SUBTROPICKÉ ROSTLINY od A do Z • Zobrazit téma - černání větviček\nPrávě je 09 črc 2020 17:50\nPředmět příspěvku: černání větviček\nNapsal: 15 čer 2015 12:54\nZdravím přátelé potřeboval bych poradit u jednoho citroníku se mi vyskytlo černání větviček vis foto nevíte co mu je? popřípadě co proti tomu podniknout?Větvičky jsem zastříhnul těsně nad zdravým očkem. Domnívám se, že to je způsobené štěpařským voskem (je to možné? ) jaký používate balzám po zastříhnutí?\nhttp://s18.postimg.org/6gprj9h3d/IMG_20 ... 171112.jpg\nPředmět příspěvku: Re: černání větviček\nNapsal: 15 čer 2015 13:00\nUrčitě tě admin nepochválí, že zakládáš tato nová témata.\nJinak konkrétně toto černání větviček, bych tipoval na hodně špatné kořeny. Určitě zastřihnout do zdravého(spíš tedy živého) a já bych zkontroloval kořeny. Pokud nebudou zdravé, tak bych je taky zastřihl a přesadil do nového substrátu. Snad to rostlina ještě rozchodí.\nNapsal: 15 čer 2015 14:17\nAhoj, tohle mně dělají rostliny také. Je to houbové onemocnění. Discus, Dithane nebo Syllit by ti měl pomoci.\nNapsal: 15 čer 2015 15:22\nPřesně tak, to dělá všem co maji rostliny z jistého zdroje... hlavne dezinfekce nástrojů, ale šiří se to i vzduchem, je to houba.\nNapsal: 15 čer 2015 16:06\nNapsal: 15 čer 2015 16:18\nTake mi to delaji rostliny ktere mam ze stejneho nejmenovaneho zdroje ale to urcite zahradnictvi popira jakoukoliv vinu ze se s rostlinama neco deje a neprizna si zadnou chybu coz me tedy rozhodne stve.\nNapsal: 15 čer 2015 19:34\nTo mi neřikejte že nějaké (?) zahradnictví prodává ,,zdravé´´rostliny a pořád jim to prochází\nChystám se objednat, tak mi koukejte vyklopit odkud vítr fouká. I když si to myslím\nNapsal: 16 čer 2015 10:27\nTohle je dle mého názoru hodně složité a těžko určit správnou příčinu, protože jich může být několik a také záleží na konkrétním způsobu pěstování a hlavně zimování. Letos se mi to stalo na třech větších, ale hlavně starších rostlinách od p. Urbana, které mám již několik let a až do letošního přelomu zimy a jara s nimi nebyly problémy. Zimovaly kolem 5-12 °C dle konkrétních venkovních teplot, vzduch měly suchý, žádné plísně, od sebe byly vzdálené 1 - 1,5 a mezi nimi desítky rostlin, které jsou v pohodě. Konkrétně v mém případě jsem si to zřejmě zavinil asi sám, rostliny jsem asi pozdě při zimování zalil, přesušil kořeny a následné zalití je mohlo dorazit. Zbytek kořenového balu neutáhne stávající korunu a ta potom usychá velmi rychle. Zbylé kořeny sice nahradí novou korunku, ale léta práce jsou v deli.\nNetvrdím, že je to tak všude, pouze uvádím svůj případ a možnou vlastní chybu.\nNapsal: 16 čer 2015 11:56\nKarle, to je sice pravda, ale dělají to i nové a čerstvě koupené rostliny odsud. A to nejen pár lidem. To už není náhoda a je vyloučena možnost pěstitele, pokud to jsou nové nepřesazené rostliny.\nNapsal: 16 čer 2015 13:48\nNo já měl na mysli něco podobného, jak píše Karel. Nějaká chyba(přesušení nebo častěji přemokření, nebo kombinace) a ztráta velkého množství kořenů. Rostlina vypadá jak na těch fotkách.\nJá už hodně dlouho nic nekupoval, takže zkušenosti s nákupy citrusů a jejich následnými problémy nemám.\nNapsal: 16 čer 2015 14:22\nLetos to dělá i spousta růží, nových, ale i starých, už opravdu velkých keřů A také nikdo neví, proč\nNapsal: 16 čer 2015 18:52\nJa jsem na tom stejne a jsou to i nove rostliny a zalevam opatrne spis moc ne tak nevim.Ale uz to nekdo odsud resil a je to houbove onemocneni a musi se to postrikat postrikem a majitel zahradnictvi to trochu pripustil ze maji problem takze je to uz od pocatku nez rostlinu koupite napadene.\nNapsal: 16 čer 2015 20:22\nPodobný problém jsem řešil na letos na jaře. Na rostlině koupené v červu 2014 ( která normálně přezimovala ) mi na začátku jara začaly černat větvičky. Postupně jsem odumřelé větvičky odstřihával a zastavilo se to samo kousek nad roubováním. Nyní rostlina obrůstá a vypadá, že je v pořádku.\nNapsal: 16 čer 2015 20:53\nodkud jsi to koupil?\nNapsal: 16 čer 2015 22:25\nMal som to tiež takmer úplne rovnako na pomarančovníku Omishima, ktorý mi dorazil pred zimou z Česka. Po vyrašení výhonky začali po istom čase hnednúť a spolu s nimi aj staršie vetvičky. Urobil som meďnatý postrek a časom sa postup zastavil. Rastlinu som ostrihal, presadil a na moje prekvapenie boli korene úplne v poriadku. Druhá rastová perióda je zatiaľ krásna. Z rastliny som zobral aj 2 vrúble, ktoré som naštepil na poncirus. Tam sa ten problém neobjavil a zatiaľ sa drží. Som zvedavý ako sa budú správať časom.\nAhoj, máme to věděcky potvrzeno. Dávali jsme vzorky na UKZUZ (konkrétně kolem toho celkem dost času trávil Jarda P.) a z těch nám bylo řečeno to co tady se Zdendou píšeme. Jedná se o houbové napadení. Asi je pravdou, že to nemusí být konkrétní pro všechny tady popisované případy, ale ten náš problém je zde. A jak píšou kluci, ten původ bych také neházel tak jednoznačně, ale vše tomu bohužel nasvědčuje. To jak pěstujeme a zimujeme na tom má potom zásadní vliv vzhledem k šíření a rychlosti záhuby rostlin. Já už přišel o dost rostlin a další velké jsou také napadeny.\nNapsal: 18 čer 2015 15:12\nTeda to není moc pozitivní.\nJá mám zatím jen několik rostlin, ale všechny že stejného zdroje, zřejmě z toho o kterém je tu řeč.\nNeberu ted v uvahu svoje pestitelske chyby ale pokud jde o tu houbu, napadá mě pár otázek...\nPokud mi na žádné rostlině zatím větvičky necernaji, znamená to že jsou rostliny "čisté", nebo může byt houba jen zatím vyckavajici a projeví se třeba při horších podmínkách?\nA pokud je houba "spící", je mozne provést postřik preventivně?\nŠíří se to i na necitrusovite rostliny?\nNapsal: 18 čer 2015 19:03\nPokud tam teď nic nemáš, tak tam spíš žádná houba teď nebude - pravděpodobnost "vyčkávání" v nějaké latentní podobě je malá, i když asi ne zcela vyloučená.\nTo však neznamená, že se nemůže kdykoliv objevit - šíří se to sporami, ty mohou jít vzduchem, přenosem na oblečení, hmyz atd.\nPreventivní postřik proti houbám neuškodí, ba naopak zamezí případnému vzniku choroby. Na citrusy vcelku běžně používáme Champion (který má poměrně krátkou ochranou lhůtu), na tenhle sajrajt, o kterém tu je řeč, by prý měly nejlépe působit Discus, Dithane a Syllit (nejlépe snad právě Syllit) - ty mají podstatně delší ochranou lhůtu (čili jsou to větší dryáky), tak jen pozor na stříkání blízko před sklizní.\nJak se to šíří na necitrusové rostliny těžko říci, ale vyloučit se to nedá.\nNapsal: 18 čer 2015 19:37\nMichale, dekuju za jako vzdy fundovanou odpoved.\nNapsal: 18 čer 2015 19:42\nAno, s Jardou a Milošem to řešíme už delší dobu. Všíchni jsme se shodli na zdroji a Jarda byl tak hodný lítal a volal po tom kdo by nám udelal testy. Já příšel o pár rostlin, bohužel ale i o cca 25 letou mandarinku a druhá jí asi bude následovat, možná i třeti pomeranč, vse jsem si rouboval před více než 25 lety, dokázete si predstavit asi jak me to šíleně štve. Jarda prisel také o hodně! Takže pokud máte sebemenší podezření, zkuste postřik at nedopadnete jako Já, Jarda nebo Miloš.\nMám to potvrzeno z více zdrojů, a nakonec i testy to dokázaly.\nPráve jsem dal druhy postřik Syllitu! Nejvice napadená rostlina přestala černat a vyrazila nové 4 vetve! Asi Syllit zabírá! Doporučuji postříkat vsechny rostliny preventivně a rostlina to pak možná dá i bez příznaků. U mě je napadených (viditelně) tak 10 % rostlin.\nNa druhou stranu, budme rádi že to není neco co se nedá léčit!


Prodej uhlí - černé uhlí a hnědé uhlí na prodej Andělská Hora - mekke-drevo.cz\nProdej uhlí Andělská Hora, černé a hnědé uhlí\nProdej uhlí po celém Moravskoslezském kraji. Jsme generální dodavatelé uhlí pro celý Moravskoslezský kraj. Nabízíme prodej uhlí v lokalitách Andělská Hora, Krnov, Opava, Frýdek Místek, Ostrava a okolí.\nUhlí na prodej Andělská Hora: Uvažujete-li o zakoupení hnědého uhlí, černého uhlí, nebo koksu pak jste na našich stránkách mekke-drevo.cz správně. Naše firma se kromě prodeje palivového dříví a dřevěných briket zabývá také prodejem uhlí již více než 5 let.


www.seniorbowling.cz - Slovak Old School - Slovak Old School 2019 - Výsledky\nÚvod » Slovak Old School » Slovak Old School 2019 - Výsledky\nSlovak Old School 2019 - Výsledky\nOd 6. do 8. června 2019 se konal 9. ročník Slovak Old School v BNC Bratislava. Komentované výsledky byly vkládány víceméně denně, k dispozici jsou už i konečné výsledkové listiny, které nám dělají skutečně radost. Na výsledky se lze podívat i na domovské stránce akce TADY. Musíme poděkovat všem zástupcům českých barev, nebylo to jednoduché, ale je evidentní, že jsme to všem prostě natřeli. Pokud se podíváte na konečné výsledky třeba Masters, byla to čísla jako hrom... To, co by jinde vyhrávalo, bylo dnes až tak nějak v závěsu. Ty průměry v Masters jsou fantastické, a to i přes nekompromisní mazání, které nikomu nic neodpustilo. Tím více si vážíme našich výsledků a především snahy všech našich účastníků Slovak Old School 2019. Slováci se po skončení akce nechali slyšet, že v říjnu na našem Czech Old School nám to oplatí, ale my víme svoje. Myslíme, že teda dost těžko...\nProgram Slovak Old School 2019: 06.06.19: jednotlivci, 07.06.19 dvojice, 08.06.19 trojice a Masters.\nKompletní výsledky všech soutěží jsou ke stažení zde: Singly kvalifikace, Singly Finále, Dvojice kvalifikace, Dvojice Finále, Týmy kvalifikace, Týmy Finále, All Event, Masters.\nNově vloženo 11.06.2019: Pouze CZ hráči - všechny hry.\nMasters: nasazení hráčů na základě All Event a tady kraluje Petr Ivanciv, nominován samozřejmě za české barvy. O trochu níže se vyskytuje Ivan Burian a Jana Lébrová. To jsou tedy naše želízka v závěrečném bojovém ohni. Našinců ale v Masters bylo více, celkem 11. Hrálo se na součet 5 her a konec (Propozice hovořily o 4 hrách a finále pro 6 nejlepších, ale to se podobně jako vloni změnilo na 5 her a konec). Z našich papírových nadějí se ale neprosadil nikdo, Petr Ivanciv potřeboval na vítězství ve své poslední hře strajky ještě aspoň jednou spojit, to se ale nepodařilo. A tak tady máme velké překvapení v podobě 1. místa. Překvapen byl i samotný aktér, ale jeho hry byly velice pěkné, takže vítězství zcela zasloužené. Překvapivé 1. místo - Jarda Růžička. Druhý končí Marian Švárny (SK), třetí Jirka Stulík! Úžasné, děkujeme a gratulujeme!!! Nejlepší žena Mária Tóth (HU), nejvyšší nához Vladimír Pavlikovský - 267 (SK). A jede se domů, v neděli přidáme trochu víc. Na fotce jsou vítězové Masters.\nTýmy: trojice se hrají jen na 4 hry, do finále o stupně vítězů se dostaly dvě naše dvojice a dvě slovenské. Vzájemnými duely vykrystalizovalo konečné pořadí, když poprvé jsme na trůn (nedobrovolně) pustili borce z jiné země... 1. místo slováci Jurinyi, Kečkéš, Koník, v boji o zlato jim podlehli naši Vláďa Pitaš, Ivan Burian, Mirek Křesťan, tedy druhé místo. Naopak bitvu o bronz zvládla naše druhá finálová trojka (i když složení "naší" trojice bylo 2x čech, 1x slovák) Jaroslav Růžička, Lubo Matera, Igor Lendácky. Tato kombinovaná sestava byla výsledkem manažerského vyjednání vedoucího české výpravy a podařilo se... Gratulujeme a nyní jdeme do posledních her v Masters. Naše naděje jsou papírově moc pěkné, ale uvidíme... K tomuto okamžiku jsme vydolovali neuvěřitelných 8 medailí, o další 3 se právě hraje. Na fotce jsou naše dvě úspěšné týmy.\nDvojice: pro naše barvy zase pěkný až krásný den. I dvojice kompletně ovládly naše sestavy. 1. místo Vladimir Stanishevskyi - Marcel Štochl, 2. místo Mirek Křesťan - Jana Lébrová, 3. místo Stulíkovic. Večer následoval společný raut s programem a živou hudbou. A pochopitelně losováním cen, což byly jednak 3 bowlingové koule a jednak hlavní výhra elektrická koloběžka. Na té pojede v sobotu domů Vlasta Talaš. Snad aby už vyrazil, aby stihl být doma aspoň v neděli do večera.... Koule si převzali vylosovaní Igor Láník, Mária Tóth (HU) a Fanda Brokeš. Toho výhra tak rozparádila, že koupil na místě 10 lahví vína, které věnoval do tomboly. Díky, Fando, gesto hodné šampionů... V sobotu se hrají trojice a pak Masters. Takže věříme, že i zde budou první tři místa naše... Na fotce je vítězná dvojice. Další fotky jsou ve fotoalbu, včetně pár fotek z galavečera.\nJednotlivci: kvalifikaci vyhrává Ivan Burian. Do první finálové části se probojovali 4 naši, 3 slováci a 1 maďarka. Do druhé části postupuje trojice čechů a Ján Debnár (SK). Moc mrzí Ivan Burian, hrál skvěle v kvalifikaci, ale singlové finále už mu prostě nevyšlo. Stupně vítězů kompletně obsadili české barvy, či hráči hrající za ně: 1. místo Vladimir Stanishevskyi, 2. místo Mirek Křesťan, 3. místo Petr Ivanciv. Gratulujeme! Zítra se hrají dvojice. Na fotce je vítěz Vladimir Stranishevskyi, jenž byl nominován za naše české barvy. S jeho samozřejmým souhlasem. Další fotky ve Fotoalbu níže.\nNáhledy fotografií ze složky 2019 Slovak Old School


Volba prezidenta republiky | Studio STOP\n17. července 2007 rubrika: Studio STOP\nJiří Dienstbier ve studiu ČRo Rádia ČeskoFoto: Marián Vojtek\nSenátorský Klub otevřeně zvažuje, že do prezidentské volby vyšle Jiřího Dienstbiera. Tento krok je vak podmíněn tím, že s tím budou souhlasit všichni členové klubu. Zda tomu tak skutečně bude, o tom se rozhodne na podzim, přesto se Dienstbier v poslední době dostal do pozornosti médií a svým způsobem tak zahájil předvolební kampaň.\nNapříklad tím, že kritizuje počínání Václava Klause v prezidentské funkci a hovoří o tom, co by podle něj měla dělat správná hlava státu. Vzhledem k tomu, že k volbě dojde až zhruba za třičtvrtě roku, může se jevit takováto aktivita jako předčasná. Vzhledem ke zkušenostem z minulé prezidentské volby je naopak nejvyšší čas zahájit diskusi o tom, kdo by měl na Hradě být v dalším funkčním období, hlavně by politici měli začít vyjednávat o tom, koho budou podporovat, aby se z volby nestala náhodná loterie, kdy se jednotliví kandidáti vybírají pomalu stejně jako čísla při losování z osudí. Co lze očekávat od prezidentské volby? Podaří se proti Václavu Klausovi postavit i jediného kandidáta, který by se mu mohl stát důstojným soupeřem? Odpověď nejenom na tyto otázky vám nabídne dnešní Studio STOP. Ve studiu vítám politology Jiřího Pehe a Lukáše Jelínka, takže dobrý den.\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- Dobrý den.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Když budeme hovořit o prezidentské volbě, tak uprostřed léta roku 2007 se to může zdát jako svým způsobem nesmyslné, protože do té volby je skutečně zdánlivě ještě velmi daleko. Má se konat někdy na začátku příštího roku, není ještě přesně stanoveno, kdy to bude, takže z tohoto úhlu pohledu by se mohlo zdát, že je zbytečné hovořit o tom, kdo by mohl se utkat o prezidentskou funkci, ale ty zkušenosti z minulé volby naopak ukazují, že asi je nejvyšší čas. Souhlasíte s tím, Jiří Pehe?\nJiří PEHE, politolog -------------------- Koneckonců jednoho kandidáta už známe, Václav Klaus oznámil už před několika měsíci, že bude znovu kandidovat, takže pokud to dělá stávající prezident, tak nevidím důvodu, proč by neměl být hledán jeho protikandidát už teď.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Názor Lukáše Jelínka?\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- To, že prezidenta u nás volí parlament, to by ještě nemělo svádět k tomu, že ta volba se bude připravovat jenom několik týdnů před ní tak jako běžné hlasování na půdě sněmovny nebo Senátu. Za druhé myslím si, že i odpůrci Václava Klause uznávají, že je to v současnosti nejvýraznější česká politická osobnost a v okamžiku, kdy se má postavit proti Václavu Klausovi protikandidát, tak je potřeba, aby měl dostatek času na to, aby profiloval jednak sám sebe a jednak aby získal politickou podporu.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Už před volbami se hovořilo o prezidentské volbě, ať už před těmi do Poslanecké sněmovny, tak také před těmi senátními, kdy si jednotlivé strany mohly vybudovat určité pozice. V této souvislosti by možná někoho mohlo překvapit, že když vznikla koaliční vláda, že součástí té dohody nebylo ujednání o prezidentském kandidátovi, je to dáno tím, že ta vláda se rodila tak těžko, že má jenom křehkou většinu a že na to nebyl svým způsobem čas.\nJiří PEHE, politolog -------------------- Já si myslím, že ten důvod je prostý, ty tři strany se dokázaly shodnout na tak těžkých tématech nebo kompromisech, jako je třeba postup k Evropské unii, ačkoliv jedna z těch stran je euroskeptická a ty dvě ostatní jsou proevropské, ale nedokázaly se shodnout nebo nedokázaly by se shodnout na osobě prezidenta, protože zelení zejména si Václava Klause jako prezidenta nepřejí, takže to bylo nepřekročitelné a ten důvod spočívá v tom ..., a myslím si, že udělali rozumnou věc, když tu dohodu na osobě prezidenta nechali stranou.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Občanští demokraté se už nechali slyšet, že budou podporovat Václava Klause, alespoň vedení tak hovořilo o tom, jak to nakonec bude. To se ukáže až v průběhu té volby, tím pádem zbytek koalice byl postaven před hotovou věc. Buďto se přiklonit k ODS a podporovat Václava Klause, anebo naopak se postavit proti koaličnímu partnerovi a začít hledat jiného kandidáta.\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- Před hotovou věc byla i svým způsobem postavena i ODS, protože Václav Klaus zveřejnil svoji kandidaturu ještě dříve, než vlastně se k té kandidatuře přihlásila výkonná rada občanských demokratů. Jinak já mám dojem, že ta situace je velmi podobná té situaci před minulou prezidentskou volbou, kdy Špidlova koalice také nebyla schopna nebo ochotna při svém sestavování včlenit do koaliční smlouvy otázku prezidenta republiky, což se potom, mám dojem, zejména Vladimíru Špidlovi, ale svým způsobem i Cyrilu Svobodovi mstila. Ale jinak byla docela zajímavá věc, že právě to, že prezident je volen parlamentem, tak to svádí nebo dává prostor k určitému obchodování, k určitému handlování s tím prezidentským postem a já mám skoro dojem, že jsou politici, kteří mají dojem, že není potřeba všechno vyobchodovávat při vyjednání koaliční smlouvy, že je tam prostě potřeba nechat si otevřený prostor i pro ten zbytek volebního období. Pro srovnání uvedu, že v případě přímé volby prezidenta by tedy tato možnost odpadala, naopak mnohem jednoznačněji by se tam profilovali proti sobě kandidáti různých politických proudů.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Já bych ještě chvíli zůstal u těch kandidátů. Kdo se příliš o prezidentské volby nezajímá, tak by mohl mít dojem, že se může přihlásit kdokoli, ale ono to tak není, on musí být podpořen nejméně deseti poslanci nebo deseti senátory. To zas není až tak nepřekonatelný problém získat tu podporu, proto Václav Klaus mohl dopředu bez konzultace s nějakou stranou prohlásit, že bude kandidovat. A lze očekávat, že takto by se mohl zachovat někdo jiný.\nJiří PEHE, politolog -------------------- Václav Klaus samozřejmě to udělal chytře, protože on si je vědom toho, že ho musí nejprve někdo nominovat, ale on se jakoby ucházel o tu nominaci, když prohlásil, že má zájem kandidovat znovu, takže on se sám ..., samozřejmě nekandidoval, nicméně jeho šance být kandidován hraničí s jistotou, takže tam nebylo žádného důvodu pro něho, proč to neříct.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Když se podíváme na realitu, tak je zřejmé, že Václav Klaus se může opřít o určitý počet poslanců a senátorů, na druhé straně se zatím tak pouze uvažuje o tom, kdo by se mohl postavit proti němu. Nejviditelněji se zatím přihlásil k tomu, že by se hodlal utkat s Václavem Klausem Jiří Dienstbier. Ten by se měl spolehnout na podporu, dalo by se říci, těch, kteří nechtějí, aby se Václav Klaus stal znovu prezidentem. V této souvislosti tvrdí, že už zahájil určitá zákulisní jednání. Může si politik sám na vlastní triko vyjednat dost silnou podporu, když za ním nikdo nestojí, protože je to těžké? Svým způsobem Václav Klaus, i když je nyní prezident, tak je spojován s Občanskou demokratickou stranou, ostatně je čestným předsedou této strany, a Jiří Dienstbier nemá za sebou nějak silnou podporu. Lukáš Jelínek.\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- No, já si předně nemyslím, že by Jiří Dienstbier si o to sám osobně řekl, protože, alespoň co já jsem si s ním shodou okolností na jaře povídal, tak on říkal: "Chodí za mnou politici, chodí za mnou novináři, ptají se mě, jestli bych do toho nešel. Ovšem co mám od nich chtít? Mám od nich chtít jasnou podporu, deklarování ustavní skupinky senátorů a poslanců proto, abych mohl být navržen, nebo mám mluvit o svých názorech?" Nakonec Jiří Dienstbier, předpokládám, zvolil druhou cestu, že využívá vlastně té debaty o tom, že by mohl být kandidátem k tomu, aby prezentoval své politické názory. Já si myslím ale hlavně, že je důležité to, že zatímco v té minulé prezidentské volbě tady pohořelo několik kvalitních kandidátů prostě jenom proto, že ta volba nebyla připravená a že se sháněli na poslední chvíli, tak mám dojem že politické strany se letos trošku bojí nominovat kohokoliv proti Václavu Klausovi, protože se bojí, že by mohli pohořet tak jako v těch minulých prezidentských volbách. A tedy v této situaci já jsem rád, že alespoň někdo je ochotný říct za těch a těch okolností jsem ochoten za to ochotný jít i za tu cenu, že třeba v té prezidentské volbě neuspěji.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Když jsme u toho srovnání s tou minulou prezidentkou volbou, tak tam se svým způsobem ukázalo, že ti lidé, kteří stojí mimo politiku, tak svým způsobem nemají velikou šanci, že když se hledá kandidát, tak asi schůdnější cesta bude skutečně hledat nějakou osobnost v řadách, ať už současných nebo bývalých politiků.\nJiří PEHE, politolog -------------------- Zdá se, že skutečně hledat prezidenta mimo politické struktury, to znamená jak mimo ty současné politické struktury, tak člověka, který nemá ani tu minulou politickou zkušenost, je poměrně problematické. Na druhou stranu tady vidím určitý posun v tom že přece jenom se do toho boje o to prezidentské křeslo zapojil coby možný protikandidát Václava Klause někdo, kdo má politickou minulost výraznou, byl to výrazný politik. To si myslím, že tu věc posouvá trochu, trochu dále. Ono se sice argumentuje, že Jiří Dienstbier vlastně ztratil většinu těch politických soubojů, ale to bychom mohli říct o Václavu Klausovi taky. On prohrál několikery volby a nakonec byl na jeho místo v čele ODS zvolen někdo jiný, taky částečně proto, že Václav Klaus už za sebou měl několik porážek a přesto o tom byl schopen v tom boji o prezidentské křeslo uspět.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- On někdo může zas argumentovat tím, že před tím měl i několik vítězství, kdežto o Jiřím Dienstbierovi se hovoří, že prohrál volby v roce 92 a že neuspěl i v senátních volbách, že prohrál volby v roce 96. Ale obecně odhlédněme od osoby Jiřího Dienstbiera. Je důležité, jaký byl tem případný prezidentský kandidát volebním lídrem?\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- No, tak na jedné straně člověk, který kdy vedl politickou stranu nebo byl politickým lídrem, tak a úspěšný, tak se předpokládá, že bude mnohem lépe manažovat ty politické procesy, které občas také jsou řešeny na Pražském hradě. Na druhou stranu není to bezpodmínečně nutné, možná, že právě v této situaci, kterou v této chvíli prožíváme, je možná důležitější, aby to byla výrazná politická figura, která dokáže komunikovat s různými politickými stranami a různými politickými proudy. Ostatně získávání podpory na tu volbu, která proběhne na začátku příštího roku, asi jinak nepůjde, protože kdyby to byl vyhraněně stranický kandidát, tak by ho to spíše handicapovalo.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Znamená to tedy, že hlava státu nemusí být nutně schopný volební lídr, že svým způsobem ty schopnosti nemůže až tak využít?\nJiří PEHE, politolog -------------------- Myslím si, že prezidentská funkce je už svoji povahou úplně jiná než funkce stranického lídra, a proto taky já si ani dokonce nemyslím, že tam nutně musí přijít osoba s výraznou politickou zkušeností, ze stranické politiky nebo dokonce s nějakými minulými politickými funkcemi, já si skutečně myslím, že tak jako se co děje v mnoha jiných zemích, kde je prezident volen tímto způsobem a má podobné pravomoci jako v České republice, tak to může být skutečně jak bývalý politik, tak třeba předseda Ústavního soudu nebo předseda podobně nějaké instituce. To jsme viděli v Maďarsku, viděli jsme to v mnoha dalších zemích. A ti lidé se nakonec osvědčí víceméně i proto, že ten prezidentský úřad je koncipován tak, že ho nedělá ten politik, ale on do určité míry ten úřad stvoří tu osobnost toho politika. Ono se stačí podívat na Václava Klause. Když do toho úřadu nastupoval, tak to byl, řekněme, řekněme končící stranický politik, který v průzkumech popularity byl někde na třiceti procentech, rozhodně v těch nižších patrech a v okamžiku, kdy vstoupil do toho úřadu, tak jeho popularita vyletěla nahoru někam k sedmdesáti, osmdesáti procentům. A proto také já říkám, že v České republice nejpopulárnějším politikem je úřad prezidenta.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Dovede si Lukáš Jelínek představit v poměrech České republiky, v poměrech české politické scény, že by se většina stran nebo alespoň poslanců a senátorů, kdyby to nešlo po stranické linii, shodla na nějaké osobnosti, která by neměla žádné vazby na politiku, ať už ze současnosti nebo z minulosti?\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- Představit si to samozřejmě umím. Mohl by to být určitý úhybný manévr politických stran a koneckonců zaznívají volání po lidech z akademické sféry, po paní Illnerové, po jejím předchůdci ve vedení nebo nástupci ve vedení akademie věd a dalších lidech, po ekonomu Janu Švejnarovi. V průzkumech veřejného mínění, když se dělaly ne příliš úplně vážně, tak tam přece padala i jména typu Marka Ebena, nebo Zdeňka Svěráka. Umím si představit, že politici by se dokázali shodnout na ledaskom, zvlášť pokud bychom hovořili o té takové té spíše oficiální, takové té lehce teatrální části prezidentské role. Na druhou stranu prezident má pořád ještě i v našem ústavním systému několik, sice ne mnoho, ale velmi jaksi zásadních kompetencí při jmenování nejrůznějších státních úředníků a tam už nestačí jenom, aby to byl prezident populární nebo aby to byl prezident průnikový napříč politickým spektrem, ale aby to byl člověk jenom základním politickým rozhledem. A mám dojem, že nakonec i v těch posledních krocích budou politické strany motivovány k tomu, aby se nesnažily utíkat k nějakým nepolitickým jménům jenom prostě proto, aby nemusely vést nepříjemné diskuse, ale nakonec, že se podaří najít skutečně politickou osobnost.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- O tom jsem chtěl mluvit, o té motivaci politických stran, protože určitá motivace tam je, když podporují nějakého kandidáta, může se to nějak ilustrativně ukázat na právě probíhajícím volebním období, kdy byla motivace části sociální demokracie za každou cenu nezvolit Miloše Zemana. Nakonec to dospělo k tomu, že tedy byl zvolen Václav Klaus, stal se prezidentem a přitom fungovala vláda, kde byla koalice ve složení sociální demokracie, lidovci a unionisté tenkrát, takže ta motivace části sociální demokracie byla zřejmá, ale jak se to pak promítlo do toho fungování v reálném politickém životě?\nJiří PEHE, politolog -------------------- No, to je samozřejmě velký problém způsobu volby českého prezidenta. Každá politická strana chce mít na Hradě svého člověka, každá si to představuje trochu jinak, kdo ten jejich člověk má být. Ono to dokonce jde tak daleko, že i části různých politických stran by chtěly mít svého člověka na Hradě, takže to se projevilo při té minulé volbě, kdy část sociální demokracie chtěla Miloše Zemana, část ho nechtěla, protože se ho vcelku po právu obávaly v té funkci, že by z Hradu řídil Vladimíra Špidlu a jeho, jeho vládu. Takže ten problém s touto parlamentní volbou je skutečně v tom, že potom s tím postem nejrůznějším způsobem handluje a očekává se od něho mnoho věcí. Bohužel pro ty politické strany, oni si to často neuvědomují, nakonec ten prezident dokonce i tak stranicky vyprofilovaný, jako je Václav Klaus, musí dělat určitá rozhodnutí, která nejsou vždy úplně akceptovatelná pro celou tu politickou stranu, ze které vzešel, takže nyní já bych se vůbec osobně nedivil, kdybychom se dozvěděli po, řekněme, prvním kole volby prezidenta, že prezident nedostal všechny hlasy z ODS, protože on je určitě velmi považován, velmi pozitivně viděn částí ODS nebo většinou ODS, ale jsou tam určitě lidé, kteří jsou z různých důvodů zklamáni třeba tím jeho povolebním jednáním a dalšími kroky.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- To by se ale k tomu musel někdo veřejně přiznat, protože volby je taná nebo by musel být ten počet takový, že by bylo zřejmé, že to musel být někdo, kdo nehlasoval z ODS.\nJiří PEHE, politolog -------------------- Právě proto a také, když vidím nejrůznější, v médiích nejrůznější aritmetické výkony, které předvádějí různí analytici, kdy nám sčítají hlasy a říkají nám, kolik má Václav Klaus hlasů jistých a nejistých a kolik potřebuje získat, tak to jsou spekulativní úvahy, protože tvrdit, že potřebuji devatenáct hlasů k těm, které bude mít od ODS, znamená, že ten člověk, který takto spekuluje, si je naprosto jist, že nedostane všechny hlasy od ODS. Ale to je tajná volby, tam skutečně může být i v ODS celá řada lidí, pro kterou může být ten protikandidát přijatelnější z různých důvodů.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Já bych ještě chvíli zůstal u té motivace. Tak tam je zřejmě, že mít na Hradě svého člověka se může vyplatit v momentu, kdy se jedná po volbách o sestavení vlády, kdy prezident přece jenom určitým způsobem to jednání může ovlivňovat, směřovat určitým směrem. Může to být ta hlavní motivace, mít na Hradě svého člověka?\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- No, tak souviset to s tím samozřejmě může. Na druhou stranu si umím představit sociální demokraty, kterým by nemusel vadit Václav Klaus na Pražském hradě jako možný budoucí zastánce velké koalice, takže jaksi ty, ty motivace můžou být skutečně různé uvnitř jednotlivých politických stran, jak kolega Pehe říkal. Jinak já mám dojem, že právě to sčítání hlasů, kolik který kandidát může dostat, že je zavádějící ještě z jednoho důvodu. Oni ty politici jsou lidé z masa a kostí, dvě stě osmdesát jedna poslanců a senátorů, to nejsou všechno výrazní političtí lídři, kteří se strategicky rozhodují podle toho, jak bude prezident dál formovat vlastní politický vývoj v zemi. A může se potom také velmi snadno stát, že hlasují pouze na základě osobních sympatií a antipatií, tak jak to probíhalo při té minulé volbě. Nebo na základě toho, že třeba, tak jak se stalo v případě jednoho z ministrů Špidlovy vlády, který nebyl kandidátem sociální demokracie jenom proto, že mu přišel být podezřelý, protože kdysi podepsal Smíření 95 a protože se zastává nároků katolické církve, to znamená, že ty důvody a motivace můžou být různé uvnitř politických stran, ale i u jednotlivců.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Když jsme u těch čísel, tak teoreticky by mělo stačit sto čtyřicet jedna hlasů ve třetí volbě, kdy se sčítají hlasy poslanců a senátorů. ODS jich má sto dvaadvacet. Jak se na tyto počty dívá právě Jiří Dienstbier, tedy člověk, o kterém se uvažuje jako o soupeří Václava Klause?\nJiří DIENSTBIER -------------------- Potřebujete sto čtyřicet jedna hlasů poslanců a senátorů. Ty nemá nikdo sám o sobě, takže zatím to probíhá spíš na takové úrovni debat jednotlivých poslanců a senátorů z různých klubů. Co je snad povzbuzující, je to, že to jsou poslanci a senátoři z různých klubů.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Tolik Jiří Dienstbier. Posloucháte pravidelný diskusní pořad Studio STOP, tentokrát je zaměřena na volbu prezidenta republiky, ke které by mělo dojít na začátku příštího roku. Hosty ve studiu jsou politologové Jiří Pehe a Lukáš Jelínek. Jiří Pehe by chtěl reagovat.\nJiří PEHE, politolog -------------------- Nejen na ta čísla, spíš bych reagoval ještě na to, jestli je výhodou míti prezidenta z vlastní strany, nebo nemíti prezidenta z vlastní strany. Já si totiž myslím, že někdo tak vlivný, kdo sedí v prezidentském úřadu a přišel z jedné specifické strany, může být pro tu stranu určitou výhodou třeba v období před volbami a tak dále, přidávají jakoby procenta, a zároveň může působit rozkladně na tu stranu, protože on má své favority a tak dále. To jsem viděli v případě ODS. Já si myslím, že ty současné odstředivé tendence v ODS, ačkoliv jsou dosti zjednodušeně jaksi vykreslovány jako spor mezi ekonomy, kteří mají určitou představu o reformě, a dalšími lidmi v ODS, tak jsou také spojeny právě s působením Václava Klause v prezidentské funkci. Je známo, že pan Topolánek není jeho člověk, jeho spojenec. On má v ODS svoje spojence. A pokud bude Václav Klaus zvolen i s pomocí, řekněme, nakonec všech hlasů ODS, tak podle mého soudu ODS poměrně dosti riskuje, protože se skutečně může stát, že se kvůli Václavu Klausovu už podruhé rozštěpí.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Když hovoříme o šancích Václava Klause, tak to číslo sto dvacet dva asi nemusí být úplně přesné, protože ne všichni občanští demokraté si dovedou představit Václava Klause opět na Hradě. Může tedy dojít k tomu, že by prezidentská volba mohla být svým způsobem rozbuškou uvnitř ODS?\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- Stát se to pochopitelně může. Ačkoliv by to ukazovalo velkou neprofesionalitu vedení ODS, kdy by vlastně dopustila té opakované otcovraždy Miloše Zemana z té minulé prezidentské volby v sociální demokracii. Ale stát se to pochopitelně může, protože se ukazuje, že v ODS se v tuto chvíli vyskytují poltické proudy, které jsou nespokojeny jak s obsahem, tak i se stylem vystupování Mirka Topolánka, které mají mnohem jaksi jasnější a mnohem strukturovanější představu a vývoji pravicové konzervativní politiky a v tom okamžiku se může hodit jakákoli záminka pro, na rozbujení dalších stranických nepokojů.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Tady je zajímavé, že v současné době probíhají spory uvnitř ODS o veřejných financí a v této souvislosti někteří občanští demokraté tvrdí, že pokud se nepodaří prosadit tu reformu, tak to může mít vliv i na prezidentskou volbu, ale argumentují poněkud netradičně. Ne tím, že by mohlo dojít k rozpadu vlády, že by se mohla otevřít otázka, dejme tomu, předčasných voleb, ale tím, že by byli považováni koaličními partnery za neseriózní, když nedodrží dohody týkající se reformy, ale žádná dohoda o prezidentském kandidátu není. Takže jak se dá číst tento argument, který v současné době zaznívá?\nJiří PEHE, politolog -------------------- Já myslím, že to je argument zástupný do určité míry a že skutečně ODS velmi připomíná v tom současném stavu sociální demokracii z doby před pěti roky, kdy se také nevedly otevřeně debaty o tom, zdali Miloš Zeman ano nebo ne nejprve alespoň, ale vedly se debaty o tom, zdali se má dělat koalice spíše s komunisty, nebo s někým jiným, zdali je správně nastartovaná reforma. Miloš Zeman do toho neustále různým způsobem mluvil, ale často ani ne on sám, ale lidi, které měl v sociální demokracii, mluvili za něho. A to, si myslím, připomíná tu situaci v ODS do určité míry, protože koneckonců v ODS jsou lidé, kteří jsou s Václavem Klausem velmi těsně spjati, a ti buď čekají na svoji příležitost, anebo se snaží profilovat na jiných tématech. To znamená, půjdou proti tomu současnému vedení na základě jiných témat, ale ve skutečnosti si myslím, že tam vzadu vždycky jaksi v jejich mysli je to vědomí, že nakonec, pokud by se skutečně, řečeno lidově, lámal chleba, tak mají blíže k tomu, kdo bude rozhodovat o tom, kdo bude například předsedou vlády příštím a podobně.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Kdybych se držel způsobu volby, která je tajná, tak znamená to, že svým způsobem zaručuje takzvané divoké hlasování? Že nakonec stejně poslanci a senátoři si udělají, co budou chtít, a nebudou ctít nějakou stranickou linii?\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- Vyloučit se to pochopitelně nedá, ale já mám dojem, že po zkušenostech z té minulé prezidentské volby se tady budou snažit stranické sekretariáty o jakés takés dodržování teze stranické linie pohlídat všemi možnými prostředky, jak jen to půjde. Ale jestli budou úspěšné, těžko říci, protože v tuto chvíli se možná na pozadí té prezidentské volby začnou vytvářet úplně nějaké nové jiné koalice nebo nějaká jiná spojenectví, alespoň tomu tak být může, a v tom okamžiku vlastně nemůže žádný stranický /nesrozumitelné/ tomu zabránit.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Když hovoříme právě o způsobu volby, tak svým způsobem je to ale takový protimluv tomu, že se v České republice pohlíží na prezidenta jako na nadstranického, protože ho volí poslanci a senátoři, volí ho na základě nějakých politických dohod a ty většinou dojednávají jednotlivé strany. Není to přežitek, hovořit o nadstranickém prezidentovi, o nutnosti nadstranického prezidenta, když ho stejně ho musí zvolit a protlačit na Hrad určitý politický blok? Jiří Pehe.\nJiří PEHE, politolog -------------------- Ta nadstranickost je samozřejmě spíše určitý styl toho, jakým způsobem si prezident počíná. On má samozřejmě vždycky své preference a dokonce i Tomáš Garrigue Masaryk nebo Edvard Beneš byli blíže určitým politickým stranám než jiným a bylo to, veřejně, veřejně se to vědělo. Dokonce Beneš přišel přímo z jedné strany, takže tam, tam je určitá tradice a tam jde spíše o to, jakým způsobem je ten prezidentský úřad pak vykonáván. A Václav Klaus samozřejmě, pokud jde o ideologické postoje, tak je velmi blízko Občanské demokratické straně rozhodně se profiluje jako pravicový politik, alespoň těmi deklarovanými postoji, ale na druhou stranu i on musí za určitých okolností přece jenom jakoby stát nad politickými stranami a hledat řešení, které už z toho titulu, že to je hlava státu, které je dobré pro celý stát. A tam samozřejmě nemůže uspokojit nikdy všechny politické strany, ani, ani tu svou. Takže ten problém nadstranictví je takový, řekl bych, docela mlhavý, nicméně zároveň má důležitý obsah, protože lidé si jaksi instinktivně spojí s tou kterou osobou nadstranictví, anebo naopak nedostatek toho nadstranictví. A tady bych argumentoval, že Václav Klaus v tom, co deklaroval v předvolebních projevů před minulou volbou prezidenta, příliš neuspěl. On chtěl být skutečně nadstranickým prezidentem, ale velmi těsně byl spjat nejen celkově s tou pravou částí politického spektra, ale se svou bývalou stranou.\nPetr HARTMAN, redaktor -------------------- Může se to vůbec někomu podařit být nadstranickým prezidentem, když vděčí za zvolení stranám?\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- No, já bych předně nemluvil o nadstranickosti, spíš o schopnosti hledat a nacházet konsensus. To je možná přesnější, protože s Václavem Klausem skutečně to období nadstranickosti podle mě jednou provždy skončilo a konec konců to, že on se v současnosti snaží prezentovat jako strážce těch základních ideových pilířů ODS, který dokonce v okamžiku, kdy ODS procházela krizí, tak začal uvažovat o možnosti nebo pohrozil možností založení nebo vzniku nějaké jiné poltické strany, tak v tom okamžiku podle mě už nešlo mluvit o nadstranickosti. Ale nemyslím si, že by to bylo špatně, protože neočekávejme od prezidenta, že to bude člověk, který se nedokáže orientovat v tom, v tom pravém ideovém světě. Tam by možná spíš bylo /nesrozumitelné/, aby to byl člověk, který dokáže se všemi komunikovat, dokáže si se všemi sednout za jeden stůl a nebude jedny upřednostňovat před druhými. A myslím si, že to se podařit může, byť pochopitelně ten rezervoár kandidátů, kteří by tady tyto všechny podmínky splňovali, je velmi úzký. Takových lidí možná najdeme tři, čtyři, pět.\nJiří PEHE, politolog -------------------- Já bych k tomu možná ještě dodal takový bonmot, Masaryk a Havel byli vyneseni do svých funkcí historií, kdežto jejich následovníci už byli vyneseni do svých funkcí politikou. A i z toho důvodu nemohou být, řekněme, tak apolitičtí nebo nadstraničtí, jako byli ti, ty osobnosti, které tam vynesla prostě historie kvůli určité souhře velkých historických náhod.\nPetr HARTMAN, redaktor -------------------- Když už zde padlo jméno Václava Havla, tak samozřejmě on se také různě vyjadřuje k tomu, kdo by mohl být prezidentem, a on řekl, že by to měl být hlavně takový člověk, který se zajímá o ideu státu, o jeho dlouhodobou vizi a neplete se příliš do toho běžného chodu. Lukáši Jelínku?\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- To je pochopitelně otázka názorů. Umím si představit kolegy nebo politiky, kteří budou mluvit o tom, že by prezident by měl naplno využívat všech svých, všech skulinek ve svých pravomocích, aby prostě uplatňoval určitou politickou, určitou politickou vůli. A já bych mu to nezazlíval, ale mám dojem, že právě ta zkušenost s Václavem Havlem nebo vlastně to, co v současnosti opakuje i Jiří Dienstbier, když mluví o tom, že rezident by neměl být tím, který mluví prostě do všech otázek života, státu, do všech otázek života a společnosti nezávisle na tom, jestli jim rozumí, nebo nerozumí a že by to měl být člověk, který nebude vnášet úzce ideologický pohled na Pražský hrad, tak to si myslím, že pochopitelně tady tenhlec ten požadavek je oprávněný a kdyby se takový člověk podařil najít, bylo by to ideální.\nPetr HARTMAN, redaktor -------------------- Názor Jiřího Pehe.\nJiří PEHE, politolog -------------------- Ještě bych se vrátil k té ideji nadstranictví, že s tím souvisí ten chod státu, že totiž prezident by neměl být někdo, kdo se nezbavil představy, že ještě stále vládne v tom státě, skutečně. Protože česká republika je parlamentní demokracií a ten hlavní zdroj moci politické je ve vládě a v jejím předsedovi a prezident skutečně může přispívat k tomu chodu státu, tak aby fungoval dobře, tím, že jmenuje ty správné úředníky, že využívá svých pravomocí, jako jsou třeba milosti, amnestie nebo veta, takže to dává smysl. A to je samozřejmě záslužná činnost. Může svoji zemi dobře reprezentovat v zahraničí coby hlava státu, tedy představitel nás všech, ale neměl by být posedlý představou, že vlastně jakoby nahrazuje nebo má nahrazovat předsedu vlády. A tam vidím určitý problém právě s takto výrazným politikem, který v té funkci předsedy vlády byl a byl dlouho v čele strany, která nyní má předsedu vlády. A myslím si, že to pro Václava Klause někdy je strašně těžké, aby, aby skutečně se omezil pouze na zabezpečování toho běžného provozu státu v roli toho nejvyššího státního úředníka, aby si o sobě nemyslel, že je skutečně ještě stále tím nejvýše postaveným politikem.\nPetr HARTMAN, redaktor -------------------- Lukáš Jelínek.\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- Ne, já si myslím že to je docela jako zásadní věc, protože prezident ako špička a součást exekutivy, tak je pochopitelně špatně, když prezident s exekutivou nebo s vládou bojuje, ale ještě mnohem horší možná je, když tu vládu někam za sebou vleče, protože to už se opravdu vymyká z jeho kompetencí.\nPetr HARTMAN, redaktor -------------------- Když jsme u pojetí prezidentské funkce, tak samozřejmě na to existují nejrůznější názory. Co si o tom myslí člen Topolánkova kabinetu za KDU-ČSL Cyril Svoboda?\nCyril SVOBODA, ministr bez portfeje /KDU-ČSL/ -------------------- Pozice hlavy státu je pozice navýsost politická, to není tak, že je prezident a politici. Prezident je nejvyšší politik v naší zemí a já očekávám, že bude víc kandidátů a že ty kandidáti představí svoji vizi na těch pět let. To nemůže nikdo říct: "Vy mě znáte, já jsem tady byl, já nevím,v té a té funkci," ale je potřeba tu vizi přednést, protože to se má vzít vážně.\nPetr HARTMAN, redaktor -------------------- Tolik Cyril Svoboda z KDU-ČSL. Souhlasí Jiří Pehe s tvrzením, že prezident je nejvyšší politik v zemi?\nJiří PEHE, politolog -------------------- Já s tím vůbec nesouhlasím, já se musím proti tomu ohradit. Pokud by byl prezident nejvyšším politikem v naší zemi, tak žijeme ve Spojených státech amerických a nikoliv v České republice. V České republice je nejvyšším politikem většinou předseda té strany, která vyhrála volby, a také člověk, který sestavil úspěšně vládu poté a stojí v čele vlády. Protože prostě jsme parlamentní demokracie, nikoliv prezidentská republika. A prezident sice je součástí exekutivy, ale většina jeho pravomocí podléhá kontrasignaci členů vlády nebo předsedy vlády, takže on skutečně, i když má důležité pravomoci, tak ty pravomoci, tak ty pravomoci, které jsou výlučně jeho, těch zase není až tolik. A navíc i ten způsob volby prezidenta v České republice, to znamená, že ho volí nakonec parlament, naznačuje, že on nemá být považován za nejvyššího politika. Kdybychom to chtěli, tak ... nebo přiblížit se k tomu modelu, tak bychom museli přinejmenším zavést přímou volbu hlavy státu.\nPetr HARTMAN, redaktor -------------------- Posílit pravomoci, změnit tím pádem ústavu.\nJiří PEHE, politolog -------------------- Určitě bysme museli přinejmenším zavést tup přímou volbu, protože pak můžeme říkat nebo tvrdit, že prezident je zrovna tak jako ostatní politici přímo volen, vyhrál volby, což z něho skutečně dělá politika, ale prezident, který je do té funkce jmenován nebo volen parlamentem, tak je sice v té ústavní hierarchii na té nejvyšší příčce coby hlava státu, ale v lecčems se podobá i ostatním ústavních činitelům, kteří jsou jmenováni nebo veleni některými jinými ústavními institucemi.\nPetr HARTMAN, redaktor -------------------- Reakce Lukáše Jelínka.\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- Tak ponechme Cyrilu Svobodovi jeho jaksi velmi kuriózní názor na roli prezidenta v českém ústavním systému, ale přesto, pokud to tak cítí, tak tím spíš mě překvapuje, že vlastně podobně zásadně nepojala křesťanská demokracie volbu už toho minulého prezidenta. Mám dojem že už v tuto chvíli je to součást určitých vytáček nebo výmluv, se kterými se ale ostatně můžeme setkat napříč politickým spektrem v současnosti při hledání politického kandidáta, když jednotlivé strany spíš hledají záminky a důvody, proč mluvit spíše jakoby o vznešených hodnotách, jaký by to měl být člověk, než aby hledaly konkrétního kandidáta. A mám dojem, že KDU-ČSL se tady v tom motá snad ze všech stran v současnosti nejvíc.\nJiří PEHE, politolog -------------------- Já bych k tomu jenom dodal, že pokud by skutečně prezident byl nejvyšším politikem v zemi, tak by politici jistě již nyní byli ve víru předvolební kampaně, tak jako to činí před parlamentními volbami, kde skutečně se volí ten nejvyšší politik v zemi nebo nejvyšší politici v zemi, a nenechávali by to na posledních čtrnáct dní před prezidentskou volbou nebo popřípadě na nějaké dohadování po první neúspěšné prezidentské volbě.\nPetr HARTMAN, redaktor -------------------- Když jsme u toho názoru politiků na prezidenta, tak samozřejmě KDU-ČSL také tvrdí, že nový prezident by neměl dělat problémy při předsednictví země Evropské unii v roce 2009. Je to oprávněný požadavek?\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- Oprávněný požadavek to je, ale zároveň jsem z úst křesťanských demokratů tento týden zaslechl, že pokud, že se pokusí postavit vlastního kandidáta, což tedy je pochopitelně málo pravděpodobně, že jejich vlastní kandidát by mohl uspět, a pokud se to nepodaří, tak že budou spíše inklinovat k podpoře Václava Klause, což znamená ..., což ve mně vyvolává otázky, jak, nakolik se křesťanští demokraté shodují se současným prezidentem v pojímání Evropské unie, v pohledu na klimatické změny, v pohledu na roli neziskového sektoru ve společnosti nebo i v pohledu na roli, dejme tomu, katolické církve ve společnosti. Takže pochopitelně, že ta evropská otázka je velmi důležitá ale opět mám dojem že slouží spíš jenom jako určitá záminka nebo jako určitý klacek, protože zatím tady ještě nezazněla od jednotlivých politických stran kritéria, co by tedy měl ten prezident v rámci toho předsednictví dělat. Jestli by měl skutečně tedy pouze reprezentovat vládní vůli, anebo jestli by se měl snažit vyvíjet některé aktivity navíc a pokud ano, tak jaké.\nJiří PEHE, politolog -------------------- No, já bych k tomu jenom dodal, že opět jsme v parlamentní demokracii a ta otázka předsednictví České republiky a role prezidenta by měla být za ideálních podmínek prostě podružná. Prezident Klaus mluví do záležitostí Evropské unie, jezdí na summity místo pana Topolánka, občas jenom proto, že je skutečně předsedou té strany, čestným předsedou té strany, která momentálně je nejsilnější vládní stranou, ale za normálních okolností by tomu vůbec nemělo být a jenom jako příklad uvedu předsednictví německé. Slyšel kdy kdo o německém prezidentovi během toho německého předsednictví? To byla celou dobu Angela Merkelová a tak to má být, protože ona je předsedou vlády, nikoliv, nikoliv prezident.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Já bych se zastavil u volby z úhlu pohledu, o kterém už jsme hovořili, že zde je určitý, dalo by se říci, favorit, tím je Václav Klaus a proti němu zatím nestojí jasný kandidát, hovoří se tedy o Jiřím Dienstbierovi a v této souvislosti se tvrdí, že pokud má mít ta prezidentská volba smysl jako nějakého důstojného souboje, tak musí proti Václavu Klausovi stát jenom jeden kandidát. Když se podíváme na to, že kandidáty jich může navrhnout nejméně deset poslanců nebo senátorů, nás očekává taktika, že kdyby zde byl jeden kandidát, že někdo vytvoří jiného kandidáta, jen aby se to rozměnilo, aby k tomu souboji nedošlo. Jiří Pehe.\nJiří PEHE, politolog -------------------- No, já bych argumentoval, že pokud nějaká skupinka nebo nějaká malá strana bude nominovat svého kandidáta, tak nám v podstatě jenom říkají mezi řádky, že chtějí znovuzvolení Václava Klause, protože po zkušenostech s tou minulou volbou je naprosto jasné, že pokud se všechny politické strany, které údajně nechtějí Václava Klause znovu ve funkci prezidenta, nedohodnou na společném kandidátovi s dostatečným předstihem před tou prezidentskou volbou a nebudou ho jednoznačně podporovat a vytvářet pro něho i v médiích a v tom veřejném prostoru určité předpolí, tak vůbec nemá nikdo proti Václavu Klausovi šanci, proto si já osobně myslím, že Václav Klaus bude znovu zvolen. Ty strany si počínají opravdu beznadějně v tomto smyslu a bude znovu zvolen, znovu zvolen by snad nebyl jedině v případě, kdyby nastalo to, o čem jsem již mluvil, totiž, že by v ODS samotné existovala dostatečně silná skupina lidí, kteří využijí té tajné volby k tomu, aby Václav Klaus znovu zvolen nebyl.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Ale je pravděpodobné, že bude zvolen v té fázi, kdy bude potřeba hlasů senátorů a poslanců těch, kteří se zúčastní hlasování, že to nebude tak, že by hned na poprvé získal nadpoloviční většinu ze všech poslanců a zároveň nadpoloviční většinu všech senátorů.\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- Já mám dojem, že jedna z příčin úspěchů Václava Klause v té minulé volbě byla právě ta, že zůstával jediným a opakovaným kandidátem ODS, zatímco všichni ostatní kandidáti se proměňovali a střídali. Jinak co se týká těch motivací politických stran, proč by třeba někdo měl tendenci rozmělnit nebo zmařit tu prezidentskou volbu nebo volbu Václava Klause protikandidáta. Já si dovolím jít v těch spekulacích ještě trošku dál, protože já bych si uměl za jistých okolností představit, že tady můžou být ty politické síly, kterým se Václav Klaus na Pražském hradě hodí. Už jenom prostě proto, aby se vůči němu mohly ve své politické praxi omezovat, protože někdy, alespoň některé postoje českých zemí, mi přijdou takové, že můžou být Václava Klause a jeho velmi extrémní názory na některé otázky můžou být mu vlastně vděčni, že na tom Pražském hradě sedí.\nJiří PEHE, politolog -------------------- S tím se dá samozřejmě souhlasit. A já bych ještě dodal, že v případě, že se politické strany nebudou schopny, teda ty strany, které nechtějí Václava Klause, alespoň oficiálně ho nechtějí, nebudou se schopny dohodnout na společném kandidátovi, tak si myslím, že by skoro bylo lepší provést takový test a nechat Václava Klause kandidovat samotného v tom prvním kole prezidentské volby. A v případě, že by nedostal tu většinu potřebnou, tak pak proti němu nasadit nějakého společného kandidáta.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- A dalo by se říci, že v případě, že by se ty ostatní politické strany shodly na jednom kandidátovi, že to může mít vliv na budoucnost vládní koalice, že by se mohlo hovořit o tom, tak dejme tomu, se tady zformuloval určitý politický blok, který je třeba schopen shodnout na sice jenom kandidátovi na prezidenta, ale pak by se mohly třeba shodnout i na dalších věcech, ať už je to na zformulování nové vlády a tak dále. Mohl by to být nějaký signál?\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- Docela určitě. Já mám dojem, že ta motivace by byla velmi silná, kdyby vybudovat vlastně na pozadí té prezidentské volby a té prezidentské koalice třeba případnou novou vládní koalici. Ale hodně by to záleželo nebo otestovalo by to především stabilitu té současné vlády a těch současných koaličních stran a jejich lídrů, jestli jsou schopny spolu spolupracovat a vládnout i přes případný neúspěch Václava Klause.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Ono se tady totiž nehovoří o jedné věci. Pokud má být ta volba úspěšná, tedy kandidáta proti Václavu Klausovi tak se jí musí zúčastnit také komunisté. Nemůže to být problém?\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- Problém to samozřejmě být může a už dnes je jasné, že vzhledem k té aritmetice, pokud by teda skutečně zcela pro Václava Klause ta ideální situace, že by všichni poslanci a senátoři ODS volili pro něj, tak v podstatě ten kandidát nebo protikandidát nemůže uspět, pokud v jeho prospěch nebo v její prospěch nebudou hlasovat někteří komunisté. Takže by se dalo v opačném, jaksi s opačném znaménkem musela odehrát ta situace, která se stala během té minulé prezidentské volby. Komunistická strana prostě má v rukou do určité doby klíč k tomu, kdo bude prezidentem. Má ho opět a s tím se zřejmě nedá nic dělat. Tady spíše jde o to, nikoliv, zdali komunisté nebo pro koho komunisté budou volit, ale jakým způsobem se ten kandidát bude o její hlasy ucházet, zdali to bude takovéto chození na komunistických slibování jaksi za zavřenými dveřmi bůhvíčeho nebo zdali to bude obecný slib, že ten prezident bude reprezentovat všechny a že respektuje, respektuje to současného politické spektrum.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Já jsem to myslel z toho hlediska toho dopadu na další politický vývoj. Zda by nebylo přeci jenom komplikované, že sice nějaká koalice prezidentská, dalo by se říci, kdyby se zformovala, ale pak ji přetavit na tu koalici vládní. Právě s příslibem komunistů by asi bylo daleko složitější než zvolit nějakého člověk do čela státu, když to takhle řeknu.\nJiří PEHE, politolog -------------------- No, já myslím, že tam asi není příliš velká šance, že by pak vznikla nějaká koalice, v níž by, která by vznikla na základě podpory komunistů, ale spíše si myslím, že by to mohlo mít rozkladné účinky na tu současnou koalici s tím, že pak by se muselo vyjednávat buď o jediném většinovém řešení, tedy velké koalici, anebo o předčasných volbách. Každopádně to rozkladné účinky na tu současnou koalici mít může, protože ony ty politické strany se nebudou vůči Václavu Klausovi nebo k němu vyjadřovat na základě nějakých osobních emocionálních kritériích, my ho máme rádi nebo nemáme rádi, líbí se nám, nelíbí se nám, ale musí jasně říci, co jim na Václavu Klausovi vadí nebo případně imponuje. No, a tam samozřejmě se potom to politicky do značné míry může polarizovat, protože koneckonců tam se právě na tom nejlépe ukáže, že ta témata, kvůli kterým zelení, lidovci by případně nechtěli Václava Klause, je vlastně posunutý mnohem blíž k sociální demokracie než Občanské demokratické straně.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Já bych se ještě vrátil k tomu hlasování o reformách. Nemůže mít to hlasování skutečně vliv na prezidentskou volbu, teď myslím v tom slova smyslu, pokud by se vládě nepodařilo prosadit reformy, pokud by se na tom rozložila koalice, tak by čistě teoreticky mohlo dojít k pádu vlády a pak by se hledal asi nový model. Není příliš pravděpodobné, že by byly předčasné volby, což by mohlo vést k nějaké formě spolupráce mezi sociálními a občanskými demokraty a pak někdo může tvrdit, že problém prezidentské volby by byl vyřešen velmi jednoduše, že by součástí takové dohody mohla být shoda na Václavu Klausovi jako na prezidentovi na další funkční období. Co si o této spekulaci myslí Lukáš Jelínek?\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- To riziko velké koalice tedy se vždycky v tom vzduchu vznášelo a mám dojem, že to riziko nepominulo a je velmi úzce svázáno podle mě velmi právě s osobou Václava Klause na Pražském hradě. to znamená, že tady v tomhle tom bych tu spekulaci chápal. Na druhé straně, podle toho, jak ta současná vládní koalice postupně ustupuje od toho proreformního nadšení, tak skoro mám dojem, že když by reformy neprošly parlamentem, tak, že by to nemuselo znamenat nutně konec tedy této vlády, pokud se tam pochopitelně ještě na pozadí toho reformního neúspěchu neobjeví další problémy třeba i v jednotlivých koaličních stranách. Ale mám dojem, že pokud by přeci jenom k tomu došlo a v prezidentské volbě by Václav Klaus nebyl zvolen, tak že to by byla ta nejsnazší cesta a ačkoliv tam neexistuje žádná konstituční vazba, tak že by to byl celkem jasný signál pro to, aby politici začali uvažovat spíše než o nějakých nových koalicích, ať už velkých nebo součástí KSČM, aby začaly uvažovat o předčasných volbách.\nJiří PEHE, politolog -------------------- No, já k tomu mám dvě poznámky. Za prvé, Lukáš Jelínek použil ten, to spojení riziko velké koalice. Já velkou koalici, po pravdě řečeno, jako riziko nevidím. Za současných poměrů, nemyslím si, že velká koalice je šťastné řešení, to řeknu dopředu, také si nemyslím, že po zkušenostech s opoziční smlouvou by velká koalice nějakým zásadním případem nebo způsobem přispěla ke zlepšení politické kontury u nás, ale zároveň, když se podíváme na činění současné vlády v oblasti reforem, tak si myslím, že kdyby byla vznikla velká koalice, tak jak bylo dohodnuta na podzim minulého roku s tím reformním programem, který se příliš ani neliší od toho, co nyní prosazuje tato křehká koalice, tak ty reformy by byly už schváleny a byl by tady alespoň nějaký benefit toho všeho. To znamená, že by se Česká republika alespoň v té oblasti kontroly státních financí a penzijní reformy a podobně, někam posunula. Tato koalice prostě nemůže udělat v podstatě nic. Vidíme, že je neustále na pokraji, na pokraji nějaké krize. Druhá věc se týká právě prezidenta. prezident velmi využívá té křehkosti vládní koalice, takže on může pracovat s těmi různými proudy v ODS a stavět ty lidi proti sobě a tak dále. Takže to mu dává vlastně mnohem větší vliv, než by měl mít. A tady si myslím, že kdyby vznikla velká koalice, tak by Václav Klaus na Hradě ani nebyl takovým problémem, jako je, jako je dnes, protože ta vláda by byla prostě v tak silné pozici vůči němu, že by jako prezident v zahraniční politice byl odkázán tam, kde by měl být. A už vzhledem k tomu, že zřejmě předseda vlády by byl z ODS a ministr zahraničních věcí ze sociální demokracie, tak i jeho vliv na evropskou politiku by byl podstatně menší, než je dnes.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Když se hovoří o volbě prezidenta republiky, tak se také hovoří o tom, že by se mohl změnit způsob té volby, například byla určitá anketa nebo vnitrostranické referendum uvnitř sociální demokracie a z toho vyplynulo, že většina sociálních demokratů by byla pro přímou volbu prezidenta. Samozřejmě není pravděpodobně, že by se to stihlo pro prezidentské volby v roce 2008, ale z hlediska české ústavy, z hlediska rozložení, dalo by se říci pravomocí mezi ty pilíře, dalo by se říci české demokracie, bylo by to rozumné, měnit ten způsob volby, Lukáši Jelínku?\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- Můj argument pro možná není úplně politologický. Já mám dojem, že přímá volba prezidenta by především pomohla k nalezení užší vazby mezi veřejností a její politickou reprezentací. A to pochopitelně za těch okolností, kdy by se teda neměnil přímo politický systém na systém prezidentský, ale kdybychom přijali způsob nové volby prezidenta, vlastně vše, co s tím souvisí, třeba podle rakouského vzoru. Ale rozhodně mám dojem, že v tuto chvíli politické strany, které přicházejí s těmi úvahami o přímé volbě prezidenta, se chovají poněkud alibisticky, protože ten prostor pro vyjednávání o přímé volbě tady byl před volbami, byl tady při povolebních jednání. V tuto chvíli to spíše chápu jako určitý, jako určitý průvodní jev jakékoli prezidentské volby parlamentem. Ale pokud by se podařilo ten stav volby prezidenta republiky změnit, mám dojem že české demokracii by to rozhodně neuškodilo.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- A k čemu by byla lepší ta užší vazba, když se hovoří o tom, že skutečně ten vztah veřejnosti k prezidentské funkci je, dalo by se říci, už svým způsobem těsný, alespoň z hlediska nárůstu popularity člověka, když se ocitne v té funkci a nevadí tím pádem veřejnosti ani to, že toho prezidenta zvolili politici a nezvolili si ho sami?\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- No, to je na delší úvahy, protože podle mě je něco jiného získávat podporu pro jakéhokoliv prezidenta, který tady bude zvolen politiky, a něco jiného je, když vlastně budou přímo občané spolutvůrci vlastního růstu nějaké politické osobnosti a vyneseni do toho prezidentského stolce. V tom okamžiku bude nejenom, budeme nejenom sledovat možná prezidenta, který prochází davy jásajících a mávajících pionýrů, ale najdeme třeba i prezidenta, který dokáže jaksi mnohem lépe reprezentovat názory veřejného mínění a naopak lidé, kteří budou jeho počínání sledovat, se nebudou zabývat jenom těmi formalitami nebo těmi oficiálnímu stránkami výkonu jeho funkce, ale budou mnohem více sledovat také jeho vlastní politické názory, což se u nás v současnosti příliš neděje.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Názor Jiřího Pehe na přímou volbu?\nJiří PEHE, politolog -------------------- Tak pokud jde o její zavedení, tak já mám podobný, podobný názor, nemyslím si, že z ústavního hlediska by to byl až tak obrovský rozdíl. Ten rozdíl spočíval v tom, že samozřejmě přímo volený prezident, i kdyby se nijak nezvětšovaly jeho pravomoci, tak by měl jiný druh legitimity, což mu dává svým způsobem silnější, silnější postavení vůči politickým stranám a tak dále. Pokud jde o to, co říkal Lukáš Jelínek, tak s tím já souhlasím, protože si myslím, že tady je určitý deficit u nás. Řekněme zapojení občanů do, do politiky, přímo lidé opakovaně vyjadřují názor, že by se rádi této volby účastnili přímo, a protože koneckonců v podstatě zda-li to bude, nebo nebude, není nic proti ničemu, tak si myslím, že už jenom pro to, že by, že by to pomohlo možná určitému zkvalitnění nebo pocitu, že se nějakým způsobem zkvalitnil ten demokratický proces, tak by to také pomohlo určité větší legitimitě těch demokratických nebo demokratického systému u nás. Pokud jde o tu samotnou volbu a její zavedení, tak tam já jsem velmi skeptický, protože to se tady vytahuje z klobouku, vždycky když se to nějaké politické straně hodí, takže jednou se to hodí ODS a je pro přímou volbu, podruhé sociální demokracii a je to vždycky používáno v těch okamžicích, kdy mají politici zato, že jim to může trošku zvýšit popularitu, protože většina občanů to chce. Naopak ta strana, která si je jistá, že může prezidenta zvolit v parlamentu, tak ta se tomu jakoby brání. Můj názor je, že když jsme nebyli schopni po těch řekněme, osmi deseti letech těch intenzivních diskusí, zda to mít nebo nemít, přímou volbu, tuto volbu zavést, tak nebudeme ji mít ani, ani v tom roce 2013.\nLukáš JELÍNEK, politolog -------------------- Je tedy ještě jeden sekundární argument pro přímou volbu prezidenta podle mě a to je sice to, že by mohla pomoci učinit českou politiku přehlednější. To, jak někde přistupují vlastně k zpřehlednění té politiky k tomu rozčlenění na levici nebo pravici, aniž by se to příliš míchalo prostřednictvím většinové volby do parlamentu, tak tedy v tomto případě při zachování současného poměrného systému by nám vlastně ta prezidentská volba ..., příliš by se proti sobě, dříve nebo později byly by se, musely by se vyprofilovat dva bloky levicový a pravicový, tak myslím si, že by to vlastně té čitelnosti politiky taky mohlo prospět.\nPetr HARTMAN, moderátor -------------------- Nyní máme jistotu, že nového prezidenta budou vybírat poslanci a senátoři a vzhledem k tomu, že to je tajná volba, tak se můžeme a nechat překvapit, kdo nakonec a jakým způsobem podpoří. Pro tuto chvíli končí pravidelný diskusní pořad Studio STOP. Hosty byli politologové Jiří Pehe a Lukáš Jelínek. Děkuji za účast a opět někdy na slyšenou.


Áčko veze překvapivě výhru z Lískovce, béčko prohrálo...\nSokol Lískovec "B" - TJ Janovice 8:10 (vše o zápase v komentářích) a Sokol Dobrá "C" - TJ Janovice "B" 13:5 (sice debakl, ale postup je na dosah - stačí plichta v posledním zápase s Kozlovicemi "E").\nTJ Janovice - TTC Třinec "B" 18:0 !!!!!!!!!\nSuverénní a pohodové vítězství proti oslabenému soupeři.\nTJ Janovice - Sokol Brušperk "D" 9:9\nVe velice krásném a dramatickém zápase a skvělými fanoušky v mrazivé tělocvičně remizujeme smolně 9:9.\nÚspěch našich hráčů.....\nTak jsme myslím ostudu neudělali. David s Martinem se v sobotu 21.12.2013 v Metylovicích zúčastnili tradičního Vánočního turnaje dvoučlenných týmů, který místní Sokol pořádá už poněkolikáté. Za účasti 15 dvojic jsme v přetěžké konkurenci obstáli a po zásluze vybojovali nádherné a překvapivé...\nGENERALI CUP 2013 - Memoriál V.Kohuta\nTak je to tady opět, v sobotu 28.12.2013 v místní tělocvičně od 09:00 vánoční turnaj pro neregistrované - Generali cup - Memoriál V.Kohuta......jste všichni zváni, občerstvení zajištěno.....takže mezi svátky všichni do tělocvičny!!!!!!!!!!\nTJ Janovice - TJ Tošanovice 15:3 a TJ Janovice "B" - SK Frýdlant n.O. "C" 16:2....supéééér !!!!!\nsobota 9.11.2013 od 17 hodin TJ Janovice "A" - TTC Frýdlant "D" .... béčko má volno\nZ venku se vracíme se 2 výhrami...\n5.kolo: TTC Třinec "B" - TJ Janovice "A" 6:12 a TJ Sokol Myslík - TJ Janovice "B" 6:12\nPublikovány Pohárové zápasy z minulé sezóny a hlavně doplněna fotodokumentace ze závěrečného soustředění a oslav postupu!!! Tož čučte na mistry a jejich kobry :-D\nSobota 12.10.2013 od 17 hodin v místní tělocvičně první naše domácí utkání: TJ Janovice "A" - Sokol Dobrá "B" a TJ Janovice "B" - SKST Pstruží...fandové jsou všichni zváni. !!!


Nábytek / Jídelní stoly / Jídelní stůl rozkládací FRYDERYK 160/200, wenge\nzáloha: 0,- splátky: 11x 403,-\nJídelní stůl rozkládací FRYDERYK 160/200 Obrázek je ilustrativní (barva ořech tmavý), vzorek barvy wenge viz obrázek. Barva: wenge Materiál: deska stolu - laminovaná MDF, nohy - masiv buk Rozměry (dxšxv): 160 (200) x 80 x 75 cm Židle nejsou v ceně. Dodání v demontu. Záruka 24 měsíců. Hmotnost zboží: 40 kg\nwenge Barva desky pro masiv\nPři koupi Jídelní stůl rozkládací FRYDERYK 160/200, wenge získáváte slevu 201 Kč s DPH, kterou můžete použít na příští nákup. Jednotlivé slevy za zboží se při nákupu nábytku sčítají. Viz věrnostní program.\nPrávě zde nakupuje 2195 zákazníků Skladem máme 17 711 kusů nábytku!\nCopyright © 2006-2017nejlevnejsinabytek.cz\tOTIzODkwZTNhZ


Zveřejněno: 6. prosince 2019\nProtože zatím nemáme k disposici usnesení, jímž se trestní stíhání Andreje Babiše a Jany Mayerové v kause Čapí hnízdo obnovuje, bylo by nezodpovědné pouštět se do jeho komentování; omezme se tudíž na dvě poznámky.\nZa prvé, nedomníváme se, že bude nutné žádat o nové vydání A. Babiše k trestnímu stíhání. Pravomoc nejvyššího státního zástupce rušit usnesení o zastavení trestního stíhání představuje mimořádný opravný prostředek sui generis, a je tak třeba postupovat analogicky k situaci, že by toto rozhodnutí bylo zrušeno např. povolením obnovy řízení. V takovém případě se, stejně jako u všech mimořádných opravných prostředků v trestním řízení, ruší původní rozhodnutí s účinky ab origine, tedy jako by nebylo nikdy vydáno, a to, co jeho domnělá právní moc způsobila, nebývá zpravidla takového druhu, aby to vyžadovalo zvláštní postup – za normálních okolností nejsou ve hře žádná v dobré víře nabytá práva, jak tomu běžně bývá v civilních sporech; i proto je úprava § 174a TrŘ velmi kusá. Není tedy správný právní názor, že rozhodnutí Pavla Zemana je ekvivalentní pokračování v přerušeném trestním stíhání; taková analogie není na místě.\nZa druhé si nejsme zcela jisti, zda není rozhodnutí o nestíhání stáda Babišových bílých koní předčasné. Nešlo, snad s výjimkou Babišova syna, o osoby stižené duševní poruchou a všichni věděli, co dělají, jestliže se k roli bílého koně propůjčují. Nelze presumovat, že by věděli, co s jejich podpisy Babišovi lidé udělají, ale není vyloučeno, že minimálně někteří z nich o tom povědomost měli a že si dobře uvědomovali, že skutečné nebo fiktivní vyčlenění Čapího hnízda z holdingu je účelový, fraudulentně motivovaný krok. Proto bychom měli za vhodnější, kdyby jejich vinu, zejména z hlediska možného naplnění subjektivní stránky stíhaného zločinu, posoudil soud.\nZveřejněno: 4. prosince 2019\nToho dne se v hotelu Grand Majestic Plaza na Petrském náměstí v Praze nic mimořádného nestalo.\nNebo ano? Ale to by nám přece kvalitní zpravodajská media v čele s veřejnoprávní televisí a rozhlasem nezatajila. Opakujte si: je to fake news!\nNakonec se Deník N, kde Petra Procházková působí, přece jen vyjádřil, přirozeně perem samotné akterky: byla to provokace. Taky si myslíme: drzá, nestoudná provokace ideodiversní centrály proti bezbranné novinářce, které nezbylo nic jiného než oponentovi v sebeobraně vyrazit z ruky mobil a pak ho udeřit do obličeje. Blahopřejeme, paní Petro, a děkujeme, že jste nám dala vzpomenout Rudého práva a jeho nezapomenutelných úvodníků. V těch dobách byste se rozhodně neztratila!\nZveřejněno: 23. listopadu 2019\nPřekvapivě však nová vlna ofensivy nevychází od Úřadu pro ochranu osobních údajů, nýbrž ze samotného resortu justice, který prý zvažuje, zda by se vedle osobních údajů neměly znečitelňovat i spisové značky. Tak určitě: a také jména soudců, znalců, informace o právnických osobách (vezměme takové jednočlenné sro, tam je mezi společníkem a společností tak úzká vazba, že veškeré informace o společnosti jsou vlastně informacemi o společníkovi!), a pro jistotu i datum.\nVím, že se asi budu opakovat, ale soudnictví je a ve fungujícím demokratickém právním státě musí zůstat veřejnou věcí. Když nechceš, aby se vědělo, že kradeš nebo podvádíš, anebo že jsi zanedbal dozor nad svěřenou osobu (Oxano Antošová), tak to prostě nedělej! Je to tvrdé a může to působit jako dodatečný trest, ale je to normální, protože spravedlnost je příliš důležitou hodnotou, než abychom ji mohli ponechat bez veřejné kontroly.\nPro příklad: domnívá se někdo z přítomných, že kdyby veřejnost neměla přístup k informacím o procesu s Romanem Janouškem, Markem Dalíkem nebo o stíhání Andreje Babiše a nesměla si vyžádat podle informačního zákona rozhodnutí – protože by neznala spisovou značku – žili bychom v lepší společnosti?\nZveřejněno: 21. listopadu 2019


Nepřipoutal se, zemřel pod autem! | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Musíte vědět! >Nepřipoutal se, zemřel pod autem!\nNehoda se stala u Dražkova na Pardubicku. (Foto: ara)\n14. února 2017 • 19:12\nDostal smyk, auto se otočilo přes střechu, šofér vypadl ven a jeho kára ho zavalila a zabila.\nTragicky skončila dnes nehoda u Dražkova na Pardubicku (na snímku). „Řidič pravděpodobně nebyl připoutaný, vypadl z vozidla a to jej přimáčklo,“ řekla mluvčí policie Eva Maturová. Spolujezdec utrpěl zranění a je v nemocnici.\nautonehoda, smyk, řidič, tragédie, smrt, spolujezdec, zranění, musíte vědět\nPoštovní vůz na boku!\n3 mladí v autě, 2 jsou mrtví!