Dárky pro ženu na téma BMW GS - MojeGS.cz\n> Tipy na dárky>Dárky pro ženu\n290 Kč 4990 Kč\nPlexi Puig cestovní vysoké 51cm s deflektorem pro BMW R1250GS/A, R1200GS/A LC 2013-2018, lehce kouřové\nKrásné plexi Puig pro BMW...\n3 890,00 Kč 3 990,00 Kč\nDárky pro ženuPočet produktů: 44\nŠátek BMW GS - desert\nŠátek na krk nebo na hlavu s motivem BMW GS desert. Perfektní dárek, který potěší :) elastický materiál k přetažení přes hlavu - nezavazuje se\nPraktická klíčenka GSemotion. Zapínací kapsička pro uschování ostatních klíčů, ovladače alarmu, nebo pro motorky s bezklíčovým startem. Venkovní poutko a malá kapsička pro klasický klíč od BMW GS. barva: černo-šedá\nDámské tričko BMW 40 Years GS (limitovaná edice)\nDámské tričko klasického střihu v tmavě šedé barvě s potiskem 40 Years GS. tmavě šedá barva 100% bavlna velikosti XS, S, M, L\nKlíčenka BMW 40 Years GS (limitovaná edice)\nSkladem omezené množství - do vyprodání zásob. Klíčenka BMW 40 Years GS. limitovaná edice - pouze do vyprodání zásob 11 x 2,5 cm\nDarujte poukaz na nákup na MojeGS.cz. Vyberte z hodnot 500Kč - 10 000 Kč. Platnost poukazu je 1 rok od nákupu. Poukaz fyzicky posíláme a obsahuje slevový kód. Lze ho tak uplatnit při nákupu na eshopu.\nLetní kukla BMW TourSummer, šedá (vel. S)\nLehká, velmi elastická kukla BMW TourSummer vhodná na jarní a letní dny. Šedá barva s červeným nápisem BMW Motorrad. skladem už jen ve velikosti S (1ks) unisex\nOpěrka spolujezdce pro Vario topcase R1250GS, R1200GS LC 13-18, R1200GS 04-12, F850GS, F800GS, F750GS, F700GS, F650GS 2008+\nOpěrka spolujezdce pro originální Vario topcase BMW R1250GS 2018+, R1200GS LC 2013-2018, R1200GS 2004-2012, F850GS, F800GS, F750GS, F700GS, F650GS 2008-2012.\nKukla BMW Ride\nLehká letní, bezešvá, velmi elastická kukla BMW Ride vyrobena ze 100% hedvábí. Černá barva s modrým nápisem BMW Motorrad. Dostupné ve velikosti L.\nHrnek BMW Drivers Only\nKeramický hrnek s logem BMW a nápisem Drivers Only z obou stran. objem 0,33l Dárek, který udělá radost každému majiteli BMW.\nOpěrka spolujezdce pro ALU topcase BMW R1250GS Adv, R1200GS Adv LC 2014-2018, R1200GS Adv 2006-2013, F850GS Adv, F800GS Adv\nOpěrka spolujezdce pro originální ALU topcase BMW R1250GS Adventure 2018+, R1200GS Adventure LC 2014-2018, R1200GS Adventure 2006-2013, F850GS Adventure, F800GS Adventure. dvoudílná pro maximální pohodlí samolepící, bez vrtání\nZobrazeno 1 – 44 z 44 položek\nOriginální klíčenka BMW GS. hliníková s laserovým gravírováním loga GS kolekce 2022 rozměry 7 x 3 cm\nKlíčenka BMW G310GS\nOriginální klíčenka BMW G310GS.\nSkládací Batoh BMW Motorrad, 10 l\nLehký skládací batoh je odolným společníkem na cestách, když je spontánně potřeba úložný prostor. Pro přepravu se jednoduše složí do integrovaného pouzdra na zip. Díky kompaktním rozměrům jej lze uložit pod sedadlo nebo pro jiné účely nosit stále s sebou.· Barevně odlišný řemínek a zip· Nylonová tkanina s vodoodpudivým povrchem· Reflexní potisk BMW...\nPlecháček BMW Garage\nPlecháček hrnek s logem BMW a nápisem Garage z obou stran. objem 0,33l Dárek, který udělá radost každému majiteli BMW.\nPlecháček BMW Drivers Only\nPlecháček hrnek s logem BMW a nápisem Drivers Only z obou stran. objem 0,33l Dárek, který udělá radost každému majiteli BMW.\nPlecháček BMW Motorrad\nPlecháček BMW Motorrad Černý nápis „BMW Motorrad“ Barva: černá originál BMW kolekce 2022 Dárek, který udělá radost každému majiteli BMW.\nPlecháček BMW Make Life a Ride\nPlecháček BMW Make Life a Ride Červený nápis „Make Life a Ride“ Potisk loga BMW Motorrad na vnitřní straně Barva: Bílá originál BMW kolekce 2022 Dárek, který udělá radost každému majiteli BMW.\nŠátek BMW Motorrad Stripe\nElastický šedý šátek na krk nebo na hlavu s šedo-vínovými pruhy. Perfektní dárek, který potěší. 100% polyester šedý s vínovými pruhy velikost 50x22cm\nŠátek BMW GS - žlutý\nŠátek na krk nebo na hlavu s motivem BMW GS. Perfektní dárek, který potěší :) elastický materiál k přetažení přes hlavu - nezavazuje se\nŠátek BMW GS - modrý\nŠátek na krk nebo na hlavu s motivem BMW GS Safari Blue. Perfektní dárek, který potěší :) elastický materiál k přetažení přes hlavu - nezavazuje se\n690,00 Kč 990,00 Kč\n890,00 Kč 1 190,00 Kč\nLedvinový pás BMW, vel. S\nProdyšný ledvinový pás BMW. Zapínání na suchý zip, díky pružné gumě na stranách optimální nastavení pro pohodlné nošení. Výprodej, dostupná velikost S (poslední 1ks)\nŠátek BMW Merino Easy Tube 2022, černý\nOriginální BMW elastický šátek Merino Easy Tube na krk s motivem BMW Motorrad 80% merino vlna, 20% polyester černá barva kolekce 2022\nŠátek BMW Merino Easy Tube 2022, khaki\nOriginální BMW elastický šátek Merino Easy Tube na krk s motivem BMW Motorrad 80% merino vlna, 20% polyester zelená barva kolekce 2022\nŠátek BMW Merino Easy Tube 2022, modrý\nOriginální BMW elastický šátek Merino Easy Tube na krk s motivem BMW Motorrad 80% merino vlna, 20% polyester modrá barva kolekce 2022\nŠátek BMW Merino Easy Tube 2022, červený\nOriginální BMW elastický šátek Merino Easy Tube na krk s motivem BMW Motorrad 80% merino vlna, 20% polyester červená barva kolekce 2022\nŠátek BMW 40 Years GS (limitovaná edice)\nSkladem omezené množství - do vyprodání zásob. Elastický šátek na krk nebo na hlavu s motivem BMW 40 Years GS. Dárek, který potěší :) jedinečná limitovaná edice- pouze do vyprodání zásob 100% polyester bezešvý střih\nKukla BMW Tour Windbreaker do chladného počasí, černá\nKukla BMW TourWindbreaker udržuje příjemné teplo a je proto vhodná na zimu a přechodové období. Membrána pro ochranu před větrem zajistí na krku a v horní části hrudníku mimořádnou ochranu proti větru. Díky materiálu Power-stretch ve svrchní části a ochraně úst z materiálu softshell skvěle padne a dobře se nosí. dostupné ve velikostech S, M a L unisex...\nKapsa na klíče Wunderlich pro stínění signálu Keyless\nPraktická kapsa na klíč od Wunderlich. Spolehlivě odstíní (vyruší) signál bezklíčového startování. Nemůže se tak stát, že zloději přijdou s replikátorem signálu, kterým zvýší dosah klíče a nastartují motorku i několik desítek metrů vzdálenou. Klíč vkládejte do kapsy ve chvíli, kdy je poblíž motorky a nemáte v úmyslu startovat (např. benzinka, kavárna,...\nDámské tričko s potiskem "Bayerische Motoren Werke" 2022 , červené\nDámské tričko v červené barvě s nápisem Bayerische Motoren Werke na přední straně a BMW Motorrad na rameni vzadu. červená barva 67% lyocell, 33% bavlna velikosti XS-2XL kolekce 2022\nCamelbag BMW Motorrad 2L\nFlexibilní zásobník na pitnou vodu, vhodný k umístění do zádové kapsy bundy. Můžete tak pít pohodlně za jízdy. objem 2 l průhledný polyuretan odolný proti plísni a zápachu velký otvor pro plnění a snadné čištění\nDámský šátek BMW Logo\nDámský šátek BMW Logo. rozměr 75x75cm 100% hedvábí\nFunkční tričko BMW Enduro Adventure\nPohodlné funkční tričko BMW Enduro Adventure s atraktivním potiskem vhodné pod motorkářské oblečení pro každodenní jízdu. černá barva s celoplošným potiskem funkční materiál síťová vsádka na bocích a rukávech pro optimální ventilaci unisex velikost XS-4XL\nNabíjecí LED svítilna na cesty BMW Motorrad\nMalá cestovní nabíjecí LED svítilna BMW Motorrad. výkonná bílá LED s rozptylem kovové tělo díky přiložené redukci možnost nabíjení z malé BMW zásuvky bez redukce nabíjení i v autě signalizace dobíjení modrým světlem délka 5,5cm, průměr 2,4cm\nDámské funkční letní triko BMW s dlouhým rukávem a kuklou\nDámské funkční letní triko BMW s dlouhým rukávem a integrovanou kuklou. Tričko s dlouhým rukávem Function Summer je perfektně přizpůsobené pro změny počasí. Vysoce funkční tričko s dlouhým rukávem Antibakteriální funkční materiál Tenká, lehká látka Ochrání před prochladnutím i pocením Integrovanou kuklu lze použít i...\nLedvinka BMW Motorrad Black Collection\nIdeální pro jednodenní výlet: Do ledvinky Hip Bag Black Collection můžete bezpečně uložit peněženku, klíče, chytrý telefon a další drobnosti. Nepromokavá hlavní přihrádka udrží osobní předmět v suchu i za deště. objem 3l nepromokavá černá\nFunkční tričko BMW GS 2022, maskované\nPohodlné funkční tričko BMW GS 2022 s atraktivním potiskem vhodné pod motorkářské oblečení pro každodenní jízdu. maskovaný vzor se světlými prvky na rukávech logo BMW, BMW Motorrad a Make life a ride na páteři funkční materiál síťová vsádka na bocích a rukávech pro optimální ventilaci unisex velikost XS-3XL\nFunkční tričko BMW GS 2022, modré\nPohodlné funkční tričko BMW GS 2022 s atraktivním potiskem vhodné pod motorkářské oblečení pro každodenní jízdu. černá barva s modrým vzorem na rukávech logo BMW, BMW Motorrad a Make life a ride na páteři funkční materiál síťová vsádka na bocích a rukávech pro optimální ventilaci unisex velikost XS-3XL\nLedvinový pás s chráničem zad BMW PRO\nLedvinový pás BMW PRO s integrovaným protektorem zad a prodyšnou vrstvou z funkčního materiálu. Zapínání na suchý zip, díky pružné gumě na stranách optimální nastavení pro pohodlné nošení. dostupné ve velikostech S-XL\nDámské funkční termo kalhoty BMW\nDámské funkční termo kalhoty BMW. Kalhoty Function Thermo udrží nohy i ledviny příjemně v teple při podzimních projížďkách. Dlouhé funkční kalhoty do chladného počasí Díky širokému, elastickému pasu perfektně padnou Antibakteriální funkční materiál Udrží oblast stehen i ledviny v teple Příjemně se nosí...\nDámské funkční termo triko BMW s dlouhým rukávem\nDámské funkční termo triko BMW s dlouhým rukávem. V tomto tričku s dlouhým rukávem Function Thermo budou vyjížďky v chladném počasí příjemnější, protože pomůže uchovat ideální teplotu vašeho těla. Tričko s dlouhým rukávem do chladného počasí Antibakteriální funkční materiál Ideálně padne díky dělicím švům na přední a zadní straně...\nDámské funkční letní kalhoty BMW\nDámské funkční letní kalhoty BMW. Dlouhé kalhoty Function Summer lze používat v nejrůznějších povětrnostních podmínkách. Antibakteriální funkční materiál Tenká, lehká látka Ochrání před prochladnutím i pocením Osvědčené řešení pasu Nápis BMW Motorrad vpředu v pase Barva: světle šedá Melange Velikost:...\nBatoh BMW Motorrad Black Collection, 20 l\nMalý batoh Black Collection nabízí správnou velikost pro jednodenní cesty, ale i pro každodenní dojíždění do práce. Díky nepromokavé hlavní přihrádce s integrovanou přihrádkou na notebook (do 15") neznamená problém ani déšť. Na zadní straně malého batohu je navíc přihrádka pro uložení ramenních popruhů. objem cca 20l nepromokavý kapsa na notebook černý\nKoberec do garáže pod motorku BMW Motorrad\nKoberec do garáže pod motorku BMW Motorrad. Díky gumovému okraji a celému spodku perfektně sedí na každém povrchu. originál BMW velikost 250x103cm\nBatoh BMW Motorrad Black Collection, 30 l\nVelký batoh Black Collection nabízí správnou velikost pro delší cesty a jízdu s o něco větším počtem zavazadel. Díky nepromokavé hlavní přihrádce s integrovanou přihrádkou na notebook (do 15") neznamená problém ani déšť. Celkový objem lze zvětšit z 25 na 30 litrů. objem 25-30l nepromokavý kapsa na notebook černý


Křesadlo 2012: Kdo získá titul sympaťáka, rozhodnou čtenáři! - Chomutovský deník\nKřesadlo 2012: Kdo získá titul sympaťáka, rozhodnou čtenáři!\n20.2.2013 | aktualizováno 25.3.2013\nÚstecký kraj - Kdo bude Dobrovolník sympaťák Ústeckého kraje za rok 2012? V anketě s názvem Křesadlo, kterou každoročně pořádá Dobrovolnické centrum Ústí nad Labem (DC) a jež upozorňuje na ty, kdo nezištně pomáhají druhým, se tentokrát sešlo z celého regionu celkem 19 nominací.\nKřesadlo. | Foto: archiv dobrovolníků a DC Ústí\nFotogalerii ze slavnostního předávání cen si můžete prohlédnout zde.\nZ nominací mohou čtenáři Deníku od 20. února do 15. března 2013 vybírat nejsympatičtějšího dobrovolníka…\nSvé tipy na lidi, kteří by si ocenění Křesadlo zasloužili, jste mohli zasílat do 31. ledna. „Šestice dobrovolníků Křesadlo převezme v březnu 2013. Slavnostní ceremoniál se odehraje 21. března v prostorách rekonstruovaného Císařského sálu Muzea města Ústí nad Labem. Zde převezme cenu i držitel titulu Dobrovolník sympaťák Ústeckého kraje, o němž rozhodnou čtenáři Deníku," informuje Iveta Strnádková, koordinátorka akce Křesadlo 2012 z DC.\n„Smyslem udělování ocenění je nejen poděkovat a ocenit dobrovolníky, ale rovněž sířit myšlenku dobrovolnictví do povědomí široké veřejnosti," doplňuje Lenka Černá, zakladatelka a ředitelka ústeckého Dobrovolnického centra.\nBěhem deseti ročníků udílení ceny Křesadlo v Ústeckém kraji bylo oceněno celkem již jedenašedesát dobrovolníků. A v minulém roce byl díky uváženému rozhodnutí poroty oceněn také první tým.\n1. Miroslav NEUMAIER, Teplice\nMiroslav Neumaier je nominován za 20letou pomoc v teplické Hvězdárně a Planetáriu. Pomáhá jako průvodce. Zábavnou formou přibližuje návštěvníkům astronomii a samotnou hvězdárnu. Pomáhá také při ochraně přírody jako dobrovolník na nesčetných brigádách např. vyčištění lesa v okolí Blíževedel. Píše články do internetových novin Oustecký swjet, kde se rovněž věnuje ekologii či mezilidským vztahům.\n2. Vítězslav NOVÁK, Most\nVítězslav Novák navštěvuje pacienty Hospice v Mostě téměř rok. Funguje hlavně jako posluchač u onkologických pacientů, u kterých je důležité mít někoho, kdo je opravdu vyslechne. Pravidelně 3 – 4 x týdně navštěvuje pacienty, naslouchá jim, nakupuje noviny a různé drobné věci, je velmi trpělivý a ochotný. Dobře se začlenil do celého kolektivu hospice.\n3. Jitka KUČEROVÁ, Ústí nad Labem\nJitka Kučerová pomáhá Kiwanis klubu s výrobou panenek pro nemocné děti z Masarykovy nemocnice. Je zapojena do komunity ve Fokusu Labe. Ač má sama zdravotní problémy, pomáhá ostatním klientům s opravou a přešíváním oblečení. Pomáhá při zajišťování řadě akcí.\n4. Klára HENDRYCHOVÁ, Děčín\nKlára Hendrychová je dobrovolnicí v DC Slunečnice od roku 2011. Přivedla ji sem dcera. V programu Dobré odpoledne pravidelně dojížděla za klientkou s mentálním postižením do chráněného bydlení. Posléze začala doučovat děti ZŠ, které uměla motivovat, a zároveň komunikovala s rodiči. Pomáhá na kulturních akcích jako festival Kramle nebo Dobrovolník roku 2012.\n5. Viera HAVLÍČKOVÁ, Ústí nad Labem\nViera Havlíčková se věnuje onkologickým pacientům, které sdružuje Ústecký Arcus. Je nápomocná k zmírnění problémů nových klientek a členek sdružení. Pomáhá jim zvládat danou situaci a vyvést je z nedobrovolné sociální izolace a usnadnit návrat do plnohodnotného života. Od r. 2005 vede Hobby klub Svépomocné skupiny, kde se týdně scházejí ženy a věnují se rukodělné tvořivosti. Každoročně se podílí na organizaci Českého dne proti rakovině. Vzhledem k tomu, že prodělala sama onkologické onemocnění, umí se vcítit do problému.\n6. Mgr. Alena VEKENBAUEROVÁ Ústí nad Labem\nAlena Vekenbuaerová působí v Dětském domově, kde se svými žáky pořádá prevenci zubního kazu, úrazů, a pořádá pro děti Mikuláše. Píše projekty, aby si děti mohly užít a přitom se poučit. Na Ekofarmě Trnobrany děti získaly díky ní pracovní dovednosti a naučily se sezónním činnostem na farmě.\n7. Alena FRITSCHOVÁ, Louny\nAlena Fritschová je aktivní členkou pracovní skupiny senioři, při komisi Komunitního plánování v sociálních službách při MěÚ v Lounech. 5 let se věnuje seniorce po těžkém úrazu. Pomáhá jí při doprovodu k lékaři, navštěvuje ji doma i v nemocnici. Navštěvuje i další členy Senior klubu při hospitalizaci na odd. následné péče. Je také nápomocná při dalších aktivitách klubu.\n8. Tomáš CHALOUPEK, Louny\nTomáš Chaloupek se angažuje v Klubu českých turistů, Župě Sladkovského v Lounech, finančně podporuje flétnový soubor „Collegium Flautini" a je patronem senior klubu „Pomoc bližnímu". Pořádá charitativní sběr šatstva pro potřebné. Pomáhá osamělým ženám radou nebo odborným zajištěním práce, kterou nemohou samy zvládnout. Pomohl realizovat mnoho plánů senior klubu a byl odborně i finančně nápomocný při úpravách jeho prostor.\n9. Silvia KRÖHANOVÁ, Most\nSilvia Kröhanová působí jako dobrovolnice v Azylovém domě pro ženy a matky s dětmi v tísni. Organizuje pro klientky a děti společný skupinový program na různá témata – Dětské nemoci, Antikoncepce, Letní úrazy a nástrahy, Stravování dětí, Vztah matka – dítě a další. Poutavou formou rozhovorů a her pomáhá klientkám získat kompetence, které často vinou nejrůznějších okolností postrádají.\n10. Jan PALEČEK, Kadaň\nJan Paleček usiluje o prosazení dobrovolnictví jako přirozené součásti života společnosti. Propagoval dobrovolnictví prostřednictvím přednášek a workshopů na SŠ. V roce 2006 aktivně podporoval vznik DC v Kadani a posléze se stal jeho prvním dobrovolníkem. Angažuje se jako dobrovolník v programu Dobrovolníci v Nemocnicích, Dobrovolníci pro seniory a osoby se zdravotním postižením. Dále se snaží o vznik Chráněného bydlení pro osoby se zdravotním postižením, Domácí hospicové péče či asistenční služby.\n11. Tým JIRKOVSKÉ SENIORKY, Jirkov\nPěvecký sbor Jirkovské seniorky, působící při MěÚSS v Jirkově, vznikl v roce 2001. Tvoří jej 20 seniorek. Vystupují s českými lidovými písněmi v Domovech sociální péče, v pobytových zařízeních a také např. na benefiční akci „Jirkov jede o 106". Pomocí zpěvu podporují vybavování vzpomínek a tak cvičí paměť seniorů a zdravotně postižených. Svým vystoupením rozdávají radost, naději a pohodu.\n12. Anastasia FILATOVA, Ústí nad Labem\nAnastasia Filatova dochází do Domova pro osoby se zdravotním postižením ve Všebořicích od roku 2012 a všichni klienti si ji hned oblíbili. Každé pondělí se s klienty schází na hodině zpěvu. Klienti si vybírají písně, které chtějí zpívat, a dobrovolnice je při tom doprovází na kytaru nebo klávesy.\n13. Tým KUŽELKÁŘI, Ústí nad Labem\nSkupinu tvoří 4 dobrovolníci, kteří pravidelně jednou týdně pořádají pro klienty DOZP trénink v kuželně. Kuželnu navštěvuje už 30 klientů a dobrovolníci zastávají roli trenérů, průvodů, ale také kamarádů, na které se klienti těší. S každým klientem pracují individuálně a podle jejich potřeb. Každý trénink něco stojí, proto členové týmu podávají projekty a oslovují sponzory. Díky dobrovolníkům tak klienti každoročně získávají peníze na trénování i nákup sportovního vybavení.\n14. Olga PLATICHOVÁ, Ústí nad Labem\nOlga Platichová pomáhá v Sociální agentuře pracovní konzultantce při vyhledávání vhodných pracovních míst pro osoby se zdravotním postižením. Několik hodin týdně vyhledává a tipuje vhodná místa a pečlivě zvažuje shromážděné informace, komu by mohly pomoci. Díky její aktivitě se každoročně podaří nalézt zaměstnání desítkám klientů a shromáždit až 60 pracovních míst vhodných pro osoby se zdravotním postižením.\n15. Nina MOSKOVKA, Most\nNina Moskovka působí jako dobrovolnice v Nemocnici Most. V březnu 2012 začala navštěvovat dospělé pacienty chirurgického oddělení s nabídkou zapojit se do výtvarných prací. Dochází také na ergoterapii psychiatrického oddělení. Přináší na oddělení nové nápady s výtvarnou technikou, práce s papírem aj. Pacienti jsou velmi rádi v její blízkosti a nenásilně se učí něčemu novému. Výtvarné dílny začali navštěvovat i zaměstnanci nemocnice.\n16. Veronika PAGÁČOVÁ, Ústí nad Labem\nVeronika Pagáčová začala s dobrovolnictvím na střední škole, kde vymýšlela projekty se spolužáky a uskutečnili např. taneční pro seniory, výlety a hry pro klienty DPS a DD. Věnovala se klientovi DOZP, kterému byla příjemnou společnicí a opatrovnicí. V Dobrovolnickém centru se zapojila do programu Pět P, kde se věnovala již dvěma malým chlapcům. Zde se také zapojuje do sportovních akcí např. půlmartonu, ME v tancích a jiných aktivit pro děti a dobrovolníky. Pomáhá také v Domečku v Tisé a chystá se zavítat i mezi pacienty Masarykovy nemocnice.\n17. Dana SCHEJBALOVÁ, Lovosice\nDana Schejbalová působí jako dobrovolnice 10 let. V posledních letech provádí tuto činnost „naplno". Pro lidi z prostředí nemocnic a ostatních center, kteří potřebují pomoc, dělá velmi mnoho, a to prostřednictvím zooterapie. Stará se o svá zvířata se synem a dcerou, aby vraceli do života ostatní.\n18. Mgr. Andrea LÖBLOVÁ, Chomutov\nAndrea Löblová již čtvrtým rokem působí v Asociaci Pro HANDICAP a snaží se pomáhat postiženým dětem a prosazovat jejich zájmy a potřeby. Pořádá v prostorách chomutovského Oblastního muzea benefiční aukce a její zásluhou získaly děti z asociace finanční prostředky. Snaží se pomoci i radou, kontaktem na potřebné lidi a tlumočit přání sdružení do „vyšších kruhů".\n19. Natálie SCHEJBALOVÁ, Lovosice\nNatálie Schejbalová je dobrovolnicí integračního centra Dvůr pod Kořínkou. Již od svých deseti let se účastní aktivit v oblasti ekologické výchovy a zooterapie. Společně s dobrovolnickým týmem navštěvovala zařízení pro klienty se speciálními potřebami, mateřské školy a nemocnice . Připravuje psy pro zkoušky ke canisterapie. Podílí se na přípravě programů pro klienty, je aktivní dobrovolnicí při samotných setkáních a pořizuje dokumentární snímky z těchto akcí. Pomáhala také např. se stavbou výběhu nebo s výkopem rybníčka.\nAutor: Ivo Chrástecký, Radek Strnad


Dětí se v Krnově narodilo o něco méně, ale stále dost - Bruntálský a krnovský deník\nDětí se v Krnově narodilo o něco méně, ale stále dost\nKrnov - V krnovské nemocnici se letos narodilo už 850 dětí, takže loňský rekord se už do konce roku nepodaří překonat.\nZatímco se za celý rok 2006 narodilo 537 dětí, ke konci roku 2007 bylo ve statistice téměř tisíc porodů.\nI přes mírný pokles porodnosti proti loňskému roku stále počet novorozenců v Krnově svědčí o baby boomu. „Vzhledem k velkému počtu narozených dětí hohoříme o baby boomu, který od roku 2006 je patrný v celé České republice,“ říká primář krnovského porodního oddělení Otto Vančo.\nNa jeho oddělení jsou denně v průměru více než dva porody. Do nemocnice v Krnově přijíždí rodit maminky nejen z Bruntálu, ale i ze Zlatých Hor, Vrbna pod Pradědem, Rýmařova či Opavy.\nKrnovská nemocnice jako jediná v celém Moravskoslezském kraji umožňuje porodit dítě alternativním způsobem do vody. Kromě porodů do vody mohou ženy v Krnově už několik let využívat takzvaný bezbolestný porod pomocí epidurální analgesie, rodit v kleče, ve stoje či vsedě na speciálně upraveném lůžku, mít u porodu manžela nebo někoho z příbuzných.


Prodej apartmánového domu, 408 m², Stožec\nNabízíme k prodeji zavedený a vybavený apartmánový dům složený ze 4 apartmánů, kde každý má svou kuchyň, koupelnu, WC, obývací pokoj a ložnici. Vytápění do radiátorů a podlahového topení řešeno kotlem na tuhá paliva nebo elektrokotlem s dálkovým ovládáním mobilním telefonem. Zabezpečení venkovními kamerami, též se vzdáleným přístupem. Ubytování až pro 19 osob, na zahradě altán k využití pro hosty. Jednou toto ,,covidové období" skončí a právě Vy můžete mít jedno z nejlepších ubytování v srdci CHKO Šumava. Doporučujeme prohlídku. Více informací Vám rádi poskytneme v RK.\npřed 4 měsíci 35\nRodinný penzion U Méďů s dlouholetou tradicí se nachází uprostřed krásné přírody na břehu jihočeského moře Lipna, v obci zvané Hůrka. Na ploše 9.897 m2 se nachází objekt se zahradou, kde je umístěn venkovní bazén, minigolf, dětské hřiště a posezení s ohništěm. Samotný penzion pak disponuje celkem 19-ti pokoji s rekonstruovanými koupelnami, ve kterých se nachází buď sprchový kout nebo perličková vana. V přízemí nemovitosti je umístěn vnitřní bazén a relaxační zóna s masážním lehátkem a perličkou. Terasa pak nabízí výhled přímo na vodní nádrž Lipno. Lipno nad Vltavou 20 km. Lipensko je velmi vyhledávaná a turisty oblíbená rekreační lokalita. Více informací Vám rádi poskytneme na osobní prohlídce.\npřed 6 měsíci 93\nProdej hotelu, penzionu, 379 m², Třeboň, ul. Rožmberská\nTřeboň I, Třeboň\nProdej obchod a služby, 48 m², Stráž nad Nežárkou\nNabízíme Vám k prodeji kiosek rychlého občerstvení v obci Stráž nad Nežárkou umístěný na hlavním tahu mezi Třeboní a Jindřichovým Hradcem. Kiosek rychlého občerstvení s udírnou o zastavěné ploše 48m² se prodává kompletně vybaven k okamžitému provozu. Budova stojí na pronajatém pozemku, roční nájem 24.000,-Kč. Elektřinu na provoz zajišťuje benzínová centrála, která je součástí prodeje. Pro více informací volejte makléře. Doporučujeme prohlídku. PŘI RYCHLÉM JEDNÁNÍ SLEVA.\nProdej zemědělského objektu, Osek\nProdej zemědělské budovy v Oseku u Strakonic. V současné době je budova pronajata a slouží pro chov kuřat. Voda pomocí vlastní studny, kanalizace řešena septikem. Lze využít pro chov zemědělských zvířat nebo jako sklady. Budovy stojí na vlastním pozemku a součastí je i pozemek okolo nemovitosti o velikosti 2661 m2. Více informací u realitního makléře.\nProdej hotelu, penzionu, 1086 m², Vimperk\nExkluzivně nabízíme k prodeji pension na Šumavě v klidné obci Hrabice ležící 1 km od běžkařského areálu Vimperk a 13 km od lyžařského areálu Zadov. Jedná se o zrekonstruovaný statek s uzavřeným dvorem. V přízemí hlavní budovy se samostatným vchodem se nachází restaurace s barem, krbovými kamny a východem na terasu. Dále je zde kuchyně se sklady a prádelna. Do pensionu můžeme přejít vnitřními prostory z restaurace nebo samostatným vchodem z ulice či dvora. Zde nalezneme byt 2+1, apartmán 2kk s kachlovými kamny s plotnou a pecí, 3 pokoje s vlastním sociálním zařízením, 1 pokoj se sociálním zařízením ve výstavbě. V domě je sklep s kotelnou a prostorná půda, ze které lze vybudovat další pokoje. V uzavřeném dvoře o rozloze 200 m2 se nachází terasa s posezením a grilem, zahrada a nadzemní bazén. Nemovitost se nabízí včetně vybavení. Veškerou občanskou vybavenost naleznete ve Vimperku.\npřed 4 měsíci 19\nProdej zemědělského objektu, 548 m², Nová Bystřice, Albeř\nAlbeř, Nová Bystřice\nNabízíme k prodeji třípatrovou sýpku vhodnou k rekonstrukci a podnikání v obci Albeř ležící v oblasti Česká Kanada poblíž Nové Bystřice. Sýpka není památkově chráněná a dává mnoho podob využití jak pro zemědělské podnikání, pro vlastní bydlení, tak pro penzion či jiné účely. Zastavěná plocha je 377 m2, součástí je pozemek 171 m2 a pozemek před budovou 276 m2 je pronajatý s možností odkupu. Na východ od vsi je autokemp a rybník Osika, okolo obce vede úzkorozchodná železnice, kde jezdí v létě parní lokomotiva, která je nádherným zážitkem. Bližší informace v RK.\nProdej zemědělského objektu, v minulosti využívaného jako vepřín V objektu garáž, která je momentálně v pronájmu. Elektřina odpojena, vodní zdroj byl využíván vedením z pozemku ve vlastnictví jiného majitele. Odpady svedeny do vyvážecí jímky. Po zaměření a rozdělení pozemku geodetem vznikne celková plocha cca 5400 m2. Více informací rádi poskytneme v RK.


Rover – SkautWiki\nVýznam tohoto slova, přejatého původně z angličtiny znamená - "poutník, tulák, toulavý člověk". Roveři ( dívky se označují jako Rangers nebo česky Roverky ) jsou dospívající kategorií české organizace. Jsou starší 15 let.\n6 Vzdělávácí a zážitkové kurzy pro rovery\n7 Stránky roverských kmenů\nRoverské kmeny většinou vznikají v rámci skautského střediska a přijímají členy z několika oddílů. Častá je též situace, že starší členové oddílu tvoří roverskou družinu. Členové jsou většinou ve věku 16–25 let. Kmeny jsou většinou koedukované, skautky se nazývají rangers.\nNa rozdíl od mladších skautů se na přípravě většiny programu svého kmene podílí sami. Vedoucí (pokud jej kmen má) je spíše poradním hlasem a přirozenou autoritou.\nPůvodně B. P. používal na začátku své knihy slovo roWer, které znamená veslař. Rowerem míní člověka, který se umí se stejnou obratností, jako veslař na moři, vyhýbat „vlnám“ – nástrahám v životě (Na pouti roveringem v 21. století, 2005, interní materiál roverů 91. oddílu).\nRovering začal v roce 1918 ve Velké Británii, 10 let po vzniku skautského hnutí. Byl určen pro skauty, kteří již odrostli činnosti v oddílech. Více na Historie roveringu\nCílem je formovat mladého člověka v kolektivu. Vystihuje jej heslo Sloužím. Cílem roveringu je Bratrství a Služba jiným lidem (Vlče, skaut, rover, Baden Powell, Skautské prameny, str. 214).\nDůležitá událost pro začínajícího rovera. Jde o rituál, kdy se ze skauta stává rover a dostává červenou šňůrku. Jedná se tak o určitý přechodový rituál v dospívání, který byl vlastní skoro všem kulturám. Slouží k uvědomění si cesty, kterou již skaut ušel a zhodnotit si ji. Pak následuje rozhodnutí, zda se chce zavázat k myšlenkám roveringu. Toto rozhodnutí se děje většinou v období adolescence, kdy se objevuje potřeba seberealizace - potřeba podílet se na výchově druhých a předat to co jsem dostal.\nPříklad (velmi univerzálního) roverského slibu kmene sv. Jiří, Židlochovice:\nSlibuji na svou čest, jak dovedu nejlépe: 1. Sloužit nejvyšší Pravdě a Lásce věrně v každé době. 2. Plnit povinnosti vlastní a zachovávat zákony skautské. 3. Duší i tělem být připraven pomáhat vlasti i bližním.\n- Přijímám roverské heslo SLOUŽÍM a budu usilovat o jeho každodenní naplňování.\n- Je mou ctí - jít po stezce života s otevřenýma očima i srdcem, aby má cesta k lepšímu lidství byla jediný úspěch o který budu stát. K tomu mi dopomáhej Bůh.\nMoot - setkání roverů z celého světa, které se koná jednou za čtyři roky\nObRok - několikadenní open-air setkání českých roverů pořádané každé dva roky\nMikulášský víkend - víkendové setkání roverů v Praze konané vždy na začátku prosince\nPolibek múzy - soutěž roverské tvořivosti\nKapka - celostátní humanitární projekt na podporu Nadace pro transplantace kostní dřeně\nVzdělávácí a zážitkové kurzy pro rovery\nStránky roverských kmenů\nTento článek vznikl převzetím této verze stejnojmenného článku na české Wikipedii\nČlánek Rover na české Wikipedii\nCitováno z „http://cs.scoutwiki.org/index.php?title=Rover&oldid=2533“\nStránka byla naposledy editována 19. 8. 2019 v 22:27.


Vormsi – Wikipedie\nTento článek je o ostrově Vormsi. O samosprávné obci zahrnující tento ostrov pojednává článek Vormsi (obec).\nVormsi (švédsky Ormsö, německy Worms, ve vormském švédském nářečí Årmse) je jeden z estonských ostrovů v Baltském moři.\n59° s. š., 23°13′ v. d.\nVormsi se rozkládá mezi estonskou pevninou, vybíhající naproti ostrovu do Noarootského poloostrova, a ostrovem Hiiumaa. Zeměpisné souřadnice středu ostrova jsou 59° 00' severní šířky a 23° 13' východní délky.\nOstrov má rozlohu 93 km², což ho činí čtvrtým největším ostrovem v Estonsku, a zvedá se nad mořskou hladinu do výše 13 m.\n2.1 Vormsi mezi okolními ostrovy\n5.1 Od nejstarších dob do Severní války\n5.2 Od Severní války do sovětské okupace\n5.3 Sovětská doba\nEstonské jméno ostrova vzniklo poestonštěním švédského pojmenování Ormsö, které je odvozeno ze slov orm („had“) a ö („ostrov“). Pravděpodobně se však nejedná o „hadí ostrov“, nýbrž o „Ormův ostrov“, pojmenovaný podle vikinského náčelníka Orma.\nVormsi a okolní ostrovy a pevnina\nVormsi mezi okolními ostrovyEditovat\nOstrov Vormsi (na mapce vpravo 1) je oddělen od pevninského Noarootského poloostrova (2) průlivem Voosi kurk (4) a od ostrova Hiiumaa (3) průlivem Hari kurk (5). V těsné blízkosti jej obklopuje několik desítek menších ostrovů a ostrůvků, z nichž největší jsou Hobulaid (8), Pasilaid (9) a Suur-Tjuka (10), oddělená průlivem Tjuka väin. Na sever od celé ostrovní formace se otevírá Baltské moře (6), na jihu se rozkládá Průlivové moře (Väinameri, 7), vnitřní moře Západoestonského souostroví.\nÚtvary pobřeží ostrova Vormsi\nPobřeží Vormsi je velmi členité a různorodé. Na severní a západní straně ostrova se břeh a následné mořské dno rychle svažuje, na jižní a východní straně je moře ještě v několikakilometrovém pásu mělké a místy zarostlé rákosím. Z výběžků pobřeží jsou na severní straně nejvýraznější Kjursgrunne (na mapce vpravo b), Kärrslätti neem (c), Austurgrunne (d), Borrby holm (e), Klubba (f) a Norrby neem (h) na severu, široký Gjusgrunne (i) na východě a Obholmen (j), Långaurn (k), Rumpo nina (m), Mõisanina (n) a Mõisaholm (o) na jihu. Ze zálivů jsou zmínky hodné na severní straně široký Rälby laht (A), členící se dále v Borrby laht (B), Rännan (C) a Austurvike (D), a východněji ležící úzký Diby laht (E), na jižní straně Kroken (F), Sviby laht (G), Hullo laht (H), Austurvike (I) a Såndvike (J), na západní straně pak Västurvike (K).\nPlochý povrch ostrova se zvedá jen do několika nevysokých pahorků, soustředěných spíše v západní části ostrova. Nejvyšším bodem ostrova je nevýrazná bezejmenná vyvýšenina v zalesněném území mezi vesnicemi Förby, Suuremõisa a Fällarna.\nVlivem postupného zvedání ostrova vznikla z bývalých zálivů tři větší jezera – Diby järv při severovýchodním pobřeží ostrova, Kärrsläti järv na severozápadě a Prästviik na jihu, poblíž Hullo lahtu.\nZ mnoha bludných balvanů si vlastní jméno vysloužily Parunikivi nedaleko Hullo, Skärestain na jihovýchodě ostrova, Kerrgrundstain na Norrby neemu a Smen jihovýchodně od Borrby.\nOstrov se vynořil z moře přibližně před 3000 lety a od té doby se vlivem pokračujícího tektonického zdvihu rozšířil do dnešní velikosti. Horninové jádro ostrova tvoří ordovické vápence, částečně překrytý mladšími štěrkovými a pískovými usazeninami, formovanými pevninským ledovcem. Povrch ostrova proto zdobí množství bludných balvanů.\nTypickým rostlinným společenstvem západní části ostrova je vápencová step s porosty jalovce, zatímco východní část má spíše charakter mokřadní. Více než polovina ostrova je pokryta lesem. Díky staletému tradičnímu způsobu hospodaření vznikly na Vormsi jedinečné a druhově mimořádně bohaté pobřežní pastviny, stromové louky (puisniit), stanoviště mnoha chráněných a ohrožených druhů rostlin i živočichů.\nNa ostrově je evidováno přes 900 druhů vyšších rostlin, z nich přibližně 60 je přísně chráněno – mezi nimi například střevíčník pantoflíček, okrotice dlouholistá, okrotice červená, tořič hmyzonosný, vraneček brvitý, sleziník routička či matizna bahenní. Velmi bohatá a zajímavá je druhová skladba lišejníků, jichž na Vormsi roste 301 druhů.\nNa ostrově byly nalezeny tři druhy plazů a tři druhy obojživelníků, mezi nimi vzácná ropucha krátkonohá, která žije v mělkých pobřežních jezírkách. Savců je evidováno 25 druhů, mezi nimi též chráněný netopýr ušatý a rys ostrovid. Velmi četné je na ostrově prase divoké.\nNejčetněji zastoupenou skupinou jsou ptáci. Celkem bylo na Vormsi pozorováno 211 ptačích druhů. Hnízdí zde orel mořský a jeřáb popelavý, vyskytuje se tu sokol stěhovavý, výr velký, bukač velký, jespák obecný baltský, chřástal polní.\nOstrovem procházejí dvě linie ptačího tahu — jedna vede přes Noarootský poloostrov, nad Vormsi se stáčí k jihu a pokračuje nad pobřežím Průlivového moře přes Virtsu do Rižského zálivu, druhá přichází od východu po severním pobřeží Estonska a přes Vormsi vede dále směrem na Tahkunský poloostrov. K nejvýznamnějším zástupcům tažných druhů patří berneška bělolící a již zmíněný jeřáb popelavý.\nKaždodenní spojení ostrova s pevninou zajišťuje pravidelná linka mezi vormským přístavem Sviby a přístavem Rohuküla, k dispozici je též vodní taxi pro mimořádnou přepravu. Doprava po ostrově je možná jednak po státní silnici, která ve tvaru osmičky se středem v Hullo prochází většinou obydlených míst, jednak po síti dalších zpevněných i nezpevněných cest. Po státní silnici jezdí jediná pravidelná autobusová linka na ostrově, navazující na příjezdy a odjezdy přívozu Sviby-Rohuküla. Ve Sviby funguje půjčovna jízdních kol a pramic.\nOd nejstarších dob do Severní válkyEditovat\nOd svého vzniku byl ostrov pravděpodobně neosídlený až do 13. století, kdy na něj přišli švédští osadníci. Do let 1330-1340 je datována výstavba nejstarší části kostela sv. Olafa, z roku 1391 pochází první listinná zmínka o ostrově.\nBěhem livonské války ostrov roku 1575 vyplení Rusové, roku 1581 však Vormsi dostane pod kontrolu Švédsko a přičlení je ke svému území. V roce 1590 se Vormsi stává samostatnou farností, 1604 jsou založeny panské statky Magnushof (dnes Suuremõisa) a Söderby, 1632 získává Vormský kostel dostavbou hlavní lodi současnou podobu. V roce 1660 sám švédský král Karel IX. uděluje obyvatelům ostrova zvláštní ulehčení z poddanských povinností.\nOd Severní války do sovětské okupaceEditovat\nRoku 1700 propuká Severní válka, v níž se Švédsko snaží obhájit svou nadvládu v baltském prostoru proti konkurenčním mocnostem, zejména Rusku. Po bitvě u Poltavy v červenci 1709 padají švédské državy v Estonsku postupně do rukou Rusů, roku 1710 i Vormsi. Na život ostrovanů to zprvu nemá velký vliv. Situace se mění teprve v roce 1748, kdy ostrov kupují baroni ze Stackelbergu. Zatímco dosavadní feudální páni Vormsi ponechávali svým poddaným poměrnou svobodu a dodržovali dříve udělená privilegia, Stackelbergové se projevili jako páni samolibí a krutí. Svědčí o tom řada soudních procesů, které vormští sedláci proti baronům vedli. Teprve v roce 1841 se jim podařilo dosáhnout toho, že vláda estonské gubernie zbavila tehdejšího barona ze Stackelbergu vlády nad Vormsi. Roku 1844 však uspěl baronův syn se žádostí, aby bylo panství vráceno jemu; neoblíbený rod tak vládl ostrovu ještě několik desítek let – roku 1887 smrtí barona Otta vymřeli Stackelbergové po meči, a v roce 1894 pak vdova po baronovi prodala panství státu.\nPoměry ke konci panství Stackelbergů nejspíše byly již mnohem snesitelnější než dříve. Nemáme zprávy o stížnostech poddaných, ba dozvídáme se o nebývalém duchovním a kulturním rozvoji, jejž ostrov zažil během působení evangelického obnovného misionáře Larse-Johana Österbloma v letech 1873-1887. Österblom přišel na Vormsi ze Švédska a přinesl řadu nových impulsů do náboženského a kulturního života ostrovanů. V jednotlivých vesnicích byly založeny modlitebny, vznikla první škola mimo faru, pod vlivem rostoucích kontaktů s mateřským Švédskem byly zaváděny nové stavební a polnohospodářské technologie. Počet obyvatel ostrova vzrostl na cca 2500, z toho velká většina byli Švédové, Estonců bylo jen několik set.\nZměny života na ostrově pokračovaly i na začátku 20. století. Panský statek odkoupený státem byl roku 1905 na popud Marie Fjodorovny, vdovy po caru Alexandrovi III., proměněn v sanatorium pro šlechtické dívky. Vormským sedlákům byla dána možnost vykoupit od státu svou půdu, což se do roku 1920 podařilo všem ostrovanům. Obyvatelé se, jako už po staletí, věnovali jednak rybolovu, jednak zemědělství, a vormské brambory, jablka a skopové maso patřily v letech mezi válkami dokonce mezi vývozní zboží. Ostrov měl pověst vzkvétajícího a idylického kraje. Roku 1924 přijel na Vormsi kázat sám uppsalský arcibiskup Nathan Söderblom, v roce 1932 navštívil ostrov švédský král Gustav VI.. Počet obyvatel dále postupně vzrůstal, na počátku 40. let jich bylo téměř 3000.\nUtěšený rozvoj ostrova skončil sovětskou okupací 1940. Téměř okamžitě po zahájení práce sovětské správy ostrova začala násilná kolektivizace a likvidace obyvatel. Sověti museli už v následujícím roce ostrov opustit před postupující německou armádou. V roce 1943 se však fronta začala pohybovat opět na západ. Téměř všichni obyvatelé Vormsi z obav před krutostmi blížící se Rudé armády s ní se vracejícího sovětského režimu do jara 1944 opustili ostrov, většina míříc do Švédska.\nPo obnovení sovětské okupace byl celý ostrov prohlášen za hraniční pásmo, do něhož měli přístup jen hlášení obyvatelé ostrova. Dosavadní majitelé usedlostí byli deportováni, zbylí obyvatelé rozděleni do několika kolchozů, které byly později sdruženy ve Vormský sovchoz. Sovchoz pěstoval obilí a brambory, choval skot, ovce a prasata, měl přidruženou mlékárnu a pekárnu. Námořní plavba byla civilnímu obyvatelstvu zcela zakázána, vyjma účasti na státním rybolovu.\nUrčité oživení na ostrově začalo na sklonku sovětské doby. Společným úsilím současných i někdejších Vormských obyvatel byl roku 1990 opraven a 29. července znovuvysvěcen poničený kostel sv. Olafa, po obnovení estonské samostatnosti 20. srpna 1991 ožily kontakty se Švédskem, rozproudil se kulturní život, ostrov se otevřel turistům.\nVormsi spolu s přilehlými ostrůvky tvoří obec Vormsi, která je součástí kraje Läänemaa. Z celkem 19 vesnic, které na Vormsi v minulosti byly, je dnes osídleno 14 — Borrby, Diby, Fällarna, Förby, Hosby, Hullo, Kersleti, Norrby, Rumpo, Rälby, Saxby, Sviby, Söderby, Suuremõisa — některé ovšem mají jen několik stavení. Na ostrově jsou hlášeny přibližně tři stovky trvalých obyvatel, avšak toto číslo se dlouhodobě stále snižuje.\nNa ostrově působí mateřská a základní škola, které ve školním roce 2004/2005 navštěvovalo 13 předškolních dětí a 18 školáků. Funguje též veřejná knihovna, k dispozici jsou dvě střediska, v nichž se konávají přednášky, kurzy a kulturní pořady. Roku 1991 byla založena Skupina lidového tance Vormsi (Rahvatantsurühm Vormsi), od roku 2000 pracuje Vormská společnost lidových řemesel (Vormsi Käsitöö Selts). O obnovu vesnického života usiluje Saxbyský vesnický spolek (Saxby Külaühing). Pro celkové oživení ostrova ve smyslu trvale udržitelného života pracuje neziskové sdružení Západní pobřeží (Läänerannik).\nObrázky, zvuky či videa k tématu Vormsi na Wikimedia Commons\nDomovská stránka ostrova (estonsky, anglicky)\nWebová kamera v přístavu Sviby\nSaxbyský vesnický spolek (estonsky)\nNeziskové sdružení Läänerannik (estonsky)\nAS Kihnu Veeteed — firma provozující pravidelnou linku Sviby-Rohuküla (estonsky, anglicky)\nRevalees s.r.o — vodní taxi, půjčovna pramic a jízdních kol (estonsky, finsky, švédsky, anglicky, rusky)\nWorldCat Identities (skrze VIAF): 238461451\nPortály: Geografie | Estonsko\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Vormsi&oldid=20606740“\nNaposledy editováno 3. 11. 2021 v 19:37\nStránka byla naposledy editována 3. 11. 2021 v 19:37.


● Kvantový koučink | Šafrán a šafránový čaj\nKvantové zákony v životě\nKvantový mentální koučink je cesta ke zdraví a radosti\nVychází z kvantových zákonů, které platí pro všechny stejně jako např. gravitace,\npokud něco nemůžete vyřešit, nevyužíváte zákonitosti ve svůj prospěch, ale k destrukci, vzhledem k tomu, že je to již automatický nevědomý proces, je potřeba vědomě zapracovat na změně, záleží tedy na vás, zda skončíte se svými problémemy.\nKvantové zákony fungují stejně pro všechny, ale pokud nevíme jak, neumíme je použít ve svůj prospěch, naopak nevědomě vytváříme problémy, v práci, vztazích, zdraví a ostatních oblastech. Pokud nějak trpíme, narušujeme zákonitosti celku a krizemi a bolestmi jsme nabádáni ke změně (vývoji). Koučink najde příčinu onemocnění, problému, nastaví obraz pro pochopení a uvědomění, harmonizuje váš systém a nastartuje proces změny.\nKVANTUM je nejmenší jednotkou reality - jednotka energie i hmoty. Naše orgány se skládají z buněk, buňky obsahují DNA, kolem které je kvantové pole. Nemoc, problém vytváříme svým záměrem. Záměr je emoční, myšlenkový, vědomý, podvědomý,...\nKvalita našeho záměru určuje kvalitu života. Změňte záměr, pokud chcete změnu v realitě.\nKvantum je v pokybu jako vlna nebo v klidu jako částice, tyto výskyty určuje naše pozornost. Před zaměřením pozornosti je kvantum vlnou v pohybu, vlna je nehmotná, rozšířená mimo čas a prostor. Po zaměření naší pozornosti se kvantum projevuje jako hmota v prostoru a čase. (Lenard, Planck a Einstein, 1921 Nobelova cena)\nTvoříme život ve zdraví či nemoci, štěstí či smutku, hojnosti nebo chudobě. Pokud nežijete harmonický život, nejste si vědomi, jak lze se záměrem pracovat tak, abyste byli spokojení. Pokud jste ochotni přijmout odpovědnost, je nemoc či problém řešitelná.\nKvantové unášení je proces uvědomění, soulad s frekvencí zdraví a lásky, spojení se zdrojem života. Uvědomění je proces mimo logiku, narodili jsme se s ním, ale většina zapomněla používat.\nMoc = energie, síla = prožívání souladu\nNE/Moc = Neuvědomění = ztráta moci realizovat (krize)\nUvědomění sebe nás vrací k naší přirozenosti, svobodě a vyššímu řádu, ve kterých jsme byli stvořeni. Proces obnovuje zdraví, podporuje hojení, zmírňuje bolest, zahajuje léčbu buněk, posiluje frekvence zdraví, které nám jsou přirozené. Opravy zasahují DNA. Jak rezonujeme, tak ovlivňujeme kvalitu chemických procesů v buňkách a ty mají vliv na funkci orgánů, včetně projevu funkce genů (více obor epigenetika).\nProces uvědomění vede terapeut, který proces zahájí, léčba se zprotředkovává. Kvantová terapie uvolňuje stres, strach, bolest, napětí, odstraňuje fyzické, psychické a emocionální problémy, nastoluje harmonii, spojí nás s informacemi. Buňka v harmonickém stavu nemůže být nemocná.\nRozsah uvědomění se zobrazuje v našich životech rozsahem a kvalitou našeho bytí (intuice, charisma, zdravotní stav, mentální schopnosti, empatie, pocit štěstí, lásky, ..), rozsahu uvědomění odpovídá i využití různé úrovně léčby a rozvoje, úzké vědomí nepřijímá argumenty za svými hranicemi, ale to zřejmě není váš případ, pokud jste dočetli až zde.\n● Kvantový koučink


Jediná čistě německá prezentace! I přesto, že je oficiálním jazykem konference stanovena angličtina, tento pán se buÄ neobtěžoval něco napsat nebo prostě anglicky neumí :-( Je to škoda, protože WDSibyl je nástupce SpeedPascalu a jedná se o překladač Pascalu kompatibilní s Delphi na úrovni zdrojových textů i komponent. Dá se použít pro vývoj jak OS/2 a eCS, tak i Windows aplikací!\nINT03 a INT05 - Typo3 goes eComStation\n1. Zřejmě v dubnu se ve Å výcarsku uskuteční v pořadí již druhý OS/2 Developer Workshop, tentokrát pod taktovkou Adriana Gschwenda. Å výcarsko je překrásná země, navíc jsem tam ještě nikdy nebyl, takže asi není co řešit :-)\n2. Jak pevně doufám, někdy o prázdninách se uskuteční další Český Warpstock. Datum ani místo se zatím neví.\n3. A samozřejmě zde bude další ročník evropského i amerického Warpstocku. Ten americký je trochu z ruky, ale ten evropský čuju někde v prostoru Německo - Holandsko - severní Francie. No, necháme se překvapit...


Tititi Plus Jiří Franta - tititi\nDomů / Nákup / Tititi Plus Jiří Franta\nTititi Plus Jiří Franta\nVe spolupráci s předními českými ilustrátory vznikla speciální série figurek Tititi PLUSvytvořená pro Designblok 2020. Vybraný tvar Tititi si ilustrátor převzal přímo z ateliéru a ztvárnil figurku po svém. Tuto figurku pomaloval Jiří Franta.\nDosavadní práci Jiřího Franty dominuje především mnohostranné využití média kresby. Jeho umělecké myšlení se odvíjí jak v individuálním přístupu tak činností v kolektivu jako člena umělecké skupiny Rafani nebo v autorské dvojici: David Bohm - Jiří Franta. Více o autorovi zde: https://www.artlist.cz/jiri-franta-2906/\nDřevo smrk, vlastní krabičky, doprava v ceně.\nVytvořil Shoptet © 2021 tititi. Všechna práva vyhrazena.


Valná hromada SDH Svaté Pole – 2002 – SDH Svaté Pole\nÚvodní stránka/Historie, Schůze SDH/Valná hromada SDH Svaté Pole – 2002\nZápis z valné hromady SDH Svaté Pole, konané dne 27. 12. 2002 v salonku místní restaurace „Na Chmelnici“.\nSchůzi neboli valnou hromadu zahájil velitel sboru pan Josef pecka, ml. Přivítal přítomné, zvláště pak hosty z ostatních sborů Okrsku č. 29 a okresu, dále pak starostu místního obecního úřadu Jaroslava Jarého, st. a ostatní členy obecního zastupitelstva. Za okrsek se zúčastnil velitel okrsku pan Václav Farář. Ostatní pozvaní hosté okrsku a okresu se omluvili.\nPoté přednesl program valné hromady v tomto pořadí:\nZprávy jednotlivých funkcionářů a vedoucích mužstev\nPo tomto zahájení přednesl zprávu o činnosti sboru jeho starosta pan Josef Pecka, st. za uplynulé období, zvláště se pak zaměřil k činnosti hasičů při velkých povodních v srpnu 2002, které Českou republiku postihly. Závěrem poděkoval za obětavou činnost všem aktivním členům sboru. Zprávu doplnil o zbývající informace z činnosti pan Josef Pecka, ml.\nNásledovala zpráva o výsledcích hasičských soutěží a umístění mužstev našeho hasičského sboru panem Václavem Farářem. Za mužstvo žen přednesl zprávu vedoucí družstva pan Milan Klaban. Po těchto přednesených zprávách informoval přítomné zprávou pokladní činnosti za rok 2002. Následovala zpráva revizní, kterou přednesl Miroslav Mařík. Po této zprávě přednesl kulturní zprávu Zdeněk Žaloudek, st.\nPo těchto zprávách otevřel velitel sboru diskuzi. Jako první vystoupil starosta obecního úřadu s poděkování za činnost a reprezentaci a popřát všem vše nejlepší a hodně zdraví v roce 2003. Následovala volná diskuze.\nPo diskuzi velitel sboru poděkoval všem členům za činnost a popřál jim a všem přítomným taktéž vše nejlepší a hodně zdraví. Následovalo ukončení a závěr schůze s pohoštěním všech přítomných.\nPřítomno členů: 27, přítomno hostů: 7\nOd Helena Hanzelínová|27 prosince, 2002|Kategorie: Historie, Schůze SDH|Štítky: historie, historie SDH, schůze SDH, výroční schůze SDH|


06. 06. 2012 09:04\nFirma ILOTT Vintage renovuje staré dálkoměrné mechanické fotoaparáty a navíc jim přidává svůj nezaměnitelný unikátní dřevěný rukopis. Čtyřicet pět až sedmdesát let staré přístroje jsou zbaveny prachu a mechanických nečistot. Optika je překalibrována a otestována, zkontrolovány a vyčištěny jsou i mechanismy clony a závěrky. Fotoaparát je tedy jako nový a připravený sloužit další desítky let. A jako bonus je staré ohmatané kožené opláštění nahrazeno dřevem. V balení kromě samotného přístroje obdržíte i jeden svitek barevného 35mm filmu.\nMomentálně je v nabídce šest modelů: Argus C3, Canonet, Canonet QL17, Minolta Hi-Matic 9, Konica Auto S2 a Minolta Hi-Matic 7/7s. Ceny se pohybují od 1 725 do 2 250 amerických dolarů.


Zásady ochrany osobních údajů (vzor firma) | Hungarian Wine\nJsme společnost Csillag 5 s.r.o., IČ: 07391510, se sídlem Na Vyhlídce 2226/10, 25101 Říčany, zapsaná v obchodním rejstříku vedeném Městským soudem v Praze , oddíl C, vložka 299703, zastoupena MUDr. Tomášem Kótkou, MBA, jako jednatelem.\nProvozujeme webové stránky www.hungarianwine.cz. Vaše osobní údaje zpracováváme jako správce, tj. určujeme, jak budou osobní údaje zpracovávány a za jakým účelem, po jak dlouhou dobu a vybíráme případné další zpracovatele, kteří nám se zpracováním pomáhají.\nPokud se na nás budete chtít v průběhu zpracování obrátit, můžete nás kontaktovat na tel. čísle +420 736 502 958 nebo na e-mail: obchod@hungarianwine.cz\nbudeme zpracovávat vaše osobní údaje jen na základě platného právního důvodu, zejména oprávněného zájmu, plnění smlouvy, zákonné povinnosti či uděleného souhlasu;\nPoskytování služeb a plnění smlouvy mezi Správcem a Zákazníkem podle čl. 6 odst. 1 písm. b) GDPR\nVaše osobní údaje (fakturační údaje a kontaktní údaje) nezbytně potřebujeme k plnění kupní smlouvy uzavřené při vaší objednávce dle Obchodních podmínek na stránkách www.hungarianwine.cz, na kterých prodáváme balené víno.\nVaše osobní údaje (e-mail a jméno), dále to na co klikáte v e-mailu a kdy je nejčastěji otevíráte využíváme za účelem přímého marketingu - zasílání informací o slevách, akcích a dalších obchodních sdělení. Jste-li naším zákazníkem, děláme tak z oprávněného zájmu, neboť důvodně předpokládáme, že vás naše novinky, akce a tipy z oblasti vína zajímají, a to po dobu 5 let od poslední objednávky.\nNa některých našich živých akcích - školeních, seminářích, ochutnávkách či výstavách - pořizujeme fotografickou dokumentaci či video záznam. Fotografie používáme v propagačních materiálech, především na webu. Video záznam slouží účastníkům online kurzu ke zhlédnutí. U těchto materiálů nikdy nenajdete jména účastníků, jedině pokud by se jednalo o referenci a to na základě souhlasu. Pokud byste na záznamech nechtěli být, dejte nám vědět na našich kontaktních údajích před pořádáním živé akce.\nNáš web pro správné fungování používá, statistické a marketingové funkce využívající soubory cookies. O jejich zpracování a použití uvádíme bližší informace zde\nChráníme osobní údaje v maximální možné míře pomocí moderních technologií, které odpovídají stupni technického rozvoje. Chráníme je jakoby byly naše vlastní. Přijali jsme a udržujeme veškerá možná (aktuálně známá) technická a organizační opatření, která zamezují zneužití, poškození nebo zničení vašich osobních údajů.\nK vašim osobním údajům nemají přístup žádné třetí strany, kromě subdodavatelů dílčích služeb, jako jsou dopravní společnosti či účetní firma, a také oprávněné státní úřady. Všechny tyto třetí strany jsou vázány mlčenlivostí a proškoleni v oblasti bezpečnosti zpracování osobních údajů.\nSmartSelling a FAPI - aplikace pro komunikaci, web a fakturaci Smartemailing - e-mailingová platforma pro automatizovaný e-mailový marketing DPD - dopravní a kurýrní služby včetně zajišťování dobírkové služby Facebook - FB pixel\nJe možné, že se v budoucnu rozhodneme využít další aplikace či zpracovatele, pro usnadnění a zkvalitnění zpracování. V takovém případě garantujeme, že při výběru budeme na zpracovatele klást minimálně stejné nároky na zabezpečení a kvalitu zpracování jako na sebe.\nV souvislosti s ochranou osobních údajů máte řadu práv. Pokud budete chtít některého z těchto práv využít, prosím, kontaktujte nás prostřednictvím e-mailu: obchod@hungarianwine.cz.\nPokud zákazníkem ještě nejste, posíláme vám je jen na základě vašeho souhlasu. V obou případech můžete ukončit odběr našich e-mailů kliknutím na odhlašovací odkaz v každém zaslaném e-mailu.\nTyto zásady zpracování osobních údajů platí od 11.3.2020.


Zralé ženy - erotické povídky - Učitelka matematiky II.\nVešel jsem dovnitř a následoval jí do obýváku. Tam jsem se zarazil. Na sedačce seděla dívka asi 13–14 let, štíhlá. Byla normálně oblečená – měla na sobě žluté obepínající tričko, které dávalo ukázat pučící prsa, dole bílou minisukni vepředu na knoflíky a punčocháče na štíhlých nohách.\nNevěřil jsem vlastním uším. Láska ženy s dívkou – erekce a že bych měl možnost to také vidět, a byl s nima oběma? Obrátila se na mě:\nPomalu jsem z ní sundal kombiné a hned se sklonil k podvazkům. Rozepnout jsem je neuměl a pomohla mi Lenka. Bylo vidět, že to nedělá tetě poprvé a že jí to vzrušuje. erekce Stáhla podvazky i punčochy a já se zaobíral kalhotkami. Učitelka mě překvapila, dnes pod nimi byla vyholená. Picinka holá jak u malého děvčátka. Prohlížel jsem si jí, hrál si s ní rukama, pak jazykem. Lenka zatím sundávala tetince podprsenku a sála její bradavky. Sedla si nad její obličej svou pipinkou a tetička si s ní hned začala hrát jazýčkem.\n„Už ne, už ne, už ne…“\nDatum přidání: 26. 2. 2009\nPovídka přečtena: 10355x


Péče o čtyřnohé tuláky stojí města ročně i statisíce korun - Pelhřimovský deník\nPéče o čtyřnohé tuláky stojí města ročně i statisíce korun\nPelhřimovsko – V katastru dvou největších měst okresu – Pelhřimova a Humpolce – se každý rok objeví několik desítek zatoulaných psů, o které se musejí postarat právě městské úřady.\nOdchyt čtyřnohého tuláka a jeho následné umístění do útulku přitom vůbec není levná záležitost. Například v již zmíněném Humpolci z městské pokladny na zajištění jednoho toulavého psa vynaloží na šest tisíc korun.\n„Na odchyt toulavých zvířat máme sjednanou firmu, která si za každý výjezd účtuje dva tisíce korun. Pokud se o psa nepřihlásí majitel, předáme ho do útulku v Polné, kde za jeho pobyt musíme zaplatit další čtyři tisíce korun,“ vypočítal Pavel Pinkas z odboru místního hospodářství humpoleckého městského ú᠆řadu s tím, že na péči o toulavé psy je v rozpočtu každoročně vyhrazeno na sto třicet tisíc korun.\n„Tato částka stačí na pokrytí nákladů na péči o všechny toulavé psy, které v našem katastru odchytíme. Každý rok jich v průměru bývá tak čtyřicet,“ pokračoval Pinkas.\nZa odchyt často zaplatí zbytečně\nNejvětším problémem podle něj je, že za odchyt často utratí peníze zbytečně. „Stane se, že nám někdo nahlásí toulavého psa, a než se k němu dostane odchytová firma, zvíře je pryč. A my musíme odborníkům zaplatit výjezd tak jako tak,“ vylíčil Pavel Pinkas. Tento fakt netrápí radnici v sousedním Pelhřimově, kde odchyt provádí vyškolený pracovník městského úřadu Jan Hraníček. „K dispozici mám speciální odchytovou techniku schválenou veterináři,“ přiblížil Hraníček.\nTen v pelhřimovském katastru ročně odchytne několik desítek psů. „Je to různé. Někdy jich máme dvacet do roka, jindy třeba čtyřicet. Městský rozpočet péče o toulavé psy ročně stojí zhruba padesát tisíc korun, ale částka je pohyblivá podle toho, kolik psů musíme umístit do útulku,“ popsal Jan Hraníček. Pokud se k tulákům odchyceným v Pelhřimově nepřihlásí páníček, končí i oni v Polné. Tamní útulek má kapacitu na patnáct psů. V současné době jich je tam ubytovaných čtrnáct a útulek je skoro plný.\n„S nástupem podzimu se útulky pravidelně plní. Začíná být sychravo a lidé si více všímají opuštěných psů ve svém okolí, tak nám je v hojné míře vozí,“ vysvětlil Jiří Dvořák, předseda Spolku na ochranu zvířat v Polné, který tamní útulek pro opuštěné psy provozuje. Opačný trend podle něj nastává až na jaře, kdy se útulky vyprazdňují. „To se nám podaří najít nové majitele pro největší počet svěřenců,“ přikývl Dvořák. Stejnou zkušenost má i Iva Raisová z Častonína, která doma provozuje malý rodinný azyl Dej pac, tedy jediný útulek pro opuštěné psy na Pelhřimovsku.\n„Útočiště u nás zatím mohou najít tři pejsci, do budoucna ale plánujeme rozšíření útulku,“ uvedla Raisová s tím, že v současné době je kapacita azylu plná. „Přednostně přijímáme psy, kterým zemřeli majitelé a nebo týrané jedince,“ dodala Iva Raisová. Za umístění zvířete do častonínského rodinného azylu obce zaplatí jednorázový poplatek ve výši šesti set korun, týraná zvířata jsou od poplatku osvobozena.


Krásný malý byt na Kapuzinerberg\nUžijte si jednoduchý život tohoto klidného a centrálně umístěného místa. Byt se nachází přímo na úpatí Kapuzinerberg, jeden ze dvou městských hor v Salcburku. Obchody jako lékárna, pošta, banka, pekárna atd. jsou vzdálené 5 minut chůze. Soukromé parkoviště je k dispozici přímo před domem. Byt je láskyplně zdobené a měl by být místo, kde se cítíte dobře. Televize a WiFi bohužel zatím nefungují.\nslunná strana ulice\nByt se nachází přímo v centru Salcburku, v klidné středověké uličce. Je to jen pár minut do starého města, kde můžete jít nakupovat a dobře se najíst. Je vhodný pro páry nebo samostatné cestovatele. Autobusová zastávka je za rohem. Krásná zahrada s výhledem na pevnost je srdcem bytu.\nV bezprostřední blízkosti festivalových domů nabízím od 22. června do konce září staroměstskou posádku, která je z hlediska dostupnosti všech turistických atrakcí jedinečná. Vzhledem k tomu, že v něm stále žije student mozartea, bohužel nejsem schopen poskytnout smysluplné fotky.\nSoukromý pokoj ve SPOLEČNÉM apartmánu.\nDvoulůžkový pokoj v srdci Salcburku\nExaclty ve Starém centru\nRomantické studio na úpatí Untersbergu\nNOVÉ světlé, tiché a centrální, 2 pokoje, parkování zdarma\nVILLA1902 japangardn klid+kuchyň\n3 minuty od vlakového nádraží velký a útulný pokoj


Svářeč Slatiňany Nabídka práce v POHL - ocelové konstrukce, s.r.o. | Správný krok.cz\nInzerát z úřadu práce (18366480715)\nSpolečnost POHL - ocelové konstrukce, s.r.o. hledá vhodného kandidáta na pozici Svářeč.\nMísto výkonu práce: Slatiňany - Sečská č.p. 811\nPOŽADAVKY: zkoušky svářečské dle ČSN EN ISO 9606-1


Čas budoucí – McArturová Maxine – FantasyPlanet\nČas budoucí – McArturová Maxine\nVloženo 6.4.2005 uživatelem Karel Stirius Vik\nOd téhle knihy jsem opravdu nevěděl co čekat. Anotace upoutá, ale nepředstaví nic zvláštního. Každopádně jsem se začetl a rozhodně jsem nebyl zklamaný. Mix výborné sci-fi a dopodrobna podané detektivky se nevidí často, ač jsou reálie hodně známé a podobné jiným počinům…\nHlavní hrdinku, komandérku Halleyovou, nespustíme běhěm tří dnů jejího života z očí ani na chvilku. Řídí vesmírnou stanici Jocasta, jež zůstává v absolutní izolaci kvůli mimozemské rase Seouras. Jejich lodě povolí odlet jen komandérce na výslech a zpět. Za této situace se hrdinka snaží čelit všem nepříjemnostem – selhávání systémů, politickým machinacím či objevivší se tajemné lodi, která by tam vůbec neměla být a která bude hrát tu nejvýznamnější roli. Na její palubě jsou lidi, kteří odletěli ze Země před sto lety, přestože měl jejich let trvat jen padesát. K tomu všemu se blíží festival, hrůza pro bezpečnostní složky, Halleyová ztrácí chuť k jídlu, hubne, spí tak tři hodiny denně, neustále ji někdo otravuje. Jednoduše, její život bych nevyměnil ani za diamantové prase.\nČasem, samozřejmě, bude problémů přibývat a nové postavy na sebe nenechají dlouho čekat. Komandérka má kolem sebe několik schopných charakterů, které se jí snaží pomáhat, ale také ty, které se ji snaží využívat. Takže proplouvat v tomto, doslova, bordelu není žádná slast. A řídit při tom celou stanici…\nVesmír a jeho uspořádání\nLidé byli zachráněni před sebedestrukcí civilizací Invidi asi sto let před dějem knihy. Někteří tento fakt odmítají přijmout. Myslí si, že bychom se jako lidstvo sami dostali z problémů a nemuseli teď být závislí na jiných. Každopádně nám dali možnost využívat jejich hyperprostorových pohonů, kvalitnější lékařské péče apod. Ovšem i tak se lidé stanou součástí Devítky – civilizace, která dle Čtverky není dostatečně vyspělá a je pod její úroveň. Čtverka vlastní know-how na hyperprostor a drží ho jen pro sebe.\nTato situace se promítá do celkových nálad nejen na Jocastě. Čtverka žije izolovaná od jiných běžných obyvatel, má vynikající vybavení a možnosti, které neexistují nebo nefungují ani na řídícím můstku. To samozřejmě ostatní jen podporuje v rebelství a nepřátelských náladách vůči těmto „vyšším“ rasám. Můžu říct, že celá kniha je na tomto faktu postavená a až ji dočtete, zjistíte, že se jedná o pouhopouhou politiku. Co znamená ne/vměšování se, udržení si moci a slavná Konfederace světů, jenž nezávisle na problémech izolované Jocasty hraje dál svou hru.\nKniha vás připoutá po několika úvodních stranách. Začátek je postupný, ale hned poté nastoupí neustále se inovující děj. Stačí říct fakt, že celé dílko popisuje pouhopouhé tři dny. Ale bude to vypadat jako týden. Halleyovou stačíte sledovat ve všech situacích a trochu mně to připomnělo seriál 24 hodin. Opravdu kromě spánku (a ten je sakra krátký) s ní prožijete vše. Ve snaze zachránit stanici se bude honit po těch nejodlehlejších sekcích stanice, vyslýchat, hádat se s mimozemšťany, utíkat, bojovat, ale hlavně přemýšlet, co provést dál a jak tento masivní chaos, který se na ni řítí ze všech stran, ovládat. Každopádně se jedná především o detektivku. Neustále budete luštit záhady a snažit se přijít na kloub všem nejasnostem. Hrdince se to stejně podaří až na konci.\nTak ve třetí čtvrtině budete tušit, kam to vše směřuje a sami se v tom později jen ujistíte. Finiš mohl být trochu překvapivější, škoda. Ale i tak je posledních pár stran nadupáno akcí a vše se odkrývá a vyplouvá na povrch. Na konci jsem ovšem našel i maličkou trhlinku v logice. Až budete číst opravdu poslední stránku, vzpomeňte si, že existuje i skener, který použila. Ono to s tou pamětí nebude až tak horké :-).\nČas budoucí doporučuji všem, co mají rádi detektivky nebo sci-fi. Obě skupiny si najdou své. Reálie jsou hodně podobné několika výtvorům (Babylon 5, Deep Space <?xml:namespace prefix = st1 ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:smarttags" />\n9 a další), takže nic originálního. Vyšší a nižší tvorové je myšlenka velmi stará. Ale i tak se výborně pobavíte a troufám si tvrdit, že si poté pořídíte i další knihy od Maxine McArthurové. Triton je chystá.\n« Preview: Star Wars Epizoda III: Pomsta Sithů\nSpisovatelská svatba »\nNo..zni to moooc dobre….a to jsem si rekla, ze budu setrit…asi me ceka zkouska ohnem..:-)\nSnad se ti to bude libit 🙂\nTaky jsem se nechal navnadit 🙂 Fakt dobře napsaná recencze.


Vánoční trhy. 3 nejhezčí v zahraničí, kam se vyplatí jet! | Kafe.cz\n3 nejhezčí zahraniční vánoční trhy. Tam jeďte!\nDá se sem zajet na jeden den, nadechnout se kouzla Vánoc a pak se vrátit příjemně zmámení svařákem s rukama plnýma perníčků. Vánoční trhy v Rakousku a Německu mají prostě kouzlo tradic.\nDiskutujte: Kde jste se byli podívat na vánočních trzích u nás nebo v zahraničí? Jakou úroveň mají v místě vašeho bydliště?\n1. Císařská Vídeň: Schönbrunn, Radniční náměstí, Belvedere\nMožná už tam byl z Česka každý, ale možná taky ne. Vídeň je každopádně za rohem a je adventem přímo prosáklá. Ty hlavní trhy najdete v centru a u zámku Schönbrunn, ale své vlastní má každá vídeňská čtvrť. Neomylně k jim patří velké rozsvícené vánoční stromy, vůně perníku a svařák v kelímku nebo speciálním vánočním hrnečku, který si můžete koupit. Největší trh, Christkindlmarkt, najdete na Radničním náměstí, Rathausplatz, logicky před radnicí. Je tady 140 stánků a koná se už od 12. listopadu do 24. prosince a kromě probírání se nablýskanými andělíčky a čokoládovými dobrotami tady najdete třeba dílny pro děti, kde můžou vyrobit dárky pro rodiče. U stromku jsou denně mezi 20. a 20.30 hudební vystoupení souborů z celého Rakouska a na radnici o víkendech a svátcích zdarma koncerty. Otevřeno je denně do 21 hodin, o víkendu do 21.30, na Štědrý den do 18 hodin.\nDenně do 21 hodin najdete trh s koncerty taky před barokním zámečkem Belvedere, kde děti povozí nostalgický vláček nebo kolotoč.\nDo předvánoční výzdoby se oblékne také čestný dvůr před někdejší habsburskou rezidencí Schönbrunn. V přepychovém historickém prostředí zámku se nabízejí tradiční výrobky uměleckých řemesel, ručně vyráběné šperky a rustikální ozdoby na vánoční stromeček. Otevřeno taky denně do 21 hodin, na Štědrý den do čtyř. Tady bude trh i na první a druhý svátek vánoční, kdyby se vám chtělo využít volna – od 10 do 18 hodin.\n2. Mozartovský Salzburk: Koncerty v katedrále, Domplatz i Mirabell\nHudbou prodchnutý Salzburk je snad ještě větším lákadlem než Vídeň, asi proto, že je vlastně malý a na jeho malém prostoru se nabízí neskutečná romantická lákadla. V historickém centru (na katedrálním náměstí Domplatz) se objeví stovky stánků plných skleněných ozdobiček, dřevěných hraček, polévaných perníčků nebo ovocného chleba. Taky tady samozřejmě dostanete svůj svařák a před katedrálou, v níž byl pokřtěn Mozart, si můžete vyslechnout úžasné vánoční koncerty. Když přijedete 5. prosince, budou se tady určitě prohánět pěkně drsní alpští čerti. Tady jsou trhy denně do 20.30, o víkendu do 21 hodin, na Štědrý den do 15 a na první a druhý svátek vánoční do 18 hodin. U zámečku Mirabell na druhém břehu řeky budou také na Štědrý den, do tří odpoledne. Koupíte si svíčičky, pečená jablka, figurky do betlému… A třetí tip je na zámeček Hellbrun: od 17. listopadu od středy do neděle do osmi večer tady romantickou atmosféru arcibiskupského nádvoří podpoří hořící louče.\n3. Historický Regensburg: Neupfarrplatz a Lucreziamarkt\nA třeba třetí adventní neděli můžete vyjet pro změnu do Německa. Zdejší trhy byly nedávno vyhodnoceny jako jedny z nekrásnějších ze všech zemí, v nichž se mluví německy. Christkindlmarkt kolem pět set let starého farního kostela na Neupharrplatz nabízejí typický svařák z bezinek nebo s horkými jablky, a samozřejmě perníčky, třpytivé ozdobičky, oplatky, voňavý ovocný chleba, punč… Pro odpůrce sladkého třeba taky opečenou klobásu, denně od 24. listopadu do 23. prosince do 20, o víkendech do 21 hodin. Keramiku, loutky, malované předměty a další řemeslné zboží najdete na Lukreziamarkt (od 23. listopadu do 23. prosince do 20 hodin).\nTaky kousíček od hranic, v rakouském městě Steyr (proslulém výrobou traktorů), mají kromě romantických trhů přímo Vánoční muzeum plné historických ozdobiček a v celém městě řadu nádherných betlémů. Je tady také proslulý poutní kostel a ježíšovská pošta. Rakušané říkají Steyru „hlavní město Vánoc“.\nTest: Víte, co pekly vaše prabáby?\nNení rohlík jako amprecle. A vaše praprababička určitě dělávala krůcance. Nebo ne?


Jakub Kovář: Jágr? Na ledě geniální, v civilu pohodář | Hokej | Sport | Budějcká Drbna - zprávy z Českých Budějovic a jižních Čech\nJakub Kovář: Jágr? Na ledě geniální, v civilu pohodář\núterý, 10. května 2011, 08:55\nProžívá hokejovou pohádku. Před rokem byl ještě v klubu dvojkou za legendárním Romanem Turkem. Nyní je na mistrovství světa a čerpá nepřeberné zkušenosti po boku takových hvězd jako je Jágr, Eliáš, Židlický a další...\nGólman HC MOUNTFIELD Jakub Kovář má sice malou naději, že se postaví do branky, i tak si ale šampionát užívá. „Jsem rád, že můžu být s nejlepšími českými hráči,” říká českobudějovická opora.\nNapadlo by vás ještě před měsícem, že začátkem května budete místo dovolené na mistrovství světa?\nNo tak to by mě určitě nenapadlo! Samozřejmě jsem to měl někde vzadu v hlavě a občas jsem o tom přemýšlel, jaké by to bylo se na mistrovství podívat, ale reálně jsem s tím nepočítal. Byly to spíš takové příjemné vyhlídky, že bych snad někdy v budoucnu mohl taky jet na turnaj. Ale že to bude už letos, to jsem vážně nečekal.\nŘíkáte, že jste tuhle myšlenku měl vzadu v hlavě? Jak daleko vzadu to bylo?\nTo už skoro ani nebyla moje hlava. (směje se)\nCo je ze všeho nejlepší na pocitu být na mistrovství světa?\nNejlepší je právě to, že tu jsem! Ale zase bych to v tomto ohledu nepřeceňoval. Určitě nemůžu prožívat pocity jako hráči, kteří hrají zápasy a jsou přímo vtažení do dění šampionátu. Je to zvláštní pozice být třetí brankář. Vlastně jsem to ještě nikdy nezažil, takže se s tím trošku seznamuju. Ale samozřejmě nad tím vším je pocit, že jsem se dostal do závěrečné nominace pro mistrovství světa.\nMá to i nějaká negativa?\nNevím, do jaké míry jsou to negativa, ale v sezoně jsem byl zvyklý, že se všechno točí kolem mě. Odchytal jsem všechny zápasy a prožil zlomový ročník. Proto si teď musím zvykat, že jsem trojka. Vlastně je třeba si zvyknout i na to, že jsem tu v podstatě navíc, že na trénincích jdu do branky, jen když mě tam kluci pustí. Taky je zvláštní sledovat všechny zápasy z tribuny jako divák. I to jsou pro mě novinky, ale pořád je to mistrovství světa a ne každému gólmanovi se podaří se takového turnaje zúčastnit. Co bych za to dal před sezonou, kdyby mi tohle někdo řekl…\nKoukat na zápas z brankoviště a z tribuny je určitě velký rozdíl. Jak ho vnímáte?\nJe to totálně něco jiného, vůbec se to nedá srovnávat. Když sedíte na tribuně, zajímá vás jen konečný výsledek utkání, kdežto v brance jde hlavně o váš výkon, který ten výsledek určuje.\nKaždý den máte trénink a když se spoluhráči připravují na zápas, vám tahle povinnost odpadá. Co vlastně celou tu dobu děláte?\nJsem převážně na hotelu, mám s sebou počítač, tak se trošku zabavím. Občas zajdu do bazénu nebo do sauny, párkrát jsem se taky byl podívat ve městě. Ale nejvíc času jsem na hotelu. Na pokoji jsem byl s Radkem Martínkem, jenže ten se brzy zranil…\nNudíte se často?\nMusím se přiznat, že skoro pořád. (směje se) Kluci, co hrají, toho mají dost, a tak většinou pospávají, zatímco já jsem plný energie. Koukám v televizi skoro na každý hokej, co se hraje. A taky pořád chodím do jídelny ochutnávat, co nám kuchaři připravili.\nKolik už jste za těch zhruba deset dní na turnaji přibral?\nRadši se na váhu nestavím, ale snažím se jíst po menších porcích, tak snad to nebude tak drastické. Spíš pořád něco ochutnávám. Ovšem když jsem se o víkendu díval do mediaguidu a tam uvedli, že vážím 83 kg, tak jsem se tak trošku zasnil.\nTak aspoň na trénincích se zapotíte, nebo ne?\nTréninky jsou kratičké, takže se při nich prakticky nedostanu pořádně do branky. Někdy jdeme na led jen my, co se nepřevlékáme na zápasy, nebo nám zbude pár minut ledu, když ostatní už jdou na regeneraci. V tu chvíli se snažíme něco pro sebe udělat, ale většinou toho moc není.\nKdyž si ale někteří ze stabilních hráčů chtějí přidat, tak jste na tréninku právě vy, abyste se jim postavil…\nJá chodím pokaždé z ledu úplně poslední. Ale tady už si nikdo, kromě nás, co nejsme na soupisce, nepřidává! Těch zápasů je opravdu hodně a jdou v rychlém sledu, takže tréninky jsou spíš pro všechny oddechové.\nTřeba takový Jaromír Jágr je ale znám tím, že si rád přidává. Na turnaji tomu tak není?\nS Jardou jsem zůstal na ledě asi třikrát ještě před turnajem, ale teď už ani on nezůstává na ledě déle, než je nutné. I on se musí šetřit a regenerovat spíš, než aby se honil a přidával si.\nJaké to bylo, když pálil Jágr jen a jen na vás?\nNebyla to sranda! Když mi dal gól, tak se mi vysmál, že mě prostřelí čtyřicetiletej dědek. No a nenechat si dát gól od slavné osmašedesátky, to není žádná legrace.\nJak na vás jako hráč působí?\nNení legrace proti němu stát na ledě. On občas působí skoro až neškodně, ale fakt to s tou hokejkou umí. Už má svůj věk, takže se na ledě nemůže honit sem a tam jako mladý kluci. Ale je na něm vidět, že si vždycky při svém střídání šetří síly na tu útočnou fázi k soupeřovi do třetiny. Pak je samozřejmě velice platný i v přesilových hrách. On je prostě geniální hráč, co se týče předvídání hry, smyslu pro kombinaci. Moc dobře ví, kdy má vystřelit a ty jeho rány jsou strašně rychlý a nečekaný. Není sranda mu chytit jakoukoliv střelu na tréninku.\nA jaký je mimo led?\nJe to srandista, pohodář… Ale na druhou stranu potřebuje mít všechny svoje věci připravené tak, jak je zvyklý.\nV první řadě jeho brusle, potrpí si na ně, má tu s sebou svého kanadského brousiče. Pak jsou to hokejky, letos hraje s novým modelem, na kterém ladil každý detail. V kabině potřebuje mít hodně prostoru, nerad se mačká, po zápasech mu okamžitě maséři musí přinést jeho shaky. Nevím, jestli jsou to jen osvěžující nápoje nebo nějaká proteinová bomba. Dalo by se toho určitě najít ještě víc.\nKdyž jste s ním v kabině nebo na ledě, dá se od něho něco přiučit?\nOno se dá těžko takhle něco učit. Spíš se mi líbí, jaká pohoda a klid z něho vychází a ten pak předává na celé mužstvo. Tak má vypadat opravdová osobnost týmu.\nVšechny české zápasy jste sledoval z tribuny a s nimi i plno dalších. Jak na vás působila atmosféra?\nMusím říct, že se mi víc líbí atmosféra na stadionu, když jsou v přesile čeští diváci. Fandí mnohem lépe a hlasitěji, než Slováci. Ti nejsou tak dobří.


23.2.2022: Nice - Cannes\nPřipravoval jsem se poctivě. Šlapal jsem na kole zavěšeném na té brzdící stvůře, co mi v ložnici simulovala stoupání na La Corniche, koukal přitom na francouzské filmy v originále, za oknem slota a nečas, a těšil se na jih.\nA teď tu jsem, a zase přistižen v nedbalkách.\nČekal jsem teplo, čekal jsem i sluníčko, ale ne takové,je přeci ještě únor.\nNo, tak jsem si spálil uši i frňák.\nHned první den. Ale klidně bych přidal i zátylek,bylo-li by to potřeba, protože nefalšovaně zažívám sen.\nChápu proč si Roastbeefové Nice oblíbili.\nNe jako letovisko, naopak jako zimovisko, kde mráz nezalejzá pod nehty, a vítr neštípe do tváří.\nTrochu ve stylu asijského turisty jsem "viděl všechno" co průvodce píše, že se vidět má, a téměř tanečním stylem šlapal podél kýčovitě azurového moře, beze spěchu, rozkošnicky.\nAntibes, takové zrcadlo Saint-Tropez. Hra na provinčnost, kterou popírají davy rekreantů i v tomhle období.\nA pak Cannes.\nKdyby snobárna měla stupnici, Cannes by na ní bylo safra vysoko. Ale na to já nehraju.\nOstatně, ani nemohu, protože můj šatník je omezen velikostí brašen, a před šviháckým sáčkem přeci jenom dám přednost fungující bundě na kolo.\nDnešek byl vyhražený aklimatizaci, ten kousek snad ani za cyklovýlet počítat nelze.\nZítra bude ta La Corniche, podél pobřeží na Rivieře totiž neznamená, pořád po rovince.\n24.2.2022: Cannes - PORT FRÉjus\nJaké to bylo, "když v ráji pršelo" jsem se nedozvěděl. Když jsem se konečně vybabral na cestu, spustil se liják. Teplá sprška, ale protivná.\nHned jsem to fotil a posílal domů, aby věděli, že taková cesta kolem Středomoří vyžaduje tvrdé chlapy s nezlomnou vůlí a až ďabelským odhodláním. Napsal jsem tedy "prší" a než jsem k tomu stačil najít a připojit toho správně naprdnutého smajlíka, deštík ustal.\nZlověstné, tmavé mraky se odsunuly někam k Alpám a nade mnou zavládl provencálský apríl i když v únoru.\nChvilku tak, chvilku jinak, ale v celku, houby zle.\nAž na ten kopec, ke kterému jsem se s maximální nechutí blížil.\n"La Corniche, tam si dávejte pozor, kamaráda tam náklaďak nahnal do škarpy a potloukl si rameno. Řidiči jezdí jako prasata!" varovala i strašila mě slečna na recepci.\nPochopil jsem, že Fanoušové, jak jsou tím "velkým národem" a nikam moc necestují, vůbec nevědí, co je to "řídit jako prase".\nTakový normální provoz nikterak moc frekventované středočeské státovky. Necítil jsem se ohrožený ani malinko. I kopec nebyl tak zlý, jak jsem čekal, strach má prostě velké oči. Červené skalní útesy o které se rozbíjí vlna za vlnou - takovou dávku romantiky nějaký ten kopeček nepřetlačí.\nJsem v ráji, a neprší.\nDo města Port Fréjus jsem přijel v blbé době, na oběd pozdě, na večeři brzo, tak jsem zmáknul "velké prádlo".\nZítra, v Saint-Tropez, budu jako ze škatulky.\n25.2.2022: Port Fréjus - Hyères\nNa kole znám dva druhy větrů.\nVítr - kamarád, a pak vítr - nepřítel.\nVítr-kamarád se ti opírá do zad a tlačí dopředu, a často, jak už to s pomocí kamárádů bývá, považujeme to za normální a přirozené, pokud si té pomoci vůbec všimneme. To, že nám kamarádi pomáhají bereme tak nějak za samozřejmé, pohříchu tak mnoho, že občas zapomínáme i poděkovat.\nA ten druhý, nepřátelský vítr nam fučí přímo do tváře, zpomaluje pohyb vpřed, prostě škodí. Ten už nedokážeme ignorovat. S takovým větrem bojujeme a válčíme. Někdy se vyplatí se bitvě vyhnout, schovat se někam do závětří, počkat, až se to přežene.\n"Žádná bitva, ani válka netrvá přeci věčně" říkám si u kávy, když pozoruji ty kymácející se cypřiše.\n"Jindřichu, prober se, jsi v zemi, kde zuřila stoletá válka, nechceš přeci trávit zbytek svých dní v Port Fréjus?".\n"Nepřátel se nelekejme, na množství nehleďme", cpali nám od dětství do palice, nuž, Boží bojovníku, do sedla!\nNo, když jsem tak rozdělil kamarády a nepřátele, zapoměl jsem na jednu, celkem zásadní věc.\nNejhorším nepřítelem je bývalý kamarád.\nTen dokáže vymyslet pěkně mazané sviňárny, protože tě zná.\nNo, a toho "bývalého kamaráda" jsem potkal na cestě do Saint-Tropez. Chvilku, jako by nic, a pak najednou takový flákanec z boku, že nebýt živého plotu napravo, pokousal bych pangejt.\nDoplácal jsem se do Saint-Maxime a s radostí zjistil, že trajekt do Saint-Tropez funguje, berou kola, a nejbližší jede za čtvrt hodiny. Žádné vyhlížení vyhlášeného letoviska z paluby, navlečen čtyřmi vrstvami něčeho, co když mi prodávali, říkali, že v tom můžu do Antarktidy, zůstal jsem zbaběle v kabince lodi Gipsy X.\nV Saint-Tropez "chcípnul pes" a chlápek na rohu vypadal, jako by se chystal mě požádat, abych mu ho pomohl zahrabat, vzal jsem tedy "kramle". Pochopitelně, až po nezbytné fotce u četnické stanice.\nTeď napříč tím poloostrovem, přes horu.\nHora má jednu positivní vlastnost, tvoří závětří.\nNějakou muziku na kuráž?\nPřipojím reproduktorek a už se je to tam - motivační píseň "Aj tak sme stále frajeri".\nBaže jsme. Ale ne zas takoví, abychom si 55 km od cíle ztrhli pajšl na blbě strmém kopci. Procházka do kopce za přemítání, jak se stalo, že se v té mé "diskotéce" v mobilu dostali za Petera Nagy Buty. Nevadí, šlape se dobře, a jen píseň "Umírám" načasovaná přesně na vršek kopce, byla nepatřičná.\nNení kopec, co bych na kole nezdolal, tedy procházkou vedle něj.\nA pak už jen samá positiva.\nZ kopce dolů a pak zhruba od města Cavalaire-sur-mer až do Hyeres, po trase bývalé železnice.\nCyklotrasa není zcela hotová, ale "ce n'est pas grave", když stoupání jsou natrasovaná tak, aby to zvládl "ohnivý oř", devatenáctého století.\nJak psát o Rivieře?\n26.2.2022: Hyères - Marseille\nNemám rád, ba hůř, přimo nesnáším, průjezd s naloženou silničkou velkým městem. Tu dlažba, tu výmol či výtluk, jinde zase chybí dekl kanálu, a když se daří projíždět místy,kde to v noci žije, člověk musí kličkovat mezi střepy z rozbitých sklenic.\nA do toho ty semafory, kolony a zúžení, pořád se brzdí a rozjíždí, nebo fest přišlapuje, abych nebyl za cykloprudiče co brzdí provoz, dobře a zkrátka, pět kilometrů městem mi dá zabrat jako padesát na silnici.\nTo jsem si uvědomil, když jsem projel centrem města Toulon.\nA hned mě došlo, že dneska bude ještě hůř.\nČeká mě Marseille, a to už je safra velké město, druhé největší ve Francii.\nAle před tím pohádková cesta kaňonem d'Ollioules, a pak ten kopec ...\nKdyž tak potím krev v takovém kopci, než dostanu rozum, sesednu a tlačím,honí se mě hlavou všeljaké věci.\nProč to dělám? Proč si nevezmu toho gravela s motorem? A proč vůbec se někam pořád ženu, ale pak, když svah už je méně strmý, a zase sedím v sedle, vše zapomenuto a kdyby jen to, přičte se to do seznamu "proč ne, vždyť to nebylo tak hrozný, hele, jsi nahoře".\nA cestou dolů, vítr co hučí kolem uší, zase ty rozumné nápady odfoukne, abych si v nějakém příštím kopci zase říkal "jsi to, Jindro, fakt nenapravitelnej mezek".\nA pak ta Marseille.\nDvacet kilometrů něčím jako předměstí, kde přebývají, protože kdyby tam bydleli, nebyl by to takový chlív, podivné existence, co za mnou otáčí hlavu s výrazem nefalšovaného opovržení. Brrr.\nNavigace ukazuje Vieux Port 5 km, když se to smetiště náhle mění v město. Demonstrace na podporu Ukrajiny, ale mnohem více lidí se baví po okolních kavárnách, restauracích a barech.\nJá toho mám dost. Nebylo to daleko, malinko přes 80, ale bylo to výživné.\nHanka Zagorová v písničce "Kdyby se vrátil čas" zpívá:\n"Je to něžné jako vánek,\nje to moudré jako spánek".\nO tom, jak to s tou něžností větru je, jsem psal předevčírem, a dnes tak přemýšlím, co může být na spánku moudrého. Neznám nikoho, kdo by se prospal ke genialitě, ale kdo ví...\nMě se podařilo na dnešek spát bez několika minut celých 12 hodin. A to jsem v Marseille neponocoval a nehýřil, ale už v devět večer "tloukl špačky".\nKdyby mě nevzbudil kravál pod okny hotelu, spal bych možná až doteď, a stal se tak mudrcem.\nPřesto, protože "ráno moudřejší večera" rozhodl jsem se že nemám ani trochu malinko chuti kodrcat se tím nevlídným a nepřátelským předměstím města, které se stalo i Edmontovi Dantèsovi osudným, a že popojedu vláčkem někam ven. Co někam, pojedu rovnou do Arles, a nebudu se pachtit proti větru cestou, kterou už znám. Prostě ten den využiji k regeneraci, odpočinku, a i zevrubnější prohlídce města.\nNo, a pochopitelně, musím zajet k tomu Goghovu mostu, který je tak falešný, asi jako moje dnešní "cyklojízda". Viz také.\nMěl-li bych určit město z Provence to nejprovencovatější, nebyl by to Avignon, ani Grasse, ale právě Arles. Úzké uličky vyzdobené květináči, žlutavé fasády, a oprýskané okenice, kavárničky a bary.\nVincente, já ti rozumím.\nNavštívil jsem i místo, kde do roku 1944, než by vybombardován a následně stržen, stál Vincentův "Žlutý dům". Jinak starý Arles asi v roce 1888, nevypadl mnoho jinak, ale to poznám až za šera, protože se chystám na výpravu do nějakého toho baru, kde s Gauginem vyváděli ty své kousky.\nNo, a pak ještě dům, kde zjevně ambice předstihla talent, nebo dobu, nebo, a to nejspíš, obojí zároveň.\n28.20.2022: Arles - Sète\nTak jsem se ocitnul v Occitánii.\nOstatně jako i místní.\nV roce 2016 proběhla ve Francii územně-správní reforma s bohulibým cílem ušetřit peníze daňových poplatníků. Tak některé regiony sloučili ve větší a sloučením Languedoc-Roussillonu s Midi-Pyrenées vznikl region, kterému říkají Occitanie, která ve skutečnosti je jen malou oblastí v tom regionu.\nAsi jako kdybychom sloučili Severomoravský a Jihomoravský kraj a ten nový region nazvali Haná.\nVětší region potřebuje větší úřad, ovšem přesunout ty haldy úředníků z Montpellieru do pár stovek kilometrů vzdáleného Toulouse se nezadařilo, tak se přijmuli noví, a ti staří, v Montpellieru zůstali, jen jim úřad nějak formálně přejmenovali. Takový státní úředník má vždycky práce až nad hlavu, a kdyby neměl, vymyslí nějaké povinné hlášení, co musí občané vyplňovat, a on to zase nebude stíhat kontrolovat.\nVětší region, více úředníků, vyšší náklady.\nNeušetřilo se, naopak.\nDalší, co máme my - Evropané, společné napříč Unii.\nReformuje se, aby se ušetřilo a dopadne to jako vždycky.\nTo opevněné město Aigues-Mortes, které dříve stávalo na mořském břehu, tu bylo dříve, než tato oblast vůbec náležela Francii. Francouzský král Ludvík IX, ale potřeboval přístav, a tak v bažinatém kraji, v druhé polovině 13. století prostě vybudoval město.\nDnes je vlastně jen turistickou atrakcí, ale za vidění vážně stojí.\nTo o pár kilometrů dále je jiné město, založené na zelené louce, tedy spíše bažině, už s cílem, tou atrakcí pro turisty být. Letovisko Grande-Motte bylo vystavěno mezi léty 1960 - 1970, jako výkřik tehdejší moderní architektury. Nechtěl bych tam v nějakém z těch apartmánů trávit dovolenou, ale styl to má, ne že ne.\nA pak už jen kousek, podél kanálu do Sète.\nMezi lagunou a kanálem je úzká šíje s cestou z uježděné hlíny. Prosvištíte-li to na kole, což je zakázáno, zkrátíte si cestu z Pálavas do Sète o 10 km.\nNedělejte to, pokud si nebudete jisti, že je už dlouho sucho. Ten zákaz má svůj důvod.\nNa vlhkém blátě to nebezpečně klouže, jednou mi to podjelo tak, že jsem si o plot provedl "veletrh", jak říkal můj táta situaci, kdy si natrhneš kalhoty, trenýrky i zadek.\nMě se těch 10 kiláků dneska hodilo, tak jsem to risknul , ale neříkejte, že jsem vás nevaroval.\nO tom se zase určitě někdy rozepíšu.\nDneska ráno jsem řešil jeden zásadní problém: jak se obléknout.\nJestli jako na kolo, nebo spíše jako na večeři. Jiný úbor s sebou nemám. Rozhodl jsem se pro kolo z jediného důvodu. Prostě mám toho na sobě víc, tedy méně v zavazadlech.\nVydal jsem se tedy vymóděn na cyklouna směr nádraží v Sète.\nVčera jsem to zatajil, ale dneska už s musím s pravdou ven.\nMěsto Arles má na mě asi pifku, protože když jsem zde byl na kole poprvé, v květnu 2015, roznemohl se mi právě tam artrotický kotník, že jsem na pravé noze sotva stál. Letos na mě přichystal jinou léčku. Zhruba o půlnoci mě začal bolet zub, tedy lépe dáseň pod nějakým tím zbytečným, co mi do 45 let rostl a bolel, a od té doby jen zlobí. Měl jsem s tím problémy už před odjezdem, a tak mu můj drahý dentista dal na cestu antibiotika, kdyby bylo zle. Ono když se to hojí, potřebuje to absolutní čistotu, a taková bagetka v poledne, bez toho, aby si člověk pak pořádně vydrbal dásně a vypláchnul listerinou prostě způsobí pohromu. Vím to, přesto jsem tu chybu udělal.\nA pak už drhnutí a čištění nezabírá, zánět se rozjíždí, došlo na ty antibiotika.\nAniž bych včera lámal rekordy, byl jsem zase večer na odpis.\nSoně nic neutajíš, pozná na mě i na dálku, že tu něco nehraje.\n„Ty jsi pitomec, narveš se antibiotiky a místo abys odpočíval, sedneš na kolo!\nBuď s tím přestaneš, nebo, příště nikam! “\nTak jsem přestal, přesunul se vlakem do Narbonne a odtamtud do Carcassone.\nZítra tedy budu mít jen krátkou etapu, do Quillanu, třetí den na práškách, to už bych měl dát.\nZ Narbonne jsem stihnul vidět to co se za dvě hodiny stihnout dá, tedy vlastně jen „impresse“.\nA přesvědčení, že se sem vrátím, a prohlédu to zevrubněji, aniž bych musel jedním okem neustále střežit kolo. Jasně, zkouknul jsem Cathédrale Saint-Just et Saint-Pasteur, i slavnou Via Domitia na náměstí před radnicí. Přesný opak včerejší Grande Motte, která byla navržena Jean Balladurem v jednotném stylu, na tomhle náměstí se potkávají snad všechny architektonické styly najednou, a přesto jim to dohromady sluší.\nA pak další vlak do Carcassonne.\nKdo by neznal Cité.\nVím, je to všechno trošku falešné, trošku umělé, ale tááák romantické, zvláště v tomhle období, kdy není přetižené turisty. Těšil jsem se, že si dám někde v té jakoby středověké restauraci pívo, ale na ty bobule co zobu by to asi nebyl dobrá nápad. Tak alespoň kafe.\nA úlet v myšlenkách do dětství, kdy jsem jako osmiletý kluk vydržel na obrázek tohoto města zírat celé hodiny a představoval si ty rytíře v brnění, halpartníky a napjaté tětivy kuší.\nNejsem tu poprvé, a doufám, že snad ne i naposled, přesto nacházím stále něco nového.\nVěděli jste, že v Cité je museum inkvizice a mučících nástrojů?\nChystám se jim závěti odkázat své zelené kolo.\n2.3.2022: Carcassone - QUILLAN\nNěkdy je dobré nespěchat a nehltat kilometry. Jenže vysvětluj to člověku , který je zvyklý celý život běžet k nějakému cíli, odškrtávat "splněno" a vytěsnil slůvko "nejde".\n"Když nemáš rozum ty musím ho mít já, řekl si Osud a naládoval mě těmi antibiotiky, co stejně nějak moc nefungujou. Ale stalo se, cestu jsem rozpůlil, místo abych dojel do Ax-des-Thermes, zůstal jsem pod horami v katarském městečku Quillan.\nZ okna koukám na hrad a říkám si: "Jindřichu,asi nastal čas ubrat, vždyť je to fajn!.\nMísto, abych jako před osmi lety vyrážel do tmy, pohověl jsem si u snídaně, v klidu se natáhnul do všech vrstev oblečení, čekám chladno, a poklábosil se slečnou recepční o včerejší večeři a dnešních plánech.\nVím, že jim je šumák, co budu dělat, ale je milé, že jim povinnost velí zdvořile se vyptávat.\nStoupám do mírného kopečka a hlavu stáčím k zmenšujícímu se Cité de Carcassonne, nevím proč mi ta turistická past tak imponuje.\nSlunce nezáří jak na Riviéře, třešně a meruňky sice kvetou, ale jinak ta země moc jarně zatím nevypadá.\nJsem na cestě sám. Kopíruji tok řeky Aude, není to čistá rovina, ale hory taky žádně.\nTo si pamatuji ze své první cesty do Pyrenejí.\nTedy pamatuji si jen místní supermarket, kde jsem kupoval k snídani nějaký ten sendvič. Město jsem ignorantsky obejel, když se chce někam dojet, není čas na okounění. Ne dneska.\nPřemýšlím o těch Katarech, které vyraždili, aby pak tomuhle kousku země říkali Pays Cathare - Země Katarů. Stejně nic nevykoumám.\nProč se museli lidi furt mordovat?\nProč je to za ty tisíce let nepřešlo?\nA hele, tady novější vzájemné vraždění se.\nNa tomhle místě padl 17.srpna 1944 poručík americké armády Paul Swank, a na vlastní přání tam byl i pochován.\nTaková krása kolem.\nA malinko nahoru a malinko dolů a je tu Quillan, který, kdybych spěchal,bych také znal jen z cedule u silnice.\n3.3.2022: Quillan - Ax-les-Thermes\nNejsem asi sám, komu děsně vadí loučení. S lidmi co mám rád , nebo i těmi, co vlastně jen znám a mohl bych je mít rád, kdybychom se nemuseli rozloučit.\nAle se mnou je to asi trochu horší. Já se nedokážu rozloučit i s věcmi. Moje Soňa to nechápala, jak je možné, že každé léto, tedy bylo jich asi 15, oblékám stejnou plážovou košili, a potají mi ji sebrala ze skříně, a odnesla do popelnice. Prý že dělám ostudu v opraném hadru.\nA tak to bylo i dneska ráno.\nŘekla mi: do kopců si žádné zbytečné věci neber. Zapomeň na to. Staré slipy. Vyhoď to. Triko, co už pohromadě drží jen z povinnosti, vyhoď to.\nZbav se té veteše, ať si v kopcích co nejlehčí.\nKdyž to neuděláš ty, udělám to já až dojedeš a pak si tu zátěž vezl zbytečně!\n"Tebe já mám zahodit?" stýskám si nad tričkem co mě na kole provází 10 let. Ach jo.\nTak naposled, spolu.\nOblékám jej jako odsouzence, dneska tě, milý brachu, propotím, a půjdeš do "basury" (tak Soňa říká popelnici od té doby co se naučila španělsky).\nTakové smutné oblékání bych nepřál nikomu.\nBylo se mnou léta, to tričko, to si nezaslouží.\nA tak trochu v nostalgickém rozpoložení jsem se vydal do hor. Prvních 12 kilometrů, se jen stoupá, zhruba z 250 na 850 nad mořem. Ale sklony jsou něžně mírné, žádná "zlá hora" Mont Ventoux, doucement, jemně vzhůru. Strašili, že bude pršet a výše sněžit, nic takového. Čisté azuro.\nPo 12 km následuje něco jako náhorní plošina, to už kolo jede samo, a já lituji, že nikdo z lidí, co mám rád tu není, protože jestli tohle není štěstí, jaké by už mělo být.\nModré nebe, Pyreneje, já a moje zelené kolo,nic mě nebolí (už ani ten zub), tohle je den jak má být.\nCesta z Quillanu má takové tři stupně, těch 12 km, pak asi 20 km na náhorní plošině, pak zase schod, na asi 1280, Col Sept Frères, a pak zase dolů, malinko.\nA pak třetí stupeň z Prades na Col Chouila, 1431 m.n.m.\nŽádné násilí, brutální sklony, a i ten vítr se stal kamarádem. Vím, že je to jen past.\nAle chci se sem vrátit. Ten štástný den zopakovat.\nZ Col Chioula už jen z kopce .\nPan hotelier byl připraven, a to tak dobře, že to na mě zkoušel anglicky. Vlezprdelka, uměl jen číslovky.\nTak tu sedím nad tím tričkem, a říkám si.\nTo ti neudělám. Nezůstaneš v cizí zemi, kde ani netuší, že Československo už 30 let není.\nBylo si se mnou leckde.\nMám plán, schovám tě před Soňou v knihovně za Dumasem. Tam nepůjde.\nNo, přežil jsem.\nOno to na Portu Granvalíra nebylo tak daleko, 35 km, sice do kopce, ale taky žádné vražedné stoupání,hezky rozloženo ze 750 na těch 2400.\nJen počasí nic moc, nejdřív déšť, pak sněžení.\nHora padla, no a já těsně po ní.