícího legislativního nastavení v dosti bezvýchodném postavení. I z tohoto důvodu se rozhodl na takové webové stránky upozorňovat, varovat spotřebitele před případným nákupem a upozorňovat na možná rizika, zdravotní i ekonomická.\n„Často jsme na podobné nabídky krátcí, například proto, že se jedná o zahraniční subjekt, který s námi jednoduše nekomunikuje. Považujeme proto za důležité české pacienty před podobnými praktikami varovat,“ vysvětluje postup SÚKL Zdeněk Blahuta.\nNa takových webových stránkách bývají často zobrazeny fotografie „lékařů“ či jiných „odborníků“ s odkazem na jejich odborné názory a zkušenosti s výrobkem. Pokud však spotřebitel začne po daném odborníkovi pátrat, zjistí, že nikdo takový neexistuje a že se jedná o fiktivní osobu a ilustrační fotografii. Lákavá může být i zdánlivá ekonomická výhodnost, např. v podobě nabídky dalších balení zdarma při koupi určitého množství přípravku. SÚKL před takovými nabídkami důrazně varuje a vždy doporučuje obrátit se na lékárnu, která může nabídnout celé spektrum registrovaných léků, u kterých byla ověřena kvalita, účinnost a bezpečnost.\nV případě nákupu léků na internetu pak stačí řídit se jednoduchými pravidly:\nZásilkový výdej (prostřednictvím Internetu), může v ČR zajišťovat pouze "kamenná" lékárna. Lékárny, jejichž provoz je řádně schválen SÚKL, je k dispozici v databázi lékáren.\nZásilkovým způsobem je možné vydávat pouze v ČR registrované léky, jejichž výdej není vázán na lékařský předpis. Obojí je možné si ověřit v databázi registrovaných léčiv.\nSeznam webových stránek zveřejňuje SÚKL ZDE.


Jan Bočan: Jsem pražsky myslící člověk | Architekti | Architektura | www.asb-portal.cz\nJan Bočan: Jsem pražsky myslící člověk\nArchitekt Jan Bočan se do české architektury nesmazatelně zapsal realizacemi zastupitelských úřadů v Londýně, Stockholmu a nedávnou realizaci ambasády v Tbilisi. Jeho ateliérem na ČVUT už prošlo několik úspěšných generací architektů. Podle Jana Bočana je architektura tvorbou prostoru, nedá se učit poučkami – je především filozofií života člověka a jeho potřeb.\nPřed dvěma lety jste dokončil projekt ambasády pro Tbilisi. Není to zdaleka vaše první reprezentační budova. Můžete o této poslední realizaci něco říct?\nPár drobností se dodělávalo ještě loni. Vrátil jsem se do svých nejmladších let, kdy jsem miloval výrazné betonové tvary a konstrukce – do období brutalizmu. Naše zdroje byly omezené, museli jsme se vrátit k těm nejjednodušším, neprimitivnějším prostředkům. Ale nám to vyhovovalo. Ten dům je vymyšlený z levných materiálů. Je to první současná architektura, která v Tbilisi vznikla, byla oceněna jako nejlepší barák v Tbilisi. Následně tam vznikla řada moderních, současných architektur, ale Česká republika má v Tbilisi rozhodně navrch, ambasáda byla velkým diplomatickým počinem.\nCo má podle vás „zastupitelství“ jako typ reprezentační architektury ztělesňovat?\nZastupitelský úřad je vlastně první místo setkání tamějšího obyvatele s Českou republikou, s českou kulturou. Naznačuje, kdo Češi jsou. Má svou strukturu, spojuje společenské, administrativní prostory a byty. Jednotlivé vstupy se od sebe vzájemně oddělují. Architektonické řešení komplikují různá bezpečnostní opatření. Je to velmi zajímavá „křížovka“. Snažíte se vytvořit prostředí, které o naší zemi něco vypovídá, reprezentuje ji a zároveň garantuje bezpečnost. Například Spojené státy americké se v tomto ohledu tváří jako pevnosti. V našem případě to tak není, ale i tyto vlastnosti musí být nenápadně zohledněny. Několik let v tom prostředí žijí lidé, kteří na něj nejsou zvyklí. Chcete, aby se necítili jako ve vězení a nelitovali, že přišli o tři, čtyři roky života.\nUvažoval jste takhle už ve svých prvních realizacích ambasád v Londýně a ve Stockholmu? Jak jste vlastně přišli k zadání londýnského zastupitelství?\nTa první realizace byla velice zajímavá. Byl jsem tenkrát velmi mladý muž. Tehdy za mnou přišel šéf a řekl: „Honzo, zkuste udělat nějaký návrh velvyslanectví do Londýna, jen tak pro představu.“ Zadal mi situaci a dodal: „Ono se to stejně realizovat nebude. Ale pracoval jste na všelijakých rutinních úkolech, tak ať máte trochu radost.“ Tak jsem si chvíli hrál. Za nějakou dobu přišel šéf celý bledý: „Honzo, ono se to bude realizovat!“ Byla to ohromná příležitost.\nJá jsem tenkrát lítal ode zdi ke zdi mezi vlivy Le Corbusiera, Niemeyera a Kahna. Myslím, že to je dost znát. Od roku 1967 jsem do Londýna jezdil, někdy i se šéfem, a spolupracoval jsem s anglickými architekty. Byla to velká šance, v době, kdy nikdo nikam nesměl, jsem jako mladý architekt navazoval zahraniční kontakty. Dokončilo se to v roce 1970, rok nato jsme získali cenu za nejlepší realizaci v londýnském regionu.\nTo bylo velmi povzbudivé, že?\nAno! Ale názory na ten dům se různí dodnes…\nJe budoucnost zastupitelství v Londýně ohrožena? Naznačil jste, že nedošlo k pochopení toho, co je brutalizmus… S jakými pocity sledujete současné dění okolo budovy?\nS velmi mrzutými a smíšenými. Postoj investora – ministerstva zahraničních věcí je naprosto nejednotný… myslím, že směřuje k bourání. Zdá se, že je to jakousi neobratností, napomohl tomu dřívější český velvyslanec, který si chybně vyložil některé mé věty ve zprávě. Domníval se, že brutalizmus je ideologický směr komunistické diktatury. To je nesmysl. Tento moment ovlivnil staromilskou část společnosti, která tehdejší moderní architekturu nebere na vědomí. Vzniklo to tedy hlavně nepochopením té architektury, tento trend pokračuje.\nJakou roli v této kauze sehrává česká strana a jakou anglická?\nZačal bych anglickými úřady. Situace je taková, že se Angličané brání oficiálnímu vyjádření a snaží se rozhodnutí přehrát na českou stranu. Já čekám na jednoznačné stanovisko investora.\nVstupují do řešení revitalizace londýnského zastupitelství evropské normy?\nTo jednoznačně. Celý Londýn novým evropským směrnicím neodpovídá. Na anglických úřadech jsou stejní staromilci jako u nás. Po letech si na ten dům zvykli a respektují ho. Nechtějí na něm povolit změny, nechápou, že nová úprava kvůli lidem je nutná. Jenomže ten dům je stavěn v době před čtyřiceti lety. Angličané v té době žili spartánským životem. Celý Londýn má jednoduchá posuvná skla. V zimě je tam zima, v létě je tam horko. Angličané jsou na to zvyklí, ale naši lidé ne. Češi jsou zvyklí na pohodu a tu ta budova neměla. Revitalizace podle nových evropských norem nevyžaduje jen změnu funkce původně jen obytného objektu, ale kompletní technické řešení. Hlavní rozpor leží mezi anglickými památkáři a požadavky české strany. Češi by chtěli, aby personál nebydlel v jednom domě, ale aby se rozložil do různých objektů, což je ale současně ekonomicky velmi náročné.\nVe vašem pozdějším návrhu ambasády pro Stockholm váš osobní styl už dozrál…\nUž jsem byl zralý člověk, měl jsem po Kristových letech a zkušenosti z týmu Filsak, Bubeníček, Šrámek, Louda. Náš projekt zvítězil v soutěži. Zadání bylo jasné – architektonický objekt měl sloužit reprezentaci Československa, měl švédskému občanovi naznačit něco o naší kultuře. Nesnažil jsem se udělat dům, kde je teplo, kam neteče a kde se dá dobře pracovat, ale v prostorovém řešení jsem se zaměřil na to, aby ten dům vypovídal o charakteru Československa.\nV té době na mě měla vliv řada výtvarných umělců – Jiří John, Adriena Šimotová, Stanislav Kolíbal, Hugo Demartini – lidé s temperamentem. Tehdy nebyli ještě tak známí, byli tak uprostřed své dráhy, dále třeba Libenský, Brychtová, Kuchařová, Dobeš. Ve Filsakově skupině hráli roli zase Mikuláš Medek, Jan Koblasa a Aleš Veselý. Rozhovory a spolupráce s nimi byla pro mě i kolegu Zdeňka Rothbauera velkou školou, formovalo nás to a zůstalo nám to doteď. Já si zkrátka architekturu takhle představuji.\nMezi architekturou a volným uměním pro vás není dělicí čára?\nNe, vůbec. Vím, že architekt musí mít, aby mohl praktikovat, spoustu technických znalostí, ale myslím si, že jde hlavně o problém filozofických názorů a názorů na umění. Myslím, že například doba minimalizmu byla hrozně silná. Vyvíjí se vlastně v různých formách dodnes, až k jisté obdobě funkcionalizmu. Mě osobně inspiruje doba 60. a 70. let.\nPrávě vracení se k této době je patrné na vaší realizaci v Tbilisi.\nAno, kdybyste prošla portfolio, uvidíte, že výrazné konstrukce nemohly být ani prefabrikované. Jejich význam je zlehčen, i když mají konstrukční charakter. Trámy s převýšením 150 cm, široké 20 cm. Statik se tomu podivil. Ale podiví se tomu především divák a má z toho zážitek. Kdyby to byla jen taková běžná technická nuda, tak to na sebe nijak neupozorní. To je jeden z principů, jak vnímám architekturu. V Tbilisi jsou perfektní dřevěné podlahy a povrchy sádrových stěn, stropy jsou z pohledového betonu.\nKdyž mluvíme o vracení se, jaké máte pocity v souvislosti se současnými úpravami Wilsonova nádraží? Daří se vám v týmu s Alenou Šrámkovu obhájit vaše původní vize?\nNoví investoři chtěli nádraží úplně přetvořit, vzít mu jeho charakter. Spojili se na to s architektem Patrikem Kotasem, který s námi začal vyjednávat. V zásadě jsme se domluvili, že nádraží musí zůstat, jaké je. Vložit do něj ještě další funkční prvky a pokud možno zachovat stávající architekturu. Nové věci budou mít přirozený, skleněný charakter. Myslím, že přes počáteční problém se spolupráce s Kotasem výrazně posunula. Ale pochopitelně není tak jednoduché se k tomu jednoznačně vyjádřit, jako když člověk dělá věc sám. Kdybyste viděla projekt italských investorů, asi byste se divila, že s tím u nás vůbec chtěli uspět. Je tam určitě více prostoru k obchodu, což je princip přínosu toho projektu. Měl bych říct, že snaha o dobrý výsledek tu je. My jsme možná trochu razantnější, náš kolega zase směřuje k určitému zjemnění, ale to je náš problém. Snažíme se zkrátka uchovat nádraží ve stejném duchu.\nJaký je váš názor na současné velké kauzy, jako je například Národní knihovna, Letná… Zdá se totiž, že společnost není v současné době připravena řešit velká témata. Čím by se tedy měla primárně zabývat? Řešíte takové otázky se svými studenty?\nNe, společnost rozhodně připravená není. Všichni vidíme vyrůstat všelijaká podnikatelská baroka, nedostatek vůle vyjádřit se současným způsobem a vracení se do různých replik. Je třeba vše nejdříve pořádně promýšlet a neunáhlovat se v politických rozhodnutích, která jsou podle mě vždy motivovaná určitým populizmem. My to se studenty samozřejmě zkoušíme. Neříkám, že studenti jsou zralí k řešení takových úkolů, ale pokoušíme se vyjádřit svůj názor. Velmi příjemně mě překvapila například práce našich doktorandů na Letenskou pláň. Náš názor je, že má být převážně volná. Nebudu se o tom dál šířit, protože se na Letenskou pláň připravuje soutěž. Zajímavé jsou také studentské projekty na propojení Václavského náměstí s Vinohrady zavedením dálkové dopravy pod zem tím, že dálková doprava z podzemí nevyúsťuje hned u Muzea, ale až před Nuselským mostem. Zdá se mi, že rozhodnutí schválené Magistrátem je opět polovičaté. Není to řešení, které by si Praha zasloužila.\nNecháváte se slyšet, že architektura pro vás vzniká zevnitř. Je to také tím, že jste v 50. letech začínal hlavně řešením interiérů?\nAno, pro mě vždycky architektura začínala uvnitř. Možná to bylo i tím, že mí o nějakých patnáct let starší šéfové si rádi drželi celkové řešení a nám mladým často zadávali interiéry. S kolegou Rothbauerem jsme jimi byli trošku přesycení, ale vždycky výhodou bylo to, že jsme museli všechno vymyslet. Díky těm ambasádám jsme se dostávali ven a měli kontakt i s designem. Toužil jsem ale přejít od designu k barákům většího rozměru.\nNa vašich designech, zejména židlí a křesel, je markantní podobnost s Alvarem Aaltem. Říkáte, že se světovým designem jste se seznámil díky všem těm pobytům…\nAno, ale já jsem navrhoval takovéhle židle ještě předtím, než jsem věděl, kdo Aalto je. Rozdíl mezi mnou a Aaltem je v tom, že zatímco já využívám ohnuté lamelové profily, on to má z ploch.\nJe pro vás „dramaturgie prostoru“ pocitovou záležitostí?\nAno, pracujete s pocitovými vjemy toho, kdo do prostoru vstupuje. Vždycky říkám, že architektura je tvorba prostoru, a že měřítkem toho prostoru je člověk a jeho vjemy. Ať už je ten prostor malý, velký, otevřený nebo zakrytý, prací architekta je se s ním vypořádat. Švédové například říkali: Jane, díky spolupráci s tebou se nám ten barák podařilo udělat dobře. Dostali jsme tam techniku a kvalitu a ty jsi tomu dal myšlenku: musí se vstoupit do uvítacího prostoru, kde je optimistický průhled do zahrady, ve velkém recepčním sálu se prostor rozevře, rozjasní, je to intenzivní zážitek.\nPříkladem je ambasáda ve Stockholmu. Jsou tam zajímavé posuvné stěny s motivy, které vypadají jako goblény. Jsou to ale grafické listy Jiřího Johna a Albína Brunovského provedené na technickém textilu. Výtvarník takové listy vidí v procesu vzniku asi ze vzdálenosti 70 cm. My jsme jejich práce xkrát zvětšili, takže při vstupu do místnosti vidíte obraz ve stejné velikosti jako jejich autor. Byly to abstraktní motivy zahrad. Když třeba přinesli hosté květiny, které se daly do váz, celé to najednou ožilo.\nJaké bylo diplomatické prostředí té doby?\nNa otvírací recepci byla dáma ze švédské královské rodiny, hezká blondýna v černém, asi čtyřicetiletá. K té se chodilo tak na minutu promluvit o počasí. Ptala se toho soudružského velvyslance po architektovi, který budovu projektoval. Zavedli mě k ní a ona se mnou strávila asi hodinu, což byla velká čest. Řekl jsem: „My English is very, very poor.“ Ona na to: „Your english is perfect…but, this house is very, very nice…“ Říkala, že jestli budova představuje prostředí Československa, pak to musí být strašně krásná země. Mělo to různé dopady. Na předchozí schůzi velvyslanec pozval různé soudruhy a ten barák před nimi zesměšňoval: „Tamhle soudruh vám řekne o těch podvlíkačkách, co visí tuhle na zdi.“ To byl přitom goblén paní Kuchařové. Bylo to napínavé prostředí. Ale přece jen si nemohli dovolit zasáhnout do regulérní soutěže a poslat někoho jiného.\nČasto mluvíte v souvislosti se svým pojetím architektury o pocitech, jsou také hlavním momentem invenčního procesu?\nUrčitě. Pro mě je nejdůležitější tvůrčí proces. Svou práci dělám, protože bez ní nemůžu být. Mám z ní příjemné fyzické pocity. Stejně jako mám rád červené víno, tak mám rád architekturu. Nestydím se za to. Architektura je tvorba prostoru a jde samozřejmě také o technické znalosti. Ale například právě u švédské ambasády jsem byl poctěn, že Švédi pochopili ten velký rozdíl mezi naším domem a nějakou bankou významné, bohaté společnosti. Nejde o dokonalou architekturu, ale o to aby měla ducha.\nA jaké je vaše vnímání práce jiných architektů nebo výtvarníků?\nKomunikace s výtvarnými umělci mě významně posunula. Myslím si, že v rozsahu svého myšlení jsem schopen okamžitě vnímat, zda tohle dílo je dobré či špatné. Zase pocitově. Veřejně třeba řeknu, jestli se mi líbí nebo ne. Podobně je tomu v architektuře. Umím to i definovat, není to náhoda. Samozřejmě jsem schopen respektovat i práci jiných architektů, i když mají jiný názor. Uznám, že třeba určitá architektura není moje gusto, ale že je kvalitní.\nČasto se studenty řešíte otázky města, co vás inspirovalo k zadání témat, jako nedořešených celků jako Holešovice nebo Emauzy?\nInspirovaly mě hlavně rozhovory s některými zahraničními studenty o tom, jak je Praha krásná. Říkali, že celé nábřeží je velmi zajímavé, protože se charakterově mění od Barrandova až po ZOO. Kromě Holešovic a Emauz jsme se zajímali o zkvalitňování nábřeží řeky Vltavy. Hledali jsme místa v rámci celého nábřeží, zajímalo nás například místo mezi „Husákovým tichem“ a prostorem tunelu, dále prostředí Letné. Těch úkolů je hodně.\nPoslední semestrální práce je řešení prostoru Holešovic. Postupovali jste nestandardně, použili jste stavebnici Lego. Proč a jak Holešovice?\nKdysi v mladém věku jsem dostal za úkol budovu hotelu v Holešovicích. Když jsem se ptal hlavního architekta, jak budou Holešovice vypadat v bližší části, neuměl mi odpovědět a navrhl, ať uvažuji o větším záběru. Takže jsme s kolegou řešili celé Holešovice. Vznikla z toho i nějaká konference a soutěž. Té jsem se nezúčastnil, ale vrátil jsem se k této oblasti se studenty. Myslím, že budoucí centrum Prahy bude v poloze Holešovic. Má to svou logiku, je to nejnižší bod města, jehož protipólem jsou Hradčany. Důležitým motivem je řeka Vltava, která lokalitu obtéká. Přemýšleli jsme, jak by budoucí centrum města mělo vypadat.\nVyšli jsme z prostorového modulu 4,10 x 4,10 x 3,00. Je vhodný pro jídelnu pro šest až osm lidí, sezení v obytném pokoji, jako prostorová buňka pro dva pracovníky administrativy nebo modul vhodný pro hotel. Je konstrukčně zajímavý. Jeho násobek může přecházet do tyčové nebo stěnové konstrukce. Promítá se prostorově i do suterénu, kde dobře hraje pro garáže. Zapomněli jsme na papír, tužku i computer a polovinu práce jsme si hráli jen s tím základním prostorovým modulem právě pomocí lega. Tak jsme postavili celý model. V místech oslunění je bydlení, kde je jen světlo administrativa a kde jen větrání jsou služby, restaurace a obchody. Přemýšleli jsme o jednotlivých vrstvách. Potom jsme to zasadili do 3D modelu Holešovic. Je to vlastně obrácený postup – nezačíná se tužkou, ale prostorem.\nV rámci starších semestrálních prací jste řešili prostor pražského centra – konkrétně úsek Spálená, zaujalo mě umístění obytných vil v nejvyšších vrstvách budov, myslíte, že tento model bydlení je způsob jak řešit situaci v centru?\nMyslím, že to je jisté řešení centrální části města. Mám zkušenosti z velkých světových měst jako je Rio de Janeiro, kde jsem měl štěstí pracovat. Centrum, kde se pracuje, obchoduje a nakupuje, musíte po osmé hodině večer opustit, protože zmrtví a začíná být nebezpečné. Hledali jsme způsob, jak centrum Prahy oživit. Začali jsme tím, že jsme na téhle parcele v suterénech navrhli garáže. Ve třech podlažích jsou vysoké obchodní pasáže, v dalších podlažích administrativy a v nejhořejší části vily – jakési obytné městečko.\nJe vila prototypem intimního prostředí? Ta nejvyšší patra by se dala řešit i jinak?\nMyslím, že by to šlo řešit i jinak. Není to pro střední vrstvu, ale spíš pro lidi, kteří by si mohli postavit i vilu na Zbraslavi s velikánským pozemkem, ale netouží po tom. Vezměte si třeba vily, jaké se stavěly dřív, třeba v Dejvicích. Mají až 1500 m2 celkový pozemek. V dnešní poněkud agresivní společnosti zahradu ani nemohou používat, protože jakmile vyjdou v pyžamu, intimitu okamžitě ztrácejí.\nKaždý paparazzi je může vyfotografovat a fotografie zneužít. Mám dojem, že tyto vily z velké části zmrtvěly, patří dnes různým organizacím. Kdo chce velkou zahradu, ten se z Prahy odstěhuje. Naše vily jsou pro toho, kdo chce žít uprostřed města, protože ho centrum vzrušuje. Každá vila měla několik atrií, takže poskytovala soukromí i společenské prostředí a byla koncipovaná pro tři generace včetně servisu.\nJak se dá současně zvládat projektování ve vlastním ateliéru a práce ve škole?\nJe to náročné, ale pravda je ta, že jsem asi jeden z těch (a okolo mě je i dost takových), kteří bez té architektonické tvorby nemůžeme být. To není otázka workoholizmu, je to o tom, že co děláme, nás těší. Takže jsme ochotní tomu obětovat veškerý čas. Ono se to prolíná: jednak ke mně studenti chodí konzultovat do ateliéru a jednak já nemám dost zakázek, abych byl neustále vytížen. Nejsem vůbec ekonomicky dobře fungující kancelář. Takže se to dá zvládnout. Největší problém je plýtvání energie různými administrativními záležitostmi.\nJako třeba zrovna ten Londýn?\nTo je hrozně vyčerpávající…\nTeď mám jednoho prima investora, je to taková větší vila v nádherném prostředí. Ani ji moc nepotřebuje, ale hrozně po ní touží. Má hodně podobný názor. Je snad až příliš perfekcionalistický, ale je to společná práce, která člověka naplní. Potěšilo mě, když mi řekl, co má rád, například volně propojené místnosti – dobře jsme se vzájemně trefili. Já tvrdím, že to děláme spolu, i když on to netvaruje.\nJak vypadá situace na ČVUT?\nHodně přemýšlím o tom, jak upravit práci ve škole. Máme dnes tři sta studentů v ročníku, za mého studia nás bylo třicet. To je úplně jiný přístup. Proto jsem začal volit práci ve skupinách. Tam se někteří studenti začínají projevovat jako leaderové, kterým se ostatní musí podřídit. Krystalizují osobnosti, je to pro mě i pro ně dobré. Každý si uvědomuje, kam se zařadit.\nCo vás na současné architektuře znepokojuje? Co vnímáte jako obecnější problém?\nV prvé řadě mám rád pražské prostředí. Osobně se nesnažím přemýšlet třeba o sociálních bytech, protože to dělají jiní, dělají to dlouho a mají na to názor. Zkouším hledat řešení pro několik generací, protože nemám moc v oblibě odkládání starších generací do domovů důchodců. Také mám starost, že počítačová technika vede hodně mladých lidí k takové science-fiction – zkoušejí efektní věci, ale neefektivní. Mám dojem, že jde o druh exhibicionismu a nevidím v tom nejsprávnější cestu. Jeďte do Říma, budete paf z prostředí města. Je to pro mě mnohem víc, než když někdo udělá nějaký barák, který tak ještě nikdo neudělal. Stejně se to pak nepostaví. Ale ty domy jsou si podobné právě snahou po exhibicionismu. Musí tam být nějaká balanc.\nKdyž říkám, že jsem požitkář, tak se ale snažím si za vším představovat lidi a jakousi společnost. Kdo co má rád a kde by chtěl bydlet. Praha není jako některá americká města, kde jedno město je určeno lidem, kteří mají rádi koně a druhé město těm, kteří mají zase rádi lodě a tak je střídají podle toho, co je zrovna baví. Asi jsem takový starý Evropan, pražsky myslící člověk. Chci žít v Praze, mohl jsem emigrovat, ale nikdy jsem to neudělal. Myslím, že je tu pořád co objevovat. Netoužím po nějaké extravaganci.\nDoc. Ing. arch. Jan Bočan (*1937) -1962 absolvoval FA ČVUT. Pracoval v projektovém ateliéru Konstruktiva, posléze Beta, vedeném ing. arch. Janem Šrámkem. Jeho dalšími členy byli architekti Rothbauer, Novotný, Hřivnáč a další. V roce 1997 FA ČVUT Praha vedoucím ateliéru. Od roku 1999 vedoucím Ústavu navrhování. Jmenován čestným profesorem Universita Tbilisi a profesorem na ČVUT v Praze 2005. V rámci vlastního ateliéru Bočan & Partners spolupracuje s architekty Janem Hladíkem, Jakubem Koňatou a Davidem Braumem.\nVýběr z realizací, výstav a soutěží:\nCestovní kanceláře Československých aerolinií – Paříž, Londýn, Brusel, Kodaň, projekt a realizace interiéru;\nČeskoslovenské velvyslanectví Londýn – cena za nejlepší realizaci roku v Londýně od Unie britských architektů;\nČeskoslovenské velvyslanectví Stockholm – architektonická soutěž – 1. cena – realizace;\nČeskoslovenské velvyslanectví Tokio – architektonická soutěž – 2. cena; Světová výstava Osaka – společenská expozice Československa; Hlavní nádraží Praha – architektonická soutěž – 1. cena;\nČeskoslovenské velvyslanectví Brazílie – projekt a realizace 2. etapy;\nHotel Intercontinental, Praha – projekt a realizace interiéru;\nPojišťovna v Liberci – arch. Suchomel – projekt a realizace interiéru;\narchitektonická výstava – Fragnerova galerie Praha: Jan Bočan, Zdeněk Rothbauer, Oldřich Novotný, Jan Šrámek;\nmezinárodní soutěž Ostrava-Karolina: urbanisticko-architektonická soutěž – 2. cena; architektonická soutěž Spálená – Charvátova, Praha;\nZastupitelský úřad ČR v Tbilisi – architektonická soutěž – 1. cena, realizační projekt; vyzvaná mezinárodní architektonická soutěž „U Milosrdných“, Praha – 2. cena; mezinárodní architektonická soutěž „Velké egyptské muzeum“; Jan Bočan a jeho škola – výstava Stockholm;\nZastupitelský úřad ČR v Tbilisi – cena za nejlepší realizaci ve Tbilisi), obytný areál Jerevan, projekt. Mrakodrap v Tbilisi – projekt, Revitalizace Wilsonova nádraží – v realizaci, A. Šrámková, J.Bočan, P.Kotas.\nSoutěž centra Opavy, 2. cena.\nFoto: archiv Jana Bočana


Za ferrari Alaina Delona dal Francouz v aukci dvakrát víc, než se čekalo – Novinky.cz\nFerrari slavného herce při aukci\nsobota 9. února 2013, 13:57\nČervený sportovní vůz Ferrari má podle tachometru najeto jen 19 000 kilometrů. "Alain Delon ho vlastní od roku 1989. Přeje si, aby ho vlastnil a využíval jiný sběratel," uvedla agentura před zahájením dražby. Delon se jí nezúčastnil.\nFrancouzský herec Alain Delon na pohřbu Václava Havla\nDražba se odehrála před 2000 zvědavci a kupujícími a byla velmi "bojovná". Novým majitelem se nakonec stal jistý Francouz, který je fanouškem herce i italské automobilky, dodala bez dalšího upřesnění agentura Artucrial.


Jaké věci nepatří do koupelny - Dům a zahrada info\nJaké věci do koupelny nepatří?\nPrvní věci, která do koupelny nepatří, je parfém. Parfémy celkově špatně snáší střídavou teplotu, což je pochopitelné. Veškeré vůně by se měly uskladňovat na místě, kde není střídavá teplota. Kromě toho se musí jednat o místa suchá a temná. V opačném případě ztrácí parfém svou vůni, a to i ve chvíli, kdy za parfém zaplatíte i několik tisíc korun. I drahé parfémy se v koupelně poškozují a ztrácí na vůni. Podobně jsou na tom i léky. Ty ztrácí na své účinnosti v momentě, kdy se nachází na místě, které mění teploty během pár desítek minut.\nI léky by se tedy měly uchovávat na jiném místě. Vytvořte si domácí lékárničku, do které umístíte léky. Budete se divit, ale do koupelny nepatří ani ručníky. V koupelně je velké množství vlhkosti a uskladňovat ručníky v takovém prostoru je nehygienické. Pokud je vaše koupelna vybavena elektrickým žebříkem, který je pro ručníky určen, pak to není sebemenší problém. Jestliže je ale vaše odpověď ne, pak byste měli najít jiné místo, kde budete sušit své ručníky. Ručníky by se neměly ani srolovat. I to je proti hygienickým pravidlům.\nCo dále do koupelny nepatří?\nDále do koupelny nepatří elektronika. Ano, existuje elektronika, která je vodotěsná. Pokud tomu ale tak není, pak si rozhodně s sebou do koupelny elektroniku neberte. Může se vlhkostí poškodit či vám spadnout do vany a následně vás ohrozit. Koupelna není místnost určená pro elektroniku. To platí i o elektronice, která se používá na vlasy. V žádném případě už do koupelny nepatří mobilní telefony, tablety nebo notebooky. Pro tyto věci si najděte jinou místnost, která je určená pro výše uvedené věci. Jaké další věci nepatří do koupelny?\nNa závěr se do koupelny nehodí ani žiletky. Žiletky v koupelně zbytečně rezaví, protože se zde mění teplota. Pro svá holítka si tak najděte místo jinde. Uvidíte, že vám tak déle vydrží. Nebudou totiž rezavět a poškozovat se zbytečně střídavou teplotou. Jestli si tyto rady vezmete k srdci už bude záviset na vás.


Sport a zábava | Aktivní žena\nSport a zábava\tbrýle Uvex, helmy na kolo Uvex, kola Cannondale\nCyklistika je v Česku velmi populární mezi muži i ženami, avšak zatímco muži obvykle řeší spíš kolo, ženám jde častokrát hlavně o to, jak v sedle vypadají. Kolikrát kvůli tomu dokonce odmítají nosit helmu, protože by jim poničila účes. Jste na tom stejně?\nSport a zábava\tcviky na tricepsy, posilování tricepsů, vybavení do posilovny\nDomácí posilovny i samotné posilovny pro veřejnost zažívají obrovský boom. Stále více Čechů si uvědomuje riziko civilizační choroby obezity, se kterou se snaží účinně bojovat právě ve zmiňovaných zařízeních. Bez ohledu na to, zda posilujete doma v garáži nebo ve sklepě, popřípadě chodíte do plně vybaveného fitness centra, budete potřebovat k dosažení perfektních výsledků kromě […]\nSport a zábava\tHervis, slevy na Sportisimo\nSport a zábava\tInline hokej, kolečka na brusle, Kolečkové brusle\nNadarmo se neříká, že každý pohyb tělu dost prospěje. V dnešní době se hodně sedí a každý si spíše užívá své pohodlí, proto je potřeba najít nějakou sportovní aktivitu, která by vás bavila tak moc, že vás doslova zvedne ze židle.\nKrása a móda, Sport a zábava\tFitko Ostrava, Fitness centrum Ostrava, Fitness Ostrava\nPokud jste nestihli vypracovat své křivky do vysněné podoby v letních měsících, máte ideální příležitost schovat se před pochmurným podzimem v luxusním zázemí fitness centra v Ostravě. Na jednom místě totiž najdete úplně vše, co potřebujete pro péči o tělesnou schránku, ať už je to kardio zóna anebo posilovací stroje určené pro všechny partie těla. […]\nSport a zábava\tLety balónem, seskoky padákem, tandemové seskoky\nJsou věci, po kterých toužíme, ale nikdy si je sami nekoupíme. Ve skrytu duše doufáme, že nás jimi jednou překvapí někdo z našich nejlepších přátel či rodiny. Nejedná se o finančně neúnosné dárky, spíš možná o takové, k jejichž pořízení sami nemáme odvahu. Také to tak cítíte? Dopřejte svým blízkým potěšení, na které budou vzpomínat […]\nSport a zábava\tfitness praha 9, posilovna praha 9\nSport a zábava, Zdraví a životní styl\thubnout zdravě, jídeličky na míru, jídelníček na každý den\nKult štíhlosti je mylně spojován s hladověním a každodenní dřinou v posilovně. Chcete-li ale hubnout efektivně a dlouhodobě si své křivky udržet, obraťte se na odborníky, kteří vám vše nastaví přesně na míru a budou vás neustále motivovat. Pokud jste už zklamáni nekonečným množstvím diet, reklamních triků a zázračných pilulek, vyzkoušejte nový produkt Get Fit […]\nKrása a móda, Sport a zábava\tstříbrný přívěsek, zásnubní prsten s diamantem, zlaté náušnice\nSport a zábava, Zdraví a životní styl\tfitness pro ženy, Taneční lekce, zdravá výživa\nŽe pohyb dělá krásná těla věděli už ve starověkém Řecku a Římě. Že si dnes ale můžete vybrat z mnoha sportovišť blízko svého bydliště, zatím není příliš známo. Také máte pocit, že se veškeré sportovní aktivity, taneční novinky a moderní lekce konají pouze ve velkých městech? Vychytaný webový portál ClassPoint nabízí praktický filtr, díky němuž si […]\nCestování, Sport a zábava\tapartmány Nassfeld, Nassfeld, ubytování Nassfeld\nSport a zábava\ttequila, vodka\nZdravý životní styl je dnes v módě a to je dobře. Kdo nechodí běhat, do fitka nebo do posilovny, jako by nežil. A věřte, že to jde mnohem lépe, když používáte nějaké zařízení, na kterém můžete sledovat, jak se zlepšujete.