Který Kerry? Jestřáb nebo holubice? Ir nebo Žid? | Téma | Lidovky.cz\nOd nástupu amerického ministra zahraničí Johna Kerryho do funkce uběhlo pár dní. Severní Korea mezitím stihla pokusně odpálit svou třetí a zatím nejmocnější jadernou nálož, vyšlo najevo, že dodavatelé Pentagonu čelí kyberútokům z čínských vojenských základen, v Damašku provedli extremisté napojení na al-Kájdu dosud nejkrvavější atentát už beztak krvavého syrského konfliktu, zatímco neklidný Egypt opět vře pod nadvládou Muslimského bratrstva. K žádnému z těchto ožehavých zahraničněpolitických témat dneška se však ministr Kerry ve svém úvodním projevu nevyjádřil.\nBývalý dlouholetý massachusettský senátor své první vystoupení v nové roli místo toho věnoval potřebě uchránit resort od hrozících plošných škrtů v americkém federálním rozpočtu. Jeho posluchači v aule virginské univerzity ho uctivě vyslechli, ale kontrast s někdejším nástupem jeho předchůdkyně Hillary Clintonové byl zřejmý. Ani bývalá první dáma se nevyvarovala omletých frází, leč coby vrchní vyslankyně USA pověřená napravováním vnějších vztahů pošramocených předchozí Bushovou administrativou snadno poutala pozornost hodnou rockové hvězdy. Na co bude ministr Kerry navazovat?\nZdravice z Kremlu\nClintonová sice obratem upustila od svých vyhraněně proizraelských pozic, jež zaujala v předchozí roli senátorky za „nejžidovštější“ americký stát New York, přelomové zlepšení obrazu USA v „muslimském světě“ se ale nekonalo. Tamnímu veřejnému mínění neuniklo, že Bushovy mimosoudní internace zajatců na Guantánamu dnes blednou ve srovnání s Obamovou strategií fyzické likvidace domnělých teroristů v terénu pomocí bezpilotních letadel. Také selektivní pokusy americké diplomacie svézt se na původní vlně nadšení z demokratizačního étosu „arabského jara“ skončily neúspěchem.\nMoskva výslovně uvítala jmenování Kerryho, který se před lety nechal slyšet, že by lidská práva neměla být klíčovým tématem mezinárodních vztahů\nAdministrativa Baracka Obamy rovněž nezamezila pokračování výstavby židovských osad na okupovaných palestinských územích, ačkoli dal prezident svou nevoli zřetelně najevo například tím, že během prvního čtyřletého mandátu do Izraele vůbec nezavítal. Ani Kerry si během první blízkovýchodní cesty v roli ministra nenašel čas na návštěvu židovského státu. Diplomatickým vysvětlením je, že v povolebním Izraeli stále probíhají koaliční vyjednávání a že tam Kerry stejně pojede už koncem března, kdy bude doprovázet Obamu na jeho historicky první a netrpělivě očekávané návštěvě Svaté země v prezidentském úřadu.\nTaké po slavnostně vyhlášeném „resetu“ ve vztazích Washingtonu s Moskvou zbyla jen hořká pachuť. Clintonová ke konci úřadování už ani neskrývala ztrátu iluzí o směřování Putinova Ruska. Kreml ministryni naopak vytýkal, že se do agendy vzájemných vztahů snaží vrátit otázky porušování lidských práv a demokracie v Rusku, ačkoli tam na západní poučování prý už nejsou zvědaví.\nMoskva proto výslovně uvítala, že byl jejím nástupcem jmenován člověk, který se před lety nechal slyšet, že by lidská práva neměla být klíčovým tématem mezinárodních vztahů. V dosavadní funkci předsedy vlivného zahraničního výboru Senátu například dočasně blokoval financování projektu na podporu demokracie na Kubě s tím, že je to neefektivní mrhání peněz.\nShodou okolností si tam dnes patnáctiletý trest odpykává Američan Alan Gross, který v rámci téhož projektu vozil na „ostrov svobody“ počítačovou a satelitní techniku k prolomení informačního monopolu komunistického režimu. Výše trestu napovídá, že Havana o neefektivnosti projektu pochybovala. Na rozdíl od Kremlu však kubánské úřady Kerryho nominaci na šéfa americké diplomacie nekomentovaly, aby mu chválou v USA vnitropoliticky nepřitížily.\nJejich obezřetnost je však do jisté míry lichá. John Kerry má sice s Hillary Clintonovou společné to, že svého času oba kandidovali na prezidenta, ale zatímco jeho 65letá předchůdkyně nikdy nevyloučila, že v roce 2016 zkusí štěstí i podruhé, pro někdejšího neúspěšného vyzyvatele George Bushe a letošního sedmdesátníka Kerryho je obsazení funkce ministra zahraničí vyvrcholením politické kariéry.\nSkutečnost, že v následujících čtyřech letech stane v čele americké diplomacie někdo, kdy by už nemusel mít postranní kariérní ambice, by zahraniční politice USA měla teoreticky svědčit. Kerry je navíc osobou, jež se pro tuto roli jakoby celoživotně připravovala.\nPro letošního sedmdesátníka Kerryho je obsazení funkce ministra zahraničí vyvrcholením politické kariéry\nJako syn v Evropě působícího kariérního diplomata nastoupil v jedenácti letech na internátní školu ve Švýcarsku, kde se naučil plynně francouzsky. Mocně ho prý poznamenal raný vhled do mezinárodní politiky, jemuž se mu dostalo, když si ještě jako školák na návštěvě za rodiči v Západním Berlíně vyjel na kole na projížďku a zatoulal se do sovětské okupační zóny, kterou tehdy zeď ještě neoddělovala. Dnes s úsměvem vypráví, že to za následný otcův výprask rozhodně stálo.\nPo studiu politických věd na prestižní Yaleově univerzitě se za války ve Vietnamu přihlásil jako dobrovolník do námořnictva a na přelomu let 1968-1969 sloužil na frontě v deltě Mekongu. Záhy po návratu dostudoval práva, vrhnul se na politiku a ve čtyřiceti letech byl za demokraty zvolen do Senátu, kde se následující tři desetiletí věnoval zahraniční politice. Poté, co jako protikandidát George Bushe mladšího nabyl mezinárodního věhlasu, to v zahraničním výboru Senátu nakonec dotáhl na předsedu.\nČingischán v deltě Mekongu\nKerryho jméno ovšem bylo s tímto výborem spjato už mnohem dříve, a to v souvislosti, jež jeho zahraničněpolitickým postojům zaujímaným v průběhu následné kariéry dodnes dodává přídech kontroverze. Událostí, která vpravdě nastartovala jeho politickou dráhu, bylo televizí přenášené slyšení o válce ve Vietnamu, kde Kerry v dubnu 1971 vypovídal jako vyznamenaný sedmadvacetiletý poručík v záloze.\nKerry strávil na indočínském bojišti jen čtyři měsíce, ale za tu dobu si stihl ověnčit hruď metály. Kromě tří purpurových srdcí za frontová zranění obdržel jednu bronzovou hvězdu za hrdinství, když pod palbou vytáhl tonoucího vojáka z řeky, a jednu stříbrnou hvězdu za chrabrost, když coby kapitán zavelel přirazit člunem ke břehu a sám vběhl do džungle zneškodnit odstřelovače z Vietkongu.\nPo prokázání příkladné bojové morálky a návratu domů z Vietnamu se Kerry aktivně zapojil do sílícího protiválečného hnutí\nPo prokázání příkladné bojové morálky a návratu domů se Kerry aktivně zapojil do sílícího protiválečného hnutí a záhy se stal mluvčím organizace Vietnamští veteráni proti válce (VVAW). Tehdejší dlouholetý předseda zahraničního výboru Senátu, jižanský segregacionista a přední studenoválečná „holubice“ William Fulbright, jehož jméno nese světoznámý stipendijní program, ho předvolal k veřejnému slyšení.\nKerry v připraveném projevu o působení amerických vojáků ve Vietnamu prohlásil, že „osobně znásilňovali, usekávali uši a hlavy, pouštěli proud do genitálií uvázaných telefonními dráty, usekávali končetiny, vyhazovali těla do povětří, náhodně zabíjeli civilisty a podpalovali vesnice způsobem připomínajícím Čingischána.“\nJeho protiválečná agitace, jíž dodával na věrohodnosti fakt, že ji pronášel uniformovaný záložák, vyvolala poprask, neboť šmahem očerňovala chování všech amerických vojáků ve Vietnamu. Hrůzná obvinění navíc nemohl nijak doložit. Následující den se Kerry před televizními kamerami objevil znovu, aby svá vyznamenání naházel přes plot směrem k budově Kongresu.\nSchůzování se soudruhy\nRozporuplná je také skutečnost, že organizace VVAW koordinovala své protiválečné protesty s Hanojí, která při patové situaci na bojišti upínala naděje k porážce USA na „domácí frontě“. Do Paříže, kde tehdy probíhaly bezvýsledné mírové rozhovory, se Kerry opakovaně jel radit s „ministryní zahraničí“ komunistických partyzánů, madam Binh.\nKoncem roku 1970 informoval americké zpravodajské služby přeběhlík z Vietkongu o plánu získat protiválečnému hnutí v USA podporu rodinných příslušníků amerických zajatců ve Vietnamu. Sympatizanti Vietkongu v Americe skutečně dle instrukcí kontaktovali příslušné rodiny s nabídkami, že jim výměnou za veřejné odsouzení politiky Washingtonu dodají informace a poštu od blízkých v zajetí a zajistí jim tam i lepší zacházení.\nV červenci 1971 svolal Kerry tiskovou konferenci, na níž – obklopen rodinnými příslušníky zajatců – vyzval prezidenta Richarda Nixona k přijetí mírového plánu předloženého madam Binh. Na akci ovšem dorazily i čtyři manželky zajatců, které Kerryho nařkly ze zneužívání jejich neštěstí k budování vlastní politické kariéry. Nabytého věhlasu se totiž chystal využít ke kandidatuře do Kongresu už při nejbližších volbách napřesrok.\nKerryho pletky s madam Binh se tehdy nejspíš jevily jako příliš silné kafe i pro mnohé protiválečné voliče, neboť byl v roce 1972 jediným demokratickým kandidátem do Kongresu, který ve svém obvodě prohrál, přestože v něm zároveň uspěl protiválečný prezidentský kandidát George McGovern.\nIr jako poleno\nPrvní volební vítězství slavil Kerry až po válce. Po několikaleté právní praxi byl v roce 1982 zvolen massachusettským viceguvernérem (z matčiny strany je potomkem prvního guvernéra původní puritánské kolonie Johna Winthropa). Dva roky nato byl zvolen senátorem. Rozpolcení massachusettští voliči tehdy poněkud paradoxně vyslali do Washingtonu známého protiválečného aktivistu, ačkoli se souběžně vyslovili pro znovuzvolení studenoválečného „jestřába“ Ronalda Reagana prezidentem.\nMassachusetts je tradičně jedním z nejlevicovějších států USA (američtí konzervativci mu jízlivě přezdívají „lidová republika“). Zároveň jde o „nejirštější“ stát v Americe, kde mohl Kerry politicky těžit z irského příjmení. Na předpokladu, že jeho kořeny sahají na menší z britských ostrovů, se nic nezměnilo, ani když v roce 1987 zjistil, že jeho babička z otcovy strany byla ve skutečnosti Židovka z Budapešti Ida Löwe, která konvertovala ke katolicismu.\nAž teprve před deseti lety se však Kerry dozvěděl, že ani dědeček neměl s Irskem nic společného. Rodák z Horního Benešova v českém Slezsku Fritz Kohn se nechal u vídeňského notáře přejmenovat na Kerryho několik let před tím, než s Idou emigrovali do Ameriky, kde se z Fritze stal Fred.\nDíky sňatku s Teresou Heinzovou se z Kerryho stal nejzámožnější člen horní komory Kongresu\nKerryovi se v Chicagu a později v Bostonu zcela asimilovali, nicméně v roce 1921 spáchal Fred sebevraždu. Jeho nejmladšímu synovi Richardovi, otci Johna, bylo tehdy šest let a stín tragédie zahalil předchozí imigrantské peripetie rodiny. Pozdější, v katolictví vychované generace její irský původ tak nějak předpokládaly. Když se navíc Richard přiženil do starobylého massachusettského rodu Forbesů, měl jeho syn John zdánlivě nepřekonatelný bostonský rodokmen.\nŠikovnou sňatkovou politikou nakonec vynikl i samotný John, když za svou v pořadí druhou ženu v roce 1997 pojal Teresu Heinzovou, vdovu (a bohatou dědičku) po pensylvánském republikánském senátorovi Johnu Heinzovi III z rodiny výrobců světoznámé značky kečupů. Díky sňatku se z Kerryho stal nejzámožnější člen horní komory.\nV Senátu se nevědomý lži-Ir Kerry ještě předtím profiloval zejména jako nesmlouvavý kritik Reaganovy zahraniční politiky. Záhy po prvním zvolení se vypravil do Nikaraguy za prosovětským prezidentem Danielem Ortegou, proti němuž vedla boj protikomunistická („kontrarevoluční“) guerilla za podpory CIA. Kerry po návratu tlumočil kolegům Ortegovu nabídku příměří výměnou za ukončení americké pomoci takzvaným „Contras“.\nKongres ho vyslyšel a smetl návrh na 14milionovou subvenci pro Ortegovy odpůrce. Kerry se však dlouho neradoval. Následující den si totiž nikaragujský prezident odletěl do Moskvy pro 200milionovou půjčku a američtí poslanci svým chráněncům o pár týdnů později natruc schválili pomoc v téměř dvojnásobné výši, než zněl původní návrh.\nNěkdejší protiválečný aktivista byl opět ve svém živlu, když se v Senátu hlasovalo o vojenské intervenci k odražení irácké invaze do Kuvajtu. Proti misi široké mezinárodní koalice s mandátem OSN argumentoval nezdarem a agonií války ve Vietnamu s tím, že Amerika není připravena obětovat celou další generaci válečným jatkám.\nPři osvobozování Kuvajtu nakonec kulkou nepřítele padlo dohromady 114 amerických vojáků. Prezident George Bush starší po bleskové porážce Saddáma Husajna údajně prohlásil, že se Američané konečně vyléčili z „vietnamského syndromu“ izolacionistické bojácnosti. Ztělesněním zdárného rekonvalescenta byl zřejmě i John Kerry, který v následujícím desetiletí podporoval jednu intervenci za druhou.\nV roce 1991 Kerry neschvaloval kuvajtskou intervenci, ale v roce 2002 podpořil válku v Iráku za diplomaticky mnohem spornějších podmínek\nBývalá „holubice“ najednou staršímu Bushovi vytýkala, že po splnění kuvajtské mise nechal irácké Kurdy a šíity napospas Saddámovi. Do ráže se však Kerry dostal zejména po nástupu demokratické administrativy prezidenta Billa Clintona. V roce 1994 sice ještě zaváhal s podporou případné intervence ve Rwandě, ale jinak hlasoval pro vyslání amerických vojáků na Haiti, do Bosny i do Kosova, a podpořil také posílení americké vojenské přítomnosti v západním Pacifiku k odstrašení Číny od ohrožování Tchaj-wanu.\nJeho chuť k intervencím ho však zcela neopustila ani za následné republikánské administrativy George Bushe mladšího. Pomineme-li podporu invaze do Afghánistánu, jež byla v Senátu jednohlasná a tudíž politicky bezpředmětná, kritizoval Bushe z „jestřábích“ pozic například za neangažovanost v súdánském Darfúru či Libérii.\nKerryho proměna se však nejzřetelněji projevila v případě americké invaze do Iráku. Zatímco v roce 1991 neschvaloval ani kuvajtskou intervenci mnohonárodní koalice s mandátem OSN proti zjevnému porušení základního principu mezinárodního práva, v roce 2002 svým hlasem zplnomocnil prezidenta k válce proti Saddámu Husajnovi za diplomaticky mnohem spornějších podmínek. Bezmála polovina jeho demokratických kolegů v Senátu přitom hlasovala opačně.\nTou dobou už totiž Kerry pomýšlel na to, že by mohl být v nadcházejících prezidentských volbách Bushovým demokratickým vyzyvatelem a že v případě dalšího vojenského úspěchu v Iráku by „holubice“ byla v souboji s vavříny ověnčeným prezidentem v nevýhodě.\nJenže vývoj na irácké frontě se zkomplikoval. Během demokratických primárek se Kerryho hlasování pro válku v Iráku proměnilo v potenciálně fatální slabinu. Ve snaze se od původní podpory invaze nějak distancovat se proto postavil proti financování už probíhající mise. Dostal se tím do podivuhodné situace, kdy ho souběžně peskovala levice coby „jestřába“ a pravice coby „holubici“.\nZ demokratických primárek nakonec vyšel vítězně. Vyjma příslibu většího zapojení OSN do rekonstrukce země však v Iráku nenabízel žádnou jasnou alternativní taktiku. Na otázku proč byl pro okamžité stažení z Vietnamu, ale nikoli z Iráku, odpověděl, že „ponaučení z války, ve které jsem bojoval, je jasné a silné, ale zdaleka nedefinuje moje názory na zahraniční politiku“.\nKerry kritizoval Bushovu politiku jako arogantní a zideologizovanou a sám sebe prezentoval jako stoupence zahraničněpolitické školy realismu. Někdejší agitátor proti válce ve Vietnamu dospěl až do bodu, kdy jako pragmatický vzor hodný následování předkládal Henryho Kissingera. (Poradci a pozdějšímu ministrovi zahraničí prezidenta Nixona se přelomovým návázáním diplomatických styků s maoistickou Čínou povedl elegantní strategický obchvat Sovětského svazu. Kissinger ale zároveň za „pragmatickou“ vyjednávací metodu při pařížských mírových jednáních s Kerryho někdejší mentorkou madam Binh považoval plošné bombardování jejích soudruhů ve formálně neutrální Kambodži.) I spříznění komentátoři museli Kerryho varovat, že ve snaze dokázat, jak je neideologický, by nakonec mohl působit bezzásadově.\nKerry má v roli ministra zahraničí příležitost předvést, co umí. Anebo vyjde najevo, že není zahraničněpolitický realista, nýbrž cynik?\nJako Bushův protikandidát vytýkal jeho administrativě laxní reakci na mocenský nástup Číny, přihlížení nedemokratickému směřování Ruska, pokrok íránského i severokorejského jaderného programu či pasivní přístup k izraelsko-palestinskému mírovému procesu. S žádnou z těchto otázek si ovšem neporadila ani následná demokratická administrativa Baracka Obamy. Nyní má Kerry v roli ministra zahraničí příležitost předvést, že to umí lépe. Anebo vyjde najevo, že není zahraničněpolitický realista, nýbrž cynik?\nObama po zvolení prezidentem v roce 2008 původně zvažoval, že by Kerryho nominoval na ministra zahraničí už v prvním funkčním období. Přednost tehdy dostala Hillary Clintonová, Obamova protikandidátka z demokratických primárek, která měla mnohem méně zahraničněpolitických zkušeností než dlouholetý massachusettský senátor. Její nominace byla tudíž do velké míry vnitropolitickým gestem.\nNynější jmenování Kerryho lze proto více vnímat jako gesto navenek. Co světu sděluje? Novým šéfem americké diplomacie je válečný hrdina a protiválečný aktivista v jednom. Holubice i jestřáb. Do boje se nepohrne, ale také z něj hned neuteče. Ovšem soudě podle prvního proslovu v úřadu je Kerry nejspíš také trochu suchar, nebo i svědomitý úředník, který se hlavně stará, aby jeho resort dostal co největší krajíc z tenčícího se rozpočtu.\nUSA | Barack Obama | Diplomacie | Irák | Afghánistán | Irsko | Al-Káida | Studená válka | Hillary Clintonová | Ronald Reagan | Bill Clinton | Saddám Husajn | Americká diplomacie | John Kerry | George Bush | Kosovo | Kuba\nbabaq Větší názorová konzistentnost Větší názorová konzistentnost by... 19:40 25.2.2013\nstarej Jakub Tak to vypadá z tohoto článku, který je napsaný tak, aby to tak... 20:59 27.2.2013\nPočet příspěvků: 2, poslední 27.2.2013 08:59 Zobrazuji posledních 2 příspěvků.


Aktuální nabídka pronájem ubytování Hrobčice denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si pronájem ubytování Hrobčice než Vás někdo předběhne.\nKategorie pronájem ubytování Hrobčice se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele pronájem ubytování Hrobčice neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je pronájem ubytování Hrobčice právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné pronájem ubytování Hrobčice\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pronájem ubytování Hrobčice, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující ubytování Hrobčice, a to ubytování na prodej Hrobčice, pronájem ubytování Hrobčice, dražby ubytování Hrobčice.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii pronájmy ubytování Hrobčice nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích ubytování Hrobčice, ubytování na prodej Hrobčice, pronájem ubytování Hrobčice, dražby ubytování Hrobčice.\nNehledáte pronájem ubytování Hrobčice ?\nPokud jste v této kategorii pronájem ubytování Hrobčice omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí pronájem ubytování Hrobčice\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pronájem ubytování Hrobčice, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pronájem ubytování Hrobčice. Určitě lépe naleznete pronájem ubytování Hrobčice, který hledáte.


Psaní S,Z,VZ s čertíkem Kvítkem\nKnihy&Škola > UČEBNICE>Základní škola>Psaní S,Z,VZ s čertíkem Kvítkem\nMilé děti, čertík Kvítko opět přichází! A zase je připraven vám pomáhat s učením. Čertík Kvítko pro vás tentokrát vymyslel cvičení na psaní předložek a předpon S, Z, VZ. Ale nebudete vyplňovat jenom cvičení. Kvítko má pro vás další pekelné překvapení. Vyčaroval pro vás kouzelné karty! Určitě se s nimi pobavíte, i když s nimi nebudete hrát klasické karetní hry. Kouzelné karty najdete v příloze knihy, vystřihnete je a pak budete jednoduše používat. Na jedné straně je vždy napsáno slovní spojení pro doplnění „s“ nebo „z“. Pokud kartu otočíte na druhou stranu, přečtete si správné řešení. Karty budete postupně procházet a ty, ve kterých jste chybovali, odložíte stranou a znovu se k nim vrátíte. Uvidíte, že brzy pro vás bude psaní předložek a předpon S, Z, VZ hračkou. To by v tom byl čert, abyste to s čertíkem Kvítkem nezvládli! Cvičebnice je určena pro žáky 1. stupně ZŠ, kteří teprve začínají probírat psaní předložky a předpony S, Z, VZ. Vhodná bude také pro upevnění nebo procvičení znalostí. K tomu účelu slouží cvičení i karty v příloze.


The Gathering 2016 | Sammyin Blog o Autogramech\n20. ledna 2017 v 21:57\t| Sammy McKay\t| Autogramy osobně a story ze setkání\nV březnu loňského roku se v německém Kolíně nad Rýnem konal con na seriál Outlander. Byl to první con na Outlandera této společnosti, ani jsem moc neslyšela o jejich předchozích aktivitách, ale tak bylo to poměrně blízko a hosti byli zajímavý (jednu dobu byl oznámen i Sam Heughan), tak jsme se s podobnou skupinou jako na RingCon, se skupinou Outlander Czech fans, vydali do Němec. Konalo se to 5.-6.3 a hosté byli Duncan Lacroix, Graham McTavish, Grant O'Rourke, Finn Den Hertog, Lotte Verbeek a Annette Badland. Celkový dojem z conu je takový mdlý, díky organizaci jsem si ho moc neužila a taky jsem byla zrovna po rozchodu, ale zas jsem tam mohla trávit čas s Dani, což bylo fajn.\nV pátek ráno jsem tedy vzali dvě auta a vydali se na cca 8-10 hodinovou cestu. Do hotelu jsme dorazili až večer, myslím, že bylo možno se na con přihlásit už v pátek večer, ale na to už jsme nějak neměli čas ani energii. První večer v hotelu patřil posledním úpravám kostýmů, všichni lidi kromě mě totiž měli cosplay. Další den ráno jsme se, ostatní již v kostýmech, vydali na con. Já místo cosplayování dělala fotografa, takže skoro na žádný fotce z akce nejsem :D Na recepci conu, který se konal v jakémsi ex-socialistickém kulturním středisku, jsme si vyzvedli lístky, fotky, poukazy na autogramy atd. a chtěla jsem si koupit fotky na podpis. Vlastní jsem neměla, nevěděla jsem, jak budou striktní a tvrdili, že budou mít vlastní. Měli, ale byla jsem zklamaná, amatérsky graficky udělané na tvrdém papíře. Ale tak neměla jsem na výběr a koupila jsem je.\nCo se týče dalšího programu, už fakt nevím, jak to šlo za sebou. Mám k ruce program, ale mám pocit, že to podle něj stejně nešlo. Nejdřív byl asi opening, kde jsme viděli všechny hosty spolu na podiu krom Annette, ta tam byla až v neděli. Myslím, že proběhl krátký panel. Pak dle programu bylo focení. To bylo podle mě těžce nezvládnuté, organizační chaos. No ale každopádně se to nějak zvládlo a já se šla fotit. Nejdříve s Duncanem, na RingConu mi to nevyšlo, tak jsem to chtěla napravit.\nHned po něm následovala Lotte. Ta byla tak drobounká, nečekala jsem to :D\nNěkteří z naší skupiny se účastnily i ochutnávky whiskey, u toho jsem nemusela být, nepiju :) Taky dle programu byla přednáška o skotské historii, ale myslím, že jsme zrovna si dávali nějaké jídlo a kafe v místním baru v kulturáku :D Pak začaly panely. Rovnu vám řeknu, že si z panelů nepamatuju skoro nic :D Překládala jsem otázku jedné z naší skupiny, jak vzpomínají na natáčení v Praze, na čež se nám dostalo od Duncana krátké odpovědi, že co se stalo v Praze, zůstane v Praze. Takže myslím, že byli celou dobu naloženi v lihu :D Alkohol byl vůbec oblíbené téma, snažili se nám tam celou dobu vyvrátit, že během natáčení furt nechlastaj, že jsou profesionálové, ale nejsem si jistá, jestli jsem jim to věřila :D Pamatuju si na historku, jak něko povídal o svatební scéně z první řady, asi Graham, jak schválně rozesmíval Sama a vymýšleli pro něj dlouhý jméno, ale nejsem si jistá, jestli jsem i neslyšela už na RingConu. No jak vidíte, panely byla sranda, ale faktické informace si napamatuju žádné :D\nDalším bodem programu byla soutěž kostýmů, které se zúčastnili všichni ostatní a já fotila. To bylo docela zajímavé, myslím, že naše skupina to měla nejlepší, některé kostýmy byly odfláké a jiné zas dobově seděly, ale nebyly podle seriálu. Moderovala to ale Lotte a byla to celkem sranda. Akorát hlasovali účastníci, takže to vyhrála nějaká holka, co tam měla nejvíc kámošů.\nPak následovala autogramiáda, aneb chaos číslo dvě. Škoda mluvit. Ještě předtím jsem zjistila, že ještě začali prodávat jiné fotky, mnohem lepší, v podstatě toho hosta tam vyfotili samostatně během shootu a to pak vyvolali. Taky byly dražší. Líbily se mi ale mnohem víc, tak jsem si je koupila. Pokoušela jsem se vyhádat, abych mohla vrátit ty předtim, jelikož jsem netušila, že budou tyhle, ale nenechali mě. Pche. Anyway. Autogramiáda. Šla jsem ke všem krom Grahama myslím, jeho i Duncana jsem už měla, ale Duncana jsem brala pro někoho. Jako obvykle si skoro nic nepamatuju :D S Duncanem jsem myslim zas prohodila pár slov o Praze. U Lotte jsem zmiňovala, že ji mám ráda i v Agent Carter a The Fault in Ours Stars, to ji potěšilo. U Finna jsem si vzájemně pochválili cool brýle, což mi napsal i na fotku :D U Granta si nepamatuju nic :D Ale mám pocit, že mi řekl, thank you babe nebo něco na ten způsob. Byl roztomilý :)\nPak už jsme myslím jeli na hotel, po skupinách, a většina se tam pak ještě vracela na párty. Já ne, já měla Netflix :D A jak jsem se měla. Další den jsme už měli jet, tak jsem ještě balila atd. Nenudila jsem se :)\nDalší den ráno byl ve znamení Annette. Jelikož tam předchozí den nebyla, bylo focení a podepisování pro všechny v neděli. Nicméně, ještě předtím, jelikož Graham musel v poledne někam odlítat, měl ráno on ještě podepisování a pak byla group fotka se všema hostama. Normálně bych si ji nemohla dovolit, ale my jsme to měli nějak vyhádané, že za jednu cenu jsme se s nima mohli vyfotit celá grupa, takže vlastně ve finále mám fotku se všema. Akorát jsem tam bez kostýmu jak pěst na oko :D Snad nebude ostatním vadit, že to sem dám, jde přece i o to ukázání kostýmů.\nPak teda jsme tam ještě postávali, bavila jsem se s Dani a čekali jsme na Annette. Nejdířv bylo focení. Ježiš to je taková roztomilá babča. Sice na tý fotce vypadám jako bagr, ale nešlo ji neobejmout :)\nPak ještě proběhlo podepisování, to bylo taky fajn, bavily jsme se dost i o Doctorovi Who, kde byla ve dvou epizodách, a shodly jsme se, že tehdy ten seriál by byl beztak nejlepší :)\nTím vlastně pak pro nás con už skončil. Pak ještě měly být panely a znovu autogramiáda a další akce, ale bylo rozhodnuto, že pojedem domů dřív, abychom nepřijeli úplně pozdě. Což nakonec stejně nevyšlo, protože jsme nakonec šli ještě na katedrálu a pak jsme se v centru ztratili. Což byla docela zábava, až na to ztracení se teda. Ale škoda, že jsem neviděla žádný panel s Annette.\nZa dva měsíce je ten con znovu. Furt nevim, jestli mám jet. Skupina jede opět, ale já bych asi jela sama, když bych jela, možná na otočku nebo jen na noc, nevim. Nechystala jsem se, ta organizace mě dost odradila, ale teďka nedávno oznámili Richarda Rankina, kterýho jsem si jako Rogera totálně zamilovala. Takže fakt nevím, Letos je toho tolik! Vůbec netuším, kde na to mám brát čas a peníze. Každopádně buď pojedu nebo mi Dani přiveze jeho autogram, takže aspoň něco :)\n1 Magicmax | Web | 20. ledna 2017 v 22:02 | Reagovat\nTak tohle je opravdu závihodná zkušenost. :) Krása to vidět. Nejradši z nich mám tu poslední.\n2 Janiss | Web | 27. ledna 2017 v 23:19 | Reagovat\nták přečteno ty bagřiku


Alberges A - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Les Deux Alpes\nAvenue De La Muzelle, Les Deux Alpes, Les Deux Alpes, Francie, 38860 - Velmi dobré umístění – zobrazit na mapě\nAlberges A – podrobnější informace\nVýhodně umístěný ve městě Les Deux Alpes,je hotel Alberges A skvělou základnou pro prohlídku tohoto živého města. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nNabídka kvalitních služeb hotelovým hostům a široké škály vybavení, Alberges A je připraven zajistit vám co nejpříjemnější pobyt. Během ubytování v tomto nádherném zařízení si hosté mohou vychutnat parkoviště, rodinný pokoj, domácí zvířata povolena, odvoz na/z letiště.\nVšechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Po celý den si můžete užívat pohodovou atmosféru golfové hřiště (v dosahu 3 km), lyžování. Ideální polohou a vyhovujícím vybavením, je hotel Alberges A perfektní volbou v mnoha ohledech.\nUpozorňujeme, že check-in a předání klíčů probíhá na adrese: Nexity Les 2 Alpes, 9 rue des Sagnes, Les Deux Alpes, 38860. Informujte prosím Alberges A o svém předpokládaném čase příjezdu předem. Tuto informaci můžete napsat do políčka pro zvláštní požadavky při rezervaci nebo se obraťte přímo na ubytování. Kontaktní údaje jsou uvedeny v potvrzení rezervace. V den příjezdu se vyžaduje složení zálohy ve výši 450 EUR za případné způsobené škody. Záloha Vám bude v plné výši vrácena, pokud nebudou při kontrole ubytování zjištěny žádné škody.


Návrhy a realizace zahradBYDLENÍ | BYDLENÍ\nÚvod ZAHRADA Návrhy a realizace zahrad\nmajdaŘíj 31, 2016ZAHRADA0\nUvažujete, jak vytvořit zahradu svých snů? Zkuste nás kontaktovat a nechat vše na nás. Zavolejte nebo jen napište krátký e-mail a my Vás navštívíme!\nDomluvíme se na návštěvě Vaší zahrady, sdělíte nám Vaše představy, požadavky na využití zahrady, na údržbu a my navrhneme řešení. Cena realizace se odvíjí od nároků zákazníka. Vypracujeme pro Vás maximální a minimální finanční variantu. Vybereme ze širokého spektra materiálů, stáří a velikostí rostlin. Rostliny dodáváme z naší školky okrasných dřevin a od ověřených domácích i zahraničních dodavatelů. Můžete sledovat vývoj své zahrady od malého stromku, nebo se rozhodnout pro vzrostlé stromy, které posunou Vaši zahradu o desetiletí vpřed.\nPro realizaci zahrady se dá zvolit jakýkoliv termín od března do konce listopadu. Výsadba rostlin je možná kdykoliv od jara až do zamrznutí půdy. Dodávané rostliny jsou pro takovou výsadbu přímo připravené.\nZapracování vody a kamenů do návrhu zahrady\nPokud má zákazník určitou představu, snažíme se ji vytvořit. Pokud ne, navrhneme několik variant k výběru. Postavíme Vám malou skalku se skalničkami nebo třeba kamenné útesy z desetitunových bloků nad větším jezírkem. Líbí se Vám potůček vinoucí se zahradou? Můžete mít potůček nebo i velký potok. Nemáte přirozený zdroj vody? Nevadí, vytvoříme uzavřený okruh.\nPři větších stavbách, které vyžadují stavební povolení, vyřizujeme veškeré náležitosti s tímto spojené.\nKameny používáme většinou stejného druhu, jaký se vyskytuje v okolí upravované zahrady. Pokud zákazník vyžaduje jiný druh kamene, např. žulu, pískovec, mramor, křemen…, samozřejmě vyhovíme. Používáme jak čerstvý lomový kámen, tak kámen přirozeně zvětralý, popřípadě vymletý vodou – tyto kameny připomínají krasové útvary.\nÚdržba zahrad, firemních lokalit a veřejných prostranství\nMůžete si u nás objednat pravidelnou nebo komplexní celoroční údržbu Vašeho pozemku, která zahrnuje výchovný řez stromků a keřů, udržování záhonů bez plevele (chemicky nebo mechanicky), hnojení rostlin a trávníků, chemickou ochranu proti škůdcům a péči o trávník – sečení, hnojení, vertikutaci.\nDalší variantou je jednorázová údržba na požádání. Potřebujete ostříhat keře, trvalky, vyplít záhony nebo skalku? Nestíháte posekat trávník a už jste ho léta na jaře nepřipravili vertikutací? Blíží se zima a potřebujete pohrabat listí, zazimovat zahradu? Nebo naopak provést jarní úklid?\nŠkolka okrasných dřevin\nNaši školku okrasných dřevin jsme založili v roce 1998. Výpěstky prodáváme v našem zahradnictví a používáme je samozřejmě i při výsadbách. Po celou sezónu u nás nakoupíte jehličnany, listnaté keře, trvalky, skalničky, traviny, popínavé a vodní rostliny. Na jaře a na podzim růže, ovocné stromky a keře.\nRealizátorům a zahradnickým firmám dodáváme rostliny za velkoobchodní ceny. Expedujeme rostliny s balem, výška rostlin 0,5 až 2,5m.\nTAGpotůček realizace zahrady skladka\nPředchozí článekNábytek z masivu je IN – 4 důvody, proč ho pořídit Další článekKdo se neohřeje, ten se zpotí


Chateau Loučeň Concours d’Elegance 2015 – Super kvalita | Automobil Revue\nChateau Loučeň Concours d’Elegance 2015 – Super kvalita\nTom Hyan 26.08.2015 05:30\nTřetí ročník Soutěže elegance na zámku v Loučeni nabídl opravdové skvosty světové úrovně...\nNejrůznějších srazů, výstav, jízd a závodů historických vozidel se v České republice koná každým rokem stále více a více, ovšem v řadě případů jde organizátorům spíše o počet zúčastněných, než o hodnotu exponátů. Do společnosti těch nejvýznamnějších se teprve v roce 2012 zařadila Soutěž elegance na zámku v Loučeni, jež se soustředí na to nejlepší z tradic meziválečných podniků Concours d’Elegance. A to nikoli počtem vystavovaných vozidel, ale především jejich kvalitou, přičemž výběr prochází náročným sítem. Soutěž vznikla zásluhou JUDr. Bohuslava Kleina, známého sběratele historických vozidel, a vedení společnosti Scuderia Praha, jediného autorizovaného prodejce a servisu vozů Ferrari a Maserati v České republice. Letošní ročník byl vlastně třetí, protože od druhého si jeho autoři dali roční pauzu, aby zajistili kvalitnější účast (dvouletý cyklus má také například Le Mans Classic či nové setkání veteránů na Montlhéry).\nZámecký park v promyšleně rozvržené expozici tentokrát zaplnilo ne méně (ale ani ne více) než 86 historických vozidel, z nichž prakticky každé by si zasloužilo odvézti jednu z vypsaných cen. Bohatý dvoudenní program zpestřily doprovodné akce včetně workshopů a přednášek odborníků z automobilového oboru, ale také módní přehlídky, výstavy obrazů a umění (samozřejmě s automobilovou tematikou), pivní show Pilsner Urquell nebo prohlídky zámku, jeho parku a unikátního labyrintária (celý areál se rozkládá na ploše šestnácti hektarů). Zámecká slavnost se nesla v duchu několika významných událostí. Především se poprvé mezi vystavovatele oficiálně zapojila naše největší automobilka Škoda Auto, která si letos připomíná několik významných výročí, z nichž podtrhujeme 120. jubi-leum založení společnosti Laurin & Klement v Mladé Boleslavi (1895), či vyrobení prvního skutečného automobilu typu A, známé voituretty (1905). Expozice patřila k největším a zahrnovala všechny epochy existence továrny od časů motocyklových po automobilové, a to výběrem exponátů jak z továrního muzea Škoda Auto, tak od různých sběratelů.\nMezi jednostopými typy Laurin & Klement byly jednoválce, dvouválec i čtyřválec (replika typu CCCC), mezi automobily první dvouválec typu A, stejně jako stroje víceválcové, přičemž automobilka neopomněla ani historii sportovní, již završovaly typy Supersport 966 (1950), 1100 OHC Spider (1957; kupé se nedochovalo) a Škoda 130 RS (model 1978). Neuvěřitelná byla expozice prostějovských automobilů značky Wikov (Wichterle & Kovářík), kterou Jiří Kohlíček označil za znovuobjevenou automobilovou hvězdu; pořadatelům se totiž podařilo shromáždit sedmnáct kousků, tedy bezmála všechny dochované vozy značky, jež lze v současné době u nás převézt a vystavit. Zastoupeny byly všechny typy od nejstaršího Wikov IV/16 ročníku 1925 z Veteran Areny Olomouc přes základní modely 7/28 především v dvoumístných sportovních (závodních) verzích a klasické typy 35, resp. 40; nechyběly ani obnovy osmiválců Wikov 70 a zrekonstruovaná replika aerodynamického automobilu zvaného Kapka na podvozku Wikov 35.\nPřímo před hlavním vchodem zámku byl prezentován výkvět československé meziválečné aerodynamické školy. Přítomným se naskytl naprosto jedinečný pohled na bok po boku řazenou mladoboleslavskou Škodu Popular Monte Carlo (1937) v působivém černém provedení, prostějovský Wikov 35 Kapka (1931), jemuž snad chyběla jen vrtule na přídi, kopřivnickou Tatru 77 (1936), oceněnou na Soutěži elegance 2014 v kalifornském Pebble Beach, a brněnskou Zetku Z4 pro slavný závod 1000 mil československých (1933). Tým organizátorů se letos rozhodl udělit ocenění ve čtyřech kategoriích, a to před rokem 1945, po roce 1945, Laurin & Klement/Škoda (shromáždili 25 vozů a motocyklů) a Wikov (vystaveno plných 17 automobilů této dávno zaniklé značky). Pětičlenné odborné porotě předsedal Karel Kupka, vydavatel měsíčníku Motor Journal, a náš magazín Automobil Revue v ní byl zastoupen Jiřím Duchoněm, novým reprezentantem České republiky v evropské jury Car of the Year, a nezávislým publicistou Janem Tučkem. Návštěvníci si samozřejmě mohli prohlédnout také automobily jiných značek, třeba poněkud pitoreskní Hurtu DC (1907), závodní Bugatti T13 Brescia (1922), impozantní Voisin C3L (1925), hned pět strojů Hispano-Suiza, dva Duesenbergy a řadu dalších.\nMezi novějšími exponáty vynikaly vzácné kupé Morgan Plus 4 Plus, neúspěšný pokus o modernizaci britského kla-sika (ze šestadvaceti vyrobených jsou dva v České republice!), poslední francouzský luxusní automobil Facel-Vega HK 500 (dílo Jeana Daninose s velkoobjemovým motorem Chrysler V8, ukončené typem Facel II v roce 1964), několik typů Aston Martin, Jaguar, Ferrari a dalších. Vůz Lancia Stratos HF reprezentoval iniciativu společnosti Engine Prague, a to založení prvního investičního fondu historických vozidel se sídlem v České republice, jehož prvním nákupem je soutěžní automobil Alpine-Renault A 110, záhy následovaný dalšími významnými typy. Porotci na Loučeni při volbě laureátů zohledňovali široké spektrum parametrů od celkového dojmu a hodnotnosti přes stupeň původnosti až po kvalitu renovace, a i když byla konkurence opravdu mimořádně silná, shodu nakonec nalezli překvapivě snadno. Pohár pro vůz vyrobený před rokem 1945 tak získal vzácný francouzský landaulet Farman A6B (1925) z portfolia Auto Veteran Company, třídu po roce 1945 vyhrál roadster Nash-Healey s karoserií podle návrhu Pininfarina (1952), jako nejlepší mladoboleslavský výrobek byl vyhodnocen faeton Laurin & Klement typu RK/M (1913) z Národního technického muzea v Praze a v kategorii prostějovských automobilů zvítězil elegantní kabriolet Wikov 40 (1936) z Veteran Areny v Olomouci. Jako pověstná červená nit se novodobou tradicí Soutěže elegance v Loučeni vine jméno karosáře Oldřicha Uhlíka, jehož cenu tam každý rok obdrží automobil zvolený návštěvníky. Ti letos udělili Cenu Oldřicha Uhlíka kompresorovému Duesenbergu SJ (1932); předávala ji majiteli vozu paní Milada Vepřeková, dcera Oldřicha Uhlíka. Originální ceny, působivé plechové siluety klasických automobilů, vyrobil Jiří Kladívko Rožnovský pro vítěze jednotlivých kategorií. Další ročník Soutěže elegance na zámku Loučeň se očekává v roce 2017. Pořadatelé již dnes vybírají a registrují zájemce o vystavení svých automobilů.\nConcours d’Elegance Chateau Loučeň – Druhý ročník\nCHATEAU LOUČEŇ CONCOURS D´ELEGANCE – Počtvrté a nejistě\nRolex Concours d’Elegance Pebble Beach – Krása...


Popis skládání ČZ De-luxe\nMANET M 90\nMZ 150 a 251\nRenovace ČZ 175/450 De luxe\nGO motoru 175/450\nGO 2T motorů\nJawa 250/11 a 353\nÚpravy na zakázku\nFOTOALBUM ČZ 175/450\nFOTOALBUM ČZ 250/455\nKARBURÁTOR a Power jet\nZÁVODNÍ ÚPRAVY 2T\nZZ Pitbike Stomp KZR 160\nÚprava bloků motoru Jawa 250/11 pro válec 553 Libeňák\nFB : Štepán Závodník\nTel: 737 125 868\nZde naleznete jednoduchý návod, jak motorku skládat+ fotografie pro lepší pochopení.\nPokud chcete přejít do fotoalba, stačí pouze kliknout na fotky.\nFotoalbum Skládání ČZ\n8.11.2013 Jsem začal zlehka skládat\nOdskládal jsem si všechny díly, co překážely a na rám začal přidělávat.\nNasazujeme dříve než nasadíme přední teleskop, protože nám brání\nv naklepání nýtků. ( Jde nasadit i později, ale to vyžaduje mnohonásobné úsilí).\nDo nového výrobního štítku vyrážíme raznicemi číslice.\nVyrážet se musí opatrně, aby nedošlo k proražení tenkého výrobního štítku.\n- drží šrouby M8 (já mám jednu přivařenou, ale běžně jsou oddělávací obě)\nRám převrátíme na bok\n- Z čepu stojanu sundáme jednu ze dvou závlaček a provlékneme ji oky stojanu a otvorem v rámu. Nasadíme závlačku a pružinku, která stojan uvádí ve dvě polohy ( Nahoře, dole ).\nMalý skrytý blatník\nRám již nemusí být převrácen...\n- Tento díl drží dvěma šrouby M6. Na rám se blatník šroubuje přes gumovou plošku, aby při jízdě nerezonoval. Samozřejmě je důležité dát pod šroubky podložky.\n(Jak potom motorka vypadá)\nJelikož je na blatníku očko pro průchod bowdenu na pravé straně, musíme vidlici složit tak, aby brzdový štít byl taktéž na pravé straně. Kdyby jsme to udělali naopak, bowden by šel z druhé strany blatníku a po pár stech kilometrech by na místě, kde se jej dotýká bowden, nebyla barva.\nKdyž víme, kam který spodek vidlice patří, můžeme jej smontovat s tyčí teleskopu.\nV tyči teleskopu je další vytahovací tyč, v které je vyfrézovaná drážka, která slouží k zajištění výsuvné tyčky proti otočení. Ve spodkách vidlice jsou protikusy, do kterých tato vyfrézovaná drážka zapadne a je možné dotahovat.\nNa spodkách vidlice je šroub s hlavou 11 a na něm je těsnící gumička.\nŠroub má kuželové sedlo.\nSpodky vidlice se musí dotáhnout do matice, která zabraňuje vypadnutí teleskopické části ze spodku vidlice a tím dojde k pevnému vymezení zdvihu.\nNad tuto matici nasuneme vinuté pružiny a na ně dáme plechové podložky, které chrání kryty kluzáků před poškozením.\nNyní můžeme nasadit kryty kluzáků.\nTy nasazujeme, tak aby svou "packou" přisedaly do vybrání ve spodních brýlích.\nNa krytech kluzáků jsou gumové krytky, které tlumí rázy, přenášené z teleskopu na rám.\nNyní když máme složené hlavní části teleskopu,můžeme jej zkompletovat.\nDo roztažitelných ok spodních brýlí narazíme šroubováky pro větší roztažení a snazší zkompletování.\nNyní nasuneme tyče teleskopu až na doraz gum tak, aby tyče byly skoro stejně dlouhé jako tyč spodních brýlí. Ještě jednou připomínám, že spodek vidlice pro brzdový štít musí být na pravé straně.\nNasazení teleskopu a blatníku\nNejdříve si nachystáme misku sypného ložiska, tu vytřeme vazelínou, do které naskládáme 19 ložiskových kuliček. Kuličky se do vazelíny nalepí, takže bude možné teleskop jednoduše nasunout, aniž bychom kuličky lovili po podlaze.\nNasuneme teleskop, na kterém máme ložisko\na v horní části hlavy rámu opět naskládáme kuličky do vazelíny v misce ložiska jako jsme to dělali dole. Ložisko stáhneme maticí tak, aby její vystouplá dotahovací část šla nahoru.\nA teď v podstatě můžeme nasadit horní brýle.\nJeště něž nasadíme horní brýle, je potřeba nasadit spodní kryt světla spolu s vymezovacími a tlumícími gumami.\nse nasazují jednoduše. Do dvou kuželových otvorů nám padnou tyče teleskopu a do té třetí nám zaskočí vystouplá dotahovací část řídícího ložiska.\nVše dotáhneme maticemi a je hotovo. Jen pozor na to, že teleskop musí perfektně těsnit, aby správně fungoval.\nCelkem jednoduchá operace...\nSpodky vidlice si otočíme tak, abychom měli ostré šrouby směrem od blatníku a blatník směrem nahoru nasuneme. Potom otočíme spodky teleskopu, šrouby naproti sobě a prostřední vzpěry blatníku našroubujeme do jeho horních děr. Přední i zadní vzpěry jsou přišroubované z venku teleskopu.\nPřed nasazením musíme klakson složit, klakson je sešroubovaný 6ti šroubky s hlavou na plochý šroubovák se závity M4 a z druhé strany jsou matičky.\nNasazení klaksonu je poměrně jednoduché. Jeho držák však musí být správně přidělaný.\nPokud držák klaksonu přišroubujete výstupkem držáku dolů, nebude možné klakson umístit na správné místo. Výstupek držáku musí být nahoře! :D\nNasazení plechového držáku páky zadní brzdy\nPokud již máte zadní stupačky, tak stupačku do zadní části držáku přišroubujete také.\nNa přední šroub, který drží stupačky, ještě patří plechový držáček pro plech obepínající schránku.\nTady není co splést, prostě to šroubky M8 a maticí M8 přišroubujete, a nakonec ještě dotáhnete spolu s přední stupačkou.\nNasazení předního kola\nPřed nasazením předního nebo i zadního kola je důležité, aby nám brzdový štít s brzdiči volně seděl v brzdovém bubnu. Brzdové obložení by nemělo nějak výrazně chytat o brzdový buben, a proto často strávíme dlouhé minuty broušením obložení. Vždy je lepší obložení obrousit méně, aby o buben trošku chytalo, protože již po pár zabrzděních se nedostatky odstraní.\nK dokonalému spasování brzdového obložení s brzdovým bubnem dojde asi až po ujetí 500ti kilometrů.\nKonečně samotné nasazení kola.\nDo brzdového bubnu vložíme brzdový štít s brzdiči tak, abychom při nasazování nemuseli nijak složitě manipulovat s celým kolem, a na druhou stranu brzdového bubnu nasadíme vymezovací kroužek. Na vymezovací kroužek se nesmí zapomenout, protože by jste jinak vidlici svírali k sobě a ona by se tím stala nepohyblivou.\nKolo nastrčíme do blatníku tak, aby byl brzdový štít na pravé straně ve směru jízdy a byl nasazen kličkou naproti místu pro uložení bowdenu.\nNyní už můžeme nasunout osku.\nTu nasouváme stahovacím očkem z levé strany ve směru jízdy. Pro lehčí složení si očko můžeme roztáhnout šroubovákem.\nA teď už jen zbývá dotáhnout matici z druhé strany osky a stáhnout svírací očko kolem osky.\nVeškeré dotažení raději ještě překontrolujeme, abychom třeba někde na cestě neztratili kolo :D\nSložil jsem vrchní kryt světla\nSložení masky světla není nijak zvlášť složité.\nPod oválný tachometr patří gumové těsnění, které slouží především jako odhlučňovací a vymezovací prvek. Tachometr se přidělává jednoduše. když otočíme vrchní kryt světla\n"vzhůru nohama", tak do něj z odvrácené strany nasuneme tachometr s těsnící gumičkou. Na závity M4, které ční z tachometru nasadíme "pacičky", které jej drží na svém místě. Ty patří delší stranou na kryt a tou kratší na tachometr. Dotažením matiček M4 docílíme pevného přilnutí tachometru k vrchnímu dílu světla. Pro jistotu si ještě zkontrolujeme, jak sedí gumička pod tachometrem a je hotovo.\nPřidělání spínací skříňky a jejího krytu\nSpínací skříňky BOSCH na těchto čz jsou 3 polohové.\nBez klíčku 0,1,2 Motorka mimo provoz\n0 - motorka jede\nNesvítí, v provozu by mělo být jen brzdové světlo, klakson a kontrolky neutrálu, dobíjení.\n1 - Motorka jede\nSvítí parkovací světlo a zadní světlo, v provozu je brzdové světlo, klakson, kontrolky a podsvícení tachometru.\n2 - Motorka jede,\nsvítí dálkové nebo tlumené světlo, v provozu je zcela vše\nPřiděláváme ji takto:\nSpínací skříňka má na sobě dvě vystouplá místa, kterými se drží ve dvou otvorech v jejím uložení. Celá spínací skříňka se přitahuje jednou jedinou maticí, která se velmi špatně dotahuje i povoluje. Matice je osmihranná, takže je potřeba speciální klíč.\nAž máme utaženo, přišroubujeme krytku spínací skříňky, aby nám do "spínačky" nepršelo.\nJeště zmínka o klíčku BOSCH, který je pro ČZ 175/450,05 jiný než pro ostatní\nPřidělání spínačů světel\nSprávně má být spínač na klakson a přepínač světel na levé straně.\nJá to tak mít nebudu, protože se mi spínač na levé straně rozbil a já sehnal nový pouze na stranu pravou.\nSpínač na pravé straně je u většiny ČZ 175/450,05 k ničemu,\nprotože slouží pouze jako simetrický prvek, ale ke konci výroby těchto ČZ již na zadní blatník dávali malé blinkry, takže se spínači využití našlo.\nNasazujeme opět jak jinak než jednoduše :D\nSpínače světel stačí pouze nasunout tak, aby vycházely přepínací částí k palci ruky a na pravé straně nemusíme nic řešit, protože tam nám to přesně určí hliníkový nálitek pro bowden plynu.\nDráty ze spínače jdou ihned pod kryt světla.\nPřidělal jsem zábranu proti odlétávání bláta a vody do sání\nJeště ji samozřejmě budu plošně zmenšovat, protože jsem ji schválně udělal větší, aby jí nikde ani kousek nechyběl.\nTlumiče, nasazení zadního kola\nVyzvedl jsem si zrepasované zadní tlumiče a tím pádem mohl začít skládat ve velkém.\nNasadil jsem oba tlumiče a přišrouboval čtyřmi šrouby M8.\nRovnou jsem nasadil i zadní kolo.\nU nasazování zadního kola je třeba nezapomenout na pár velmi důležitých věcí:\n- Nasunout napínací plechy se šroubovicí, na které již máme jednu matici s podložkou\n- Nasadit si brzdový štít do brzdového bubnu\n- Nasadit vymezovací váleček a plechovou součástku, co chrání brzdový štít proti otočení\n- Pod osku dát podložku\n- Do kola z druhé strany pořádně nasunout protikus s rozetou\nNyní už nasuneme osku, dotáhneme velkou matici držící rozetu a potom menší matici, co stahuje přímo osku. Na konce napínáků řetězu našroubujeme matice, a tím si můžeme předem nachystat kolo do rovné polohy.\nJeště můžeme nasadit bowden zadní brzdy, který se hákem zahákne do oboustranné páky na páce zadní brzdy a šroubovicí uchopí v klíči brzdového bubnu.\nNasazení zadního blatníku\nPokud chceme nasadit jen zadní blatník, musíme se spolehnout pouze na dva šroubky M6, které blatník nezávisle na podsedlovém plechu mohou držet. Blatník nám to, ale pouze přidržuje, a tak je potřeba rychle přidělat i podsedlový plech, který nám zadní blatník opravdu připevní.\nNasazení podsedlového plechu\nPodsedlový plech je přišroubovaný čtyřmi šrouby M6 k rámu přes blatník\na dvěma šrouby M6 přímo k blatníku.\nNa podsedlovém plechu jsou čtyři gumová kolečka, která fungují jako silembloky pro sedlo.\nNasazení schránek a sání a krytu řetězu\nPřed nasazením schránky na nářadí je důležité nasadit horní i spodní kryt řetězu.\nPozději bychom na to přišli... Krytem si musíme předem protáhnout řetěz, aby se nám skládalo snadněji.\nSchránka na akumulátor i schránka na nářadí drží třemi šrouby M6\nVe schránce na akumulátor slouží pravý horní šroub M6 na ukostření akumulátoru.\nSání se přišroubovává dvěma šrouby M6, které se po dotažení zajišťují ohnutím plíšku ke hraně šroubů.\nSložení vzduchového čističe a zadních stupaček\nSložení čističe vzduchu je jednoduché. Do obalu čističe vložíme plastový tácek s dírou uprostřed a na něj posadíme samotný filtr tak, aby na tácku dobře seděl a filtr svým dnem naprosto dokonale těsnil, filtr sání je nahoře zaslepen. Poté nahoru na vzduchový čistič položíme pokličku a zmáčknutím a pootočením plechových držáků zajistíme pokličku, a také utěsníme celou sací komoru.\nZadní stupačky se skládají následovně:\n1) namažeme vnitřek gum olejem\n2) Na trubice dáme velké podložky\n3) Nasuneme gumy\n4) Nasadíme druhé velké podložky\n5) Nasadíme do držáků delší částí dolů\n6) Nasuneme čepy\n7) Nasadíme závlačky\n(Obrázek složené zadní stupačky)\nPrvní kousky elektroinstalace..\nNatáhl jsem si elektroinstalaci pro zadní blatník, okruh přes přerušovač pro brzdové světlo a přímé spojení do zadního provozního světla.\nU tohoto zapojení se od výroby počítá s elektroinstalací pomocí tzv. dvoulinky, která se zde naprosto perfektně dá využít.\nIdeální průřez každého drátu je 1mm. Potřebná délka je 1,5m ( mohlo by stačit i 1,2m)\nDvoulinku protahujeme vstupem do blatníku směrem dozadu.\nAž nám dvoulinka vyleze dírkou pro zadní světlo, rozdělíme potřebný vyčnívající kus na dva jednotlivé dráty, a ty zapojíme libovolně k žárovkám.\nProměříme dvoulinku, abychom zjistili, který ze dvou drátů vede do horní žárovky, která je brzdovým světlem a tento kabel necháme v celku. Naopak kabel, který má přímo vést elektrickou energii do provozního zadního světla přerušíme. Dvoulinka je nyní připravená na zavedení do brzdového spínače. Pokračování dvoulinky zavedeme do schránky na nářadí, kde ji ustřihneme na požadovanou délku a znovu rozdělíme na dva kabely, které můžeme opět libovolně připojit do kontaktů spínače. Tento úsek dvoulinky, procházející ostrým otvorem ve schránce na nářadí vyžaduje cca 20cm druhé izolace, aby se při chvění dráty neprodřely.\nNyní přivedením elektrické energie do zakreslených drátu vedeme elektrický proud do provozního světla a přerušeně do brzdového.\nPřerušovač zadního světla musí být naladěn tak, aby nebyl seplý, ale i tak, aby při sešlápnutí brzdy sepnul. Seřizujeme jednoduše, povolením šroubku spínače a posunutím potřebným směrem.\n(Obrázek pro lepší pochopení)\n(Na fotce ještě není druhá izolace, na dvoulince ze schránky)\nNasazení koncovky výfuku\nKoncovka výfuku je přišroubovaná čtyřmi šrouby M8. Délka šroubů je max 30mm.\nU nasazování koncovky výfuku na motorku je ideální postupovat následovně:\nPovolíme si zadní stupačku, na horním šroubu a dolní dva šrouby vyšroubujeme zcela pryč. Do vzniklé mezery mezi rámem a zadní stupačkou budeme zasouvat horní držák výfuku. Na koncovku výfuku držák našroubujeme tak, aby jeho čelo bylo dál od motorky. Držák pevně dotáhneme a můžeme nasazovat. Nasuneme do zadní stupačky a "nastrkáme" do děr šrouby M8, které lehce dotáhneme. Koncovka výfuku, drží ještě z boku. Je přišroubovaná k rámu. Jakmile máme nalehko našroubované všechny čtyři šrouby, můžeme je pořádně dotáhnout.\nNo, a koncovka výfuku je nasazená.\nNasazení motoru, kolene výfuku a horního držáku motoru\nZa zmínku stojí, že je ideální seřídit motor vždy mimo rám, protože nikdy nevíte, co při seřizování zjistíte, někdy se totiž může stát, že motor kvůli špatnému nalisování čepu nejde seřídit, a tak musíte zdlouhavě hledat místo, kde se má nacházet rotor zapalování, aby šlo seřizovat. Někdy se bohužel stane, že práci svěříte do rukou opravdovému kriplovi :( .\nTakže při nasazování seřízeného motoru je potřeba si uvědomit, že motor není nejlehčí, takže pokud, by jeho nasazení mělo něco prodlužovat, je potřeba to zjistit v čas.\nFiltr sání při nasazování motoru nevadí, pokud nemáte nasazený karburátor.\nMotor tedy vložíme do rámu, ideálně začínáme nasunutím do zadní části rámu, aby se nám motor v předním držáku nezasekával svým rozšířením. Až motor sedne na své místo, doladíme si jeho polohu, potřebnou na zasunutí šroubů M8 šroubovákem.\nMotor drží čtyřmi šrouby M8x50 a také horním držákem.\nPo dotažení všech šroubů, můžeme přejít k:\nNasazování výfukového kolene\nTo se nejdříve nasouvá do koncovky výfuku, až potom se směřuje k válci motoru.\nMotor má v sobě díru pro šroub M6, do které se našroubuje šroubek s podložkou, kterým se koleno výfuku přitáhne. Když máme ve válci nasazeno, dotáhneme matici na koncovce svírající koleno výfuku a máme hotovou kompletní výfukovou soustavu.\nPřidělání horního držáku motoru\nHorní držák motoru slouží mimo jiné i jako antivibrační prvek.\nVložíme držák oválným výřezem na hlavu válce a položíme na něj podložku, lehce stáhneme maticí M10 a šroubem s matkou M8 přišroubujeme horní držák motoru k rámu.\nvše dotáhneme a je hotovo.\nNalití hydraulického oleje do předního teleskopu\nOlej se nalévá horními maticemi teleskopových tyčí.\nDo předního teleskopu lijeme 1 a 1 dcl hydraulického oleje. Pokud je tlumič středně opotřebený, plníme jej olejem motorovým, při největším možném opotřebení tlumičů, použijeme olej převodový, a to buď PP80 nebo PP90.\nPo složení teleskopu se většinou každý zalekne toho, že je buď špatně pohyblivý, a nebo zcela nepohyblivý. Tento jev způsobí to, že předchozí zaběhnutí součástí se opětovným složením neudělá, tak aby si součásti opět stejně sedly. Musíme jim proto dát chvíli na čas a po pár kilometrech se nám přední teleskop krásně uvolní a bude fungovat jako dříve.\nSložení masky motorky (případné ulehčení elektroinstalace)\nMaska drží dvěma šrouby M8 a v přední části je horní díl ke spodnímu přidělaný pomocí plíšků s otvory pro šroubky M5 s matičkami.\nV tachometru jsou kontakty na zacvakávací kuličku, tyto kontakty se dají spolu se zasouvací objímkou žárovky nahradit objímkou s plochým kontaktem. Tyto objímky se nacházejí u starých Škodovek. Při zapojování elektroinstalace nám ploché kontakty velmi ušetří námahu, kterou musíme při letování kulových kontaktů vynaložit. Kulové kontakty jsou navíc velmi špatně k sehnání, a tak je opravdu ideálním řešením náhrada za později používané objímky.\nFotoalbum: SKLÁDÁNÍ ČZ\nNasazení krytu řetězu\nZjistil jsem, že je nejvhodnější nasadit horní kryt řetězu dříve než schránku na nářadí.\nNicméně, kryt řetězu jsem po povolení 3 šroubků také nasadil. Kryt musí krásně zapadnout do plechového krytu zadního kola. Není nikde ničím přišroubovaný. Horní kryt je pouze sešroubovaný s krytem spodním. Společným spojením drží v zadním krytu kola a druhými konci v motoru. Spodní kryt nasazujeme až po protažení řetězu horním krytem.\nDodatečně bohužel přicházím i na to, že spodní kryt řetězu se v oblasti zadní kyvné vidlice a rámu pro držák zadní brzdy nestočí tak, aby šel nasadit, tudíž je nutné na chvíli oddělat plechový držák zadní brzdy. Potom už jde vše jak po másle.\nNasazení karburátoru, jeho krytu a bowdenu\nKarburátor je k motoru přišroubovaný dvěma matkami M8, které karburátor přitahují přes plastové těsnění o šířce 4,5 mm.\nZ karburátoru vytáhneme šoupátko a na karburátor nasadíme jeho víko. Plynový bowden protáhneme otvorem v horním držáku motoru a na plynové lanko nasadíme dotahovací pokličku krytu karburátoru a potom šroubovací víko komory šoupěte. Na víko komory šoupěte nasadíme pružinu šoupěte a tu zmáčkneme. Lanko protáhneme větší dírkou v šoupěti a promáčkneme jej do dírky menší. Pustíme pružinu, a už nám to drží pohromadě. Nyní zasuneme šoupě výřezem proti šroubku v komoře a dotáhneme víko komory šoupěte i víko krytu karburátoru.\nJiným slovem složení plynu. Krutirut využívá principu spirálové pásoviny a jezdce v trubce řidítka. Při otáčení rukojetí otáčíte spirálou, která spolu s sebou unáší jezdce, který tahá za lanko, zapřené v nálitku horní masky světla. Dále se vyvolaná energie přenáší celým bowdenem až do karburátoru, kde dojde ke zvednutí šoupátka. Při skládání je ideální začít skládat na řidítkách. Nejdříve vyčistíme a naolejujeme spirálu v rukojeti a jezdce, kterého vložíme do řidítka. nasuneme bowden a lanko zasuneme do jezdce a zatažením jeho konec zaskočí do jezdce tak, že již nevypadne. Nyní nasadíme rukojeť se spirálou a do konce řidítka nasuneme záslepku krutirutu, kterou skrz rukojeť přišroubujeme k trubce řidítka. Nyní ještě složíme komoru pro šoupě a je hotovo.\n- Bowden jde od páčky do vybrání v horní masce světla a pokračuje bližší horní dírou s gumou ve spodním krytu masky. Když opustí masku motorky pokračuje skrz otvor ve spodních brýlích a držáček v blatníku až do úchytu na předním brzdovém štítu.\nLanko se svojí šroubovicí protáhne válečkem v klice brzdového štítu a zajistí se maticí.\n- Bowden spojky jde od páčky do vybrání v horní masce a pokračuje bližší horní dírou s gumou ve spodním krytu masky. Když opustí masku motorky pokračuje skrz otvor ve spodních brýlích a pokračuje po rámu až do motoru, kde je protažen vybráním v motoru až ke spojkovému segmentu. Zde se lanko z bowdenu protáhne dutým válečkem s dotahovacím šroubkem a přečnívající část lanka se ustřihne. Nyní stačí spojku jen seřídit.\n- Bowden plynu jde od jezdce přes držák bowdenu do horní masky, jejím vybráním pokračuje maskou a vychází z ní vzdálenějším horním otvorem ve spodním krytu masky světla.\nBowden dále pokračuje přes horní držák rámu až do karburátoru.\nPoměrně předbíhám událostem, a tak jsem již nasadil i sedlo a to nejen proto, že jde lehce přidělat i oddělat. Hlavním důvodem přidělání sedla je prevence před útokem myší, které osídlily celou garáž. Byl bych velmi nerad, aby mě nějaký "Myšák Stuart" vykousal do sedla díru :D\nNasazení spodního krytu řetězu a řetězu\nTato operace vyžaduje opravdu silné nervy, pokud je máte, tak se vám to podaří do 15ti minut.\nNejdříve na nový řetěz 120 čl. přiděláme drát, který nám velmi pomůže při protahování řetězu krytem. Začínáme protažením řetězu spodem přes výstupní kolečko z převodovky. Pokračujeme protažením horním krytem řetězu, kde musíme vzadu kryt nadzvednout z krytu rozety zadního kola, protože by se nám jinak řetěz zachytával o stojící rozetu.\nKdyž dostaneme řetěz za zadní rozetu, můžeme jej spolu s drátem nasunout do spodního krytu, který nasuneme až do motoru. Nyní zatažením za drát dostaneme konec řetězu k jeho začátku.\nTeď nás čeká ta nejodpornější část, nasazení spony řetězu v opravdu malém prostoru.\nPráci nám znesnadňuje to, že se řetěz stále snaží vrátit do uvolněné polohy.\nŘetěz si na zadním kole zcela povolíme, ale stejně nasazení spony bude bojovým úkolem. Sponu nasazujeme z odvrácené strany, spona nám klouže v prstech, protože je namazaná, ale když ji nasadíme už můžeme být v klidu, jsme totiž tzv. za vodou.\nNa sponu z druhé strany příjde plechová spojka ve tvaru č. 8 a na ni závlačka, která se nasazuje ve směru otáčení řetězu, aby nebyla ozubenými koly sražena ze spony řetězu pryč.\nNatažení elektroinstalace z motoru\nZačínáme tím, že druhou izolaci protáhneme gumovým držákem elektroinstalace a otvorem v motoru tomu určeným. Do druhé izolace začneme "strkat" elektrické vodiče.\nPřímo od zapalovaní jdou 3 kabely a po cestě se přidává čtvrtý od ukostřovače neutrálu.\nElektroinstalace z motoru je tedy tažena druhou izolací až kus za čistič vzduchu, kde kvůli vstupu elektroinstalace do vysokonapěťové cívky na její kontakt musí být druhá izolace přerušena.\nDo pokračování druhé části druhé izolace elektrických vodičů se přidávají vodiče ze zadního světla. Celá tato druhá část se potom prostrčí do masky světla, kde se jednotlivé vodiče osadí koncovkami, nebo se pouze šroubky přišroubují do spínací skříňky.\nNasazení podsedlových plechů a odhalení prvního nedostatku\nNasadil jsem podsedlové plechy, lemovací gumu kolem schránek a přišel jsem na to, že jsou obě dvě schránky ( na nářadí, akumulátor ) na špatném místě. To pro otvírací dvířka schránek znamenalo znemožnění otvírání a také špatné dosednutí schránek k plechům a lemovací gumě.\nTento problém řeší spousta motorkářů co mají Kývačky a Panelky a je naštěstí celkem jednoduše řešitelný.\nV "kastlíku" je nutné zvětšit otvory pro šrouby potřebným směrem tak, abychom mohli schránku přidělat na potřebné místo.\nSPZ drží dvěma šroubky ( M6 a M5 ), její dolní část je na plechovém držáčku, aby SPZ neseděla přímo na zadním blatníku.\nNa STK jsem se dozvěděl, že vešel v platnost zákon, který umožňuje ponechat si originál SPZ, tedy SPZ ve tvaru domečku. Toto zjištění mně dělá velkou radost, protože jsem opravdu nechtěl mít na motorce obří tabuli...\nSešroubování podsedlových plechů\nZa tuto část skládání motorky vděčím svému kamarádovi, který mně podržel miniaturní matičku na správném místě, abych mohl plechy sešroubovat k sobě.\nPo 20ti minutách boje a přesvědčování matičky se nám to povedlo :)\nVe výrobě se údajně používaly nějaké zacvakávací sponky...\nDoladění schránek na nářadí\nSchránky na nářadí bylo, jak už jsem dříve psal, potřeba upravit broušením, aby seděly jak mají.\nPo vybroušení malého kousku plechu schránky neuvěřitelně krásně sedly a již jdou výborně otevírat.\nZase protahování kabeláže, začátky zapojování\nZapojení Vysokonapěťové cívky\nZapojení vysokonapěťové cívky děláme tak, že protáhneme kabel z kontaktu 15 do spínací skříňky, také na kontakt 15, protože právě v ní dochází ke spínání a rozpojování elektrického obvodu pro vysokonapěťovou cívku. Z dynama jde z 1A nebo kladívek kabel na kontakt cívky č.1, který do ní přivádí proud. Oba dva dráty jdou k házení jiskry potřeba.\nDalší částí je protažení svazku do masky světla\nVeškerá elektroinstalace jde zpravidla do levého otvoru ve spodní masce světla. Netvrdím, že je protažení elektroinstalace z levé strany jedinou možností, ale při zamyšlením se nad čitelností výrobního štítku je jisté, že je levá strana opravdu lepší. Teoreticky by měl být z obou stran prostor stejný, ale mým názorem je, že z pravé strany se výrobní štítek lépe čte.\nPosledním kouskem elektroinstalace, který jsem zapojoval\nJe přívodní kabel z akumulátoru a dozapojení elektroinstalace pro zadní světlo. Kabel z akumulátoru jde přímo do spínací skříňky. Na kabelu je pojistková skříňka a na tento vodič je také nejvhodnější dát tzv. bezpečnostní vypínač, který nám poslouží jako ochrana proti zlodějům, protože motorky s vyplou elektrikou z akumulátoru se chová, jakoby jsme neměli zastrčený klíček. Navíc nás může tento spínač ochránít před nežádoucím odběrem elektriky z akumulátoru.\nZapojení elektroinstalace zadního blatníku\nDruhý kabel zadního světla, který se míjí s rozdělovačem ( brzdový spínač ) jde opět přímo do spínací skříňky. Pod sedlem se nám nyní sbíhají rovnou tři vodiče, které by se o ostrou hranu podsedlových plechů mohly v budoucnu poškodit. Proto je vhodné využít opět druhé izolace a malý cca 15 cm dlouhý úsek použít právě v oblasti, kde vodiče opouštějí prostor pod sedlem a vycházejí přes relativně ostrou hranu podsedlových plechů ven pod nádrž.\nZapojení elektroinstalace tachometru a Zapojení náhonu tachometru\nV tachometru jsou čtyři malé žárovky , dvě z nich slouží jako podsvícení a další dvě jako kontrolky. Podle tohoto faktu zapojujeme.\nPro nasazení kontaktů na kontrolky je vhodné povolit vrchní kryt světla, aby se nám ploché kontakty lépe zacvakávaly. Když se díváme do masky světla, tak kontakty, které jsou nad horními brýlemi patří podsvícení tachometru a ty přednější od sebe více vzdálené jsou pro kontrolky. Kontakty pro podsvícení musejí být v ochranné izolaci, protože se dotýkají horních brýlí. Kontakty je také ideální předem ohnout, aby se neohýbaly až při dotahování masky světla. Oba dva výstupní kabely z podsvícení tachometru jsou nakonec spojeny v jeden. Kontrolky zapojujeme k vodičům dle schématu zapojení. Kontrolka pro neutrál má kabelové vedení do spínače v motoru. Při vyřazení se spínač v motoru ukostří a žárovka se rozsvítí. Kontrolka pro dobíjení je zapojená vodičem ze zapalování, který jde přímo na její výstup.\nObjímkou je tato žárovka spolu s objímkou kontrolky neutrálu napájena vodičem vytaženým ze spínací skříňky. Tento kontakt je přímo na těle tachometru, a je od něj odizolovaný, aby to vše mohlo fungovat.\nZapojení náhonu tachometru\nNáhon tachometru je vlastně obyčejný bowden, který má v sobě rotační lanko. Konce lanka jsou opatřeny čtyřhranem, který přesně zapadá do obou dvou náhonů (v motoru i v tachometru). Náhon tachometru je přišroubovaný stahovací maticí. Náhon můžeme nasadit libovolně- není na něm určené, která strana patří do motoru a která do tachometru. Když máme nasazen náhon tachometru chytneme plechovým držáčkem k rámu. Pokud držáček spolu se zatočením kola jezdí nahoru a dolů je potřeba jej stáhnout, aby se nepohyboval. Časem by nám totiž vydřel barvu.\n(foceno již po kompletním zapojení elektroinstalace)\nKompletní zapojení elektroinstalace - potom už jen nasazení světla\nPři zapojování je potřeba zapojit správné vodiče. Můžeme totiž zaměnit černý s černým, červený s červený. Přitom každý z vodičů má třeba zcela jiné využití. Některé vodiče jsou potřeba napájet ihned při zastrčení klíčku do skříňky, některé až na první poloze a další až na té druhé. Když vše správně zapojíme, jako ověření, že jsme dobře zapojili můžeme vše vyzkoušet.\nVe schránce na akumulátor ale musí být baterie :D.\nNa fotce jdou vidět tři vodiče s koncovkou plochého kontaktu, které patří připojit na zrcadlo světla. Umístěním vodičů spínaných přepínačem světel volíme polohu svícení na přepínači. Já budu zapojovat dálková světla tak, abych měl přepínač nahoru, a při tlumených přepínač rovně.\nNamontování skrytého spínače pod zamykací sedlo\nPři výrobě jsem využil kostičky z dětské stavebnice, s kterou si jistě každý ve svých třech letech také hrál. Do kostičky jsem vyvrtal díru pro spínač, co patří do lampiček a také dvě dírky na uchycení. Ve vyvrtaném otvoru jsem ještě udělal zářez, který je i na spínači, aby se spínač neotáčel. Spínač jsem zakřapnul do otvoru a zapojil kabely s plochými kontakty. Nakonec jsem toto celé přidělal svazovacími páskami k rámu. Tento spínač motorku nechrání před odcizením, i když se bez zapnutí motor nenastartuje, ale hlavně slouží pro znemožnění odběru elektrické energie při odstavení motocyklu. Často nám elektriku odebírá vinutí v zapalování, nebo i nevhodně vedené kabely, což samozřejmě při dobře natažené elektroinstalaci nehrozí.\nElektroinstalace schránky na akumulátor\nHlavní a nezbytnou součástí elektroinstalace je zdroj, zdroj elektrické energie.\nAkumulátor je ve schránce umístěn vždy tak, aby se nemohl pohybovat, je vyložen buď dřevem nebo hadrami, prostě dobře přidělaný. Přiděláváme jej dle nabuzení dynama + a nebo - na kostru. Druhý výstup je napájecí drát, který se přes spotřebič kostří.\nVodič, který jde jako napájení do spínací skříňky má na sobě ve schránce pojistkovou skříňku. Vodiče do pojistkové skříňky musíme připravit.\nVodiče se opatřují kulovými koncovkami, které se letují na jejich konec. Ve skříňce je potom kulový kontakt, pružinka, pojistka, pružinka a kulový kontakt. Vyčnívající vodiče s pojistkové skříňky se opatří plochým otvorovým kontaktem (na pól akumulátoru) a svorkovnicí, kterou se vodič sepne s přívodním vodičem do spínací skříňky.\n(schránka bez akumulátoru)\nSamotné nasazení žárovky do objímky a objímky do zrcadla světlometu může být oříšek. Pokud si dobře prohlédneme veškeré zářezy a výstupky na žárovce, objímce a zrcadle světlometu musíme to dát dohromady :D. Po složení můžeme připojit jednotlivé vodiče.\nBílý rozdvojený vodič je ukostření světlometu a klaksonu\nČerný je pro dálkové vlákno žárovky\nModrý je pro tlumené vlákno žárovky\nŽlutý - pro parkovací světlo, žárovka je propojená plíškem na kostru objímky žárovky\nZapojené zrcadlo světlometu spolu se sklem vložíme do rámečku světla a spojíme je drátěnými háčky, které se zapřou mezi zrcadlo a rámeček.\nNyní už jen toto celé nasadíme na masku světla. nejdříve nahoře nasuneme na výstupek a potom dole přitáhneme šroubem M6. Mezi rámečkem a spodní maskou světla je vložka.\nPo nasazení světlometu motocykl vypadal následovně\nZ otvoru ve spodní masce čouhají vodiče, pro zapojení klaksonu, který jsem po nafocení oddělal, protože jsem zjistil, že netroubí. Po rozdělání, jsem si všiml, že uvnitř kousek chybí, a proto dojde pouze k přitažení plechu. Správně má v klaksonu docházet k neustálému rozpojování elektrického obvodu samotným elektromagnetem. Hned jakmile poruchu opravím, klakson opět nasadím, a celá elektroinstalace bude funkční.\nNádrž drží třemi šrouby M8. Nalijeme benzín naředěný olejem v poměru 1:35 a můžeme vyjet svojí první zajížděcí nádrž. Pak už jezdíme 1:40 - 1:45. Jde o olej Stihl dělaný na ředění v poměru 1:50.\nA nyní průběh renovace v tabulce\nDATUM POŘÍZENÍ CO SE POŘIZOVALO\n14.7.2013 GO motoru\n2.8.2013 Kryt řetězu\n12.8.2013 Brzdové obložení\n15.8.2013 Zadní světlo\n18.8.2013 Přední vidlice\n30.8.2013 Přečalounění sedla\n10.9.2013 Gumy na zadní blatník\n7.10.2013 Nachromované díly\n9.10.2013 Duše do zadního kola\n14.10.2013 Bowdeny (všechny)\n14.10.2013 Žárovky (zadní světlo)\n14.10.2013 Guma startovací páky\n6.11.2013 Nová kola\n6.11.2013 Přepínač světel\n6.11.2013 Čep Stojanu\n6.11.2013 Gumy pod "parabolu"\n6.11.2013 Lemovací guma\n6.11.2013 Plechové držáčky\n8.11.2013 Spojovací materiál\n9.11.2013 Elekroinstalace a ^\n14.11.2013 4 Gumy silembloků\n14.11.2013 Guma pod tachometr\n21.11.2013 Zadní tlumiče (repase)\n26.11.2013 Gumy- zadní stupačky\n26.11.2013 Gumy na řidítka\n26.11.2013 Kontrolkové žárovky\n26.11.2013 Výrobní štítek\n26.11.2013 Nýty krytu řetězu\n26.11.2013 Filtr sání\n26.11.2013 Vačka zapalování\n26.11.2013 Kondenzátor zapal...\n28.11.2013 Dvoulinka, šrouby\n29.11.2013 Kompletní výfuk\n29.11.2013 Palivová hadička\n3.12.2013 Páčky: spojka, brzda\n3.12.2013 Zástěrka na blatník\n3.12.2013 Řetěz 120 čl.\n3.12.2013 Druhá izolace\n18.12.2013 Skrytý spínač\n18.12.2013 Guma do motoru el...\n12.1. 2014 VAPE Zapalování


Spolek holek z Bobrové shání peníze na asistenčního psa pro postižená dvojčata – invArena\nŽďársko – Canisterapie neboli terapie pomocí speciálně vycvičených psů pomáhá i tříletým autistickým dvojčátkům ze Žďárska. Spolek FreeRunHelp z Bobrové se pro ně snaží sehnat peníze na výcvik asistenčního psa.\nKdyž se dvojčata Lea a Zoe narodila, byla stejná jako jiná miminka. U Ley se začaly autistické rysy projevovat dříve. „Bylo to zhruba v době, kdy začala chodit, tedy asi v patnácti měsících. Běhala po místnosti z rohu do rohu a třepotala ručičkami. Také rovnala věci a hračky do řad neustále dokola, jinak si hrát neuměla. Byla samotářská a neměla ráda dotyky,“ vylíčila maminka dvojčat Veronika Juránková.\nU Zoe se nemoc začala projevovat až ve dvou a půl letech. Holčička nemluvila, často se zlobila, přestala mít zájem o dění kolem.\nRodina vyzkoušela canisterapii.\nU obou holčiček má velice pozitivní efekt. Po téměř roce schůzek s asistenčním psem se Lea více otevřela blízkým i okolí a Zoe dokázal pes nadchnout pro nejrůznější aktivity. To byl důvod, proč se pětice holek z Bobrové z charitativního spolku FreeRunHelp rozhodla zajistit částku potřebnou na výcvik asistenčního psa. Charitativní pomoc jim není cizí, v minulosti se holky z Bobrové osvědčily již několikrát a pořádáním charitativních akcí vybraly už přes 550 tisíc korun.\nVýcvik asistenčního psa vyjde na čtvrt milionu korun. „V tuto chvíli činí díky projektu Vyzvi se!, závodu FreeRun20 a jiných sbírek vybraná částka přes 205 tisíc korun,“ řekla Pavla Roháčková ze spolku FreeRun Help.\nZbytek peněz chtějí dívky zajistit pomocí projektu Vyzvi se!, do něhož se může zapojit každý. „Jsou to měsíční výzvy, které motivují k co nejlepším sportovním výkonům. Každý, kdo splní svůj cíl, který si zvolil na daný měsíc, automaticky podpoří aktuální příběh padesáti korunami,“ vysvětlila Roháčková.


Severní Korea by mohla mít do tří let ponorku odpalující balistické střely - Deník.cz\nSeverní Korea by mohla mít do tří let ponorku odpalující balistické střely\nPchjongjang/Soul – Severní Korea by údajně do tří let mohla mít plně funkční ponorku schopnou odpalovat podmořské balistické střely. Podle dnešní zprávy deníku The Guardian to uvedl jeden z představitelů jihokorejského ministerstva obrany poté, co KLDR v sobotu takovou balistickou střelu otestovala. Jihokorejské ministerstvo obrany dnes vyzvalo Pchjongjang, aby podobné zbraně přestal vyvíjet.\n„Považujeme test střely SLBM (submarine-launched ballistic missile) za velmi vážnou záležitost vyvolávající obavy. Vyzýváme Severní Koreu, aby okamžitě zastavila vývoj balistických střel odpalovaných z ponorky, které narušují stabilitu Korejského poloostrova a celé severovýchodní Asie," prohlásil mluvčí jihokorejského ministerstva obrany Kim Min-sok.\nSeverokorejský vůdce Kim Čong-un, který na test o víkendu osobně dohlížel, prohlásil, že „nyní má jeho země strategickou zbraň světového významu schopnou zasáhnout a zničit v kterémkoli moři nepřátelské síly omezující suverenitu a důstojnost KLDR".\nJihokorejská vláda konstatovala, že severokorejská technologie je stále „v počáteční fázi" a že Pchjongjang stále potřebuje čas, aby byl její systém podmořských balistických střel plně funkční. Podle jednoho z činitelů jihokorejského ministerstva obrany by ale KLDR mohla dokončit vývoj akceschopné ponorky s balistickými střelami během dvou až tří let.


Školka začne existovat v listopadu - Jindřichohradecký deník\nŠkolka začne existovat v listopadu\nJindřichův Hradec - Ačkoliv není mateřská školka na Hvězdárně ještě zdaleka hotová, radní již schválili její zřizovací listinu.\nNa Jindřichohradeckém sídlišti Hvězdárna vyrůstá nová mateřská školka. | Foto: Zdeněk Píša\n„Jde o kroky, aby byly věci právně v pořádku,“ vysvětlil místostarosta Alfred Němec. Školka bude existovat jako pátá v Jindřichově Hradci od letošního listopadu.\n„Na základě konkurzu bude vybrána nová ředitelka, která bude mít za úkol s minimálním personálem připravti během listopadu a prosince zařízení tak, aby tam v lednu mohly přijít děti,“ vysvětlil Alfred Němec. Dodal, že než začne zařízení oficiálně fungovat, bude platy zaměstnancům hradit město.


Na karneval do německého Porýní | Malý dobrodruh - Dovolená s dětmi\nin Dovolená s dětmi — 12.2.2015\nKarneval jako v Riu de Janeiru můžete zažít jen kousek za hranicemi Čech. Porýní je tou pravou volbou, pokud se chcete bavit s kamarády nebo třeba s rodinou. Slavnostní průvody, krásné masky, dobré jídlo a pití po celý týden.\nZbožňujete masky a rádi cestujete? Vydejte se na karneval do Kolína nad Rýnem Foto: Köln Tourismus\nPraha, leden 2015- Karneval naši němečtí sousedé považují za páté roční období. Velkolepě se slaví zejména v Porýní, např. v Kolíně nad Rýnem, Bonnu nebo Düsseldorfu. Ačkoliv německé karnevaly u nás nejsou tak známé jako ten v Riu nebo v Benátkách, jeho oficiálně organizované velkolepé oslavy se konají už téměř 200 let. Letošní masopustní veselí proběhne od čtvrtka 12. února do středy 18. února 2015.\nZa ženami na karneval\nVe čtvrtek proběhne tradiční Karneval žen. Již od brzkého rána lze v ulicích potkat dívky, slečny i dámy oblečené v bláznivých i noblesních kostýmech spěchající do zaměstnání či do obchodu. Říká se, že v tento den vládnou městu ženy. Mají i jistá nepsaná privilegia – např. stříhat mužům na potkání kravaty.\nV 11:11 bude karnevalový týden slavnostně zahájen třemi nejdůležitějšími postavami karnevalu: Princem, Sedlákem a Pannou. Během odpoledne a večera se začínají konat maškarní bály a večírky.\nPo tradiční „ranní sklence“ (Frühschoppen) přicházejí na řadu první průvody masek, které se konají i během dalších dnů. Samozřejmostí jsou i další party, bály a veselá setkání až do pozdních nočních hodin.\nPondělí ve znamení růžové barvy\nJak oslavit masopust?\nVe středu začíná půst\nCo byste měli vědět o karnevalu\nOrganizované karnevalové veselí (tak, jak ho známe dnes) je datováno od 19. století. Počátky karnevalových oslav spadají již do období starých Římanů, kteří holdovali zábavě a pořádali slavnosti na počest bohů Dionýsa či Saturna. Germánské kmeny zase oslavovaly zimní slunovrat a svým bujarým veselením se snažily odehnat zlé zimní duchy a naklonit na svou stranu božstva. Křesťané přejali některé pohanské zvyky včetně období půstu, který následoval právě po karnevalu – latinsky „carne vale“ znamená doslova „sbohem maso“. Růžové pondělí je určováno křesťanským kalendářem. Připadá vždy na pondělí před Popeleční středou, kterou začíná půst trvající až do Velikonoc.\nKarnevalovým dnem žen 12. února vypuknou tradiční bláznivé dny kolínského karnevalu, tato několik století stará tradice každoročně přitáhne tisíce místních i turistů, kteří si užívají v průvodech masek i na karnevalových party. Informace o karnevalovém bláznění najdete zde: http://www.cologne-tourism.com/whats-on/carnival/dates.html\nTaké v Bonnu vypukne karnevalové šílenství, zlatým hřebem bude průvod, který proběhne na Růžové pondělí, zúčastní se ho na 80 alegorických vozů s tisíci kostýmovanými šašky. Pořadatelé očekávají až 240 tisíc diváků. Více zde: http://www.bonn-region.de/sightseeing-and-culture/carnival.html\nMístní raritou je sličný pár prince a princezny volený na začátku karnevalu v listopadu předešlého roku, kterému starosta na začátku bláznivých dní slavnostně předá klíče od města. Více informací najdete zde: http://www.comitee-duesseldorfer-carneval.de/de\nCáchy patří mezi porýnská města i přesto, že Rýn je odsud vzdálený celých 75 km. A jako takové Cáchy ctí a slaví svůj karneval. Populární je zdejší dětský průvod masek, ale ani oslavy dospělých si nezadají s těmi v Kolíně, Bonnu či Düsseldorfu. www.aak-aachen.de .\nTags: akce, dovolená s dětmi, dovolená v Německu


MSI P75 Creator je nenápadný pracant vhodný pro střih videa | mobilenet.cz\n25. 01. 2020 12\nVyzkoušeli jsme střih videa v Adobe Premiere Pro na pracovním notebooku od MSI\nP75 má velký displej, rychlý mobilní procesor i novou generaci grafické karty\nV redakci jsme dostali krátkou příležitost k vyzkoušení pracovního notebooku od MSI, k čemuž jsem se jako střihač ihned přihlásil. Rovnou vám prozradím, že stříhat video na notebooku není žádný med. Obzvlášť, když pracujete se 4K materiálem. Jak obstál tento pracant od MSI?\nPředem se omlouvám, nečekejte opravdový test, na to jsem měl notebook v rukou příliš krátce. Nejprve vás uvedu do situace: stříhám v Adobe Premiere Pro a dosud jsem používal ASUS ZenBook Pro s Intel Core i7-8750H, 16 GB RAM a GeForce GTX 1050. Práci zastane, i když u delších videí má co dělat. Render sice provádíme stále ve Full HD, ale zdrojové soubory jsou ve 4K (což má řadu důvodů). O kdovíjak plynulém přehrávání náhledu se ale například hovořit nedá.\nRozlišení displeje 1 920 × 1 080 (Full HD) px\nRAM 16 GB DDR4 (2 666 MHz)\nÚložiště 512 GB M.2 SSD\nRozměry 396,1 × 259,5 ×18,95 mm\nCore i7 a RTX 2060\nMSI P75, který je dostupný u nás a který jsme měli i my v redakci, má v konfiguraci Intel Core i7-9750H, 16 GB RAM a hlavně pak GeForce RTX 2060. Pokud o střihu v Adobe Premiere něco víte, pak asi to, že většina nároků na výkon leží na procesoru. V tomto případě je novější výpočetní jednotka s vyšším taktem nespornou výhodou a během práce je to okamžitě poznat. Spoustě procesům a samotnému renderu však můžete výrazně pomoci grafickou kartou, ať už se jedná o dopočítávání efektů během náhledu nebo zrychlení samotného exportu. A právě grafika má být nespornou výhodou toho notebooku.\nV jedné z posledních aktualizací Adobe představilo funkci Auto Reframe, která vám pomůže při uzpůsobení videa pro telefony. Dejme tomu, že se rozhodnete své video připravené pro YouTube vydat i na Instagramu, ať už ve čtverci nebo na IGTV v poměru 9:16. Dosud to znamenalo provést ruční ořez, ve kterém sami upravujete, co chcete z obrazu vyříznout. Premiere to nyní zvládne za vás. Alespoň v teorii. Několikrát jsem to zkoušel a několikrát to dopadlo katastrofou. Navíc jsem ve videu neměl nic složitého, pouze jednu pohybující se postavu před statickým pozadím. Výsledný pohyb „kamery“ je trhaný, nepřirozený a nespolehlivý. Adobe má ještě na čem pracovat. Tuto funkci ale zmiňuji hlavně proto, že grafiky RTX přináší výrazné zrychlení ve vypočítávání podobných efektů. A přestože výsledek nebyl dobrý (ne vinou notebooku), alespoň jsem se k němu dobral výrazně rychleji.\nRAM mohlo být více\nMezeru má stroj v osazené paměti. 2 666 MHz RAM jsou dostatečně rychlé, avšak pro střih videa již na hraně kapacity. Alespoň pokud máte v plánu pracovat se 4K soubory, 32 GB by bylo výrazně lepší variantou. I tomu se dá pomoci několika chytrými funkcemi přímo v Premiere. Ze zdrojových souborů si nechte udělat pouhé náhledy, během střihu plošně skryjte efekty a ani u většího projektu nebudete mít problém. MSI notebook vyrábí i ve vybavenější variantě s Intel Core i9 a právě 32GB RAM. U nás jsem ho ale dostupný neviděl.\nTento údaj berte opravdu s rezervou, ale vyzkoušel jsem renderovat 6minutové Full HD video sestříhané ze 4K záběrů, s kompletní korekcí barev a dalšími efekty. Můj běžný notebook to zvládl za 4:55, zatímco MSI již za 3:35. Mezi notebooky je generační rozdíl a MSI stojí o 15 tisíc korun více. Dostanete za to však nepopiratelně vyšší výkon. Více než rychlý export vás však bude zajímat plynulejší editování.\nVe vlastní kategorii\nPracovních notebooků s Windows tolik není. Když si odmyslíme kategorii levných „rodinných“ notebooků, zůstanou nám ultrabooky a herní stroje. A pokud chcete stříhat video, můžete si klidně koupit herní počítač s Core i7, protože bude mít výkonu pravděpodobně dostatek. Problém je, že dost možná nechcete velkou obludu s barevným podsvětlením. Ultrabooky jsou výborně zpracované, mají rychlé procesory, ale zpravidla jim chybí grafická karta, která není zanedbatelná. MSI P75 Creator 9SE stojí někde mezi. Nabízí velmi vysoký výkon, decentní vzhled a kvalitní zpracování. Na druhou stranu má odpudivou a nepřehlednou klávesnici (kterou by si nezasloužil ani herní počítač) a při zátěži opravdu uslyšíte, že větráky mají co dělat s chlazením. V tomto ohledu mají přerostlé herní počítače asi mnohdy výhodu. Zmíním ještě IPS displej, který nabízí 17 palců, což nenahrává přenositelnosti, ale úzké rámečky tomu vcelku pomáhají. Panel není dotykový, což pro práci rozhodně nevadí. Při manipulaci se však nepěkně prohýbá a v žádném případě nepůsobí bytelným dojmem, i když obraz nabídne více než slušný.\nNotebook se chlubí zcela novou certifikací RTX Studio, kterou zastřešuje společnost NVIDIA. To v praxi znamená, že zařízení s tímto označením obsahuje jednak výkonnou RTX grafiku, ale zároveň speciální sadu ovladačů určených pro profesionály. NVIDIA Studio Stack je ale celý balík obsahující užitečnou softwarovou podporu. Vedle ovladačů pro tvůrce nechybí SDK pro akceleraci renderování a zpracování videa nebo API pro vývojáře.\nPokud hledáte pracovní přístroj, který na sebe nebude poutat velkou pozornost, ale pod nenápadně šedou kapotou skrývá vysoký výkon, určitě u MSI P75 Creator zbystřete.\nAlza.cz již nabízí přehlednou samostatnou kategorii RTX Studio, kde najdete podrobné informace o tomto i dalších noteboocích s touto certifikací.\nAdobe, MSI, notebook, videoFacebookTwitter\nCo odhalila rozborka nové Motoroly Edge 20 Pro?\nBlue Sun 6. 2. 2020 09:48\nStříhat video na noťasu, to je rada hodná odborníka. Zaplatíte dvakrát tolik než za srovnatelný desktop, nikdy plně nedosáhnete všech jeho vlastností a za pár měsíců ten noťas doslova uvaříte, protože je na střih videa vhodný akorát tak na papíře, stejně jako jsou obchody s elektrem plné herních notebooků za patnáct tisíc, na kterých děcka pak paří gétéáčko a diví se, že to za měsíc upečou. U nich se to dá pochopit, třeba ještě neprobírali termodynamiku ve fyzice pro sedmou třídu, ale dospělý člověk by mohl mít trochu více soudnosti.\nG 6. 2. 2020 11:11\nHovadina jak svet, ty si nebral fyziku, keď nevieš, aké následky má znižovanie nanometrového výrobného procesu (veľkosť tranzistorov). Celý svet strihá videá na MacBookoch.


kdo by to dělal, to se ti pak vše zmenší i ostatní věci než foe,\nO čem přesněji mluvíš?\nJestli myslíš přiblížení v prohlížeči, tak to platí jen na určitou stránku.\nPro, alespoň tak jako ve městě ve 3 stupních, plynulý zoom by situaci/hru asi zbytečně komplikoval.\nPS: domnívám se, že v mobilní aplikaci to není věc hry (appky), ale samotného OS mobilu\nUdělat zoom není zase tak nic složitého, ale souhlasím, že asi by nebylo úplně ok, mít lepší zoom na vedlejších věcí než na městě\nPS: domnívám se, že v mibilní aplikaci to není věc hry (appky), ale samotného OS mobilu\nTo se domníváš špatně.\nNavíc na mobilní aplikaci je "plný" zoom ve městě, ale v CB a CE není.\nAle o zoom v CB a CE v úvodním námětu šlo, že v mobilu je a na PC nikoliv, proto má doměnka, která nepatřila na hlavní okno města.\nKdyž jsem cca před rokem hrál v appce na iOS, tak si nepamatuju, že by to tam bylo jako vlastnost appky, ale mapa CB byla zobrazená celá po vtsupu do CB a zoom jsem dělal dvěma prsty jako jinde v iOS. Mimo to se nechám překvapit, jak to bude s přechodem na nový model CB, kde bude mapa jistě větší než dosud.\nAha, tak v CB a CE to jde i na mobilní verzi, jen jsem to ještě nepoužil.\nAle i tak si stojím za tím, že to není vlastnost OS, například okno eventu největšíš


Výzva zvaná Ještěd na kole – Treking.cz\nTreking > Cykloturistika > Výzva zvaná Ještěd\nVýzva zvaná Ještěd\nNa kole z Bedřichova až na Ještěd\n31.8.2013 | Zdeněk Kejla\nJeštěd (1 012 m) je nejvyšším vrcholem Ještědsko-kozákovského hřbetu a je také hlavní dominantou celého Libereckého kraje. Od sedla v Jeřmanicích, které ho odděluje od Jizerských hor, se vypíná nad okolím celých 517 metrů (nad Libercem dokonce skoro 700 metrů) a známý hotel a vysílač na vrcholu, který byl postaven podle projektu architekta Karla Hubáčka ve tvaru rotačního hyperboloidu, z něj dělá kopec naprosto nezaměnitelný.\nZ vrcholu Ještědu je nádherný výhled, pro cyklistu-amatéra je to ale i výzva, možnost ověřit si v dlouhém stoupání své schopnosti a odolnost. Proto bylo celkem jasné, že se naše opavská parta v rámci cyklistického poznávání Jizerských hor pokusí i o zdolání této dominanty vlastními silami na našich jednostopých "ořích". A jak tato "Ještědská etapa" vypadala?\nZačátek byl příjemný. Čekal nás devítikilometrový sjezd z Bedřichova, kde jsme bydleli, až k vodní nádrži Mšeno, kde nám náš děčínský kamarád a organizátor akce Vláďa sliboval takzvanou "rybí kuriozitu". A měl pravdu, tolik kaprů, z nichž někteří byli opravdu kapitálními kousky, jsme snad pohromadě ještě neviděli. Voda se doslova vařila a kachny, soupeřící s rybami o kusy pečiva, místy chodily po suchu na hřbetech šupináčů.\nČtěte také: Ještěd, nejvyšší hora Ještědsko - kozákovského hřbetu\nPak už nás čekalo proplétání se Jabloncem nad Nisou a po přejetí Prosečského hřebene již odbočujeme v Proseči nad Nisou směrem na Milíře. Od Lužické Nisy nás čeká stoupání více než 200 výškových metrů příjemnou okreskou lesem a loukami až na křižovatku se silnicí od Vrkoslavic, kde si v místním bufetu dopřáváme první dnešní občerstvení.\nJeštěd na turistické mapě\nCo se vyjede nahoru, to se musí sjet zase dolů, takže dle tohoto pravidla opět klesáme do Jeřmanic, kde po menším bloudění přejíždíme rychlostní komunikaci R45 a pak již bez problémů přes Dlouhý Most a Pilníkov přijíždíme do Horního Hanychova. Cestou sledujeme, jak se nám Ještěd přibližuje a také jak "roste".\nNa výjezd na vrchol bude potřeba hodně sil. Proto doplňujeme kalorie i tekutiny v příjemné zahradní minirestauraci a pak už vyrážíme vzhůru. Stoupání je vcelku přijatelné, vadí jen poměrně silný provoz na silnici, který je ještě zvyšován koloběžkáři, kteří sjíždějí z Ještědu k dolní stanici lanovky.\nAž na křižovatce Výpřež, kde odbočujeme na cestu k vrcholu, se provoz zmírňuje, což je zase vykoupeno tím, že se sklon cesty postupně zvyšuje. Navíc je poměrně velké polední horko, což také ubírá síly. Projíždím kolem Vířivých kamenů, které mají zajímavé názvy jako například Malý Matterhorn, Breithorn či Monte Rosa, podjedu vedení lanovky, proplétám se mezi houstnoucím davem pěších. Nakonec ale projedu "tunelem" a po pár desítkách posledních metrů jsem na vrcholu.\nJsem z naší skupiny tradičně poslední, takže mě vítají mí kamarádi i moje žena, která sem vyjela lanovkou. Výhledy jsou opravdu parádní, takže si jich do sytosti užíváme, doplňujeme vypocené tekutiny a hřejeme se na slunci. Čas však běží neúprosným tempem a čeká nás ještě slušná porce, takže se loučíme s vrcholem Ještědu a jedeme dolů.\nSjezd je opravdovou cyklistickou lahůdkou, velmi rychle jsme zpět v Horním Hanychově, kde si dáváme pozdní oběd. Pak už po okrajových čtvrtích objíždíme Liberec a šťastně se dostáváme do Radčic a Kateřinek. Zde nám začíná poslední chuťovka dnešního dne, kterou je úmorné stoupání Rudolfovem kolem České chalupy až na Bedřichovské sedlo, tedy zhruba 400 výškových metrů, což není na závěr dne nic příjemného. I "nekonečné" stoupání ale má přece jen svůj konec, takže následuje krátký sjezd do Bedřichova a jsme v cíli.\nNaše Ještědská etapa se povedla a všem cyklistům výjezd na Ještěd vřele doporučuji. Popsaná trasa měří kolem 70 km a stoupání je zhruba 1 900 výškových metrů, takže pro průměrně trénovaného cykloturistu to není žádná nepřekonatelná záležitost.\n+ Ještěd, 150 let turistiky na Ještědu na dobových pohlednicích\n+ Velký Vápenný, Ještědský hřbet\nStudniční hora České středohoří Beskydy, ubytování Kamenitý Hazmburk Kvarky Chata Borišov Štefánička Šumava, ubytování Sněžka Červené piesky Maroko Hanuše Měsíc Beckov Galaxie Vihorlat Morské oko Lužické hory Hukvaldy Fáze Měsíce Ostaš a Hejda


Lázně Hodonín - dárkové poukazy\nDARUJTE POBYT V LÁZNÍCH HODONÍN\nMáte rádi své blízké, kamárády, známé a chcete jim darovat zdraví? Není nic snažšího. Jihomoravské lázně Hodonín Vám nabízí dárkové poukazy na své pobyty. Termín pobytu můžete ponechat na přání a obdarovaný sám si vybere termín, který mu vyhovuje. Pod každým pobytem je tlačítko OBJEDNAT, na které stačí kliknout a do políčka další informace napíšete, že žádáte o vystavení dárkového poukazu.\nJak dárkový poukaz posíláme?


Trendy a vyhlídky trhu komerčních realit (I.) — Stavební fórum\nV hlavním městě bylo od ledna do června dokončeno 53 000 m2 moderních kancelářských prostor v šesti nemovitostech; 75 % z nich bylo již pronajato. Nová nabídka se však v meziročním srovnání snížila o 40 %. V současné době je ve výstavbě 147 300 m2 v 16 projektech – z toho ale bude ve 2. pololetí 2021 dodáno na trh pouze 14 600 m2. Na konci letošního 1. pololetí se ceny prémiových pronájmů pohybovaly kolem 22 - 22,50 eur a m2 a měsíc. Podle prognózy CBRE zůstanou ceny nájemného v prémiových lokalitách stabilní, ale tlak na jejich snižování v méně atraktivních oblastech by mohl pokračovat.


Hotely Manresa Barcelona Airport | Hotely Francie\nHotely Manresa Barcelona Airport\nManresa Barcelona Airport (LEMS)\nnázev letiště: Manresa Barcelona Airport\nzeměpisná poloha: 41° 45' 0" severní šířky, 1° 52' 59" východní délky\nkód ICAO: LEMS\npodrobná mapa: mapa letiště Manresa Barcelona Airport\nHotely blízko letiště Manresa Barcelona Airport\nRezervujte si hotel u letiště Manresa Barcelona Airport on-line a ušetřete peníze\nHotely blízko letiště Manresa Barcelona Airport »\nNejbližší hotely k letišti Manresa Barcelona Airport\n(San Fructuoso de Bages, vzdálen přibližně 1.3 km)\nPodívejte se z vlastní terasu nad starověkého kláštera Sant Fruitós de Bages a Sant Llorenç il'Obac Přírodní park. Hotel je Món 21. století-hotel nacházející se v ovzduší, Středověká nastavení.\n(Sallent, vzdálen přibližně 4.6 km)\nTento hotelový komplex je obklopen unikátní a charakteristické krajiny Pla de Bages, poblíž logistického parku Els Plans de la Sala. Budete cítit teplo, klid a rodinnou atmosféru tohoto místa, jakmile budete chodit do dveří.\n(Manresa, vzdálen přibližně 4.7 km)\nPokoje v hotelu 1948 nabízí bezplatné Wi-Fi a klimatizaci. Tento malý hotel se nachází v centrální Manresa, 20-ti minut chůze od Santa Maria de la Seo církve. V roce 1948 Hotel nabízí moderní a funkční pokoje s topení, železo a TV.\n(San Mateo de Bages, vzdálen přibližně 5.4 km)\nTento hotel se nachází v katalánském venkově v obci Santpedor a pouhých 5 km Manresa. Užijte si nádherné zahrady se spoustou zelených rostlin a působivé centrální nádvoří s přímým vstupem na terasu. Prostorné pokoje mají bezplatné připojení na internet.\n(Manresa, vzdálen přibližně 5.5 km)\n(Manresa, vzdálen přibližně 6.1 km)\n(Monistrol de Calders, vzdálen přibližně 11 km)\nSada do starého statku a uprostřed krásných lesů Středomoří, Fonda La Masia Del Sola funkce známá restaurace. Free Wi-Fi a parkování zdarma.\n(Rajadell, vzdálen přibližně 12 km)\n(Calders, vzdálen přibližně 13 km)\nTento venkovský dům se nachází na venkově Katalánština, v obci Urbissol. Nabízí lázně, 2 bazény a klimatizované pokoje s TV s plochou obrazovkou a výhledem na hory.\nLa Garriga de Castelladral ****\n(Castelladral, vzdálen přibližně 16 km)\nTento autentický rodinný dům má nádherný výhled na hory Montserrat. Původní vinný sklep stále obsahuje hlavně z r. 1748, zatímco lisování oleje pokoj byl převeden do knihovny.\nHotely Manresa Barcelona Airport: garance nejnižší ceny, žádné rezervační poplatky\nMaplandia.cz ve spolupráci s Booking.com nabízí velmi výhodné ceny za ubytování ve všech typech hotelů blízko letiště Manresa Barcelona Airport, od prostých rodinných pensionů po nejluxusnější hotely. Společnost Booking.com byla založena roku 1996 a již dlouho si v Evropě drží první místo mezi agenturami pro on-line rezervaci hotelů. Na této stránce uvádíme přehled hotelů blízko letiště Manresa Barcelona Airport\nVýběr ubytování blízko letiště Manresa Barcelona Airport Vám usnadní podrobné informace včetně fotografií a nestranného hodnocení předchozích hostů hotelu. Pro usnadnění nalezení ubytování odpovídajícího Vašim představám jsme připravili samostaté stránky jak pro luxusní hotely (čtyř- a pětihvězdičkové hotely), tak pro levné hotely blízko letiště Manresa Barcelona Airport. Pamatujte si: na Maplandia.cz je společností Booking.com garantována nejnižší možná cena. Kvalita popisu některých hotelů v českém jazyce nemusí odpovídat standardům Maplandia.cz. Děkujeme za pochopení.\nHotely ve městech blízko letiště Manresa Barcelona Airport\nUbytování v oblíbených místech v okolí letiště Manresa Barcelona Airport.\nSan Lorenzo Savall hotely\nSan Fructuoso de Bages hotely\nMonistrol de Calders hotely


Někdy lepší nenajít – Detektor web.cz - Detektory kovů\nNěkdy lepší nenajít\nPo delší době jsem se zase jednou vypravil s detíkem do lesa na obhlídku jednoho rusolágru, kterých je v okolí hned několik.\nTakové sovětské tábořiště z roku 1945 má svá specifika. Kromě munice všeho druhu (nejčastější je lahvičkový náboj 7,62mm Tokarev, který v lese našel snad každý) je zde po Rusech osobních věcí opravdu minimum. Ale na druhé straně se tam dá najít mnoho různých předmětů, které si vojáci Rudé armády vzali cestou jako válečnou kořist. Třeba různé prsteny, brože, které nebyly z drahých kovů a tak je v lese zahodili nebo zbytky hodinek (pod jedním kořenem jsem kdysi nalezl 30 ciferníků) ze kterých vojáci vylamovali červené rubíny nebo i německé mince, vojenské knoflíky a někdy i odznaky či části výstroje. Kořistní německé uniformy používali rusové jako pracovní oděv při údržbě techniky, aby si neušpinili svoji bojovou a tak vyklepali kapsy, strhali odznaky a označení a někdy i uřezali knoflíky a tohle všechno po nich zůstalo v lese. Proto mám brouzdání v rusolágrech rád, i když už jsou všechny dost prochozené. Při troše trpělivosti stále může ještě něco padnout.\nA jak se při začátku hledání zdálo, tak se to mohlo podařit i teď. Nejprve se mi kromě tokarevů podařil kopnout značený protikus k německé přezce. Potom přišlo rozlomené stříbrné pouzdro z hodinek (jsem tedy dobře) a tak luxuji malý plácek velmi pečlivě, až přišel zajímavý signálek. Po hrábnutí lopatou na mě z hlíny vykoukl kousek něčeho špičatého a lesklého. Hned na první pohled mi je jasné o co jde. Mám,, železňák!!! “, tedy vytoužený Eisernes Kreuz. No to je pecka. Sedám si na pařez, zapaluji cigáro, kochám se pohledem na ten vykukující růžek a vychutnávám si ten adrenalin (určitě to taky znáte). Pomalu jsem dokouřil a ohnul se k hromádce hlíny pro svůj úžasný nález. Ale ouha!!! To z hlíny koukalo, bylo skoro všechno, co tam bylo. Jen kousek rozlámaného rámečku! Zklamání jaké se vzápětí dostavilo, si snad neumíte ani představit. Zběsile jsem tedy znovu prohledával díru, kdych ten kříž trefil lopatou a rozlomil já, ale NIC. O pár centimetrů vedle byl další kousek a dál ještě jeden ale pak už zase nic, i když jsem na plácku 3x3 metry stávil skoro hodinu, odházel plošně celou vrchní vrstvu (a pak samozřejmě vše vrátil na původní místo a urovnal s terénem). Další část rámečku už nepadla, jen tma a tak jsem jel zklamaně domů.\nDruhý den, když už jsem zklamání trochu rozdýchal, jsem si torzo kříže pozorně prohlédl a hned mi docvakly souvislosti. Určitě ho ďoubal Rus (stejně jako ty hodinky) v domnění, že je to stříbro. Na rámečku je vidět, jak ho z jedné strany podebíral špičkou nože a když to povolilo, tak rozlepil obě půlky a vnitřní část vyhodil. Proto je jedna strana od nože zprohýbaná a druhá docela dobrá. Taky je vidět jak se to ohlo a prasklo při rozevírání, aby vypadl ten železný střed. Ten pak asi se zbytkem rámečku zahodil dál do lesa – kdo ví (?). Dohledat se to nepodařilo – a i kdyby, tohle by nedal dohromady snad ani kouzelník Megy. Ale ten první pocit z nálezu byl úžasný. Škoda, že skončil takhle, protože to není pro radost, ale pro nasr.. í. No někdy je lepší snad raději nenajít.\nAutor: Paul2, zobrazeno: 4519x, komentářů: 13 [nahoru]\nzob.: 3889x, kom.: 23\nzob.: 2873x, kom.: 22\nzob.: 1357x, kom.: 19