Dara Rolins: Jsem svůj hlavní manažer – Dara Rolins: Jsem svůj hlavní manažer – Neovlivní – investigativní deník o vlivu a lidech\nNejdřív to bylo děvčátko se zázračným hlasem. Pak dívka, která vykročila svou vlastní cestou a vnitřně zuřila, že kamkoli přijde, všichni stále vidí jen ten „Zvonček šťastia“. Nenechala se zválcovat, nenastoupila do estrád, místo toho kamínek po kamínku stavěla své vlastní impérium. Prolíná se v něm kvalitní hudba, móda, životní postoje, ženský princip. Její jméno – Dara Rolins – je dnes značkou samo o sobě. Značkou, o kterou se Dara pečlivě stará, promýšlí další kroky, přesně ví, kdo je její cílovka a kam se chce posouvat dál. „Reálně si připouštím, že v showbyznysu hraju vysokou hru, ne-li tu nejvyšší, a jsem na to pyšná. A jsem ráda, že ani po těch více než třiceti letech v showbyznysu necítím žádný tlak, ale že to taky nijak výrazně neprožívám, jako tomu bylo před deseti nebo dvaceti lety. Všechno je o nastavení, a já nastavení mám.“\nPokud její jméno zadáte do vyhledavače, dostanete stovky a stovky článků, ve kterých se dozvíte, kde jí naposledy tleskali módní kritici, jaký krém používá, kolik vypije vody nebo jak začít cvičit, abyste dosáhli její dokonalé postavy. Pak také, jak vychovává dceru nebo zda zrovna pláče do polštáře kvůli chlapům (ne). Tak nic z toho nečekejte.\nArchiv Dary Rolins\nDara Rolins souhlasila s velmi otevřenou zpovědí, v níž odkryla, jak pracovala na své image, jak „projekt Dara“ funguje. Jak přemýšlí o své práci, proč pro ni přestalo být hendikepem, že ji tuzemská rádia vlastně nehrají, a také jaké to je, žít celý život na očích veřejnosti. Neuhnula před žádnou otázkou, a i když požádala o možnost text před publikováním vidět, nezměnila ani větu. „Ano, to jsem já,“ vzkázala z Paříže, kam odjela na slavnostní představení nového modelu chytrých telefonů značky, která si ji – coby jednu z nejvlivnějších osobností českého showbyznysu – vybrala jako tvář kampaně.\nNeo: Už od sedmi let se pohybujete v showbyznysu. Jak celý ten kolotoč vlastně vnímáte?\nTak bez pardonu: Důležité je se z toho prostě nepos***.\nAno, je to můj život, ale abych lidem musela všechno prezentovat v duchu, jak s tím mám hodně úsilí a práce a jak jsem právě kvůli tomu důležitá a významná a nemám čas na nic a nikoho, protože se přeci musím zabývat prací, která mi dává strašně zabrat, tak takhle to není.\nUž samotný podtitul toho, co dělám, je svobodné podnikání. A já ve své práci svobodu skutečně cítím. Přestože jsou na mě kladeny nároky a zodpovědnost vůči dalším lidem, které živím, nebo vůči firmám, pro které dělám, tak i já sama jsem v roli ne zaměstnance, ale spíš partnera – a už to svazuje. Tak si i tak vybírám, s kým do toho chci jít a s kým ne.\nReálně si připouštím, že v showbyznysu hraju vysokou hru, ne-li tu nejvyšší, a jsem na to pyšná, a i když tady platí „máš, nebo nemáš“, tak jsem ráda, že se daří mně, rovná se mé rodině a kolegům. A jsem ráda, že ani po těch více než třiceti letech v showbyznysu necítím žádný tlak, ale že to taky nijak výrazně neprožívám, jako tomu bylo před deseti nebo dvaceti lety. Všechno je o nastavení, a já nastavení mám. Vyhovuje mi, jak žiju, a svoboda je pro mě číslo jedna.\nNeo: Je nezpochybnitelné, že jste od Darinky až k Daře ušla pořádný kus cesty. Jaké ale bylo dětství Darinky, která možná měla v sedmi letech řešit jiné věci než domlouvání koncertů? Byla jste na to připravená?\nStoprocentně. Když se dívám na různé talentové soutěže, v nichž jsem taky byla jako porotce, tak si říkám, že je jen pár vyvolených. Není to jen o tom, že mají hlas, ale o celkovém balíčku, který když se správně namíchá, tak funguje.\nOpravdu si myslím – a to, že jsem tady, je toho důkazem –, že patřím k těm, kteří velmi brzy a jasně zafokusovali a pochopili, kvůli čemu tady jsou. Tohle umím, tomuhle se budu věnovat.\nRozpoznala jsem svůj talent a řekla si, že ten budu rozvíjet a budu se držet svého kopyta, dám do toho všechno, nebudu spěchat, budu to dělat poctivě, s láskou a přirozeně, jak to cítím. A tak nějak to bylo už v těch sedmi.\nJistě, lidé, kteří se tehdy kolem mě motali, byli ti, kteří umí podobné věci rozpoznat. Umí se takříkajíc očmuchat. Cítíme se, vnímáme se. Já dnes taky rozeznám talent od nadání. Umím odhadnout, jestli ta pěkná holčička s talentem má i na to, být v showbyznysu. A já jsem tehdy splňovala všechny předpoklady. Bylo to přirozeně a správně namíchané. Lidi, kteří talent měli rozpoznat, jej rozpoznali a taky to ve mně nějak nastavili.\nAle… opravdu si nemyslím, že by se mi bez nich kariéra nepovedla. Bez Karla Gotta a partičky kolem něj. Nemyslím si tedy, že nebýt Zvonků štěstí, tak bych neměla kariéru. I když mě lidi v Čechách vždycky vnímají jako tu, co má ty Zvonky, tak i kdyby nebyly, já bych si cestu našla. Šla bych jinudy, možná i oklikou, ale cíl by byl stejný. V pěti letech jsem opravdu s jistotou věděla, že mě tohle bude živit. A čím jsem byla starší, tím víc jsem narážela na lidi, kteří mi odkývali, že na to mám.\nNeo: Kdo vás na samotném startu kariéry pošťouchl? Byli to rodiče?\nTi ani ne. Ti byli spíš okouzleni. Dlouhodobě (smích). Byla to sestra. Byla to právě ona, kdo mě vzal za ruku, zaťukal na dveře a zcela konkrétně strčil nohu mezi dveře a říkal, ať si mě i přes dětský věk poslechnou.\nNeo: Sestra Jana se vlastně v showbyznysu coby textařka a manažerka pohybuje taky.\n• Do showbyznysu vstoupila jako Darina Rolincová, rozená Gambošová, v sedmi letech. První desku vydala o dva roky později.\n• Zásadní boom v kariéře přišel v jejích 12 letech, kdy s Karlem Gottem nazpívala Zvonky štěstí.\n• V Německu mohla mít slibnou kariéru, vybrala si však vlastní cestu a velký kontrakt odmítla.\n• Spolupracovala s řadou hudebníků, mezi nejznámějšími projekty, do kterých se zapojila, jsou kultovní Sexy Dancers. Vedle zpívání se věnuje i podnikání online, je vyhledávanou influencerkou.\n• Co ji inspiruje? Sama to popsala v písni Poď sa rozbiť: „Ja milujem rap, (to mi ver), milujem od ABBY ‘Dancing Queen’, počúvam electro, R&B, dance, neo soul, folk, reggae, som jazz.“\n• Celkem má na kontě přes dvacítku alb, zatím poslední s názvem Etc vyšlo v roce 2017.\n• S muzikantem Matějem Homolou má jedenáctiletou dceru Lauru.\n• Před sedmi lety měla autohavárii, při níž zemřel člověk, dostala 18 měsíců podmínečně s odkladem na 2,5 roku, 3 roky zákaz řízení a povinnost odškodnit pozůstalé.\nDneska je spíš máma dvou dětí, žije s producentem Danem Hádlem. Nedávno spolu dělali na muzikálu Trhák. To je jejich takové děcko. A tehdy jsem byla její „projekt“ já, i když to zní trochu necitlivě. Ona měla čuch. Pohybovala se v Bratislavě a byla přerostlou fanynkou Modusu, Mariky Gombitové, Mekyho, Laca Luceniče a dalších. Tudíž věděla, kde na to hudební podhoubí narazí. A když do stejného baru přijdeš pošesté, tak jste kámoši a už to jede. A tím, že byla o devět let starší, tak tuhle možnost měla. Z fanouška se stala kámoška. Jednou mě právě vzala na nějakou rodinnou oslavu v parku, a když mě poprosili, ať jim teda zazpívám, tak všem padly trenky. A bylo.\nNeo: Z vašeho pohledu tedy sedmileté dítě může být připraveno na velký showbyznys, byť by reálně mělo mít úplně jiné „starosti“?\nU mě to bylo jednoduché. I z pohledu rodičů. Zpívání bylo všechno. Když to lehce přeženu, narodila jsem se, abych zpívala. A zpívala jsem pořád. A bavilo mě lidi bavit. Vždycky přišla návštěva a se ségrou jsme udělaly set-up, jak se dnes říká. Postavily jsme ze všech možných židlí hlediště, návštěva se posadila a následovaly dvě disciplíny, ve kterých jsem byla výjimečná. Bylo to zpívání a ukazování předpovědi počasí. (smích) V tom jsem byla prostě dobrá. Ale nikdy jsem neměla pocit, že by moje dětství bylo o něco ochuzené. Spíš naopak.\nCo se doma poslouchalo, tak jsem měla záhy díky ségře v přímém přenosu. Chodila jsem do zákulisí Bratislavské lyry s Elánem, Modusem a Marikou a všichni mě zbožňovali, protože jsem byla ta malá roztomilá blonďatá holčička, které kdykoliv někdo řekl zazpívej, tak já zpívala. Byla jsem jak na baterky. Stačilo mě jen zmáčknout a já jela. (smích)\nAle pozor, zpívala jsem jejich písničky, žádné dětské. To je výhoda starší sestry, která ty legendy poslouchala a přirozeně je do mě hustila. Pochopitelně to moji vrstevníci neznali. Slovensko je funkové, vždycky bylo a vždycky bude, tudíž se i písničky daleko víc transformovaly do muziky, kterou hudebníci poslouchají. I ten Janko, Meky i Marika jsou na něčem odchovaní. A když se s nima kámošíš, tak tě tyhle věci začnou zajímat. Začneš to s nima poslouchat v autě, na návštěvě, takže nám vždycky psali ty správné hudby, které jsme si různě přehrávali. Můj děda byl navíc Rakušák, tudíž půlka rodiny žila v exilu, a díky tomu jsem měla na základní škole na kazetách muziku, která nebyla k sehnání. Pamatuji si moment, kdy jsem začala dělat s Karlem, Láďou Štaidlem, Ondrou Soukupem a Jitkou Zelenkovou. Regulérně si ode mě půjčovali kazety. Když jsme jeli na vystupko, tak vždycky vzešel dotaz, kdo bude DJ. Darinka. A koukali, co to mám za muziku, protože některé věci vůbec neznali.\nNeo: Nedostala jste se do party snadněji právě díky tomu, že jste byla dítě, ke kterému se snadněji vytvoří vztah než k dospělému?\nPojďme si to říct narovinu – a to já umím. Dnešní Dara se umí podívat na malou Darinku a oprostit se od všech věcí kolem. Já jsem opravdu byla výjimečná. Když si pustíte moje písničky z té doby, ten rozsah.\nA vracím se znovu k sestře, která hudebnímu pedagogovi strčila zmíněnou nohu do dveří jen proto, aby si mě i přes nízký věk poslechl. Svolil s otázkou: „Tak co mi zazpíváte?“ A já: „My Funny Valentine“. To, co jsem poslouchala, mi jasně udávalo směr. Lidi si museli říkat, že nejsem úplně „normální“ holčička. Jenže ty emoce mnou skrze hudbu cloumaly odjakživa. Dokázala jsem se jako dítě rozbrečet a nevědět proč. Prostě to tam bylo.\nNeo: Prošla jste si hodně rozmanitým hudebním vývojem. Od pop-rockové Darinky přes funkové Sexy Dancers až po současnou R&B a danceovou Daru Rolins. Bylo složité najít vlastní hudební identitu?\nBylo to občas zmatečné, to je jasné. Do vývoje zasáhly různé vlivy jako puberta, dospívání, stěhování, Praha a konzervatoř. Chvílemi jsem nevěděla, jestli nechci být víc dramatická umělkyně, herečka. Muzikál mě nikdy nelákal. Tam jsem to měla vyřešené.\nJenže to byla přesně doba, kdy doznívala éra Zvonků štěstí, což pro mě bylo do určité míry břemeno. Neuměla jsem se s celou situací vyrovnat, ztotožnit, někdy jsem se možná i styděla. Však i dneska se stane, že mě někde představují jako „tu, co nazpívala ty Zvonky“, byť jsem před i po udělala hromadu jiných věcí.\nDarinka pro pamětníky. Repro: Neo\nNeo: Holt musíte počkat, až se vymění generace.\nNo, asi jo. Dneska se tomu samozřejmě směju, ale bylo období, kdy mě to i štvalo a nechtělo se mi o tom po stopadesáté mluvit. A ano, určitě jsem vnitřně prošla i v souvislosti s pubertou nějakou rebelií. V Německu mi nabízeli úžasné kontrakty, ale vše chtěli ponechat v rovině takzvaného „šnulce“. Fungovalo to, bylo to ověřené. Karel byl toho reprezentantem. Zvonky mu, a ne že ne, totálně nakoply kariéru v Německu. Vždycky ji tam měl, ale po Zvonkách to byl neskutečný twist. Však jsme projeli celou Evropu, všechny hitparády, měli jsme neuvěřitelně našlapaný kalendář. A v tomhle okamžiku přišla otázka „Co bude s touhle holkou, kterou všichni znají?“. Jenže. Od začátku jsem to měla v sobě ložené úplně jinak. Nebyla jsem něčí projekt, ale osobnost, která věděla, co chce. Vzpomínám si, jak František Janeček chtěl, abych nazpívala duet s Pavlem Horňákem. A já coby jedenáctiletá holka jsem Františkovi řekla: „Ne, já nechci.“ Byla to legendární historka, která kolovala showbyznysem. Čekala jsem, jaká bude Františkova reakce, a ten se pak jen hlasitě smál se slovy: „Dobrý, ty mě bavíš.“\nDomlouval mi i Karel. Říkal, že je škoda, že nechci vzít nabídku Poligoru, který chtěl natočit desku. Že je to super příležitost za super peníze, že bych měla otevřený trh. No jo, jenže jsem věděla, že bych nemohla zpívat, co chci. Já nechci zpívat lidové písničky v moderním hábitu. Pořád to bude lidovka. A to já nechci. Pak nezbylo než se vzájemně respektovat, byť už se pak naše cesty rozešly. To mi mohlo být nějakých šestnáct let.\nNeo: Co bylo pak?\nPak následovala pauza. Odjela jsem se zamilovat do Ameriky. Byl to trošku vzdor. Říkala jsem si, že pomyslný bič po mně švihá od sedmi a že teď nechci dělat nic. Měla jsem nějaké koruny, jenže se rychle rozkutálely. (smích) Ani nevím, jak dlouho tohle období trvalo. Už na něj moc nevzpomínám, novináře už moc nezajímá, ale vím, že to bylo období ticha, ve kterém nastal přerod z Darinky na Daru. Vrátila jsem se, začala používat nové jméno, což trvalo pár let, než si na to všichni zvykli. Však taky kroutili hlavou, na co si to hraju.\nNeo: Kdo vlastně vymyslel umělecké jméno Dara Rolins?\nVlastně ti Němci. Stala se taková věc, že mě chtěli tak moc, že přistoupili na moje podmínky, které jsem si v těch patnácti dala. Od „šnulců“ jsme ustoupili a zvolili pop. Natočila jsem právě v Německu a v Británii jednu desku, německé BMG do toho dalo i dost peněz. Měla jsem radio tour s Backstreet Boys nebo N’SYNC, ale mělo to jednu jedinou chybu: nežila jsem tam. Nebyla jsem v Německu domácí. Všechno se řešilo na dálku z Prahy, do toho jsem byla pořád školou povinná. Prostě komplikované. Neuměla jsem si představit, že bych žila jinde. A právě Němci byli ti, kteří vymysleli „Dara Rolins“, aby to bylo pro evropský trh srozumitelnější.\nAni gram tuku. Foto: Archiv Dary Rolins\nNeo: Jedna věc mi ale vrtá hlavou. V rádiích vás s novými hity a stylem, který razíte, moc neslyšíme. Rádiový mainstream nejste. Přesto máte fanoušky a prodáváte se. Živí tedy současnou kariéru vaše hudební minulost?\nMáte pravdu. Byly doby, kdy mě hodně mrzelo, že mě rádia nehrají. Samotné mi vrtalo hlavou, čím to celé je. Vždyť moje muzika je prokazatelně kvalitní. Už jen tím, že polovina věcí vznikla v zahraničních produkcích. Zřejmě vadilo, že Slovenka zpívá anglicky, byť to zní světově.\nNeo: A to je mi právě ta záhada.\nMně taky, ale už jsem to skutečně přestala řešit, protože bych se v tomhle Matrixu utopila. Logiku to nemá. Prostě to tak je. Má to ale jedno plus. Díky tomuhle, přestože jsem na trhu tak dlouho, není moje značka tak profláklá. Trošku mi to hraje do karet. Nechci říct, že jsem vzácná, ale je mě málo. A když mě chceš, tak si mě musíš najít. Rádia ani televizní estrády ti mě nenaservírují.\nDíky tomu jsem se etablovala jinam. Jsem ta, co si žije trošku po svém, velmi zajímavě, a v té „točbě“ jsem objevila spoustu dalších možností a variant, které se mi nabídly právě proto, že se netočím v tom obrovském zaběhnutém česko-slovenském modelu showbyznysu. A tohle má logiku.\nNeo: Monkey Business na tom třeba budou obdobně. A přitom je lidi chtějí.\nNebo Rytmus. Je nejprodávanější. Ale proč hrají všechny ostatní rapery a jeho ne? Nejednou jsme to spolu rozebírali a trochu se tomu i smáli.\nNeo: Jak vás vůbec vnímají Slováci?\nZ pohledu médií a rádií jsem na tom trošku lépe, ale ani tak nejsem mainstream. Což speciálně na Slovensku mi o to víc přidává na kvalitě, stálosti a respektu, který se mi dostává od lidí, od kterých ho potřebuji. V číslech prodejnosti nedosahuji takových výsledků jako jiní, ale v zásadě o to ani nestojím.\nS dcerou Laurou. Foto: Archiv Dary Rolins\nNeo: Pravdou je, že CD dneska nikomu nevydělá a mladší generaci najdeme spíš na streamovacích službách, jako je Spotify. Jakých výsledků dosahujete tam?\nTam je jiný svět. Tam jde o miliony přehrání. Na sociálních sítích mě sleduje zdaleka nejvíc lidí, co mě vnímají, sledují, poslouchají. Zajímám je nejen jako zpěvačka, ale jako člověk, reprezentant ženského principu, schopnosti vybudovat kolem sebe impérium s hlavou i patou a dlouhodobě rolovat a tlačit dopředu.\nNeo: Jasně, jste i influencerka. Když byste mi měla procentuálně říct, z čeho se skládá vaše práce, jak by pomyslný koláč vypadal?\nAsi to neumím říct přesně. Ale pravdou je, že už dávno to není jen o hudbě. I když je pořád priorita a vydělává mi slušné peníze, tak pozoruji, že poslední tři roky se k muzice přirozeně přidaly další věci včetně práce se sociálními sítěmi.\nA zase. Nijak programově jsem to neřešila a neplánovala a neradila se, jak to spousta lidí má. U mě účty přirozeně nabyly na objemu a staly se další platformou, i obchodní. Jenže je to tak, že kdyby nebylo jedno, nebylo by ani druhé. Ale nikdy nedám přednost té druhé straně mince před tou první. Stále jsem muzikant a stále se chci v prvním plánu vyjadřovat hudbou a nechci dělat jiné věci na úkor třeba počtu vystoupení, klipů nebo písniček.\nDokonce jsem kvůli sítím přibrala manažerku, která organizuje čistě tyhle záležitosti, a pak mám manažera, který řeší čistě hudební práci. Najednou toho začalo být moc, ale obsah na sítích si zatím kočíruju sama, což se partneři u schůzek často diví.\nNeo: Jenže víme, že showbyznys umí dávat, ale i brát. V jakém směru „bere“ nejvíc?\nLidi hodně skloňují soukromí. Je to ta oblast, která je v ohrožení, v našem případě výrazně.\nAle… já to mám opět trochu jinak. Sláva přišla brzy, neznám to jinak. Nemám srovnání. Nevím, jaké to je, když vás lidi neznají. Na mě čumí od sedmi. (smích) Jsem zvyklá, že jsem pod drobnohledem. Že cokoliv udělám, je komentováno, v horším případě nikoli jen pár lidmi, ale rovnou dvěma národy. Svobodu, že jdu po ulici a nikdo mě nezná, nelze prožít nikde. Dělám si výlety s kámoškama, s dcerou, ale nedávno i s Patrikem, ale vždycky někde potkáte Čechy nebo Slováky. A zrovna v těch soukromých chvílích jako při přestupu na letadlo, na pláži a podobně. Stejně někdo zaťuká na rameno a řekne: „Můžu se s vámi vyfotit?“\nTohle je asi jediný moment, kdy cítím jistý druh deformace. I teď, když sedíme v kavárně, jsem v takovém mírném stresu a střehu. Jsem. Vnímám to. Stejně jako když jsem na letišti v gatu, tak cítím, že si mě lidi fotí. Radši se otočím a řeknu: „Klidně za mnou pojďte, bude mi to příjemnější než takhle, já o vás stejně vím.“ Taky z toho důvodu si raději pronajímám dům než hotel.\nNeo: Takže platí, že cokoliv chcete udělat, musíte dvakrát rozmyslet. Být dva až tři kroky vpředu?\nV podstatě ano. Nevím, jestli je to smutné, nebo vtipné, ale je to tak. Nikdo mi nemusí říkat, abych něco promyslela. Podvědomě a zcela přirozeně tak jednám sama. Třeba i v případě soukromí, kdy danou věc komunikuji nejen s partnerem, ale i s veřejností. Všechno má nějaké návaznosti. A já jsem hlavní manažer toho všeho. Jednoznačně. Jednám ale úplně přirozeně, nehraju žádné kličky.\nNeo: Jedno z nejtěžších období jste zažila před sedmi lety, kdy jste měla nehodu, při které zemřel člověk. Národ měsíce sledoval, jak celá záležitost dopadne. Když se člověku něco podobného stane, dokáže být v tu chvíli i svým vlastním manažerem?\nTo bylo hodně zlé období. Na to jsem absolutně nemohla být připravená. Jak jsem jinak zvyklá na cokoliv, tak tohle byla úplně jiná zkušenost.\nNeo: Bulvár vás postavil na pranýř.\nZa mikrofonem. Tam je nejspokojenější. Foto: Archiv Dary Rolins\nJistě, média se ke mně nijak shovívavě nechovala. V osobním kontaktu, když si někdo přišel pro informaci, to bylo ještě v pohodě, ale konečný výsledek vůbec. Měla jsem tehdy fotografy 24 hodin za zády, přespávali před mým domem, sledovali mě, jezdili za mým řidičem a čekali na jakékoliv šlápnutí vedle. To bylo trošku nefér. Byť jsem byla odsouzena, v jádru vím, že jsem neudělala nic špatně – nepožila jsem alkohol, nejela jsem rychle. Ale stalo se. A kdykoliv jedu stejným místem, vždycky si uvědomím, že je tam mnoho otazníků.\nTohle mi tehdy ubralo hodně sil. Nemluvě o rozchodu s otcem mé dcery Matějem (Homolou, frontmanem kapely Wohnout, pozn. red.), což byla facka z druhé strany. Nezbylo mi než na tři měsíce odcestovat do Států, kde jsem v L. A. bydlela u kamarádky. V ten daný moment mi tohle hodně pomohlo. Jenže jsem se kvůli soudům musela vrátit, peklu nešlo uniknout. To byla vysoká škola úplně všeho.\nHodně mi pomohla má tehdejší manažerka a kamarádka Eva, která se mnou všechno prožila od A do Z. Znala mě jak nikdo. Matěj v té době odešel. V celé záležitosti se skutečně vyznamenal. Totálně to tehdy posr**. Ale klíčové bylo, že jsem nikdy neztratila kontakt se svým zdravým mozkem, což znamenalo, že jsem před Laurou nikdy, a to můžu odpřisáhnout, nenechala vybublat vztek na jejího otce, který jsem přirozeně měla.\nMatěj se mi z toho vyznal, což mimochodem není dlouho. Říkal: „Klobouk dolů, jak si to celé ustála a neposlala mě před Laurou do patřičných míst, přestože jsi mohla a měla na to právo.“ Byly chvíle, kdy jsem brečela, ale před Laurou jsem si vymyslela jiný smutný příběh jen proto, abych neříkala pravdu. Vím, čeho jsou některé ženy schopny, a o to víc mě těší, že jsem si udržela zdravý rozum. I díky tomu je dnes Laura v pohodě a náš vzájemný vztah je dokonalý. Naprostá harmonie. Ona miluje jeho, ona miluje mě, ona nás miluje dohromady. Kdykoliv Matěj pro Lauru přijel, uměla jsem ho obejmout. Dneska, s odstupem času, ho samozřejmě obejmu srdečněji, dáme si i pusu, řekneme si zase „Mame“ a „Tate“ jako dřív. Dokonce se i těším, když vím, že přijede. Tuhle byl na Andělech, kde to na skejtu otvíral, a já byla pyšná, jako by to byl můj partner. Až jsem v břiše cítila motýly nebo co. (smích)\nNeo: Zdá se, že máte dobré období. Co nové cíle, nové vize?\nNa muzice je super jedna věc – nemá limity. To jsou pocity, emoce a svět, který nemá hranice. Jo, už jsem si říkala, kolik písniček ještě může vzniknout, vždyť jsou ty noty „vyčerpány“, harmonií je taky několik, ale to je nekonečné. Úplně mě to fascinuje, jaké kombinace vznikají. A to je to, co mě udržuje ve střehu, svěží i mladou v pocitu i výrazu, i v tom, jak žiju a jak se chovám. Zaobírám se věcmi, u kterých nevidím konec. Nepopadá mě smutek. U mě se dveře otvírají pořád. Pořád jsem ve víru nekonečna a neomezeného svobodného světa, co úplně miluju. Těch možností je nespočet.\nNeo: Rýsují se tedy pro projekt Dara nové podnikatelské záměry?\nAno. Nápady mám. Logicky mě nebude bavit jezdit po klubech. Už teď cítím únavu. Jet sedm hodin, abych pozdravila fanoušky, přestože je to fajn a nutnost, pak jet stejných sedm hodin zpátky a ráno vstávat s Laurou do školy, je někdy hodně únavné.\nBaví mě hodně oblast módy. Tam bych se chtěla posunout. Merch sice funguje a prodává se, ale tam člověk příliš kreativity nepředvede. A pak mám jednu věc, o které nevím, jestli bych chtěla úplně mluvit, ale… Zajímá mě produkce a tvoření a myslím si na jednu pěknou akci na Slovensku. Tak uvidíme. Prozradím jen tolik, že souvisí s mými vedlejšími aktivitami. Ne úplně s hudbou.\nŠtítky: Dara Rolins, hudba, influencer, marketing, rozhovor, showbyznys


Pánské tričko k svátku - Rybářský emblém - HobbyDárky\nDomů / Zboží / Pánské tričko k svátku - Rybářský emblém\nPánské tričko k svátku - Rybářský emblém\nKód: 4087/S/ZEL 4087/M/ZEL 4087/L/ZEL 4087/XL/ZEL 4087/2XL/ZEL 4087/S/ERN 4087/M/ERN 4087/L/ERN 4087/XL/ERN 4087/2XL/ERN 4087/ERN/3XL 4087/ERN/4XL 4087/S/TMA 4087/M/TMA 4087/L/TMA 4087/XL/TMA 4087/2XL/TMA 4087/TMA/3XL 4087/TMA/4XL 4087/S/VOJ 4087/M/VOJ 4087/L/VOJ 4087/XL/VOJ 4087/2XL/VOJ Zvolte variantu\nZvolte variantuStředně zelená (16)Černá (01)Námořní modrá (02)Military (69)\nKupte vašemu rybáři k svátku super rybářské tričko se jménem! Jméno (LUKÁŠ) vám upravíme dle požadavku - napište do poznámky k objednávce. Poznámku naleznete ve 3. kroku objednávky v levé spodní části s názvem „Zadat poznámku pro prodejce“.\nDětské tričko pro rybáře se jménem - Rybářský emblém\nDětské tričko k svátku - Rybářský emblém\nVyrábíme dárky k svátku pro muže i pro ženy. Kupte vašemu rybáři k svátku super rybářské tričko se jménem! Trička k svátku jsou potištěna moderní digitální technologií. Potisk je příjemný na dotek, měkký a neloupe se. Využití moderní technologie zaručuje vysokou trvanlivost potisku, je ovšem vhodné prát textil naruby a za nízkých teplot. Žehlit také naruby. 100% bavlna. Tričko před nákupem doporučujeme poměřit. V případě, že si nejste jisti velikostí doporučujeme volit větší velikost. Trička k svátku mají praním 10% srážlivost, stejně jako všechna trička ze 100% bavlny. Vyberte si milý a osobní dárek k svátku z naší nabídky. Velikostní tabulku naleznete níže.


Bílá hora\nHlavní stránka Cestování Hl. m. Praha Ruzyně\nZavřít × Hlavní stránka Cestování Hl. m. Praha Ruzyně\nRuzyně - Bílá hora\nHistorie: Tento pomník je postaven jako památka na bitvu u Bílé hory, jejíž průběh si zde dovolím citovat z webu www.valka.cz:\nV rámci konečného zúčtování s odbojnými českými stavy a jimi zvoleným českým králem Fridrichem Falckým vstoupily na podzim roku 1620 do Čech dvě nepřátelské armády. Císařská, kterou vedl generál Karel Bonaventura hrabě Buquoy, a armáda Katolické ligy, v čele s vévodou Maxmiliánem I. Bavorským. Protože tento vzdělaný aristokrat měl dost rozumu na to, aby řízení vojenských operací přenechal odborníkům, velel ve skutečnosti bavorské armádě ostřílený veterán tureckých válek, generál Johann Tserclaes hrabě Tilly. Přestože se veteráni Tilly a Buquoy příliš nesnášeli, porazila obě spojenecká vojska armádu českých stavů v několika šarvátkách, obsadila několik měst a večer 7. listopadu 1620 stanula před Prahou. Zde se Tilly a Buquoy konečně na něčem shodli – oba svorně konstatovali, že útok na nepřátelskou armádu, která má za sebou bezpečné útočiště opevněného města, je příliš riskantní... Stavovskému vojsku, utábořenému na Bílé hoře, velel generalissimus Kristián starší kníže z Anhaltu. Různorodá armáda, kterou měl vést k vítězství, se skládala z útvarů českých, moravských, slezských, rakouských a uherských, přičemž každý z těchto útvarů tvořili vojáci snad ze všech končin Evropy. Za normálních okolností by na tom nebylo nic zvláštního. Na všech bojištích nekonečných tureckých válek běžně spolupracovaly jednotky různých zemí, všechny bojovaly podle stejných výcvikových příruček a všechny se dorozumívaly mezinárodním vojenským „esperantem“, jehož základ tvořila němčina. A co se národností jednotlivých vojáků týče – voják byl především profesionál, smluvně zavázaný bojovat za toho, kdo mu zaplatil. Národnost s tím neměla co dělat. Anhaltův problém tkvěl v tom, že se jeho vojákům prostě bojovat nechtělo. Nebylo divu. Už čtyři měsíce nasazovali své životy na dluh, protože jejich zaměstnavatelé neplnili svoji část smlouvy a nevypláceli jim žold. Vláda neměla peníze. Majetek, zabavený na začátku povstání katolíkům a císaři, byl pryč. Příspěvky na válku ze zahraničí, které procházely příliš mnoha rukama, byly také pryč. Vlastní prostředky se šlechticům ani měšťanům utrácet nechtělo. A tak na jedné straně požadovali, aby za ně najatí žoldnéři riskovali život, na straně druhé však sami nebyli ochotni riskovat ani své peníze. Sedláci žádné peníze neměli, a povolat je k obraně ohrožené vlasti nemělo smysl. Jednak oprávněně považovali celé povstání za panský výmysl – a jednak by proti vycvičeným vojákům nepřítele nic nezmohli. Doba nadšených husitských cepníků byla ta tam. Morálně i technicky...\nCísařský generál Buquoy se prozíravě vymluvil na zdravotní obtíže a uchýlil se do ústraní svého kočáru. Na bojiště poslal místo sebe generála Maxmiliána z Lichtenštejna. Generál Tilly – jakožto přímý podřízený bavorského vévody – si něco podobného dovolit nemohl, a tak se rozhodl zahájit bitvu zkusmým útokem na levé křídlo stavovského vojska, jemuž velel Matyáš hrabě Thurn. Možná předpokládal, že útok jediné tercie (složené ze dvou valonských pěších pluků), podporovaný Valdštejnovými a Gauchierovými kyrysníky, bude odražen, a on bude moci bitvu odtroubit. A udělat ze svého šéfa pitomce. Útok kupodivu odražen nebyl. Devět kornet české jízdy, jimž se pro nepřítomnost příslušných velitelů postavil do čela sám Thurn, sice zahnalo císařské kyrysníky, muselo však ustoupit pod náporem narychlo přivolaných císařských posil. Pak se dali na útěk němečtí vojáci Thurnova elitního pěšího pluku, dokonce bez jediného výstřelu. Takřka demonstrativně. V té chvíli poslal stavovský vrchní velitel kníže Anhalt do protiútoku svůj kyrysnický pluk. Podle obvyklé jezdecké taktiky té doby útočili jezdci, sešikovaní do hloubky okolo deseti řad, klusem až na vzdálenost asi třiceti kroků k nepříteli. Pak se muži v první řadě zastavili, vystřelili z pistolí, otočili se a mezerami v ostatních řadách odjeli dozadu nabíjet. Následovali jezdci řady druhé, třetí a ostatních. To se opakovalo tak dlouho, dokud nebyl nepřítel dostatečně otřesen, pak všichni tasili meče a cvalem zaútočili (při jiné variantě se jezdci jednotlivých řad při střelbě nezastavovali, nýbrž stočili koně podél nepřátelské linie a stříleli během jízdy). Tomuto manévru se říkalo karakola a byl základem jezdeckého výcviku po celá desetiletí. Anhaltovi kyrysníci tentokrát karakolu zjednodušili v tom smyslu, že po vystřílení svých pistolí prostě ujeli z bojiště a strhli k útěku i většinu zbývající pěchoty. Tím se rozpadlo levé křídlo stavovské sestavy. Byl to debakl, kterým nespokojení stavovští vojáci už dlouho vyhrožovali... Čest armády českých stavů nakonec zachraňovali němečtí jízdní arkebuzíři mladého knížete Kristiána z Anhaltu, kteří po zhroucení levého křídla vyrazili do protiútoku. Podařilo se jim rozbít jednu z císařských tercií a proniknout do hloubky nepřátelské sestavy, bez podpory pěchoty se však dostali do obklíčení a kníže Anhalt, syn vrchního velitele stavovské armády, byl zajat.\nPodobně dopadli i němečtí lancknechti čtyř kompanií Šlikova moravského pluku na pravém křídle. Ti měli smůlu, která tu a tam vojáky potkává – na rozdíl od svých šťastnějších druhů z ostatních jednotek (včetně druhé poloviny svého pluku) nemohli utíkat, protože měli za zády zeď královské obory. Byli to profesionálové, a tak bojovali. Alespoň chvíli. Nedlouho po bitvě vstoupili ti z nich, kteří přežili, do služeb vítězného císaře Ferdinanda II. Habsburského. A ještě později vstoupili jako „hrdinní Moravané“ do českého historického bájesloví... Naproti tomu stavovské zálohy, umístěné za zdmi obory Hvězda (patřily k nim i dva praporce královské gardy), se do bitvy vůbec nezapojily a po jejím skončení se údajně rovnou vzdaly vítězům. Dobře opevněná Praha se vzdala hned následujícího dne – ihned poté, co ji kvapně opustil zvolený český král Friedrich Falcký. Po krátkém boji, jenž trval necelé dvě hodiny a v němž padlo pouhých 250 císařských a přibližně 1 500 stavovských vojáků, se tak Tillyho „zkusmý útok“ změnil v totální vítězství a České království se na dlouhá tři století stalo pevnou součástí Habsburské říše...\nV průběhu 19. století začala nabývat na intenzitě touha po postavení pomníku této bitvě a také zlomovému bodu v našich dějinách. Již v roce 1904 inicializoval břevnovský starosta Jan Kolátor a navrhoval výstavbu pomníku z tesaného kamene a hlíny a dokončen měl být v roce 1920 v den výročí. Byli navrhované i jiné okázalejší pomníky, ale ty pro svou finanční náročnost byli zamítnuty, a tak nakonec byl dne 7. listopadu 1920 odhalen pomník dle představ starosty. Vztyčen byl pak na místě, kde došlo k prvnímu střetu vojsk. Na památníku je pak nápis: „Padlím bojovníkům sokolská župa podbělohorská 1620 – 1920“.\nDojmy: Na ponurou minulost, je to dnes velmi klidné a příjemné místo.


KONDICIONÉR NA VLASY MED & MANDLOVÉ PROTEINY - Kozmetika Afrodita\nKONDICIONÉR NA VLASY MED & MANDLOVÉ PROTEINY\nMandlové proteiny společně s medem chrání vaše vlasy před třepením konečků, intenzivně stimulují regeneraci suchých a melírovaných vlasů, které mají sklon se lámat a třepit. Kondicionér intenzivně podporuje regeneraci od kořínků ke konečkům vlasu, chrání proti vysušování a lámání. Vlasům dodává zdravý a lesklý vzhled.\nsuché, poškozené vlasy bez lesku se sklonem k lámavosti\nvhodné pro melírované vlasy\nKondicionér naneste na umyté vlasy šampónem a poté jej do mokrých vlasů vmasírujte. Můžete po aplikaci kondicionéru vlasy jemně rozčesávat. Nechte působit po dobu 3 minut v případě velmi suchých vlasů i déle, a poté opláchněte teplou vodou.


Nike Academy Pack 2017 - topkopačky v černé barvě | Topkopačky\nNike Academy Pack je kolekce kopaček, kterou vypouští firma Nike vždy jednou – maximálně dvakrát do roka. Čím je tahle kolekce jedinečná a typická? Všechny kopačky v ní jsou celé černé. Proč?\nKolekce Academy Pack jsou s námi už několik let a staly se už tak nějak tradicí. V té nejnovější jsou aktuálně zastoupena všechna sila. Ty nejlepší top modely jednotlivých řad, ale i nižší a levnější modely. Na své si tak přijde každý.\nProč černé kopačky?\nKdyž uvidíte na některém hráči z profesionálního fotbalového klubu kopačky, které jsou celé černé, většinou je za tím jeden z těchto tří důvodů:\nTen první se nabízí sám a je jednodcuhý jako facka. Černé kopačky se mu prostě líbí, tak proč by je nenosil? Černá barva je na kopačkách jedna z nejlepších a nejlépe vypadajících. Je to prostě klasika.\nKdyž se výrobci chystají vydat na trh nový model kopaček, většinou ho nejdříve dají k otestování některému profesionálnímu fotbalistovi, aby je vyzkoušel v “ostrém provozu”. To samé se děje, když na některých kopačkách dělají třeba i jen drobné úpravy. V podstatě tak kopačky vyzkouší nanečisto, než je pustí do oběhu. Černá barva pak funguje jako kamufláž, aby tyhle nové kopačky nebudily přílišnou pozornost a nové vychytávky nebo změny na nich byly hůře odhalitelné. Firmy se tak “schovávají” před konkurencí a samozřejmě taky před námi, aby nám pak s velkou pompou představily svoje nové střelky.\nČerné kopačky prostě nosit musí. Počkat. Musí? Jo musí. V některých fotbalových akademiích je pravidlem, že mladí hráči, dřív než nastoupí do rezervního nebo prvního týmu svého klubu, musí prostě nosit černé kopačky. Prvním, kdo tohle pravidlo zavedl, byl sir Alex Ferguson v Manchesteru United někdy kolem roku 2010. Reagoval tak na to, že firmy začaly na trh doslova chrlit různobarevné, nápadné až okázalé kopačky. A aby se jeho mladí hráči v MU mohli plně soustředit pouze na fotbal, rozhodl se jim zatnout tipec a zavedl pravidlo černých kopaček. Podle jeho vlastních slov by si měl každý hráč své barvy na kopačkách zasloužit. Od té doby toto pravidlo začalo využívat pro své akademie a mladé hráče mnoho fotbalových klubů.\nNike Mercurial Vapor 12 Elite - narozen 1.3.2018, váha 190g\nNike Academy Pack – jednotlivé modely\nV základním balíčku jsou všechny top modely – Nike Mercurial Superfly V, Nike Magista Obra II, Nike Hypervenom Phantom III a Nike Tiempo Legend VII. Po technické stránce jsou kopačky úplně stejné jako jejich klasické modely, které najdeme běžně v obchodě. Barevným, nebo spíš nebarevným, provedením jsou ale jedinečné. Hodně zajímavým kouskem jsou kopačky Tiempo Legend 7, které jsou na trhu pouhý měsíc a už se dočkaly tohohle krásného černého provedení. Jedny z nejlepších kopaček na trhu.\nKdyby se ti nepovedlo sehnat některé kopačky nebo velikost u nás, zkus Unisport. Tady je návod jak nakoupit na Unisport.


Aktuálně - Na každém životě záleží - unicef.cz\nÚvodAktuálněNa každém životě záleží\nKaždý den umírá 7 000 novorozených dětí. Miminka narozená v krizových oblastech světa umírají z příčin, kterým lze snadno předcházet - na udušení, podvýživu a běžné infekce. Pomozte nám zajistit těmto dětem i jejich maminkám kvalitní lékařskou péči.\nMalý Hassan se drží na prstu své matky Iftikhar na novorozenecké jednotce intenzivní péče v nemocnici Al Sabeen ve městě Saná v Jemenu. © UNICEF/AlGhabri\nPředčasně narozená miminka potřebují včasnou a odbornou péči, aby přežila a nenesla si do života žádné trvalé následky. Speciálně proškolení zdravotníci na novorozenecké jednotce nemocnice Al Sabeen denně pečují o nejzranitelnější novorozence.\t© UNICEF/AlGhabri\nIftikhar nyní každý den cestuje dvě hodiny do nemocnice Al Sabeen, aby se o svého syna mohla starat. Přestože válka kolem ní pokračuje, Iftikhar věnuje veškerou svou energii tomu, aby její dítě bylo zdravé a mohlo co nejdříve opustit nemocnici. "Než jsem otěhotněla, prosila jsem Boha o dítě. Celý den jsem se modlila,“ říká. "Byla jsem tak šťastná, když jsem zjistila, že čekáme miminko. A jsem šťastná i teď – navzdory tomu, co se kolem nás děje. Máme syna. Je zdravý. A vrátí se se mnou domů.“\nZdravotní sestra Hindia Al-Zoubah kontroluje pětidenní holčičku na novorozenecké jednotce intenzivní péče v nemocnici Al Sabeen ve městě Saná v Jemenu.\t© UNICEF/AlGhabri\nVyslanci dobré vůle UNICEF se svou novorozenou dcerkou Daisy Dove.\t© Katy Perry a Orlando Bloom\nOrlando Bloom podporuje UNICEF již 12 let. Vyslancem dobré vůle byl jmenován v roce 2009 a od té doby intenzivně navštěvuje programy UNICEF v terénu a podává svědectví o životě dětí v nejchudších zemích a krizových oblastech světa.\t© UNICEF/Georgiev\nKomplikace během těhotenství a porodu jsou ročně příčinou úmrtí přibližně\n300 000 žen a dívek. Přítomnost vyškoleného zdravotníka snižuje riziko komplikací u porodu až o 20 %. Osvětové programy UNICEF zaměřené na vzdělávání matek navíc přispívají k trvalému snížení porodnosti.\nTerapeutické mléko obsahuje syrovátku, rostlinné tuky, sacharidy a celou řadu minerálů a vitaminů a je připravováno pouze pod dohledem vyškolených zdravotníků ve zdravotnických zařízeních.\t© UNICEF/Vishwanathan\nKaždý den umírá 7 000 novorozených dětí – to je téměř 5 ztracených životů každou minutu. © UNICEF/Mawa


OBJEVIL SE „CHYBĚJÍCÍ ČLÁNEK“ MOŘSKÉHO ŽIVOTA - GEOVĚDNÍCH - 2021\nObjevil se „chybějící článek“ mořského života\nDallasaurus ukazuje vývojovou cestu k T. mořský rex\nRekonstrukce Dallasaur turneri © Dallasovo muzeum přírodní historie\nKdyž amatérský lovec fosilií Van Turner před 16 lety našel na staveništi poblíž texaského města Dallas malou obratlovou kost, už měl podezření, že objevil něco neobvyklého. Mezitím byl tento předpoklad potvrzen: Turnerovy kostní nálezy pocházejí z vyhynulého ještěrkového druhu, který prošel evoluční cestou „vzhůru nohama“: Původně byl živý, ale poté se vrátil do vody. Současně vrhá světlo na historii Mosasauru, nejúspěšnějšího mořského dravce křídy.\nTurner přinesl relikvie do přírodovědného muzea v Dallasu, ale bylo by to několik let, než vědci z Southern Methodist University, Michael Polcyn z Guadalupe National Park a Gordon Bell, Jr., rozložili kosti a podrobněji je analyzovali. Nyní zveřejnili svá zjištění ve zvláštním čísle nizozemského časopisu Geosciences.\nCesta zpět k moři\nJejich výsledky: Nyní pokřtěná Ulasse Dallasaurus turneri žila před 92 miliony let v mělkých mořích a pobřežních vodách dnešního Texasu. Přibližně 90 centimetrů dlouhý Dallasaurus pravděpodobně představuje dlouho hledané „chybějící spojení“ ve vývoji Mosasaurs, skupina ještěrek, kteří původně žili na zemi, ale poté se vyvinuli v dominantní vodní dinosaury své doby. Na rozdíl od žvýkaček zesílených Mosasaursů si Dallasaurus udržel navzdory jeho mořskému životu, stále však jeho „mimozemské“ končetiny, paže a nohy jsou stále výrazné v fosilních kostech.\n„To je docela blízko původu rodokmenu Mosasaur, “ vysvětluje Anthony R. Fiorillo, kurátor Dallas Natural History Museum. „Je to nejkompletnější kostra Mosesaura se zachovanými končetinami, jaké se kdy vyskytly v Severní Americe.“ Zatím je známo pouze pět z těchto raných forem Mosasaurů, všechny nalezené na Středním východě a na východním Jadranu.\nPředchůdce mořských "T. rex "\nPrimitivní Mosasaurs se zachovanými končetinami byly nalezeny pouze v jednom ze tří Mosasauriergruppen. Nyní Dallasaurus poprvé prokázal, že ploutve se vyvíjely paralelně ve všech třech skupinách mořských leguánů. S využitím počítačových modelů a vizualizační laboratoře Southern Methodist University se Polcyn podařilo rekonstruovat vzhled Dallasauru a - na základě zachovaných kostí - také simulovat jeho pohyby po souši a po moři. zobrazit\n"Ještěrky měly na zemi historii téměř 150 miliónů let, pak se v pozdních fázích křídy a dinosaura věk skupina vrátila k moři a seděla tam na vrcholu potravního řetězce, " vysvětluje Polrt Polcyn. „Jak Dallasaurus začal jako poměrně malé zvíře, ovládli své nové mořské prostředí a stali se hlavními predátory, tyrannosaurský rex oceánu.“ Mosasaurové dosáhli Gr zu v jejich hlavní Vonen až 14 metrů. Nové nálezy Dallasaurus nyní poskytují vědcům nové důležité poznatky o původu a vývoji této důležité skupiny zvířat.\n(Přírodní muzeum Dallasu, 17.11.2005 - NPO)\nMolekuly fidget ve svém vlastním zrcadlovém obrazu\nJak náš mozek rozpoznává číslo nula\nŽivot na zemi je starší, než se očekávalo\nManipulovaná rostlina roste ve tmě\nNadváha: Těchto pět sportů přináší nejvíceHot\nZbavte se částicového světaHot\nVytvoří „vařící“ voda marťanské žlaby?Hot\nNegativní zprávy obtěžují ženy více než mužeHot\nElektrický běžec sleduje každé mrkání\nŠest metrů vysoká obří houba identifikována\nHromadný hrob obětí "Dinokiller"\nWLAN jako kontrola zavazadel\nBarbara Meier: Dívky a matematika - to se hodí\nByla Salmonella na konci Aztéků vinná?


Tomb Raider (2018) | RealFilm.cz\nAutor: Ondra Slanina · 18.3.2018 · Přidat komentář\nUSA, režie: Roar Uthaug, scénář: Geneva Robertson-Dworet, Alastair Siddons podle námětu Evana Daughertyho a Genevy Robertson-Dworet, hudba: Tom Holkenborg (Junkie XL), kamera: George Richmond, střih: Stuart Baird, Tom Harrison-Read, Michael Tronick, hrají: Alicia Vikander, Dominic West, Walton Goggins, Daniel Wu, Kristin Scott Thomas, Derek Jacobi, Alexandre Willaume\n118 minut, barevný\nLara Croft (Alicia Vikander) na tom není úplně nejlíp. Věnuje se bojovému sportu, ale nemá ani na zaplacení tělocvičny, takže si musí přivydělávat jako messenger v rušném Londýně. Když jí kamarádi řeknou o tajném závodě na kolech centrem Londýna, kde by si mohla vydělat bratru šest set liber, neváhá ani vteřinu a do závodu nastoupí. Jenže ouva, stačí chvilka nepozornosti a srazí jí policejní auto a skončí v policejní cele.\nTam za ní dojde její pěstounka (Kristin Scott Thomas) a řekne jí, že pokud jí chybí peníze, měla by konečně podepsat papíry o prohlášení jejího otce Lorda Crofta (Dominic West) za mrtvého. Lara zhodnotí situaci a nakonec jde za notářem (Derek Jacobi) a dokument podepíše. Jenže ještě před podpisem jí notář předá dárek od otce – japonskou skládací hru, ze které při jednom otočení kousku skládačky náhle vyskočí papírek s indicií. Lara jí následuje a brzy se vydává do Hong Kongu, protože má podezření, že by mohl být její otec stále naživu. Byl totiž na stopě velkého nadpřirozeného zla a Lara má oprávněný pocit, že pokud by ho mohla ještě někdy spatřit, je teď ta správná příležitost.\nTak předně. Lara Croft pro mě není Angelina Jolie. Ačkoli se filmy hrály v době, kdy mi bylo devatenáct a jednadvacet, tedy kdybych měl být větší cílovou skupinou, než nyní, oba filmy mě urážely. Byly to stupidní filmy, s přifouknutou Angelinou, která se mi sice líbila, ale ty filmy byly hrozné. Počítačové hry jsem nikdy nehrál a nechystám se je hrát, takže nejsem žádné tvrdé jádro jakékoli fanouškovské skupiny původní předlohy. Také bychom neměli zapomínat, že filmovou sérii po dvou slabých pokračováních Paramount zrušil a práva nabídl časem k prodeji jinému studiu. Jsem ale velký zastánce dobrodružného filmu a v tomto směru budu film také recenzovat.\nKaždý kdo chce natočit hollywoodský blockbuster dobrodružného žánru se musí vypořádat s odkazem Indiana Jonese. Ten správného hollywoodského dobrodruha definoval jako hláškujícího šviháka, který má vždy dokonale promyšlený plán, během kterého se ale vše naprosto brutálně zvrtne a řešení přijde v naprosto nečekané improvizaci. To je také zdrojem humoru. Loni se Hollywoodu nečekaně podařilo přijít na plátno s Wonder Woman, která redefinovala akční hrdinku, ale v Laře Croft nečekejte její lacinou napodobeninu nebo radikální feministický postoj. To tvůrci nechtěli, takže co tvůrci vlastně chtěli?\nLara Croft v severském podání (režisér je Nor, hlavní hvězda Švédka a štáb byl početně tvořen právě seveřany, ačkoli se točilo zejména v Jihoafrické republice) jede od začátku na plný plyn. Lara Croft nám ukáže břišáky a pere se v tělocvičně s o dost nabušenější soupeřkou a naproti hollywoodskému kánonu dostane nabančíno. Když to pak probírá s kamarádkou v tělocvičně, tak Lara tvrdě říká, že zas takový výprask nedostala, jenže pak se tam objeví její přemožitelka a Lara se proměňuje v dívenku s nevinným kukučem.\nLara Croft v podání Alicie Vikander ( Ex Machina, Dánská dívka, Dokonalý šéf, Krycí jméno U.N.C.L.E.) je hrdinka, která se jí teprve stává a ke svému prospěchu nevyužívá jenom svaly, ale také humor a ženské zbraně. A funguje to. Americká kritika prakticky vůbec nepochopila záměr tvůrců. Na jednu stranu američtí novináři svorně křičí po genderové a rasové vyváženosti a když Hollywood natočí film s ženskou hrdinkou v hlavní roli, se sympatickými mužskými postavami, bez sexistických narážek a bez úderných jednořádkových comicsových hlášek, tak najednou nemají co kritizovat, přestože po tom léta volali a Hollywood jim to z nějakého důvodu naservíroval. Jenže diváci na to zjevně slyší a film hodnotí výrazně lépe, než kritici, kteří třeba nedávno svorně ohodnotili posledního Thora známkou 74%, ačkoli si to v žádném případě nezaslouží.\nRebel bez příčiny (1955) →


Obyvatelé Dobré Vody se připravují na další veřejnou brigádu - Karlovarský deník\nObyvatelé Dobré Vody se připravují na další veřejnou brigádu\nDobrá Voda, Toužim – Obyvatelé Dobré Vody u Toužimi se v sobotu 7. srpna sejdou ve své obci již na čtvrté veřejné brigádě v tomto roce.\nIlustrační fotoFoto: Eva Haunerová\nDobrovodští budou od 9.30 do 16 hodin společně pracovat na tom, aby se jejich obec stala příjemnějším místem k životu i návštěvě. Pokračují tak v tradici, kterou zahájili v loňském roce v rámci projektu Společně v Dobré Vodě.\nCelkem pět brigád naplánovali společně obyvatelé s občanským sdružením Český západ, které v obci a v dalších sociálně vyloučených lokalitách na Toužimsku a Tepelsku působí.\n„Místní lidé by chtěli do podzimu postavit dřevěný rumpál nad studní, opravit schody před panelovým domem, vyrobit nové sušáky na prádlo nebo lavičky pro odpočinek. Veřejné brigády jsou otevřeny všem zájemcům - obyvatelům Dobré Vody, chalupářům, ale i dobrovolníkům z blízkého i vzdálenějšího okolí. Brigád se pravidelně účastní kolem 70 brigádníků, pro které je po celý den zajištěno občerstvení a vydatný oběd,“ uvedla Eva Haunerová, mluvčí občanského sdružení Český západ.


Byl jednou jeden mikrob - verze - Mujsoubor.cz Skype\nHry a zábava\t» Logické hry\t» Byl jednou jeden mikrob\nBojujte proti viru Škodlínovi\nDalší z titulů Špidla Data Processing se jmenuje příznačně Byl jednou jeden mikrob. Hra nejprve odhalí katastrofu, která se odehrála ve vědecké laboratoři a následně nastíní plán, s jakým ji lze vyřešit. Katastrofou je únik nebezpečného viru jménem Škodlín, který infikuje své okolí a nekontrolovaně se rozmnožuje. Napravit následky této nehody musí skupina hodných bakterií, které budou v 70 úrovních bojovat proti Škodlínovi a jeho armádě.\nSystém hry Byl jednou jeden mikrob spočívá ve snaze rozmnožit vlastní armádu bakterií a pohltit zástupce té protivníkovy. Hráč sešikuje svoji armádu na šestihranném poli a strategickým postupem zamezí protivníkovi v expanzi a hlavně v ovládnutí bitevního pole.\nMísty náročné na přemýšlení\nŠpidla hry, Špidla hry co vyjde ke stažení zdarma, Byl jednou jeden hra ke stažení zdarma, Mikrob hra demo ke stažení zdarma, Doktor hra ke stažení zdarma\nOpište znaky opačně d 9 0 d f 8 :\nByl jednou jeden mikrobLaboratořPozor na nepřáteleRekordMalá mapa\nByl jednou jeden mikrob - 1.0 Poradna »\nOpište znaky opačně 8 3 4 2 7 3 :\nTune Wiki pro Android ke stažení zdarma\nFarm Mania II ke stažení zdarma\nJak na sestavení vlastního PCPrůvodce VŠ aneb Od maturity po absolv…Pokémon GO: #1 Rady do začátkuVytýkací dopisJak skutečně odpočívat na dovolenéNovinky ve výpočtu dovolené\tMůjSoubor - Přidat aplikaci - Kontakt - Nahoru - Ochrana osobních údajů - RSS - Zjisti svou IP adresu


LEHÁTKO ZICO SUPERB ECO II 6 NOHOU (6543417135) - Aukro - největší obchodní portál\npřidat kategorii do oblíbených prodat v této kategorii LEHÁTKO ZICO SUPERB ECO II 6 NOHOU (6543417135)\nskončeno (Středa, 12 října, 15:36:01)\nProdejce rybabrno (1595) Ostatní v nabídkách vystavených prodejcem\nnabídka č. 6543417135\n1-2 dny Jedno z nejpohodlnějších rybářských lehátek na trhu - robustní polstrování je mimořádně pohodlné a díky 6 nohému provedení ho usadíte prakticky kdekoli.\nRybářské lehátko ZICO superb ECO II je inovovaný prodejní bestseller lehátka ECO I. Oproti svému předchůdci nabízí nový posun noh a upevnění noh k rámu. Robustní a vyztužená konstrukce lehátka je předurčená pro velké zatížení. Díky bohatému vypolstrování v zádových partiích skýtá maximální pohodlí při dlohodobém pobytu u vody. Polstrovaný podhlavník navyšuje mnohonásobně komfort tohoto lehátka proti ostatním výrobcům. Výhodný poměr CENA/Kvalita.\nRozměry: šířka: 80cm, délka 200cm maximální výška sedací části: 45cm\nPřepravní rozměry a váha celkem: 90 x 90 cm, 10 kg\nzakoupením předmětu souhlasíte s obchodnímy podmínkami uvedenými na stránce "O mě"\nDoprava DPD. Verze pro tisk


Martin Tůma - elektroprodejna a elektroservis Sedlčany\n+420 601 351 553\nNÁKUP I NA SPLÁTKY\nProdej elektrospotřebičů, bílá a další technika.\nProdej komerčních náhradních dílů a příslušenství.\nProdej náhradních dílů pro elektrické spotřebiče.\nsobota: 8.30 – 11.00 hodin\nNavštivte naši prodejnu, kde si vyberete z velké nabídky domácích spotřebičů a elektroniky. Zboží ZDARMA přivezeme a doneseme až k Vám do bytu. Starý spotřebič odpojíme a zapojíme nový. Výrobek přezkoušíme, seznámíme Vás s obsluhou a starý odvezeme.\nTopná tělesa, topné tyče, plotny, varná hnízda, spirály, termostaty, přepínače, vypínače, příruby a těsnění bojleru, ventilátory akumulačních kamen, náboje praček, řemenice, gufera, ložiska, klínové řemeny, vířiče, časové spínače, rotory, statory, uhlíky, čerpadla, turbíny, kryty a držadla žehliček, převodová kolečka, kontrolky – doutnavky, panty a pružiny sporákových dveří.\nFiltry do vysavačů, odsavačů, fritéz, kávovarů, mikrofiltry, trubky, hadice a koncovky do vysavačů, pekáče do trub a sporáků, náhradní plata do sušiček potravin, napouštěcí a vypouštěcí hadice k pračkám, náhradní planžety a frézky k holicím strojkům, šlehací a hnětací nádoby, mixerové nádoby, metly, ponorné mixery, spojky a unašeče, konvice ke kávovarům.\nProvádíme opravy veškerých domácích elektrospotřebičů zakoupených nejen u nás, ale i u všech ostatních prodejců. Například: pračky, sporáky, trouby, bojlery, akumulační kamna, ždímačky, mikrovlnné trouby, vysavače, varné konvice, žehličky, roboty, fritézy, šlehače, feny, holicí strojky, epilátory a další.\nPříjem oprav: každý den včetně soboty.\nDodací lhůty: 14 dnů – po domluvě možno libovolně zkrátit.\nExterní opravy – opravy u zákazníka doma: sporáky, bojlery, akumulační kamna, velkokuchyňské zařízení - dodací lhůty: 2 – 7 dní.\nPokud si jdete poprvé zakoupit spotřebič na splátky, je nutné si s sebou přinést občanský průkaz.\nFIRMA: Martin Tůma\nPROVOZOVNA: Děkana Bučila 399, 26401 Sedlčany\nIČ: 16938623, DIČ: CZ6503081761\nVýpis z RŽP zde\nPRACOVNÍ DOBA: po – pá 8.00 – 17.00, so 8.30 - 11.00\nMOB: +420 601 351 553\nMOB: +420 603 583 155


British Airways: letenky z Prahy do Londýna - 569 Kč.\n2013-10-16 10:34:19.000000 Akci pro tebe našel David Eiselt\nSeřiďte si hodinky dle nejslavnějších hodin v Evropě podle Big Benu, obnovte šatník v nákupní ulici Oxford street či se jen projděte Londýnem a nasajte atmosféru této anglické metropole.\nDíky zajímavé promo akci lze využít slevu ve výši 3.000 Kč na mezinárodních letech společnosti British airways (nejen tedy do Londýna). Díky této slevě lze zakoupit zpáteční letenky z Prahy do Londýna pouze za 569 Kč! Rezervaci doporučuji provést okamžitě, neboť promo kód se jeví jako chybně nastavený a akce může být kdykoliv stopnuta!\nAktualizace 12:35: promo kód TMOBILEBA byl pozastaven a akce stopnuta! Aktuálně lze využít pouze promo kód TMOBILEBA2, který letenky sníží o 600 Kč.\nRezervuj letenky Praha - Londýn za 569 Kč (ba.com)\nPromo kód TMOBILEBA uplatníte ve 3. kroku\nBez omezení délky pobytu (lze odletět ráno a večer se vracet!)\nPlatnost kódu do 22.října\nNejnižší ceny dosáhnete při cestování s příručním zavazadlem a pobytem 4 noci, pokud poletíte i s odbaveným kufrem o hmotnosti 23 kg, činí cena letenky 1.302 Kč! Chystáte-li se dopravit na pražské letiště autem, využijte i promo kód na parkování u Goparking. Cestovat do Anglie můžete pouze na platný občanský průkaz.\nZ letiště Heathrow se přepravíte do všech koutů Londýna pomocí metra, jehož stanici naleznete právě i na tomto letišti.\nChcete-li mít jistotu levného a kvalitního ubytování, doporučuji rezervovat hotely minimálně s možností bezplatného zrušení rezervace co nejrychleji. Londýn je totiž velmi atraktivní a celoročně žádanou destinací. Rozhodně však vyčkejte alespoň několik dní, abychom měli jistotu platnosti letenek!\nPři výběru ubytování v Londýně věnujte pozornost především poloze hotelu. Nejlevnějších nabídek dosáhnete u hotelů na kraji města, ale při přičtení nákladů na přesun do centra a času stráveném na cestě se mnohdy vyplatí připlatit pár stovek za noc a bydlet v centru města. Vyfiltrovali jsme pro Vás nejlevnější nabídky hotelů v centru Londýna.\nPres tuto akci jsme měli letenky pro dva za 1500 (vc. zavazadla) a na letišti nám kvůli vyššímu počtu zabookovanych letenek nabídli, ze pokud se necháme prebookovat z ranního letu na odpolední, daji nám 200 liber/osoba. Letěli jsme na pět dni, takže pozdní odlet nám nevadil a cely pobyt na ucet BA se nedal odmítnout :) nakonec jsme se vešli všichni do ranního letu, ale diky moc za tip na tuto skvělou akci, Londýn byl super! V květnu nás čeká El Salvador :)\nAno, i takové situace se dějí :D a jsem moc rád, že jsem u toho mohl být alespoň takto.\nUž tu nabídku dejte pryč, vždycky, když ji vidím, rozčílí mě ten člověk, který volal na BA :) Ještě, že RyanAir nemá žádnou infolinku, jinak bych se také žádné letenky nekoupil :)\nRyanair chystá změny a chce změnit společnost na customer friendly :D ... Jinak osobně nezastávám názor toho, že jeden telefonát na českou infolinku může stopnout tuto akci.. Když se ti několikanásobně zvrtne prodej přes vlastní systém, něco není v pořádku a začnou zkoumat proč... :)\nNo, mám zkušenosti s prací v kontaktním centru jedné nejmenované letecké společnosti.. :) ... a může.. :)\nPromo kód byl opraven, aktuálně lze použít pro letenky do Londýna TMOBILEBA2 ke slevě 600 Kč, TMOBILEBA se slevou 3.000 Kč je k dispozici pouze pro dálkové lety.\ntak nevím jestli to nestopli už, jelikož mi to odpoledne šlo a teď mi to už nechce vzít ten kod :-(\nakce plati, jen uz neni tak atraktivni, kod je tmobile2 a sleva cini jen 600,-\nDíky za luxusní typ!!! Vyšlo to! Jen více takových akcí a všechna výplata padne na cesty! :-)\nAhoj, neustále mi to píše: The length of your longest flight in your journey is not valid with promotion code TMOBILEBA. Co s tím? Díky L.\nchce to asi jiný počítač\nMně to píše to samé :(. Nemáte někdo nějakou radu?\nBudiž to poučení pro ty co váhaj, že nemaj nakonec nic. A poučení pro ty, co se musej blbě dotazvat - ptejte se lidí kolem a ne toho, kdo nabízí něco "too good to be true". Vzniklo to celé chybou u této akce: *Mame pro Vas levnejsi letenky do celeho sveta! Od 15. do 22. rijna 2013 staci pri rezervaci letenek u British Airways na www.ba.com zadat kod TMOBILEBA a mate od nas slevu 3000 Kc na dalkove lety. Letet muzete i do Londyna o 600 Kc levneji, jen zadate kod TMOBILEBA2 a je to. Vice na www.ba.com/tmobileba. Vas T-Mobile\nPromo kód nefunguje pokud máte cestu tam i zpět ve stejný den (The length of your longest flight in your journey is not valid with promotion code TMOBILEBA)\nNefunguje ani při cestě zpět v jiný den\nTo není určující. Nefunguje to, ani když si zadáš odlety dál od sebe.\nZkousel sem to ted jen ze zajimavosti stejne jako jsem to bookoval rano a aspon u me to teda opravdu nefunguje.. :( A rano sem to koupil bez problemu..\nNormalne to funguje! Promo funguje\nmne teda ne...\nbohuzel me taky ne :-/\nSuper, taky jsem koupila 2 letenky na březen okolo 1150,- :) DÍKY za tip! :) A inteligenti co hned volají na BA ať příště zapnou mozek :(\nTed to alespon funguje s kodem TMOBILE2 pro odecteni 600 korun. Zadna hitparada, ale kdyby se treba nekomu hodilo....\nDObrý den, koupeno na leden 2 letenky za cca 1 150 Kč, moc děkujeme za tip!!!\nUž to nefunguje...těsně před platbou jsme to nestihli :/\nTo je jak zlý sen, ve chvíli kdy jsem se domluvil se svou láskou na termín 6-10.3. a chtěl koupit letenky ten promo kód přestal platit. Nemáte někdo nějaký tip kde si vybít zlost? :D\nJeden tip bych měl, bude to tvůj jmenovec, který se pro jistotu ptá na BA jestli se náhodou nespletli :-(\nAno, můžeme poděkovat všem, kteří hned bombardovali linku BA svými dotazy\nNenaděláš nic, o to horší to je, že tihle lidí většinou i letenku dostanou ...\nUž to skončilo :-(\nškoda, že promokod nefunguje\nProč mi to prosím vás píše při rezervaci na víkend 6.3.-10.3. tohle: The length of your longest flight in your journey is not valid with promotion code TMOBILEBA\nMně to již nelze rezervovat, co ostatním?\nKoupeno na konec března (22-26.3.) a v pohodě to prošlo, díky za tip!


Diamantový brusný kámen Lansky 6x2 LDB6M | Balistas.cz\nProfesionální diamantový brousek Lansky 6×2 LDB6M se zrnitostí medium pro první broušení ostří nebo nářadí. Tímto brouskem se dá tvarovat ostří nebo hrubě nabrousit zanedbaný nůž. Diamantová plocha je tvrdší než karbidová, proto je broušení značně rychlejší a snadnější. Více informací\nKatalogový kód: 071-078\nProfesionální diamantový brousek Lansky 6×2 LDB6M se zrnitostí medium pro první broušení ostří nebo nářadí. Tímto brouskem se dá tvarovat ostří nebo hrubě nabrousit zanedbaný nůž. Diamantová brusná plocha si poradí i s ostřím vyrobeným z moderní tvrdé oceli, se kterým by si klasický kámen neporadil. Tento stolní brousek se skládá z polymerové základny s protiskluzovým povrchem a vyjímatelného diamantového kamene. Diamantová plocha je tvrdší než karbidová, proto je broušení značně rychlejší a snadnější, navíc ho lze provádět bez použití oleje nebo vody. Celkovou životnost brousku můžeme zvýšit tím, že nebudeme zbytečně ostří přitlačovat k brusné ploše.\nKlíčové vlastnosti diamantového brusného kamene Lansky 6x2 LDB6M\nZrnitost medium 480 a fine 600


Provozovatelé pošt Partner: Je to náročné\nProjekt pošta Partner funguje už deset let a díky tomu se daří zachovávat i ve středních Čechách poštovní služby v obcích, kde by původní úřadovny České pošty zanikly. Poštu Partner provozují buď obce, fyzické osoby nebo spotřební družstva. Může je vést prakticky každý, kdo projde školením. Nezřídka fungují pobočky na obecním úřadě, v obchodech či restauracích. Jejich provozování má své výhody, ale i svá úskalí.\nNENÍ TO NA ZBOHATNUTÍ\nJak se shodují provozovatelé Partnerů, nejde o věc na zbohatnutí. To moc dobře ví třeba Petra Doušová, která poštu Partner zaštítila ve středočeských Tuchlovicích. „Od obce jsem si pronajala prostor za symbolickou cenu. V části budovy rozjíždím obchod se zdravou výživou a ve druhé polovině je pošta.\nZaměstnávám tam dvě maminky na mateřské dovolené. Rozdělila jsem jim zisky a nezbylo mi nic,“ shrnula žena, která si dokonce myslela, že bude muset skončit. „Ale nakonec jsme se dohodly, že si ani jedna nenárokuje vyšší výplatu, tak to společně ještě zkusíme a uvidíme, zda mě obchůdek uživí,“ popsala.\nŽe začátky mohou být při provozování pošty opravdu náročné, potvrdila i Lenka Chaloupková. Ta vede celé čtyři roky Partnera v Zákolanech, kde je spojený poštovní prostor s kavárnou se symbolickým názvem Café pošta. „První tři roky roky byly krušné. Teď mám ale zaměstnankyni na vystřídání, takže jsem měla letos prvně dovolenou,“ řekla Chaloupková, která se však nedávno odstěhovala do Kladna a s dojížděním do Zákolan bude tak asi brzy konec.\nMístní však věří, že Café pošta nezanikne, o provozovnu se totiž už zajímá jiná dobrovolnice.\nNA POŠTU PŘES VÝČEP? NE\nNáročnost provozu pošty zná i Gabriela Tučková. Ta se Partnera ujala v Kamenných Žehrovicích, původně ale měla jiný plán. „Před časem jsme tu s manželem koupili hospodu. Česká pošta pak sháněla zájemce, kteří by provozovali poštu Partner. Byla to výzva a zhruba před dvěma lety jsem si řekla, že zkusím obojí,“ popsala.\nPoštu Gabriela Tučková otevřela ve stejné budově jako hospodu – doslova ve vedlejší místnosti. To byl ale problém.\nKlientům se totiž nezamlouvalo, že musí na poštu chodit přes výčep.\n„Vytvořili jsme proto na dvoře samostatnou provozovnu,“ doplnila Tučková. Ta už ale nyní nepřebíhá mezi dvěma provozovnami zcela odlišného oboru. S hospodou totiž Tučkovi časem skončili a předělávají ji na bydlení.\nAčkoliv se zdá, že provozovat poštu Partner je náročné, provozovatelům ty těžkosti za to stojí. Dokazují to strohá čísla. V celých středních Čechách je aktuálně již 85 partnerských poboček a ještě tento měsíc přibude další – v Dolní Krupé na Boleslavsku, kde jde o velkou událost. „Pošta Partner v Dolní Krupé byla dlouhodobě uzavřena. Nyní se nám podařilo najít provozovatele a otevřena bude 27. listopadu,“ vysvětlil Ivo Vysoudil, mluvčí Česképošty.\nSídlo zde pošta má v budově úřadu. „Zaměstnáme muže, který bude vykonávat částečně i práci pro úřad. Díky tomu bude mít pošta delší otevírací dobu. Dle potřeby i do 20 hodin,“ zdůraznil starosta obce Lukáš Nedvěd a dodal, že v době dovolené či nemoci vystřídá pošťáka kolega z nedaleké obce.\nPošty Partner a jejich provoz ? Pošta Partner musí mít otevřeno pro veřejnost minimálně ve stejném rozsahu původní pošty. Zároveň musí mít otevřeno každý pracovní den. ? Odměna za práci za jednopřepážkovou poštou Partner, která je otevřena 25 hodin týdně v obci s 1000 obyvateli, vychází na více než 18 000 korun za měsíc (včetně DPH). Situace ve středních Čechách\n85 poboček celkem\n67 % poboček provozuje obec\n28 % poboček provozuje fyzická osoba\n5 % poboček provozuje spotřební družstvo\nBenešovský deník, 18. 11. 2019


Nová generace pásových rypadel Liebherr\nGenerace 8 pásových rypadel Liebherr je pohledem do budoucnosti. Koncept strojů byl kompletně přepracován a nabízí zákazníkům ještě větší výkonnost a komfort. Nová nové generace pásových rypadel nabízí vyšší výkon motoru, standardně těžké protizávaží pro vyšší objemy lžíce a nejnižší spotřebu paliva. K dalším inovacím patří nové řešení hydraulicky přestavitelného výložníku. Stroje dosahují zajímavých nosností, což vede k další úspoře paliva.\nV první fázi zahrnuje 8. generace sedm modelů, R 922, R 924, R 926, R 930, R 934, R 938 a R945. Všechny stroje mají motory s emisním stupněm V.\nPřehled pásových rypadel\nPásová rypadla generace 8 jsou vybavena novými komfortními kabinami, které obsluze přinášejí příjemné pracovní podmínky. Standardně mají vzduchem odpružená sedadla automatickou klimatizaci, dotykový displejem 7" s intuitivním ovládáním a zatahovacím předním sklem.\nKoncepce osvětlení nové generace rypadel byla zcela přepracována. Společnost Liebherr nyní standardně dodává LED světla, která umožňují velmi dobrou svítivost a přitom dlouhou a hospodárnou práci. Pozorovací kamery v zadním a bočním prostoru zaručují dodatečnou bezpečnost. Dalšími bezpečnostními moduly jsou certifikovaná kabinová nástavba ROPS, nouzový únik zadním oknem a lehký přístup a výstup pomocí sklápěcí konzoly.\nVyšší výkony při nižší spotřebě paliva\nNová pásová rypadla disponují vyššími rypnými silami a tažnými silami podvozku. Přitom byl optimalizován točivý moment otočné nástavby. Výsledkem těchto změn je vyšší výkonost stroje. Pro snížení spotřeby paliva a ještě hospodárnější provoz strojů byla také přepracována koncepce vybavení.\nPro všechny modely jsou možné různé kombinace podvozků. Např. speciálně pro použití v náročných podmínkách, které vyžadují vysokou stabilitu, byl vyvinut nový podvozek WLC.\nZjednodušená a bezpečnější údržba\nÚdržba pásových rypadel generace 8 je nyní ještě jednodušší. Byl rozšířen přístup k otočné nástavbě rypadla a plošina pro údržbu je standardně opatřena madly a zábradlím. Plošina chrání všechny komponenty, slouží jako úložný prostor a nabízí jednoduchou možnost plnění nádrže na močovinu.\nU některých modelů jsou body údržby dosažitelné i ze země. U pásových rypadel Liebherr nové generace lze stav motorového oleje, hydraulického oleje, paliva a Ad Blue sledovat z kabiny.\nObraťte se na nás e-mailem nebo pomocí kontaktního formuláře.


PoodleCoin kurz 0,00 POODLE/CZK – kalkulačka, online graf, cena\nHlavní stránka » Kurzy » PoodleCoin kurz 0,00 POODLE/CZK – kalkulačka, online graf, cena\nPřepočítejte si kurz PoodleCoin na USD nebo CZK. Sledujte aktuální i historické ceny POODLE v online grafech. Chcete nakoupit PoodleCoin?\nPoodleCoin online graf POODLE/USD\nLitujeme, ale ne všechny kryptoměny mají dostupný graf vúči americkému dolaru, protože se přímo ani s USD neobchodují. Vyzkoušejte dostupnost grafu POODLE/BTC. Některé kryptoměny se obchodují pouze s BTC. I přesto můžete použít kalkulačku pro přepočet hodnoty kryptoměny PoodleCoin na české koruny a americké dolary (kurz je přepočítáván přes BitCoin).\nKde nakoupit PoodleCoin?\nKryptoměna PoodleCoin patří mezi méně známé měny a jen na pár kryptoměnových burzách je možné ji zakoupit (možná ji najdete na Bitrex). Cena POODLE se může na každé burze lišit, zpravidla se jedná jen o drobné odchylky.\nNěkteré kryptoměnové burzy byly vykradeny (hackerské útoky) nebo mají problémy s vyplacením peněz. Proto si vždy dávejte pozor, kde PoodleCoin kupujete. Hledejte recenze burzy a zkušenosti uživatelů. Nicméně i ty největší burzy jako je Bitrex se mohou občas dostat do problémů.\nLze obchodovat POODLE jako CFD (kontrakt o vyrovnání rozdílu)?


Aktuální nabídka zámky Koruna denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si zámky Koruna než Vás někdo předběhne.\nKategorie zámky Koruna se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele zámky Koruna neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je zámky Koruna právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné zámky Koruna\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii zámky Koruna, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující zámky Koruna, a to zámky na prodej Koruna, pronájem zámku Koruna, dražby zámků Koruna.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii zámky Koruna nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích zámky Koruna, zámky na prodej Koruna, pronájem zámku Koruna, dražby zámků Koruna.\nNehledáte zámky Koruna ?\nPokud jste v této kategorii zámky Koruna omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí zámky Koruna\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii zámky Koruna, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr zámky Koruna. Určitě lépe naleznete zámky Koruna, který hledáte.


Diskuse: BTW: Maják aneb divadlo je tady! - Neviditelný pes\nNikdy mě to nenapadlo. Já, a dramatik!\nM. Baty 11.11.2016 13:36\npřirozenému dramatickému talentovi! Tvoje webová a rozhlasová činnost, Dede, je nepřetržitý dialog se čtenáři a posluchači a teď to došlo dalšího uplatnění. Tak dál močálem černým kolem bílých skal!\nM. Crossette 10.11.2016 16:42\nže jsi odkaz na svoji druhou hru dala i sem, protože si rozhodně zaslouží, aby se o ní doslechla "širší veřejnost" :)\nPochvalu jsem už napsala na Dedeník, tak tady jen zopakuji, že se mi hra velice líbila, nasmála jsem se a jako ostatní vám všem fandím. Navíc, tohle není sezóní hra (jako ta první), její téma je "celoroční" a moc vám přeji, aby o ni byl i celoroční zájem. No a já si určitě před svátky zase znovu poslechu "Vánoce" !\nO.T. pro Liku. Včera jsme měli k večeři "guláš starého Sedláka". Mám ještě na záhoně papriky(a furt dorůstají), ale protože lečo bylo minulý týden, tentokrát jsem je nakrájela do tvého guláše. A byl výborný !!! Cibule a papriky omáčku opravdu skvěle zahustily. Ale tyhle pozdní zelené papriky mají trochu tužší slupku, která se zcela nerozvařila, tak jsem maso vyndala a omáčku rozmixovala do hladka. A co se stalo? Mám ráda kmín a na začátku jsem ho k masu dala dost(a pak už jen sladkou papriku). Než jsem omáčku mixovala, omáčka chutnala úžasně, jenže po rozmixování měla velice mírně nahořklou chuť. Došla jsem k závěru, že to asi bylo tím rozmixovaným kmínem. Byla dobrá i tak, ale já tam tu nahořklost cítíla. Tak jsem vmíchala velkou lžíci zakysané smetany a pak to byla prostě lahoda. Zbylo dost na druhou večeři, dneska udělám něco jiného a guláš dojíme v sobotu. Děkuji za recept, jistě budu opakovat. Včera jsem ke guláši dala rýži, k sobotnímu zbytku asi udělám knedlíky.\nD. Ruščáková 10.11.2016 17:07\nMaričko - a Liko, ten guláš už jsem taky dělala a byl skvělý - díky za recept!\nMaričko, upřímně ti závidím ty zrající papriky... I když, u nás už leží trochu sněhu, to taky není špatné:))\nZ. Lika 10.11.2016 17:32\nStarý Sedlák by měl radost :-)\nKmín asi opravdu mohl zhořknout po rozmixování, ale poradila sis s tím dobře. Však jsem na tebe, Maričko, při psaní receptu vzpomínala - s těmi lány paprik je to recept přímo pro tebe :-)\nM. Crossette 10.11.2016 20:00\nJak jsem dříve psala pod receptem, použila jsem svoje zmražené, rozmixované papriky u vepřových kotlet. Teď jsem ale chtěla vyzkoušet tvůj original recept:), tak jsem dala čerstvé. Chuťově stejné jako u zmražených, kterých mám stale dost v mrazáku, takže určitě budu tenhle guláš dělat i v zimě. Jen na kmín si dám větší pozor :) A moc děkuji, žes tenhle guláš "skoro vařila pro mne", jsem tomu ráda, mne by něco takového rozhodně nenapadlo :)Navíc mám důvod příští rok zase mixovat a mrazit přebytečnou záplavu paprik (což jsem letos, kvůli loňským zásobám neudělala).\nM. Baty 11.11.2016 13:34\nMaričko, kmín možná, ale řekla bych, že rozmixované slupky z čerstvých zelených paprik určitě ztropily tu mírnou nahořklost. V okamžiku, kdy jsem četla, žes to místo procezení a mírného propasírování přes cedník rozmixovala, bleskla mi hlavou vlastní dávná zkušenost - "ajeje, a bylo to hořký". Takže naštěstí jen nahořklé. ale ty zelené slupky to dělají. Potvory.\nZ. Vave 10.11.2016 15:14\nse podívat, leda tak na kousíček. Ale dlouhé zimní večery teprve začínají a tak čas divadla ještě přijde. Každopádně gratuluju a jsem zvědavá, protože jsem přece jen měla možnost malinko zpovzdálí sledovat ... vlnění v dáli. :o)\nFandím všem šikovným lidem, kteří na vesnicích i ve městech dělají něco navíc a žijí sousedský život. Až budu bohatá, budu žít na vesnici nebo v nějakém městečku a taky budu dělat kdeco. :o)\nVave, myslím, že ty by ses na vsi našla:))\nZ. Yga 10.11.2016 11:39\nJsem ráda, že jsi to napsala i sem - mně se moc líbí už ta myšlenka autorského ochotnického divadla! Dle hesla, co si neuděláš, to nemáš - a vy jste si to udělaly moc hezky (;o) a všecko hezky od podlahy - vymyslet nejenom hru, ale i kostýmy, kulisy, scénu. A nejenom vymyslet, ale i vyrobit - jste opravdu moc šikovné. A hrály jste jak z partesu.\nMně se líbila ta loňská hra (hlavně scény v kuchyni při vaření polívky byly neodolatelné), ale tato byla zase o fous lepší - hlavně ty jsi byla daleko "vyhranější" (ovšem svůj herecký talent jsi prokázala již letos na setkání při převtělení ve psa).\nDoufám, že nový nájemce hospody vám bude nakloněn a k produkci zase zapůjčí ledový zámek ... ééé .... sálek.\nP.s. Ke hře Pomoc, babička se vdává a nedostatku mužů-herců. Přece není nikde psané, že se v této hře musí objevit mužská postava (a to nemyslím na registrované partnerství). Přece svatba bývala především ženská záležitost - ten ženich byl už většinou jenom do počtu ... nevzdávej tuto hru, protože už název je burcující (:o))).\nD. Ruščáková 10.11.2016 17:08\nYgo, bez chlapa by to nešlo - on tam měl dokonce dvojroli:)) Ale já s tou hrou (dnes:)) nejsem spokojená, kdybychom ji náhodou měli hrát, asi ji pořádně přepíšu:))\nT. Zana 10.11.2016 11:23\nHlavně to, že opravdu dojdete k cíli, že představení je hotové, ukážete ho lidem a za čas to zkusíte znova. Spousta lidí má nápady, ale málokdo je dotáhne do kopce.\nJe vidět, že jste se dobře sešli.\nJo a lázně jsou bezva!\nD. Ruščáková 10.11.2016 17:10\nDíky Zano! No, do cíle jsem tak nějak splašeně doběhly! Pořád jsme měly dost času... a část každé zkoušky jsme prokecaly... až nám začala za zadkem hořet koudel. No, bez toho by to asi fakt nešlo - myslím tu hořící koudel, Martin měl pravdu:))\nT. Zana 10.11.2016 18:48\nNo jasně. Věřím, možná že existujou jedinci, co nešturmujou na poslední chvíli, pracujou průběžně a tak... ale moc tomu nevěřím :-)\nO. Joklová 10.11.2016 10:49\nto jsem moc ráda, že se po Dedeníku objevila tato pozvánka do divadla i zde na Zvířetníku - gratuluji dámy k dohodě, ne každý doputuje i (nebo až) na Dedeník :-))))))))\ntebe Dede obdivuji, musí to být hodně jiné psát divadelní hru, než třeba povídku... jinak někomu to nesedí, ale já moc ráda divadelní hry také čtu (co třeba takový Čapek, žejo... hehe, nebo Shakespeare), nečiní mi to problém a klidně si to hezky užiju v posteli\ndrobnosti - hrozně se mi líbí ty trika, ty jsou prostě božíííííí... s osvětlením problém vůbec nemám, spíš trochu se zvukem, mně už to tady v počítači prostě víc zhlasit nejde, ono záznamové zařízení prostě bylo trochu dál od scény - a hlavně když se diváci smějí, tak moc či vůbec neslyším\nP.S. co bude s tou hrou „Pomoc, babička se vdává“????? název převelice budí mou zvědavost a láká mne\na pravidelná čtvrteční pozvánka na Vaví 105-ku => http://www.vave.biz/index.php/105-x148/-2016/484-povolebni\nO. Joklová 10.11.2016 10:51\na úplně jsem zapomněla napsat, že už předem gratuluji k představení ve Dvoře - to už není žádná zapadlá víska :-))))\nZ. Lika 10.11.2016 13:24\nBedo, moc se těším na dohodu i s tebou a že napíšeš něco pro Zvířetník - článek od tebe jsem neviděla ani nepamatuju, a že máš o čem psát, novinek u vás je hafol :-)\nO. Joklová 10.11.2016 15:15\nvím že jsme spolu projednávaly článek o kočičí cukrovce, ale nějak jsem na to neměla - Nynyška byla moc nemocná a poslední tři roky, počínajíc tou ztrátou očička, pro ni nebyly nic moc....\na jinak mám v sobě tak pusto, že tam prostě žádná slova nenajdu :-((((((\nD. Ruščáková 10.11.2016 17:11\nBedo, proč nenapíšeš o Myšce - třeba titulek "Jak jsem zkazila dokonalou kočičku" by určitě přitáhl spoustu pozornosti:)))\nO. Joklová 10.11.2016 20:12\ntady se hernajs nic neutají... :-DDDDDD\nZ. Lika 10.11.2016 8:08\nHrát divadlo - jestlipak to, Dede, patří k tvým splněným přáním? :-) A podle mě hrát divadlo na vsi je náročnější než v ND, protože vy se tam se svými diváky denně potkáváte, že.\nOhledně té příručky "divadlo snadno a rychle" jsem si vzpomněla na Čapkovo "Jak se dělá divadlo" a popisoval to tam dosti podobně :-)\nA sukces to musel být, když už se hrnou objednávky na další štace.\nOpravdu blahopřeji, pro lidi jsou tyhle akce jako živá voda a vždycky tím žije celá obec. Takže se budu těšit na další "kus" :-)\nD. Ruščáková 10.11.2016 10:24\nLiko, já nevím, jestli to bylo mé přání - já jen stála na hraně kluzkého svahu a Kristýna do mě strčila:)) Ale teď mě to opravdu baví - a fascinuje mě, jak se nádherně umí rozvít moje myšlenky a text v osobě herce... :)\nZ. Matylda 10.11.2016 7:56\nje to báječná aktivita pro ně i pro dědinu.\nDede, viděla jsem obě hry a moc se mi líbily. Že bys změnila povolání?\nD. Ruščáková 10.11.2016 10:25\nZ. Dalmi 10.11.2016 7:16\nmuselo to být docela adrenalinové. Přeji úspěch i v dalších představeních.\nD. Ruščáková 10.11.2016 10:26\nDíky Dalmi. Důležité bude teď to představení ve Dvoře - pak se uvidí, kam vyrazíme dál:))\nZ. Xerxová 10.11.2016 7:06\nTak to máme návrat Vave, tak to máme návrat Dede - to se mi to líbí :o)\nDede, jste dobré. Je moc fajn, když vesnice žije. A velké díky všem, kteří se o to starají.\nD. Ruščáková 10.11.2016 10:12\nVíš, ono je to u nás asi stejné jako jinde - je tu skupina tak 30 aktivních lidí, kteří se všude potkávají, od zastupitelstva až ke strašidlům na halloweenské bojovce pro děti (Letos přišlo 90 dětí! Dělala jsem startovní čarodějnici:)) A jak jednou do tohoto soukolí strčíš ruku, tak se už vezeš:)))\nZ. Jenny 10.11.2016 10:22\nJo,jo, tak to je, jen dva prstíčky tam strčíš a už se s jezinkama vezeš. :-)) Kvasnicové lázně jsou pozoruhodné, docela si Vás, účinkující dovedu představit po krk v lázni a pusy máte pořád střapatý od řeči. Tak to má být. Skoukla jsem už na Dedeníku, jen nepíšu, neb mne stále někdo ruší a na má dvířka klepe. Hodně ted přemýšlím jak nejlépe odpočívat a proto jdu něco dělat, hihi. Dnes máme potlach seniorů s pijatikou- trošku vínka bude a zítra jedeme do divadla v blízkém okolí na profíky z Prahy.\nD. Ruščáková 10.11.2016 10:27\nDíky Jenny - a hezky si to užij!\nPS: Ty o prstíčkách a jezinkách víš své, viď?\nZ. Rpuťová 10.11.2016 6:30


Vděčný švédský tisk: "Dnes jsme všichni Holanďany!" - Sport.cz\nVděčný švédský tisk: "Dnes jsme všichni Holanďany!"\n9. října 2005 12:21 - STOCKHOLM\nNeskrývanou radost vyvolala ve Švédsku sobotní výhra nizozemských fotbalistů v Praze nad českou reprezentací. I přes prohru Seveřanů s Chorvatskem totiž právě "oranjes" na Letné vyšlapali postupovou cestu Švédům, kterým stačí ve středu i remizovat s outsidery z Islandu a budou mít přímý postup na mistrovství světa 2006 v kapse. Deník Dagens Nyheter vyjádřil náladu jednoznačným titulkem plným vděčnosti: "Dnes jsme všichni Holanďané".\nList nepřímo poděkoval oběma pražským střelcům a vypočítal, že ve středu by Česko k tomu, aby se mohlo z druhého místa přímo kvalifikovat na švédský účet, muselo zemi tří korunek gólově přečíslit o deset branek. Švédsko však má rozhodnutí plně ve svých rukou, neboť na rozdíl od Čechů hraje doma a navíc proti Islandu, který ve srovnání s ním není rozhodně favoritem.\nMaximálně vděčný Nizozemcům může být podle severského tisku především obránce Olof Mellberg. V sobotu v Záhřebu reflexivně a nepochopitelně ve vlastní šestnáctce zahrál rukou. Inkasovaný gól z penalty mohl Švédům v případě českého vítězství velmi zkomplikovat život.\nTisková agentura TT připomněla, že při posledním mistrovství Evropy v roce 2004 to naopak byli právě Holanďané, kdo třem korunkám překazil jejich radost a vyřadil je z dalších bojů. Zároveň však citovala varování kouče švédského týmu Larse Lagerbäcka před přehnaným optimismem.\n"Ještě stále není dohráno, a na fotbalových trávnících se v minulosti staly i hodně divné věci," zdůraznil po sobotním kvalifikačním kole švédský kouč. "Radovat se budeme až po zápase ve středu. Samozřejmě, vypadá to velmi nadějně, ale teď musíme zvládnout krásný závěr a porazit Island," řekl Lagerbäck.\nZ Afriky míří na fotbalové mistrovství světa čtyři nováčci\nČtyři afričtí nováčci se představí příští rok na fotbalovém mistrovství světa v Německu. Po sobotních závěrečných zápasech kontinentální...\nNizozemci dobyli Letnou, šampionát v ohrožení\nČeské fotbalové reprezentaci se postup na světový šampionát příští rok v Německu vzdaluje. Češi prohráli předposlední zápas kvalifikace...\nFotbalisté Angoly se příští rok v Německu poprvé v historii představí na mistrovství světa. Postup si zajistili vítězstvím 1:0 nad Rwandou na soupeřově půdě v Kigali.\nRumuni vyhráli a přidělali Čechům starosti\nPostup na mistrovství světa ve fotbale si v sobotu zajistilo šest evropských týmů. K pořádajícímu Německu a Ukrajině, která už měla účast jistou od...\nFotbalisté Rumunska vyhráli kvalifikační utkání o MS 2006 na hřišti Finska 1:0. Jediný gól zápasu v Helsinkách vstřelil ve 41. minutě Adrian Mutu z pokutového kopu. Rumuni bodově předstihli v tabulce 1. skupiny českou reprezentaci.\nČeši i Nizozemci očekávají vítězství\nDny čekání jsou pryč, souboj podzimu je tady! V sobotu večer na pražské Letné změří síly reprezentace České republiky a Nizozemska v boji...


stolní hra Sequenceserial A Very British Scandal\nkavárna eM3 coffee Modřanykniha Zbořeno\nkniha Babičko, vyprávějkniha Dědečku, vyprávějElpido ponožkyprojekt Ježíškova vnoučata\nfilm Klan Gucci / House of Guccihračkářství Hugo chodí bos\npodcast Taste of PragueAn Audience with Adele\nfilm na Apple TV+ Finchudělejte si výlet do Pardubic nebo Hradce Králové, navštivte např. Tyršovy sady a Zámek Pardubice\nkavárna Caficko Andělvyrazte na výlet\naplikace Změňte.tofilm Báječný hotel Marigold\n28 okt 2021 · LINKA\nknihy: AHA! Rodičovství, Dítě na vlastní pohonalbum: What's Your Pleasure? – Jessie Ware\n#98 Money, money, money!\n21 okt 2021 · LINKA\nEpizoda o penězích, miliardářích, chudobě, dluzích i budoucnosti peněz. Co peníze znamenají pro nás? Přáli jsme si jako děti být bohatí? Co peníze dělají s lidskou psychikou, vztahy, co je to money makes money a jak svět mění kryptoměny?\npodcast Trendspottingfilm Lion\n#97 10 TIPŮ, jak si uklidit život\n7 okt 2021 · LINKA\nČas na podzimní úklid! Od sítí, přes přátelství, duši, soubory, šatník nebo boty. Co nám pomáhá, mít kolem sebe, v životě, ale i v sobě větší pořádek? Někdy stačí i maličkosti.\n#96 TOP3 nejbizarnější závislosti\n30 sep 2021 · LINKA\nPití laku na nehty, žvýkání použitých dětských plen, nebo třeba pojídání sádrokartonu? Na čem všem mohou bylo lidé závislí a jaké závislosti jsou podle nás úplně ty nejpodivnější? Krapet nám tato epizoda připomíná tu s mučícími metodami. Trochu se nám při jejím nahrávání kroutil žaludek.\nkavárna CAFE TONEkavárna Kafe & Hrnky\n#95 Velký influencerský kvíz!\n23 sep 2021 · LINKA\nKovy vs Terez. 25 záludných otázek z českých i zahraničních vod Instagramu, youtube, blogů i Tiktoku. Kdo vyhraje? Zahrajete si s námi a schválně, jestli nás porazíte!\nkniha Všechno nejlepší, Annopodcast České podsvětíCountdown: Inspiration4 Mission to Space\n16 sep 2021 · LINKA\n9 sep 2021 · LINKA\n2 sep 2021 · LINKA\n1 jul 2021 · LINKA\n24 jun 2021 · LINKA\n17 jun 2021 · LINKA\n10 jun 2021 · LINKA


Zdraví : AngelSounds JPD-100S+\nFetal Doppler JPD 100S+ představuje skvělou možnost pro nastávající maminky, aby poslouchali srdeční ozvy nenarozeného dítěte a sledování stavu plodu na mobilním telefonu.\nKód produktu: ANGS001\nZáruka: 2 roky EAN: 6951740512343\nOvládání přístroje je velmi jednoduché a zvládne jej naprosto každý. Přístroj stačí pomocí microUSB kabelu nabít, zapnout jej, připojit sluchátka a přiložit ultrazvuk na břicho. Stejně jako u jednoduššího modelu JPD 100S Mini lze zvuky nahrávat, tento model, ale umožňuje i jejich současný poslech do sluchátek.\nAngelSounds JPD 100S+ jako jediný z řady ručních ultrazvuků nabízí technologii Bluetooth. Po jednoduchém spárování s mobilním telefonem je možné zaznamenávat výsledky měření do mobilní aplikace a mít tak k dispozici celou historii měření.


ČEZ se zajímá o aktiva Vattenfall v Německu, zajímavé jsou i trhy v Polsku a na Slovensku - Diskuze, názory, doporučení a hodnocení\nČEZ se zajímá o aktiva Vattenfall v Německu, zajímavé jsou i trhy v Polsku a na Slovensku - Diskuze k tématu ČEZ se zajímá o aktiva Vattenfall v Německu, zajímavé jsou i trhy v Polsku a na Slovensku\nVýpis příspěvků diskuze ČEZ se zajímá o aktiva Vattenfall v Německu, zajímavé jsou i trhy v Polsku a na Slovensku, 1 až 1 (1)\n(2) 30.04.14 10:16 Rejpal (161172)\nNevědí co s penězi ?\nVyšší dividendy + odkup vlastních akcií + splácení dluhů. Nejvyšší čas na obměnu představenstva a vrcholového managementu. Nejdříve je třeba dát do pořádku Balkánské záležitosti a pak teprve promyslet další rozvoj firmy. Byl bych pro aby ČEZ rozšířil svůj předmět činnosti doma v Česku, a to o vodovody, PHM, bankovní a pojišťovací služby.\nProč si dosud neúspěšný v akvizicích management ČEZu myslí, že tam kde neuspěli jiní v Německu a na Slovensku ČEZ uspěje ? Není to jen proto že by je ve Švýcarsku či někde jinde čekaly tučné provize ?\nDiskuze ČEZ se zajímá o aktiva Vattenfall v Německu, zajímavé jsou i trhy v Polsku a na Slovensku, další stránky: 1\nOdkazy k diskuzi ČEZ se zajímá o aktiva Vattenfall v Německu, zajímavé jsou i trhy v Polsku a na Slovensku\nČEZ se zajímá o aktiva Vattenfall v Německu, zajímavé jsou i trhy v Polsku a na Slovensku - zdrojová stránka k tématu diskuze ČEZ se zajímá o aktiva Vattenfall v Německu, zajímavé jsou i trhy v Polsku a na Slovensku.\nZasílání Denního souhrnu názorů na ČEZ se zajímá o aktiva Vattenfall v Německu, zajímavé jsou i trhy v Polsku a na Slovensku e-mailem.\nPřidat názor - vložte vlastní názor, doporučení, hodnocení nebo zkušenost k tématu ČEZ se zajímá o aktiva Vattenfall v Německu, zajímavé jsou i trhy v Polsku a na Slovensku.\nBeneš: ČEZ se zajímá o aktiva Vattenfallu a váhá s nabídkou na slovenský Enel\nČEZ: Actis se zajímá o turecká aktiva\nBeneš: ČEZ se zajímá o aktiva Vattenfallu a váhá s nabídkou na slovenský Enel - Diskuze, názory, doporučení a hodnocení\nČEZ by se spolu s RWE a Vattenfall mohl ucházet o polskou elektrárnu\nRio Tinto: O australská aktiva se zajímají Číňané a Indové\nRopa 72.67 USD 19:00\nZlato 1223.80 USD 19:00\nStříbro 15.39 USD 19:00\nBavlna 86.76 USD 18:59\npondělí 23.7.2018 19:36:27


Pravidla závodu Sokolský běh republiky - BĚH REPUBLIKY 28. ŘÍJNA 2020\nPravidla závodu Sokolský běh republiky\nDo seriálu běžeckých závodů Sokolský běh republiky (dále jen Seriál) jsou v sezoně 2020 zařazeny závody uvedené v sekci této webové stránky "Závody".\nPořadatelem závodů Sokolský běh republiky je T.J. Sokol Čertovka., Újezd 450/40, Malá Strana (Praha 1), 118 00 Praha, zapsaná v obchodním rejstříku, vedeném u Městského soudu v Praze, oddíl L 72923, IČ: 08802106.\nExkluzívním marketingovým partnerem Sokolského běhu republiky je Raul, s.r.o., Elišky Krásnohorské 12/5, Praha 1, 110 00, zapsaná v obchodním rejstříku, vedeném u Městského soudu v Praze, oddíl C, 54464, IČ: 25608673, DIČ: CZ25608673.\nDěti mladší 18 let (ročník 2002 a mladší) přihlášené na hlavní/dospělý závod platí startovné.\nNa dětské trasy se mohou hlásit pouze děti mladší 15 let (ročník 2006 včetně).Pro děti mladší 15 let je startovné na dětských trasách zdarma pouze s výjimkou hlavního závodu v Praze, závodu v Terezíně, Opavě, Českých Budějovicích, v Žebráku, Plzni, Zlaté Olešnici a v Jedovnici, kde hradí startovné stanovené pořadatelem.\nBez uhrazení startovného je přihláška neplatná. Startovné musí být uhrazeno v den podání přihlášky. Pokud pořadatel neobdrží startovné do pěti pracovních dnů od registrace, bude přihláška stornována. Nejpozději do 25.11. musí být však startovná v plné výši připsána na účet pořadatele.\nVždy do středy 25.11.2020 je možná platba startovného převodem.\nKaždý účastník závodu je povinen dodržet trasu závodu, mít předepsaným způsobem upevněno startovní číslo (tj. na hrudi, pevně a viditelně) a v případně využití čipové metody měření času i řádně upevněn elektronický čip.\nPořadatel seriálu Sokolský běh republiky si vyhrazuje právo diskvalifikovat ze závodu, každého závodníka, který se prokazatelně dopustí porušení pravidel definovaných Etickým kodexem ČOV (zde:http://www.olympic.cz/upload/files/EKODEX.pdf) (dále jen: Kodex). Diskvalifikovaný závodník se tím nezbavuje osobní odpovědnosti za náhradu škody vůči poškozeným subjektům v důsledku jeho porušení Kodexu.\nNa hlavním závodě v Praze jsou vyhlášeni absolutní vítězové dle pohlaví (1. -3.místo), vítězové věkových kategorií do 40 let, 50, 60, a nad 60 let (1.místo)\nV regionech jsou vyhlašovány kategorie dle informací uvedených u konkrétního závodu v propozicích.\nU dětský závodů jsou vyhlašováni absolutní vítězové dle pohlaví (1.-3.místo) v rámci mladší věkové kategorie tj. do 10 let a v rámci starší věkové kategorie od 11 do 14 let u dětských závodů.\nÚčastí v závodě udělujete Raul s.r.o svolení k pořizování Vaší podobizny a audio/videozáznamu a jejich šíření obvyklými způsoby ve smyslu § 84 a násl. občanského zákoníku (Zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, v platném znění) za účelem propagace projektu Sokolský běh republiky jako celku (Prezentace na internetu, na sociálních sítích a v dalších informačních relacích) a s tím souvisejícímu zpracování uvedených osobních údajů (podobizna, audio/videozáznam). Nesouhlas s takovýmto pořizováním podobizny či audio/video záznamu či jejich šířením nebo zpracováním je možné vyjádřit kdykoliv na emailu info@behrepubliky.cz


Petr Linhart: K Sudetům vedou kořeny - Webmagazín.cz\nPetr Linhart: K Sudetům vedou kořeny\n12.04.2007 Jaromír Komorous Hudba\nNa podzim tam čvachtá pod nohama zem. Na jaře máš chuť tam koukat zblízka do koberců květů. I když to tak nevypadá, pořád je o čem povídat. Jen zdánlivě není s kým. Muzikant a autor Petr Linhart to ví dávno a vědění se mu vylilo do notového papíru. K užitku nás ostatních.\nPetře, kdy ta muzika začala mít vlastně monotématický kabát?\nOna nejprve vznikla písnička Maria Stock, asi tak před dvěma lety. Bylo to na základě silného zážitku z návštěvy místa, kolem kterého jsem léta obcházel prstem na mapě. Trosky vsi, opuštěný hřbitov a klenot barokního kostela Navštívení Panny Marie dnes nese jméno Skoky. Najdeš je na mapě ve východním cípu Karlovarska kousek od Žlutic. A já jsem si tam uvědomil, kolik zásadních věcí mne v životě potkalo právě v téhle zemi, pro níž používáme jméno Sudety. A že tam vlastně také vedou mé kořeny. A stesk po kráse, která zbytečně přišla v niveč. Tehdy jsem ty události a příběhy, ať už zažité nebo vyčtené, začal přelévat do textů, psaných většinou do skládanky z hudebních smyček, těch novodobých hracích strojků.\nPři křtu alba se ukázala zpěvačka a skladatelka Pavla Milcová, jako výborný spolustavitel večera. Spolu s Petrem Binderem a jeho kytarou vytvořili velmi kompaktně znějící a zvonící kámen, volající po zasazení do kovu. Byla to náhoda, nebo uvažuješ o spolupráci tímto směrem? Abych pravdu řekl, promiň, ale tvá téměř otcovská rétorika a její živelný, mladický projev by mi vazbily libě.\nJá jsem především Pavlin velký fanoušek a pilný sběratel jejích desek. Pavla je vpravdě mimořádná osobnost, nadáním, rozletem i profesionalitou značně převyšující to, co je tady obvyklé. Takovou osobností je i její partner a spoluhráč Peter Binder, takže dílo, které spolu vytvářejí, je zkrátka nebývalé, onen zvonící kámen ve vzácném kovu, tak to přesně je. Jsem šťastnej, když spolu můžeme stanout na stejném pódiu. Už se nám to několikrát povedlo v minulosti, tak by to mohlo vyjít i v budoucnosti. Zvlášť, pokud to dohromady takhle pěkně vazbí, jak říkáš…\nNa koncertě i albu mě unášela vzorná spolupráce a ukázněnost všech tří kytar na scéně. Je to ve vás, či je všechno záležitost promyšlených aranží?\nPlatí obě možnosti najednou, je v nás tvořit takové aranže. Na albu je to především doména Marka &Stiftera a má, v živém hraní je pak hlavním otcem veškeré promyšlenosti Peter Binder. Petra tiše považujeme za kapelníka, což on ale možná ještě neví. Já mám v téhle sestavě ohromné štěstí na výborné muzikanty – a ono to skvělé muzikantství spočívá právě ve schopnosti účelné spolupráce, nikoliv třeba v počtu zahraných not za vteřinu.\nTextová úroveň tvých písniček je ojedinělá. Co je u tebe prvotní? Hudba nebo texty? Posloupnost tvorby těchto cihel ovlivní jejich tvář. To víme. Jak se s tím pasuješ?\nPasuju se s tím porůznu, ale nejčastější jsou dva postupy. Jeden, kdy začnu psát text na nějakou podvědomou melodii, která slouží hlavně jako takový rytmický podklad, potom si vezmu nástroj a harmonicky to třeba ještě rozvinu. Takhle vznikla Maria Stock. Druhý a častější postup je princip hracího strojku – v počítači skládám různé opakující se hudební fragmenty, a do takto vzniklé plochy stavím melodii s textem prakticky zároveň a nakonec to možná ještě nějak přearanžuju – to je třeba případ Agni. Každopádně téměř vždy vznikají melodie i text tak nějak dohromady.\nSudéta je povedené album. Máš teď na něco spadeno? A neříkej mi, že je brzy.\nMám spadeno asi tak na pět věcí najednou, tak je nebudu ani vyjmenovávat, abych si ponechal tu možnost se nakonec do něčeho z toho nepouštět. Teď v úplně nejbližší době mám velmi spadeno na rozšiřování repertoáru, který máme s Petrem, Alešem a Markem připravený a taky na další rozvoj svého webu – stránky www.sudeta.cz jsou totiž jakýmsi volným pokračováním sudetského alba.\nTáhne tě kraj Sudéty ven, mlha, tajemné příběhy … Jak to máš?\nTáhne, a jak ! Jsou to pro mne takové očistné poutě, doma se pak vždycky diví, jak prý najednou vypadám svěže.\nKaštan, křest alba Sudéty 22.3.2007\nzdroj fotografií: web P.Linharta


Na jaký hudební nástroj hrajete? - Diskuze Omlazení.cz\nTikalka 31. 7. 2011 20:14\nHolky zajímalo by mě na jaký hudební nástroj/e hrajete. Jak dlouho jste se učily, nebo spíš za jak dlouho jste se to naučily. A jak jste se učily. Jako dítě jsem bohužel na nic nehrála. Jestli se to dá naučit i jako samouk. Já jsem hudební antitalent, ale i tak mi všichni tvrdí, že na kytaru se naučí každý. A mě doma leží a ne a ne se toho nějak pořádně chytit. Poradíte jak se donutit? Kytara se mi moc líbí a jednou bych se to chtěla naučit.\nA obdivuji všechny, co na něco hrají. Je to opravdu krásné, když něco takového umí. Taky jsem od pár známých slyšela, že se jim to zprotivilo tím, že je rodiče nutili a oni nechtěli a jak byli větší tak s tím sekli a už se k tomu nevrátili.\nNo prostě pište Vaše zkušenosti. Ráda si počtu.\n1730 31. 7. 2011 20:18\nNa základce jsem hrála na příčnou flétnu. Asi mě to šlo, ale nic mi to nedávalo, moc jsem necvičila, polovinu věcí jsem hrála "z listu". Ale živit jsem se tím nechtěla, tak jsem toho nechala. Teď bydlím v paneláku, takže nechci otravovat sousedy a nehraju vůbec.\nkayuschka 31. 7. 2011 20:21\nHrála jsem deset let na piano. Chodila jsem k soukromé učitelce a poté do ZUŠ. Nejprve se mi nechtělo, ale teď si občas zahraji a jsem ráda, že to umím.\nmajuska852 31. 7. 2011 20:23\n3 roky zobcová flétna, 5 let piano. Ale už na to nehraju, zapomněla jsem to.\n42860 31. 7. 2011 20:31\nNa ZŠ zobcová flétna, bavilo mě to, šlo, do ted hraju na Vánoce Líbí se mi klavír\nBarbadela 31. 7. 2011 20:32\nUmím hrát na klasickou (zobcovou) flétnu. Ale už jsem hrozně dlouho nehrála..\nmarbee 31. 7. 2011 20:32\nHrála jsem 1 rok na flétnu a 4 roky na housle. Už jsem ale skoro vše zapomněla Pak jsem chodila 5 let do sboru a 3 roky na sólový zpěv.A k tomu 5 let hudební nauky\nbejbee 31. 7. 2011 20:38\nHrála jsem 7 let na kytaru a podle mě je to těžký nástroj, už to vůbec neumím Na klavír jsem se naučila sama a bavilo mě to o hodně víc, ještě jsem se naučila na flétnu, ale to není moc populární nástroj\nEllie 31. 7. 2011 20:42\nUmím na klaisickou a na příčnou flétnu\nTikalka 31. 7. 2011 20:49\nReaguji na bejbee: Co tady čtu, tak asi populární bude\nMě se líbí saxofón a housle...ale to si myslím, že bych se opravdu nikdy nenaučila že je to hodně těžké. No a s tou kytarou uvidíme ) snad, možná\nlena93 31. 7. 2011 20:49\n7 let na klavír v ZUŠce. Dodnes si pamatuju jen Titanic a ten si ještě občas přehraju. A taky mám doma flétnu,na tu zahraje maximálně nějaký lidovky ze zpěvníku\nMoomee 31. 7. 2011 20:49\nMadla96 31. 7. 2011 20:51\nHrála jsem 4 roky na flétnu, nedávno jsem skončila, nebavilo mě to. Jinak hraju osmým rokem na klavír a dva roky na kontrabas - to je docela dřina.\nLenullinka 31. 7. 2011 20:55\nNa základce jsem se učila na zobcovou, devět let jsem hrála na housle (navštěvovala jsem ZUŠ) a pak jsem se učila sama na kytaru. Ta kytara podle mě není tak těžká, přece jenom stačí znát akordy, chytat rytmus.. Ty housle jsou vážně těžké a teď po třech letech, co jsem na ně nešáhla už je neumím ani naladit ..\nLacminka 31. 7. 2011 21:06\n10 let hraju na piáno, na soukromé umělecké škole. Podle všech mám talent. Všichni to obdivují když hraju a mám z toho dobrý pocit. Sice nerada cvičím,ale jsem ráda že to umím


Hříchy pasáka Kabourka: Novověký milostný trojúhelník způsobil poprask | 100+1 zahraniční zajímavost\n18.11.2017 - Jaroslav Čechura\nJistý mladý muž z jižních Čech jménem Tomáš Kabourek se na konci sedmdesátých let 17. století dopustil mladické nerozvážnosti. Zalíbily se mu dvě sestry...\nJihočeský skandál - Kabourek přivedl obě sestry Cihlovy v krátkém čase do jiného stavu\nKabourek se patrně stýkal s oběma zmíněnými sestrami současně a nelze vyloučit, že o tom věděly. S Marianou se chtěl oženit a farář neshledal na tomto záměru nic podezřelého. Až poté, co se stal sňatek skutkem, se provalilo Uršulino těhotenství. Skutek byl vnímán jako incest a sňatek byl prohlášen za neplatný. Kabourek se živil jako obecní pasák, neměl téměř žádný majetek a žil v obecní pastoušce. Přesto se nevzdal a se zrušením sňatku nesouhlasil. Jeho přístup k životu a postoj k osobám výše postaveným rozhodně nebyl poddajný.\nKabourek nepředstavoval kladného hrdinu v moderním slova smyslu. Opakovaně kradl panské obilí a patrně se podílel na okradení jednoho rychtáře. Však také skončil několikrát ve vězení. Kromě toho měl neklidnou letoru a každé z jeho dětí se narodilo na statcích jiné vrchnosti. Když ho omrzel pobyt na panství Radenín, přesunul se na Bzí, posléze zatoužil po Hlubocku. S klidným svědomím zažádal o výhostní list, přičemž v žádosti nenacházíme ani stopu po nadměrné pokoře. Úředníci se ho nepochybně rádi zbavili a příslušný dokument mu bez potíží vydali. Někdy Kabourek ani na úřední papír nečekal a prostě odešel s rodinou jinam – pasák našel v té době živobytí bez problémů v každé vsi.\nKabourek nechtěl žít se zátěží z minulosti v podobě sexuálního deliktu a toužil po legalizaci vztahu s ženou, s níž měl několik dětí. Chtěl získat za každou cenu dispenz, aby dosáhl legalizace sňatku. Ten ovšem mohl vydat pouze papež či jeho zástupce. Přestože měl Kabourek marginální společenské postavení, dokázal získat od knížete Ferdinanda Viléma ze Schwarzenberka svolení, že může o dispenz žádat.\nJak to dokázal? Docela jednoduše. Neúnavně se obracel se na knížete s opakovanými přípisy. Nic nevadilo, že neuměl číst ani psát, takové služby mu poskytl za malý peníz například kantor. Získat dispenz ovšem představovalo krajně nákladný podnik, který si jihočeský pasáček rozhodně nemohl dovolit. Pouhé napsání supliky, byť přišlo nanejvýš na několik zlatek, představovalo nezanedbatelnou položku v jeho minirozpočtu. Přesto nelitoval námahy ani peněz se a svoji vrchnost nenechával v klidu.\nŠťastný konec kauzy\nNakonec se ukázalo, že vytoužený dispenz mu může udělit i papežský nuncius ve Vídni. Stačilo „pouhých“ šestnáct let a v roce 1694 dosáhl Kabourek svého cíle. Opravdu se mohl chlubit papežským dispenzem. Ovšem teprve v dubnu 1695 měl kníže v rukou zprávu o tom, že dokument, který s podílem pražského arcibiskupství zprostředkovala vídeňská nunciatura, byl odeslán do Prahy na arcibiskupství. V obsáhlém přípisu, kde bylo vše rekapitulováno, nelze přehlédnout okolnost, že Tomáš Kabourek byl stále na útěku – dosud se nevrátil na rodné panství. Nicméně dispenz se o pár dní později ocitl na třeboňském zámku a jen čekal na Kabourka, až si jej přijde vyzvednout. Případ „incestu“ z roku 1678 byl tedy konečně vyřešen dispenzem z roku 1695.