Jak si odpočinout a nabrat síly s Applem a dalšími technologiemi | Appliště\nJak si odpočinout a nabrat síly s Applem a dalšími technologiemi\nDobrý sluha, zlý pán? Obraťte nevýhody používání moderních technologií ku prospěchu svému...\nJak si odpočinout a nabrat čerstvé síly, když je kolem nás spousta zábavy a moderní technologie nám nedávají vydechnout?\nČeho je moc, toho je příliš. Tak by se často dalo shrnout používání moderních technologií v dnešní době. Telefon máme v ruce pořád, do počítače koukáme několik hodině denně, televize doma běží neustále. Omezovat se ve využívání je těžké. A není to ani příliš nutné, když víte, jak si odpočinout a odreagovat.\nJak si odpočinout s Applem\nApple si uvědomuje, že nepřetržité využívání telefonu, počítače a dalších zařízení, není možné. Sám se tak dostává do pozice, kdy sice chce prodávat co nejvíce svých produktů, které se budou co nejvíce mezi uživateli používat, ale zároveň se jimi nepřehltí. Odpočinek je tak důležitý realizovat co nejvíce je to možné. A věřte, že to jde a to velmi efektivně.\nS ohledem na různé druhy odpočinku jsme rozdělili toto téma na 5 různých částí. Odpočívat totiž lze různě. Dát si oddych tak můžete jak s Applem, tak bez něj.\nAktivní odpočinek v sobě nese rovnou dvě velké výhody. Zklidní se vám mysl a také uděláte něco pro své tělo. Bude se vám večer i lépe usínat a dostanete nové nápady, když si pročistíte mozek.\nTeprve nedávno se rozrostla nabídka Apple služeb na další, tentokrát o cvičící Fitness+. Bohužel, zatím u nás nelze objednat, ale snad se tak stane v dohledné době. Díky této novince lze snadno vybrat cvičení přímo pro vás a sledovat svůj postup. K měření přesných hodnot napomáhají hodinky Apple Watch, v aplikaci na iPhone vidíte přehledně dosažené hodnoty a na televizi pomocí Apple TV si promítáte cvičební programy.\nSlužba Apple Fitness+\nSvětoznámá firma Nike neprodává jen sportovní oblečení a obuv. Aplikace Nike Training Club a Nike Run Club jsou skvělým pomocníkem při cvičení a běhání. Prvně jmenovaná obsahuje množství cvičení a podobně jako Fitness+ lze využívat Apple Watch k měření při cvičení a televizi s podporou AirPlay nebo s Apple TV k promítání na velké obrazovce. Běžecká aplikace NRC se pak specializuje přímo na běhání. Obě dvě jsou pak kompatibilní s aplikací Kondice, kterou máte na svých iPhonech a Apple Watch. Ke stažení je ale dvojice aplikací také pro Android zařízení.\nAplikace Nike Training Club na iPhonu\nPokud bychom se měli řídit Applem a jeho hodinkami, je ideální strávit alespoň 30 minut denně aktivním pohybem. Jiné publikace zase doporučují 10 000 kroků denně. Ať tak, či onak, snažte se splnit alespoň jedno z těchto doporučení. Výše uvedené tituly vám s tím dokážou hodně pomoct.\nPro mnoho lidí znamená odpočinek právě spánek. A je to tak správně. V průběhu spánku bychom si měli nejvíce odpočinout. Mnohdy to tak ale není a probouzíme se unavení a nevrlí. Stejně jako s aktivitou je ale důležitá pravidelnost v dodržování určitých rituálů nebo zvyků. Jak si zvyknete na pohyb, tak stejně si zvyknete na správné zásady spánku.\nApple Watch a aplikace Spánek\nOpět nám Apple jde vstříc a díky jeho aplikaci Spánek na Apple Watch dokážete určit, jak dlouho spíte, kdy se probouzíte a kdy se ukládáte ke spánku. Hodinky vás vibracemi i vzbudí. Chytré hodinky nebo fitness náramky jiných značek už často dokáží nabídnout podobnou funkci.\nAplikace Spánek na Apple Watch\nZařízení na měření spánkové aktivity\nPřesnějších hodnot s více naměřenými údaji docílíte použitím spánkového pásu. Speciální zařízení na měření spánkové aktivity se položí na postel pod prostěradlo nebo matraci a svými senzory přesně detekuje, když do postele ulehnete. Také měří srdeční frekvenci, počet výdechů za minutu nebo odhalí chrápání. Ráno pak vše naleznete přehledně v aplikaci.\nSpánkový pás Withings Sleep Analyzer\nZásady správného spánku\nNemusíte používat produkty od Applu a vlastně mít ani žádné chytré zařízení. I tak ale lze rapidně zlepšit váš spánek. Stačí se držet pár doporučení.\nV místnosti, kde spíte, pořádně před spaním vyvětrejte a snažte se udržovat teplotu mezi 17 až 20 stupni.\nPřed spaním alespoň hodinu nepoužívejte žádné zařízení s displejem, včetně televize. Případně si na něm zapněte redukci modrého světla, pokud to dovoluje.\nPřes den buďte aktivní, ať jste večer fyzicky unavení.\nChoďte spát každý den ve stejnou dobu a ve stejnou dobu se probouzejte.\nPoslední jídlo před spaním si dejte alespoň 3 hodiny před ulehnutím do postele.\nVečer nepijte alkohol nebo kávu.\nRelaxovat můžete své svaly i mysl. A je dobré relaxaci správně vyvážit. Jedná se o možná nejdůležitější prvek odpočinku. Stejně jako sportovci potřebují po tréninku správně nastavit odpočinek, tak i všichni pracující jinak než „rukama“ ocení duševní odpočinek.\nAplikace Dýchání v Apple Watch\nJen si to vyzkoušejte. Pociťujete stres a napětí? Zkuste se několikrát mohutně nadechnout a zase vydechnout. Nikam nespěchejte. Po pár minutách se tenze zmenší. I bez chytrých technologií můžete tuto techniku praktikovat několikrát za den. Apple Watch mají v sobě aplikaci Dýchání, která vás upozorňuje na možnost dechového cvičení a počítá vám nádechy a výdechy.\nOsobní masér není dostupný pro každého. Navíc se v dnešní době může stát, že v rámci protiepidemiologických opatření ani nebude mít otevřený masážní salón. Dobrou alternativou jsou masážní křesla. Dokážou namasírovat celé tělo, propojíte se s křeslem pomocí Bluetooth a poslouží i jako obyčejné a hlavně pohodlné křeslo do vašeho interiéru. Dnes už za ně nemusíte utratit ani celou výplatu.\nMasážní křeslo NAIPO MGCHR-A150.\nMeditace, příprava na spánek, zvýšení motivace. To jsou jenom některé vlastnosti dobré mindfulness aplikace. Ta pracuje s vaší myslí a pomocí různých technik dokáže pravidelně zlepšovat vaše slabá místa. Za všechny můžeme doporučit titul Headspace, který najdete v App Store i Google Play. Přehledná aplikace se stane vaším denním motivátorem.\nStravování je stále větším tématem a velmi důležitou součástí našeho bytí. Je rozdíl, pokud fungujete na potravinách jako jsou salámy, bílé pečivo a sladkosti nebo když si skutečně hlídáte, co jíte. Ten kdo nevěří, může si zkusit 3 dny striktně zdravé stravy. Na 99 % poznáte rozdíl už po prvních 24 hodinách a budete se cítit daleko lépe.\nAplikace pro lepší jídelníček\nAsi není překvapením, že nejstahovanějšími aplikacemi v kategorii Jídlo a nápoje v App Store jsou ty, přes které lze potravu objednat. Vysoko se umísťují také aplikace různých fast food řetězců. Opravdu dobrou aplikaci pro sestavení zdravého jídelníčku nebo s doporučením, jak se správně stravovat, je těžké najít. Přesto můžeme doporučit například aplikaci Pam Fitness & Food. Jestli hledáte nějakou v češtině, zkuste Jíme zdravě.\nAplikace Jíme zdravě na iPhonu.\nPlný žaludek s dobrým pocitem\nKe správnému stravování ale nepotřebujete moderní technologie nebo aplikace. Stačí se soustředit na pár věcí a budete mít z jídla hned lepší pocit. Důležité je také se vyhnout nárazovým dietám, protože správné stravovací návyky musíte dodržovat celý život.\nNedržte drastické a nárazové diety, správné stravování se dodržuje celý život\nJezte pravidelně a ve stejných časových rozestupech. Vyzkoušejte, jestli vám vyhovuje 5 nebo méně jídel za den.\nVolte pestrou stravu plnou zdravých potravin. Zeleninou nikdy nic nepokazíte.\nPravidelně pijte a volte nejčastěji čistou vodu. Slazené nápoje omezte raději úplně.\nSnídaně je nejdůležitějším jídlem dne, proto si dopřejte dostatečnou porci.\nPoslední jídlo před spaním by mělo být pozřeno nejpozději 3 hodiny před ulehnutím do postele. A žádné švindlování, i chroupání u televize je jídlo.\nA teď už jsi jen zbývá rozvrhnout všechny tyto činnosti do celého dne. Pokud si máte jednou za den zacvičit, dobře se najíst, relaxovat i jít ve správnou dobu do postele, bude to chtít organizaci. A nebojte se psát si do úkolovníku i triviální záležitosti. Čím lépe si den rozvrhnete, tím lépe vše stihnete a ubude vám stresu.\nŽe je psaní si deníku jen pro školačky? Vůbec ne! Není ostuda si každý den psát deník a sumarizovat v něm myšlenky i věci, které se staly. Lépe se také díky deníku můžete vyrovnat s tím, co se přes den stalo. Pokud uděláte chybu, zapíšete si jí a je tak menší pravděpodobnost, že jí zopakujete. V neposlední řadě poslouží opět jako zklidnění mysli a možná vám dá další inspiraci. Jestli místo papírové formy chcete zvolit tu virtuální, za všechny mobilní aplikace musíme zmínit skvělý titul Day One Journal.\nAplikace Day One Journal na iPhonu.\nJste ze staré školy? Tak máte určitě při sobě svůj papírový diář, do kterého si píšete úkoly a schůzky v rámci dne. Pokud jste takto zvyklí fungovat, nic neměňte. Spoustě lidí tento způsob vyhovuje a psaním úkolu si ho zároveň lépe zapamatují. Jestli ale preferujete digitální podobu takových zápisků, koukněte se na aplikaci Todoist. Přehledný organizér je k dispozici pro iPhone, Android telefony, počítače, tablety i chytré hodinky. Seznam s úkoly tak budete mít neustále při sobě a na všech používaných zařízeních.\nAplikace Todoist na iPhonu.\nNaše výše uvedené rady nejsou pro všechny a za každých okolností. Doufáme ale, že si z nich vyberete to, co budete potřebovat a že alespoň minimálně jednomu čtenáři tím pomůžeme k lepší kvalitě života. Máme jenom jeden, tak se o něj dobře starejme.\nŠtítky: Jak si odpočinout


Hola, hola, služba volá! | Criticall\nHola, hola, služba volá!\n8. prosince 2018, 12:18; autor: G4ndy\nKdyby vedle sebe do řady nastoupily všechny válečné videohry s titulem Call of Duty, zasalutovaly a zahalekaly, určitě by to bylo hodně hlasité a hlavně výnosné volání do služby. Kolik všech těch CoDů už vlastně je? Skoro mi přijde že se z této značky stalo něco podobně pravidelného a neinvenčního jako FIFA. CoD ostatně poslal v roce 2012 k šípku svého staršího rivala Medal of Honor, který producentům z EA Games přestal kvůli silné CoDí konkurenci vynášet slibné částky. Alespoň že nebohým EA zůstal jako oslíček otřes se Battlefield s fotbalovou stálicí FIFA. A stejně jako nás poctí tento populární simulátor běhání za míčem každý rok minimálně jedním dalším dílem či spin-offem, činí se tak i série CoD od Activision.\nKdyž už autorům CoD nestačí hrát si na konflikty v minulosti, přesouvají děj s oblibou do blízké budoucnosti nebo alternativní současnosti. Jsem zvědavý, kdy znouzectnost cestování v čase potká i FIFU a dočkáme se nového ročníku hry nejen každý rok, ale i každý měsíc či týden, protože, jak s oblibou o svých notorických titulech tvrdí EA: hráči to vyžadují. Rychle se tak dostaneme k Fifě 2030 s robotickými vysavači coby spoluhráči. Už vidím tu novou feature v popisku hry: Vysavače s AI vyšší než mají skuteční fotbalisté konečně v dresu vašeho oblíbeného mužstva!\nFif je přece jen o trochu víc než CoDů, nechce se mi to teď bajvoko počítat.\nOdpusťte mi únik do sci-fi budoucnosti a dovolte návrat zpět k retrospektivě: První Call of Duty šlo v době svého vydání mimo mě, neb jsem tenkrát ještě neměl dostatečně výkonný počítač. Už jeho starší nevlastní bratr Medal of Honor: Allied Assault se mi na procesoru celeron 333 s grafickým akcelerátorem voodoo 3 značně trhal a navíc mě v něm iritovali za zády se mi spawnující nepřátele. Válečné vřavy jsem si tak onehdy bez trhání obrazu užil jen v optimalizovanějším Return to Castle Wolfenstein. Titulu, který se (na rozdíl od dvou výše jmenovaných soků) vůbec nesnažil o pseudo-realistické zachycení důležitých momentů druhé světové války, ale jen o prostoduchou akci říznutou zombie nácky a dalšími nemrtvými vykopávkami.\nCod (2003/10), Moh(2002/01) a Rtcw (2001/11). Tři válečné střilečky běžící na upraveném Quake 3 enginu.\nCall of Duty mi zkřížilo cestu až přibližně rok po svém vydání, když se klan CAC, za který jsem hrával českou střílečku Vietcong, rozhodl rekreačně zapojit do multiplayerových klání v CoD. Dynamickou kampaň pro jednoho hráče jsem tedy okusil jen okrajově a rovnou jsem byl vržen do propracované online vřavy plné naskillovaných veteránů z éry Quake 3 Arény, kteří měli díky technické podobnosti obou her obrovský náskok. Mnoha úspěchů jsem tedy se spoluhráči v této oblasti nedosáhl. Mementem lamáctví budiž pro účely hraní CoD mnou onehdy z recese založený klan VD - Volání Dutiny.\nTitulní obrázek stránek klanu VD.\nVelmi nás v tomto klanu bavilo mystifikovat protihráče naší předstíranou hloupostí a tvrzením, že si opravdu myslíme, že se anglické “Duty” překládá do češtiny jako dutina. Někteří naši sokové absurdnímu překladu “duty = dutina” pod tíhou falešných print-screenů internetových slovníků a sugestivních argumentů typu: “U baterek máš často napsáno ‘Heavy Duty’, to znamená těžká dutina - jako že je ta dutá baterie těžká.” dokonce i uvěřili. To byly časy.\nPonořit se do druhoválečného single-playeru se mi povedlo až s příchodem Call of Duty 2 (2005). Po všech stránkách vylepšeného nástupce CoD, začínajícího ruskou defenzívou Stalingradu, pokračujícího Britským tažením v Africe a Americkým angažmá v Evropě. Nedávno vydaný CoD: World War 2 (2017) působí jako by mu z oka vypadl - samozřejmě z oka ošetřeného laserovou operací, schopného spatřit s dioptriemi nadupaného hardwaru víc detailů na blízko i na dálku.\nI přesto, že autoři do CoD2 zakomponovali improvizující AI a mnohá zpestření jako ovládání tanku nebo skutečně použitelné kouřové granáty, přestala mě hra po uhájení Stalingradu hodně rychle bavit. Nebylo to přitom způsobeno jen lineárním stereotypem hry kompenzovaným pestrostí realisticky ztvárněných lokací, ale především pocitem jisté rozporuplnosti herního světa a jeho principů...\nCoD2: kampaň ve Stalingradu\nNejen že se můj voják kamarádil s ruským mrazíkem, ale on se ráčil hladce oklepat i z přímého zásahu do hlavy, zatímco jeho počítačoví nepřátele padali pod palbou jeden po druhém jak hrušky. Výbuchy, které by ostatní připravily o všechny končetiny dokázal můj chráněnec doslova rozdýchat - po zásahu ho stačilo vždy schovat za roh, počkat až mu přestane bušit srdce v uších, zmizí mžitky před očima a tradá zase do boje.\nOhrané řešení se sbíráním a používáním lékárniček by bezpochyby narušovalo strhující tempo hry a vlastně by stejně nebylo o moc “realističtější”. Na to, aby byl v rámci dobové věrohodnosti zahrnut jako prostředek k léčení v CoD2 kanibalismus, který byl ve Stalingradu mezi na smrt vyhladovělými vojáky rozšířený, autoři očividně neměli žaludek - sice by to bylo originální, hra by se pak ale stejně posunula kamsi směrem k zombie akcím typu Left for Dead…\nDíky automatickému dobíjení štítů, pardon - zdraví, jsem si tedy v CoD2 připadal místy jak ve sci-fi střílečce Halo teleportované do kulis druhé světové. Války, která byla ve skutečnosti vším jiným než pouťovou střelnicí, na které muzikanti vyhrávali majestátný, k hrdinským obětem vybízející hudební podklad... Nějak mi z toho válečného kabaretu začalo být poněkud úzko.\nJe libo medaili za hrdinské zásluhy?\nPřece jsem hrál už tolik stříleček, a že by se u mě teprve s CoD2 dostavily pochybnosti o tom, zda je na místě “hrát si na na válku”? Asi jsem tomu dílem vděčil příležitostným záchvěvům moudrosti odloženého dospívání, dílem kvalitní řemeslné realizaci CoD2 včetně věrohodné animace vojáků a zpracování detailů jako např. pískání píšťalky, které volalo vojáky rudé armády k útoku.\nZa hvizdu píšťaly a do angličtiny lokalizovaného pokřiku spolubojovníků “For the Soviets” jsem si říkal, že bych se ve skutečnosti nevydržel účastnit takového konkurzu na masový hrob naživu ani minutu - kvapem bych se připojil k více jak milionu stalingradských mrtvých. Denně ve Stalingradu ostatně umíralo až 19 000 lidí.\nRozporuplnou zkušenost s CoD2 jsem na nějakou dobu uložil do šuplíku a od té doby jsem žádnou válečnou střílečku sám pořádně nehrál, jen jsem všem těm modern warfare a battlefieldům přihlížel, když je hrály děti v práci. Byl jsem přitom střídavě znepokojen množstvím vyprodukovaných pseudo-realistických válečných videoherních titulů, abych byl pak zase uklidněn vědomím, že děti a mládež vykazují při hraní těchto her přece jen jistou dávku odstupu: dokáží jakž takž nahlédnout, že by jim ve válce bez možnosti vracet se po svém zabití k poslední uložené pozici či checkpointu nebylo zrovna nejlépe. Nehledě na diskomfort spojený s broděním se v bahně, běháním a plazením se, který by nešel odbýt držením tlačítka pro pohyb vpřed na gamepadu či klávesnici.\nUvelebte se v teple domova pohodlně do křesla a hrajte si na válku v -40 stupních celsia.\nStejně jako při bezpočtu jiných příležitostí, je i nyní nasnadě zpranýřovat z pozice uvědomělého občana zástupy stříleček, které - ať už chtěně nebo nechtěně - prezentují válku jako zábavnou procházku krvavým sadem a tím všechno pokrytecky uzavřít. Přehlédl bych tak ale významné okolností - zejména skutečnost, že videohry v tomto směru jen kopírují trendy zavedené mnohem důstojnějšími médii jako je válečná beletrie a hrané i dokumentární válečné filmy.\nZapnu-li si dnes třeba Primu Zoom, nebo jiný dokumentární kanál, často jsem svědkem suše komentovaného, válečného archivního video materiálu, který byl v době války pořízen pro její propagaci. Na pozadí černobíle natočených ústřižků zní dramatická hudba a v klidu domova tak mohu obdivovat geniální generály jako byl Rommel a další profesionální vrahy z povinnosti. Lepší hold masovému zabíjení by kolikrát nevyprodukovalo snad ani Hitlerovo ministerstvo války… A tak se mohu jen ptát, kde jsou dokumentární filmy o skutečných osobnostech, které odmítli jít pro Hitlera zabíjet jako byl obyčejný rakouský rolník Franz Jägerstätter?\nJägerstätter byl popraven wehrmachtem protože z důvodů svědomí odmítl složit slib bezmezné poslušnosti Adolfu Hitlerovi. Slib byl onehdy běžnou součástí služby v armádě a dalších institucích třetí říše. Rakušané si po válce natropili pěknou ostudu, když odmítli zaznamenat jeho jméno na pomník obětem druhé světové války a jeho vdově nechtěli vyplácet vdovský důchod... Věhlasný režisér Terrence Malick (Tenká červená linie, Strom života) o Jägerstätterovi právě dokončuje nový hraný film Radegund, tak snad se povede.\nProblém pochybného ztvárnění války je samozřejmě mnohem hlubší a nekončí u médii. Vinu je třeba hledat především u části společnosti, která se z důvodů vlastní hlouposti, strachu nebo profitu přiklání k postojům glorifikujícím válku. Oslavování války, které v posledku otevírá dveře dalším válkám, je přitom v historii lidstva už značně ohrané: Tím nejtragičtějším, notorickým bludem je vzhlížení k válce jako příležitosti k hrdinství, mimořádnému přátelství a naplnění života. Ve velkolepé válce totiž vyniknou hrdinové a ty nejlepší lidské vlastnosti, ne snad?\nOpar oslavy a smysluplnosti obklopil nejeden válečný konflikt včetně první světové války, které se běžně přezdívalo Great War. Great - jako kdyby na jejích sadinem zplynovaných zákopech a lidských jatkách bylo něco velkolepě velkého či hrdinsky přínosného.\nCenou útěchy vám budiž pomník a anonymní místečko na geometricky přesně navrženém hřbitově - jako kdyby organizovanost nalajnovaných hrobů mohla překřičet chaos a zrůdnost války.\nIzraelský historik Omer Bartov v ojedinelé publikaci Mirrors of Destruction mj. popisuje, nejen kterak se předválečná společnost nechala poblouznit představou hrdinské/spravedlivé/úžasné/nutné války, ale rovněž jak se následně lidstvo oklepalo z hororu války obskurními rituály, které dodaly válce smysl: Jako houby po dešti vyrostly po 1. světové patetické pilířovité pomníky vystavěné známým i bezejmenným vojákům a civilistům, jejichž oběť padla na oltář národa, svobody, nového věku lidstva atd... Kdyby na pomnících alespoň stálo něco pravdivého, ve smyslu: “Na památku těm, jejichž vynucená smrt byla vedlejším produktem na cestě k ještě horšímu uspořádání světa našlápnutého vstříc holokaustu”, mělo by sdělení nějakou hodnotu. Smutné je, že se poblouznení z nového věku, který se potácel na kraji propasti, nevyhnulo ani Československu:\nDrazí pánové, doufám že jste se ve Francii jen podbízeli.\nLepší svět, spojené národy a další utopie opravdu nelze vybudovat z odpadků a trosek, s množstvím osiřelých dětí bez otců nebo s otci nucenými vraždit. V takovém prostředí existuje vždy veliké riziko, že ze zástupů bezejmenných, traumatizovaných vojáků vystoupí někdo jako Adolf Hitler, který bude chtít svérázně napravit všechny ty křivdy a zrady, které jsou pro válku inherentní… Kdyby oběti mohly mluvit, tak by jistě 1. i 2. “světovou” válku neoznačily ani za světovou, ani za velkou, ale přinejmenším za zasranou válku rozpoutanou kretény, ekonomickými gemblery a další starou i novodobou mocichtivou chamradí - tento výtěr lidstva by měl být ve hrách antagonistou a ne řadoví vojáci.\nPromiňte mi sprostá slova - kdy jindy by ale měla být použita, než právě v kontextu válek? Zvláště uvědomíme-li si, že stín dvou “světových”, prodloužený válkou studenou, stále padá na lidstvo: Prakticky dnes neexistuje rodina, která by nebyla na svých předcích válkou nějak postihnuta. Nemusí to být hned povolání do služby typu CoD2, ze které se moc živých nevrátilo, nebo rovnou poslední level v podobě přesunu do koncentráku (což postihlo praprarodiče mojí manželky, kteří si asi nastavili úroveň obtížnosti života na “insane”).\nNe, k solidní traumatizaci několika generací stačí přežít vleklou válku ve fabrice v každodenní nejistotě, zda na střechu nespadne pár bomb, nebo v permanentním ohrožení při nezbytném porušování drancovních válečných nařízení. Při hladovění a pytlačení pod trestem smrti ve snaze obstarat rodinu a mnohých dalších válečných “dobrodružstvích”. Zeptejte se na válku svých (pra)prarodičů a nenechte se zmást zdánlivou veselostí a sladkostí vzpomínek na (po)válečná léta.\nVálka jako romantické panorama\nI když k tomu zrovna ostudné hry a média moc nepřispívají, je třeba si stále připomínat, že válka je nepřípustná zrůdnost. Zvláště dnes, když už se lidstvo ráčilo z hororu 2. světové zdánlivě vzpamatovat a opět pomlaskává po dalších "spravedlivých" konfliktech.\nzatoichi (14. prosince 2018, 17:10)\nHacksaw Ridge je v prní řadě reklama na spravedlivou US Army. Něco jak seriál JAG. S válkou si líp poradil Akira Kurosawa ve filmu Ran. Tam se starý vladař, který už chce klid, diví, proč jeho děti válčí. Synáček mu řekne něco v tom smyslu: co se divíš, když jsme tě viděli za tvých nejsilnějších let akorát bojovat. Jinak nečekaně dobrej článek, naroubovat to na CoD :-)\nG4ndy (11. prosince 2018, 17:05)\nViděl jsem Hacksaw Ridge a měl jsem z toho nakonec docela rozporuplné pocity. Realistickému ztvárnění války se autoři jakž přiblížili vyhřezlými střevy a kusy ustřelených obličejů aby to pak celé poslali k šípku holywoodskými akčními eskapádami typu bobování na dece s kulometem, a odkopávání granátů za letu. Poselství vyznívá také poněkud divně - "nezabiješ ale budeš patrioticky pomáhat ostatním v zabíjení"? Měl Gibson to měl nechat celé víc otevřené a nedisnifikovat. Proto čekám co udělá Terence Malick s podobným materiálem ve filmu Radegund.\nPetr (11. prosince 2018, 7:48)\nViděl si Hacksaw Ridge? Docela protiválečný film od Měla Gibsona.


Nic na něj nezabíralo, hájí se policisté obžalovaní z usmrcení Roma - iDNES.cz\n17. února 2014 17:04, aktualizováno 17:04\nPraporčík Pavel Herink (vlevo) a podpraporčík Vítězslav Novák (vpravo) se svým obhájcem na chodbě sokolovského soudu. | foto: MAFRA\nTělo spoutaného agresora Ludovíta K. totiž zůstalo po divokém zásahu dvojice kynšperských policistů Pavla Herinka a Vítězslava Nováka bezvládně ležet na zemi. Otec tří dětí, ale údajně i opilec, z něhož měli mnozí místní strach, o dva dny později zemřel kvůli otoku mozku v sokolovské nemocnici.\nPolicisté jsou obžalováni z usmrcení z nedbalosti. Podle žalobkyně Ireny Kondrové použili nepřiměřené násilí, aby podezřelého zpacifikovali, když se začal vzpouzet a odmítl se podrobit dechové zkoušce.\n"Použili teleskopický obušek nedovoleným způsobem. Ke zvolenému postupu nebyli školeni ani cvičeni. Porušili důležité povinnosti, spolu způsobili smrt," četla obžalobu státní zástupkyně.\nSmrt Roma po policejním zásahu vyvolala předloni v této komunitě vlnu vášní. Dokonce se plánovala v Sokolově demonstrace za to, aby případ byl řádně vyšetřen.\nOba policisté vinu odmítají. V pondělí u soudu jim nahráli i dva policejní instruktoři, kteří v roli svědků řekli, že nasazení páky s pomocí teleskopického obušku se sice ve sboru netrénuje, ale není to nic zakázaného.\nBil hlavou do stromu a poléval se mlékem\nOné noci šel Ludovít K. poblíž lávky v Kynšperku hlídce naproti. Choval se údajně jako opilý nebo zfetovaný. Blábolil cosi nesouvisle o Alláhovi a Ježíšovi, klekal si a zase vstával. Vyhrožoval, že muže v uniformě zlikviduje a že má nůž.\nPolicisté dotyčného dobře znali. Popisují ho jako alkoholika, gamblera, potížistu a rváče, který nešel pro ránu daleko. K policii měl dosud respekt, bál se, aby se nedostal do vězení.\nBěhem onoho dne s ním byly už jednou problémy. Běhal po domě nahý, mlátil hlavou do stromu a poléval se mlékem. K případu vyjížděla policie i záchranka. Lékař mu však dal raději podepsat revers, než aby ho sanitka musela vézt na psychiatrii.\nO pár hodin později - kolem půlnoci - bylo hůř. Nejdřív rozlícenému muži policista Novák stříkl do obličeje kasr - oranžovou tekutou střelu. Útočník měl být bolestí ochromen, aby přestal klást odpor. To se ale k překvapení hlídky nestalo. Strhl se dlouhý zápas a policisté ho nevedli v rukavičkách.\nSnažili se Ludovíta K. (vážil asi 115 kilo) dostat na zem a spoutat. On prý ale stál pevně jako strom a nic na něj nezabíralo. Mlátili ho teleskopickými obušky do stehen a do nadloktí, ale nezdálo se, že by cítil nějakou bolest.\nI když na zadrženém muži klečeli, nedařilo se jim ho udržet na zemi, natož spoutat. U soudu o něm vyprávěli jako o člověku téměř s vlastnostmi supermana.\n"Neúčinkovalo to na něj. Práh bolesti měl asi posunutý. Rány, hmaty, chvaty ani páky na něj nepůsobily. Byl jako gumový. Neustále se zvedal, kopal a mlátil kolem sebe. Házel s námi jako medvěd, něco takového jsem viděl poprvé v životě. Neskutečný boj," divil se Vítězslav Novák.\n"Projevoval nadlidskou sílu," líčil policista Pavel Herink. Sám měří 197 centimetrů a váží 125 kilo. Podle něho musel brát Ludovít K. nějaká anabolika, protože viditelně nabral svalovou hmotu, aniž by chodil do posilovny.\nPákou z obušků mu vyvraceli loket\nNakonec policisté muže přemohli. Ležel na břiše se spoutanýma rukama za zády, ale stále se prý mrskal, jako by chtěl pouta roztrhnout. Každý ze své strany provlékli obušek pod mužovýma rukama. Obušky zapřeli o jeho hrudník a pákou mu bolestivě vyvraceli loket.\n"Tlačili vlastní vahou proti hrudnímu koši poškozeného, takže došlo k omezení a znemožnění dýchání. To vedlo k přidušení, následnému otoku mozku a smrti," řekla žalobkyně.\nMezitím policista Herink dvakrát odběhl do auta k vysílačce. Nejdřív zavolal operačnímu důstojníkovi, aby poslal na místo lékaře ze záchranky, který by píchl agresorovi něco na uklidnění. Podruhé, když tělo muže ztěžklo a přestal dýchat. Zahájili resuscitaci, masáž srdce a dýchání z úst do úst.\nVyprávění policistů potvrzují svědci. Třeba příslušník Vězeňské služby, který z domu viděl světlo, šel se podívat a ptal hlídky, jestli potřebuje pomoci. "Na obušky při páce nenaléhali celým tělem," míní svědek.\nK soudu se přišlo podívat několik známých Ludovíta K. Dávali najevo nespokojenost s tím, jak policisté událost líčili.\nNataša Siváková byla devět let družkou Ludovíta K., několik měsíců před tragédií se rozešli. "Uhodil mě, tak jsem zavolala policii a vyhodila ho. Psychické problémy neměl, bral jen mastičky na lupénku. Byl nervozní z toho, že nemá práci. Alkohol si někdy dal. Žádné drogy nebral, tím jsem si jistá," uvedla Siváková.\nLudovít K. zřejmě jen pár minut před policejním zákrokem potkal u lávky dvojici popíjejících mladíků. Jeden z nich vyprávěl, že jim sebral litr krabicového vína a před nimi ho vypil. Zajímavé je, že žádný alkohol v krvi mrtvého se nenašel. Obhajoba proto požaduje svědectví někoho z nemocnice, zda nemohlo dojít k záměně krevních vzorků.\nKuriozní je, že druhý mladík sice jako svědek k soud v pondělí přišel, ale nadýchal 2,42 promile a soudce Milan Tomeš ho nechal z budovy vyvést. Hlavní líčení pokračuje příští týden.\nTémata: lávka, Sokolov, Kynšperk nad Ohří, Vítězslav Novák, Zdravotnická záchranná služba, Herink, hlídka, Vězeňská služba, Karlovarský kraj, Alkohol, Demonstrace, Medvědi, nůž, Ohře, Okresní soud v Sokolově, Steroidy\nProdej komerčního pozemku 6 441 m2


Výherní automat Super Multitimes Progressive si zahrajete bez vkladů a získat díky němu můžete až jeden ze čtyř jackpotů. Velká šance získat mega výhry přichází od tvůrců iSoftbet na pěti válcích tohoto skvělého automatu, který připomíná klasiku se symboly třešní, zvonků, sedmiček, Baru, logem progresivního jackpotu a násobky výher.\nNechte se unést kouzlem klasiky!\nBěhem hraní automatové hry Super Multitimes Progressive zdarma vás budou provázet zvuky kasina připomínající hernu i samotné roztočení. Výška Jackpotu láme rekordy, proto nezmeškejte jedinečnou příležitost stát se bohatším.\nJackpoty a výhry jsou skutečně skvělé, buď však odpovědný a nehraj o peníze určené na živobytí. Super Multitimes Progressive a mnohem více kasino her na Tebe čeká v licencovaných kasinech. Všechny kasino hry fungují na počítačích, v poslední době však výrobci her, hlavně však online hracích automatů, videoautomatů a online rulety produkují hry které jsou html5 a dají se hrát na většině tabletů a monilných telefonů.


N Nedvědi fanklub\nNedvědi má 137 fanoušků · Stát se fanouškem\nTaké jsem tady novej i když už jsem vlastně starej...Na tremp jsem jezdil od roku 1965 a to se zpívala u ohňů jiná "klasika". Ale pamatuji vznik všech kapel s tímto zaměřením na folk a mám mezi nimi též ještě spoustu kamarádů. Znám se s Honzou Vyčítalem a Greenhorny, s Taxmeny a Čvančarou, hrál jsem i na II.Portě v roce 1968, kde jsem potkal výborné kamarády jako nedávno zesnulého Wabiho...S bratry Nedvědy jsme se ale nějak minuli, začali se objevovat trochu později. Ale jejich písničky se staly legendárními a nesmrtelnými a hraju si je sám na kytaru a u některých mi při vzpomínce na krásné čundry i slzička skane...Teď jsem po operaci levé ruky, a na kytaru můžu ještě chvíli zapomenout a tak jsem rád, že si ty písničky můžu alespoň jen tak zpívat! Zdravím celý fanklub!\nKRASNE PESNICKY Z NADHERNIMI TEXTAMI NADHERA\nJsem tady novej.Ale už teď můžu říct,že jsem mezi svejma.........\npísničky mám ráda,pouštím si je často a taky si je zpívám :-)))\nVšem krásný večer nádherné romantické melodie (-:\nlidi jsou hlupy ze je neposlouchaj\nno, co ktomu napsat? prostě moje mládí a tábory a skvělý vzpomínky\ntaky hraní na kytaru u ohnů a zpívání si společně to jsem milovala\nmám je moc ráda a nikdo je nepřekoná..jejich vyprodaný sály jsou toho důkazem..Jsem skoro na všech jejich koncertech..ale na moravu nejezdím..to se týká jen čech..a prahy:))nádhera a ty texty..........♥\njsou super a kdo nebyl na Starhohvě tak o moc přišel ps.jen tak dál držím palce\nsuper písničky,poslouchám je stále\njá byla 2.5.na jejich koncertě v litoměřicích,jsou suprový......hrajeme jejich písničky na kytary a nádhera,poslouchám je stále....\nJen pár? Děláš si pr.el?\nNejvíc jsem je poslouchal jako úplně malé děcko a dodnes si ty texty pamatuji :)\nPár jejich písniček se dá poslouchat. A mě se docela líbí.


Plzeňský kraj má nejvyšší HDP v historii | ZPRÁVY - Plzeň | REGIONPLZEN.CZ\nPlzeňský kraj je regionem s třetím nejvyšším hrubým domácím produktem na obyvatele.\nPodle statistik vyniká v mezikrajském srovnání i druhou nejnižší nezaměstnaností a třetí nejvyšší průměrnou mzdou.\nV roce 2016 dosáhl výkon ekonomiky v Plzeňském kraji výše 243,9 miliardy korun, tj. 5,1 % z HDP vytvořeného v Česku. Největšího podílu dosáhla Praha (25,0 %) a Středočeský kraj (11,6 %). V přepočtu na jednoho obyvatele činila hodnota HDP v Plzeňském kraji 422,3 tisíce korun, což je nejvíc v dosavadní historii měření od roku 1995.\nHrubá přidaná hodnota se meziročně zvýšila o 4,5 %. V roce 2016 činila v Plzeňském kraji 219,4 miliardy korun. „Na tvorbě hrubé přidané hodnoty v kraji se nejvíce podílel sektor služeb s 51,1 %. Významná je však i výroba a průmysl s 45,6 %, konkrétně část zabývající se zpracovatelským průmyslem. Tyto ukazatele potvrzují přední místo Plzeňského kraje v mezikrajském porovnání ekonomického růstu,“ uvádí Miloslav Chlad, ředitel Krajské správy ČSÚ v Plzni.\nVloni pracovalo v Plzeňském kraji 297,3 tisíce osob. Míra zaměstnanosti dosáhla 59,4 % nejvíce od roku 2012. Počet nezaměstnaných se během posledních pěti let snížil o více než polovinu na hodnotu 5,8 tisíce osob. Ke konci loňského roku evidovaly úřady práce o 28,2 % méně uchazečů o zaměstnání ve srovnání s koncem roku 2016. Mezi uchazeči převažovali senioři ve věku 55 let a středoškoláci bez maturity. Podíl nezaměstnaných se v Plzeňském kraji rovnal 2,55 %, meziročně klesl o 1 procentní bod na druhou nejnižší hodnotu v republice.\nZa rok 2017 dosáhla průměrná hrubá měsíční mzda v Plzeňském kraji výše 28 676 korun. Ve srovnání s předchozím rokem se podle předběžných výsledků zvýšil o 1 864 korun. V plzeňském regionu se tak v porovnání s ostatními kraji vyplácí třetí nejvyšší mzda.\nVíce informací naleznete na webu: https://www.czso.cz/csu/xp.\npo 8.10.2018 14:10\nplzeňský kraj, hdp, statistika


Setkání s vínem - 10.listopadu v Praze | SimplyWines\nSetkání s vínem - 10.listopadu v Praze\nTaké v listopadu pokračujeme v našich setkáních s vínem. Restaurace NOI opět potvrdila vysokou kvalitu a vytvořila nám skvělé zázemí. Proto Vás opět rádi uvidíme v prostorách této restaurace.\nDalší setkání je připraveno ve středu 10.listopadu v NOI RESTAURANT – THE ART OF TASTE na pražském Újezdě číslo 409/19.\nPřijít můžete kdykoliv, počínaje 17 hodinou - program nemá pevný časový harmonogram, můžete dorazit dle vlastního plánu až do 20 hodiny. K ochutnání budou vybraná vína, která najdete níže - mimo to bude zajištěno i drobné pohoštění.\nSvoji účast prosím potvrzujte na email info@simplywines.cz\nDalší degustace se uskuteční v těchto termínech:


"centroval". Všechny zprávy označené "" na Toptema. - Top Tema - Zprávy\nNovinky podle Tagu: centroval\nFillo se padesátého gólu dočkal téměř po roce. 2\nZáložník ostravského Baníku Carlos de Azevedo centroval z levé strany, Martin Fillo vběhl do českobudějovické obrany a hlavičkoval k pravé tyči. Pro Filla to byl 50. prvoligový gól v nejvyšší domácí soutěži. Záložník ostravského Baníku Carlos de Azevedo centroval z levé strany, Martin Fillo vběhl do českobudějovické obrany a hlavičkoval k pravé tyči. Pro Filla to byl 50. prvoligový gól v nejvyšší domácí soutěži.\niDNES.cz: zprávy, kterým můžete věřit 17.09.19 08:52:00\nJak probudit Laineho? 4 ( 4 4 )\nLaineho třetí sezóně v NHL byla jeho vůbec nejhorší. Nehrál optimálně a bohužel se nemohl ani opřít o svoji největší přednost - střílení gólů. Těch sice dal 30, ovšem celkových 50 bodů byl vůbec nejchudší záznam v jeho kariéře. Mnozí to svádějí na Bryana Littlea, který mu po většinu sezóny centroval. Laineho třetí sezóně v NHL byla jeho vůbec nejhorší. Nehrál optimálně a bohužel se nemohl ani opřít o svoji největší přednost – střílení gólů. Těch sice dal 30, ovšem celkových 50 bodů byl vůbec nejchudší záznam v jeho kariéře. Mnozí...\nVe druhé půli poslal do hry Adriela Ba Louau a Olivera Putyeru. Putyera navíc centroval na vyrovnávací gól Petráně. V Olomouci před duelem s Karvinou bystří: Jsou lepší, než se může zdát Celý článek "Putyera přechod zvládá. Návyky z juniorky ale musím odbourat, ví" na iDNES.cz Putyera přechod zvládá. Návyky z juniorky ale musím odbourat, ví Trenéru karvinských fotbalistů Františku Strakovi v minulém ligovém utkání v Olomouci (1:1) vyšla střídání. Ve druhé půli poslal do hry Adriela Ba Louau a Olivera Putyeru. Oba hru výrazně oživili.\nÓdy na Pogbu! 1 ( 1 )\nHvězdný Francouz sklidil za předvedený výkon samou chválu. Na první gól centroval, druhý sám vstřelil. Záložník Paul Pogba dovedl Manchester United k výhře nad londýnskou Chelsea (2:0) a posunul jej do čtvrtfinále slavného FA Cupu. Hvězdný Francouz sklidil za předvedený výkon samou chválu. Legendární Gary Neville jej dokonce označil...\niSport.cz - Nejlepší sport na internetu 19.02.19 13:40:00\nNadšený Kalabiška: Derby jsme zvládli takticky, Zlínu jsme nic nedovolili 1 ( 1 )\nHrávali spolu ve slovenské Senici, znají se, na hřišti o sobě vědí. Hrávali spolu ve slovenské Senici, znají se, na hřišti o sobě vědí. Jan Kalabiška a Jaroslav Diviš – ten první na hřišti Fastavu centroval a druhý se přimotal k jedinému gólu v krajském derby.\nDeník.cz 10.02.19 12:32:00\nVideo: Nešťastník znovu v akci. 1 ( 1 )\nJenže ani v novm angažm to Karius zřejmě nebude mt lehk. Německého brankáře, který na jaře osudově ovlivnil finále Ligy mistrů, neopouští smůla ani v Besiktasi. Proti Malmö potopil tým další hrubkou. Malm/Praha - Po lenm představen v jarnm finle Ligy mistrů musel odejt z Liverpoolu. Německ brankř Loris Karius totiž...\nAktuálně - Aktuálně.cz 05.10.18 07:41:26\nJankto centroval, Barák střílel. 1 ( 1 )\nTéměř po měsíci nastoupili čeští záložníci Jakub Jankto a Antonín Barák společně v základní sestavě Udinese. Téměř po měsíci nastoupili čeští záložníci Jakub Jankto a Antonín Barák společně v základní sestavě Udinese. Tento tah se trenéru Igoru Tudorovi vydařil, jeho mužstvo zvítězilo na hřišti Hellasu Verona 1:0 a přiblížilo se udržení. Pokud Juventus ve večerním zápase...\nidnes.cz 13.05.18 16:58:00\nSerie A viděla českou parádu: Jankto centroval, Barák vstřelil vítězný gól 2 ( 2 )\nPo prvním tříbodovém zisku po 14 zápasech se Udine přiblížilo záchraně v soutěži. Český fotbalový reprezentant Antonín Barák rozhodl po přihrávce Jakuba Jankta v 37. kole italské ligy jediným gólem zápasu o výhře Udine na hřišti Verony. Po prvním tříbodovém zisku po 14 zápasech se Udine přiblížilo záchraně v soutěži. Na sestupovou příčku...\nSport.cz - s námi jste ve hře 12.05.18 22:54:00\nPŘÍMÝ PŘENOS: Liberec - Sparta. 7\nFotbalisté Sparty zkouší v třetím ligovém kole v Liberci navázat na premiérovou soutěžní výhru pod koučem Andreou Stramaccionim. Tu si na čtvrtý pokus připsali v pondělí v Mladé Boleslavi. Italský trenér proto neudělal v sestavě žádnou změnu, nechybí poslední posila...\niSport.cz - Nejlepší sport na internetu 13.08.17 19:23:00\nOsmnáct vteřin. 1\nCo se dá ve fotbale stihnout za 18 vteřin? Olomoucký Pavel Moulis proti Liberci vystřídal v 86. minutě unaveného Tomáše Zahradníčka a dál už vypráví sám: „Falta centroval, já naběhl mezi dva obránce, vyskočil jsem, spadlo mi to na hlavu...\nidnes.cz 07.08.17 12:41:00\nSlávista v karvinských službách obral Spartu. 1\nDressler se ukopl a dal svůj první ligový gól. 2\nidnes.cz 01.05.17 10:59:00\nForma je dobrá, jinak bychom tolik gólů neměli, řekl slávista Hušbauer 1\nidnes.cz 19.03.17 09:59:00


kdo je trieste kelly dunn? přítel, čisté jmění, biografie - Herci\n30. října 2019 16\n1 Kdo je Trieste Kelly Dunn?\n2 Raný život a vzdělání: Vyrůstal v Utahu\n3 kariérní začátky: Little Chicago, právo a pořádek: jednotka zvláštních obětí, Canterburyho zákon\n4 Zřízení sebe sama\n5 posledních prací: Věřte, Téměř tam, Dobrá manželka\n6 Osobní život: Je Trieste Kelly Dunn ženatý? Má přítele?\n7 Čistá hodnota: Jak bohatý je Trieste Kelly Dunn?\n8 Měření těla: Jaká je výška Trieste Kelly Dunn?\nKdo je Trieste Kelly Dunn?\nTrieste Kelly Dunn je 38letá americká filmová a televizní herečka, narozená 14. ledna 1981 ve znamení Země Kozoroha v americkém Prově v Utahu. Fanoušci ji obvykle poznají jako Allison Knight v NBC Blindspot a Valerie Boone v Fringe. Na rozdíl od nejslavnějších hereček, Trieste začala svou kariéru v řadě nezávislých studentských filmů, v nichž se její části kariéry naučila, jak zvládat svobodu jak v vedoucích, tak v podpůrných rolích. Její průlomové role jsou považovány za role v zákonech a pořádcích: Jednotka zvláštních obětí a Little Chicago. Přestože je jednou z nejvšestrannějších hereček v Hollywoodu, prohlásila, že bude vždy otevřena hraní v nezávislých filmech kvůli zábavě a svobodě, kterou přitom cítí.\nTY @serrageris & @pinkoofficial pro tento zasněný červený oblek! Také @ melissa.hernandez make-up a @prettybypower vlasy pro to, abych se cítil tak okouzlující #makeup #powersuit #red\nPříspěvek sdílený uživatelem Trieste Kelly Dunn (@Triestekdunn) 26. února 2019 ve 14:02 PST\nRaný život a vzdělání: Vyrůstal v Utahu\nDunna vychovávali její rodiče ve venkovském Utahu, o kterém není nic známo - pravděpodobně moudré, aby si udržovala své záležitosti pro sebe, zejména s incidenty jako ten s anglickým hráčem kriketu Ben Stokes, jehož rodinná tragédie před více než 30 lety byla odhalena bulvárem. Trieste objevila, že se chovala jako malá holčička sledováním situačních komedií s rodiči. Ve věku 14 let debutovala jako hlasová herečka půjčováním svých hlasových akordů Miho v „Kekkon“ (anglické manželství), japonské anime soustředěné kolem romantiky. V roce 1999 se zapsala na nespecifikovanou střední školu ve státě Utah. Její vysokoškolské vzdělání však vyžadovalo, aby se přestěhovala do poloviny země, do Severní Karolíny.\nVystudovala divadlo na Severní umělecké škole umění a promovala v roce 2003. Poté absolvovala také výcvik v improvizační komedii a klasickém dramatu, aby se připravila na to, co bude dál.\nZačátky kariéry: Malý Chicago, právo a pořádek: jednotka pro zvláštní oběti, Canterburyho zákon\nPřestože byla Trieste připsána jako hlasová herečka jako čtrnáctiletá, nenechala Trieste tento úspěch zmást hlavou. Dokonce jako dítě byla dostatečně zodpovědná, aby se zaměřila na své vzdělání, než se věnuje jejím snám, aby se stala prominentním jménem ve filmovém průmyslu. V roce 2003 se tedy vrátila s malou rolí v „Narození povstání“, poté se objevila mimo jiné v „Mortuary Blues“, „Champagne Society“, „Tragédie Glady“.\nTrieste Kelly Dunn jako Ester fotka Melanie Leigh Wilbur\nZveřejnil (a) Laura Keller - NB na Pondělí 5. března 2012\nK jejímu velkému zlomu však došlo v roce 2005, kdy byla obsazena jako Kammy v „Little Chicago“, nezávislém filmu, přes který ji kritici začali všímat. Tak, ona přistála role v 'právo a pořádek: Zvláštní oběti jednotka', a její první opakující se část jako Molly McConnel v 'Canterburyho zákon'. Poté byla obsazena jako Valerie Boone v „Fringe“. Kolem tentokrát byla stále aktivní v nezávislých filmových kruzích a časopis FilmMaker ji jmenoval jedním z 25 nových tváří nezávislých. Pro většinu herců je obtížné vyrovnat lukrativní role s nezávislými filmy, ale Terst vše fungovalo pečlivým vybráním všech svých rolí. Od tohoto období přichází na mysl „Craigslist Killer“.\nladd drummond bratr smrt\nZřízení sebe sama\n2010 byl oficiálně Trieste hřiště. Předtím, než získala roli Allie v filmu „Loves Her Gun“, udělala dva významné vystoupení v „Brothers & Sisters“ a „Futurestates“. Tento film zachycuje život ženy, která je unavená veškerým násilím ze zbraně v New Yorku. Ve snaze uniknout tomu všemu se přestěhuje do Texasu, ale tam je chycena v kulové kultuře. Při jedné příležitosti si to vybrala jako nejzábavnější, co kdy měla. 'Jako herec, některé z nejzábavnějších dnů, které jsem měl na scéně, zahrnovaly střílení polotovarů celý den - nebo ještě lépe, na natáčení indie s nízkým rozpočtem v Texasu, natáčení živé munice.' S touto rolí upevnila svůj status indie legendy, ale také vynikla jako Margot Dixon ve „Golden Boy“.\nRůzní kritici ocenili její všestrannost a náhlý rozvoj jejích hereckých schopností. V sérii hitů „Banshee“ předpokládal Dunn část zástupce Siobhan Kelly, který je uprostřed záhady zahrnující vraždy, útěky z vězení a dokonce i ukrajinský mob. Byla součástí 29 epizod a zároveň se objevila v „Banshee Origin“, mini-sérii, která ukazuje, co se stalo před „Banshee“.\nNedávná díla: Věřte, Téměř tam, Dobrá manželka\nJak dekáda postupovala, tak se Terstova snaha ještě více potvrdila. 'Believe' byla jednou z lepších sci-fi show, které jsme viděli v posledních několika letech, a ona přispěla k jejímu úspěchu tím, že hrála speciální agentku FBI Elizabeth Ferrel. Následně jsme ji mohli vidět v 'Applesauce', 'The Good Wife', stejně jako v krátkotrvajícím seriálu 'Almost There', ve kterém hraje milostný zájem hlavní postavy.\nOna byla také v 'královských bolestech', 'býk', 'vina' a různé jiné tituly od tohoto období. Podle fanoušků i kritiků byly roky 2016 a 2017 rozhodně její nejrušnější roky, protože za pouhých 24 měsíců měla až deset hereckých kreditů. Po celou dobu byla patnáct epizod Allison Knight v Blindspot. Mnozí to považují za svou nejlepší roli, ale obecný konsenzus je v tomto tématu stále rozdělen. Její poslední vystoupení byla v „The Passage“, „Girl on the Third Floor“ a „Some Other Other Than Now“.\nOsobní život: Je Trieste Kelly Dunn ženatý? Má přítele?\nPodrobnosti o Dunnově milostném životě nejsou nekonečné, takže se předpokládá, že je svobodná.\nByla pojmenována po Terstu, malebném městě v severovýchodní Itálii, poblíž hranic se Slovinskem a Chorvatskem. Jedna věc, o které byla skutečně otevřena, je předmět zbraní. I když ráda chodí na střelnice a cvičí svůj cíl, je přesvědčena, že ovládání zbraní by mělo být přísnější, protože „jsou zábavné a nebezpečně přitahující aktivní fantazii.“ Feminismus je něco, o čem také ráda diskutuje, protože chce, aby ženy v Hollywoodu měly silnější hlas. Je to jeden z důvodů, proč celou svou kariéru nevěnovala filmům a přehlídkám s vysokým profilem. „Je jednodušší říct ne, když pracujete v nezávislém průmyslu. Neexistuje žádný tlak potěšit všechny zúčastněné. Také nemusím slyšet „flirtovat a více se usmívat“.\nmirtha calderon jung obrázky\nČistá hodnota: Jak bohatý je Trieste Kelly Dunn?\nPodle WikisCelebu je čistý majetek Trieste Kelly Dunn od konce roku 2019 v ballparku 1 milion dolarů. Stejný zdroj uvádí, že za jednu epizodu dostává 15 000 - 35 000 $ a až 300 000 $ za filmovou roli.\nMěření těla: Co je výška Trieste Kelly Dunn?\nTrieste Kelly Dunn je přibližně 170 cm vysoká, váží 121 kg a je zřejmé, že má tvar těla přesýpacích hodin, když se podívá na její zásadní statistiky 34–24–35.\nWiki, sestra, věk, plastická chirurgie Angela Babicz, čistá hodnota\ntsm mýtus etnický původ


3. Gynekologie a zdravotnictví v ČR vs. USA | Babyonline.cz\nBěhem své pracovní kariéry jste byl několikrát na stáži ve Spojených státech. V kterých to bylo letech a jak jste tehdy vnímal rozdíl mezi zdravotnictvím v Česku a v USA?\nByl jsem tam opakovaně a dále tam jezdím. Nejdelší dobu jsem tam strávil v roce 92, to už je dvacet let, a tehdy ten rozdíl byl propastný. Tam byly běžně dostupné technologie, o kterých jsme tady ještě skoro ani nečetli, a také výběr literatury byl mnohem širší a přístup k odborné literatuře byl snazší, než byl u nás v těch letech. Ale rozdíly se postupně stírají, řekl bych, že vybavenost pracovišť, ať už některých ambulantních nebo lůžkových, je téměř srovnatelná se Spojenými státy. Systém péče o pacienta je tam možná přátelštější směrem k pacientovi, minimálně v našem oboru v tom smyslu, že téměř každý lékař, který pracuje jako gynekolog, pracuje ve své ordinaci a odtud jezdí jak rodit, tak operovat své pacientky. Je to naprosto běžné a není obvyklé, aby posílal porody nebo operace jiným, takže žena vidí pořád stejného lékaře. Za to pacientka náležitě platí, ať už ve formě pojistky nebo přímých plateb. Pro lékaře je to sice velice dobrý příjem ve srovnání s Českou republikou i se zbytkem Evropy, ale je to taky enormní pracovní zátěž, kterou bychom patrně v Česku nikdo nechtěli podstupovat, včetně mé osoby. Takže já jsem rád, že je tady systém zdravotnictví trošku jiný a nestojí tolik peněz, zatím ještě tady není tolik soudních sporů a nejsou hnány tak ad absurdum, jak je to třeba ve Spojených státech. I když se mně tam kdysi hrozně líbilo, tak teď, když se bavím s mými přáteli ze Spojených států, kterých tam mám spoustu, tak nám trošku začínají závidět.\nA je vůbec jejich systém ufinancovatelný? Protože pokud těch soudních sporů přibývá, lékař potřebuje mít poměrně dobré pojištění, což ho stojí peníze, a tím pádem i ta péče se přece prodražuje, ne?\nPo pravdě řečeno, nikdo neví, jak to tam dopadne. Jsou už státy Unie, kde najít porodníka je skoro nemožné. Kde už nikdo nechce dělat porodnictví právě kvůli těm sporům a kvůli ceně pojistky. Takže už se jim to téměř nevyplatí finančně a vzniká značný problém. Současný americký prezident měl ve svém volebním programu radikální reformu zdravotnictví, ale velice pochybuji, že něčeho v tomhle směru dosáhne, stejně jako pochybuji o jeho protikrizových opatřeních v ekonomice.\nJste v tomto spíše republikán nebo demokrat?\nRozhodně kdybych žil ve Spojených státech, bych byl republikán. Většina mých přátel mezi americkými lékaři demokraty bytostně nesnáší.\nMají je za socialisty. Také tvrdí, že demokraté podporují právnickou lobby. Republikáni navrhli údajně finanční zastropení soudních žalob na lékaře a demokraté prý přijetí tohoto opatření zabránili.\nPomyslel byste někdy, že ten systém v USA v péči o zdraví nejen doženeme, ale v jistých aspektech i „předženeme“? Jak se asi shodneme, laťka v péči o ženu je u nás vysoko posazená a české ženy dostávají velmi kvalitní péči.\nJá bych neřekl, že jsme předhonili jejich systém. Systém zdravotnictví USA je od našeho značně odlišný a patrně obtížně ufinancovatelný. Na druhé straně pro člověka, který se stará o své zdraví a je dostatečně finančně zabezpečen, je to systém velice komfortní. Takový u nás prakticky nelze nabídnout. Náš systém je pro běžného občana určitě příznivější, část populace stále tvrdí, že se za zdravotnictví nebo za školství nemá platit vůbec nic. Tradice z období socialismu je u nás stále živá, na druhé straně hypersolidární systém českého zdravotnictví nemotivuje lidi ke zdravému životnímu stylu a prakticky znemožňuje připojištění.\nVážíme si vůbec toho, na jakou úroveň se dostala u nás péče o ženu? Narážím tím na návrh Ministerstva zdravotnictví, který chce od základu změnit péči o těhotnou ženu. Primárně by o ni měla pečovat místo lékaře porodní asistentka. Co tomuto nápadu říkáte Vy a Vaši kolegové?\nZa dobu svého působení v různých funkcích jsem jednal určitě s více než deseti ministry zdravotnictví. Ten současný má zajímavé specifikum: často vydává různá prohlášení, která jsou následně v horizontu dní, týdnů či měsíců upravována či dementována. Týkají se různých oblastí zdravotnictví a nejsou konzultována se zástupci odborných společností. Návrhy pana ministra se dozvídáme až z médií. Beru je proto s jistou rezervou. Pokud pan ministr chce zásadně změnit systém péče o těhotnou, měl by svoji koncepci jasně formulovat a konzultovat ji s Českou gynekologickou a porodnickou společností. Ani jedno se nestalo. Chce-li vyřadit gynekologa z primární péče a nahradit jej porodní asistentkou, je to možné. Dostaneme se do situace některých evropských zemí, kde se na vyšetření u gynekologa čeká několik měsíců. Zatím mohu jen konstatovat, že současný ministr zdravotnictví ambulantní sféru ignoruje a svoji činností nenaplňuje vládní programové prohlášení a program politické strany, která jej do funkce dosadila. Stejně vnímají činnost pana ministra např. zástupci praktických lékařů pro dospělé, děti a dorost a ambulantních specialistů.\nNa BOL jsme právě zveřejnili anketu a 82 % z odpovědí upřednostnilo v období těhotenství péči lékaře. Proto by nejen mě, ale jistě i naše čtenářky zajímala praktická realizace ministerského nápadu. Jak by taková péče v těhotenství probíhala? Jestli byste jako lékař odešel z ordinace a pronajímal ordinaci sestře? Nebo by vznikla síť porodních asistentek, které by péči o ženu převzaly? A k lékaři by těhotná docházela pouze kvůli specializovaným vyšetřením? Kdo by měl vlastně za ženu zodpovědnost? Porodní asistentka nebo lékař, který by stejně musel provádět ony ultrazvuky, nasazovat léky, provádět a hodnotit specializovaná vyšetření?\nTo jsou všechno otázky, které si také klademe, a nedostali jsme na ně odpověď. Když se bavíme se zdravotními pojišťovnami, jestli mají zájem nasmlouvat desítky nebo stovky nových zdravotnických zařízení, samozřejmě zájem nemají. Ekonomickou úsporu by to nepřineslo žádnou, medicínský efekt by byl v nejlepším případě neutrální, v realitě by se asi situace zhoršila. Pokud by to bylo tak, že na jakýkoli ultrazvuk a s jakýmkoli problémem by byla žena referována na gynekologii, tak by prostě každá žena během těhotenství chodila do dvou zdravotnických zařízení, přičemž to druhé by nenabízelo nic navíc oproti tomu, co už nabízí gynekologická ordinace. Navíc, pokud by už pan ministr skutečně chtěl, aby část péče převzaly porodní asistentky, tak je nutno si uvědomit, že ony už teď jsou zaměstnány v gynekologických ambulancích, tak proč dělat nějaká nová zdravotnická zařízení, když už nyní pracuje lékař a porodní asistentka společně. Je to obtížně pochopitelné. Ale to není jediné prohlášení ministra, které se obtížně chápe.\nJak se díváte na systém porodnic v ČR? Přijde Vám optimální? Zaregistrovala jsem, že byste zavedl ještě větší centralizaci. Jak se díváte na aktivity proti rušení malých porodnic? Jakým argumentem byste svůj názor podpořil?\nJá v tomhle respektuju názor perinatologů a kolegů ze Sdružení nemocničních gynekologů, protože si myslím, že oni by v této záležitosti měli rozhodovat. Podporuji jejich stanovisko, to znamená: síť porodnic je v současné době v České republice výrazně hustější, než je nezbytně nutné. Systém lůžkových zařízení nejen v České republice, ale v celém středoevropském regionu, byl tvořen někdy za Rakouska-Uherska, když nebyla auta a jezdilo se do nemocnic povozy. V současné době, pokud dojde k redukci počtu zařízení, určitě to prospěje zejména pacientkám, protože zbudou zařízení, která budou dostatečně personálně i materiálně vybavena, a ti, kteří v nich budou pracovat, budou mít dostatečnou erudici. To není specifikum České republiky, ale celosvětový trend. Ono ani ekonomicky není únosné provozovat nějaké zařízení, kde proběhne třeba jeden porod za den. Když si vezmete, kolik personálu tam musí být přítomno, ať proběhne jeden nebo deset porodů za den, tak je to asi trošku plýtvání financemi.\nTam ty fixní náklady jsou vysoké…\nPřesně tak, personál tam musí být, jsou stanoveny přísné požadavky personální a technické a to je těžko realizovatelné.\nZaskočila mě informace, že v oblasti gynekologické prevence jsme na tom ve srovnání s ostatními zeměmi civilizované části světa hůře. Co se podílí na této statistice? Starší ročníky, které nebyly zvyklé chodit ke gynekologovi a viděly jej pouze u porodu? Nebo je tomu jinak?\nPodle toho o jaké prevenci mluvíme. Pokud mluvíme o prevenci karcinomu děložního hrdla, tak tam je skutečně výskyt tohoto onemocnění v České republice asi na dvojnásobku průměru Evropské unie, ale na druhé straně poloviční frekvence než v některých zemích subsaharské Afriky nebo latinské Ameriky. Takže nějaký efekt screening má. Hlavní příčinou bylo historicky to, že na screening chodilo velice málo žen a laboratoře neměly žádnou kontrolu kvality, nebylo tedy zaručeno, že když žena chodí pravidelně na prevenci, tak si skutečně riziko onemocnění nádorem sníží. Odstranil se druhý nedostatek: síť laboratoří byla výrazně zredukována a teď už patrně vyhodnocují cervikovaginální cytologie jenom kvalitní laboratoře, které jsou pravidelně kontrolovány a reportují své výsledky a ty jsou průběžně hodnoceny. A ta první věc, účast na screeeningu, se také výrazně zlepšila, i když se o tom moc nemluví. Ještě počátkem roku 2000 asi 35 % žen, teď už je to přes 50 %. Takže nárůst je výrazný, ale ještě to není kolem 80 %, což by byl stav porovnatelný se zeměmi, kde screening opravdu funguje. Může za to jednak to, že ještě chybí adresné zvaní těch žen, které nechodí na prevenci. To by měly dělat zdravotní pojišťovny, určitě by se na tom mělo spolupodílet ministerstvo zdravotnictví. Už dlouho nám je to slibováno a pořád se tomu tak neděje. A určitě by také pomohlo, kdyby ženy byly nějak motivovány k preventivním prohlídkám. Kdyby byla nějaká bonifikace těch, co docházejí nebo naopak penalizace těch, co nechodí, což je zatím asi politicky neprůchodné. V programu to možná některé pravicové strany mají, ale nic pro to neudělaly. Ale myslím si, že i tak se situace bude postupně zlepšovat a že budeme pozorovat mírné snižování frekvence tohoto nádoru v české populaci.\nV současnosti se začíná gynekologie prolínat s ostatními obory jako gastroenterologií, nebo dokonce s plastickou chirurgií. Slyšela jsem, že na popularitě získává zákrok plastiky stydkých pysků. Z jakého důvodu je ženami požadována a jak často se s ní setkáváte?\nŘekl bych, že se o tom více píše, než se s tím reálně setkáváme. Ten důvod je většinou estetický. Někdy ženy tvrdí, že pokud jsou malá labia příliš velká, že jim to vadí například při některých sportech nebo při denní činnosti, ale řekl bych, že spíš je to faktor psychický, než by je to anatomicky skutečně obtěžovalo.\nCo je v současné době podle Vás takovým největším trendem v gynekologii? Je to opravdu ona u nás zanedbávaná prevence?\nUrčitě, v každém oboru, kde je možné něčemu předcházet, ať již sekundární nebo primární prevencí, je celosvětově trend k tomu, aby se co nejvíce využívaly všechny preventivní metody. Druhý trend, který je zřejmý zejména v oborech, kde se vyskytuje nějaká operativa, je přesun co nejvíce činnosti z lůžkových zařízení do stacionářů, případně přímo do ambulancí. A další trend je určitě k minimální invazivě, to znamená nedělat zákrok rozsáhlejší, než je nezbytně nutné.\nA třeba v té miniinvazivní chirurgii, co i Vás samotného překvapilo, že byste si myslel, že tohle nikdy nebudete v ambulantní sféře dělat?\nPamatuji si, ještě když jsem působil na klinice, že jsme si nedovedli moc představit, že by se třeba některé operace při ženské močové inkontinenci dělaly v režimu, kdy žena po zákroku v místním umrtvení, případně v krátké celkové narkóze, půjde za pár hodin domů. V té době nebyly k dispozici miniinvazivní techniky a jednalo se o poměrně rozsáhlé operace s několikadenní hospitalizací. To je třeba jeden z pokroků. Taky nebylo možné, aby se operace některých závažnějších přednádorových stavů řešily v ambulanci, což je již léta na několika pracovištích v České republice běžné. V některých zemích je tato problematika už skoro z 90 % řešena ambulantně.\nPředchozí článek 2. Očkování proti papilomaviru Další článek 4. Domácí porody\n3. Gynekologie a zdravotnictví v ČR vs. USA - diskuze\nNela Martin Anna Matěj\nKristýna Jan Eliška Adam


Smršť, která odnesla koronavirus - EchoPrime.cz\nAndrej Babiš mohl konečně vládnout, jak si vždycky přál\nSmršť, která odnesla koronavirus\nPár dnů před ukončením nouzového stavu potkala premiéra Andreje Babiše nepříjemnost. Jeho kabinet se pokusil v rámci nouzového režimu protlačit parlamentem zákon, podle kterého mohou ministři přidělovat státní zakázky anonymním firmám bez jakékoli soutěže a kontroly. „Jediný cíl byl to, abychom se připravili na tu druhou vlnu, ale pokud jsou tam nějaké pochybnosti, tak je lepší to vlastně projednávat normálně a nedávat tam na to legislativní nouzi,“ snažil se vysvětlit České televizi, které se podařilo chytit ho na chodbách Strakovy akademie. I přes bílou roušku vypadal otráveně, jako kdyby si uvědomoval, že potíže s „korupčním zákonem“ devalvují všechno, co se mu podařilo během dvou měsíců, které mohl směle označit za nejúspěšnější období svého života i politické kariéry.\nNekonvenční politik Babiš nikdy nezapadal do běžného demokratického provozu. Jako mnoho jiných populistů se vymezoval proti „tradičním stranám“, pohrdal „parlamentní žvanírnou“ a s podnikatelskou romantikou devadesátých let opakoval, že bude „řídit stát jako firmu“. Po sedmi letech ve velké politice se už zdálo, že v tvrdém boji s demokratickými pravidly musí podlehnout. Jeho marketingový tým sice dokázal „šéfa“ ozdobit vavříny, které přinesla ekonomická prosperita, přesto byly Babišovy výsledky v roli ministra financí i premiéra chabé a takřka neviditelné. Mohl se chlubit, že „našel peníze“ pro nákladné sociální projekty koaličních partnerů z ČSSD, sám k tomu už dokázal přihodit jen slevy ve veřejné dopravě pro studenty a důchodce. Zároveň neproběhla opakovaně slibovaná investiční ofenziva a žádné reformy neusnadnily život podnikatelům, pokud mezi ně nepočítáme posílení byrokracie a zvýšení daní.\nLze věřit Babišovi, že chtěl Česko rozjet jako úspěšnou firmu, sám však nedokázal překonat překážky, jakými byly dlouhé lhůty při projednávání zákonů a složité skládání většiny i u toho nejjednoduššího záměru. Babiš jako premiér si cestu ještě zkomplikoval, když zvolil model menšinové vlády, který vyžaduje skládat speciální většinu ve sněmovně pro každý zákon. Neměl to lehké.\nPočátkem roku 2020 najednou stál vyčerpaný Babiš před prázdnou státní pokladnou, kterou už stagnující hospodářství nedokázalo naplnit. Dál rozhazovat nešlo a v ruce mu zůstaly jen dva pochybné projekty, posilující opět státní byrokracii proti podnikatelům, tedy třetí a čtvrtá vlna EET spolu s novým daňovým řádem, které měly začít platit do prázdnin. V této chvíli se přihlásil o slovo koronavirus a probudil opět toho starého Babiše, jak ho lidé znali z volebních kampaní 2013 a 2017. Nemusel si hrát na státníka, vlastence, ani se přetvařovat, aby předvedl soucit s těmi nejchudšími. Před národ předstoupil krizový manažer s nevyčerpatelnou zásobou energie, který si věděl rady s každou katastrofou ohlašovanou chórem státních epidemiologů a dezorientovaných novinářů.\nNení pochyb, že premiér i jeho tým považovali pandemii zpočátku za příležitost pro zlepšení mediálního obrazu. „Proto znova vyzývám všechny, aby byli odpovědní, protože v tomto jsme na jedné lodi, včetně opozice a médií,“ varoval 7. března v rozhovoru pro Právo, ovšem zatím nic proti koronaviru nepodnikal. To se změnilo za tři dny, když zrušil velké kulturní akce a vyučování ve školách. K tomu už přidal pod vlivem epidemiologa Romana Prymuly větu, která se stala v dalších dnech jeho mantrou: „Chápeme, že to bude pro lidi velice nepříjemné, ale v každém případě chceme zabránit, aby se u nás stalo to co v Itálii, kde je celá země v karanténě.“\nZatím to byly jednotlivé nápady, kterých se aktivně neúčastnily vláda ani parlament, které o blížící se pandemii nejednaly. To se změnilo 12. března, když vláda na Babišovu výzvu slavnostně odhlasovala nouzový stav. V mimořádných podmínkách boje s epidemií získalo premiérovo slovo sílu zákona a celá státní správa se změnila na vykonavatele jeho přímých příkazů. Nastalo období velkolepých improvizací, které změnilo Česko na jedinou pevnost připravenou odrazit každý úder smrtící choroby. Během jediného týdne do 19. března vydala vláda při každodenních schůzích celkem 74 příkazů se silou zákona, které postupně přizpůsobily provoz v zemi podmínkám války s koronavirem. Babiš zakázal vstup cizinců do země i vycestování Čechů do ciziny, zakázal volný pohyb po Česku, vyhlásil povinnost hlásit se do karantény každému, kdo se nachladil, zavřel po školách také obchody i restaurace. Každý občan se stal vojákem na koronavirové frontě, zvláště však zdravotníci a sociální pracovníci, kterým premiér zakázal dovolenou a v některých případech dokonce zavedl pracovní povinnost. Policejní jednotky byly posíleny armádou a celní stráží.\nVedle velkých manévrů se uplatnila Babišova schopnost mikromanagementu. Život občanů určoval do nejmenších detailů, například zajistil školky pro policisty i zdravotníky, určil hodiny pro nákupy penzistů, nechal otevřít květinářství a zvláště galanterie, aby lidé měli z čeho šít roušky, nechal prodloužit pracovní povolení Ukrajincům a odložil přechod na nové frekvence televizního vysílání. Byl ve svém živlu, rozděloval věcné příkazy, snažil se zabránit panice, když osobně zkontroloval zásoby potravin ve skladech supermarketů a rozhodně vyloučil zavedení karantény v hlavním městě.\nDo protikoronavirové ofenzivy dokázal premiér zapojit i těleso, které mu dosud jen komplikovalo život, tedy parlament. Sněmovna i Senát přistoupily na zrychlené schvalování zákonů, když je přesvědčil argument, že musejí pomoci všem podnikatelům, zaměstnancům i rodinám postiženým v rámci boje s pandemií výpadkem příjmů. Parlament během čtyř týdnů schválil navýšení sociální podpory, odpustky sociálního a zdravotního pojištění, záruky na půjčky, ochranu pracovních míst, nájemníků, rodičů s dětmi, spotřebitelů i těch, kdo se nečekaně dostali do dluhů. Náklady takového „svatého roku“, kdy každý dostal přinejmenším slíbeno všechno, o co si řekl, zajistilo zvýšení schodku nejdřív na 200 a potom na 300 miliard, když se cesta od vládního návrhu k prezidentskému podpisu vešla do jednoho týdne.\nBabiš za to musel zaplatit pouze obětí dvou vlajkových lodí své předkoronavirové politiky. Odložil třetí a čtvrtou vlnu EET a v logice věci bylo také zrušení novely daňového řádu, která o patnáct dnů odkládala povinnost finančních úřadů vracet podnikatelům zálohy na DPH.\nSněmovna nezažila takovou legislativní smršť od svého vzniku. Za měsíc schválila třicet zákonů, přitom ve slavný den 8. dubna jich stihla odhlasovat deset. Jak velký to byl rozdíl proti předchozím letům, kdy vládě procházelo sněmovnou za celý rok okolo čtyřiceti zákonů, ze kterých většina byla bezvýznamnými novelami revidujícími tuzemské právo podle evropských směrnic. Tentokrát vládě oproti protestům Senátu neprošel jenom záměr zaměstnávat na pozici lékařů ukrajinské zdravotníky bez diplomu. Náladu mohlo ministrům spravit vyřízení dlouho diskutovaného zákona z minulého roku o tom, že školy nezavedou povinnou maturitu z matematiky.\n„Ze začátku jsme udělali řadu chyb, ale to se dá pochopit. Nakonec jsme krizi zvládli excelentně,“ popsal zkušenost z prvních týdnů pandemie jeden z ředitelů velkých nemocnic a zhruba stejnými slovy hodnotí krizi ostatní protagonisté. Pro Babiše to mělo osobní rozměr, jak připomněl ve svém Rádiu Impuls: „Ten koronavir změnil náplň práce vlády a konečně jsem to řídil jako rodinnou firmu a bylo to efektivní, bylo to konkrétní. Viděli jsme ty naše rozhodnutí v praxi. Já jsem chodil do práce od rána do večera. Bylo to takové krizové řízení, ale pokračuje to dál,“ oznámil posluchačům a moderátorka to doplnila větou: „Koronavirus splnil Andreji Babišovi letitý sen. Konečně mohl stát řídit tak, jak sliboval před volbami.“ V této chvíli stačilo uvolnit zákazy a užívat si roli zachránce i osvoboditele, jak to dokázali někteří premiérovi zahraniční kolegové.\nZlozvyky starého muže\nJedenáctého května se však stalo to nejhorší, co se vůbec stát mohlo. Jednostránková novela zákona o veřejných zakázkách může zpochybnit veškeré dosavadní úsilí. Nejde v první řadě o to, že skutečně uhlazuje organizovanému zločinu cestu, jak se dostat ke státním penězům, potíž je v tom, že přestupek nejde svést na selhání ministryně pro místní rozvoj Kláry Dostálové. Novelu hájil vicepremiér Karel Havlíček s tím, že má pomoci nejen s nákupem zdravotnického materiálu, premiér ji osobně a pro většinu zúčastněných nečekaně zařadil na program právě probíhající schůze vlády. Babišovo vymlouvání, že šlo o přípravu na druhou vlnu koronaviru, nemá pak velkou věrohodnost. Pravděpodobnější je vysvětlení, že energický manažer propadl starým zlozvykům a pokusil se rozšířit cestu, jak přesunout co nejvíc státních peněz na tajné účty oligarchů, mezi kterými patří k těm nejbohatším.\nPřesto by nebyla nejhorší varianta, kdyby se jen projevila stará premiérova slabost otevírat podnikatelům přístup k veřejným zdrojům. Premiér uvěřil epidemiologům, kteří věrni své profesi uvažují o těch nejtemnějších scénářích, jak nemoc zasáhne obyvatelstvo. Proto si vzal za úkol zabránit, aby u nás koronavirus zabíjel stejně jako v Itálii, a používá k tomu všechny dostupné prostředky bez ohledu na to, co si kdo myslí, ať ho třeba obviní z korupce. Jde přece o lidské životy. Při takovém přístupu se snadno může stát, že společnosti víc uškodí, než pomůže. Ve veřejných zakázkách nakonec musel ustoupit, v případech omezování ústavních práv prověří jeho dekrety Ústavní soud. Nejvážnější otázka teď zní, jestli to krizový manažer nepřehnal s útlumem ekonomiky. Zákazy pohybu a ekonomických aktivit trvají v Česku déle než ve většině zemí na světě, strach z koronaviru a zajištěný příjem sociálními dávkami drží obyvatelstvo doma o hodně delší dobu, než je nutné. Česko patří mezi sedm evropských zemí, kde hospodářská krize udeřila nejvíc brutálně. Premiér svou horečnou aktivitou přiměl občany, aby přestali pracovat, teď se čeká na někoho, kdo je zase donutí něco dělat.


Larpy.cz » Archiv PROSPEKT ΩMEGA 13.-15. 5. 2022 - PΩST MΩRTEM - Larpy.cz\nPROSPEKT ΩMEGA byl sandboxový atmosférický výpravný akční larp pro 8 hráčských dvojic, který jsme uspořádali po nekonečných dvou letech příprav. Cílem hry bylo hráče vtáhnout do pobytu na cizí planetě, která je nepřátelská lidskému životu, přimět je sžít se s jejími zákonitostmi a s její faunou a flórou.\nHra byla pevně časově strukturovaná i striktně svázaná pravidly. Celý PROSPEKT ΩMEGA stál na technologiích: v první řadě měl každý hráč neustále zapnutou mobilní aplikaci, která sledovala zásobu kyslíku postavy, kontrolovala stav inventáře, a umožňovala načítat QR logy z prostředí, které v appce otevíraly záznamy s novými informacemi a hráči přes ně také interagovali s technologiemi v herním světě. S hráči jsme také byli spojeni vysílačkami, přes které k nim proudily další herní informace a také organizační pokyny. V herním prostředí jsme pracovali s hudbou – určité skladby měly na hráče konkrétní (a proměnlivé) herní efekty. Každý hráč i většina CP měli airsoftové zbraně, a v noční fázi hry jsme pracovali i s umělým osvětlením.\nKvantita je sama o sobě kvalitou.\nNěkolik typů drobných rekvizit ze hry.\nHráčům jsme napsali 55 stran logů, 22 stran pravidel, a 7 stránek manuálu k appce. K tomu audio stopy, videa, obrázky, scénáře pro hlášení do vysílačky (zčásti přednahrané, zčásti vysílané naživo) a videa. K tomu samozřejmě hromada interních dokumentů, tabulek a přehledů.\nGavin nám napsal appku pro Android mobily – cca. 4000 řádků v Javě, dalších cca. 9000 v Pythonu pro generování a management dat, zejména: 585 textových souborů, 133 obrázků, 20 audio a 74 video souborů. S appkou souviselo taky 766 unikátních QR kódů různých záznamů, předmětů, kusů technologie, živočichů a rostlin, ale i osobních údajů každé hráčské postavy.\nKromě toho jsme každému hráči dodali kuklu skafandru, která zprostředkovávala nutnost izolace v cizím prostředí, vytvořili 8 kostýmů mimozemské fauny, 4 kostýmy lidských CP, a tucty doplňků pro kostýmový základ, který si přivezly CP a krabice rekvizit, včetně 3D výtisků a laserem vyřezaných předmětů, představujících jak prostředí planety Actaeon tak technické vymoženosti světa v roce 2222.\nPravdou je, že nejčastější výtka od hráčů směřovala k tomu, že nestíhali obsah nasbíraných textů číst. Přesto věříme, že to mělo smysl. Objem textů dával hře hloubku, texty na sebe navazovaly a vyprávěly příběhy z našeho světa, a zároveň dávaly hráčům informace, které mohli ve hře zužitkovat (byť samozřejmě nemuseli). Mohli jsme dát hráčům větší prostor na čtení a analýzu textů, ale předem jsme nedokázali odhadnout, jakou bude mít hra dynamiku. Úmyslně jsme volili pauzy spíš kratší, aby hráči neztratili drive a nerozseděli se.\n„Datový nosič„ s QR kódem, který po naskenování otevře příslušný log v appce.\nStručná historie organizace v čase.\nVěz, odkud jsi přišel.\nHru jsme vymysleli ve třech – Gavin, Mitchi, Bedla. Přestože jsme spolu všichni ještě žádný larp neorganizovali, Mitchi s Gavinem ano, a navzájem jsme svoje hry hráli, takže jsme jeli na stejné tvůrčí vlně.\nPROSPEKT ΩMEGA navázal na brněnskou tradici akčních airsoftových her, kterou jsme zahájili před více než deseti lety:\n2011 – Bedla s Druidem uspořádali první “náš” airsoftový larp X-COM: The Cult. Gavin i Mitchi byli mezi hráči. Je jasné, že nějaké spojení airsoftu v přírodě a hraní rolí naživo už se dělalo roky předtím. Ale v X-COMu jsme nenavazovali na žádnou existující larpovou tradici. Udělali jsme hru nového formátu, která, přestože v mnohém nefungovala a byla pro hráče frustrující, prověřila funkčnost tohohle formátu. Od té doby se v Brně organizovávaly akční larpové airsofťárny “pro nás” skoro každý rok. 2012 a 2013 – Sam, Afri a Anýska navázali hned další rok dvojicí her na stejné téma: X-COM: First Contact a X-COM: I Want To Believe, a Afri, Lukáš, Deff a Eskor pak hrou X-COM: Nová krev.\n2014 a 2015 – Gavin a Mitchi uspořádali první dva ročníky airsoftového larpu Jagged Alliance. Bedla byl mezi hráči. Ve druhém ročníku Gavin s Mitchim otestovali využití QR kódů ve hře. Sam s Anýskou opět navázali spin-offy Jagged Aliance: Deadly Games, Jagged Aliance: Deadly Games II a Jagged Aliance: Deadly Games III, které nově daly hráčským týmům možnost uspořádat jednu nebo dvě mise pro ostatní hráčské týmy.\n2019 – Gavin spoluorganizoval společně se Samem a dalšími tvůrci airsoftový larp Hvězdná pěchota. Některé zkušenosti s přípravou technologií a organizací akce jsme zužitkovali na Prospektu.\nSi vis ludum, para ludum.\nHru jsme připravovali bezmála dva roky.\nČerven 2020 – Na svatbě kamaráda nám Mitchi přednesl nápad na malou akční hru na téma filmů Prospect (2014 a 2018). Nemělo to být nic složitého, taková picačka s trochou obsahu. Začali jsme se scházet nad pivem a doladili koncept. Pak jsme se scházeli v Bedlovic obýváku, debatovali nad settingem, designem a formátem hry.\nČervenec 2020 – Akci jsme zveřejnili a otevřeli přihlášky. Cílíme na podzim 2020 (9.-11.10. 2020).\nLéto-podzim 2020 – První velký šturm, dokončili jsme a otestovali první verzi appky, doladili hru, pravidla, propsy a realizaci.\nPodzim 2020 – Probíhala COVID apokalypsa, hru jsme odložili na jaro 2021.\nPodzim, zima 2020 – Vylepšovali jsme hru, dotahovali věci, které by se do prvního termínu nevešly. Hru jsme taky modifikovali, aby šla hrát i během částečného lockdownu.\nJaro 2021 – COVID apokalypsa stále trvá, je nutný další odklad. S původními hráči se nám nedařilo najít podzimní termín, takže jsme hru posunuli až na jaro 2022. Narostly nám ambice, zvýšily se požadavky na appku, rozšířili jsme obsah.\nLéto 2021 – Po roce vývoje jsme si dali pauzu a od hry si trochu odpočinuli.\nPodzim, zima 2021 – Znovu jsme se pustili do realizace rozšířeného obsahu.\nJaro 2022 – Druhý velký šturm. Věci už nešly tak hladce, docházelo ke spoustě zádrhelů při dokončování a realizaci. Dostihl nás taky larpový mor; odpadla takřka polovina hráčů a velká část CP. Naštěstí nakonec dorazil plný počet hráčů, a CP jsme měli tak akorát nad minimální počet, pod který by hra už nešla realizovat.\n13.-15.5.2021 – první uvedení PROSPEKT ΩMEGA. S realizací nám pomohlo 10 skvělých lidí se ztvárněním rolí cizích postav (CP), sestavením rekvizit na místě, a logistikou roznášení rekvizit na správné místo ve správnou dobu.\nVariace na témata.\nTento svět není naším domovem.\nHlavním tématem hry byl pobyt v cizím, nepřátelském prostředí. Díky inspiraci z filmů Prospect jsme tušili, že to lze provést i v prostředí českého lesa. Naštěstí nám vyšlo počasí i roční doba. Jarní les opravdu budil přesvědčivý dojem bujné a nezkrocené přírody, a díky pylovému období bylo během noční akce opravdu ve světle čelovek i úplňku vidět “spóry” unášené mírným vánkem.\nDo lesa jsme rozmístili podivné kusy flóry a fauny, které fungovaly podle specifických pravidel. Hráči měli možnost tato pravidla odpozorovat nebo zjistit pomocí odběru vzorků.\nVe vesmíru vás nikdo neuslyší stávkovat.\nDalším z témat byl útlak a vykořisťování ze stran korporace Anvil™, která v našem světě vyrábí vše od potravin až po vesmírné lodě. Přestože všichni na planetě Actaeon byli na korporaci a jejích výrobcích zcela závislí, Anvil samozřejmě neposkytoval nic jen z dobroty srdce. Celý příběh planety Actaeon byl motivován honbou za ziskem a potenciálními neblahými dopady, které to může mít. Bylo na hráčích, jak úzce budou s Anvilem spolupracovat, a jak se nechají zlákat velkorysými odměnami, které tato spolupráce nabízí.\nKooperace nebo konfrontace?\nJedním z aspektů hry, který jsme chtěli nechat otevřený, byla možnost spolupráce i soupeření mezi hráčskými dvojicemi. Dvojice spolupracovat musely – přestože se mohli parťáci hádat nebo podrážet, nakonec se vždy museli vrátit do jednoho modulu, aby tam přečkali bouři. Vztahy mezi dvojicemi byly otevřené, ale přesto do nich vstupovaly aspekty minimalistických rolí, které byly definované před hrou.\nKaždá hráčská postava měla určitý původ: dvě dvojice hráli trosečníky ze solanské fregaty Lagos, další dvě dvojice trosečníky z alfanské fregaty Portia, a zbylé čtyři dvojice prospektory různého původu (buď Sol nebo Alfa).\nV průběhu hry jsme také hráčům poskytovali informace o tom, jak se vyvíjí geopolitická situace mezi těmito dvěma národy, a také o tom, jak probíhal střet, v jehož důsledku na planetu dopadly záchranné moduly trosečníků.\nZákladní motivace postav byla také kompetitivní – každý se chtěl dostat z planety pryč a letenka stála velké množství těch nejvzácnějších krystalů, takže bylo jasné, že nezbyde na všechny.\nPřesto jsme nechali zcela na hráčích, jestli budou hrát “nacionalisticky” a spolupracovat jen s postavami podobného původu, nebo pojedou jen na vlastní triko, nebo naopak budou spolupracovat všichni navzájem. V důsledku hráči hráli spíš neutrálně. Většinou se s respektem míjeli, občas se několik dvojic spojilo za nějakým účelem. Přesto k několika konfrontacím došlo, takže výsledkem byla atmosféra opatrné spolupráce.\nCelá hra byla pevně časově strukturovaná rozdělením na “bouře” a “sezóny”. Během bouře hráči museli zůstat ve svém výsadkovém modulu (představovaného stanem, ve kterém i přespali v noci z pátku na sobotu), dostávali herní informace přes vysílačku a interagovali s technologií modulu, případně procházeli nepřečtené záznamy v appce.\nBěhem sezón pak vycházeli ven, museli sledovat zásobu kyslíku a případně se vracet nebo si jej doplňovat, a hlídat si čas návratu zpět do modulu před začátkem další bouře.\nZároveň postava mohla zemřít jedině tak, že zůstala mimo modul během bouře, nebo jí došla zásoba kyslíku. Tím byli hráči motivovaní se nepohybovat po ploše během bouře.\nToto rozdělení nám umožnilo využít bouře jako divadelní přestávku, kdy jsme (tedy, zejména CP) přestavovali rekvizity na herní ploše a připravovali kostýmy a informační vstupy na další sezónu.\nUkázka použití aplikace ANVIL VISE™\nAppka ANVIL VISE™, kterou Gavin pro hru napsal, měla několik základních funkcí, a taky několik kosmetických (jako například 9 skinů a 4 hlasové profily).\nCelá appka musela běžet offline. Nechtěli jsme se spoléhat na signál, natož mobilní data nebo geolokaci. Celý obsah byl proto nahraný do appky předem, a hráči jej jen “odemykali” načtením příslušného QR kódu. V naší hře to představovalo čtení záznamů z logů, které nechali kolonisté na planetě, čímž mohli hráči odhalit osud kolonie i jednotlivých kolonistů, ale také skenování Actaeonské fauny a flóry. Načítáním QR kódů také hráči interagovali se zařízeními na ploše, které postavám doplňovaly kyslík a munici, odemykaly další součásti výbavy, kontrolovaly změny v inventáři, nebo poskytovaly informace o nalezištích krystalů. Tato zařízení se mohla poškozovat, a hráči je mohli opravovat doplněním příslušných komponent, a tímto procesem je také prováděly QR kódy na zařízeních.\nKromě toho appka sledovala zásobu kyslíku odpočtem času, její ovlivnění zásahem (každý zásah připravil postavu o polovinu aktuální zásoby kyslíku), doplňování z náhradních lahví vedených v inventáři, a také umožňovala sdílení záznamů mezi hráči (ať už hromadné nebo selektivní).\nDíky tomu jsme mohli herní plochu velmi oživit a dodat hráčům velké množství informací.\nPřines si vlastní vzduch.\nVelká část hry souvisela se zásobou kyslíku, kterou každý hráč sledoval v appce. Zpočátku měli všichni hráči zásobu na 15 minut pohybu mimo modul, pak se museli vrátit nebo najít nějaký náhradní zdroj. Tyto zdroje byly omezené a relativně vzácné. Pokud postavě došel kyslík, zemřela.\nTo motivovalo hráče k pořizování vybavení, které maximální zásobu kyslíku zvyšovalo, ale k tomu museli napřed získat nějaké krystaly.\nNa kyslík jsme navázali i pravidla pro boj. Zranění postavy (zásah airsoftovou kuličkou) jsme abstrahovali pouze na poškození skafandru a související snížení zásoby kyslíku. Při zásahu hráč nechal na místě kontejner se všemi cennými předměty, stáhnul se z boje, v appce zmáčknul tlačítko HIT (což odečetlo polovinu aktuální zásoby kyslíku), případně zalepil místo zásahu izolační páskou, a mohl pokračovat ve hře.\nDvojice prospektorů prozkoumává jednu z budov kolonie.\nZ těchto pravidel vyplývalo několik věcí:\nHráči museli neustále sledovat zásobu kyslíku. Appka jim také dávala pravidelná strojově namluvená hlášení o zbývající zásobě kyslíku. To posilovalo dojem z pobytu na cizí planetě.\nBoj se omezil na “vytlačování”, kontrolu prostoru a možnost lootu.\nHráči měli docela velkou kontrolu nad tím, kdy jejich postava může zemřít. Předem znali čas, který mohou strávit na ploše, a mohli riskovat návrat až těsně na hranici vyčerpání zásob kyslíku.\nNa planetě Actaeon se pohybovalo několik druhů místní flóry a fauny. Snažili jsme se, aby každý druh měl vlastní specifické chování, které by hráči mohli odpozorovat a přizpůsobit se mu. Většina z těchto bytostí nešla jednoduše zastřelit, přestože hráče mohly ohrozit, některé i vlastní střelbou. To vedlo k tomu, že se hráči opravdu naučili poznávat jednotlivé druhy, dali jim i vlastní kreativní přezdívky, a museli během běžného pohybu v terénu operativně řešit taktické problémy. Sami jsme je také naváděli questy k tomu, aby sledovali a dokumentovali interakce mezi jednotlivými druhy, a odhalovali tak další potenciální interakce. Zde nám byl inspirací mimo jiné i krátký film Scavengers (2016).\nPohled do Actaeonského lesa.\nMám malé zavazadlo.\nDvojice trosečníků z Alfy se pokouší opravit vstup do budovy.\nVšechny cenné věci (zejména krystaly) museli hráči nosit v “izolačních kontejnerech”, které ve hře představovaly kufříky. Tento kontejner zabíral omezené místo v inventáři postavy (kontrolováno přes appku) a zároveň jej hráč musel nést v jedné ruce (nikoli třeba přes rameno). Kromě toho, když hráč dostal zásah, tento kontejner musel nechat na místě a stáhnout se, což umožňovalo hráčům soupeřit o zdroje (byť myslím, že tohle hráči ve skutečnosti ani jednou neprovedli).\nHráči se tak museli rozhodovat: Každý z dvojice mohl mít svůj kontejner, ale to by znamenalo, že by mohli do pole jen s pistolemi. A když měl kontejner jen jeden z nich, druhý ho musel chránit, jinak by mohli přijít o celý výtěžek.\nKrystaly musí proudit.\nSonda na nalezišti krystalů.\nSystematická část hry se točila okolo získávání “krystalů”. Hráči je mohli “těžit” z určitých míst na herní ploše (byla označená “sondami”, jejichž QR kódy indikovaly, kolik kterých krystalů lze v daném kvadrantu kolem sondy získat), a také získávat od CP za splněné questy. Krystalů bylo pět druhů (od běžné “alfy” až po nejvzácnější “omegu”), a nebylo možné směňovat jeden druh za jiný, kromě domluvy mezi hráči.\nSoučástí hry byl také “crafting”. Konkrétně, hráči mohli směňovat získané krystaly ve fabrikátorech umístěných na herní ploše za lepší vybavení, zbraně, komponenty k opravě techniky na ploše, a v neposlední řadě za letenky na cestu z planety.\nNejlepší vybavení, jako například automatická zbraň, vyžadovalo značnou investici, včetně nejvzácnějších krystalů omega. To znamenalo, že se hráči museli rozhodnout, že budou buď investovat do lepšího vybavení, nebo střádat krystaly omega na letenku.\nČím víc se něco mění, tím je to stejnější.\nPohled do Actaeonské krajiny.\nSnažili jsme se, aby hráči, když vyšli po bouři ze stanu, museli znovu prozkoumávat herní území a nacházet nové věci.\nJeště během bouře hráči dostávali informace o tom, co se děje na orbitě, jak situace na Actaeonu ovlivňuje mezihvězdnou politickou situaci, a další depeše, které odrážely, co hráči zvládli nebo nezvládli vykonat. Některé informace chodily vysílačkou, ale každý hráč měl také svůj osobní deník, a naskenováním příslušných QR kódů do appky si mohl pustit třeba krátká videa s aktuálními zprávami ze Solu, Alfy a z jedné nezávislé zpravodajské stanice. Deník byl rozdělený na sekce, a přes kód vysílaný vysílačkou jsme mohli dát hráčům pokyn otevřít konkrétní sekci podle toho, kam se příběh posunul díky hráčské aktivitě.\nBěhem bouří jsme přesouvali herní rekvizity, což představovalo třeba to, že na planetu dopadl nový záchranný modul, ze kterého lze získat důležité součástky nebo informace. Naleziště krystalů sice zůstávala na stejném místě, ale jejich obsah se měnil.\nPravidlo tří R.\nPo prvním odložení termínu jsme larp začali přizpůsobovat režimu COVID lockdownu. Naštěstí ve finálním termínu už nebylo nutné striktní nařízení dodržovat, ale i přesto se to na hře částečně podepsalo. Celá hra probíhala bez těsného kontaktu s dalšími lidmi (kromě dvojic hráčů, které spolu musely spát ve stanu) a v dobře větraných prostorách. Hráči i CP si zajišťovali vlastní jídlo i nádoby na vodu (my dodávali jen barely s vodou na doplnění).\nHráči pro komunikaci s některými CP používali i jednoduchý znakový jazyk, částečně založený na českém znakovém jazyce. S jednotlivými slovy byly spojeny i tajuplné symboly, které mohli hráči rozluštit a odhalit tak další kus příběhu planety Actaeon. Víc prozrazovat nebudeme pro případ, že by se hra opakovala.\nCíle jsou sny s termíny.\nGavinův velín během hry.\nTrochu skrytou, ale nadmíru důležitou součástí organizace hry bylo Gavinovo řízení, nebo spíš vedení našeho týmu. Po většinu celého dvouletého organizačního období jsme se scházeli každý týden na pravidelných úterních poradách (zpočátku osobních, později přes Discord), kde jsme nacházeli shodu nebo kompromis ohledně zásadních otázek hry a reportovali si navzájem stav jednotlivých úkonů. Při každém zdržení, komplikaci nebo prostě opomenutí jsme neřešili proč se to nepodařilo, ale jak to můžeme dotáhnout, jak můžeme my ostatní pomoct, a co se musí stát, aby se to stalo. Musím říct, že tenhle styl vedení (zavedený a udržovaný hlavně Gavinem) fungoval skvěle, protože jsme si po celou dobu udrželi i přes stres a únavu pohodové vztahy a v důsledku hru realizovali takřka v plném plánovaném rozsahu.\nGavin taky připravil celou logistickou část hry, kdy z databáze questů vytvořil detailní plány pro na každou sezónu pro každou skupinku CP, díky čemuž (poté, co jsme se dostali do rytmu) byla příprava každé sezóny vcelku jasná (přestože místy náročná).\nBěhem hry pak Gavin celou hru řídil z velitelského stanoviště v hangáru, kde se shromažďovala CP, a osobně i přes vysílačky řídil jak hráčskou tak organizační komunikaci. Mitchi pak v roli jedné CP obstarával administrativu celé řady questů s hráči. Já (Bedla) běhal po ploše a řešil problémy nebo zaskakoval, kde bylo potřeba.\nDohromady to fungovalo skvěle, přestože úplný začátek byl chaotický. Během hry a po ní nám několik CP vyjádřilo vděk za to, že navzdory zásekům a omylům se nám podařilo udržet nekonfliktní a pohodovou atmosféru.\nČást rekvizit připravených pro hru.\nCelkově se nám larp podařil. Většina hráčů byla spokojená, někteří byli nadšení, CPčka nebyla nadmíru zpruzená. Zrealizovali jsme všechny zásadní prvky, které jsme ve hře chtěli. Zároveň se každý z nás při organizaci a výrobě rekvizit naučili novým dovednostem. Rozhodnutí, jestli uspořádat další běh, nás uvnitř org týmu ještě čeká.\nNa jednu stranu bychom už investované úsilí znovu zúročili a zážitek poskytli dalším lidem. Mohli bychom hru také vylepšit a opravit nedostatky, které vyšly najevo až při ostrém provozu. Zároveň většina hráčů byla nadšená a nabídla nám spolupráci při CPčkování a propagaci, abychom další běh mohli naplnit.\nNa druhou stranu opakovaný běh by vyžadoval nemalé úsilí. A představa dalšího úsilí vloženého do stejného projektu po dvou letech, kdy nám visel nad hlavou, není úplně lákavá.\nTermín: 13.-15. 5. 2022\nTvůrci: Jiří Gavin Jevický, Jan Bedla Fiala, Jan Mitchi Mikota\nLarpová databáze: https://larpovadatabaze.cz/larp/prospekt-mega/cs/1278\nTento příspěvek byl publikován dne 16. 6. 2022 (Čtvrtek) v 17.37 v rubrice Praxe, Z domova. Komentáře můžete sledovat přes RSS 2.0 kanál. Můžete zanechat komentář nebo trackback z vašeho webu.


Milionář požaduje, aby Fb odhalil, kdo o něm umísťoval reklamu na bitcoiny - BitcoinEthereumNews.com\nMiliardář bývalého manžela Janet Jacksonové, Wissam Al Mana, požadoval, aby Fb odhalil, kdo stojí za reklamami na platformě, která použila jeho obrázek, aby inzerovala kryptografické rip-off.\nPřípad pramení z konce února, kdy Al Mana podal žalobu v opozici vůči sociálním médiím, několik rip-cryptocurrency rip-off využívajících jeho titul k inzerci v rámci Středního východu. Al Mana tvrdil, že údajná agentura pro kryptoměnu „Prodejce bitcoinů“ hanobila, podváděla falešně a falešně propagovala.\nJeden muž je všechny žalovat\nFb od té doby odstranil urážlivé reklamy, nicméně Al Mana je úzkostlivými podvodníky, kteří dříve nebo později mohou zveřejnit související reklamy obsahující jeho obrázek. Jeho právníci využili pro soudní příkaz, který by mohl Fb zavázat k zveřejnění údajů o vydavatelích inzerátu, informovaly irské instance 25. března.\nAl Mana hledá podrobnosti o jménech podvodníků, jejich adresách, kontaktních údajích, strategiích poplatků a vyúčtování. Al Mana žaluje Fb Eire Ltd spolu s událostmi za reklamami.\nNadměrná soudní věda spravedlnosti Leonie Reynolds naléhal na události, aby vyřešily své variace dříve, než uslyší obslužný program objednávky. Dvanáctiměsíční lhůta pro naslouchání sporu je v Might, nicméně Fbův poradce tvrdil, že by mohlo být prodlouženo na 12 měsíců v době vypuknutí COVID-24.\nŠifrovací podvody s velkými jmény\nU podvodníků s kryptoměnou je běžné, že si přiznávají falešnou legitimitu tím, že si přivlastňují id známých osobností - společně s Kate Winsletovou, Richardem Bransonem, Elonem Muskem a Fakturačními branami. V listopadu posledního roku nizozemské rozhodnutí nařídilo Fb zaplatit 10,000 10,890 eur (XNUMX XNUMX $) pokaždé, když se objevil zcela nový, faux bitcoinový inzerát, který zahrnuje tvůrce velkého bratra Johna de Mol.\nKryptoskupina si před nedávnem všimla falešného účtu YouTube, který vydával Brada Garlinghouse, generálního ředitele společnosti Ripple pro spuštění hlavního blockchainu, za podporu propagace fuxového rip-off. Scammer YouTube žádá zákazníky, aby dodávali mezi 2,000 500,000 XRP až 20,000 XNUMX XRP, aby se mohli „zúčastnit“ na letišti XNUMX XNUMX až XNUMX milionů XRP.\nNěkteří online pachatelé dokonce předstírají skupinu World Well being Group ve snaze ukrást dary kryptoměny, aby bojovali s pandemií COVID-19.\nTagy: Inzeráty, bilionář, Bitcoin, Vyzývá, Poloha, odhalit, Odpárat\nOPEC + vzkříšení nebude potěšovat flirtování trhu s ropou s cenami 10-20 dolarů


Podzim je tu. Dnes končí astronomické léto, dny se začnou krátit - Deník.cz\nPodzim v Praze.Foto: Deník/Martin Divíšek\nV příštích týdnech se budou noci až do zimního slunovratu čím dál víc prodlužovat a dny krátit. Astronomická zima letos začne 21. prosince. V období zimního slunovratu jsou nejkratší dny a nejdelší, až šestnáctihodinové noci.\nMeteorologové očekávají, že začátek letošního podzimu budou provázet přeháňky, mlhy a k ránu ojediněle i přízemní mrazíky. Zatímco o víkendu teploty nepřekročí 18 stupňů a na severovýchodě republiky má být nejvýš 12 stupňů, příští týden se má vrátit příjemné slunečné počasí s teplotami až kolem 22 stupňů.\nStřídání ročních období způsobuje sklon zemské osy. Ta je od svislého směru nakloněna o 23,5 stupně, takže se při oběhu Země okolo Slunce opakovaně přiklání a odklání severní a jižní polokoule. Jestliže je ke Slunci přikloněna severní polokoule, je v těchto zeměpisných šířkách léto, je-li přikloněna jižní polokoule, je zima.\nJiné rozdělení ročních období mají meteorologové, pro něž podzim začal už 1. září a skončí s posledním dnem listopadu. Pevně stanovená tříměsíční období byla zavedena pro potřeby jednotného zpracování klimatologických dat.\nOblíbené sloní mládě Max váží skoro tři čtvrtě tuny. Už mu rostou i kly\nJedny z nejoblíbenějších mláďat pražské zoologické zahrady rostou jako z vody. Slůněti Maxovi začínají růst dokonce kly. I když měří zatím jen pár centimetrů, snaží se je slon zdatně využívat ve svůj prospěch. Chovatelé začnou mláďata postupně převádět do nekontaktního chovu.


Stejskal: Kvalita byla jednoznačně na straně Rejšic - Kolínský deník\nČeský Brod – Vstup do nové sezony fotbalistům Českého Brodu B nevyšel. Narazili v něm totiž na tým Rejšic, kterému nedokázali vzdorovat. Poločasové tříbrankové manko narostlo do závěrečného hvizdu už jen o jeden zásah. Rezerva Brodu tak zahájila nový ročník I. A třídy prohrou 0:4.\nZ utkání I. A třídy Český Brod B - Rejšice (0:4). | Foto: Jan Břečka\nV prvním utkání nové sezony se na půdě Českého Brodu představil celek Rejšic, který ještě v té minulé nastupoval v krajském přeboru. A svou kvalitu dal ke smutku domácích fanoušků patřičně na odiv i v I. A třídě.\n„S takhle kvalitním soupeřem jsme se už hodně dlouho neutkali. A to ani v rámci přáteláků nebo turnajů,“ vysekl poklonu soupeři českobrodský trenér Jindřich Stejskal.\nJeho celek sice utrpěl porážku 0:4, která mohla být ještě vyšší, přesto své svěřence za výkon nepranýřoval.\n„Po některých zápasech jsem byl na hráče za jejich výkon naštvaný. Ale v tomhle duelu byl patrný rozdíl dvou tříd. Podle toho se musí i zápas hodnotit. Individuální dovednosti hráčů Rejšic byly někde jinde, stejně jako kolektivní pojetí. Evidentně mají kádr delší dobu pohromadě a na hřišti to podle toho vypadalo. Dokázali si udělat prostor a dát do něj i přesnou přihrávku. Fotbalové návyky, kterými tento celek disponuje, jsou na tuto soutěž hodně nadstandardní. Takže by byl nesmysl tady naše hráče za výkon hanit a shazovat,“ bral v potaz kvalitu hostujícího celku Stejskal.\nNaopak výkon domácích působil neurovnaně. Kupili chybu za chybou a svou zbrklostí sami nabízeli soupeři slibné příležitosti, které dokázal především na začátku zápasu hned potrestat. A to další šance neproměnil. Především pak ve druhém poločase se domácí brankář Vymazal blýskl několika skvělými zákroky.\nČeskobrodští měli v zápase tři příležitosti, které všechny zakončoval Sedláček. Nejprve svým pokusem hlavou rozezněl obě tyče. V další slibné šanci trkl míč jen do náruče brankáře, kterého svým zakončením z voleje nechal o několik minut později vyniknout znovu.\n„Soupeř nám svým pohybem dělal od samého začátku velké problémy a dostával nás pod tlak. Z toho vznikaly naše chyby, které se podepsaly pod brzké dvě branky hostů. Stejně tak to bylo i u třetí branky. A to ještě další šance i díky brankové konstrukci neproměnili. Poločasové skóre tak mohlo být ještě vyšší. Ani ve druhém poločase z naší strany nepřišlo výraznější zlepšení a Rejšice dominovaly,“ podotkl domácí trenér.\nBranky: 5. Kučera, 7. Jaroš, 25. Krýda, 51. Bělík. Poločas: 0:3.\nČeský Brod B: T. Vymazal – Miňovský, Nekolný, Smola, Balík – Krombholz (46. Souček), Šťastný, Moško (69. Mužík), Stejskal (84. Kliment), Kozlíček (46. Ravizza) – Sedláček (77. Bázlík).\nVelim v premiéře neoslnila


Těžká doba | ART ANTIQUES - měsíčník o umění, architektuře, designu a starožitnostech\nJosef Ledvina recenze květen 2016\nJán Mančuška v Moravské galerii / Po rozsáhlé První inventuře, jež loni proběhla v Praze v Městské knihovně, je práce Jána Mančušky (1972–2011) představena v kompaktnějším výběru v Pražákově paláci v Moravské galerii v Brně. Základní problém přetrvává: to, co nedávno představovalo součást živé umělecké současnosti, se pozvolna stává kapitolou dějin umění, uzavřeným dílem, jež mělo svá dobová východiska a konsekvence. Děje se to potichu a podprahově, doba uplynulá od umělcova úmrtí je pořád krátká, obě výstavy na uměleckohistorický výklad rezignují stejně jako texty katalogu. Samo vědomí uzavřenosti nicméně formuje diváckou zkušenost. Máme tu dílo, jehož historický význam je nepochybný, a k tomu otázku, jestli je něčím stále současné. Doba na její zodpovězení ale zůstává mimořádně nepříznivá. Vnímání současného umění strukturuje sekvence tendencí a trendů či jinými slovy „problémů, jež umělci prozkoumávají“, jeden se vyčerpá, začne nudit, druhý jej nahrazuje. Tendence, již Mánčuška reprezentuje, kterou lze provizorně a spíše povrchně označit slovem diskurzivita (v protikladu k umělci jeho generace odmítané estetičnosti), se momentálně nachází ve fázi vyčerpání.


Bradáčová je zralá na rezignaci, píše poradce expremiéra. Jenže jí Pelikán jde na ruku... | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Monitor » Bradáčová je zralá na rezignaci, píše poradce expremiéra. Jenže jí Pelikán jde na ruku...\nLidové noviny jsou podle Jiřího Sezemského nakloněny vrchní státní zástupkyni Lence Bradáčové. Svědčí o tom mimo jiné rozhovor, v němž dáma na počátku tohoto roku obhajovala svou práci z roku 2015. Do úspěšných kauz byl zahrnut i případ Davida Ratha. Jenže chyba lávky, rok se s rokem sešel a kauza Davida Ratha se skoro celá rozsypala, protože Vrchní soud totálně rozmetal klíčový důkaz v Rathově případu – odposlechy. Podle soudu byly pořízeny nezákonně, protože nebyly splněny všechny podmínky pro jejich povolení.\nBradáčová se proti rozhodnutí soudu obratem ohradila a prohlásila, že rozhodnutí Vrchního soudu je s ohledem na dosavadní soudní praxi „jen stěží odborně obhajitelné“. Obrátila se na ministra spravedlnosti za hnutí ANO Roberta Pelikána, který podá dovolání k Nejvyššímu soudu.\n„Okamžitě tak vyvstávají otázky, jak je možné, že taková ‚dosavadní praxe‘ byla dlouhodobě tolerována. To poukazuje na poněkud skandální poměry v glorifikované ‚nové‘ justici, která v boji proti porušování zákona podle nálezu Vrchního soudu sama porušuje zákon,“ udeřil Sezemský.\n„To jsou tak závažná zjištění, že měla následovat okamžitá reakce nejvyššího státního zástupce a ministra spravedlnosti. Pokud Lenka Bradáčová nezákonnou praxi obhajuje a potvrdí se, je to důvod k její rezignaci z postu vrchní státní zástupkyně. Ministr Robert Pelikán se však naopak rozhodl jít Bradáčové na ruku, což je v souladu se strategií hnutí ANO poslední doby. Místo aby vyvolal s dotčenými soudci a žalobci kárné řízení, ztotožnil se s názorem vrchní žalobkyně a stížnost k Nejvyššímu soudu pro porušení zákona podá,“ pokračoval.\nStát sám by měl dodržovat zákon, jestliže to požaduje po občanech. Odposlechy nelze povolovat v rozporu se zákonem. Podle Sezemského je s nimi třeba šetřit, i když budou v souladu se zákonem, jelikož představují velký zásah do soukromí odposlouchávaných občanů. Ani to se ale zřejmě neděje. K dovršení všeho zlého navíc části odposlechů často unikají do novin vlastněných Andrejem Babišem (ANO).\nKarol Hrádela: Rozhodování Nejvyššího soudu a Vrchního soudu v Praze a úplatky?\nBabiš , odposlechy , Rath , Sezemský , soud , Pelikán , Bradáčová , Svobodné fórum