Konference. Kreativita a inovace ve městech a regionech ČR května PDF\nKonference. Kreativita a inovace ve městech a regionech ČR května 2011\nDownload "Konference. Kreativita a inovace ve městech a regionech ČR 2. 3. května 2011"\n1 Konference Kreativita a inovace ve městech a regionech ČR května 2011\n2 Kreativní města (Creative Cities) jsou počinem organizace British Council, která v letech propojila účastníky z 15 evropských zemí včetně České republiky. Projekt dal vzniknout dynamické evropské síti a řadě malých projektů, které využily kreativitu ke zlepšení života lidí v místě jejich bydliště. Společně s našimi českými partnery jsme se snažili tyto myšlenky dále šířit a propagovat v České republice, a ovlivnit tak diskuzi o kulturní politice a investice do budování kreativní ekonomiky. Z této myšlenky se zrodil plán uspořádat konferenci na téma Kreativita a inovace ve městech a regionech České republiky. Jak se tato myšlenka dále rozvíjela, přidávali se k nám další partneři. Jsme rádi, že se nám podařilo získat podporu Ministerstva kultury ČR formou záštity a úvodního slova ministra Jiřího Bessera. Za všechny pořádající partnery bych proto rád panu ministrovi vyslovil slova poděkování a uznání. V posledních letech roste povědomí o kreativních a kulturních průmyslech a o jejich významném přínosu nejen k utváření kulturního prostředí města či regionu, ale také k hospodářskému růstu a sociální soudržnosti. Nicméně je všeobecně známo, že možnosti, které se nabízejí ve spojení s růstem kulturních a kreativních odvětví, nebyly dosud zcela prozkoumány. Tento fakt dokládá i název Zelené knihy Evropské komise z roku 2010 Odkrývání potenciálu kulturních a kreativních průmyslů. Naším cílem při sestavování programu konference proto bylo sdílení nápadů a poskytnutí inspirace vedoucím pracovníkům z celé České republiky, aby i oni byli schopni lépe využívat potenciál kulturních a kreativních odvětví ve svých městech a regionech. Měli jsme pocit, že je důležité učit se ze zkušeností jiných zemí v Evropě, které v této oblasti již výrazně pokročily, a proto jsme vybrali řečníky z Velké Británie a Estonska. Také jsme chtěli ukázat, že rovněž v České republice již existuje řada osvědčených postupů, což demonstroval i počet a různorodost prezentací z českého prostředí. Všechny spolupořadatelské organizace doufají, že tento sborník bude cenným zdrojem informací nejen pro účastníky konference, ale i pro širší veřejnost. A co je nejdůležitější že bude průvodcem a inspirací k podpoře dalšího růstu kulturních a kreativních odvětví v České republice. Jsem mimořádně vděčný za podporu našich partnerských organizací Agora CE, Institut umění Divadelní ústav, Centrum pro komunitní práci, HUB Praha, Plzeň 2015, o. p. s., ProCulture, o. s., a Otevřená společnost, o. p. s. Rád bych také poděkoval všem řečníkům, bez nichž by konference neměla takový úspěch. Na závěr bych rád poděkoval i Národní technické knihovně za poskytnutí prostor a vynikajících služeb. Nigel Bellingham, ředitel British Council Česká republika Odkazy: 2\n3 1. část Zahájení konference a inspirace ze zahraničí Jiří Besser, ministr kultury ČR Úvodní slovo: Význam kreativních a kulturních průmyslů...str. 5 Martin Smith (Ingenious Media, West Bridge Consulting, Velká Británie) Kulturní kapitál, investice a kreativní ekonomika: pohled ze soukromého sektoru...str. 12 Karel Barták (Vedoucí oddělení pro komunikaci, generální ředitel pro vzdělávání a kulturu Evropská komise)...str. 28 Ave Annisteová (Tartu Loomemajanduskeskus, Estonsko) Centrum kreativních odvětví v Tartu...str část Kreativita a inovace ve městech a regionech České republiky, panelová diskuse Martin Cikánek (Institut umění - Divadelní ústav) Mapování kulturních a kreativních průmyslů v ČR...str. 34 Jitka Kloudová (Univerzita Tomáše Bati ve Zlíně, Paneurópská vysoká škola v Bratislavě) Přeshraniční klastrová iniciativa pro rozvoj kreativního průmyslu...str. 42 Tereza Chrástová (Kancelář strategie města Brna) Kreativní centrum Brno zkušenosti z přípravy projektu...str. 49 Tomáš Novotný (ROP Střední Čechy) Financování kreativních a inovativních projektů z ROP Střední Čechy...str část Podnikání v oblasti kreativních a kulturních průmyslů v České republice Petr Hájek (ředitel, The Chemistry Gallery)...str. 56 Matěj Chabera (produktový designer)...str. 60 Jiří Sulženko (KC Zahrada)...str. 64 Jindra Zemanová (MeetFactory mezinárodní centrum současného umění)...str. 67 3\n4 1 Řečníci a Prezentace Zahájení konference a inspirace ze zahraničí»\n5 Jiří Besser ministr kultury ČR Význam kreativních a kulturních průmyslů Vážené dámy, vážení pánové, dovolte mi, abych úvodem poděkoval organizátorům této konference. V České republice se stále teprve seznamujeme s tím, co to jsou kreativní průmysly, kreativní města či kreativní ekonomika. Stejně tak se teprve seznamujeme s tím, jaký je jejich ekonomický význam jak na místní, tak na národní úrovni. Za této situace je každá akce tohoto druhu chvályhodná. Dvojnásob chvályhodná je pak v momentě, kdy se podaří sestavit natolik kvalitní program, jako se podařilo zde: program s účastí renomovaných zahraničních expertů i významných domácích osobností. Vřelé poděkování tedy patří British Councilu v Praze, Institutu umění Divadelnímu ústavu, pražskému HUB i všem dalším z více než půl tuctu organizací, které se na přípravě této konference podílely. Rád bych též poděkoval za pozvání a nabídku přednést zde úvodní řeč. Tato povinnost je pro mě o to milejší, že v publiku vidím spoustu svých bývalých kolegů z českých a moravských radnic a magistrátů. Téma konference Kreativita a inovace ve městech a regionech České republiky je mi navíc velmi blízké jako člověku, který se dlouhá léta pohyboval právě v komunální politice. Jako ministr kultury jsem zase potěšen, že debatou o kreativních průmyslech a kreativní ekonomice jasně demonstrujeme, že ministerstvo kultury není resortem zátěžovým. Naopak! Naše podpora kulturním institucím, kulturním akcím a aktivitám je investicí, která se vrátí ve formě nezanedbatelného procenta HDP či v množství pracovních 5\n6 míst, jež kultura a kreativní průmysly v ČR vytvářejí. Průzkum, který byl u nás před několika lety proveden, jasně ukázal, že počet pracovních míst v sektoru kultura je plně srovnatelný s počtem pracovních míst v našem automobilovém průmyslu. Avšak! Mluvíme-li o ekonomických přínosech kultury, nesmíme v žádném případě zapomínat ani na její pozitivní sociální dopady napříč všemi vrstvami společnosti. A stejně tak musíme vědomě reflektovat fakt, že díky umění a kultuře a díky tomu, že se můžeme kreativně projevovat a realizovat, jsme lidštější a šťastnější. Ale to už jsou témata na jinou konferenci, respektive na několik dalších konferencí, neboť kultura je všeobjímající a velice komplexní fenomén. Vraťme se raději k našemu dnešnímu tématu. Proč jsou kreativní průmysly, kreativita či kreativní ekonomika tak důležité pro rozvoj měst a regionů? Jaké jsou jejich skutečné ekonomické dopady? Jsou opravdu silnými magnety, kterými města přitahují vysoce kvalifikovanou pracovní sílu, investory a cestovní ruch? V České republice zatím bohužel nemáme dostatek relevantních dat, abychom mohli takové otázky exaktně zodpovědět. Můžeme se však podívat do zahraničí, kde už jsou v kulturně- -politickém výzkumu či kulturní statistice na pokročilejší úrovni. V mnoha západoevropských státech jsou kreativní průmysly už dobře změřeny a detailně zmapovány. Výsledky jsou ohromující. Kreativní průmysly jsou v mnoha vyspělých ekonomikách nejdynamičtěji se rozvíjejícími odvětvími. Například ve Velké Británii rostly mezi léty v průměru o 4 % ročně, kdežto zbytek britské ekonomiky stěží dosáhl na tříprocentní růst. V roce 2008 zaměstnávaly kreativní průmysly ve Velké Británii víc než 1,1 milionu 6\n7 lidí a jen export služeb poskytovaných britskými kreativními průmysly se ve stejném roce rovnal 16 miliardám liber. Abychom neuváděli pouze západoevropské příklady, podívejme se do některých nových členských zemí EU. V roce 2007 zaměstnávaly kreativní průmysly v Estonsku 4,3 % ze všech zaměstnaných osob a firmy z oblasti kreativních průmyslů představovaly 9,4 % ze všech estonských firem. Celkové příjmy kreativních průmyslů se v roce 2006 v Lotyšsku vyšplhaly přes miliardu eur. Ve stejný rok představovaly kreativní průmysly 5,2 % litevského HDP. A takový výčet by mohl být ještě hodně dlouhý. Potěšující je, že již brzy budeme podobnými čísly disponovat i v České republice. Zatím ještě nevíme, jestli budou tak sexy jako v jiných zemích. Vlastně ani s určitostí nevíme, která z jednotlivých odvětví kreativních průmyslů jsou u nás ta nejsilnější. Je to film, který už přinesl průkazná data o výhodnosti investičních pobídek pro zahraniční produkce? Jsou to naše historické památky, o kterých mluvíme jako o našem moři? Je to reklama? Hudba nebo videohry? A jsou vůbec kreativní průmysly v ČR tak silné jako jinde? Vždyť o Česku se čím dál tím častěji mluví jako o zemi montoven a překladišť. Zde se však musíme ptát, zda se jedná o tu správnou orientaci naší republiky. Nejvyšší přidanou hodnotu ve vyspělých ekonomikách vytváří kreativita, nikoliv montování dílů a součástek či jejich skladování nebo převážení. Nebylo by tedy daleko výhodnější se soustředit na rozvíjení kreativního potenciálu jak měst a regionů, tak i celého státu? Zatím se můžeme pouze dohadovat. A bez důkladného zmapovaní kreativních průmyslů se z oblasti dohadů ani nedostaneme. 7\n8 S uspokojením však mohu konstatovat, že už od roku 2007 pracují Národní informační a poradenské středisko pro kulturu a Český statistický úřad na takzvaném satelitním účtu kultura. Ten má postihnout všechny finanční toky v daném sektoru. První výsledky budeme prezentovat už na konci tohoto měsíce. V březnu tohoto roku zahájil Institut umění Divadelní ústav výzkumný projekt s názvem Mapování kulturních a kreativních průmyslů v ČR. Tento projekt se uskutečňuje díky podpoře ministerstva kultury z programu NAKI. Jak název napovídá, na jeho konci bude důkladné zmapování kreativních průmyslů u nás. Osobně doufám, že první relevantní výsledky tohoto projektu budou k dispozici do dvou let a že s nimi budeme moci pracovat už během příprav nových programů v rámci strukturálních fondů či nové kulturní politiky našeho státu. Nyní bych si dovolil uvést ještě jeden zahraniční příklad. Největším irským exportérem je rocková skupina U2. Za necelý rok, co jsem ve funkci ministra kultury, jsem byl mnohokrát peskován médii i kulturní veřejností za to, že jsem si dovolil přijít na tiskovou konferenci skupiny Kabát a říct, že si rád poslechnu jejich hudbu. Přitom Kabáti jsou velmi silným zástupcem českých kreativních průmyslů. Pravda, s exportními výkony a globálním významem U2 se poměřovat nemohou. Jejich úspěchy na domácí půdě: desetitisíce fanoušků na každém koncertě, milion prodaných nosičů a mnohé další však hovoří za vše. Při prosazování agendy kreativních průmyslů v České republice bude potřeba prolomit mentální bariéru. Staré adornovské dělení umění na vysoké a populární či nízké je už dávno překonané. V dnešní době mluvíme o kreativních ekologiích. O komplexních systémech, ve kterých má každý prvek 8\n9 své místo. Už víme, že bez jednoho by dobře nefungovalo druhé a celý kreativní ekosystém by nebyl dlouhodobě udržitelný. Potřebujeme Kabáty i Českou filharmonii. Potřebujeme akademické malíře a stejně tak grafiky pracující v reklamních agenturách. Potřebujeme vysoce kreativní vývojáře videoher i primabaleríny v Národním divadle. Zapomenout nesmíme na módní návrháře, teoretiky umění, televizní režiséry, scénáristy, architekty, scénografy, fotografy, umělecké kováře a na desítky dalších kreativních profesí. Je třeba vytvářet podmínky pro úspěšný rozvoj všech. U mnoha může pomoci ministerstvo kultury svými dotačními a grantovými programy a potažmo krajské a městské kulturní odbory. Další profese ocení spíš vytvoření komfortnějších podmínek pro podnikání. Jiní zase přístup k investičnímu kapitálu či vytvoření tréninkových programů zaměřených na rozvoj potřebných talentů a dovedností. Všem dohromady pomůže, když se začnou vnímat jako jedna velká skupina příslušníků kreativních průmyslů majících společné zájmy. Pomůže, když bude zbořena ona mentální bariera. Elitářské přesvědčení, že vše, co je populární a vydělává peníze, je podezřelé nebo nekvalitní. To samozřejmě v žádném případě není pravda. Česká republika patří k zemím s vysoce demokratickým přístupem ke kultuře, umění a uměleckému vzdělávání. Žádné elitářství není tedy namístě! Kde jinde v Evropě je tak hustá síť operních divadel s tak nízkým vstupným? Kde jinde v Evropě může dítě v podstatě z kterékoliv rodiny navštěvovat základní uměleckou školu a učit se hrát na hudební nástroj, malovat či tancovat? Která jiná z nových členských zemí EU má tak velké množství digitalizovaných jednosálových kin, v drtivé většině dotovaných městy? Studují snad u nás na univerzitách dějiny umění pouze 9\n10 děti ze zámožných rodin, mající za své hoby péči o rodinné sbírky obrazů a soch, jak je tomu v anglosaském světě? Nikoliv! Proto tvrdím, že dělit umění na vysoké a nízké není v naší zemi namístě. Naopak! Toto dělení je třeba překonat. Je třeba se naučit v kreativních průmyslech i v umění více riskovat. Je třeba tvořit s vědomím, že jedno ovlivňuje druhé. Je třeba se zaměřit na výsostnou kvalitu tvořeného obsahu, na jeho aktuálnost, originalitu a také na kvalitní marketing. Musíme se snažit maximálně vytěžit kreativní potenciál, který v Česku díky těmto unikátním podmínkám spočívajícím v naprosté dostupnosti umění a kultury všem máme. Kabáti to nejspíš nebudou, ale třeba se v budoucnu i my dočkáme podobného kreativního exportéra, jakého má nyní Irsko. Na úplný závěr bych se rád ještě podělil o své zkušenosti z dlouholetého starostování Berounu. Jednadvacáté století je bezpochyby stoletím měst. Města dlouhodobě nabývají na významu. Bohatnou a stávají se silnými hráči regionálních a v některých případech i národních ekonomik. Budoucí prosperita však čeká jen ta města, která dokážou udržet své talenty a zároveň dokážou přitáhnout či lépe řečeno přetáhnout talenty odjinud. Města, která budou tolerantní, kulturně rozmanitá a budou svým charakterem výjimečná. Města, která talentům nabídnou nejen práci, ale i kvalitní prostředí pro život a dobré společenské vyžití. Města, která budou inspirovat a budou pozitivně stimulující. Kreativní průmysly mohou být řešením všech těchto výzev. Jenže kreativní průmysly potřebují pro svůj zdravý růst to správné podhoubí, to správné kulturní milieu. Potřebují ve své blízkosti divadla, koncertní síně, knihovny, galerie, cirkusáky, pouliční žongléry, pouliční karikaturisty, barové 10\n11 muzikanty Potřebují okolo sebe kvalitní architekturu a prostředí, kde se citlivě a inteligentně urbanisticky plánuje. Pokud jako starosta slavíte takové úspěchy svého města na kulturním poli, prožíváte velkou euforii a zároveň cítíte nesmírnou hrdost. Intuitivně rovněž vnímáte, že stejnou hrdost cítí i vaši kolegové na radnici a především vaši spoluobčané. Najednou víte, že jsou obyvatelé ve vašem městě spokojeni. Že vědí, proč v něm žijí, a že se neodstěhují jinam. Stejně tak můžete doufat, že se mladé talenty po studiích vrátí zpět do rodného města a budou se podílet na jeho budoucím rozkvětu. Takové pocity jsou velmi naplňující. Přál bych si, abychom takových naplňujících pocitů zažívali všichni co nejvíce. MUDr. Jiří Besser promoval v roce 1981 na Fakultě všeobecného lékařství (dnes 1. Lékařská fakulta) Univerzity Karlovy v Praze. Do roku 1991 pracoval jako závodní obvodní stomatolog v Berouně. V roce 1985 dokončil postgraduální studium v oboru stomatologie a v roce 1992 vybudoval soukromou stomatologickou praxi s laboratoří, stal se podnikatelem v různých oborech. V listopadu 1994 byl poprvé zvolen starostou Berouna. V této funkci působil čtyři volební období. Do zastupitelstva města vždy kandidoval jako nezávislý, na kandidátce Nezávislí Berouňáci ČSNS. Byl a je činný v různých sportovních sdruženích. Na jaře roku 2010 byl Jiří Besser na kandidátce TOP 09 s podporou hnutí Starostové a nezávislí zvolen poslancem Parlamentu ČR a v červenci téhož roku byl jmenován do funkce ministra kultury. Odkazy: Dámy a pánové, děkuji za pozornost. 11\n12 Martin Smith Ingenious Media, West Bridge Consulting, Velká Británie Kulturní kapitál, investice a kreativní ekonomika: pohled ze soukromého sektoru Těší mne, že jsem tu dnes s vámi, a jsem vděčný Britské radě za pozvání k účasti na dnešní důležité diskusi. Naše země pojí dlouholeté přátelství. Dne 13. listopadu 1940, v době těch dlouhých temných dnů, prezident Československa v exilu dr. Edvard Beneš přijel se šesti příbuznými a členy své kanceláře a se dvěma prezidentskými strážemi do domu zvaného The Abbey v malé buckinghamshirské vesnici Aston Abbotts. Zůstali tam až do návratu exilové české vlády do Prahy v květnu Jeden z mých bratrů bydlí se svojí rodinou v Aston Abbotts a starší vesničané dodnes mluví o svých českých přátelích. Ještě jedna osobní vzpomínka: když jsem poprvé přijel do Prahy, abych pracoval na krátké misi pro České dráhy a Odborové sdružení železničářů. Zdá se mi, že jsem vypil trochu příliš slivovice na konci závěrečné večeře! Od té doby jsem se vrátil do České republiky několikrát někdy pracovně, ale častěji jako turista zaměřený na poznávání kultury. Ve Vysoké jsem chodil po stopách Antonína Dvořáka, byl jsem v Karlových Varech, abych si užil lázní. Bohužel se mi ještě nepoštěstilo, abych se tam zúčastnil filmového festivalu, ale jednou se mi to povede. Stále si živě pamatuji, kdy jsem poprvé uslyšel úžasnou Janáčkovu Sinfoniettu v nahrávce ze 60. let od Supraphonu. V tu dobu jsem byl studentem v Cambridge. Tyto kulturní zážitky přetrvávají po celý život, a jsem proto dvojnásobně rád, že mám tuto možnost přispět do dnešní diskuse. 12\n13 Budu mluvit o kreativním průmyslu a kreativní ekonomice. Tyto koncepty jsou komplexní a relativně nové. Je třeba přijmout mnohé vzájemně se překrývající úhly pohledu. Mohlo by proto být užitečné, kdybych předložil strukturu a směřování svých poznámek. Začnu krátkou analýzou kulturního kontextu a kontextu ekonomické politiky. Následně vysvětlím, proč si myslím, že existuje velká globální příležitost pro ty podnikatele a ty vlády, které mají společnou vizi a odhodlání se toho chopit. Poté vyjmenuji některé výzvy spojené s úspěšným investováním do kreativních statků, a to hlavně z hlediska soukromých investorů. Abychom se dostali od teorie k praxi, převyprávím vám několik málo úspěšných příkladů ze Spojeného království a připomenu jeden spektakulární nezdar. Následně nabídnu několik myšlenek týkajících se procesu, kterým musí političtí činitele projít při tvorbě úspěšné národní strategie, a podtrhnu některá rozhodnutí, jež je nutno učinit. Nakonec předložím několik praktických návrhů k zamýšlení zde v České republice. Pokusím se zvládnout vše do 30 minut, což bude samo o sobě výzvou. Co je kreativní ekonomika? Stručně řečeno (a nedávno to potvrdila rozsáhlá zpráva Organizace spojených národů o globální kreativní ekonomice) není žádná universální shoda na definicích na tom, kde by se přesně měly stanovit meze. Střetáváme se s několika opravdovými problémy při pokusu o zařazení a systematizaci určitých ekonomických kategorií, které byly tradičně brány jako oddělené a které musí zahrnout pojmy na první pohled tak protichůdné jako umění a obchod nebo kultura a průmysl. Tento problém není zcela nový. Podobné napětí a nejasnosti se bezpochyby 13\n14 vyskytovaly, když velký mecenáš umění Rudolf II. panoval na Pražském hradě a Mozart připravoval premiéru Dona Giovanniho ve Stavovském divadle v roce Umění a penězům nebylo spolu v jedné posteli nikdy moc pohodlně bylo to jedno z vedlejších témat skvělého filmu Miloše Formana Amadeus, ale vždy spolu v té jedné posteli byly. V nedávné době se několik faktorů zkombinovalo, a tím se věci pro politické činitele zkomplikovaly. K nejdůležitějším z nich patří zvyšující se úroveň disponibilního příjmu, globalizace, deindustrializace, hromadná konzumace kultury a zábavy, změny v chování spotřebitelů vyvolávané technologiemi a rychle se měnícími obchodní modely v napjaté době, kterou Joseph Schumpeter, ekonom narozený na Moravě, v dřívějším kontextu popsal jako kreativní destrukci. Máme k dispozici několik konceptuálních modelů, které nám mohou pomoci pokusit se pochopit, co je vlastně kreativní ekonomika. Nejjednoduššímu se obvykle říká model DCMS klasifikace 13 podsektorů kreativního průmyslu použitá ke zmapování těch aktivit, které mají svůj původ v osobní tvořivosti, schopnosti a talentu a které mají potenciál tvořit bohatství a pracovní místa díky rozvoji a zužitkování duševního vlastnictví. Tato klasifikace, vytvořená v roce 1998 Ministerstvem pro média, kulturu a sport (Department for Media, Culture and Sport) ve Spojeném království, se hojně rozšířila po celém světě. Další běžně používaný, ale sofistikovanější analytický nástroj využívá představy systému paprskovitě se rozbíhajících soustředných kruhů. Uprostřed se nacházejí výtvarní a výkonní umělci a tvůrci spisovatelé, režiséři, skladatelé, tanečníci a další 14\n15 umělci, kteří zabydlují tu část ekonomie, kterou nejvíce ztělesňuje kulturní hodnota ve vztahu k hodnotě obchodní. Dále od tohoto jádra nacházíme takzvaný kulturní průmysl vydavatele, divadla, muzea a galerie, televizní a rozhlasové společnosti, výrobce počítačových her a filmové produkce, kde se umění hlasitěji střetává s obchodem a vyjádřením obchodní hodnoty než uprostřed. Ve třetím, vnějším, kruhu nacházíme kreativní průmysly například architekturu, softwarové služby, design, reklamu a módu, u nichž kulturní obsah zůstává základním faktorem výroby, ale kulturní hodnota je všeobecně vnímaná jako druhořadá v porovnání s hodnotou obchodní. Tento model je poučný, ale rozhodně ne dokonalý. Například umělci, režiséři a technici v praxi mají tendenci se pohybovat napříč těmito mezemi imaginárních kruhů mezi dotovanými a nedotovanými aktivitami a mezi protínajícími se kreativními médii. Další, velmi odlišný model byl vyvinutý ve Spojeném království organizací nazvanou Technology Strategy Board a má ukázat, kde se nacházejí určité formy umění v kreativním procesu s ohledem na jejich vztah k technologickým inovacím. Ale opět má tento model k dokonalosti daleko: například muzea a galerie používají čím dál více digitální technologie, aby umožnily širší přístup ke svým kolekcím. Mezitím Organizace spojených národů (UNCTAD Konference OSN o obchodu a rozvoji) navrhla ještě další klasifikaci na základě čtyř širokých kategorií: dědictví (včetně archeologických nalezišť a řemesel), umění (včetně výtvarného umění a tvorby výkonných umělců), média (včetně vydavatelství, kinematografie a televize) a to, čemu 15\n16 se říká funkční tvorba (včetně designu, nových médií a reklamy). Vlastně žádný z těchto modelů není zvláště užitečný z hlediska soukromých investorů, a to z důvodů, ke kterým se vrátím později, přestože všechny nabízejí prospěšné pohledy. Takže otočme list. Ale než to udělám, ještě rychle poznamenám pro ty z vás, které by lákalo zabývat se těmito koncepčními věcmi, že existuje vynikající krátký úvod do tohoto tématu od Johna Newbigina, vydaný loni Britskou radou. Globální kontext: výzva a příležitost Proč je vůbec něco z toho důležité? Odpověď: protože existuje rozvíjející se globální trh pro kulturní zboží a služby. Jednoduše řečeno, všechny země mají příležitost vzít si větší krajíc globálního koláče koláče, který roste, a to zdůrazňuji. Nejedná se o hru s nulovým součtem. Důkaz tohoto tvrzení se nachází v dokumentu nazvaném Zpráva o kreativní ekonomice 2010 (Creative Economy Report 2010) zveřejněném před několika měsíci organizací UNCTAD. Tato zpráva obsahuje pozoruhodný soubor statistik, který ukazuje, že v roce 2008, kdy byl zaznamenán propad mezinárodního obchodu cca o 12 % kvůli finanční krizi a opadávající globální poptávce, světový vývoz kreativního zboží a služeb nadále rostl. Toho roku celkový vývoz dosáhl 592 miliard dolarů více než dvojnásobné úrovně oproti roku 2002, což ukazuje na roční tempo růstu ne menší než 14 % po dobu šesti let. Je to ohromující číslo, ale jenom potvrzuje náznaky obsažené v předchozí zprávě organizace UNCTAD zveřejněné v roce Nemáme žádné statistiky za rok 2009, kdy hodně vyspělých ekonomik zůstalo v hlubokém šoku. Je také pravda, že velká část světového obchodu v tomto 16\n17 sektoru je vysvětlena prudkým zvýšením obchodu mezi jižními rozvojovými zeměmi a dalšími jižními zeměmi takzvaného obchodu Jih-jih. Tam bylo tempo růstu 20 % za stejné období. Je nicméně jasné, že zde vidíme významný trend nabízející příležitosti všem, kteří se jich chopí. Vysvětluje to, proč země, jako jsou Čína, Singapur, Tchaj-wan a Malajsie, investují tak obrovské sumy, aby zvětšily své možnosti v kreativním podnikání. Spatřily v něm budoucnost. Přestože se nejprudší růst nachází na jihu, potenciál růstu je vidět na všech trzích, včetně těch evropských. Je to důvod, proč Ředitelství vzdělávání a kultury Evropské komise zveřejnilo loni svou Zelenou knihu o Kulturních a tvůrčích odvětvích ve snaze najít názory na to, jak nejlépe využít tento potenciál v rámci 27 členů Evropské unie. Pro účely dnešního setkání proto zkoušková otázka, jestli to tak mohu vyjádřit, zní: Jak zvětší Česká republika svůj podíl na globálním kreativním ekonomickém koláči? Nyní se tedy obrátím k některým tématům, které jsou relevantní k zodpovězení této otázky, počínaje investiční výzvou. Vyvíjení kreativních aktiv: investiční výzva Kulturní a kreativní aktiva se tvoří jak ve veřejném, tak v soukromém sektoru. Většině evropských zemí na rozdíl od Spojených států prospěla dlouholetá tradice štědrého státního financování umění a kultury včetně památek, kinematografie, televize a dokonce beletrie. Nicméně v důsledku finanční krize velká část tohoto financování byla omezena (vyjma Francie, kde vzrostla, což je zajímavé). Většina evropských zemí obecně nemá tradici v investování soukromého sektoru do kulturních statků v širším slova smyslu. Nenacházíte zde banky specializované na zábavu a kreativní 17\n18 průmysl nebo specializované fondy rizikového kapitálu vybavené k tomu, aby investovaly do nových médií a kreativních podniků. Na mysl mi přicházejí jen dvě výjimky pro celou EU. Jak zkušení podnikatelé, tak rizikový kapitál jsou zpravidla v oblasti kreativního průmyslu nedostatkovým zbožím. Je to částečně dáno historií a vštěpenými kulturními postoji, ale existuje též objektivní problém pro investory. Nechme stranou kulturní nemovité statky, čímž myslím například muzea, divadla a knihovny, tedy aktiva, která jsou obvykle charakterizovaná ekonomy jako veřejný majetek a kde investice historicky pocházely buď od bohatých filantropů, nebo od daňového poplatníka. Většina kreativních statků je nehmotných (kniha, film, videohra, písnička) a nemůže být finančně ohodnocena dřív, než veřejnost svůj verdikt pronese. Toto riziko má tendenci odstrašovat většinu finančníků a účetních, kteří jsou zvyklí na hmotná aktiva. Oblast kultury a zábavy v nejširším komerčním smyslu je odvětvím hitů a propadáků odvětvím, ve kterém je více zásahů vedle než do černého. Kinematografie je toho nejextrémnějším příkladem: drtivá většina filmů je prodělečných, ale totéž je v hrubých rysech pravdou i v hudebním průmyslu, zejména v hudebním divadle. Ve zkratce je kreativní podnikání velmi rizikovou aktivitou z hlediska investora. Vysvětluje to, proč je tak málo specializovaného rizikového kapitálu na všech evropských trzích. Rovněž to napomáhá vysvětlení, proč je drtivá většina kreativních podniků tak malá a má nanejvýš dva nebo tři zaměstnance. Většinou dlouhodobě prosperují jen podniky, které jsou schopné vyvíjet ten druh udržitelnosti, jež přichází se škálou Vivendi ve Francii a Bertelsmann v Německu toho jsou nápadnými příklady. 18\n19 Je jasné, že úspěšné kreativní ekonomiky budoucnosti budou potřebovat nové způsoby k zapojení veřejných a soukromých investic. Veřejný sektor zůstane nesmírně důležitý pro zajišťování určitých typů infrastruktury jak kulturních, tak ekonomických. Ale v rychle se měnící digitální a globálně soutěživé době velká část dynamiky sektoru bude muset přicházet od inovativních, podnikavě vedených podniků s kreativním obsahem a distribucí. Je též jasné, že mnohé z těchto podniků budou v podstatě mediální společnosti soutěžící na spotřebitelských trzích, úspěšné nebo propadající se především na základě jejich schopnosti vytvářet, kupovat a prodávat podmanivý obsah. Tato proměna se už dostává přes tradiční kulturní mezníky. Progresivní operní soubory jako Metropolitan v New Yorku a Royal Opera House v Londýně jsou již fakticky v mediálním podnikání, když zajišťují dálkové přenosy svých představení pro úzký okruh diváků, stejně jako rostoucí počet muzeí a galerií umění. Před třemi lety byla Dickovi Parsonsovi, v tu dobu ještě generálnímu řediteli Time Warner, jež je druhým největším zábavným koncernem na světě, položena otázka, co by se jeho společnosti líbilo v budoucnu. Odpověděl: Představte si tisíc kýblů na podlaze a každý z nich chytá kapičky příjmů. Tak bude vypadat Time Warner v budoucnu. To je hluboce důležitý poznatek. Představuje ohromné výzvy jak pro politické činitele, tak pro podnikatele. Ale než se pokusím o zmapování těchto výzev, myslel jsem si, že by mohlo být přínosné strávit pár minut vyprávěním o několika úspěšných příkladech ze Spojeného království příkladů jak z veřejného, tak ze soukromého sektoru. 19\n20 Čtyři úspěšné příklady ze Spojeného království a jedno velké fiasko! Londýnský festival designu Festivaly nejsou samozřejmě novinkou, obzvláště ve světě hudby myslím, že se nemýlím, když řeknu, že nádherný mezinárodní festival hudby Pražské jaro se zrodil roku Ale paleta, škála a kreativní ambice mezinárodních festivalů se radikálně změnily během posledních let stejně jako jejich dopad na další oblasti ekonomiky. Londýnský festival designu, jehož život začal teprve před osmi lety v roce 2003, je ohromným úspěchem. Už byl napodoben 70 dalšími městy po celém světě, včetně Pekingu, který bude pořádat svůj první festival designu letos. Loňský festival v Londýně navštívilo závratných lidí. Festival designu je zároveň kulturní a komerční událostí a má okolo 80 partnerských organizací po celém světě. Program má velký rozsah od předních mezinárodních výstav k debatám a seminářům, od uvedení výrobků na trh k recepcím, soukromým promítáním a prohlídkám výstav až k večírkům. Většina událostí je bezplatných. Festival je financován kombinací veřejných a soukromých zdrojů. Vědoma si jeho ekonomického významu, Londýnská agentura rozvoje (London Development Agency) financuje festival granty od jeho počátku, ale zhruba 60 % financí pochází ze soukromého sektoru formou sponzorování projektů festivalu, doprovázeného paletou festivalových výrobků a služeb, které jsou nabízeny po celý rok. Galerie Tate Modern Tate Modern je muzeum věnované mezinárodnímu modernímu (od roku 1900) a současnému umění. Dříve to bývala elektrárna Bankside poválečná průmyslová budova uzavřená v roce 1981 a pak prázdná po dobu 20 let. Byla přestavěna podle plánů nakreslených 20


Yukai Engineering | Alza.cz\nZboží značky Yukai Engineering doručíme už v den objednávky. Přečtěte si, proč nakupovat na Alza.cz.\n6 důvodů, proč nakupovat produkty Yukai Engineering na Alza.cz\nZboží Yukai Engineering skladem umíme doručit už v den objednávky! Doručujeme i o víkendu.\nZboží značky Yukai Engineering, které najdete v naší nabídce\nUpřesnit kategorii Interaktivita a roboti Příslušenství pro iPad


Svérázný plán pro Brno, nemocnici má nahradit experimentální centrum--china radio international\n2019-07-03 10:03:24 cri\nKardiocentrum IKEM v Praze patří k nejmodernějším zdravotnickým zařízením u nás, kde se specializují na léčbu srdečních a cévních onemocnění. Nápad na podobný model péče se zrodil i pro Brno. Podle vize některých odborníků se v takové pracoviště přemění zdejší Mezinárodní centrum klinického výzkumu, které nyní spadá pod Fakultní nemocnici u sv. Anny.\nPokud návrh projde, nemocnice u sv. Anny (FNUSA) zanikne a dominantním zařízením se stane právě vědecké centrum, jež si pod sebe vezme jen potřebné lékařské obory. Zbývající pacienty, třeba z ORL, si „rozeberou" další brněnské nemocnice.\nHlavní důvod pro nečekanou změnu? Především fakt, že Mezinárodní centrum klinického výzkumu (ICRC) neustále roste, na rozdíl od extrémně zadlužené svatoanenské nemocnice.\n„Před několika lety postihla výzkumné centrum krize a změnil se management. Od té doby se podařilo z ICRC udělat špičkové pracoviště, jako už jsou IKEM, Ceitec a další. Stalo se skutečně diamantem a chloubou Česka," tvrdí lékař a místopředseda dozorčí rady ICRC Martin Jan Stránský.\nPrávě on je jedním z odborníků, kteří se kvůli budoucnosti FNUSA sešli s ministrem zdravotnictví Adamem Vojtěchem (ANO).\nPodle informací MF DNES se o chystaných změnách již hovoří také mezi zaměstnanci nemocnice, kteří jsou znepokojení.\nŠíří se informace o zániku některých oddělení i privatizaci, protože akutní péče je údajně předimenzovaná.\nÚkol pro nového šéfa nemocnice\nObavy umocňuje fakt, že se stále nepodařilo vybrat nástupce po odcházejícím řediteli Martinu Pavlíkovi. Variantu s exposlancem za ČSSD Michalem Pohankou ministr zatrhl.\nStránský tvrdí, že jen oprášil čtyři roky starý plán patnáctičlenné odborné komise, jejíž součástí byli také lidé z ministerstva. Dokument nabízí více možností, jak situaci do budoucna vyřešit. Přeměna areálu svatoanenské nemocnice v „brněnský IKEM" je však nejvýraznější.\n„Bylo by velice prospěšné pro všechny strany, aby se ředitel Pavlík pobavil s ministrem a dalšími fundovaným osobnostmi, co dál. Pokud nenajdou řešení, nechť ministerstvo sestaví nezávislou komisi a dá jí šest měsíců, aby našla řešení, kam se mají nemocnice a ICRC ubírat. A až poté se může vybírat nový šéf nemocnice," míní Stránský, který se netají tím, že má s ministrem Vojtěchem přátelský vztah.\nTen jednání se Stránským potvrdil a případné radikální změny přímo nevyloučil. „Doktor Stránský mi předal svou představu o budoucnosti ICRC. Řešení této otázky bude jedním z klíčových úkolů nového ředitele nemocnice," uvedl Vojtěch pro MF DNES.\nJednání s ministrem se účastnil i šéf ICRC Gorazd Stokin. Také on vyzdvihuje, jak se brněnskému vědeckému centru výborně daří. „Zdůraznil jsem potřebu jasné finanční strategie v budoucnu. A to tak, abychom mohli nadále hrát významnou roli ve výzkumu a vývoji a nadále posilovat spolupráci a obchodní vazby v Česku i v zahraničí," vzkázal Stokin.\nNereálné, tvrdí ředitel Pavlík\nICRC funguje od roku 2011. Momentálně zaměstnává přes dvě stovky lidí z celkem 16 zemí světa, přičemž více než třetina výzkumníků pochází právě ze zahraničí. Centrum je financováno plně z různých dotací a vlastních výnosů.\nMyšlenka přeměnit FNUSA v „brněnský IKEM" skutečně podle Pavlíka ležela na stole už před několika lety. „Nicméně pečlivou analýzou jsme díky Ústavu zdravotnických informací a statistiky zjistili, že je to nereálné," upozornil.\n„Vyčlenění části provozu – samozřejmě cíleně jen toho výnosově lukrativního – a předání zbývající péče do jiných nemocnic není možné z řady důvodů. Kapacita zdravotnických zařízení v Brně je již nyní na hraně, převzetí povinností FNUSA je nad jejich možnosti. Navíc péče o naše pacienty je často příliš komplikovaná," uvedl Pavlík.\nA to není jediný problém. „Většina našich pracovišť je současně výukovou základnou lékařské fakulty a s ohledem na rozsah zajišťované výuky nemůže tuto funkci plnit jen Fakultní nemocnice Brno," doplnil s tím, že bude dál hájit, aby výzkumné centrum zůstalo pouze součástí FNUSA. „Jakoukoliv změnu legálního statusu ICRC bych považoval za poškození zájmu naší fakultní nemocnice," podotkl Pavlík.\nDosluhující ředitel zdůraznil, že zmiňované změny by vedly k zhoršení dostupnosti a kvality poskytované zdravotní péče pro celý kraj.\n„Pokud někdo šíří názor, že je předimenzované brněnské zdravotnictví, tak je zcela mimo obraz reality. Někdo, kdo nemá ponětí o fungování zdravotnictví v našem regionu. Z objektivních dat vyplývá, že Brno je opravdu předimenzované, ale jen co se týče ambulantních specialistů," poznamenal Pavlík, který vyhověl žádosti ministra a šéfem zůstane až do konce července.


FOTO: "Hořící" školu žáci nelitovali, měli strach o svačiny - Teplický deník\nFOTO: "Hořící" školu žáci nelitovali, měli strach o svačiny\nOsek - Blikající majáky, tóny hasičské houkačky, zasahující hasiči a evakuovaní žáci i učitelé školy. To byl obrázek pondělního dopoledne v Oseku. Po silnici se přiřítila hasičská jednotka. Netradiční zážitek zpestřil včera dopoledne výuku žáků v Základní školy v Oseku. V budově u kláštera hořelo. Musel být vyhlášen poplach.\nHasičské cvičení - požár školy v Oseku | Foto: DENÍK/Zdeněk Traxler\nJednalo se ale o předem připravené a se školou dohodnuté námětové cvičení, které má vyzkoušet připravenost na případný skutečný požár ve škole.\nDěti čekala evakuace. Před příjezdem hasičských vozidel se shromáždily na dvoře školy. Celý průběh komplikoval déšť.\nDětem se zásah hasičů líbil. Někteří školáci se strachovali o své školní tašky. Jak se ale ukázalo, neměli obavu o učebnice, nýbrž o svačiny v taškách uložených. „A dostaneme se zpátky. Mám v tašce chleby, ještě jsem dneska nic nejedla,“ ozvala se z davu před školou malá holčička.\nPokud by ve škole hořelo skutečně, trval by zákrok mnohem déle. Smyslem takovýchto akcí je vyzkoušet, zda vše funguje, jak má.\nPřání celých generací žáků-nezbedů se ani tentokrát nesplnilo. Škola neshořela.


použitelnost Archives - Strana 3 z 4 - Zdroják\nZdroják » použitelnost » Strana 3 z 4\nUserfly je projekt, který zaznamenává, jak se chovají uživatelé při používání vašich webových stránek a aplikací (tj. události pocházející od klávesnice a myši). Nahraný záznam si následně můžete snadno přehrát, informace jsou detailní…\nNavrhovali jste někdy design formuláře pro vkládání komentářů? Že jste jich viděli už tucty? Že na tom nic není? A jak má tedy takový formulář správně vypadat? Dmitry Fadeyev se nad tímto tématem zamýšlí…\nZnámý standardista Jeffrey Zeldman měl na podzimní konferenci Gain: AIGA Business and Design Conference přednášku o webdesignu. Třičtvtěhodinové video z celé přednášky Understanding Web Design je dostupné online, stejně tak slidy a textový přepis celé…\nPokud se lidem na obrazovce počítače zobrazí aplikace, webová stránka nebo fotografie, upoutají jejich zrak nejčastěji „zajímavé oblasti“. Sledováním, kam se lidé na obrazovce dívají, se zabývá technika eye tracking. Zařízení na sledování…\nZprávičky - Martin Hassman - Různé, Webdesign - 11.11.2008\nPřipomínáme, že pozítří 13. 11. se v Praze koná World Usability Day 2008. Kromě společných přednášek jsou na programu i exkurze a specializovaná školení. Vstup je zdarma, je ale nutná registrace předem.\nV článku Does Your Website Suffer From These 7 Usability Mistakes? na Usability Post najdete sedm častých problémů, které se vyskytují na webových stránkách. Jedná se o: nekonzistentní navigaci, odkazu nemají odlišnou barvu a/nebo podtržení,…


Sýraření na Alm – Domácí mlékař\nPosted on 19.11.2013 26.2.2016 by Klára\nMilan se mnou komunikuje už velmi dlouho a pomohl mi hodně v momentě, kdy jsem se do sýrů obula na „odborné“ bázi. :). Nedávno začala k mléčné sýrové problematice dopisovat a mnohým také zcela nezištně pomáhat Inka a musím říci, že mi to opět velmi pomohlo. Například jogurt mám od té doby bezkonkurenčně fantastický 🙂 a určitě nejen já.\nInka i Milan jsou rozdílní z toho důvodu, že Milan je více orientován na méně druhů sýra a to především na sýry alpské, ale může zpracovávat i sýry dle svého výběru, navíc přes zimu, kdy nefunguje Alm, nastoupí do jiného levelu výroby sýrů a budou jistě zajímavé i reporty odtud – výroba na malé alpské alm v sezoně však je dominující. Přislíbený máme článek o proběhnuvší sýrové olympiádě.\nInka je bezesporu profík v domácí výrobě, které se věnuje už dlouho, má přehled v mnoha mléčných oblastech a na problematiku se dívá jinýma očima než Milan. Vidí důležitý moment tam, kde Milan nikoli a naopak. Jinak o Ince nic nevím – máme spolu pouze komunikaci na této stránce, ale upřímně musím říci, že její fundované příspěvky mi vyhovují.\nMy domácí mlíkaři z rozdílných názorů – nebo možná jen rozdílně viděných?- z toho profitujeme, protože máme šanci vidět jednu problematiku více očima a to je parádní. Tak tedy článek od Milana.\nA ještě nezbytné vysvětlivky 🙂\nalm – alpská bouda 🙂\nlab – syřidlo\nZelle – no tak to jsem nenašla, ale podle toho, co Milan popisuje, tipuji na obsah somatických buněk, nechám si poradit 🙂\nNechtěl jsem zbytečně reagovat na článek od Inky, aby to nevypadalo jako uražená ješitnost, ale po diskuzi s Klárou jsem se rozhodl, že napíšu\ntrochu podrobněji svou verzi sýraření v německy mluvících alpských zemích, která probíhá každou letní sezonu (cca. 20.6. – 20.9. záleží na počasí a sněhu), vysoko v horách (1.700 – 2.400m n.m.) na takzvaných Alm. Sýry zde vyráběné jsou pouze z tepelně neupraveného mléka, což je jeden ze zásadních rozdílů oproti běžným mlékárnám. Vím, že v některých příspěvcích se tato výroba zmiňovala a tak teď trochu uceleněji, aby to nevypadalo, že pouze krátce reaguji na něčí příspěvek či komentář a tak jsem se rozhodl reagovat příspěvkem svým a polemice se samozřejmě nebráním.\nSouhlasím s tím, že jedním ze základů je kvalitní receptura, ale nesouhlasím, že alfou a omegou výroby je sýíření. Pokud Inka klade zásadní důraz na sýření je to její zkušenost a její názor. Nelze však napsat, že jedině takhle je to správně. Z mé zkušenosti a z mého hlediska je sýření vcelku rutinní operace, která je sice důležitá, ale rozhodně není rozhodující. Proto se vrátím k těm základům. Jak jsem napsal, tak souhlasím s tím že jedním ze základů je kvalitní receptura, ikdyž ani ta, jak uvidíte dál, není dogmatem. Pro mě a myslím i pro ostatní , kteří by chtěli vyrábět dlouhozrající sýry z tepelně neupraveného mléka, je zcela na prvním místě kvalita mléka. A ani zdaleka nestačí napsat „mléko kvalitní, neznečištěné apod.“ Z kvality mléka totiž vychází jedno zásadní rozhodnutí a to je jaký sýr vlasně chcete a hlavně můžete vyrábět. Ještě jednou připomínám, že to co zde popisuju se týká tepelně neupravovaného mléka.\nKdyž pominu hygienu mléka a všeho kolem, což pokládám u syrového mléka za samozřejmost, tak zcela hlavním hlediskem pro výrobu dlouhozrajících sýrů je obsah tzv. Zelle (omlouvám se, ale neznám český ekvivalent, ale věřím, že Klára ho bez problému najde a přeloží 😀 ). není to nic co by bylo zdraví škodlivý, ale je to zcela zásadní ukazatel k tomu jaký sýr vlastně můžete vyrábět. Moje zkušenost je taková, že čím víc krav, tím větší problém. Tři roky jsem pracoval na Alm, kde bylo v průměru kolem 90 krav a denně se zpracovávalo 1200 litrů mléka. Problém u tohoto množství krav byla nestabilní kvalita mléka, kterou bohužel jako sýrař nemůžete ovlivnit. Zkrátka musíte výrábět z toho co vám z dojící linky přijde. Tím pádem musíte oželet výrobu například Bergkäse a soustředit se na výrobu Almkäse a hlavně na jeho prodej. Pokud se těchto sýrů z nekvalitního mléka nezbavíte do 4 měsíců, nezbývá vám nic jiného než modlení. Po čtyřech měsících všechny sýry u kterých bylo použito mléko s vyšším obsahem Zelle zhořknou a nejsou k jídlu (ikdyž jak pro koho, zažil jsem lidi který tvrdili že je to pikantní). Velkou výhodu proto je, když může být mlíkař u dojení. Byl to hlavní důvod proč jsem změnil po třech letech Alm. Na této Alm je v průměru 25 krav a zpracovává se pouze něco málo přes 300 litrů mléka denně. Je to taková spíš zábava než práce ;-). Tím že zarověň musím i dojit mám velkou možnost ovlivnit i kvalitu mléka. Například, pokud při první osahání struků jeví kráva neklid udělám hned Schalmtest (povinnost je dělat ho 3x za sezonu) a pokud mi ukáže v nějakém struku problém hned pošlu vzorek mléka do laboratoře. Velkou výhodou je zázemí, které poskytuje Senereiverband Südtirol. Výsledek mám sms zprávou hned druhý den. Pokud se problém potvrdil tak tento struk se dojí ručně zvlášť a mléko jde prasatům. V žádném případě nejde dál ke zpracování. Dojí se běžně dvakrát denně s tím, že večerní mléko se vychladí, ráno z něho odebere smetana na máslo a mléko se přečerpá do měděného kotle kde se zpracovává. Na Alm se mléko chladí průtokovou vodou a tak není šance toto mléko vychladit na méně než 7°C. Záleží na počasí. Uprostřed léta se pohybujete někde kole 10°C a vyhlížíte ochlazení :-D. Co se týká sebrané smetany záleží na podmínkách jednotlivých Alm jestli sbírají a nebo odstřeďuji. Podle množtví také záleží na rychlosti zpracování. Pokud máte denně 40litrů smetany tak ji zpracováváte hned. Já například másla moc nevyrábím a proto mohu to malé množství smetany nechat vychladit do druhého dne. Vyrábím 70% Bergkäse a tohoto sýru smetanu nesbírám. U Almkäse sbírám něco málo, protože pastva a složení stáda u nás není takový, aby mléko v průměru bylo moc tučný. Pohybujeme se někde kolem 4,4% tučnosti maximálně. Ve výsledku je F.i.T. u Bergkäse 48,5% a u Almkäse 46% což je vcelku ideální pro sýry které chceme výrábět.\nPráce s kulturami je pro mě něco jako pro kuchaře vaření ;-), ale popořádku. Po přečerpání mléka do kotle je toto mléko doplněno ranní čerstvě nadojeným mlékem. Zde bych chtěl ještě podoknout, že u některých sýrů používám u večerního mléka takzvané předzrání. To znamená, že 12 hodin před zpracování zamíchám do mléka určitou kulturu a mléko zchlazuji pouze na 16°C. Toto je ale záležitost kterou kolikrát nenajdete ani v profi receptuře. Je to věc zkušenosti a poznání každého jednotlivého syraře a je to samozřejmě věc kterou vám nikdo neprozradí. Já k tomu jen dodám, že tento postup například běžne používám u Camembertu.\nČísla která budu dál uvádět jsou relativní a to jak čas, tak teplota.\nPo doplnění ranním mlékem se mléko v kotli ohřeje na 27,5 – 29,0°C a přidá se připravená kultura. Běžně (ne vždy) používáme kultury od Danisca a od Hansena. Záleží na konkrétním sýraři. Já osobně velmi rád tyto kultury ještě doplňuji speciálními kulturami v tekutém stavu. Problém těch to kultur je v jejich krátkodobé expirační době cca. 1 měsíc v lednici. Takto naočkované mléko nechám cca.hodinu. V podstatě jen u Camembertu dbám na to, aby pH před dalším zpracováním bylo pod 6,3.\nTak teď k tu alfu a omegu výroby ;-). Všude se běžně používá LAB 1:15000 (jiný označení jsem u žádného z našich dodavatelů nenašel) od rakouské firmy Hunsbichler (http://www.hundsbichler.at/php/naturlab-produkte_de_18.html) a to buď v tekuté a nebo formou prášku. Já používám tekutou formu. Na 22.000 litrů mléka mi stačí jeden šestikilovej kanystr jehož expirace končí na konci listopadu. Za celou dobu co sýry vyrábím jsem nikdy nedělal zkoušku na sílu syřidla, zkrátka jsem to nikdy nepotřeboval! Tím, ale nechci říct, že je to automaticky zbytečný!! Ten kdo nevyrábí sýry pravidelne a pravidelně nekupuje čerstvé syřidlo by měl tuto zkoušku dělat! Něco jiného je spotřebovat 6 kilo syřidla za tři měsíce a něco jiného je spotřebovat 100ml za půl roku!\nLAB rozmíchám ve studené vodě. Množství se používá v podstatě stejné 18-22ml na 100 litrů mléka (používám zlatý střed). Teplota mléka je plus/minus 31,5°C. Doba sýření u sýrů vyráběných na Alm je cca. 50 minut. Samozřejmě, že to můžu zkusit po čtyřiceti minutách, ale moje zkušenost je taková, že ta syřenina neni to pravý ořechový. Pozná se to okamžitě při zkoušce a hned na to u krájení. Markantně je to poznat hmatem při vymíchávání zrna. Za třicet minut se mi to ještě nikdy nepovedlo ani u 25 litrů mléka (asi je něco špatně :-D). Když se s palete (takový dlouhý, jakoby cukrářský nůž, ale na každé straně tupý 🙂 dotknete sýřeniny tak už většinou poznáte jak jste na tom.\nVymíchávání a ohřívání nebudu popisovat není na tom nic zásadního. Pouze u výměny syrovátky je u dlouhozrajících sýrů ze syrového mléka je lepší pročistit syrovátku. Sýr se tím stabilizuje, ale není to žádné dogma. Záleží na každém jestli to chce dělat nebo né. Já osobně zrno proplachuju, ale znám hodně sýrařů, kteří to s úspěchem nedělají.\nNa Alm se u Almkäse používá předlisování. Do formovací vany, jejíž velikost se nastavuje podle množství mléka, se vyndá plachetkou veškerá sýřenina a za stálého prolívání syrovátkou se zatíží a nechá cca 15 minut. Potom se podle velikosti forem nakrájí na kostky, dá do forem a lisuje se. Pokud nemáte jako hlavní výrobu tradiční Bergkäse cca. 50cm průměr, kdy se sýry lisují vzduchem a nebo hydraulicky (záleží na přístroji), tak se používají formy s vlastním závažím. Obracení je dle zkušenosti sýraře. Vyndání z forem probíhá druhý den ráno. To znamená, že sýry se lisuji max. 20 hodin. Ještě jsem zapoměl, že sýry po zatížení je třeba zakrýt. Sýry musí chladnout postupně a pomalu. Po vyformování se změří pH (Almkäse 5,2) a zaroveň teplota uvnitř bochníku. Při správném postupu by měla být cca. 20°C. Poté se syrý přemístí do sklepa k postupnému vychladnutí. Nikdy nedávejte nevychladlé sýry hned do solné lázně. Sýry vám lázen ohřívají a mění se její vlastnosti.\nZrání pokládám hned po kvalitě mléka za nejdůležitější věc při výrobě sýra. Každý sýr chce své a zráním se dá ovlivnit hrozně moc. V podstatě se dá říct, že z jednoho druhu sýra ze stejné várky můžete zráním vytvořit chuťově dva zcela rozdílné výrobky. Jinak ve své podstatě jsou podmínky zrání popsané v receptuře. Vše ostatní záleží na konkrétním sýraři a je to stejné jako u kultur. Opět se jedná o přísně strážené tajemství. Někdy je to i tak, že je přísný zákaz vstupu do sklepa! Mohou tam jen zainteresovaní a kontroly.\nChtěl bych jen reagovat na zrání v chladu. Samozřejmě že každý sýr má své a jsou sýry které zrajou v chladu a přesně jak napsala Inka „nejen Taleggio“. Já sám nechávám například v lednici dozrávat Camembert. Ovšem u dlouho zrajích sýrů nevidím důvod proč by měly zrát v lednici, když optimum je 12-14°C. Samozřejmě, že fantazii se meze nekladou a kdo chce, tak nechá zrát v lednici. Jenom mi není jasné k čemu je to dobré.\nNa závěr ještě jednu realitu. Na každé Alm je vždy jeden sýrař, který podepisuje zodpovědnost za výrobu. Záleží pouze na vás jak a jakým způsobem budete sýry vyrábět. Máte absolutní volnost ve všem! Zároveň máte, ale i absolutní zodpovědnost. Nesmíte si dovolit žádnou chybu. Při sezonním zpracování cca. 80.000 litrů mlíka zodpovídáte za výsledky v objemu cca. 100.000,- Euro. Jakákoliv škoda, která nastane vaší vinou jde vždycky za váma a není odvolání ani slitování! Ale abych jen nestrašil ;-), musím po všech těch letech konstatovat že je to božíí práce 😀\nPrevious Article Previous Article: Gouda\nNext Article Next Article: Polotvrdý sýr v peřínách (fíglrecept)\n38 comments on “Sýraření na Alm”\n20.11.2013 at 17:14\tOdpovědět\nDěkuji moc za oba články, jak od Inky, tak od Milana, je opravdu velmi zajímavé vidět na dva různé pohledy a člověk se opravdu hodně naučí.\nA teď dotaz na Milana – „Pouze u výměny syrovátky je u dlouhozrajících sýrů ze syrového mléka je lepší pročistit syrovátku“ – jak se pročišťuje syrovátka? Je tím myšleno, že se část odebere a nahradí vodou nebo je to něco úplně jiného?\n20.11.2013 at 18:33\tOdpovědět\nBlbě jsem tu odpověď umístnil 😀\n20.11.2013 at 18:32\tOdpovědět\nOmlouvám se, správně by tam mělo být propláchnutí 😉 Většinou je v receptuře napsáno jakým poměrem se to dělá. Já používám přibližně 10% syrovátky odeberu a doleju 5% stejně teplé vody.\n21.11.2013 at 8:35\tOdpovědět\nNic se neděje, já si to myslela, ale radši se zeptala 🙂 díky\n21.11.2013 at 18:04\tOdpovědět\nA ještě jedna otázka, jak u Vás vypadají sklepy? Když děláte různé druhy sýrů, třeba i ten camembert, máte několik různých sklepů s různou teplotou, vlhkostí? Nebo to nějak přizpůsobujete? To si vůbec nedovedu představit… Já bych chtěla někdy camembert zkusit, ale mám z těch plísní velký respekt. Jednou jsem zkusila nivu a přísahám, že jsem po výrobě vydesinfikovala úplně vše a stejně jsem ještě cca 4 měsíce nacházela všude a na všech jiných sýrech krásnou ukázkovou zelenou plíseň.\n21.11.2013 at 18:19\tOdpovědět\nTak Camembert je jasnej! Nemůžete ho nechat zrát společně s ostatními sýry. U Rotschmier kultury to už není tak zásadní problém, protože u Almkäse i Bergkäse se může a nemusí přidávat do čistící vody. Tak že jestli ji máte i ve vzduchu tak se s tím nemusíte trápit a tyto dva sýry plus Tilsiter a Munster můžete mít v jednom sklepě. Navíc pokud máte sušší sklep tak vám zajistí, že povrh sýru nevysychá. No a teď ta finta 😉 Používám vyřazené barikové sudy z vinařství. Do jednoho se vejde cca. 60 ks. Pokud se podíváte ke mě na stránky, tak je tam i fotka a nebo jestli jí sem Klára bude chtít doplnit.\n22.11.2013 at 11:03\tOdpovědět\nJéé, paráda, díky moc! To mě nadchlo 🙂\n25.11.2013 at 21:02\tOdpovědět\nMilane, neni 50 min. syreni na Bergkäse priliz dlouha doba? U dlouhozrajicich syru se pouziva daleko kratsi doba…\n25.11.2013 at 22:49\tOdpovědět\nJak jsem psal v článku, sýření (a nejen to)nikdy není univerzální pro všechny druhy sýrů. To co popisuju je výroba Bergkäse z nepasterizovaného mléka s použitím konkrétního v článku popsaného LABu. Na druhou stranu při výrobě parmezánu v mlékárně (ne strojově, ale stále ještě tradičně ručně) z pasterizovaného mléka s použitím LABu specialně připraveného v laboratoři (to se týká i kultur) se bez problému vejdete do 30 minut. Je to o zkušenosti. Není důležité co se kde piše, ale je důležité to co máte v kesslu.\n26.11.2013 at 21:30\tOdpovědět\nprave proto jsem psal, ze popisujete vyrobu Bergkäse, kde u syreni pisete postup, jako u polotvrdeho syra, a nerozumim proc tak dlouho, pac u dlouheho enzimickeho syreni dochazi k nevratne Flokulaci kkaseinu, a uzavirani vlhkosti v zrnu a tim padem potom k dalsim vyrobnim problemum v dalsich postupech, kdyz prave na Bergkäse potrebujete minimum vlhkosti v susine kvuli jeho delce zrani. Prominte mi me prime otazky, ale jeste jsem se stim za svou eru nesetkal, tak mne to zajima.\n26.11.2013 at 23:23\tOdpovědět\nJá vám rozumím, ikdyž nevím jaké další problémy máte na mysli. Dá se krájet při 45 minutách, ale není to ono. Poznáte to hned jak do sýřeniny šáhnete harfou a pod 40 minut to zkrátka nejde! Není ještě co krájet! Zrno se mi začne uzavírat někdy kolen 40 minuty a to jsem cca. na 47°C. Výsledný zrno je po vymíchání při 50°C zcela jiný než u Almkäse. Tohle je ale Alm, nedá se to v žádném případě srovnat s výrobou na Milchhofu (velká mlékárna). Na Milchhofu používáme při výrobě Parmezánu zcela jiný kultury a zcela jiný LAB. Obojí je připraveno přímo v laboratoři a konkrétně jen na tento Parmezán. Ten proces je úplně odlišný od Alm. Sýříte bez problémů do 30 minut a i další zpracování zrna je odlišné. Tohle, ale na Alm, kde pracujete s běžně dostupnými prostředky nedokážete! Ten postup není můj výmysl ;-), když se podívám na protokoly ze školy a nebo do starýho Almbuchu, tak ten základní postup je pořád stejný. U Almkäse vám v zrnu zůstává daleko víc vody a přesto když máte kvalitní mlíko tak není problém mít Almkäse i 18 měsíců starý, ikdyž moje zkušenost je, že tohle asi umí na 100% jen švýcaři. Za tu dobu co jezdím na Almkäseolympiadu ještě nikdo jiný medaili za rok starý Almkäse mimo nich nezískal.\nDekuji, zajimava odpoved. Ja jsem chtel jen napsat, ze koaugulacni casy maji sve opoctatneni, ktere zjednodusene probiha ve dvou fazich, primarni, kdy srazeni probiha v podobe jemne syreniny, a sekundarni faze, kdy syrenina obrazne receno „tvrdne“ a zadrzuje v sobe vice a vice syrovatky, a kde se tenhle proces zastavi jen nakrajenim na „zrno“, cili, cim dele tim vice vlhkosti a kratsi affinage…A proto jste mne zarazil tou 50-ti minutovou delkou syreni u horskeho extratvrdeho syra… Mohu se jeste zeptat, cim to je, ty delsi casi syreni na Alm, nadmorskou vyskou?\nJestli těm fázím dobře rozumím, tak by ta první fáze měla být u nás Gerinnungszeit, který je cca. 10-12 minut a celkový čas sýření je tento plus jeho trojnásobek. To je teorie, záleží na tom jak to konkrétně vypadá. U mě to zkrátka vychází na těch 48-50minut. Na nadmořkou výšku moc nevěřím. Alm kde jsem pracoval a nebo kde jsem teď jsou cca. kolem 1.700 m n.m.! Jenže škola je dejme tomu 600 a všechno je stejný. Já bych to spíš viděl v tý kombinaci syrového mléka a LABu 1:15000 od Hundsbichlera v množství 18-22ml na 100 litrů (jak jsem psal tak já používám zlatou střední cestu). V Jižním Tyrolsku se na Almech skoro jiný nepoužívá, už jenom z toho důvodu, že ho všem dodává Senereiverband. V Tirolsku to bude podobný, aspoň ty Almy, který znám používají to samé. Navíc je to jejich domácí produkt :-D! Koukal jsem se teď ještě do jedný chytrý tirolský knížky a tam je to podobný! Hartkäse při stejných poměrech 40-60 minut. V tom Milchhofu, jak jsem psal je to pasterizovaný mlíko, jinej LAB, jiná koncentrace, jiný dávkování! Ve výsledku jste potom na 30 minutách. Jeden čas jsem zkoušel ochucený LAB-pasty o stejný koncentraci a dávkování a výsledek sýření byl stejný. Abych vám řekl pravdu, tak sýření je něco nad čím jsem (mimo těch zkoušek s tím ochucením) nikdy nijak nespekuloval. Bral jsem recepturu od Senereiverbandu jako základ. Snažím se sýry spíš ovlivnit v první fázi přes kultury a různý způsoby předzrávání. V druhý fázi kladu důraz na práci ve sklepě. To jsou pro mě dva hlavní směry ovlivnění výsledku. Ještě k těm ochuceným pastám, tak nijak zvlášť mě nepřesvědčili.\nJeště k tý syrovátce v zrnu. Ikdyž u nás je sýření u Almkäse a Bergkäse v podstatě stejný, tak ale výsledný zrna jsou zásadně jiný. Almkäse krájíte na menší kroupu a ohříváte na 41,5°C, kdežto Bergkäse krájíte na jemnou krupici a následně ohříváte na 50°C. Právě ta krupice vám u Bergkäse zajistí maximální odvod syrovátky ze zrna.\nTak nejak jsem to myslel s temi floc casy (10-12 min.), a urcite to neni jen teorie. Dle meho nazoru, je to jedna z nejjednodussich a nejspolehlivejsich metod jak urcit „momentalni stav mleka“ a syridla, bez jakkychkoliv vypocetnich vzorecku,testovani pred syrenim apod. slozitych blafu… staci pouzit spravny nasobytel a je to. funguje to bezchybne a jeste nikdy mne to nezklamalo. hodne se to uziva v UK a USA. kdyby nekdo chtel muzu to zde popsat podrobneji…jinak s vami plne souhlasim, ze faze „kultury“ a affinage, patri ktem nejdulezitejsim, (ikdyz bez zadne,radne splnene faze vyroby to nemuze fungovat) a hlavne „Schmier“ cast… Taky jsem premyslel o odzkouseni tech Pasta syridel, mozna si nadelim darecek 🙂\n29.11.2013 at 22:41\nNechci vas zrazovat, ale za ty penize to nestoji. Je to ale pouze muj osobni nazor\n30.11.2013 at 13:11\nMyslel jsem to s tou teorii trochu jinak. Z mého hlediska je to teorie, která samozřejmě funguje, ale já skoro nepoužívám. Pouze jednou, dvakrát na začátku sezony dál je pro mě podstatný výsledek. Navíc doba sýření je pro mě jediný čas, kdy zvládnu snídani :-))))! Jasně, že „řádně splněná fáze výroby“ je samozřejmostí! Jinak to ani nejde! Na druhou stranu zrovna tuhle fázi po určitý době děláte zcela automaticky. nepochopil jsem to „Schmier“! Přece sýry čistíte od začátku, kdy se ještě ani nestačili projevit.\nMyslel jsem trochu jinou Flocc metodu, vy testovani cireni nepotrebujete,mrknete na PH mleka a mate jasno,ale kdo netestuje kyselost tak ten to uzije. Mno a Schmier, mysleno, vytvoreni spravne (nikoli jen ochranne) kury syra, za pouziti ruznych mix zracich nalevu /jako napr. vino,koralka,pivo,most,popel,Geo../a vyvinuti urcitych vyslednych prostredi na syru…je to urcite knowhow kazdeho syrare, ale to dodava finalni mnamsmak mimo samotnou vyrobnou recepturu. Samozrejme zalezi na druhu syru. Pro mne zaigelitovany bo zavoskovany syr neni syr…je to vsechno proste o te pile a praci…\n30.11.2013 at 17:48\nAhá, tak to jsme si jen nerozuměli. U nás se „Schmier“ říká všeobecně čištění, což obnáší i běžnou slanou vodu. S těma igelitama s váma naprosto souhlasím :-)))\n1.12.2013 at 21:39\nurcite procento soli v „Schmieru“(hrozne slovo) je samozrejmosti…Ohledne tech igelitu a syru, to je opravdu posledni leta des,dost me to vytaci. Drive, to bylo pouze zastoupeni „syrarskeho“ velkovyrobniho prumyslu, jenze co je des a hruza,je, ze se to rozmaha i v soukrommem sektoru.Spousta znamich i neznamich po predezrati vakuuji,voskuji,plasticoatuji, jen aby si ulehcili Affinage syra… a tomu opravdu nerozumim. Zrani ve vacu saccich a voscich, nejenze syr vpodstate nemuze „dychat“,prodluzuje zraci dobu, ale ma takovou jinou chut, aroma, proc to lidi delaji? vzdyt tyhle produkty si bezne kupuji v marketech, tak proc kurna si to delaji doma? Protoze lidi jsou pohodlni,lenivy a uspechani! Ale kazdy nakonec zjisti, ze tohle je odvetvi, ktere se neda nijak osulit…\n10.6.2014 at 16:27\tOdpovědět\nZelle je opravdu obsah somatických buněk. Německy je Zelle buňka.\nSomatické buňky jsou tělní buňky, u krávy je obsah somatických buněk ukazatel zdraví vemene, zvýšený obsah somatických buněk ukazuje na zánět. U kozy to neplatí, ta je vylučuje normálně. U nás se hovorově říká „somatika“ , „buňáky“ , nebo „buňky“ .A jsme u německého „Zelle“ 🙂\n11.6.2014 at 7:44\tOdpovědět\nNo Zelle je skutečně buňka! Pod Zelle se (teda aspoň u nás) v testu schová podstatně víc věcí (stres, nekvalitní dojení, znečištění atd.)! Pro zánět vemene a podobné zdravotní problémy máme v testu ještě jeden ukazatel! Zelle je ukazatel hlavně kvality mléka! Například první test mléka se dělá až po šesti dnech co přijdou krávy do hor. Dřív to nemá smysl. I sýry v prvním týdnu se vyrábějí trochu jiné a jinak a jdou hned do spotřeby. Pokud chcete vyrábět sýry pro dlouhodobé zrání musíte mít vždy max. do 200.000 jednotek!\n11.6.2014 at 9:14\tOdpovědět\nZdravím profíka 🙂\nU nás mlékárny sledují CPM a PSB, dále bod mrznutí, inhibiční látky a samozřejmě mléčné složky.\nCPM – celkový počet mikroorganismů, tedy vše živé co se dostane do mléka, norma pro Q – nejvyšší kvalita je do 50 tis./ml .\nPSB – počet somatických buněk, samozřejmě odráží celkový zdravotní stav krávy, chovatel při vyšší somatice nejdřív kontroluje vemeno. Mlékárny jsou v tomhle dost benevolentní, do 300 tis. ještě zaplatí v Q ! To už není jen vyšší PSB, to znamená, že některé krávy mají zánět. Dobrou chuť.\nDotaz : Jaké kravičky u vás dojíte? Velké strakaté, nebo malé hnědé? Děkuju, Katka.\n11.6.2014 at 10:07\tOdpovědět\nJednou jsem měl i 614.000 :-D! Je to problém. Podle mě tohle se už na Alm nemá zpracovávat, ale já jsem nebyl ten kdo rozhodoval! Nejvíc záleží na lidech co u těch krav jsou. Když je nenechají v klidu a pořád je honí, hlavně ať to jde všechno rychle, tak je to problém. Okamžitě vám všechno vylítne nahoru! Je to stejný jako když je stěhujou do hor! Je to pro ně stres a musíte těch šest dnů počkat, aby jste měla nějaký relevantní ukazatele! Když mám krávu u baraku tak nemá nikdy přes 40.000, ale přijde do hor a automaticky se to zvedne! Je toho testování rok od roku víc a víc! Máme devět sedláků a tak je to spíš taková směs ;-), ale převažují alpský šedivý 🙂\n11.6.2014 at 10:20\nAlpský šedivý, takže jako Doktor z hor. 🙂 (to je takový sladký německý seriál plný těhle kraviček a haflingerských koníků)\nTo jsou sympatické kravky.\nJeště mě napadá: dojící linka je dojírna, že?\n11.6.2014 at 11:08\nBohužel znám 😉 V březnu u nás natáčeli pokračování 😀 Řekl bych, že tak devítitisící díl 😀\n11.6.2014 at 11:11\n11.6.2014 at 11:10\nTo co píšete o vlivu stresu na PSB je moc zajímavé. Tady se jaksi automaticky předpokládá, že stres je škodlivý a snižuje užitkovost, chybí tady ta přímá zpětná vazba jako máte vy. My co máme doma jednu krávu jako mazlíka, jí asi nikde nehoníme, ale taky asi neděláme rozbory mléka. U větších podniků je to různé: někde je za bití krávy vyhazov – to jsou ty celkově lepší, mívají vyšší užitkovost, kvalitu mléka i dobrou ekonomiku. Na druhé straně někde krávy honí vídlema (pokud je vůbec odvážou z řetězu), obvykle mívají potíže s kvalitou i množstvím mléka a přežívají nějakým záhadným způsobem. Pokud můžu posoudit, tak se zacházení s krávami za posl. cca 20 let dost zlepšilo, bohužel to vše směřuje k obřím stájím nad 200 krav.\nMoje zkušenost je, že čím víc tím hůř! Nikde vám nezaplatí lidi navíc a tak 25 krav dělají dva lidi zrovna tak jako 90! Je to problém. Byl to jeden z důvodů, proč jsem změnil Alm! Řekl bych, že teď je to dle mé představy! 25 krav, jeden hirten a já. Dojíme každý půlku a bez problému si ohlídám kvalitu. Je povinnost jednou měsíčně otestovat krávy a změřit dojivost. Při těch 90 a více je to dost problém!\nMlékárna kontroluje bazén 2-3x v měsíci.Většina podniků je v kontrole užitkovosti – jednou měsíčně měření mléka a rozbor, ale není to povinnost. Jinak lépe vypadá světlý vzdušný kravín pro 200 krav, než bolševická vazná „96“ tmavá a nevyvětratelná. Kdybych byla kráva, tak bych nejradši samozřejmě bydlela u nás doma :-))\n11.6.2014 at 17:34\nZdravím Dolomite, abych pravdu řekl, úplně mě fascinuje, že 25 krav je schopný uživit 9 sedláků, jednoho sýraře a jednoho pasákodojiče – nebo jsem to blbě pochopil?\nTady u nás to není zvykem, kdo nemá 100 krav, má pocit, že se neuživí. Dík za osvětlení\n11.6.2014 at 19:27\nKráva nikdy není na uživení, pokud z nich nechcete mít fabriku 😀 U nás všichni sedláci berou krávu v podstatě jako člena rodiny 😉 Nejsem si stoprocentně jistej, ale jsem řekl bych, že u nás nenajdete sedláka se sto krávama na dojení! Podle mě by měl problém s prodejem mléka! Jinak to není nijak zásadní problém pokud to budete brát z celkového pohledu 😉 Krávy v létě živí mě a hirtena a i po zaplacení sedlákům zůstane zisk pro toho kdo to má v pronájmu! A to nepočítám, že nemusí pro Hütte nakupovat žádný mléčný výrobky! Mléko na Alm se dá dost dobře ekonomicky zhodnotit 😉\n11.6.2014 at 19:33\nZapomněl jsem odpovědět na to hlavní 😀 Nepoznal jsem u nás sedláka, kterej by měl krávy jako hlavní obživu! V našich podmínkách nemáte šanci se tím uživit! Vždycky je to jen doplněk, dokonce bych řekl, že někteří to dělají z tradice! Když se zeptám, tak mim odpoví: dělal to děda, táta tak proč bych to neměl dělat já??? A diví se co to mám za debilní otázku 😀 Tak že, asi tak 🙂\n12.6.2014 at 8:25\nTo sedí, když jsem se dostala v 90. roce poprvé do Rakouska, fascinovalo mě, že u každé chalupy stojí koník a tři kravky. Ptala jsem se místního, jestli je to uživí a bylo mi vysvětleno, že jezdí do města do práce. Dnes bych řekla, že je živí kukuřice na bioplyn na centrální vytápění malých obcí, je to dotované. Ale aspoň těmi dotacemi podporují své malé zemědělce. U nás dotace pro zemědělce shrábne Tesco.\n12.6.2014 at 13:41\nZapomněla jsem napsat to hlavní, totiž u nás když neuděláte denně 1000 l mlíka, tak nemáte žádnou jistotu, že ho někdo vezme. A to tady žádné velké mlékárny ani nejsou, první opravdu velká je hned za hranicemi v německém Chamu. A hádejte odkud vykupuje. Když máte 5, 10 krav, tak můžete prodávat syrové mléko, ale to by ty krávy musely bydlet na Václaváku, aby jste toho prodal dost. Když to budu chtít sama zpracovávat, tak si musím pořídit minimlékárnu za 1 mil. Kolečko čerstvého sýru pak stojí 60 korun a zas to koupí jen Pražák. Na malém městě lidi nakupují v Tesku sýry, které ani snad nejsou z mléka.\n13.6.2014 at 7:08\nNo u nas je mlika malo! Letosni zimu jsme se u parmazanu nikdy nedostali na plnej provoz, coz je cca. 72.000 litru! Jen asi pet tydnu bylo 63.000! Jinak bezny jednosmeny provoz 36.000 litru. Nekdy i mene treba 18.000 nebo jen 9.000 coz je jedna runda, kdy vyrobite 20 bochniku a jste za dve hodiny hotova\n1.6.2020 at 19:39\tOdpovědět\nAhoj, narazila jsem na tyto stránky, protože jsem hledala seznam sýrů, které se vyrábí z nepasterizovaného mléka. Zatím jsem našla jen Bergkäse a Emmentaler. Prosím eventuálně o doplnění sýrů, které se vyrábí z nepasterizovaného mléka. Děkuji, Lenka\n4.6.2020 at 22:20\tOdpovědět\nDobrý den Lenko, přiznám se, že mi z Vašeho dotazu není jasné, zda byste si potřebovala vyrobit nějaký sýr z nepasterovaného mléka, nebo hledáte nějaké literární zdroje např. do diplomky nebo tak něco… potřebujete nějaký seznam všech sýrů na světě, které se vyrábí z nepaster. mléka… nebo sýry z nepasterovaného mléka v rámci evropského sýrařství??? Mohla byste prosím případně upřesnit dotaz? Třeba by se dal nějak vyřešit.


Pecus je odkojen starými lžemi. Jeho vloha k bludu je znamenitá. Cítě se být málo způsobilý k tomu, aby rozumem rozptýlil zděděné předsudky, uchovává rozšafně dědictví bajek, jichž se mu dostalo od předků. Tento druh moudrosti ho chrání před omyly, jež by mu byly velmi škodlivé. Přidržuje se omylů vyzkoušených. Je napodobitel; jevil by se jím tím víc, kdyby bezděčně neznetvořoval, co napodobí. Tyto znetvořeniny plodí to, co se nazývá pokrokem. Pecus nepřemýšlí. Jej klame vše a je ubohý. Nepochybuje nikdy, jelikož pochybnost je výsledkem přemítání. A často přechází od pitomosti k násilí. Není na něm nic vynikajícího, neboť vše, co vynikne, se ihned od něho odlučuje a přestává mu náležet. Ale bloudí, malátní, trpí. Ba je záhodno ctít ho, neboť z něho pochází všechna ctnost, všechna krása, všechna sláva člověka. Ubohý Pecus! (Pecus / latinsky stádo)\nAnatole France, Ametystový prsten / ukázka\nJsou lidi, kterým sudba dopřála, aby dokončili své určení. Potom jsou takoví, a tím byl i Jirka Šlitr, kterým je nit života předčasně přestřižena a vy víte, že by za tím ještě následoval obrovsky zajímavý vývoj. Pociťuju v tom obrovskou křivdu osudu. Všechno, co Šlitr stačil udělat, má svou nespornou hodnotu a patří to k špičkám ve svém žánru – ale pořád mě provází pocit, že Jiří Šlitr teprve stoupal ke svým vrcholům.\nMy jsme s Jirkou kamarádili takovým zvláštním způsobem, ne snad utajeným, ale vysloveně soukromým. Když sem v Srpnu vtrhli Rusové, přišel Jirka k nám a povídá: „Co budeme dělat?“\nJá jsem přiznal, že si nevím rady, situace byla naprosto nepřehledná, Jirka Suchý byl mimo dosah v Londýně a bylo těžké něco radit. Šlitr povídal: „Tak pojď, pojedeme ke mně na Sázavu.“ Měl tam dům tak veliký, že nebylo vůbec třeba se navzájem potkávat. Cestou jsme se ještě zastavili v Jevanech, kde měl chatu malíř Honza Brychta.\nZahoukali jsme od silnice, Honza vylezl ven, v ruce hrnec bramboračky a křičel na nás: „Prej jsou tady Rusové!“ Tak jsme snědli tu bramboračku, poklábosili a odjeli na Sázavu. Tam jsme chodili po lesích, povídali si, ale nepřišli jsme samozřejmě na nic.\nTo, co jsem tehdy v té pohnuté situaci u Jirky zjišťoval, mě dost překvapovalo. Jakkoli ve své tvorbě už dávno směřoval k něčemu, co by překročilo naši národní hranici – snil o tom, že se svou muzikou pronikne do Ameriky – teď se najednou proměnil a úporně se držel domova. Mně samotnému se odtud nechtělo, Ameriku už jsem znal a moc mě to tam netáhlo. Později jsem se k těm rozpakům mnohokrát vracel, vyčítal jsem si, že jsem Jirku nepostrčil ven. Můj hlas by v Jirkově složitě motivovaných úvahách vůbec nemusel nic rozhodnout, nicméně třeba se dalo vyhnout tragickému konci…\nNemyslím si, že by se Jiří Šlitr stal disidentem. On byl natolik racionální, že by nejspíš taktizoval. Byl vybaven talentem, a to je jakýsi absolutní závazek: přece nebude svůj dar podřizovat dočasně panujícím pitomcům, kteří byli s to znemožnit jeho poslání, to jest suverénní tvorbu.\nA Jirka chtěl svůj talent uplatnit, už taky proto, že si mohl večer co večer ověřovat, že ho lidi potřebují. Ono totiž divadlo pak už bylo víc než jenom divadlo, jeho hudba tady byla víc než hudba. Jinde by sotva získal takovou rezonanci jako v těch časech tady. Nepochybuji, že by jaksi uspěl i v těch Spojených státech. Musel by tam ovšem natrvalo žít a mít nějakou svou agenturu, která by ho prosazovala.\nZažil jsem ho kolikrát, když improvizoval na piano, což vycházelo z momentální invence a byla to i bez textu znamenitá muzika. Z toho bych odvozoval, že mohl uspět nejen písničkami, dokázal by vystavět i nějaké větší hudební struktury. Měl na to, však to naznačila už i Dobře placená procházka.\nPramínek vlasů - hudba a text Jiří Šlitr\n1. Když měsíc rozlije\nsvětlo své po kraji\na hvězdy řeknou,\nže čas je jít spát,\njí ustřihnu potají.\nNo přece té,\nkterou mám rád.\n2. Pramínek vlasů\njí ustřihnu potají,\njá blázen pod polštář\nchci si ho dát,\načkoliv sny se mi\nže dnes v noci\nbudou se zdát.\nO sny mě připraví\nzpěv ptáků v oblacích\na modré nebe,\njichž jsem se dotýkal ve spaní,\nnový den nůžkama odstřihne tebe.\ndo kroužku stočený,\nzbude tu po tobě\njá nebudu vstávat,\ndál chci ležet zasněný,\nje totiž neděle\na mám dost času,\na mám dost času.\nKlokočí - hudba a text Jiří Šlitr\na do očí padl ti prach\nproto vím, že je nutné vést řeči smutné o tom,\nco bude potom,\naž budu sám.\nZtratila jsi včera klíč, dnes ideál,\nvšechno je pryč, kdo by se smál,\nproto vím, že se sluší mít smutek v duši,\nvzlykat a tiše říkat,\njá rád tě mám.\nR:Opuštěné nábřeží, z modravého dýmu chrám,\nnebo město bez věží,\nřekni co chceš, to ti dám,\nzlatý pohár s fermeží nebo snad s protěží,\nza jediný, jediný, jediný, jediný úsměv\nchci ti dát.\n3.Je tu však to klokočí a po tmě strach\nproto vím, že je nutné vést řeči smutné\nMahler Zdeněk,\tSuchý Jiří\tŠlitr JIří\tSemafor\nJiří Šlitr. Věčně živý muzikant a ďábel z Vinohrad\nMiroslav Horníček a Jiří Suchý o humoru, srandě, smíchu, svobodě, Werichovi a o životě


Porsche Boxster Spyder: Odlehčení a retro styl | auto.cz\nPorsche Boxster Spyder: Odlehčení a retro styl\n6. 11. 2009 • 13:11\nPorsche v prosinci na autosalonu v Los Angeles představí novou puristickou verzi Boxsteru s názvem Boxster Spyder. Novinka, která je inspirovaná slavným 550 Spyder, se stane třetím modelem této řady.\nPorsche Boxster se nabízí ve dvou provedeních: Boxster s motorem 2,9 l o výkonu 188 kW a Boxster S poháněný šestiválcem 3,4 l s 228 kW. Boxster Spyder dostane agregát z druhého jmenovaného, posílený na 235 kW. Vedle toho projde odtučňovací kúrou, která sníží hmotnost o 80 kg na výsledných 1275 kg. Boxster Spyder se tak stane nejlehčím současným Porsche, odlehčení ale půjde ruku v ruce také se snížením těžiště a vylepšením podvozku.\nNa první pohled je možné Boxster Spyder rozeznat podle nového aerodynamického krytu motoru. Inspirací pro jeho návrh byla Carrera GT. Spyder také dostane nižší boční okna a plátěnou střechu, která splní jen nouzovou funkci ochrany před deštěm. Úpravy se dotknou také obou nárazníků a otvorů pro přístup vzduchu k motoru. Uvnitř vše doplní středový tunel lakovaný v barvě karoserie a tabulky s nápisem Boxster Spyder.\nVe spojení s dvouspojkovou převodovkou PDK a Sports Chrono paketem (obsahuje launch control) akceleruje Boxster Spyder z klidu na 100 km/h za 4,8 s. To ve srovnání s Boxsterem S ve stejné konfiguraci představuje zlepšení o 0,2 s a proti základním Boxsteru o 1,1 s. Kombinovaná spotřeba je 9,3 l/100 km a nejvyšší rychlost dosahuje 267 km/h. V nabídce bude ale i manuální převodovka.\nDuchovním předchůdcem Boxsteru Spyder je závodní typ 550 Spyder z roku 1953, který byl prvním závodním vozem Porsche a stál na počátku řady závodních modelů, z nichž největších úspěchů dosáhl 718 RS 60 z roku 1960. Novinka není prvním Boxsterem, který se hlásí k odkazu slavných předchůdců. V letech 2004 a 2008 byly představeny dvě limitované edice, Boxster Spyder ale představuje komplexnější úpravy a stane se standardní součástí nabídky.\nPremiéra se uskuteční v prosinci v Los Angeles, zahájení prodeje je naplánováno na únor 2010. Základní cena v Německu bude 63.404 Euro (1,65 milionu Kč), o 7 tisíc Euro více než Boxster S.\nAčkoliv to není nikde oficiálně řečeno, Porsche jistě od Spyder očekává oživení zájmu o tuto modelovou řadu. V letošním prvním pololetí totiž společně s Caymanem vykázala pokles prodejů o 40 %, zatímco prodeje celé značky Porsche klesly o 24 %.\n8. 11. 2009 00:53\nCo ty, "duševní invalido"..., ulevilo se ti aspoň trochu...? 8-s\n8. 11. 2009 00:03\n8. 11. 2009 00:02\n7. 11. 2009 23:10\nPiš si tu co chceš o kom chceš, pomůže-li ti to v tvých zde notoricky projevovaných mindrácích. Ovšem slušně, vždy slušně. To je tu nepsaná zásada.\nu normalniho zadni tretina vypada z boku o stupinek hur nez zbytek - jinak jedine co se da boxsteru vytknout - zbytek je paradni uz pres 10 let


Stěhování a stěhovací práce Brno-střed - Extra Stěhování\nStěhování a stěhovací práce Brno-střed\nPotřebujete zajistit levné stěhování v obci Brno-střed a hledáte spolehlivou stěhovací firmu, která vám tyto práce v Brně-středu poskytne? Profesionální a spolehlivá stěhovací společnost EXTRA STĚHOVÁNÍ vám zajistí bezproblémové stěhování bytových a nebytových prostor nejen v Brně-středu, ale i v celém okrese Brno. Poskytneme vám kompletní služby při stěhování nejen z Brna-středu, ale i z libovolné části Evropské unie přímo do Brna-středu. Veškeré naše stěhovací práce poskytujeme nepřetržitě, 365 dní v roce.\nObec Brno-střed je součástí lokality, ve které přímo operují naši členové profesionální franchisové sítě EXTRA STĚHOVÁNÍ. Zásluhou toho vám můžeme v Brně-středu, v bezproblémové dojezdové vzdálenosti, kdykoli poskytnout a zajistit okamžité a rychlé služby, jako například stěhování bytu, domu, kanceláře, firmy nebo při stěhování chaty či chalupy. Zajistíme vám jakékoli stěhování nábytku, vybavení či bytového zařízení, které požadujete z Brna-středu přestěhovat, nebo naopak do Brna-středu nastěhovat.\nObec Brno-střed je pro vás jako pro klienta lokalitou, kde si můžete kdykoli objednat naše profesionální a kvalitní stěhovací práce, které vám milerádi poskytnou všichni naši zkušení a proškolení pracovníci, a to nejen v Brně-středu, ale i kdekoli v ČR. Zajištění veškerých obalových materiálů a montáže či demontáže nábytku je automatickou součástí našich stěhovacích služeb poskytovaných v Brně-středu.\nNaše společnost zajišťuje komplexní služby nejen v Brně-středu, ale i při stěhování do Brna-středu, z Brna-středu nebo po Brně-středu! Nenabízíme nejlevnější stěhování v Brně-středu, ale poskytujeme profesionální, spolehlivé a kvalitní služby skutečných odborníků. Před objednávkou námi poskytovaných přepravních a manipulačních služeb si prohlédněte, jaká je naše cena za stěhování (viz stěhování Brno-střed ceník).\nMáte kromě stěhování zájem i o jiné profesionální služby naší franchisové sítě EXTRA SLUŽBY? Měli byste v Brně-středu zájem o odborné vyklízecí služby a práce? Objednejte si u nás vyklízení.\nNaše franchisová síť EXTRA STĚHOVÁNÍ vám zajišťuje kompletní stěhovací servis v Brně-středu. Poskytujeme profesionální a kvalitní služby stěhování NON-STOP 24 hodin denně, 7 dní v týdnu jak pro domácnosti, tak pro obchodní společnosti, a to levně a se zárukou kvalitně odvedené práce.\nMám zájem o stěhování v Brně-středu\nPoskytujeme stěhovací služby v Brně-středu na špičkové úrovni se speciální stěhovací technikou. Tyto služby zajišťujeme domácnostem i firmám v celém okresu Brno se zárukou kvality franchisové sítě EXTRA STĚHOVÁNÍ. Nabízíme stěhovací služby NON-STOP včetně víkendů a svátků bez příplatků.\nMám zájem o stěhovací služby v Brně-středu\nv Brně-středu Vám zajistíme kvalitní, profesionální a přesto levné stěhování bytu, garsoniéry či apartmánu ve vámi zvoleném termínu včetně víkendů a svátků bez příplatků. Zajišťujeme službu stěhování bytů NON-STOP pro všechny majitele nemovitostí v okresu Brno pod záštitou franchisové sítě EXTRA STĚHOVÁNÍ.\nMám zájem o stěhování bytů v Brně-středu\nFranchisová síť EXTRA STĚHOVÁNÍ vám v Brně-středu zajistí kompletní přestěhování Vaší nemovitosti, ať už se jedná o rodinný či celý činžovní dům, tak zajistíme profesionální a levný servis se zárukou kvality. Stěhujeme baráky, domy, budovy či sídla společností NON-STOP v celém okrese Brno a okolí.\nMám zájem o stěhování domů v Brně-středu\nPoskytujeme službu stěhování domácnosti v Brně-středu pod záštitou franchisové sítě EXTRA STĚHOVÁNÍ. Naše služby poskytujeme NON-STOP se zárukou kvalitně odvedené práce. Profesionální stěhování domácností zajišťují naše franchisové pobočky po celém Jihomoravském kraji.\nMám zájem o stěhování domácnosti v Brně-středu\nPokud potřebujete přestěhovat jakýkoli kancelářský nábytek v Brně-středu, profesionálové ze sítě EXTRA STĚHOVÁNÍ Vám rádi tuto službu poskytnou. Zajišťujeme kompletní stěhování kanceláří, od přestěhování stolů, židlí, počítačů a květin až po stěhování celých zasedacích místností. To vše rychle, kvalitně a levně se zárukou kvality.\nMám zájem o stěhování kanceláří v Brně-středu\nPro firmy i domácnosti zajišťujeme v Brně-středu profesionální, ale levné stěhování nábytku. Denně poskytujeme služby odvozu a stěhování sedacích souprav, kuchyňských linek, obývacích stěn a dalších. Pracujeme NON-STOP včetně víkendů a svátků se zárukou kvality franchisové sítě EXTRA STĚHOVÁNÍ.\nMám zájem o stěhování nábytku v Brně-středu\nPro všechny společnosti sídlící v Brně-středu zajistíme stěhování firmy a kompletně celých firemních prostor dle požadavků. Nabízíme profesionální a kvalitní stěhovací servis se zárukou kvality franchisové sítě EXTRA STĚHOVÁNÍ, a to NON-STOP včetně víkendů a svátků bez příplatků.\nMám zájem o stěhování firem v Brně-středu\nv Brně-středu poskytujeme naše profesionální služby při stěhování skladu. Tuto službu pro Vás zajistí jedna z našich franchisových poboček sítě EXTRA STĚHOVÁNÍ působící ve Vašem kraji. NON-STOP včetně víkendů a svátků zajišťujeme služby domácnostem i obchodním společnostem.\nMám zájem o stěhování skladu v Brně-středu\nMám zájem o stěhování bytových či nebytových prostor v Brně-středu\nMám zájem o stěhování chaty či chalupy v Brně-středu\nMám zájem o stěhování obchodu či prodejny v Brně-středu\nNaše síť profesionálních stěhováků Vám zajistí v Brně-středu stěhování restaurace, baru či hospody. Poskytujeme levné a kvalitní přestěhování veškerého vybavení těchto zařízení NON-STOP i o víkendech a svátcích bez příplatků. To vše se zárukou kvality sítě EXTRA STĚHOVÁNÍ.\nMám zájem o stěhování restaurací a barů v Brně-středu\nMám zájem o stěhování hotelů či ubytoven v Brně-středu\nZajišťujeme stěhování jakéhokoli stavebního materiálu, ať se jedná o převoz cihel, ztraceného bednění, sádrokartonu, latí, polystyrenu a dalších materiálů. Naše síť EXTRA STĚHOVÁNÍ zajistí kvalitní a levný servis v Brně-středu - NON-STOP včetně víkendů a svátků bez příplatků.\nMám zájem o stěhování stavebního materiálu v Brně-středu\nMám zájem o stěhování úřadu v Brně-středu\nMám zájem o stěhování těžkých břemen v Brně-středu\nDenně provádíme stěhování či přesun trezorů, trezorových skříní a sejfů za pomoci speciální stěhovací techniky. Tuto službu zajišťuje síť EXTRA STĚHOVÁNÍ v Brně-středu. Profesionální služby pro domácnosti i firmy se zárukou kvality zajistíme včetně víkendů a svátků bez příplatků.\nMám zájem o stěhování trezorů v Brně-středu\nProfesionální a levné stěhování klavírů, křídel, pian a pianin Vám zajistí naše franchisová síť EXTRA STĚHOVÁNÍ v Brně-středu a celém okolí. Poskytujeme převoz a vynošení veškerých hudebních nástrojů dle požadavků našich klientů. Zajišťujeme tyto služby NON-STOP i během víkendů a státních svátků, a to bez zbytečných příplatků.\nMám zájem o stěhování klavírů v Brně-středu\nPokud vlastníte jakoukoli cennou sbírku předmětů a potřebujete zajistit její převoz z Brna-středu nebo do Brna-středu, naše služba stěhování uměleckých předmětů je to pravé. Profesionální servis se zárukou kvality při převozu obrazů, uměleckých děl, starožitností a jiných cenných předmětů, Vám zajistí síť EXTRA STĚHOVÁNÍ.\nMám zájem o stěhování uměleckých předmětů v Brně-středu\nMám zájem o mezinárodní stěhování v Brně-středu\nFranchisová síť EXTRA STĚHOVÁNÍ pro Vás zajistí v Brně-středu kvalitní a levné stěhování fitness strojů, ale i celé posilovny či fitness studia. NON-STOP 24 hodin denně, 7 dní v týdnu zajišťujeme kompletní stěhovací servis pro všechny majitele těchto zařízení, a to se zárukou kvality od profesionálních stěhováků.\nMám zájem o stěhování fitness v Brně-středu\nMám zájem o stěhování strojů v Brně-středu\nJiž dvakrát jsem se stěhovala s touto společností. Vždy naprostá spokojenost. Ochotní, velmi pracovití, naprosto spolehliví. Skutečně je poznat, že se jedná o stěhováky profesionály. Jednoznačně doporučuju. Moc děkuji za zajištění a poskytnutí stěhování z Prahy do Brna-středu. Byla jsem velmi mile překvapena nejen samotným průběhem stěhování, ale i špičkovým přístupem, oblečením a vybavením této společnosti EXTRA STĚHOVÁNÍ. Rozhodně doporučuji, a budu doporučovat tyto stěhováky. Stěhování Brno-střed-Praha. Naprostá spokojenost, vřele doporučuju. Špičkové stěhovací služby... Jsem naprosto spokojený a děkuji za vaši ochotu při stěhování z Brna-středu. Vše pro mě rychle naplánovali a s vašimi pracovníky jsem byl také velmi spokojen. Veškeré vybavení rychle naložili, vyložili a ještě mě dovezli zpět k mému autu. Moc děkuji. Děkuji za profesionální přístup a velkou pomoc. Stěhování z Brna-středu do Prahy proběhlo hladce a cena byla více než příznivá. Mohu jen doporučit. EXTRA STĚHOVÁNÍ mohu doporučit! Byla jsem příjemně překvapena, jak byl celý team stěhováků super ochotný, milý a celé stěhování v Brně-středu s nimi proběhlo bez problémů a velmi profesionálně. Úvodní komunikace a plánování bylo také na jedničku, všichni byli ochotní a nápomocní. Musím uznat, že jsem byl po dlouhé době naprosto spokojen se službami – konkrétně se stěhováním v Brně-středu. Moc děkuji, můžu jen vřele doporučit tyto služby od společnosti EXTRA STĚHOVÁNÍ. Děkuji mockrát za skvělý přístup a odvedenou práci při stěhování v Brně-středu. Na všem jsme se předem domluvili a den stěhování již probíhal velice rychle. Pracovníci vše pečlivě balili do folie a s nábytkem manipulovali opravdu opatrně, takže nikde žádné škrábance. Vše tedy bylo odstěhováno bez problémů, pánové jsou milý a v novém bytě mi pomohli rozmístit větší nábytek, jak jsem si přála. Stěhování z Brna-středu. Milí, ochotní vstřícní. Super servis i cena. Děkuji a doporučuji. Precizní, slušní, milí a velmi ochotní. Skutečně mohu vřele doporučit. Již jsem v Brně-středu využila dvakrát stěhovací službu této společnosti EXTRA STĚHOVÁNÍ. Jejich přístup k práci předčil moje očekávání. Ještě jednou vám touto cestou moc děkuji za stěhování. Stěhování Brno-střed -Prešov. Velká spokojenost se stěhováním i cenou. Děkuji a doporučuji. Díky za vaši ochotu. Třikrát po sobě jsem využil stěhovacích prací této společnosti. Skvělý přístup k práci. Velká spokojenost s celým procesem stěhováním pro mé klienty. Určitě doporučuju. Parádní zkušenost. Včera nám tato společnost zajišťovala stěhování z Prahy do Brna-středu. Výborný přístup, naprostá spolehlivost, můžu vřele doporučit všem. Za nás velká, opravdu velká pochvala za skvělý průběh stěhování.


Už když jsme si stanovili tato tři jednoduchá slova, bylo nám jasné, že Potten&Pannen Staněk bude prostě srdeční záležitost. Stejně jako my, i oni se snaží přetvořit to, co dělají, ze zdánlivě obyčejného na jedinečnou uměleckou záležitost. Stejně jako my, i oni do toho dávají kus sebe, svého srdce zatoulaného kdesi mezi kuchyňskými roboty, všelijakými ingrediencemi a hrnci. Stejně jako my, i Potten&Pannen jsou originální a sví - i proto jsme k projektu pobočky prodejny v Brně přístupovali velmi osobitě a s elánem.\nNáš úkol byl jasný - podtrhnout tuto nastavenou linku a využít jí v prostorech nákupního centra Vaňkovka v Brně do nejmenšího detailu. Dřevěné bloky v případě olomoucké prodejny dělají z malého prostoru nečekaně velké a vzdušné prostředí, ve kterém je radost se procházet mezi designově vychytanými produkty. V Brně jsme zase museli pracovat s absencí oken, a tak jsme vsadili na světlé a jasné barvy a materiály s přesným prostorovým vyvážením.


Vadný spínač zamykání způsobil požár dveří auta - Valašský deník\nVadný spínač zamykání způsobil požár dveří auta\nHORNÍ LIDEČ - Závada na spínači centrálního zamykání byla příčinou úterního požáru vozu Škoda Octavia v Horní Lidči.\nPřed sedmou hodinou ranní začaly u auta hořet zadní dveře. „Plameny poškodily zejména plastovou výplň a obložení dveří a střechy z vnitřní strany,“ uvedl mluvčí krajských hasičů Ivo Mitáček.\nPodle něj museli hasiči rozbít okno na protilehlé straně auta a oheň uhasit vysokotlakým proudem vody. „Přivolaný vyšetřovatel zjistil, že vinou závady na spínači došlo nejspíš k přehřátí servomotoru, který ovládá centrální zamykání dveří,“ vysvětlil příčinu požáru Mitáček.\nMajitel, který byl u zásahu přítomen, potvrdil, že už dříve měl s centrálem problémy. Uvedl, že ne vždy zamykání dobře fungovalo, ale nijak to neřešil.\n„Také v autoservisech nám potvrdili, že závady na tomto typu zamykání opravují poměrně často,“ sdělil Mitáček. Podle něj by řidiči měli podobným problémům věnovat pozornost a předejít tak třeba i případnému požáru.


Kolovratník (ANO): Má být vyměněno vedení ČT? | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Politika » Politici voličům » Kolovratník (ANO): Má být vyměněno vedení ČT?\nRadek Rozvoral (poslanec Středočeský kraj) vložil nový článek Sorosovy peníze výrazně posilují ilegální imigraci!\nprof. Ing. Ivo Vondrák, CSc. (poslanec Moravskoslezský kraj) vložil nový článek Ve třetím kole budeme moci přispět na osm tisíc kotlů\nMgr. Martin Červíček, Brig.gen.v.v. (senátor Náchod) vložil nový článek Martin měl den zpoždění, přesto už posypové vozy najezdily téměř tisíc kilometrů\nKolovratník (ANO): Má být vyměněno vedení ČT?\n26. 2. 2018 11:17\nMožná jste na konci minulého týdne zaznamenali další ostrou kritiku České televize ze strany prezidenta Miloše Zemana.\nStalo se v rozhovoru pro TV Barrandov, psal o tom například Blesk ZDE.\nJako člen Volebního výboru Poslanecké sněmovny ČR musím na tuto kritiku veřejnoprávního média zareagovat. Vždyť v článku se objevuje i jakési přání, jak by měli členové výboru hlasovat o výročních zprávách. Hned v úvodu chci uvést, že funkci prezidenta Miloše Zemana respektuji, nejen díky jeho silnému mandátu, ale i proto, že dokáže analyzovat situaci ve společnosti a následně na ni reagovat. Nelze také pochybovat o tom, že na atmosféru ve společnosti mají média velký vliv a v přeneseném smyslu slova je tedy Česká televize spolutvůrcem politiky. Je dobré si to přiznat. Z tohoto důvodu má kritika ze strany prezidenta jistě svoji váhu a nelze ji přehlížet. Je také zcela legitimní, neboť jeden aktivní účastník politického života má jistě právo kritizovat účastníka jiného.\nJá osobně činnost České televize dlouhodobě sleduji, protože to patří k mým poslaneckým povinnostem. Mám samozřejmě k jejímu vysílání mnohé výhrady, ale ty má jistě každý. Všichni máme svůj vlastní vkus, své vlastní zájmy, svá vlastní kritéria při posuzování. S aktuálními výroky prezidenta Zemana však nemohu souhlasit. Žádný politik by neměl subjektivně hodnotit zařazování sportovních či jiných přenosů nebo způsob jejich komentování. To přísluší editorům a dramaturgům. Stejné je to u zpravodajských nebo publicistických formátů. Česká televize má (stejně jako Český rozhlas) svůj vnitřní Kodex. Pokud má kdokoli pocit, že nebyla dodržena férová pravidla a objektivita, má se obrátit na Radu ČT. Ta může provádět kvantitativní a kvalitativní analýzy obsahu a na základě jejich výsledků žádat od managementu ČT nápravu.\nObecně platí, že vytváření jednotných kritérií pro „naplnění veřejnoprávnosti“ je velmi obtížné. Jistě se shodneme například na pravidlech při zobrazování obětí neštěstí, či nehod – s ohledem na jejich blízké, můžeme se shodnout na (ne)zobrazování násilí, či pornografie. Například ale vyváženost zpravodajství je termín natolik subjektivní, že nějaká striktní pravidla, jakýsi přesný manuál, prakticky nelze vytvořit a nezbývá než se spolehnout na profesionalitu a lidskou vyzrálost jednotlivých redaktorů a jejich nadřízených.\nNaopak konkrétní a měřitelné hodnocení můžeme použít při kontrole hospodaření a efektivity veřejnoprávních médií. Mohu prozradit, že v případě České televize jsem nedávno obdržel několik zajímavých podnětů. Míří na čerpání externích služeb (například jízdy taxíkem) a na poradenské či analytické činnosti různých agentur. O prostředcích, které ČT vynakládá na vlastní autorskou tvorbu a produkci ani nemusím mluvit. Věřím, že mi dáte za pravdu. ČT hospodaří s rozpočtem okolo 7 miliard Kč – z kapes nás všech, poplatníků koncesionářských poplatků. A my všichni musíme vědět, jak a proč jsou naše peníze utráceny. I zde však platí to, co jsem uvedl o pár odstavců výše. Politici mohou předat své podněty Radě ČT a ta je musí prošetřit. Rozhodně by však bylo špatným řešením záměrně a bezdůvodně neschválit dvakrát za sebou výroční zprávu ČT. Už proto, že Rada ji do Sněmovny dodala včas a materiál pouze nebyl schválen z kapacitních důvodů v minulém volebním období. To by prostě nebylo fér. Jiný postup není možný a je to tak správně. Pokud Rada bude konat správně, bude mít i nadále důvěru Sněmovny. Pokud ne, může se vztah změnit.\nZávěrem mohu konstatovat jediné. Jak v oblasti zpravodajství (a tvorby), tak v oblasti hospodaření mám vůči ČT mnohé výhrady (jako ostatně každý). Netroufám si však tvrdit, že jen a pouze můj pohled je ten jediný správný. Z tohoto důvodu se dnes musím vedení České televize zastat. Opravdu nejsem přesvědčený, že bychom měli volat po jeho odchodu. To však ani zdaleka neznamená, že v ČT není co zlepšovat.\nKolovratník (ANO): Předběžná držba může urychlit klíčové stavby až o tři roky\nČT , Zeman , ANO , Kolovratník\n6:28 Hejtman Vondrák: Ve třetím kole budeme moci přispět na osm tisíc kotlů\nStátní fond životního prostředí pošle do Moravskoslezského kraje dalších 500 milionů korun. Kraj dík…\n5:35 Červíček (ODS): Martin měl den zpoždění, přesto už posypové vozy najezdily téměř tisíc kilometrů\n4:33 Ministryně Dostálová: Obce mohou žádat o dotace na územní plány\n22:33 Toman (Trikolóra): Chceme klidné Strakonice\n21:46 Bláha (ODS): Hrubý odhad nákladů na investici je předběžně 70 milionů\n21:03 Premiér Babiš: Výstavba nového jaderného bloku Dukovan by měla začít v roce 2029\nHejtman Vondrák: Ve třetím kole budeme moci přispět na osm tisíc kotlů


Tepláky | ARTIKL\n29. 08. 2017 | Nekončící\nOšklivá sestřenice módy zvaná funkční oblečení se konečně dostala ke svým patnácti minutám slávy.\nA samozřejmě za to může internet, média a sociální sítě. Jako za všechno. Protože se jí její jméno nelíbilo, dala si instagramovou přezdívku gorpcore. Hádáte správně – na vrchol se vysápala po zádech své starší ségry normcore. A jestli byl normcore nic moc, tak tohle je, co se týče vkusu, spíš nic než moc.\nVšechno, čemu jste se smáli, pokud se zajímáte o módu, je v rámci gorpcore legitimní oslava osobitého stylu. Nejde ani tak o lacláče a ledvinky, na které budou mí kamarádi nadávat do konce života, jde spíš o slavné rýdžojsy, funkční bundy a pohorky. Největšími fanoušky dlouho opomíjené a šikanované holky z malého města jsou tak horolezci na vrcholu Grossglockneru.\nJedno velké přehlídkové molo\nMysleli jsme si, že v horách tahle holka navždy zůstane, ale ne ne ne, překvapila, a prodrala se do návrhářských kolekcí pro rok 2017. Oficiálně se tak z celého světa stalo jedno velké přehlídkové molo. A protože v ulicích měst není potřeba, aby funkční oblečení fungovalo na úplných 100 %, gorpcore do nich pokoutně propašovala svůj majstrštyk – tepláky.\nKarl Lagerfeld řekl, že tepláky jsou známkou porážky. Když ztratíte kontrolu nad svým životem, jedny si koupíte. Když nedává nic smysl, nikdo vás nemá rád, váš kluk se čtyři hodiny neozval, holka, která s vámi měla jít večer pít, je kvůli bolesti hlavy raději doma, vám se udělal beďar na bradě a v podstatě je konec světa, kupte si tepláky. Zatímco v dobách minulých to znamenalo „Vzdala jsem to“, dnes to znamená, že vyrážíte dobýt další vrchol. Tak honem honem, za patnáct minut tenhle trend vyprchá. ∞\nTags: gorpcore, móda, normcore, tepláky\nJak vynalezli Češi normcore\nFashion Event Dotek se letos dotkne Olomouce\nCash a fejm nebo sen\nCo spojuje Jamese Deana, Kurta Cobaina a Justina Biebera\nV módě je déšť a mlha


Skiathos, Last minute zájezdy a letenky\nSouostroví severní Sporády tvoří drobné ostrůvky, ležící v těsné blízkosti východního pobřeží řecké pevniny. Právě i jedním z nich je se svou rozlohou jen 61 km2 a pouhých dvanáct kilometrů dlouhý kousek pevniny jménem Skiathos. Ostrov je známý po celém světě a to především díky svým tyrkysovým lagunám a zlatým písečným plážím. Je přezdíván také ostrovem "mládí", ale původ jména ostrova Skiathos se ztrácí ve stínech dávné minulosti. A bylo to možná právě řecké slovo stín (skia), které posloužilo jako základ pojmenování tohoto krásného kousku pevné země v Egejském moři.\nOstrov je dokonalým místem pro strávení jedinečné letní dovolené, plné koupání v průzračném moři a relaxace na překrásných plážích, které jsou zde v perfektním stavu a chodníky k nim vedoucí jsou velmi dobře udržované. Při tom všem mohou návštěvníci ostrova obdivovat neuvěřitelné přírodní scenérie a unikátní barevné kombinace vegetace, která pokrývá téměř celý ostrov. Tisíce borovic, olivovníků a vinohradů nadchnou i nejnáročnějšího cestovatele. Severní pobřeží ostrova Skiathos je skalnaté, tvořené mnoha jeskyněmi a několika přírodními zátokami, na které se dostanete pouze z vody. Nejznámější pláž Lalaria je doslova zaříznutá do skalnatého pobřeží. Jihovýchodní pobřeží ostrova je více přístupné a najdete zde většinu turistických letovisek včetně hlavního města ostrova, přístavu Skiathos.\nSkiathos, Řecko - Geografické údaje\nčerven 27 23 0\nčervenec 30 28 0\nsrpen 27 28 0\nzáří 25 25 0\nSkiathos, Řecko - Zajímavosti a památky\nVelkou výhodou ostrova Skiathos je fakt, že jsou všechny místní pláže státní. Za zapůjčení lehátek a slunečníků tedy nejsou vybírány žádné poplatky.\nMalá rozloha ostrova Skiathos vedla k vybudování jediné silnice spojující letiště na severovýchodě ostrova s jihozápadním pobřežím, ketrá měří pouhých 17 kilometrů.


MODERNÍ UMĚLECKÉ SMĚRY 1905 – ppt stáhnout\nPrezentace na téma: "MODERNÍ UMĚLECKÉ SMĚRY 1905 – 1914"— Transkript prezentace:\n1 MODERNÍ UMĚLECKÉ SMĚRY 1905 – 1914\n2 V letech 1905 –1914 vzniká v krátkých časových odstupech několik moderních uměleckých směrů:\nfauvismus expresionismus kubismus futurismus abstraktní umění rayonismus suprematismus Tyto nové směry se rozvinuly především v malířství, ale některé z nich ovlivnily sochařství a projevily se i v architektuře a užitém umění.\n3 FAUVISMUS - 1905 Znaky: Název z francouzštiny, le fauve znamená šelma.\nV roce 1905 byla první společná výstava fauvistů, na ní jeden z kritiků pronesl: „Donatello mezi šelmami!“ Název původně odsuzující se ujal. Znaky: Fauvisté nevytvořili žádný společný program. Hlavní znak fauvismu barva - nepřirozená, divoká, svoboda při jejich výběru a užití. Konstrukce prostoru pomocí čistých barev bez modelace, bez stínování. Síla obrazu vychází z barevné plochy. „Barvy byly pro nás dynamitové patrony. Měly za úkol vyjádřit světlo.“\n4 Představitelé fauvismu:\nZa nejčistšího fauvistu je považován Henri Matisse. Vášnivým temperamentem je znám Maurice Vlaminck. Fauvistické tendence se u nás objevují v díle Václava Špály a Emila Filly. HENRI MATISSE Zpočátku studoval práva, protože otec z něj chtěl mít notáře. Při rekonvalescenci po operaci slepého střeva začal malovat a zanechal právnické kariéry. Prošel obdobím pointilismu a v roce 1905 namaloval první fauvistické obrazy. Prohlásil: … „síla výrazu, zmocňující se diváka, vyzařuje z barevných ploch.“ V obraze :… „má zaznít živý barevný akord tak jako v hudební skladbě.“ Známá díla: Velký červený interiér Tanec Hudba\n5 Maurice Vlaminck Byl pařížským rodákem a pocházel z rodiny hudebníků. Patřil k nejtypičtějším představitelům fauvismu. Velmi obdivoval Vincenta van Gogha. “Vytkl jsem si jediný cíl….novými prostředky vyjádřit hluboké vztahy, které mne pojí s prastarou zemí. Byl jsem něžný, bouřlivý barbar.“ Základem jeho malby se stal instinkt, vědění podle jeho názoru instinkt zabíjí. Po roce 1907 jeho bouřlivost ustupuje a ve své díle přechází k realističtějšímu způsobu tvorby. Dílo: Ulice v Marly-le-Roi, Červené stromy\n8 Velký červený interiér\n10 Nahota v modrém\n12 Červené stromy\n13 Ulice v Marly-le-Roi\n14 Emil Filla\n15 Václav Špála Čekající Duha\nStáhnout ppt "MODERNÍ UMĚLECKÉ SMĚRY 1905 – 1914"