Oneup make-up zrcátko oboustranné otáčení zdi malé zrcadlo v koupelně zdarma koupelnové doplňky nastaví děrování Sleva! > Velkoobchod < www.hurricanemusic.cz\n417.48 Kč 296.46 Kč\nŠtítky: victoria koupelnové doplňky, koupelna set, dřevěné uhlí zubní kartáček, africké opona sprcha, koupelna s příslušenství set pes, koupelnové sady z nerezové, bambus koupelna, chanel koupelna mat sada, koupelna koberec, koupelnové sady příslušenství.\nONEUP Make-Up Zrcátko Oboustranné Otáčení Zdi Malé Zrcadlo v Koupelně Zdarma Boxovací Koupelnové Doplňky Nastaví Vlastnosti\n1.Reakce je dostatečně citlivý, aby se žádné místo\n2. Materiál, práce, kvalitní, měkké světlo\n3.Velmi praktický, velmi vhodný pro instalaci, nákladově efektivní 4.Malý a přenosný\n1.Materiál: z Nerezové oceli kovový rám+Sklo\n2.Rozměry výrobku: Délka 11cm, šířka 9cm zrcadlo výška 14,5 cm; kruhové zrcadlo průměr 8 cm Poznámka: · skutečný ruční měření, velikost může mít nějaké chyby. Skutečná velikost je předmětem skutečného produktu. · Vzhledem k různé osvětlení a podmínky fotografování, barva na obrázku se může mírně lišit od skutečného produktu. Viz skutečný výrobek.\nrozměry výrobku: Ilustrace\nMateriál: ABS + PVC + zrcadlo\nFunkce 2: Double-side\nJméno: Rotující Make-Up Zrcátko\nFunkce 3: 1\nFunkce 1: Otáčet o 360 degreesAdjust do libovolného úhlu


PDF První zkušenosti s GDPR ve školství - Alice Frýbová - Apacticand Priscirisub :: Elektronické knihy digitální PDF - Kniha\nPublikace První zkušenosti s GDPR ve školství je pojata komplexně, strukturovaně a systematicky. Je určena nejen pro ředitele škol a školských zařízení, ale bezesporu ji mohou využít také zřizovatelé, orgány státní správy, úředníci na školských úřadech a právníci zabývající se problematikou GDPR ve školství. Publikace se obšírně věnuje tématu ochrany osobních údajů počínaje stručným výčtem historie, významem a postupnou systematizací ochrany osobních údajů, přes zásady jejich zpracování až po konkrétní povinnosti škol při aplikaci GDPR a s popsáním konkrétních případů z praxe různých škol. Samozřejmostí je definice základních pojmů se srozumitelným vysvětlením jejich významu čtenářům bez právnického vzdělání. V kapitole věnované aplikaci povinností do prostředí škol jsou popsány zkušenosti s GDPR ve čtyřech oblastech činností (poskytování vzdělávání, personální agenda, ochrana majetku, propagace školy), a to s využitím analýzy podle šesti faktorů (záznamy o činnostech zpracování, informační povinnost, výkon práv subjektu údajů, hlášení porušení zabezpečení osobních údajů, smlouva mezi správcem a zpracovatelem a pověřenec pro ochranu osobních údajů)....celý text\nPíklady nastavení interních proces ve kole pro zajitní souladu s GDPR. Wolters Kluwer 2019. Spisová sluba ve kolství jak správn manipulovat s dokumenty zkuenosti s GDPR íslo akreditace MMT . Publikace První zkuenosti s GDPR ve kolství je pojata komplexn strukturovan a systematicky. V eské republice je pesouhlasováno. Hmotné a procesní aspekty prakticky autor Fiala Ondej Grepl Jan Lichnovský Ondej GDPR eení problém v praxi obcí autor Janeková Eva 100 otázek a odpovdí GDPR Zákoník práce.\nJak staré musíte pracovat na cestách. Skladem Akce 20. Pvodní plán znl e dáme dohromady lánky které vyly v asopise ízení koly za poslední dva roky v souvislosti s pípravou a následnou aplikací obecného naízení o ochran osobních údaj GDPR. První zkuenosti s GDPR ve kolství Alice Frýbová a kol. Termodynamika třídy 11 fyzika videa.SNHU Psychologie (Capstone). Rozlišení synonymum. Pedagogická knihovna J. Je urena nejen pro editele kol a kolských zaízení ale bezesporu ji mohou vyuít také zizovatelé . Doba dodání dostupný do 3 dn. Jeseník je progresivní i v rozvoji digitálních dovedností. VII Obsah Informaní povinnost. Je urena nejen pro editele kol a kolských zaízení ale bezesporu ji mohou vyuít také zizovatelé orgány státní správy úedníci na.\nGI Bill vysvětlil Reddit.\nJak stahovat e-knihy První zkušenosti s GDPR ve školství PDF. Elektronické knihy databook Alice Frýbová.\nKrajina – sídlo – obraz PDF\nPříběh jedné saluki PDF


Rozjel projekt, aby pronikl do MMA. Nadchlo mě to, přiznal Lukáš Pumr - Deník.cz\nRozjel projekt, aby pronikl do MMA. Nadchlo mě to, přiznal Lukáš Pumr\n/ROZHOVOR/ Rodák z Děčína rozjel projekt Do 30-ti v kleci. Lukáš Pumr chce dostat šanci na profi fight v MMA.\nPRVNÍ TRÉNINK Lukáše Pumra (vlevo) po navázáni spolupráce s Tomášem „Robocopem“ Peleškou. | Foto: Zdroj: facebook\nKdyž byl malý, nejednou se dostal do potyčky s Romy. Díky tomu dostal kuráž. Závodně provozoval akrobatický rock and roll. Nyní má děčínský rodák Lukáš Pumr jiný sen. „Chci dostat šanci na profi figh v MMA,“ přiznal v rozhovoru.\nLukáši, vy jste rozjel zajímavý projekt, díky kterému se chcete dostat do „klece.“ Můžete prozradit víc?\nProjekt jsem pojmenoval Do 30-ti v kleci a to z toho důvodu, že kolem mých třiceti let bych chtěl mít profi zápas v MMA. Tento projekt mě napadl minulý rok v lednu, kdy jsem probíral své životní priority a řekl jsem si, že musím něco změnit. A tak mě napadlo, že zkusím udělat projekt, díky kterému dostanu šanci na profi fight.\nProč jste vůbec šel do takového projektu?\nZhruba před pěti lety jsem bydlel v Trutnově a zašel na trénink MMA do oddílu Highlanders. Tenhle sport mě neskutečně zaujal. Napadlo mě, vrátit se právě k MMA. Proč? Jelikož mám rád, když mohu překonávat své limity a měřit síly s ostatními. Nehledě na to, že je to sport jednotlivce a tudíž je vše jen v mých ploutvích (rukách – pozn. autora).\nVy jste kdysi provozoval akrobatický rock and roll. Jak na to vzpomínáte?\nMám na to úžasné vzpomínky a také mám za sebou velice pěkné úspěchy. Díky tomu jsem se jako dítě dostal do kontaktu se známými osobnostmi. Tancoval jsem na fotbalistovi roku, kde jsem mohl potkat mého oblíbeného fotbalistu Tomáše Rosického a mohl ho vidět jako člověka, který se se mnou v šatně normálně bavil. Zároveň jsem navštívil spoustu zemí, byl jsem na mistrovství světa a dalších mezinárodních závodech. Vždy jsem byl hrdý na to ze jsem Čech a Děčíňák. Rád na to vše vzpomínám.\nJak trénujete na září 2019, kdy vás čeká v Karlových Varech váš první zápas?\nJe to složité, během projektu jsem se odstěhoval z Prahy do Karlových Varu kde přítelkyně rozjela svůj projekt jedinečné kavárny. Takže jsem musel reagovat. Trénuji zde s Davidem Hunanyanem, do Prahy jezdím za Tomášem Peleškou. Zároveň jsem pozván do Brna za Jirkou Procházkou, což je pro mě obrovská čest. Mám v plánu nějaký ten kemp. Myslím to vážně a tak dávám do přípravy veškeré finance, bohužel ani to úplně nestačí.\nRemigius Machura: Trénovali jsme ve spartánských podmínkách. Z lásky ke sportu\nProč jste se zamiloval do MMA?\nMMA mě proste nadchlo, do tohoto sportu jsem se zamiloval. Je úžasné pozorovat jeho posun. Díky tomu, že je tento sport opravdu velice fyzicky náročný a lidé si váží toho co dělám, tak mohu i inspirovat a motivovat. A popravdě přirovnání “novodobý gladiátor“ se mi velice zamlouvá.\nJak časově a finančně náročná je příprava na váš první zápas?\nTak časově je to náročné. Každé volno mám trénink, bohužel nemohu trénovat více, protože musím vydělávat na to, abych mohl tréninky platit. Měsíčně mě tréninky dojížděním do Prahy vycházejí od deseti do čtrnácti tisíc. Proto, když by se našel nějaký sponzor či nějaká pomoc, určitě bych ji neodmítl.\nJste děčínský rodák. Jaké bylo vaše dětství?\nVyrůstal jsem v Boleticích, kde jsem byl ne jednou odchycen a napaden tamními Romy. Pak jsem vyrostl, dostal kuráž a už jsem se jim postavil. Nicméně vždy jsem se snažil, abych byl fyzicky zdatný, a odolal nějakým útokům a ubránil své přátele, přítelkyni a rodinu. Nicméně z Děčína jsem se odstěhoval zhruba před deseti lety a asi dvakrát se sem na nějaký čas vrátil. Stále se rád vracím a rád budu naše město reprezentovat během mé kariéry.\nJaký měl projekt Do 30-ti v kleci ohlas mezi veřejností?\nPopravdě pro mě až nečekaně dobrý. Ozývají se mi lidé jak z Děčína, ale i například ze Slovenska. Píšou mi, že jsem je inspiroval a že se jim líbí ta cesta „obyčejného“ člověka, který si jde za svým snem. Já si té podpory nesmírně vážím, protože mi to pomáhá v těžkých a bolestivých chvílích. Vlastně si nepamatuji ráno, kdy by mě něco nebolelo.\nŘíká se vám Nemo, je to tak?\nZačal jsem používat hlášku „Budou lítat ploutve,“ protože se mi už skoro patnáct let říká Nemo. Je to má přezdívka, která se mi tak zalíbila, že jsem jí podpořil tetováním. Aby mě zůstala do konce života.\nTomáš Satoranský: Má budoucnost je v NBA, nejsem kvůli ní nervózní


Opilý muž ukrýval ve vaku velkého hada | CENTRUM NEWS\nDomů » Zpravodajství » Opilý muž ukrýval ve vaku velkého hada\nOpilý muž ukrýval ve vaku velkého hada\n16. Únor 2015 - 8:55\nOznámení o muži, ležícím v předzahrádce domu v ulici Rovná, přijali strážníci prostřednictvím tísňové linky v sobotu odpoledne. Když pak hlídka na uvedeném místě spatřila bezvládně ležícího pětatřicetiletého muže, jevícího známky požití alkoholu, přivolala vozidlo protialkoholní záchytné stanice.\nVe chvíli, kde se personál sanitky snažil muže probrat, začala však osoba zdravotníky napadat.\nStrážníci tak museli použít donucovací prostředky a nenadálý útok odvrátit.\nDalší překvapení na hlídku čekalo ve chvíli, kdy se podívala na obsah nedaleko ležícího vaku.\nPod novinami se v něm totiž skrýval velký had. Toho na žádost hlídky převzali pracovníci odchytové služby a plaza umístili do specializované stanice.\nPoté strážníci všechna zdokumentovaná fakta předali ke správnímu řízení, u kterého se muž bude ze svého jednání zodpovídat.


10 nejlepších hotelů blízko: The Alnwick Garden - TripAdvisor\nNejlepší hotely blízko: The Alnwick Garden\nHotely blízko: The Alnwick Garden\nDenwick Lane, Alnwick NE66 1NQ, Anglie\nPřečtěte si recenze atrakce The Alnwick Garden\n127 hotelů se nachází v okruhu 50 km od místa The Alnwick Garden\nFiltrHotely50 km od: The Alnwick Garden\n8,9 km od: The Alnwick Garden\nČ. 1 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\nEmbleton, Alnwick NE66 3UN, Anglie\n10,1 km od: The Alnwick Garden\nČ. 2 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\n19,1 km od: The Alnwick Garden\nČ. 3 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\n18,0 km od: The Alnwick Garden\nČ. 4 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\nToto je jeden z hotelů s nejvyšším počtem rezervací v Bamburgh během posledních 60 dní.\n21,6 km od: The Alnwick Garden\nČ. 5 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\n17,1 km od: The Alnwick Garden\nČ. 6 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\nNalezená cena je o 12 % nižší než průměrná cena v tomto hotelu, která činí 131 US$/noc.\n25,4 km od: The Alnwick Garden\nČ. 7 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\n25,8 km od: The Alnwick Garden\nČ. 8 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\nZobrazit všechny nabídky od 219 US$ (celkem 8)\nBrierley Gardens, Otterburn NE19 1NS, Anglie\n36,5 km od: The Alnwick Garden\nČ. 9 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\n37,8 km od: The Alnwick Garden\nČ. 10 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\n41,9 km od: The Alnwick Garden\nČ. 11 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\n38,7 km od: The Alnwick Garden\nČ. 12 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\n38,8 km od: The Alnwick Garden\nČ. 13 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\n39,5 km od: The Alnwick Garden\nČ. 14 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\n42,3 km od: The Alnwick Garden\nČ. 15 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\n41,7 km od: The Alnwick Garden\nČ. 16 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\n39,4 km od: The Alnwick Garden\nČ. 17 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\n13-17 East Parade, Whitley Bay NE26 1AP, Anglie\n43,9 km od: The Alnwick Garden\nČ. 18 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\n44,0 km od: The Alnwick Garden\nČ. 19 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden\nČ. 20 v kategorii cenově nejvýhodnějších z 253 hotelů v The Alnwick Garden


Následující rozhovor s klinickou logopedkou, PhDr. Marcelou Kottnauer Trávníčkovou, je tematicky zaměřen na praktické rady rodičům, jak tyto pravidla nastavit a jak a kdy zapojit druhý jazyk. Rovněž je částečně zmíněna psychologická stránka dítěte a jak tento proces chápe a prožívá. Rozhovor by mohl posloužit jako ideální úvod do této problematiky a zodpovědět dotazy, nad kterými si lámou hlavu rodiny, které se již bilingvní staly.\nLiteratura na téma Bilingvní výchova a související témata\n"Bilingvismus a interkulturní komunikace" M. Morgensternová, L. Šulová, L. Schöll (Portál, 2011)\n"Dětská řeč a komunikace" J. Průcha (Grada 2011)\n"Bilingvizmus na pozadí dvoch morfologicky odlišných typov jazykov. Intenčný bilingvizmus u detí" J. Štefánik (Bratislava, Vydavateľstvo UK, 2000)\n"Jeden človek, dva jazyky: Dvojjazyčnosť u detí – predsudky a skutočnosti" J. Štefánik\n(Bratislava: Academic Electronic Press, 2000)\n1. Je pravdivé tvrzení, že bilingvální výchovu můžeme začít pouštěním cizojazyčných nahrávek (pohádky, hudba) už prenatálním období?\nNěkteré zdroje toto tvrzení uvádějí, avšak o efektu lze pochybovat, osobně s ním nesouhlasím. Obecně lze vycházet z toho, že nejlepší předpoklady pro úspěšné zvládnutí cizího jazyka mají právě malé děti, pravidlo „čím dříve, tím lépe“ v tomto případě platí bezezbytku. Důležité je již období předřečového vývoje, tedy od narození do asi 15 měsíců. Nejdůležitější pro řečový vývoj je to, co kolem sebe dítě slyší. Řečový vývoj nezačíná prvními slůvky, ale od narození. Dítě vnímá zvuky, hlasy, intonaci a melodii jazyka, proto bychom mu měli umožnit kontakt se zvukovou stránkou řeči od jeho prvních dnů. Kolem dvou let se v mozku vytvářejí jazyková centra. K nejvýraznějším pokrokům ve vývoji řeči pak dochází do věku tří let. Okolo čtvrtého roku již děti vnímají, že někteří lidé hovoří jednou a jiní druhou řečí. Do šesti let dítě rychle rozvíjí svou slovní zásobu.\n2. Můžeme nabýt dojmu, že vícejazyčnost má spíše pozitivní vliv, má ale také nějaké negativum, které může způsobit psychické problémy, horší prospěch ve škole nebo vůbec pohled dítěte na sebe samotného ve vztahu k ostatním, kteří mluví jen jedním jazykem? Mám na mysli hlavně tlak, kterým je dítě zatěžováno nestálou komunikací a myšlením dvěma jazyky.\nBilingvní výchova má přes veškerá pozitiva i své stinné stránky. Podle některých průzkumů dochází k opoždění řečového vývoje mnohdy až o dva roky, lze vysledovat i horší výslovnost, šišlání, agramatismy. Nejčastější příčinou horších výsledků ve škole u bilingvních dětí je nedostatečně osvojený jeden z jazyků. Pokud dítě musí zvládat školní osnovy v jeho slabším jazyce, je zde riziko, že se to negativně projeví na jeho školní úspěšnosti. Z psychologického hlediska výzkumy dokazují, že tyto děti jsou častěji neurotičtější, než jejich vrstevníci vychovávaní v prostředí jednojazyčném. Dítě je vystaveno úzkostným požadavkům a předčasným nárokům ze strany rodičů.\n3. Jakou výhodu mají děti z bilingvních rodin? Může to ovlivnit jejich IQ, emocionální inteligenci nebo symbolické a abstraktní myšlení?\nPodle nejnovějších výzkumů mají tzv. dvojjazyční lidé v jazykové oblasti mozku více šedé hmoty, na jejímž objemu závisí paměť a inteligence. To potvrzuje fakt, že čím dříve se s učením druhého jazyka začne (platí především u raných bilingválů), tím je tato oblast v levé spodní temenní kůře větší. Jako další plus lze uvést lepší vyhlídky při osvojování dalšího jazyka. Obecně bilingvismus pozitivně ovlivňuje rozvoj mozkové činnosti a rozvoj kognitivních schopností, toleranci vůči jiným kulturám a celkovou přizpůsobivost.\n4. Zeptám se trochu z opačné strany, kolik jazyků je "mnoho" a kolik jich lidský mozek zvládne. Obyvatelé severní Afriky (Maghrib) často komunikují francouzsky ve škole, arabsky ve společnosti a ještě třeba berbersky se členy rodiny.\nUdává se, že běžný člověk zvládne ve svém životě dva, tři cizí jazyky – zcela perfektně. Není ale vyloučeno, že zvládne jazyků pět a více, ovšem některé z nich už pouze v omezené míře, resp. na konverzační úrovni bez perfektní znalosti gramatiky či psané formy jazyka.\n5. Ve spojitosti s předešlou otázkou mě ještě zajímá, jakým způsobem lze uspořádat všechny jazyky doma? Matka je Češka, otec Tunisan, spolu mluví anglicky, s dětmi každý svým jazykem. Jakým způsobem bychom měli nastavit komunikaci a jazyky, aby někteří členové rodiny neměli pocit, že jsou vyčleněni?\nRodiče bilingvních dětí si musí předem ujasnit svůj postup a potom jej důsledně dodržovat. Zároveň by měl být maximálně ohleduplný k vývojovým potřebám dítěte. Dodržení pravidla „jedna osoba, jeden jazyk“ je hlavní podmínkou správné dvojjazyčné výchovy. Každý z rodičů důsledně hovoří s dítětem jen jednou řečí, a sice svou mateřskou. Dítě by mělo oba jazyky slyšet a používat zhruba ve stejné míře. Pokud rodiče ovládají obě řeči, měli by se dohodnout, jak budou mluvit v situacích, kdy by měli rozumět všichni zúčastnění a nikdo by neměl zůstat vyloučen. Kvůli časové vyváženosti je lepší zvolit jazyk, kterým nehovoří okolí. Děti tak budou jednou řečí mluvit doma a druhou se svými vrstevníky.\n6. Poraďte několik základních rad ohledně bilingvní výchovy. Jak jazyky procvičovat? Jak jazyk dětem vštěpovat a zároveň jim jej nezošklivit? Je dobré nastavit systém a pro jednotlivé jazyky určit konkrétní den/čas na procvičování?\nMezi pilíře bilingvní výchovy patří: 1. princip „jedna osoba – jeden jazyk“ – oba jazyky v rodině jasně oddělovat a zachovávat důslednost nejen při oslovování dítěte, ale i při komunikaci mezi sebou. 2. tzv. „rodinný jazyk“ (viz. otázka č. 5) 3. časová vyváženost Bilingvní výchova je náročná a vyžaduje pevnou ruku, spoustu trpělivosti a ohleduplnosti. Pokud dítě povedete správně, vícejazyčné prostředí přijme lehce a jako něco naprosto běžného.\n7. Znám příběh Česky a Američana, jejichž děti asi do 3-4 let oba jazyky pletly dohromady, větu začaly v češtině a konec byl v angličtině (a naopak). Pak ale nastal zlom a jejich mozek jako by oba jazyky oddělil a oni je začaly používat správně. Umíme dnes už popsat tento proces v dětském mozku, a jak dítě jazyky chápe, nebo jen víme přibližně, co se odehrává?\nMalé děti skutečně procházejí fází, kdy oba jazyky míchají. Dokonalému rozlišování obou jazyků předchází proces procházející různými stadii a různě rychle na různých úrovních jazyka – v rovině zvuku, slovní zásoby, gramatiky, významu. Smíšenou promluvu je třeba chápat jako součást tohoto procesu postupné separace. Většina smíšených promluv jsou jednoduše slova vsunutá do věty v druhém jazyce. Často je to tak, že dítě slyšelo slovo v druhém jazyce teprve nedávno, nebo mluví o tom, co prožilo v jednom jazyce a pro co prostě nemá výraz v tom druhém. Smíšené promluvy se často vyskytují také tehdy, když se dítě v jazyce vyvíjí a zkoumá věty, které dřív pouze bezmyšlenkovitě opakovalo. S postupným obohacováním slovní zásoby vymizí i směšování řeči. Dítě vstřebává dvojnásobné množství informací. Důležitá je zlatá střední cesta: netlačit na pilu, ani nenechávat chyby bez povšimnutí. Dítěti je třeba se věnovat, hodně mu číst a taktně opravovat chyby.\n8. Můžeme říci, že bilingvní děti "myslí" jinak, jsou v pubertě a později v dospělosti více empatičtí a mohou více inklinovat k uměleckým oborům?\nOtázka spíše pro psychologa, z osobní zkušenosti si to nemyslím.\n9. V jakém věku můžeme začít dítěti vysvětlovat gramatiku a teorii určitého jazyka?\nV jazykovém vývoji bilingvního dítěte je možné rozlišit několik etap, které popsal Saunders (1982): 1. stadium – od objevení řečových aktivit do dvou let: Až do 18ti měsíců dítě vyslovuje hlavně izolovaná slova, do dvou let potom trvá období dvouslovích asociací. Během tohoto stadia vlastní dítě jediný lexikální soubor, který obsahuje slova vypůjčená z obou jazyků. Jeho aktivní slovník je avšak omezený. Když vysloví nějaké slovo v jednom jazyce, obecně je neschopno podat jeho náhradu v jazyce druhém. Dítě v tomto věku považuje tyto dva jazyky za jediný systém, ve kterém má k dispozici množství „synonym“, ale ze své omezené slovní zásoby používá pouze jedno ze dvou synonym. 2. stadium – začíná přibližně od dvou let života dítěte. Dítě si postupně rozšiřuje aktivní slovní zásobu ve dvou jazycích a postupně se začíná učit používat jazyk podle toho, s kým hovoří. Některé děti procházejí také obdobím, ve kterém označují stejný předmět najednou v obou jazycích = dítě si začíná uvědomovat, že existují dva rozdílné jazyky, a tedy i lidé, kteří hovoří jednou nebo druhou řečí.\nDítě si však není jistě, jakou má lingvistickou identitu, a pro jistotu raději vyslovuje obě slova. Během druhého stadia se dítě rychle zdokonaluje ve schopnosti rozlišovat slovník obou jazyků, avšak neprojevuje ještě stejnou pružnost v gramatických pravidlech. 3. stadium – v tomto stadiu dítě jasně rozlišuje dané dva jazyky, a to jak jejich slovník, tak gramatiku. Jeho řeč nese jen známky minimální interference. Přechod do třetího stadia se děje postupně a vyžaduje dostatek času. Délka tohoto času, stejně jako stupeň diferenciace jazyků, závisí na mnoha faktorech jako: osobnost dítěte a jeho schopnosti, postoj rodičů, doba působení každého jazyka. Diferenciace jazyka podle partnera rozhovoru se objevuje až kolem čtvrtého roku. Z hlediska logopedie nastává období tzv. gramatizace (období, kdy si dítě osvojuje správnou výslovnost a gramatiku jazyka) cca mezi 3. – 4. rokem života.\n10. Bavíme se tady spíše o dětech v předškolním věku, tudíž období, kdy nemají ponětí o skutečných hodnotách (politických, společenských) mezi lidmi, umějí ale už přesto v tomto věku rozpoznat např. určité předsudky vůči jazyku nebo etniku ve společnosti? Může tento „hendikep“ způsobit určitý blok a dítě se jazyk odmítne učit? Tato otázka se spíše týká muslimských přistěhovalců v Německu nebo Francii, kde jsou velké muslimské komunity.\nK jistým předsudkům jistě docházet může a dítě předškolního věku je schopno si to již uvědomit. Zde je každá rada drahá. Rodiče by měli své dítě pro oba jazyky motivovat. Bilingvismus totiž neznamená jen proniknutí do dvou jazyků, ale i do dvou kultur. Aby dítě mohlo plně akceptovat určitý jazyk, musí také splynout s danou zemí. Je nutné seznámit potomka se vším, co považujete za důležité a co máte rádi. Vyprávějte mu o svém dětství, rodinných zvycích, čtěte knížky a vařte tradiční národní jídla, která už vařívala např. Vaše babička. Jinými slovy jde o to, předat dítěti všechno, co formovalo a formuje také Vás. Dalším důležitým faktorem je pozitivní postoj k bilingvismu v nejbližším okolí, dostatek kontaktů s oběma jazyky, vzbuzení potřeby oba jazyky používat, dostatek jazykových materiálů. U některých bilingvistů se však mohou vyskytnout problémy s uvědomováním si vlastní identity, kulturního a etnického zařazení se a pocitu příslušnosti k určité skupině, zejména u přistěhovaleckých skupin, kde období nadšení z nové země vystřídá pocit frustrace, hněvu a izolace pramenící nejen z nedostatečné znalosti jazyka, ale především z problémů s adaptováním se na nové podmínky a z možného negativního přijetí okolí.\nPokud je člověk náhle konfrontován s jinou kulturou, zažívá tzv. kulturní šok, jehož symptomy lze charakterizovat jako úzkost ze ztráty všech známých znaků a symbolů společenského kontaktu, ztráta podpory (rodiny), propadání frustraci a úzkosti, kdy následkem je zavržení prostředí vyvolávajícího tento stav. Což rovněž brání naučení se novému jazyku. U dětí je kulturní šok mírnější a rychle odezní. Děti se snadno přizpůsobí, často se v cizí zemi cítí lépe, než rodiče. Není neobvyklé, že děti pomáhají rodičům porozumět a přizpůsobit se způsobům hostitelské země. „Děti z dvojjazyčných rodin si uvědomují očekávání, že se ve svém chování budou identifikovat se dvěma různými kulturami. Pokud mezi oběma kulturami nepanuje nevraživost, nečiní jim to potíže…“ (Harding-Esch a Riley 2008).\n11. Jakým způsobem je ovlivněn vývoj dítěte např. v romských rodinách, kde se mluví romsky pouze doma a „venku“ je tento jazyk naprosto neznámý? Platí podobná odpověď jako v otázce č. 10?\n(lépe by odpověděl zřejmě sociolog či odborník zabývající se problematikou menšin) Ve většině případů bývá pro Romy jazyk český jako jazyk cizí (nemateřský) silně bariérový, pokud si ho neosvojili v patřičné míře v předškolním věku na úrovni své mateřštiny, popř. jako jazyk druhý a začínají s jeho učením až ve školním prostředí české školy jako jazyka cizího. Romské děti neovládají obecnou češtinu, ovládají pouze tzv. romský etnolekt češtiny (čeština romských rodičů, kterou se naučili oni sami většinou jen odposlechem). Vzdělání upevňuje kulturní identitu a přenáší je z generace na generaci. Proto je právo na vzdělání, zejména pro menšiny, velmi důležité, včetně práva užívat vlastní jazyk. Úspěšná integrace Romů s majoritním obyvatelstvem je dlouhodobý proces, který je vázán především na výchovu a vzdělávání romských dětí. Školní vzdělanost však stojí v hodnotovém žebříčku Romů hluboko pod touhou získat peníze nebo hmotné statky.\n* rozhovor * interview * Bilingvismus


Publikováno: 20. February, 2018\nKdyž bychom se měli podívat na rady odborníků, které jsou spojeny s doporučením konkrétního úvěrového produktu, bude na samotné špici hypotéka. Účelový úvěr, který je využíván v souvislosti s financováním bydlení. Když se podíváme na hlavní možnosti využití, jedná se o tyto:\nObecně je hypotéka dobrou volbou i proto, že má ze všech úvěrů na trhu nejvýhodnější úrokovou sazbu. I když se očekává její mírný nárůst, stále je ideální volbou. Tedy pokud vyberete správně. Jsou případy, kdy byla sjednána nevýhodná hypotéka. A v tu chvíli můžete jako klienti banky hledat cesty, jak se jí zbavit. O jaké cesty se jedná?\nSkutečně je tak nevýhodná?\nNejprve je dobré posoudit, zda je vaše hypotéka skutečně tak nevýhodná, jak si myslíte. Pokud se nutně nejedná o hypotéku nebankovní, tedy lépe řečeno půjčku ručenou nemovitostí, nejsou rozdíly u bank zase až takové. Většinou si banky konkurují hlavně úrokovou sazbou, která bývá u všech podobná. Pokud je ta vaše větší, než na reklamních nabídkách, může to být dáno provedeným skóringem. Ten provádějí i ostatní banky, a tak se dá očekávat, že i u nich bude sazba podobná.\nCo může být reálným problémem, to je délka fixace. Pokud nedáte na rady odborníků, dá se říci, že je to procentuálně 50:50. Buď zvolíte správně, nebo špatně. Tím druhým příkladem je situace, kdy jste si určitý úrok zafixovali na delší dobu, ale situace na trhu vede k postupnému poklesu. A to už nevýhodné být může.\nRefinancování hypotéky je nejdoporučovanější možností\nPojďme na možnost, kterou lze označit jako tu, která je doporučovaná nejvíce. Jedná se o postup, který je nazývaný jako refinancování hypotéky. Kdo má hypotéku, ten o této cestě rozhodně již slyšel. Reálně se jedná o možnost převést hypotéku od jedné banky k druhé. V té první dojde k jejímu doplacení a ve druhé bance je vytvořený nový úvěrový produkt. Cílem správného refinancování by měly být hned tři věci:\nRoli u refinancování hypotéky hraje již zmíněná fixace. Aby bylo vše bez poplatků, je třeba refinancovat právě v době, kdy konec fixace nastává. Jestliže je v nedohlednu a vy se přesto chcete zbavit nevýhodné hypotéky, je dobré si vše propočítat. Zde se vám převod i přes případný poplatek vyplatí, nebo nikoliv. Pokud ano, není po čem přemýšlet.\nPředčasné splacení hypotéky je jednodušší\nDalší možnost, jak se zbavit nevýhodné hypotéky, je spojena s jejím předčasným splacením. Pochopitelné je, že tato možnost určitě není pro každého. Předpokládá se, že musíte mít peníze, které budete posílat ve formě mimořádné splátky. Ze zákona je dané, že máte možnost bez jakýchkoliv sankcí ročně uhradit na mimořádných splátkách až 25 procent vaší hypotéky. To v praxi znamená, že bez sankcí hle mít hypotéky za 4 roky splacenou. Nejenom, že se zbavíte nevýhodného úroku, ale i závazku.\nS ohledem na výše uvedené musíme dodat, že na předčasné splacení nemusíte čekat celé 4 roky. Jako klient máte samozřejmě možnost uhradit celý zbytek vašeho závazku jednorázově. Zde už však musíte počítat s tím, že to může být sankcionováno. Podobně jako v předchozím případě, i v tomto hraje roli výše účtovaného poplatku. Je dobré si propočítat, zda vyjde levněji jeho zaplacení, nebo bude lepší splácet bez sankcí po 4 roky.\nNež podepíšete, je možné všechno\nKdy se hypotéka stává platnou? Je to až ve chvíli, kdy podepíšete smlouvu. Než tak učiníte, je možné všechno. Máte tak právo si podpis rozmyslet třeba i pár vteřin před jeho realizací. A to pokud zjistíte, že hypotéka bude nevýhodná a chcete se jí zbavit dříve, než si ji sjednáte. Je pravdou, že banka nebude příliš ráda a daný cejch se s vámi může táhnout i několik let. Na druhou stranu možnost to je. Pozor však na to, že než podepíšete smlouvu, bude třeba hradit různé poplatky. Obvykle spojené s rezervací nemovitosti, nebo jejím odhadem. Ty se v danou chvíli stávají neplatné.\nKlasická výpověď smlouvy\nSpotřebitelé mají stále více práv. A to jak v souvislosti s různými nákupy a reklamacemi, tak i v souvislosti s možností vypovědět uzavřené smlouvy. A to i ty úvěrové. Možná jste si všimly, že řada spotřebitelských půjček nabízí možnost výpovědi smlouvy do čtrnácti dní od jejího uzavření. A toto je jedna z cest, kterou můžete zkusit absolvovat i u hypotéky. Zde to však není až tak jednoduché. Spíše jde o možnost vzájemné domluvy mezi vámi a bankou. Některé budou vstřícnější, jiné méně. Mimo jiné i proto, že jste se ve smlouvě zavázali k jejímu čerpání, a zrušením smlouvy vlastně daný závazek ze své strany porušujete. Než začnete zasílat různé výpovědi, doporučujeme oslovit banku a zeptat se na možnosti.\nI když je financovaná hypotékou, je bez problémů prodatelná. Pokud s tím souhlasí banka, a zájemce má dostatečnou bonitu k získání hypotéky, nic vám nebrání. Ve většině případů dojde k tomu, že charakteristika hypotéky se měnit nebude. Pouze bude převedena na novou osobu. I toto tedy může být cesta, jak zrušit nevýhodnou hypotéku. Jde ale o cestu nejkomplikovanější, jelikož o nevýhodný úvěr sice přijdete, ale zároveň přijdete i o své bydlení. Pokud však ve svém životním výhledu plánujete budoucí prodej, lze to realizovat ještě v době, kdy nemovitost splácíte, a to prostřednictvím úvěru, který pro vás není zase až tak výhodným.\nUpozornění: Poslední aktualizace tohoto článku proběhla 20/02/2018. Uvedené informace již nemusí být platné. Aktuální informace naleznete vždy na stránkách poskytovatele daného produktu.


Extrémní Brdy - projetí trati (sobota 9.8. 2008) - Diskuse - Bike-forum.cz\nydaho 8.8.2008 09:47\nAhoj, zítra jedeme projet trať Extrémních Brd před závodem. Kdo bude mít chuť, může se přidat. Sraz 9:00 h na Barranďáku (Smíchovská strana).\nPojede se nezávodně, ale svižně. Celkem cca 140–150 km i s cestou na trať. Návrat ideálně do stmívání.\nPrůvodce nejlepší jede :-)\nAnketa: já teda......\njedu a nebojim se\njedu a bojim se\nnejedu a nebojim se\nnejedu a bojim se\njede Thapsus ?\nGung-Ho 8.8.2008 10:50\nno nebojim se, že zabloudim…ale nevim jak to sfouknu s tou rýminkou:-)))\nGung-Ho 8.8.2008 23:33\nMejdny sem s rýminkou sfouknul v kotli…tak bych měl i ty eXbb vydržet:-)\ntreatt 9.8.2008 13:01\nTentokrat jsem Te ale nepotkal, je fakt, ze tenhle kotel byl preci jen vo fous vetsi ;-)\nSNAIL 8.8.2008 11:54\nJedu taky, snad nebude pršet a vyjde nám počasí.\nydaho 8.8.2008 12:03\nprávě na to koukám, dopledne by ještě mohly být přeháňky. Snad to bude ok.\nJinak náhradní duše už jsem si barevně označil, tak tady zdržení nehrozí :-)\ntreatt 8.8.2008 12:09\nSNAIL 8.8.2008 12:12\nA doufám, žes je všechny označil stejnou barvou :-)))\nfousek 8.8.2008 14:37\nV kolik budete v Letech?\nGung-Ho 8.8.2008 17:04\nVětšinou až do Let nezajíždíme a bereme to nahoru na hřeben rovnou ze Všenor…stoupání je to úplně stejný, jen si uštříme těch 5km po nudný rovině po asfaltu do Let. Takže bych to viděl bud tak, že bys zajel do Všenor ke Zdence, tam bysme mohli bejt tak v 9:45–10:00 nebo bysme se sešli těsně před vrcholem, jak je ta vracečka při stoupání z Let. Jak se to asi o 170 stupnů zalomí doprava a jede se po tý široký lesní cestě s kanálkama..tak tam bysme mohli bejt tak nějak +/- kolem 10:15.\nPokud sis nezměnil mobil, tak na Tebe číslo mám…na mě je pro jistotu tohle: 603 810 844, tak si kdyžtak brnkni…čau zejtra:-)\nfousek 8.8.2008 20:13\nOKi u Zdenky to znam:-) a tam to napalim asi po silnici, takze bych tam moh bejt v tech 9:45 nebo driv, mobil mam porad stejnej a tvoje cislo mam. Kdyby se mi z nakyho duvodu nepodarilo vstat nebo nechtelo jet tak poslu do 9:45 sms ze nejedu\nGung-Ho 8.8.2008 23:31\nFajn…až dorazíme ke Zdence, tak Ti brnknu…samozřejmě pokud už nás tam nebudeš vyhlížet:-))\nfil 8.8.2008 15:32\nja se totiz bojim desne rad. Jedu jeste s kamaradem, ale nevim jak by hlasoval, myslim, ze by se pridal ke Gung-Hoovi\nThapsus 8.8.2008 17:41\nTen klik na mé kolonce v anketě znamená nejedu. Jsem po dovče, tudíž zesláblý, líný a vypasený. Zítra si dám pouze silnici do Kolína a na víkend si přivezu Vilmu. Z toho vyplývá, že neděli si dáme nějaKOU rekreační vyjíždičku, jako Okoř, nebo Karlštejn se zpáteční cestou podél vody. To jen kdyby někdo měl zájem se přidati a s námi poklidnou neděli stráviti.\nydaho 8.8.2008 17:57\nprotože mi dneska někdo ukradl v práci peníze na nový tretry, jdu bastlit vteřinovým lepidlem podrážku a bude zítra veselo\nGung-Ho 8.8.2008 23:30\nTo docela nase**:-((…a slep tu správnou…znáš se:-))\ntreatt 9.8.2008 13:04\nUprimnou soustrast! Lidi jsou nechutny selmy… :-(((\nfil 9.8.2008 09:17\nSice jsem se jiz omlouval po telefonu, ale i takto, pardon. MOralka po rannim desti klesla pod bod mrazu, k tomu naprosto nevhodne plaste a absence blatniku … jsem to zabalil :O(\nJak se vam jelo?\nVzhledem k predpovedi pocasi na nasledujici tyden, bude asi zavod peknej masakr :O)\nMeduza 9.8.2008 21:45\nKecy jsou na ho*no :)))\nJel jsem bez blatniku a f pohode.\nKrasnych 140 km a nastoupano 2450m\nGung-Ho 9.8.2008 23:02\nNakonec to bylo naprosto super. Blatník sem nakonec měl jen já a jen zadní…a potřeba skoro nebyl. Rozhodně to šlo bez něj naprosto v klídku. Pravda je, že to ráno bylo dost o morálce, ale nakonec se udělalo celkem pěkně, takže fakt super. Pravda je, že díky Ydahově rozlomený botě sme ankonec jeli prakticky jen „průvodci“:-))…čest těm co nemaji trasu dokonale zmáklou zachranoval jen Fousek, který se přidal ve Všenorech, tudíž na startu a po poctivém dvojím obětí Plešivce (asi po dvou třetinách trasy) se vydal navštívit babičku…doufám, žes ji od nás pozdravoval:-)) Mimojiné, jel fakt skvěle…doufám, že příští tejdne nevyměkne a nastoupí na start!\nfousek 10.8.2008 20:39\nHehe, no jak sem se od vas odpojil tak po 20m prazdny predni kolo, vubec nechapu od ceho (asi bozi trest). Od babicky sem jeste dojel na Otmicskou horu a pak domu takze me tacho ukazalo 118km prevyseni 2000m +/- autobus.\nCesta do Vsenor byla v tomto sledu: doma pod mrakem nad Hostomicema svetlo, tak sem vyrazil, Skripel -mokra silnice (rikam si no neva pojedu pomalu mam dost casu, ani nebudu nahozenej), Vizina -zacina prset (premejslim jestli se nemam schovat do zastavky, ale to bude jen lehka prehanka), za Vizinou -zacina prset celkem dost (tacho ukazuje ze sem na puly cesty takze je jedno jestli pojedu domu nebo do Vsenor), Svinare -chcije stale stejne a nalevo i napravo to vypada ze tam chcije jeste vic (rikam si ze sem blb, ze nikdo nepojede, ale dojedu do Vsenor a bud si zavolam odvoz nebo pojedu domu stejnou cestou), Vsenory -neprsi, volam jestli se jede a zdimam ponozky a rukavice a koukam ze v hotelu maj az od 11.\nNo jinak to bylo dost dobry (az na sterkovou cestu pred Cenkovem, ktere chybi jen malo od kameneho pole) a kdyz sem se vracel tak sem mel uz jen vlhko v botach, babicka byla pozdravovana.\nSNAIL 9.8.2008 23:41\nRáno, když jsem vyjížděl do regulérního deště, se mi taky moc nechtělo, ale řekl jsem si, že nemůžeme zklamat ty, co si to chtěli projet (my už tu trasu známe dost dobře). Nakonec se ale udělalo krásně a vůbec jsem nelitoval. I to tempo bylo pohodové (takto v klidu jsem snad Bike Brdy ještě nejel). Blatníky jsem nevezl a ani nebyly potřeba. Dokonce se mi povedlo nedobrovolně vystoupit přes řidítka, ale bylo to v pohodě :-))) Oběd v Jincích byl výborný a bylo toho hodně, prostě to celé nemělo chybu :-)\nkarf 12.8.2008 09:26\npotrebovala jsem si to taky projet, ale zrovna v so jsem jela silnic. zavod, ocekavam to daleko technictejsi a tudis tezsi, nez Salzka, jsou tam nejaky prekvapka typu vracecka na konci sjezdu a pod. ?\nBeeda 12.8.2008 09:30\njj stekaci plot, bludny koren, halounsky brake, to vse jsou mista ktera je doba mit najeto:-)\nydaho 12.8.2008 09:48\nto mi řekni, co ty máš furt s tim „štěkacím plotem“ ? :-)\nkterej je navíc uplně jinde a jmenuje se úplně jinak :-)\nBeeda 12.8.2008 09:51\npro me jsou Brdy tak trochu jako Stinadla, tak se nediv:-)\nkarf 12.8.2008 10:41\nme teda nezastrasite, me ne, kdyz to nebudu mit najeto, tak to holt budu mit proleteno :-) a nemyslim tim, jako P. Kottova, od slova vylet – vyletet a uz me tu nikdo neuvidi\nMcBlacky 12.8.2008 12:51\nmyslím, že jediný kde se vyplatí nepolevit v pozornosti je druhý sjezd Plešivce. V táhlé levé se odbočuje na singlík. Dá se tam jet docela rychle, přestože je to hodně kamenitý koryto a jak jsi zabraná do pilotáže, lze odbočku přehlédnout.\nBulda 12.8.2008 16:41\nbazina fuc, kuchynka fuc, misto koryta potoka cesta od bagru …uz to neni co to bejvalo :)) tech par sutru, koreny a brod to nezachrani :)))\nSNAIL 12.8.2008 22:14\nTo máš pravdu, navíc se nejezdí už ani Kazatelna, ale naštěstí si to na vyjížďce dáváme všechno :-) Kuchyňku nesmíme vynechat. Hrozná škoda je té „bažiny“. Navíc tam teď navezli nějaký nový makadam a je to tam ještě více o proříznutí pláště.\nfousek 12.8.2008 17:13\nTahle leve? me to moc tahly nepride a kdyby tam nebyla ta odbocka na singl tal by se tam dalo jet jeste o dost rychlejs:-)\nMcBlacky 13.8.2008 08:40\nno je taková protažená v druhý části mi přijde.\npíšu to hlavně proto, že tam loni dost lídí zabloudilo, protože to v kudle přelítli a pak se dole ve Lhotě divili kde jsou :)\nfousek 13.8.2008 10:14\nMe nikdy moc tahla neprisla, ale to je jedno, nejhorsi na ni je prave ta prerusena hrana najezdem na singl (samo kdyz se odbocuje na singl musi se tam jet o dost pomalejs) a za prerusenim uz ta hrana neni tak vysoka, takze pokud by se to jelo fakt na hrane tak je zarucenej docela peknej vylet do lesa, ostatne, ja sem to ted taky o par metru prejel. Asi by si to zaslouzilo treba mliko nebo poradatele, i kdyz bejt poradatelem tak bych tam dobrovolne nesel\nSNAIL 13.8.2008 10:18\nOno těch míst kde by se dalo přejet je víc, ale to by musel stát pořadatel všude. Holt se musí koukat po žlutých šipkách kudy se jede. Značené je to myslím dobře.\nkarf 13.8.2008 11:06\ndiky, ukladam na hardisk a pisu za usi :-)\nBeeda 14.8.2008 13:51\nnj projizdka je hezka , ale co v sobotu, kdo tam bude? jedu detskou 63:-)\nJenda 14.8.2008 14:19\ntak predpokladam ze bude pritomna bourka, sem tam nejaka kroupa a destova prehanka, osobne se dostavi asi i bahno se svymi kamarady srackami. jen tak nejak doufam ze alespon padajici stromy a blesky budou fandit na trati z povzdali.\nNo a jinak jedu a Karf taky:-)\nSNAIL 14.8.2008 14:48\nCo to že nejedeš 100 zařazenou do ČP?\nBeeda 14.8.2008 15:11\nnezapada mi to do planu, potrebuju jen neco kratkeho, rychleho, jel jsem ted 3× +200km silnice, a pristi tyden etapak v krkonosich…\nvlastne ani tu kratkou trasu nemusim, ale zrovna se mi hodi a je to blizko:-)\njecnak 14.8.2008 15:11\nDopingova kontrola? :-)\nBeeda 14.8.2008 15:18\ns licenci ti je jedno jako trasu jedes…muzes jet trasu B v metru a uz mas povinost jit na kontrolu kdyz te tam vyzvou… :-)\nkarf 15.8.2008 12:43\nJDU panskou :-)\nmathasek 14.8.2008 15:23\nJááj že neuhodneš co sem čet v nadpise? :D extrémní prdy :D už sem se zděsil co to zas bude za vláko :D no nic :D\n11.8. Praha Nedelni VYJEZD SMER BRDY.\nNeděle 5,10,2008 - Smer Brdy\nPlešivec-vlakem do Hořovic a zpět Brdama do Prahy


Muž se Sydney pobodal kolemjdoucího, prý se inspiroval islamisty - Deník.cz\nMuž se Sydney pobodal kolemjdoucího, prý se inspiroval islamisty\nMelbourne – Dvaadvacetiletý muž ze Sydney byl dnes obviněn ze spáchání teroristického útoku a pokusu o vraždu. Podle policie se Ihsas Khan nejspíš inspiroval Islámským státem (IS), když v sobotu na předměstí Sydney opakovaně bodl svou oběť na ulici. Soud ho dnes odmítl propustit na kauci a první soudní stání svolal na středu. Bude-li usvědčen, hrozí Khanovi podle australských sdělovacích prostředků až doživotní trest.\n11.9.2016 2 AKTUALIZOVÁNO 11.9.2016\nV sobotu odpoledne pobodal v parku devětapadesátiletého Wayneho Greenhalga a způsobil mu těžká poranění. Oběti se ale přesto podařilo dostat se do blízkého holičství, kde přivolali pomoc. Khan a oběť byli ze stejné čtvrtě, ale neznali se. Policie se přesto domnívá, že čin byl naplánovaný a že Khan chtěl možná k místu přilákat policisty a zaútočit na ně. Policii byl znám jako muž vyznávající extremistické názory, avšak nikoli jako člen teroristické organizace.\n„Víme, že tato osoba vyznává extremistické postoje, k čemuž ji inspiroval ISIS," uvedla policistka Catherine Burnová. ISIS je zkratkou pro Islámský stát, která bývá někdy používána. Brunová také řekla, že policisté už zasahovali několikrát v případech, jež se Khana týkaly, a že byl znám svým podivným chováním.\nAustralská policie dává případ do souvislosti s výzvou, v níž IS před týdnem oslovil své stoupence na celém světě s požadavkem páchat útoky jednotlivě. Mezi „doporučenými" místy útoků byla i opera v Sydney a pláž Bondi u Sydney.\nKhanovo bydliště po útoku prohledala protiteroristická policie a dospěla k závěru, že šlo o plánovaný čin inspirovaný IS. „Jde o novou tvář terorismu, jíž čelíme," sdělila k tomu Burnová.


LG znovu dává šanci čistému Androidu. Q9 One má vyšší odolnost a lepší zvuk – MobilMania.cz\nČistý Android | Střední třída\nLG znovu dává šanci čistému Androidu. Q9 One má vyšší odolnost a lepší zvuk\nJan Láska 12. února 2019\nčlánek Nubia v Barceloně opět ukáže Alphu na zápěstí a prozradí datum zahájení prodejů SDÍLET NA FACEBOOKU TWEETNOUT\nLG tradičně před startem významného veletrhu představuje novinky, které v jeho portfoliu nestojí úplně nejvýš, aby na samotné akci nekradly pozornost vlajkovým modelům. Řada Q střední třídy u LG už loni poodskočila v číslování vlajkové G sérii o jedničku, takže nyní tu máme nový model LG Q9 One, aniž by bylo představeno LG G8 ThinQ.\nNutno dodat, že LG některé modely ponechává pouze pro domácí jihokorejský trh a aby těch zmatků okolo značení nebylo málo – tento model je v podstatě přečíslované LG G7 One z loňského veletrhu IFA. LG Q9 One je zástupcem vyšší střední třídy, který sází na dva roky starý (tehdy vlajkový) čipset Snapdragon 835, 4 + 64 GB paměti, 6,1palcový protáhlý 2K displej a pouze jednočočkový zadní 16Mpx fotoaparát.\nPrvní pohled na příbuzný model LG G7 One z veletrhu IFA 2018:\nPříjemnou tradicí i u nižších modelů LG se stala odolnost proti vodě a prachu (zde IP68) a dokonce i americký armádní standard 810G. Ačkoli na pohled telefon není nijak zvlášť obrněný, měl by vydržet i hrubší zacházení. Baterie má průměrnou kapacitu 3 000 mAh. Zachován zůstal 3,5mm jack a lepší zvuk, než je standard této kategorie, má zajistit čtverný 32bitový DAC převodník.\nJak už název napovídá, telefon pracuje s čistým Androidem 9 Pie a je zařazen do programu Android One, což má přinést rychlejší bezpečnostní i funkční aktualizace než u modelů s vlastní nadstavbou LG. Novinka se v těchto dnech začíná prodávat v modré barvě na korejském trhu za cenu v přepočtu okolo 13 tisíc korun.\nDiskuze (15) › Další článek: Nubia v Barceloně opět ukáže Alphu na zápěstí a prozradí datum zahájení prodejů\nTémata článku: LG, Android, IP68, Android One, Smartphony, Čistý Android, Střední třída, MIL-STD 810, IFA, Odolnost, Dobrý zvuk, Model, Vysoká odolnost, Zvuk\nCo se hledá na Zboží: Mobilní telefony a kancelář, Počítače a příslušenství, Televize, Foto a audio, Filtr vp 4130, Jak vybrat micro sd, Coccolino jasmin, Medvidek pu s medem kolotoc, Konferencni stul h mdf, Mycky a volne stojici 45 cm, Boxersky pytel detsky, Pilates dvd, Strih na tricko se spadlym ramenem, Vypoukle oci, Mycky a volne stojici, Odkapavac na boty, Bravecto pro kocky prodej, Kabelky levis, Naklicovaci miska, Dior farenhait edt 75ml, Stojan na pneumatiky lidl, Gumove autokoberce seat ateca 2016, Skolni batohy s motivem parize, Parkside aku kompresor pumpa, Mak modry 400g, Evolveo strongphone g8, Profichondro original dr max, Huaweip9 lite 2017 sklo, Canon 545 546


Kataklyzma - Jan Švancara\nDomů » Co píšu » Kataklyzma\nČtvrtek 24. 4. 1986\nSotva se na jedné straně zvýší schopnost řešit složitější problémy, na druhé je možné nastolit další ještě složitější. To není začarovaný kruh, jak by se mohl nezasvěcený člověk domnívat, ale vývojová spirála. (Rudé právo – úvodník)\n„Blíží se konec světa,“ řekl docent Kotva věcně a Jirka zalitoval toho, že sebral odvahu a zaklepal na dveře docentova kumbálu. Měl dát na přímá i nepřímá varování, že pan docent není už zcela při smyslech. Šuškali si to tu všichni.\n„Kotva? Proč tě zajímá zrovna on? Od něj se drž dál. Nemyslí moc pokrokově a poslední dobou už nemyslí skoro vůbec, jestli mi rozumíš? Kotva to je konečná. Opravdická kotva,“ smál se Milan, když se ho Jirka přímo zeptal, kde by docenta Kotvu našel.\n„Docent Kotva sedí až na konci chodby ve druhém patře, jsou to dveře vlevo,“ řekla Milada a podívala se na Milana.\nMilan byl o pár let starší kolega, který mu ze své vlastní iniciativy dělal v ústavu něco mezi patronem a starším bratrem. Vysvětlil mu, kde nafasuje pásku do psacího stroje, jak ošidit píchačky, která soudružka je perspektivní z pohledu milostných dobrodružství a na koho si dát pozor. Prostě o každém, kdo tu pracoval, mu něco řekl. Jen analytičku Miladu vynechal. Jirka to bral tak, že na ni má buď sám spadeno, nebo už mezi nimi něco bylo.\n„A hlavně se drž doktora Palečka,“ vysvětloval Milan. „To je pragmatik, ne idealista a blázen jako Kotva. Paleček uvažuje a jedná prakticky. Jasně, že jeho projekty nejsou nic světového, ale může si našinec dovolit aspirovat na světová témata? Může snad československý výzkumák fušovat Sovětům do kosmického programu? Paleček to ví, a proto si nedává nereálné cíle. Drž se ho a do dvou let máš hotovou kandidaturu.“\nKdyž Jirka dostal po vojně umístěnku do Výzkumného ústavu astrofyziky a kosmonautiky, byl rád. Těšil se, že bude mít možnost poznat osobně právě docenta Kotvu. Kotva byl legenda. O jeho genialitě i výstřednostech se mezi studenty tradovaly historky tak bizarní, že bylo vzrušující jim věřit třeba z poloviny. Krom toho, že prý kouřil na přednáškách a když mu prý došlo místo na tabuli rozepsal jednou vzorec červenou křídou na zeď, se šuškalo, že když byl v osmašedesátém na stáži ve Spojených státech, pracoval v programu Apollo. Povídalo se, že jim za sedm měsíců pomohl urychlit výpočty o dva roky. Nebýt jeho, prý by snad Američany na měsíci předběhli Sověti. Možná proto upadl ve Straně v nemilost.\nVe dvaasedmdesátém přišly prověrky, Kotvu vyloučili ze strany a rok na to ho propustili i z fakulty. Jediné, co po něm zůstalo, byla skripta Fyzika planet a hvězdných soustav. Ať si o spolehlivosti docenta Kotvy říkali soudruzi, co chtěli, jeho skripta byla jedinečná. A protože se normálně nedala sehnat, stala se z nich mezi studenty velmi tvrdá měna. V Jirkově ročníku je měl jen Ota Šmelcar. Tvrdil, že je vyměnil za originál džíny. Ota sice tvrdil kdeco, ale tomuto se skoro dalo věřit.\n„Ano, Jiří, konec světa, ne sice zánik univerza jako takového, ale konec světa, jak ho známe. Zbývá jedenáct dní.“\nJirkovi začalo docházet, že docent to myslí zcela vážně. Že ten zoufale uštvaný výraz v jeho tváři není výsledkem profesního ponížení, ale čistého apokalyptického zoufalství. On je ve svém šílenství přesvědčený, že se blíží armageddon.\n„Jedenáct dní? Že to víte tak přesně.“\nDocent Kotva přistoupil k polici a vzal z ní jeden ze tří černých šanonů. Až teď si Jirka uvědomil, že celá tato místnůstka připomíná spíš celu než vědeckou pracovnu. Prostý stůl, jedna poloprázdná police a na stěně místo okna jen mapa světa.\n„Tady“, zabodl docent prst do papírů. „Podívejte se: Kuzněcov et al. 1961, Gulansson 1967, Hune 1974, Nigotaki 1977, Al-Zahrí 1979, Strobe, Katz a Wolf 1982, Arlevjan 1986.“\n„To jsou studie vycházející z měření polohy zemské osy, nechápu, co to má společného s vašimi obavami z konce světa.“\n„Obavami! Jiří, já jsem vědec. Já vás tady nestraším nějakými vybájenými příběhy. Jde o reálný problém kritického náklonu zemské osy.“\nJirka, který si zběžně prohlédl výsledkové tabulky v jednotlivých článcích, rozpačitě pokrčil rameny: „Ale žádná studie k takovému závěru nedospěla.“\n„Samotná studie ne, ale dívejte se na ta čísla, jak jdou za sebou. Ta mluví celkem jasně. Tady jsem vše vypsal chronologicky a provedl meta-analýzu výsledků. Pokud se na jednotlivé články díváte samostatně, tak jakýkoli náklon zemské osy nepřekoná chybu měření, ale pokud se podíváte systematicky na všechna prováděná měření, je jasné, že osa naší mateřské planety se naklání. Chyba měření jde vždy jedním směrem.“\nJirka studoval docentovy propočty. Byla to téměř kompletní časová řada od roku 1961 až do současnosti. Meta-analýza, test heterogenity, statistická signifikance výsledku testovaná pomocí I kvadrátu a vše ještě doplněné analýzou trendu. Jirka těžko mohl v rychlosti kontrolovat všechny numerické operace, ale na první pohled to dávalo smysl. Kdyby nešlo o tak fantaskní problém, řekl by, že je to čistá vědecká práce.\n„Co by to, pane docente, znamenalo, kdyby se skutečně zemská osa nakláněla.“\n„Já vám dám kdyby. Jiří, co vás tam na té fakultě učili. Tohle je astrofyzika. Žádná dojmologie. Pokud mi nevěříte, můžete si zkontrolovat všechny pomocné a kontrolní výpočty.“\nDocent Kotva vytáhl z regálu další dva černé šanony s okovanými rožky a položil je před bezradného Jirku. „Nebo mi zkrátka můžete začít věřit. Oba si tím ušetříme čas. Znáte jméno Peter Warlow?“\nJirka zavrtěl hlavou.\n„Peter Warlow napsal v roce 1978 článek Reverting Earth. Vyšlo to v poměrně solidním vědeckém časopise: Journal of Physics.“\n„Reversing Earth? To jako obrácení Země?“ nebyl si Jirka jistý, jestli správně pochopil.\n„Ano, obrácení planety Země. Warlow nebyl první, kdo se zabýval možností změny úhlu zemské osy. Ale všichni před ním toto téma pojali dost nevědecky. Byla to mytologie, ne fyzika. Warlow však svoje úvahy postavil na zkoumání vlastností reálných gyroskopů. Své pokusy prováděl s něčím takovým…,“ docent Kotva z kapsy vytáhl jakousi dřevěnou kuličku, která měla místo části odříznutého vrchlíku připevněný dřevěný hrot. Vzal tu zvláštní káču mezi dva prsty, roztočil ji hrotem vzhůru na svém psacím stole a pokračoval ve výkladu.\n„Starší teorie vycházely z myšlenky magnetických proudů a pracovaly s hypotézou změny úhlu o devadesát stupňů. Psalo se o tom, že Arktida byla dříve na rovníku a že Sumatra a Ekvádor tvořily zemské póly. Jenomže Warlow na základě pozorování i teoretických výpočtů dospěl k přesvědčení, že planeta Země, která je vlastně takový obří gyroskop, se bude chovat podobně. To znamená, že by se v případě zpomalení či vychýlení otočila o celých 180 stupňů.“\n„A ten Warlow měl podle vás pravdu?“\n„Byla to v zásadě stejná pavěda, jako ty předešlé teorie. Zase tam psal o Atlantidě, o cyklickém převracení Země zaznamenaném v mytologii a podobně. Ale pravdu měl v tom, jak popsal chování gyroskopu. Jeho výpočty dokazují, že pokud by se naše planeta zpomalila, nebo by ji něco vychýlilo, pak zemská osa bude mít tendenci se otočit o celých sto osmdesát stupňů.“\nDocent Kotva hrotem tužky šťouchl do bachraté káči. Ta se rozkymácela a po chvíli se postavila se na dřevěný hrot\n„A naše planeta se snad zpomaluje?“\n„Nezpomaluje, ale vychyluje od své původní osy.“\n„Nějaká zemětřesení, nebo seismické pohyby?“\n„Ty samozřejmě také mohou působit na směr osy, ale to jsou drobná odchýlení na jednu a zase na druhou stranu. Problém je, když přijde jednorázový silný impulz na nevhodném místě a v nevhodném směru tak, jak to udělala RDS-220.“\n„RDS-220?“ Jirka marně pátral v paměti. „To byla nějaká kometa?“\n„Možná ji budete, Jiří, znát spíš pod označením bomba Car. Byla to Chruščovova chlouba. Atomová bomba o síle minimálně padesáti megatun. Víte, co to je padesát megatun? To je desetkrát silnější exploze než v Hirošimě. Největší atomový výbuch v historii lidstva. Tlaková vlna sedm set kilometrů daleko, atomový hřib o výšce šedesát čtyři kilometrů.“\n„Šedesát čtyři kilometrů? To je přece daleko za hranicí stratosféry.“\n„Ano, Jiří, následky toho výbuchy byly obrovské. Rázová vlna třikrát obletěla Zeměkouli. Světlo z výbuchu bylo prý vidět na většině severní polokoule.“\n„Takový výbuch se asi těžko dal utajit. Víte, jak na to reagovali ve Spojených státech?“\n„Přesně nevím, ale výsledkem toho bylo, že si politici uvědomili, že vědci a konstruktéři už dnes definitivně dokážou zničit planetu. Tehdy se začalo naplno jednat o jaderném odzbrojení. Jedním z vyjednavačů byl i Andrej Dimitrijevič Sacharov, konstruktér RDS-220. Nechtěl už pokračovat dál. Věděl, co by se mohlo stát. Politici mu dali zapravdu a v roce 1963 podepsali smlouvu o ukončení atomových pokusů. Sacharov za svou aktivitu dostal později Nobelovu cenu. Všichni měli za to, že nebezpečí je zažehnáno. Bohužel nikdo tehdy netušil, že už je pozdě, protože nevěděli, co se stalo, když svrhli bombu Car. Nikdy nemělo dojít k tak silné explozi tak blízko pólu.“\nDocent Kotva se odmlčel. To ticho Jirku děsilo. Chtěl slyšet pokračování, řešení, rozuzlení, plán…cokoli, ale ne tohle osudové ticho. Docentovi v té chvíli muselo být jasné, že mu Jirka začal věřit.\n„Co teď budete dělat?“ prolomil Jirka po chvíli mlčení, i když odpovědi se asi bál víc než dlouhého mlčení.\n„Nic,“ odpověděl docent. „Teď už nic.“\n„Jak nic! Říkal jste přece, že máme ještě jedenáct dní. Za jedenáct dní se dá ještě něco podniknout. Poslat dopisy na zodpovědná místa, obrátit se na Akademii věd, na ministerstvo obrany, dát zprávu do zahraničí. Pracoval jste přece ve Státech, to tam nemáte žádné známé?“\n„Jiří, Jiří…uklidněte se! Nemá to cenu, já o tom problému vím asi osm měsíců. Myslíte, že jsem si to celou dobu nechával pro sebe? Psal jsem, kam se dalo. Dokonce i prezidentské kanceláři. I do Států jsem psal, ale bez odpovědi. Popravdě myslím si, že ty dopisy nikdy neopustily Československo. Jediné čeho jsem dosáhl, je to že mě prohlašují za blázna.“\n„A co ten Sacharov? Ten by vás třeba vyslechl. Jeho hlas musí mít nějakou váhu. A dostat se za ním do Moskvy nebude snad takový problém.“\n„Sacharov není v Moskvě.“\n„No tak do Leningradu nebo na které univerzitě působí?“\n„Už jsem ho zkoušel kontaktovat přes sovětské kolegy. Sacharov je od roku 1980 někde na Sibiři. Pod dohledem KGB. Ten nám nepomůže.“\nDocent Kotva působil klidně. Jako by se mu tím rozhovorem ulevilo. Jakoby svůj neklid předal Jirkovi. Jirkovi, který měl zoufalou potřebu něco udělat. Něco zásadního.\nNapadlo ho jen jedno.\nMilan tu už nebyl. Jirka rychle sedl k telefonu na jeho stole. Za deset minut půl třetí, to by mohl ještě stihnout. V telefonním seznamu našel číslo do redakce a za okamžiku už mu ženský hlas oznamoval, že ho přepojí.\n„Ahoj Oldo, tady Jirka.“\n„Jirko, rád tě slyším. Copak, nudíš se v práci?“\n„Ani ne, ale měl bych pro tebe námět na článek.“\n„No výborně, nápadů není nikdy dost, sem s ním.“\n„Oldo, docent Kotva…“\n„Počkej, Jirko, co takhle si popovídat po práci u piva. Ve tři U Slezáků?“\n„Tak jo, budu tam,“ Jirka zavěsil a rozhlédl se po kanceláři. Došlo mu, že tu není sám. U okna seděla Milada. Přemýšlel, jestli ho slyšela.\n„Dáši si?“ Milada se k němu obrátila s balíčkem sušenek a usmála se. Jirka si uvědomil, že se mu líbí. Zprvu si myslel, že Milada není jeho typ. Překvapilo ho, jak málo se vyzná sám v sobě.\nKdyž Jirka dorazil do hospody U Slezáků, Olda už tam seděl nad pivem a kouřil.\n„Prosím tě, aby bylo jasno, o docentovi už ani slovo,“ vychrlil Olda místo pozdravu.\n„Co blázníš? Kotva má objev světového formátu,“ snažil se Jirka přehlušit Oldův záchvat kašle.\n„Jiří, neříkej to jméno nahlas. Já nechci mít problémy,“ šeptal Olda. „Ten člověk je nečistej, třídní nepřítel nebo já nevím co. O něm ani slovo. To tě zničí. Po něm jdou, chápeš.“\n„Kdo po něm jde? Bezpečnost?“\n„Kdyby jenom to,“ sykl Olda, „říká se, že po něm jdou Sověti. Snad dělá pro Američany, já nevím. Ale pokud nechceš mít problémy tak, o něm s nikým nemluv. To ti říkám jako kamarád. Na mě se můžeš spolehnout, já to nikomu hlásit nebudu.“\nJirka si objednal desítku a zkoumavě hleděl na kamaráda. Vypadal, že se snad vážně něčeho bojí.\n„Já píšu do Vědy a techniky mládeži, žádná politika. Chápeš to? Já s tím nechci mít nic společného. Technický novinky, populárně naučný články, to jo, ale nic víc. Maximálně něco o ochraně přírody. To je moje hranice, za kterou nejdu. Nic proti tobě Jirko. Nezlob se, ale mám taky nějaký závazky, to snad chápeš.“\n„Jo, jasně chápu.“\n„To jsem rád, teď už musím, měj se,“Olda sáhl pro peněženku.\n„To nech, zvu tě.“\n„Tak dík a čau.“\nOlda se rozhlédl a kvapně vyšel z hospody. Tam ještě jednou zkontroloval okolí a ostrým krokem vyrazil k nástupnímu ostrůvku. Jirka mu věnoval dlouhý nechápavý pohled.\nNechtěl v hospodě sedět sám. Zaplatí a půjde, myslel si, ale k jeho stolu si bez vyzvání přisedli dva muži. Hospoda byla poloprázdná, takže bylo jasné, že jdou za ním.\nTen v roláku, co si sedl přímo naproti, přistrčil Jirkovi pod nos růžový služební průkaz. Jirka po něm sklouzl očima: „Kouba Jan, Státní policie, oprávněn nosit střelnou zbraň…“. Na to, jak se tohoto okamžiku bál, byl teď Jirka docela klidný. Čekal. Bylo mu jasné, že se nemusí ptát. Oni začnou sami. Ten v obleku, který seděl Jirkovi po levici, mávl na vrchního a objednal tři piva.\n„Dělnická třída v tebe, soudruhu, vložila důvěru a nechala tě pracovat ve Výzkumném ústavu a ty se jí za to odvděčíš tím, že se spolčíš s americkým agentem, který tam má místo jen z úcty k jeho vědeckým schopnostem a minulým úspěchům,“ začal Kouba.\n„Myslíte docenta Kotvu?“\n„Jasně, že myslíme Kotvu, koho asi jinýho. Znáš někoho jinýho, kdo pracoval na programech americký armády?“ utrhl se ten v obleku.\n„Zklamals důvěru pracujícího lidu,“ pokračoval Kouba ve frázích, kterým sám nemohl věřit. „A důvěra je vzácná věc.“\n„Co ode mne chcete?“ zeptal se Jirka, který to setkání chtěl mít co nejdřív za sebou. „Mám vám nosit informace? Vždyť nic nevím, jsem na ústavu nový.“\n„Nic nemáš nosit, sbalíš se a vypadneš,“ ozval se zase ten v obleku, který se možná trochu přehnaně snažil hrát zlého. Ale hrát ani nemusel. Vypadal od pohledu jako ten typ, co tě bez mrknutí oka přetáhne pendrekem. Ota občas vykládal, jak dostal pár přes záda. Jenže Ota byl mánička. Provokoval, nosil dlouhý vlasy a poslouchal na bigbít.\nKouba zachytil Jirkův tázavý pohled a položil před něj papírovou kartičku. Bylo na ní pouze jedno telefonní číslo.\n„Stačí zavolat na toto číslo, říct „mám sbaleno“ a na druhý den můžeš pít v Amsterdamu kafe s doktorem Šmelcarem.“\nByla to asi jejich strategie, chovat se nadřazeně a ohromit člověka nečekanou informací. Jirka nevěděl, co ho zaskočilo víc, jestli to, že znají jeho spolužáka Otu, nebo že ví, že Ota je teď v Amsterdamu. Možná mu taky řekli, ať se sbalí.\nPátek – 25.4.1986\nČeskoslovenská socialistická republika se spolu s mnoha dalšími státy plně ztotožňuje s dalekosáhlými iniciativními návrhy Sovětského svazu, především na likvidaci jaderných a dalších zbraní hromadného ničení do roku 2000… (Soudruh Gustav Husák k účastníkům zasedání Světové rady míru, Rudé právo, 25. dubna 1986).\n„Pane docente, mám nápad, jak vaše varování dostat na západ,“ vyhrkl Jirka místo pozdravu. „Měl jsem včera nevyžádaný rozhovor s pány od tajné policie. Řekli mi, že když budu chtít, zařídí mi emigraci. Spíš mi asi chtěli naznačit, že bych měl odjet. Já o tom teda moc nevím, ale slyšel jsem o pár lidech, kteří na takové naznačení nedali a měli trochu problémy. Myslím, že Ota Šmelcar dostal párkrát i přes držku, než se sbalil a odjel na Západ.“\n„Šmelcar, to je ten, co za má skripta dostal džíny?“ usmál se docent Kotva.\n„Jo to je ten s džínama, ale on je nedostal, on je za ta skripta zaplatil.“\n„Tak to mě upřímně mrzí, já myslel, že ty americké kalhoty za má skripta dostal.“\n„Tak co? Napíšete mi nějaký průvodní dopis? Znáte někoho v Amsterdamu?“\n„Na co dopis, Jiří?“\n„Bojím se, že bych tu vaši enigmatickou teorii nepodal tak přesně jako vy. A taky se bojím, že mně by nikdo nevěřil. Vaše jméno má ve světě váhu.“\n„Možná mělo, Jiří, ale teď? Na mě už odborná veřejnost zapomněla.“\n„Stejně mi to napište, já bych to určitě nedokázal tak vysvětlit. Dneska je pátek, když mi to dáte v pondělí, tak to v úterý může být v povolaných rukou. Pořád bude zbývat pět dní.“\n„Jiří, neblázněte. Pokud chcete odjet do zahraničí, já vám to rozmlouvat nebudu, vzhledem k tomu, co nás čeká, bude za deset dní stejně jedno, jestli jste zde nebo o několik set kilometrů západně. Jak jsem vám říkal. Šance na záchranu byla, ale už není.“\n„Zemská osa se následkem gigantického výbuchu vychyluje, šlo by ji stabilizovat novým cíleným výbuchem. Ve správný čas na správném místě by stačila exploze s řádově menší silou. Kde by mělo k explozi dojít, jsem si vyznačil tady,“ docent Kotva vstal, přešel k nástěnné mapě a ukázal na červeně vyšrafované pásmo. „Ještě v březnu tohoto roku bylo možné takovou explozi odpálit v neobydlených oblastech v Pacifiku, začátkem dubna v Barentsově moři, ale dneska máme 24. dubna, takže by k výbuchu muselo dojít někde tady,“ docent Kotva ukázal na červenou špendlíkovou hlavičku zapíchnutou v Ladožském jezeře nedaleko Leningradu. Tento ideální bod se bude dále posouvat přes Evropu. A jak se říká, všechny cesty vedou do Říma. Tam se ten bod bude nacházet 3. května. To je za deset dní.“\n„To je datum, které jste vypočítal.“\n„Ano to je ono.“\n„Takže to znamená, že po celou dobu se ideální bod pro nápravnou explozi bude nacházet v hustě obydlených oblastech?“\n„Ano, Jiří, přesně tak. Udělal jsem, co jsem mohl. Ale bohužel jsem vězněm ve své vlastní zemi. Můj hlas není slyšet. Teď už není šance.“\n„Koupím si láhev drahého koňaku, pustím si Dvořákovu Novosvětskou a budu čekat na nový svět.“\nDocent Kotva věnoval Jirkovi laskavý pohled, ale Jirka nesdílel jeho stoický klid. On chtěl žít. Nechtěl se vzdát bez boje. Ne dokud je ještě šance. Docent je starý člověk. Má na svou rezignaci právo. Jirkovi stačilo, že ztratil rok života na vojně, teď se nehodlal vzdát zbytku života jen tak. Pozoroval docenta Kotvu a záviděl mu. Záviděl mu, že stihl prožít svůj život a už netouží po budoucnosti.\n„Pane docente, proč jste se tehdy vracel ze Států? Napadá mě, že kdybyste tam zůstal, tak…“ Jirka se odmlčel.\n„Tak bych mohl zachránit svět? Tak to myslíte?“\n„Ano, váš hlas by byl slyšet.“\n„Já jsem přesvědčený, Jiří, že země má právo na práci lidí, kteří se v ní narodili. Vrátil jsem se z přesvědčení. Ale kdybych zůstal v Americe, tak by asi bylo všechno jinak. Přednášel bych, učil bych a snad i psal knihy. Měl bych pravděpodobně tolik práce, že by mě ani nenapadlo, hrabat se ve starých článcích. Právě toto vyhnanství,“ docent Kotva se rozhlédl po neútulné místnosti. „Tento exil mi umožnil zjistit to, co vím. Je to paradox, když se necháš zavřít tam, odkud tě není slyšet, přijdeš na věci, které by ostatní tak nutně potřebovali vědět. Je to tak, Jiří, největší poznané pravdy se skrývají v paradoxech: vím, že nic nevím, kdo se povyšuje, bude ponížen…“\n„Pane docente, napíšete mi ten dopis? Já to přece jen zkusím.“\n„Napíšu, Jiří, ale nedávejte si velké naděje.“\nJirka spěchal domů. Bylo mu zima a někdo ho sledoval. Někdo, kdo si ani nedal moc práce, aby se schovával. Někdo, kdo si byl sám sebou dost jistý. Jirka se začínal klepat. Pravda, jaro si letos dávalo dost načas, ale tohle asi nebylo jen počasím. Nejraději by se rozběhl, ale nechtěl dát najevo, jak moc se bojí. Snažil se zaměstnat mysl. Počítal násobky devíti. Sto sedmdesát jedna…neblázni, kdyby tě chtěli chytit, už tě dávno mají. Sto osmdesát…nebo si tě předvolají a ty k nim poslušně přijdeš. Sto devadesát osm…Jirka už byl skoro doma, když si všiml volhy zaparkované přesně před jejich vchodem. Prošel okolo ní, letmo zahlédl muže za volantem. Podle brýlí to mohl být ten zlej policajt ze včerejška. Ale taky to mohl být kdokoli jiný, kdo má stejné brýle. Pak se otevřely dveře. Jirka se nebránil. Proč nejít dobrovolně, když ví, že ho stejně nakonec do auta naloží, budou-li chtít.\n„Už máš sbaleno?“ houkl na něj Zlej přes rameno.\n„Ne, nemám. Ještě ne.“\n„To je chyba, když chceš odjet, tak bys měl mít sbaleno.“\n„Já vím. Ještě jsem to nestihl. Potřeboval jsem něco dokončit v práci.“\n„Ty ale nemáš co dokončovat. O tvou práci už nikdo nestojí. A jestli ti jde o nějakou holku, tak ji nech na pokoji. S tebou stejně žádný terno neudělá.“\nJirka mlčel. Vzpomněl si na Miladu. Snažil se nenápadně setřít ramenem mlhu z okýnka a zjistit kam jedou. Nepoznával to tu. Když ho naložili, myslel, že ho vezou na služebnu, k výslechu nebo tak něco, ale zatím auto mířilo někam za město. Byli s ním v autě tři. Ti dva, které neznal, nemluvili vůbec a Zlej už se taky na nic neptal. Jeli dlouho a často měnili směr. Pak auto zastavilo, kdesi v lese. Jirka začal litovat, že si ráno nevzal tu prošívanou bundu, jestli ho budou tlouct, posloužila by mu líp než větrovka.\n„Vystup si,“ zavelel Zlej.\nKdyž Jirka stál venku, dodal: „A teď přemejšlej o tom, cos měl udělat.“\nPak zabouchl dveře.\nJirkovi byla sice zima, ale třásl se spíš strachem a nervozitou. Sledoval, jak červená světla volhy pomalu mizí. Jeho oči si zvolna zvykaly na tmu a jeho mysl vyhodnocovala situaci. Ti estébáci se na nic neptali. Informace od něj nechtějí, to už mu ostatně řekli. Na násilí nedošlo, takže to má být něco jako první varování. Asi ho odvezli pár kilometrů za město. Bude mu zima, bude muset kus pěšky, domů se dostane kdoví kdy, ale jinak mu prozatím nic nehrozí. To ho uklidnilo.\nJirka vykročil směrem, kterým odjelo auto. Neviděl na krok. Byla to lesní cesta. Vysoké smrky clonily měsíční světlo tak, že Jirka rozeznával cestu spíš pocitem nohou než zrakem. Opačným směrem bylo vidět jasnější místo. Co když se ho snažili jen zmást. Jistě schválně odjeli tím směrem, aby ho navedli na cestu doprostřed lesa, kde může bloudit celou noc. No jasně. Jirka se otočil a o poznání jistějším krokem vyrazil k prosvětlenému místu. Byla to železniční trať, která procházela lesem. Průsek pro násep a koleje byl širší než cesta a tak se sem dostalo světlo. Měsíční paprsky, to odražené slunce, příslib toho, že životodárná hvězda nevyhasla.\nPo kolejích se nejde zrovna nejlíp. Pražce jsou od sebe vzdálené akorát tak na slepičí krok. Ale pořád je to lepší než cesta pohmatu přes les, neznámo kam. Koleje musí někam vést, v tom měl Jirka jistotu. Po pravé straně se černalo cosi jako tunel, proto vykročil vlevo. Měl žízeň. Noc byla sice chladná, ale rychlá chůze ždímala Jirkovi z těla krůpěje potu. Levá bota začala dřít.\nTahle jednokolejka asi nebyla moc frekventovaná. Jirka mohl jít tak hodinu a celou dobu neprojel žádný vlak. Zastávka, ke které došel, vypadala stejně opuštěně jako trať. „Klečice“ hlásala bílá cedule. Jirka se vyhoupl z kolejiště na perón. Odtud už viděl cestu do vesnice, která stála pár set metrů od trati. Třebaže trať byla udržovaná a kolejnice nebyly rezavé, nevěřil Jirka, že tudy něco jezdí. Aspoň v tuto večerní hodinu. Vyrazil proto po silnici za světlem vesnice. Doufal, že by mohl mít štěstí na večerní autobus. Kdyby ne, tak půjde na stop. Zvykl si tak jezdit z vojny.\nMěl štěstí, řidič vétřiesky mu zastavil sám od sebe, ještě před vesnicí a nabídl mu svezení až do města na metro. Asi se vracel domů z nějakého melouchu.\nKdyž Jirka vcházel do domu, všiml si šedé volhy parkující přes ulici. Vyběhl do mezipatra a čekal, jestli neuslyší, jak někdo vchází do domu. Nic. Pokud to byli oni, pak ho jen sledují. Jirkovi se ulevilo. Doma konečně sundal boty z rozedřených nohou a pak hltavě pil vodu rovnou z kohoutku. Na jídlo neměl ani pomyšlení. Pomalu ale jistě se do něj dávala zima. V té vétřiesce pořádně táhlo na nohy. Našel sirky, zapálil sporák a z poslední hrstky loňských šípků si uvařil čaj. Padla na něj těžko snesitelná únava. S hrnkem čaje se došoural do postele. Byl za tu únavu vděčný. Hlava už nechtěla nad ničím přemýšlet, jen spát.\nSobota-neděle (25-26. 4. 1986)\nDůsledné naplňování požadavků Dopisu předsednictva ÚV KSČ úzce souvisí s morálním krédem XVII. sjezdu, jeho zápasem o čistý profil každého z nás. Tento zápas je nejvlastnějším zájmem každého poctivého občana naší vlasti. (Úvodník – Rudé právo 25. 4. 1986)\nJirka se probudil mokrý potem. Večerní horečka ustoupila. Byla tma. Jirka se zabalil do deky, posvítil na budík a zjistil, že je něco po třetí hodině ráno. Vstal a šel k oknu. Šedá volha byla stále na stejném místě jako večer. To zaparkované auto vrátilo Jirku do reality. Rozsvítil, převlékl se a dal vařit vodu. Z plechovky Zlaté směsi odměřil dvě lžičky čaje a z knihovny vyndal všechny knihy a skripta z astrofyziky. Nedělal si iluze, že by se mu snad z literatury podařilo dokázat nebo vyvrátit Kotvovo apokalyptické tvrzení, ale věděl, že teď neusne. Nechtěl strávit zbytek noci převalováním v posteli a přemítáním nad tím, co mu hrozí od chlápků v šedé volze. Jirka ztratil přehled o čase. Sobotu trávil napůl v horečkách a napůl u psacího stolu. Myšlenky mu rotovaly jako ta divná dřevěná káča. Jirkovi se vše motalo a převracelo v hlavě. Stačilo málo a najednou myslel na Miladu. Napadlo ho, že by bylo fajn, kdyby teď zazvonila a přinesla mu pomeranče. Bylo by fajn, kdyby o něj měla starost. Blázne, kde by teď v dubnu sehnala pomeranče, řekl si a káča jeho myšlení se zase postavila na špičku.\nV neděli už se mu trochu ulevilo. Horečky ustoupily a zůstala jen únava. Jirka ležel v posteli. I kdyby mu bylo dobře, stejně by asi raději zůstal doma. Bál se vyjít na ulici. Ležel a přemýšlel. Nebo spíš snil. Snil o tom, jak v pondělí vezme dokumenty od docenta Kotvy, zavolá na číslo, které dostal od majora Kouby, sedne na vlak a hurá na Západ. I když se bál jak to všechno dopadne, začínal se trochu těšit. Vlastně to byla úžasná náhoda, že se k objevu docenta Kotvy takhle připletl. Jirka věřil, že všechno dobře dopadne, že se mu podaří přesvědčit kompetentní lidi o tom, jaké hrozí lidstvu nebezpečí, a že se najde někdo, kdo s tím něco udělá. Jirku napadlo, že pokud to všechno vyjde, pak bude on tím Člověkem, který zachránil civilizaci. Bylo to neuvěřitelné. Možná pak budu slavný, napadlo ho. Slavný trochu nezaslouženě jen za to, že uvěřil naprosto pošetilé myšlence. Něčemu zdánlivě nemožnému. S těmito myšlenkami Jirka usnul.\nProbudil se až večer. Měl hlad, což je neklamná známka toho, že jeho zdraví se vracelo do normálu. V pátek si kvůli nečekanému výletu za město nestačil nakoupit. Musel se spokojit s tím, co měl. Sáček polotučného mléka, které už stačilo zkysnout, gulášová polévka v sáčku, pytlík burizonů a plechovka párků. Vyhrály to párky. Jirka se potřeboval posilnit, protože ho čekalo ještě balení. Nikdy moc necestoval a balení na cestu, která se může dost protáhnout, ho děsilo.\nPondělí 28. 4. 1986\nÚspěch automatizace bude do značné míry záviset i na tom, zda všude pochopí, že dílčí, byť sebelepší výsledky by nedokázaly v plné míře zajistit to, co od automatizace očekáváme jako celku. (Úvodník – Rudé právo 28.6.1986)\n„Ahoj, kam se to chystáš?“ vítal ráno Jirku Milan.\nJedinou větší taškou, kterou Jirka doma našel, byla modrá sportovní botaska. Teď byl za to rád. Nemusel Milanovi nic vysvětlovat.\n„Odpoledne jdu na voliš,“ řekl Jirka co nejlhostejnějším tónem a tašku, kam si sbalil věci na cestu do Amsterodamu, zastrčil pod stůl, aby nevyvolávala další otázky.\nJirkovi ještě nebylo úplně dobře. Byl zesláblý po víkendovém marodění. Asi to na něm bylo trochu vidět.\n„Nedáš si kafe?“ zeptala se ho Milada, když šla kolem se svým hrnkem a balíčkem Standardky.\nKáva by Jirkovi přišla vhod, ale ještě se v práci nestačil zabydlet, neměl tu hrnek ani svou kávu ani ponorný vařič.\n„Koukám, že potřebuješ po ránu trochu probudit k životu,“ nečekala Milada na odpověď. „Uvařím ti pořádnýho turka, sladíš?“\n„Dvě kostky, dík.“\nMožná je prostě taková, že se ráda stará, přemýšlel Jirka. Jsi tu nový, s nikým se moc nebavíš, tak ti chce pomoct. Přesvědčoval Jirka sám sebe. Nerad si dělal plané naděje.\nSilná černá káva s cukrem mu vlila energii do těla. Pootevřenými dveřmi sledoval chodbu a přitom se usilovně snažil vymyslet nějakou záminku, se kterou by mohl jít zaklepat na docentův kamrlík. V osm hodin usoudil, že musel docentův příchod přehlédnout nebo docent přišel ráno dřív než Jirka a v rozrušení si zapomněl cviknout. Když Jirka kontroloval jeho píchačku, ještě tam neměl příchod.\nŠel zaklepat na jeho dveře. Nikdo se neozýval.\nNevěděl, co má dělat. Hrálo se tu o čas. Do apokalyptického převrácení planety zbývalo jen pár dní a on neměl v ruce nic, čím by tuto hrozbu mohl dokázat. On sám se zdráhal docentu Kotvovi uvěřit, dokud si neprohlédl všechny jeho materiály a výpočty a dokud neslyšel jeho přesvědčivý výklad. Bez podkladů od docenta Kotvy nemá šanci. Mladíkovi z Československa nebude na Západě nikdo takovou šílenost věřit. Jirka se rozhodl. Pokud docent Kotva dnes nedorazí, zjistí si jeho adresu a vyhledá ho sám.\nJirka byl nervózní. Nedokázal se soustředit. Měl nachystat děrné štítky k zítřejším výpočtům na sálovém počítači. Hlavou mu vířily myšlenky jedna přes druhou. Už teď proto věděl, že zítřejší výpočty budou na nic. Určitě tam udělá chybu. Nemá šanci se soustředit. Zdálo se mu to nebo dnes nebyl sám, kdo je nervózní? Doktor Paleček od rána s nikým nemluvil. Byl zavřený u sebe v kanceláři a kolem desáté k němu přišlo pár lidí snad z ministerstva.\n„Vidíte tu šestsettřináctku, tou přijeli. To nebude jen tak,“ hlásil Milan od okna. „Slyšel jsem je, jak se bavili o nějakém měření ve Švédsku.“\nPřed obědem doktor Paleček delegaci vyprovodil. Když se vracel, nedal se s nikým do řeči, zašel do své kanceláře a přibouchl dveře. To se mu nepodobalo.\nPo obědě si doktor Paleček k sobě zavolal Milana. Všichni čekali, že se od Milana dozví, co se vlastně děje. Ale Milan mlčel. Normálně vyžvanil i to co nevěděl, takže to znamenalo, že buď dostal od Palečka za něco vynadáno, nebo se bavili o něčem, o čem Milan nesmí mluvit.\nJirka byl nervózní. Už po několikáté kontroloval, jestli má v peněžence kartičku s telefonním číslem, které mu dal Kouba. Kartičku měl, ale Kotva nikde. Jirka se chtěl zeptat, jestli někdo neví, kde docent Kotva bydlí, že by se za ním stavil, ale v té dusné atmosféře, která tu dnes panovala, by na sebe takovým dotazem hodně upozornil.\nÚterý 29. 4. 1986\nUsilovat o prosazení socialistického způsobu života znamená tedy i bojovat za prosazení tohoto principu, nesmiřovat se s tím, čím je jeho uplatňování ve společenské praxi brzděno. (Úvodník – Rudé právo – 29.4.1986)\n„Už jste to slyšeli,“ vpadl ráno do kanceláře Milan. „Kotva je po smrti.“\n„Srazil ho nákladní vlak. V sobotu večer. Někde za tunelem u Klečic,“ pokračoval Milan.\n„Jak se to stalo.“\n„Chudák pan docent, taková smrt.“ ozývaly se povzdechy, jimiž se všichni snažili ventilovat prvotní šok.\nJirka se vytratil na chodbu a zamířil k docentovu kamrlíku. Nebyl zamčený. Police byly prázdné. Tři černé šanony byly pryč. Jediné, co tu připomínalo docentovo bádání, byla velká nástěnná mapa. Špendlík s červenou hlavičkou zůstal tam, kam jej docent kotva v pátek posunul. Někde na Ukrajině kousek nad Kyjevem. Jirka ten špendlík vytáhl a schoval do dlaně. Jako by to byl nějaký doličný předmět. Poslední stopa po docentu Kotvovi.\nKdyž se Jirka nenápadně vrátil do kanceláře, Milan seděl na stole a rozkládal: „Já si myslím, že pod ten vlak normálně skočil. Co si budeme povídat, už to pár měsíců neměl v hlavě v pořádku.“\nJirkovi se vzteky zatmělo před očima. Zamířil na Milanovu bradu a sevřel ruku v pěst. V té chvíli ucítil v dlani rudkou bolest. Hrot špendlíku s červenou hlavičkou mu zajel hluboko do masa. S bolestí se sesunul na svou židli. Prudkým trhnutím vytáhl špendlík. Udělalo se mu mdlo. Bolest rychle přecházela v naprosté zoufalství. Bez docenta Kotvy je ztracený. Vlastně ztracení jsou všichni, jen o tom, ještě nevědí. Docent Kotva by si dal koňak a pustil Novosvětskou.\nOdpoledne s k Jirkovu stolu přitočila Milada: „Slyšela jsem, že hraješ volejbal. Chodím taky hrát, ale občas se nás sejde málo, takže si moc nezahrajeme. Nechtěl bys nás doplnit. Dneska v šest?“\nMohl jí říct, že volejbal nehrál už několik let. Asi by ho pochopila. Mohl ji pozvat někam jinam. Mohl to zkusit. Ale šedá volha se mu dostala příliš hluboko do hlavy.\n„Promiň, dneska už něco mám.“\nCestou domů se stavil v samoobsluze a koupil si láhev vodky. Na koňak by neměl, ani kdyby ho snad tady v Jednotě prodávali.\nBylo už pozdě večer. Jirka seděl před televizí a potýkal se s lahví vodky a myšlenkami na Miladu. Jakoby smrtí docenta Kotvy zmizel i problém, na který docent upozorňoval. Hrozba přestala být reálná. Jirka sám nevěděl, jestli tomu všemu má věřit. Důležitější se teď zdáli pánové v šedé volze a Milada, která ráda sportuje. Měl jsem jí říct, že někdy jindy si rád zahraju, vyčítal si Jirka. V televizi běžely večerní zprávy:\nPřed malou chvílí odvysílala sovětská televize ve zpravodajském pořadu Vremja následující zprávu, přinášíme ji v plném znění: Rada ministrů sovětského svazu oznamuje, jak už bylo sděleno v tisku na černobylské atomové elektrárně, která leží sto třicet kilometrů severně od Kyjeva, došlo k havárii. Na místě pracuje vládní komise vedená náměstkem předsedy rady ministrů soudruhem Ščerbinou. Komise je složena z vedoucích činitelů ministerstev a resortů, předních vědců a odborníků. Podle předběžných údajů došlo k havárii v jedné z prostor čtvrtého energetického bloku. Havárie má za následek porušení stavební části reaktoru jeho poškození a jistý únik radioaktivních látek.


Zápisníček / Únor 2019 | Aluška.org\nZápisníček / Únor 2019\n1.2.2019 v Aluška.org 51\nZajímavý a poněkud kontroverzní rozhovor na StandaShow, kde mluví Michaela Fialová. Nenáviděná lovkyně zvířat, která se s nimi fotí na sociální sítě. Co si myslíte o její mentalitě necháme stranou, ale v rozhovoru jsou řečeny narovinu zprávy týkající se dění v Africe, kde Michaela pracuje a často tam jezdí. Hodně mě překvapilo, že mluví o genocidě bílých farmářů. Možná už jste o tom slyšeli, dá se to dohledat v zahraničních médiích i s velmi drsnými fotkami (pokud máte sladší žaludek, negooglete to). Narovinu říká, že v Africe teď panuje velmi silný rasismus proti bílým lidem a bílí farmáři jsou tu masakrováni. My se tady můžeme podělat strachy aby proti nim náhodou někdo něco neřekl, ještě se mezi sebou udáváme a v Africe se přitom s náma vůbec nepárají. To však není jediná zajímavá věc, o které mluví. Pokud tedy máte náladu na trochu tvrdé reality ze světa, koukněte: https://www.youtube.com/watch?v=yGs8e1-Vr5s\nNa YT je zdarma film Rebelové 🙂\nTrefné vysvětlení, které napsal Jindra pod čerstvý článek o prozářených obchodních domech, které by vás mohlo zajímat:\n,,Obchodní centra stavěná železobetonovou armaturou, kolem dokola oplechované snižují sílu mobilního signálu z antén, nehledě na to, že se zde pohybuje moc lidí na malém prostoru a síť operátorů pak nestíhá přebírat odeslaná data (sms, volání, internet). Z tohoto důvodu se přímo do těchto nákupních zařízení instalují zesilovače signálu mobilních zařízení, aby byl plný signál a aby se dostalo na všechny smsky a telefonování. Pokud k tomu přidáme celoplošnou síť wi-fi… je to lahodný koktejl.“\nDostávám dotazy na pěkné nebo zajímavé filmy:\nTady je film PO ČEM MUŽI TOUŽÍ. Vtipný, poutavý a exceluje v něm Anička Polívková. Doporučuji 🙂\nNěmecký film DEVĚT PARUK o dívce, která překoná rakovinu.\nJAK SE ZBAVIT NEVĚSTY pěkná česká oddechová komedie\nVe vodách internetu se zjevil nový kruh pekla z dílny Kanyeho Westa a jeho nového ,,singlu“… https://www.youtube.com/watch?v=cwQgjq0mCdE Samozřejmě, že na to okamžitě vyšla parodie https://9gag.com/gag/aLg1OAx s upozorněním, aby si všichni poslechli Kayneho pokus o píseň Bohemian Rhapsody: https://www.youtube.com/watch?v=bzNXfsJRijg\nJe to fakt brutální. Vždycky jsem si říkala, co má ten zahraniční internet pořád s Kanyem, vždyť je totálně nezajímavej… Ale už chápu. JE TO BAVIČ. Dělá parodie na hudbu 😀 Myslím si ale, že to hodně ukazuje úroveň posluchačů, protože takových sto let zpátky by podobní bardové co neumí zpívat nikdy nemohli být slavní zpěváci, to je možné opravdu jenom dneska.\nWeb tadesco.cz provádí údržbu systému, zachovejte paniku.\nZačínají mi psát lidé, jestli vím co je s webem tm. Simultánně mi dorazila žádost o uveřejnění následujícího oznámení ohledně výpadku:\nVážení čtenáři tadesca, moc se omlouváme, ale z technických důvodů konfigurace nového webu po přenosu dat k novému hostiteli trvá déle než jsme čekali (trvalo až do včerejška z nepochopitelných důvodů), je nutné se obrnit trpělivostí. Od zítřka snad poběží vše rychleji a lépe než doposud…..\nMoc děkujeme za přízeň a pochopení\nDokončování nového webu probíhá úspěšně, řešíme hlavně přenos obsahu.\nV rámci spouštění nového webu bude zrušen starý e-mail [email protected] a bude nahrazen novou adresou. Na tuto změnu budete včas upozorněni a stará adresa dočasně pojede do té doby, než se dokončí rozdělané dialogy a než se přepíšou kontaktní údaje, které uvádím na všech svých stránkách. Po vypnutí už nebude vůbec v provozu.\nNovinky v e-shopu Alue.cz:\nNové středně silné energetické krystaly atypického tvaru: Srdíčka z citrínu a ametystu!\ndnes se rozšířila nabídka o další tvary středně silných energetických krystalů. Najdete je v kategorii: Energetické krystaly – středně silné, atypický tvar ZDE. Tato nabídka bude ještě průběžně doplněna o další druhy, které jsou zatím ve výrobě.\nOd konečného spuštění nového webu nás už dělí spíš dny než týdny. Mezitím už postupně začínám fungovat na nových mailech. Na starém blogu ale už nic moc přepisovat nebudu, nemá smysl na posledních pár dnů předělávat design a přepisovat stránky, když se stejně bude po přestěhování webu všechno překopávat. Klidně zatím pište na starou adresu, ale v kontaktech už j\ne uveden nový hlavní mail. Můžete si ho změnit už teď, je v provozu.\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-01 03:49:00 Odpovědět\n"Co si myslíte o její mentalitě necháme stranou"… To jde velice těžko. Je to složité téma. Není to vůbec tak jednoduché jak si lidé myslí(stejně s většinou z nich hlavně cloumají emoce), že "každý kdo střílí zvířata je zlý". Teď mě neberte špatně, miluju zvířata a osobně bych neublížila ani mouše/fajn, mouše možná, v létě jsou fakt otravné a nemá to duši/, ale vegetarián taky nejsem(kdybych si ale měla zvířata sama zabíjet, tak budu určitě). Jak říkám, není to tak jednoduché, jak to vypadá. > Já osobně ale dávám ruce pryč od každého, kdo někdy ublížil kočkovité šelmě – je to velice povrchní, omezovat se na jeden druh zvířat, já vím. Ale nemám na to žaludek s takovým člověkem mluvit, ani to sledovat, ani o tom přemýšlet(třeba o faktu, že v Africe jsou lví farmy, kde se chovají tato nádherná zvířata na odstřel pracháčům. Promiňte mi za ten výraz, ale kterého znuděného zk****nce může bavit si jet vystřelit na lva? Dotyčný by měl viset někomu nad krbem, aby si zkusil, jaké to je, fakt. Jedním slovem fuj – to je celé, co si o těchhle lidech a střílení po šelmách, často "pro ego", myslím). Nevím proč, i když by mě s klidem mohla ve volné přírodě zabít, kdyby usoudila za vhodné, jsem na tahle zvířata odmala velice přecitlivělá. Ať už jde o kočky, lvy, jaguáry, je to jedno. Cokoliv kočkovitého. Neumím to vysvětlit, mám to od skoro batolecího věku. Však mé spirituální zvíře je lev. Chci tím říct, že díky tomuhle se Michaele F. obloukem vyhýbám a nemám ji ráda, ať už je to povrchní jak chce. Vím, že jí zrovna velice baví zabíjet právě lvy. Takže fakt, abych zůstala co nejslušnější to jde, nic pro mě. Nicméně ať už chcete nebo ne, ta žena má ve spoustě věcech pravdu.\nGabby 2019-02-01 10:31:00 Odpovědět\n(Úplně mimo téma)\nmariankosnac 2019-02-01 15:56:00 Odpovědět\nO zabíjaní bielych farmárov v Afrike som počul z iných zdrojov tak aspoň to máme nějak potvrdené že sa zrejme nejedná o hoax. Rovnako ma štve tá Michaela Fialová čo sa vyžíva v zabíjaní nevinných zvierat a ešte sa tým chváli. Standu som nikdy nemusel takže hneď dve pre mňa vysoko nesympatické osoby v jednom videu. Pozrel som len pár sekúnd ako tá lovkyňa vyzerá, je to zas nejaká "iná", takže je ich viac. Zbohatlíci hrajúci sa na Bohov\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-01 22:29:00 Odpovědět\n: "Tak jsem přemýšlela, bavilo by mě podle tebe cvičit Alue, nechceš točit předcvičování?" To je nápad To by mě donutilo cvičit víc\nkalia 2019-02-02 00:13:00 Odpovědět\n: Zrovna nedávno jsem se zamýšlela nad tím, že tělo potřebuje maso a kdybych měla zvířata sama zabíjet, tak bych se asi nenajedla (a tím pádem bych nepřežila). Na vegetariánské stravě se asi dá přežít, ale člověk se nemusí cítit silný a tělo nemusí fungovat úplně dobře.\nkalia 2019-02-02 01:07:00 Odpovědět\nA co se týče té lovkyně, tak jsem si právě nedávno uvědomila to, že existují dvě cesty:\nMajklice†Světice 2019-02-02 11:23:00 Odpovědět\nPředtím jsem jí znala jen z fotek a nějakých článků, a moc mi tím lovením zvířat sympatická nebyla, ale kamarádka mi pak poslala tohle video a nakonec jsem zjistila, že má vlastně dost validní názory. Od všech těch lidí, co ji hejtí, je to dost pokrytecké, že ji soudí za to, že si občas zastřelí zvíře, které potom sní, ale sami v obchodech nakupujou maso z chovů, kde ty zvířata žijou ve strašných podmínkách, a pomalu to maso jedí každý den. V čem je tohle jako víc OK?\nAlue 2019-02-02 11:56:00 Odpovědět\n: Ano, je to obrácený rasismus proti nám. Největší střela je, že my se šikanujeme, udáváme a soudíme i mezi sebou za nekorektní výroky, místo abychom drželi spolu. A ,,utlačované menšiny" se nám mezitím smějou do ksichtu. Taky aby ne, chováme se v tomto jako naprostí pitomci. Oni to mezi sebou nedělají, oni spolu drží a neútočí na sebe navzájem za určité názory… protože nejsou zpracovaní propagandou.\nGabby 2019-02-02 12:21:00 Odpovědět\n: No právě mě taky!\nTauri 2019-02-02 20:24:00 Odpovědět\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-02 21:49:00 Odpovědět\n: Přesně. Lidi jsou taky často zblblí tím, co jim řekla TV a už se nad tím často víc nezamyslí, nechají se jednoduše naprogramovat. Je to jako s tím, že všichni lobují za LGBTQ+, nosí duhové vlajky apod. a pak vás hejtí za to, že máte větší věkový rozdíl ve vztahu! co to je!! ti lidé lobují "za respekt pro páry" a pak ten respekt nemají! lol. když to nejsou dvě lesbičky nebo gayové, chlapi a parukou apod. tak to přeci nezapadá do vzorce a je to blbě! wtf.\njirik 2019-02-03 11:03:00 Odpovědět\n*Anička polívková* kde asi udělali soudruzi z NDR chybu…….\nginze 2019-02-03 12:16:00 Odpovědět\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-03 15:36:00 Odpovědět\n: what the… jsem vyděšená. tohle není v pohodě. navíc z některých fotek jde taková ultra nehezká energie, takový ten lepivý hnus. něco podobného šlo z profilů úchylů na insta a tumblr, když jsem před nějakou dobou dělala takový pokus – šlo o to, že jsem si založila profil kde jsem jasně napsala, že "je mi 14" nebo případně i šestnáct. Pak jen dát pár fake fotek na profil a? Přesně jak bych čekala. Úchylů se našla hromada a někteří to mysleli víc než vážně. takže spoustu rodičů ví moc dobře co dělá, když nechce dětem dovolit sociální sítě. mám ráda třeba jefreestar(připomnělo mi ho to), ale toto už začíná být moc i na mě – navíc mezi malým klučinou a jefreestar je velký rozdíl, protože jefree je dospělý člověk který ví, co dělá. zatímco tohle dítě do toho bylo velice pravděpodobně dotlačeno(už jen proto, že je mainstreamově propagovaný, o té symbolice některých fotek nemluvě). zatraceně creepy. Ten dovětek na konci článku je naprosto vystihující. I ty komentáře pod. No tyvado, to jsem si zas něco přečetla 0.0 nestačím čučet. nenávidím jakékoliv sexualizování dětí(sexualizování dětí! wtf! co jsem to právě napsala?! kam jsme to došli, fakt). já sama se s tímhle setkala příliš brzo a dokáže to pěkně nabořit psychiku. člověk je pak starší a má v sobě děsný bordel(heh, asi proto jsem pár let vyhledávala starší partnery, došlo mi to až nedávno. osobně nevím, jestli někdy budu schopná "normálního" vztahu > ale o tom jsem mluvit nechtěla). fuj. vždyť tohle je neskutečně špatně, někdo by potřeboval dostat pár facek, aby se probral z LQBTG+ hypnózy. Bojím se, aby to nakonec nepřerostlo až v "hej, pojďme udělat pedofílii legální". Jde o to, že spoustu hovad která znásilňují děti nejsou třeba ani "pravý pedofilové" ale prostě obyčejný obyčejný prasata. A tohle by jim mohlo pomalu začít dávat prostor(i tak už ho mají dost, upřímně). No, nelíbí se mi, kam to poslední dobou spěje. Respektuju lidi jací jsou a je mi jedno, jestli je někdo jefreestar nebo "normální chlap" – dokud tím nikomu neubližuje, ať se dotyčný třeba ožení s trsem banánů, je mi to fuk. Spíš mám strach, aby se lidé záměrně nesnažili být jiní, protože je to "cool" a aby to nesměřovalo k celkové manipulaci populace za určitými záměry. Jako aby z nás nebyly LQBTG+ ovce, které pak už budou všechno poslušně přijímat(takhle to zní absurdně, samozřejmě se to nedá říct takhle obecně, ale v dlouhodobém progresu se to fakt může vyvinou i do něčeho zlého, připadá mi). A aby to začalo přerůstat v něco tak zrůdného, jako "drag kids" ?! eh. to už je teprve moc a vypovídá to přesně o tom, z čeho mám strach.\njirik 2019-02-03 20:20:00 Odpovědět\n: zkus na ni dát příště kurkumu……\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-04 01:09:00 Odpovědět\n: díky, zkusím, třeba to bude fungovat. byla bych ráda, kdybych ještě někdy mohla jíst jídlo "odněkud" s rodinou.\nJindra 2019-02-04 18:01:00 Odpovědět\nJen taková zajímavost, náhoda. Dnes mi přišla smlouva od EON, kam jsem chtěl přejít, teprve mi ji poslali k podpisu. A já jednak zjistil, že je úvazek na tři roky s automatickým prodlužováním, ale co jsem čučel, tak mi přidělili číslo zákazníka končící na 666. To jsem si řekl, že ne, že tam teda nepůjdu. Tak jsem zavolal do MND, tam si vše ohledně přechodu k nim vyřídil a po skončení hovoru mi do emailu přistála smlouva. A já zjistil, že mi přidělili číslo zákazníka končící na 555! To nevymyslíš.\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-04 20:32:00 Odpovědět\nNa "I love it" jsem už asi před měsícem nestačila valit oči. "CO TO ***** JE?!" vylítlo mi na mysli hned. Neskutečný, že za tohle ti idioti dostávají peníze a shit takovéhle směšné úrovně může v klidu putovat do světa a lidi to normálně poslouchají. Bez komentáře, neumím to vyjádřit, prostě neuvěřitelný. Už před nějakou dobou jsem se tu o tomhle chtěla zmínit, že mi to přijde neuvěřitelný, prostě jakože co? nechápu. a ten text už vůbec ne. ale nechtěla jsem to sem cpát, že toho to není hodno a hele! aluška si toho všimla sama prostě fakt PARODIE NA HUDBU.\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-04 23:45:00 Odpovědět\nJó a když už jsme u těch parodií na hudbu, tak jukni na tohle Alu, jestli chceš fakt něco vidět(ale doporučila bych špunty do uší) Přeju případně hodně štěstí!\nAlue 2019-02-05 09:13:00 Odpovědět\n: To je ještě pořád v pohodě… a co tohle? https://www.youtube.com/watch?v=DfwJA0f0UTg To už je docela soda.\nAnchor 2019-02-05 11:50:00 Odpovědět\nDoufám, že jsi také viděla stream Standy ze StandaShow o 11. září…\nAnchor 2019-02-05 11:51:00 Odpovědět\nKdyžtak toto je odkaz na něj – https://youtube.com/watch?v=68uQb7d9efo\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-05 14:26:00 Odpovědět\n: what ? jakože… what ? to vůbec nevím, že existuje. proboha. a to jsem si myslela, že nic horšího než tamto už nemůže existovat\n⚜ aston 405 2019-02-06 18:08:00 Odpovědět\nVřele doporučuji toto celkem nové alternativní zpravodajství – než ho smažou z YouTube…. https://www.youtube.com/watch?v=V3z5swo2S1U\npořád se mi líbí, jak tm píše těch pět teček místo tří\nLulu 2019-02-08 22:43:00 Odpovědět\n: To je čo ? Skoro som odpadla.\n⚜ aston 405 2019-02-09 12:10:00 Odpovědět\n: Já taky větší volovinu jsem dlouho od žádné televize neviděl….\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-11 03:44:00 Odpovědět\nPromiňte, ale musím to někam napsat, nemám to komu říct a čím je to blíž, tím vystrašeněji se cítím(už teď vím, že to bude sloh, tak to když tak prostě jen přeskočte).\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-11 05:03:00 Odpovědět\nniky 2019-02-11 15:40:00 Odpovědět\n: Úplně chápu, jak ti je. Prožívala jsem něco podobného (i s těmi znameními) a vyšlo mi to, abych pak stejně po čase zjistila, že úplně touto cestou jít nechci a šla jsem jinudy, což mě sice přivedlo do strašného nepohodlí, ale zase jsem si jistá, že mi to pomůže víc do života a k většímu uvědomění, než kdybych se držela jen plánu A. Ten plán A byl u mně jen záchytný bod, na který jsem se v tu dobu měla dostat, aby mě to někam posunulo, ale ne konečná cílová destinace.\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-11 19:16:00 Odpovědět\n: aha toto, to už jsem viděla, dost boží\nhanka 2019-02-12 12:15:00 Odpovědět\n: tyjo ty vydržíš zpívat 5 hodin denně? Klobouk dolů!\nim 2019-02-12 22:59:00 Odpovědět\nDuch natočený v Česku!https://www.facebook.com/2047507628856808/videos/vb.2047507628856808/2261433237464245/?type=2&theater\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-12 23:39:00 Odpovědět\nJé no né, to mi zlepšilo den/spíš celý tenhle týden. Děkuji vám moc za podporu ❤ Tady se vždycky objeví tak moudří lidé.\nhanka 2019-02-13 18:09:00 Odpovědět\n: jjj to ničí. Nemusíš mít ani špatnou techniku, prostě zpívat několik hodin denně je moc, hlas se má cvičit denně, pravidelně ale málo, max něco přes hodinku. Na nástroj se dá cvičit klidně tři hoďky a víc, ale s hlasem to nejde. A dobrý učitel je k nezaplacení, aspoň čas od času zkonzultovat…pak může člověk zpívat dlouhá léta a efektivně.\nAlue 2019-02-13 19:07:00 Odpovědět\n: Pro mě je taky hodina strop… pak už to bolí a nic nevytáhnu do výšky.\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-13 20:48:00 Odpovědět\nVšechny komentáře čtu, díky 🙂\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-14 03:02:00 Odpovědět\nAle stejně.. když si vezmete že "+" čili pozitivní je pro lidskou bytost špatné, tedy podle Alušky a tm… tak mě děsí, že se pluskem často označují doktoři a nemocnice obecně čím víc toho takhle vím, tím víc se mi skládanka vždycky pojí dohromady.\nSatakieli 2019-02-14 16:22:00 Odpovědět\nTak to já si zpívám celý den, v podstatě nepřetržitě A v krku mě nebolí Jsem s dítětem doma, je na to zvyklý, tak si to můžu dovolit teď jsme zrovna na hřišti, je tu trochu hluk, tak si broukám i tady Zrovna singl od Terezy Maškové "New me", pokud neznáte, doporučuju Ve sboru jsme mívali dvou a půl hodinové zkoušky a taky se to dalo. Teď jsem začala chodit na lekce zpěvu (zatím jsem byla na třech) a je to super, určitě to má smysl. Každopádně mám zpěv jen jako koníček, i když mě moc baví, tak v něm své životní naplnění nevidím… Nirvano (Ježovko), držím moc palce Dáš vědět, jak to dopadlo?\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-14 23:03:00 Odpovědět\n: Určitě dám A děkuji. Čím víc se to blíží, tím víc si připadám, že je to nemožný\nJanča 2019-02-18 11:14:00 Odpovědět\nJáááj, Alue ty srdíčka jsou moooc krásný! Kdybych byla tušila, že něco takového chystáš, počkala bych si na něj a nekupovala bych si klasický krystal. Tak třeba někdy..do sbírky energetických pomůcek\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-19 00:43:00 Odpovědět\nNež sem budu mít čas napsat víc, jen chci poslat toto video(je anglicky, ale ono to jde pochopit aniž byste rozuměli). Velice se mi líbí, ale chce to dokoukat do konce. Ne jako vyloženě líbí, je to docela děsivě udělané a ani ten příběh není veselý, ale má to sdělení.\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-20 17:57:00 Odpovědět\nFilm "Správci osudu" je velice zajímavý. Hodně symbolický a hodně se tam poukazuje na právo svobodné vůle lidských bytostí. Dotyční "správci" mimo jiné nosí klobouky, pročpak asi?\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-20 18:45:00 Odpovědět\nJo a! Ohledně toho co jsem tu psala předtím…\nhanka 2019-02-22 12:32:00 Odpovědět\n: to je zajímavé! Nemít očekávání, to je dobrá strategie, myslím, prostě si jedu to co cítím jako správné a jestli se splní nebo nesplní, je celkem jedno. Třeba se to splní jinak než jsem myslela, a lépe. Stalo se mi jednou kdy jsem byla na vrcholu že přišla rána a musela jsem všechno najednou přehodnotit a kompletně změnit přístup. Někdo by se zhroutil a řekl si, tak když to nefunguje tak já se na to vy… a bral by to jako křivdu od osudu, jenže já na křivdy nevěřím. A to je jak zjišťuju nejvíc běžný přístup lidí – myslí si že když se stane něco nepříjemného co je nutí se zastavit a přehodnotit, nebo jim událost vezme dosavadní plány, tak říkají, proč já, proč takový trest nebo taková křivda, a staví se do role oběti a hroutí se a padají do depky. Já toto naštěstí nemám, takže jsem hlubokých depresí ušetřena. Přijde mi to nedůstojné stěžovat si na svůj osud. Každá lekce přijde proto že jsem kompetentní k tomu ji zvládnout, jinak by to nedávalo smysl. Základ je, mít dobrý základ:) tedy zdravou životní filozofii. Nestačím se divit, jak v poslední době z lidí, kteří jsou mi nejbližší, lezou přiznání, jak to vlastně mají – úplně opačná životní filozofie než mám já, a to zjišťuju po několika letech. Jakože svět je zlý, lidi jsou zlí, všechno je na dvě věci a úkol člověka je urvat si aspoň záblesky štěstí – které mu dá milostná aférka, zamilovanost, chlast, drobný pracovní úspěch…a pak znovu zapadnout do bahna. Tak už je mi trochu víc jasné, proč jsem se necítila dobře, ačkoli jsem k tomu objektivně neměla důvod, protože navenek to na nikom poznat není, umí dobře hrát role a tvářit se jak jsou šťastní. A pak najednou buch a řešíte depku která se vynořila na základě jednoho neúspěchu a vidíte jak najednou všechny ty podvědomé myšlenkové programy lezou ven. Docela revoluční období toto. Padají mi klapky z očí.\nDanny 2019-02-23 20:02:00 Odpovědět\n: Nějak je teď populární točit klipy s tématikou nemocnice/blázince/ústavu. Zvrácené, ale co čekat od šoubyznisu.\nAndy 2019-02-24 19:37:00 Odpovědět\nAhoj 🙂 já vím, že máš Duška ráda, kdo by neměl, je chytrý, vtipný 🙂\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-25 00:09:00 Odpovědět\n: Díky za informaci!\nAlue 2019-02-25 09:29:00 Odpovědět\n: Vypadá normálně, nestraš\nNirvana (alias Ježovka) 2019-02-25 17:18:00 Odpovědět\n: Že? Je to jeden z mála lidí s jehož názory velice souhlasím prakticky vždy, když otevře pusu