Za co a za koho bojovat? | Pravý prostor\nLUBOŠ ZÁLOM 10|03|2015\nČeský stát se ve strachu z ruské agrese, zabývá myšlenkou obnovit po deseti letech povinné odvody svých občanů do armády. Zatímco v roce 2005 se zdálo, že povinná vojenská služba, tento jeden z nejhorších příkladů pošlapání svobody jednotlivce, z našeho právního řádu jednou provždy zmizí, z vůle levicového ministra obrany Tvrdíka, nyní její obnovení obhajuje ministr povolaný do funkce stranou, jež se ráda označuje za pravicovou – a která by tedy měla svobodu jednotlivce z principu respektovat. Skutečnost je samozřejmě jiná: Hnutí ANO není pravicovou stranou, a výroky, které padají z úst jeho představitelů, jsou tím nejhorším, co jsme zde za posledních 25 let měli.\nPonechme stranou otázku, zda je bezprostřední obava z Ruska legitimní nebo není. Pro posouzení ospravedlnitelnosti povinných odvodů je tato otázka vlastně nepodstatná. Nemůže být sporu o tom, že ochrana vlastních občanů před vnějšími agresory je prvořadým účelem existence státu. Jenomže za současného politicko-ekonomického systému se takový účel stává vnitřně rozporným a plynou z něj mnohá úskalí, která smysluplnou obranu činí v podstatě nemožnou.\nCo mám na mysli pod “smysluplnou obranou”? Nejvyšší hodnotou pro jednotlivce má být jeho vlastní život – ten je v principu měřítkem pro všechny další hodnoty, které chce člověk získat nebo uchovat. Aby vůbec mohl nějaké hodnoty dlouhodobě sledovat, musí mít svobodu. Nemá-li svobodu, stává se pouhou loutkou v rukách těch, kteří ve svým rukou třímají otěže moci. Protikladem svobody je násilí, ať už ze strany zlodějů, lupičů, podvodníků, nebo třeba vnějších agresorů. Jestliže se člověk takovému násilí brání, činí tak se sobeckým záměrem uchovat a uchránit své vlastní hodnoty, svou vlastní svobodu a tím i svůj vlastní život.\nAle protože násilím je i jakékoliv donucení, nedává smysl být k obraně své svobody donucen vládou, která se navíc i mimo vší ohrožení z vnějšku hranic chová jako největší nepřítel svobody jednotlivce. Obrana se tak stává bojem za své vlastní zotročovatele vůči těm, kteří chtějí nastoupit na jejich místo. Kolektivističtí a etatističtí politici si nepřejí, aby lidé bojovali za svou svobodu – chtějí je donutit bojovat za status quo, jinak řečeno, aby bojovali za ně.\nVzhledem k tomu, jakým směrem se ubírá Evropská unie, lze očekávat, nestane-li se něco zásadního, co tento neblahý vývoj zvrátí, že dříve nebo později bude rozdíl mezi politickým systémem Evropské unie a Ruska pouze kosmetický. Jakýkoliv válečný konflikt mezi těmito dvěma celky pak bude ve vztahu k hodnotám svobody a přirozených práv spíše připomínat válku mezi Oceánií a Eurasií, odehrávající se na pozadí Orwellova románu 1948. Jaký smysl má bojovat za Velkého bratra?\nÚmysly pana ministra Stropnického, který jakožto profesionální herec hraje tuto svou roli kompetentního ministra takřka jako o život, jsou o to křiklavější v kontrastu k výrokům jeho vládních kolegů – ministrů Chovance a Dienstbiera, kteří v reakci na střílení v Uherském Brodě chytili příležitost za pačesy a začali volat po omezení vlastnictví střelných zbraní, jinak řečeno po omezení prostředků sebeobrany.\nMezi obranou osobní před zločinci a obranou svého státu před vnějším násilím je velice těsná souvislost. Lidé mají přirozenou vůli bránit se násilí, které je na nich pácháno. Statistiky ukazují, že tam, kde vláda příliš neomezuje vlastnictví zbraní a jejich použití na osobní obranu, je počet násilných činů nižší nežli tam, kde vláda účinnou sebeobranu zakázala. Jestliže je však vlastnictví zbraní nebo jiných prostředků sebeobrany tvrdě potíráno nebo alespoň morálně odsuzováno, postupně lidé na svou vlastní obranu rezignují, a to nejenom do té míry, do jaké by se museli bránit aktuálnímu napadení, ale sami si zákaz sebeobrany racionalizují a přenesou jej do širší roviny.\nPříkladem mohou být reakce veřejnosti po útoku islámských teroristů na redakci francouzského časopisu Charlie Hebdo. Volání po tvrdé odplatě a přísnějšímu posuzování celé islámské ideologie bylo v menšině a naproti tomu drtivě převážily projevy odevzdaného pacifismu, impotentní symbolické solidarity se zavražděnými novináři a poníženého sebemrskačství vyjádřeného opatrným odsudkem provokativních protiislámských karikatur. Vztáhněme takový postoj zpět na osobní sebeobranu, a při jakémkoliv napadení se my sami stáváme těmi, kdo příčinu napadení vyvolal (například svým materiálním postavením, které dostatečně pečlivě neskrýval) a byl napaden po zásluze – a tedy se nemá bránit.\nRostoucí míra zločinnosti poměrně jasně ukazuje, že lidé na svou osobní obranu pomalu rezignují. Je to začarovaný kruh: pacifistický přístup k sebeobraně přivádí do státnických funkcí politiky, kteří si kladou za cíl vlastnictví prostředků sebeobrany omezovat, a voliči si tyto politiky dále volí, v naivní představě, že pokud budou zbraně zakázány, budou před násilím ochráněni. Statistiky však mluví jasně: v praxi to takto nefunguje a omezování osobní obrany pouze způsobuje růst násilí. Občané se stávají lovnou zvěří, s níž si jakýkoliv zločinec, lupič, nebo šílený násilník může dělat, co se mu zlíbí. Jak nakonec vypadá psychologie lidí, kteří v podstatě vědí, že jsou vydáni na milost a nemilost zločinců? Postupně ztrácejí sebeúctu a stávají se nejen snadnými terči zločinců, ale i poslušnými loutkami mocichtivých politiků.\nJestliže je nyní vláda tím nejhorším násilníkem a nepřítelem svobody jednotlivce, není divu, že jen málokdo by šel za svou zemi dobrovolně nasadit krk. Jsou-li občané donuceni rezignovat na svou osobní obranu a žijí-li pod soustavným násilným vlivem státu, který stále vehementněji zasahuje do jejich životů, přestanou v obraně takového státu spatřovat hodnotu.\nChtějme svobodu – svobodu bránit svoje životy a majetek, svobodu bránit pozitivní hodnoty, svobodu bránit vše co je nám drahé a za co nám stojí vystavit se nepohodlí a nebezpečí. Stát, jako instituce, která má v popisu práce svobodu jednotlivců respektovat, by to měl umožnit a ne být sám zotročovatelem. Nechť motivuje občany k vlastnictví zbraní, ať platí výcvik pro ty, kteří jej chtějí absolvovat, ať podporuje vytváření dobrovolných záloh. Ať motivuje občany ke vstupu do profesionální armády, třeba nadstandardním platem. Narozdíl od mnoha jiných státních výdajů toto nejsou vyhozené peníze – protože obrana je prvořadým úkolem státu.\nJestliže by lidem jako pan ministr Stropnický skutečně ležela na srdci svoboda českých občanů, musejí je neprve ze všeho zbavit svého vlastního násilí. Pak teprve mohou lidé skutečně uvěřit, že v případě války budou bojovat za sebe, za své blízké, a za své vlastní hodnoty, a nikoliv za bandu násilnických sociopatů usazených ve vládních křeslech a poslaneckých lavicích.\nJestliže na jedné straně politici mluví o nutnosti bránit se agresorům a na druhé straně neustále zvyšují míru státního násilí, je zřejmé, že o obranu svobody jim ve skutečnosti nejde. Pokud bychom v případné válce museli bojovat za tyto lidi, je potom velice pravěpodobné, že budou-li postaveni před bezvýchodnou situaci, hodí své občany, své vojáky z donucení, přes palubu a mrknutím oka jejich zájmy vymění za dohodu s nepřítelem, která je ušetří případného nepohodlí a bude pro ně znamenat naději udržet si alespoň nějaký podíl na moci.\nMějme na paměti, že za celou existenci našeho státu (nepočítáme-li ty osobnosti, jež prošly legiemi), jsme neměli politiky, kteří by byli ochotni za obranu republiky natož za svobodu svých občanů nasazovat vlastní život. Ti, kteří měli projevovat nejvíce odvahy, nakonec vždy zklamali a zradili celý národ. Lze snad doufat, že politici jako Martin Stropnický a jeho kolegové jsou lepší? Že projeví alespoň symbolickou odvahu pod palbou? Nevěřím tomu a za takové lidi bojovat nechci.\nBojovat za svou svobodu je jedním z nejsobečtějších činů, jaké si lze představit. Kolektivisté a etatisté nás však nabádají k sebeobětování – za národ, za vlast, za evropské hodnoty. To vše je pouhá zástěrka zakrývající skutečnou podstatu věci: oni sami chtějí být příjemci našich obětí.\nPokud máme skutečně bojovat za uchování vlastní svobody alespoň ve významné míře, musíme nejprve vyhodit ze sedla osoby, jako je ministr Stropnický, jeho stranický šéf Babiš, nebo jeho vládní šéf Sobotka. A ani za to nemusíme dávat svůj život všanc – stačí pečlivě vybrat volební lístek. Jestliže nám však tito lidé budou přikazovat, za co máme nasazovat životy a umírat, nemá boj za svobodu smysl.\nAdministrace: Redakce on 10.3.2015.\nCelosvětova ostuda pro Česko LADISLAV VĚTVIČKA Vyhodit do povětři cely munyčni sklad a zrobit… (7 965)\n“Bože, pomoz mi nenávidět bílé lidi”, začíná kniha… SLOVANKA Umíte si představit, že by se v oficiálních knihkupectvích… (5 098)\nVrbětice … čemu věřit? PETR ŠTĚPÁNEK Tak si to shrňme. Tu zprávu vykřičeli do… (3 841)\nProhlášení Václava Klause ke kauze Vrbětice VÁCLAV KLAUS V situaci velmi měkkých a nepřesvědčivých dat a informací,… (3 310)


Vložení obrázků do visiového diagramu - Visio\nVložení obrázků do visiového diagramu\nDo diagramu aplikace Visio lze vložit většinu typů souborů obrázků. Zobrazují se jako normální obrázky, ale nemají některé vlastnosti, které mají obrazce aplikace Visio, například spojovací body (přestože existuje možnost jejich propojení s jinými obrazci pomocí spojnice).\nNa kartě Vložení klikněte ve skupině Ilustrace na Obrázky nebo Online obrázky. Při používání obrázků nebo klipartů z Bingu zodpovídáte za dodržování autorských práv. K výběru obrázků, které můžete použít, slouží filtr licencí v Bingu.\nVyhledejte obrázek, který chcete vložit, klikněte na soubor obrázku a poté klikněte na tlačítko Otevřít (pokud je obrázek v počítači) nebo Vložit (pokud je obrázek online).


My beloved books: Představ se! - Zvířátka a já\nPředstav se! - Zvířátka a já\nMeme vymyšlené z mé palice!\nSkoro mám takový pocit, že vám ani nemusím představovat moje psíky, ale já to s radostí udělám znovu!\nTohle je moje malinká kulička Jerry! Momentálně jsou mu už skoro čtyři měsíce. Doma ho máme od Vánoc, přesněji 21. prosince. Je to malý zákeřný yorkšír, který kouše vše, na co přijde. Jeho mamka byla zlatý yorkšír, ale taťka má srst modré oceli. Jak už je možná také známo, jeho táta žije s námi. Je to další podvraťák a jeho jméno je Tomík. Jerryho ze začátku zavrhoval, ale teď už si tak nějak na sebe zvykli.\nTomíka jsme dostali eh.. před pěti lety, tzn. v roce 2007? Asi jo, protože Tomovi bude letos 6. To je ale starej dědek! Jak jde na fotce vidět, dostali jsme též na Vánoce. Vlastně je docela zajímavé, že se oba pejsci narodili v říjnu, den po sobě. Akorát ty jiné roky, no. Ale zpět k Tomovi! Tomíček byl opravdu roztomilé štěňátko a já bych ten čas s ním nikdy nebrala zpět. Je to součást naší rodiny Pavlíčků a bez něj by to nebylo ono.\nAno, na téhle fotce jsme se sestrou jako hipízáci..\nKdyby sestra neměla alergii na roztoče, tak bychom možná měli i nějaké malé zvířátko. Třeba křečka, nebo morče. Pokud by to moje mamka přežila. A vlastně i táta má nějaké alergie + astma. Jenom já jsem zdravý člověk! Ale zase jsem nemehlo.. Včera jsem se praštila o železnou kliku ve škole. Jenom malé podezření na otřes mozku, nic víc...\nAle ještě jsme měli doma jedny zvířátka, která se rychle střídala. Jsou to rybičky. Už rok je asi nemáme, protože všechny pochcípaly, a odpluly vodovodním potrubím. Měli jsme je myslím dřív než Toma, ale teď už je rok nemáme. A které druhy jsme měli? Moje oblíbené neonky a parmičky. Jo! A paví očka. Tyhle tři druhy mám hrozně ráda, ale když jsme ještě bydleli u babičky, tak tam jsme měli black molly. Takové ty černé potvory..\nPamatuji si, jak jsem byla úplně v ráži, když nám paví očka poprvé "rodily". Bylo to zrovna, když předávali ceny Slavíka, nebo možná Anděla. To už nevím. Ale co si budu pamatovat je, jak jsem seděla u akvárka a počítala, kolik nových drobečků tam je. Bohužel většinu z nich, mi ty jiné potvory sežraly před mými zraky...\n>>> Tady jsem to tmavé stvoření a ségra je u telky, klasika\nTo mám ale život...! A ještě jedna věc k hafíkům.. Ve třídě mám jednoho kluka, co se jmenuje Tomik, a já mu omylem říkám Jerry. To jsem ale navyklá na toho mého trhače, co? :D\nTak to je dneska vše.. :)\nNapsala Erný v 9:24\nBastera 6. února 2013 10:22\nNo jo vážně Tom a Jerry to je super! :) Jsou moc pěkný. Ty fotky z dětství jsou vtipný, to já bych svoje raděi neukazovala :D A nevím, kterou tmavou na fotce myslíš, já tam žádnou nevidím :D A rybičky jsme měli taky a vždycky nám pochcípali nebo vyskakovali z akvárka :D\nErný~ 6. února 2013 14:17\nA to my máme doma hodně fotek z dětství, některé by dokonce potřebovaly cenzuru! :D Na té fotce jsem ta blondýna uprostřed, nemám brýle, tou dobou jsem bez nich ještě mohla žít.. :D Jo, pár nám jich taky vyskočilo a já na ně ráno šlápla. brrrr... :D\nLenka 6. února 2013 10:59\nKrásní pejsci! :-) Jsou vážně roztomilí. A jak si vubec přišla na příští téma? Na to už se vážně těším. ;)\nDěkujem... ^^ Vzpomněla jsem si na tu taneční soutěž, jestli to je taneční soutěž.. :D)\njanina 6. února 2013 11:50\nMilujem psíkov, aj ja mám jedného doma, ktorého zbožňujem. A rybičky zas nemusím! Sestra má rybičky a stále mám pocit, že jej vyskočia z akvárka na dlážku a ja ich potom nechcene prišlapnem...\nErný~ 6. února 2013 14:18\nZašlápnout suchou rybku je odporné. Stalo se mi to a nechtěla bys to zažít.. :D\nE_V_E 6. února 2013 13:13\nStrašne sú zlatí yorkširy 8P ale ja by som si také malé nezobrala domov, všade kde to uvidím s ato len trase a nebodaj by som to ešte prišlapla 8D ja radšej väčších hafanov 8P my máme napríklad maltézáka, čo tiež nie je nejaký obor, dokopy má snáď len 2 kilá 8D ale keď mu hodím loptu cez izbu, všetko okolo neho padá 8D\nErný~ 6. února 2013 14:19\nMy musíme šoupat nohama, aby nepřišli k nějaké újmě.. :D A velkého psa bych chtěla, ale nemůžu ho mít právě kvůli sestřině alergii na roztoče :// :D\nBastera 7. února 2013 18:30\nTo je přeci jedno jestli malý nebo velký, ne? Stejně to dělá neplechu, já mám taky alergii, ale co se dá dělat :D\nErný~ 7. února 2013 21:59\nNáhodou pejsci jsou někdy lepší kamarádi než potvory lidi... :D)) A pěkně hřejou!:D\nFierush 6. února 2013 14:29\nKrásní hafíci a pěkné fotky z dětství. :) Jak píše E_V_E taky jsem spíš na větší psíky. Sestřenka mají jorkšíra a to vždycky je docela síla, když se člověk snaží, aby ho nezašláp. A on se ještě vždycky tak rád motá pod nohy. :D\nV rybičkách ne nevyznám. Po těch jsem nikdy netoužila ani mne nezaujaly. Snad jen v podobě animovaného Nema.:D


V MÝCH OČÍCH JSI DRAHÁ A VZÁCNÁ - DC pro ženy | Komunita Blahoslavenství\nV MÝCH OČÍCH JSI DRAHÁ A VZÁCNÁ - DC pro ženy\nDuchovní cvičení pro ženy s biblickými tanci: od čtvrtka večera 25. října do neděle oběda 28. října 2018.\nPozvání objevit sebe sama v Ježíšově pohledu, který mi jako ženě navrací důstojnost a krásu. Přednášky a animace biblických tanců: sr. Lucia Kopasová, Věrka Kulišťáková. DC jsou určeny ženám, které přijedou poprvé i těm, které již v Komunitě obnovu pro ženy absolvovaly.\nNa duchovní cvičení si vezměte s sebou bibli a pokud máte možnost i breviář. Pro vaši informaci uvádíme, že všechny náklady spojené s duchovním cvičením (ubytování, strava, režijní náklady) činí 1 500,- Kč na jednoho účastníka. Za vaše dary na podporu našeho apoštolátu Vám předem děkujeme. Duchovní cvičení začínají vždy ve čtvrtek mší svatou v 18:00 a končí v neděli po obědě kolem 14:00 h.\nKapacity akce byla již naplněna.\nNyní se přihlašujete jako náhradník.


Sáhne si v budoucnu klub z Prahy na Stanley Cup? Jak by mohla fungovat myšlenka Evropské divize NHL - Fórum Sport\nSáhne si v budoucnu klub z Prahy na Stanley Cup? Jak by mohla fungovat myšlenka Evropské divize NHL\n6. 11. 2021 Jiří Kukal\nS nástupem nového tisíciletí se o tom jen šeptalo. Bylo to čisté sci-fi. Po dvaceti letech však myšlenka na evropskou divizi NHl stále žije a mezi širší hokejovou veřejností se o ní čile diskutuje. Svět se neustále globalizuje, cestování je mnohem jednodušší než dříve a NHL potřebuje růst. Na kanadsko-americké půdě jí začíná být trochu těsno a evropský trh je velký a zajímavý.\nVrcholový sport se v 21.století stále více přibližuje definici slova byznys. Nejbohatší kluby disponují miliardovými zisky, ti nejlepší hráči mají pohádkové smlouvy, které je zajistí živobytí po zbytek jejich životů. Kanadsko-americká hokejová liga NHL je tou nejstarší a nejkvalitnější hokejovou ligou na světě. Hrají tam ti nejlepší hráči, sleduje jí nejvíce diváků. V hokejovém světě zkrátka samá nej.\nNHL začalo být v Severní Americe těsno. Licenci hrát ligu dostalo Las Vegas a 32 klubem se v roce 2021 stane Seattle Grungeons. Příjmy ligy dál rostou a s nimi i touha dalších měst se k ní přidat. Viditelná je i snaha a touha NHL si postupně podmanit evropský hokejový trh. NHL jde poslední roky na ruku evropskému divákovi například úpravou vysílacích časů, kdy každý týden vybere jeden zajímavý zápas, který startuje ve výhodném středoevropském času, aby si jej mohli v klidu vychutnat evropští fanoušci a nemuseli tak ponocovat.\nV rámci projektu Global Series už NHL odehrála soutěžní zápasy ve Švédsku, Finsku, Švýcarsku, Londýně a samozřejmě Praze, kam si naplánovala cestu hned 3x. Plány, že by se NHL usadila na starém kontinentu natrvalo jsou však pořád ještě hodně vzdálené, přesto už tenkých obrysů nabývají.\nNejvyšší komisaři ligy na otázku možné expanze NHl do Evropy sice odpovídají, že není na pořadu dne, nicméně jí nevylučují, a toho se pojďme držet. Rozvést tuto utopickou myšlenku sice bude obtížné, ovšem ne nemožné. Jak by to celé s evropskou divizí NHL mohlo v budoucnu v reálu vypadat?\nSložení Evropské divize\nPři debatě o Evropské divizi NHL padají z řad zvědavých fanoušků hlavně dotazy, v jakých městech by se soutěž hrála. Zaprvé, divize by byla tvořena 5 až 6 týmy z velkých měst, kde stojí adekvátní hokejová hala a o tento sport je v dané lokalitě dlouhodobý zájem.\n6 měst, ve kterých by se mohla hrát Evropská divize NHL\nV zásadě se tedy jedná o hlavní města hokejově dlouhodobě nejúspěšnějších zemí Evropy. Ve všech již stojí hokejové arény, které by ve většině případů byly svým vybavením a kapacitou okamžitě způsobné pro velké zápasy NHL.\nJak by fungoval zápasový kalendář?\nJe zjevné, že po přibrání evropských týmů do NHL by se s nimi nemohlo pracovat stejně jako v případě těch kanadsko-amerických. Vytvořit herní kalendář pro evropské kluby by bylo složité.\nStejně jako dnes vyráží stávající kluby NHL na delší šňůru zápasů na druhý konec kontinentu, i evropské týmy by vždy jen parkrát za sezonu vyrazily na turné do Severní Ameriky. Jen pro srovnání. Let z New Yorku do Los Angeles trvá 6 hodin. Z New Yorku do Helsinek 8 hodin. Časově se tedy nejedná o drastický rozdíl.\nJedna z možností jak vyladit zápasový kalendář by byla dát status evropské divizi jako samostatné konferenci, čímž by se jejich počet rozšířil na tři – Východní, Západní a Evropská. Hodně by záleželo na tom, kolik NHL týmů by nakonec na starém kontinentu vzniklo. Pro následující úvahu vezměme v potaz 4 týmy.\nV Evropské konferenci by se během sezony utkal každý tým s každým hned 4x, a to 2x doma a 2x venku. V rámci Evropské konference by tak každý klub odehrál během základní části 18 zápasů.\nKaždý evropský tým by pak během základní části odehrál s každým z dvaatřiceti zámořských týmů dvě utkání. Dohromady tedy 64 zápasů. Po dopočtu ryze evropských zápasů se tedy dostaneme na standardní počet 82 zápasů v základní části.\nV praxi by to znamenalo, že by každý evropský tým podnikl jednou za sezonu trip do Severní Ameriky a každý jeden zámořský celek by pak jednou vycestoval na šňůru zápasů do Evropy.\nPodporovali by fanoušci evropské kluby hrající NHL?\nV evropských lokacích, kde je hokej sport číslo jedna, jako je například Švédsko či Finsko, není pochyb o tom, že by si fanoušci našli cestu do haly. Právě města, kde už se NHL představila v rámci projektu Global Series, jsou ozkoušená jako ta, kde si fanoušci najdou cestu na hokej ať už hraje místní celek či se tam koná nějaký šampionát.\nDlouhodobá vysoká průměrná návštěvnost hokejových zápasů ve skandinávských zemích je zárukou, že by si zde klub hrající NHL fanouškovskou základnu našel. Ve Střední Evropě by mohla být situace malinko složitější, byť vícero ukazatelů poohlíží na to, že i zde měl projekt s týmem NHL fungovat.\nStředoevropský fanoušek vyznává tradice, a tak by asi chvíli mohlo trvat, než by si k novému klubu našel cestu. Zkušenosti už má Praha, kde 3 sezony působil v KHL klub HC LEV Praha. Prázdná sedadla se postupně, byť pomalu, začala obsazovat a když se LEV dostal přes play off až do finále KHL o Gagarinův pohár, pražská O2 Arena už byla téměř plná. Klub se však před následující sezonou dostal do finančních potíží a zkrachoval.\nKdyž se pak zaměříme na čísla sledovanosti NHL či už třeba průměrné návštěvnosti zápasů Global Series, dojdeme k závěru, že evropské týmy hrající NHL by si jistě svou fanouškovskou základnu vybudovaly.\nKdy by mohla expanze do Evropy přijít?\nKonečně největší a nejtěžší otázka na našem seznamu. Úvahy na toto téma se rozjely v roce 2008, kdy nový ročník NHL započal v Praze.\nNHL mezitím vyšla evropskému trhu hodně vstříc, přesto evropská expanze není v dalším desetiletí moc reálná. O to více, když na začátku roku 2020 udeřila pandemie koronaviru a ztížila cestování.\nTo nejlepší, co teď může NHL s evropským trhem dělat je pokračovat v projektech, při kterých jezdí zámořské kluby do Evropy, kde buďto hrají ostré ligové zápasy, nebo v rámci přípravy poměřují síly se špičkovými evropskými týmy.\nZnačka NHL však potřebuje růst, odehrát více zápasů, přilákat více fanoušků, zvýšit cenu i počty prodejí televizních práv. Vytvoření první oceánské sportovní soutěže je tedy vzdálená vize a budoucnost největší hokejové značky světa. Odhadem kolem roku 2030 už by se o této myšlence mohlo diskutovat naprosto vážně a věcně.\nPrevious TOP 10 největších rivalit v NHL\nNext Tvrdá slova na adresu Jaromíra Jágra: To, co si dovoluje, by mu nikde jinde neprošlo!\nKam s Dembelem? 5 možných destinací!\n22. 1. 2022 Jiří Kukal


Toyota i-Road představena, v zatáčkách zaklekává na vnitřní přední | Autoforum.cz\nToyota i-Road představena, v zatáčkách zaklekává na vnitřní přední\n(+ živé foto) Elektrická tříkolka dostala unikátní systém ovládání Active Lean. Dojezd se dvěma elektromotory o výkonu 2 kW má činit 50 km.\nSamotné údaje o jízdní dynamice Toyota nezveřejnila. Snad až na třímetrový minimální poloměr otáčení či schopnost stabilizace předních kol také na rozbitých cestách. Z dodatečných údajů tak můžeme zmínit pouze elektrický dojezd 50 km, na který by mělo postačit tříhodinové nabíjení z běžné domácí zásuvky.\nTříkolka je dlouhá 2 350 mm, 1 445 mm vysoká, rozvor je 1 700 mm a na šířku zabere pouhých 850 mm. S ohledem na využití tříkolky hlavně ve městech automobilka uvádí, že na jednom klasickém parkovacím místě mohou stát až čtyři exempláře Toyoty i-Road. To by pro přeplněná města mohlo být přínosem.\nToyota zatím nemluví o tom, kdy a zda vůbec elektrická tříkolka dorazí do výroby. Spekulovat tak můžeme rovněž o ceně. Dá se ale předpokládat, že ta by v prvních fázích rozhodně nebyla malá. A to již ideální řešení rozhodně není.\nŽivé fotky elektrické tříkolky z ženevského Palexpa\nNová elektrická tříkolka Toyota i-Road dostala unikátní systém Active Lean, který napomáhá stabilizaci a redukuje náklony karoserie\nZdroj: Toyota, Autocar


Jan Hřebejk chystá pátý film – Novinky.cz\nRežisér Jan Hřebejk se v létě pustí do natáčení pátého celovečerního snímku. Bude se jmenovat Horem Pádem, což se má podle něj psát zvlášť a s velkými začátečními písmeny. Sám se spolu se svým dvorním scenáristou Petrem Jarchovským se podílel na námětu tohoto příběhu ze současnosti.\nstředa 23. dubna 2003, 14:45 - PRAHA\nPrý nezvyklé role ztvární Jan Tříska a Jiří Macháček. "Na plátně se objeví také Emília Vášáryová a věříme, že i Petr Forman," dodal producent Ondřej Trojan. Kameramanem bude Jan Malíř, střihačem Vladimír Barák, architektem Milan Býček, kostýmy navrhne Katarína Hollá.\nDistribuční premiéra těchto tří vzájemně se prostupujících tragikomických příběhů o osudovém ztrácení a nalézání lásek, přátelství, rodin, rodičů a dětí navzájem se plánuje na jaro 2004.\nRozhodnutí o startu natáčení nového projektu usnadnil producentovi Ondřeji Trojanovi ze společnosti Total Helpart divácký úspěch Hřebejkova Pupenda. "V srpnu začneme natáčet, i když o případné koprodukci stále jednáme, " řekl Trojan s tím, že ještě nejsou plně pokryty náklady na film. Rozpočet by měl být vyšší, než v případě Pupenda, které stálo 25 milionů korun. Trojan odhaduje, že náklady snímku Horem Pádem přesáhnou třicet milionů.\nPupendo během necelého měsíce od premiéry v kinech nasbíralo přes 400 000 diváků, tržby zatím přesáhly 43 milionů korun. Hřebejk, jehož Pelíšky patří ke komerčně nejúspěšnějším filmům 90. let - stály 20 a vydělaly 80 milionů korun, není takovým optimistou, aby se domníval, že je Pupendo překoná. "Moje předchozí snímky se promítaly v době, kdy nebyly multiplexy. Od roku 2000, kdy měl premiéru snímek Musíme si pomáhat, přibylo jen v Praze 110 kinosálů. Pelíšky nedosáhly těchto výsledků v tak krátké době, ale na druhé straně se v distribuci udržely tři čtvrtě roku, což je u Pupenda vyloučené," řekl Hřebejk.\nK jeho ambicím patří, aby se domácí film zaplatil na českém trhu. "K tomu musí v kinech vydělat trojnásobek toho, kolik stál," uvedl. Zhruba polovina z tržeb patří provozovatelům kin, další zisk jde například distributorovi. V případě Pupenda Hřebejk věří, že něco přinese i prodej do televizí.


Březenec - kostel sv. Linharta (Pirken - Kirche St. Leonhard)\nV šedesátých letech byla gotická platika Madony z Březence pocházející z období kolem roku 1340 převezena na farní úřad do Bučovic na Moravě. V sedmdesátých letech byl kostel značně zchátralý a jeho mobiliář zdevastovaný. ... [více]\nZařízení kostela bylo velmi hodnotné. Hlavní oltář byl dvoudílný z 2, poloviny 18. století s tumbovitou menzou, svatostánkem a anděly, v ... [více]


13. října 2015, 07:57 - Lukáš Kovanda\n13. října 2015, 07:57\nTento „únik“ umožňuje díky souvisejícímu rozvoji vědy, lékařství, obchodu, podnikání či státní správy další „velký únik“, totiž před kojeneckou a dětskou úmrtností a nuznou chudobou, které po tisíciletí lidstvo sužovaly a decimovaly. Deaton ale vnímá, že „velký únik“ se daří hlavně bohatší části světa.\nAngus Deaton svůj názor opírá o rozsáhlá tvrdá data – a nyní už i o Nobelovu cenu\nNobelistovo přesvědčení o neúčinnosti zahraniční pomoci je zkrátka v rozporu se současným přesvědčením intelektuálního establishmentu, jehož je Gates jedním z nejvýraznějších představitelů. Myšlenka, že ryby bychom měli rozvojový svět učit chytat, nikoli je jen tak rozdávat, získá s Nobelovou cenou pro Deatona na váze. Právem.\nBude zajímavé sledovat, jak se s tím zmíněný establishment vyrovná. I řada významných ekonomů, například Jeffrey Sachs, totiž hájí, ba i aktivně prosazuje rozsáhlou zahraniční pomoc třetímu světu. Jenže nebude snadné se s Deatonem vypořádat. Svůj názor, jak už bylo řečeno, opírá o rozsáhlá tvrdá data – a nyní už i o Nobelovu cenu. Švédským akademikům se letos volba nadmíru povedla.


Doba sklizně brambor se liší podle odrůdy, nadmořské výšky a aktuálních klimatických podmínek. Prvním znakem pro vyorání brambor je ten, že nať začíná schnout nebo úplně uschla. Můžeme udělat zkoušku na hlízu, že pomocí motyčky vykopneme pár zkušebních hlíz. Když se brambory sami oddělují od stonku, tedy jsou volné, znamená to, že jsou připravené k vyorání. Pomocníkem Vám bude již tradiční VARI SYSTÉM. A jak na to? Jednoduše!\nNejprve bramborovou nať a případný plevel vytrháme a na vozíku odvezeme. Tento bio odpad můžeme zlikvidovat například BIO drtičem zahradního odpadu Kajman-55. Někdo natě mulčuje mulčovačem, vytrhání je však poctivější.\nDle půdy si můžeme zvolit ze dvou druhů vyorávací radlice (do lehčí, nebo těžší půdy), připojíte k malotraktoru VARI a brambory bez problému vyoráme. U obou radlic je nutné nastavit jak hloubku, tak i stranový sklon. U rovného pozemku musí být radlice rovně nastavená. Hloubka radlice musí být taková, abychom radlicí nepřeřezávali brambory nebo naopak aby nešla radlice příliš hluboko a tím pádem my si brambory zase nezahrabávali. Pro snadné vedení stroje je nutné, aby byl stroj vyvážený. Toho docílíme pomocí 33kg závaží, které umístíme dopředu na nosič.\nBrambory vyoráváme tak, že vyořeme každou druhou brázdu a teprve po vybrání těchto brázd dokončíme zbylé brázdy. Je to z toho důvodu, že bychom si již vyorané brambory zahrabávali a tím pádem bychom museli ručně pole ještě překopávat. Vyorané brambory posbíráme a na vozíku přepravíme do svého domova. POZOR! Největší chybou je, že se brambory nechají na velkých hromadách ve velkém množství na sobě. Rozhodně brambory necháme řádně oschnout, umístíme je do přepravek v nízké vrstvě. Takto je necháme 14 dní až 3 neděle „vydýchat.“ Vyplatí se takto brambory složit do kůlny či do stodoly, kde bude stín a poté teprve můžeme brambory uskladnit do sklepa, kde by teplota při dlouhodobém skladování neměla překročit 6 stupňů a neměla by klesnout pod 4 stupně. Často se stává, že lidé ve snaze uskladnit čisté brambory, je perou. Toto samozřejmě je možné, ale pouze pro krátkodobé uskladnění. Pokud skladujeme celou zimu, tak určitě brambory nebudeme prát. Poškozené brambory neuskladňujeme a protřídíme je k okamžité spotřebě. Brambory nahnilé či částečně zelené, které byly příliš na povrchu, také neskladujeme.\nPo vyorání brambor Vaše pole krásně dočistíte od zbytku plevelu a natí pomocí hřebových bran, které připojíte místo vyorávací radlice. Vše je jednoduché. Jeden malotraktor a připojení adaptérů bez použití nářadí, což zvládne opravdu každý.\nVlastní brambory Vám budou chutnat mnohem více, než to cosi bez chutě a vůně, co nám nabízejí v supermarketech. A vězte, že pokud zapojíte do sbírání natě a vyoraných brambor všechny rodinné příslušníky s mottem SBÍRÁ CELÁ RODINA, budou jim brambory chutnat o to více. Na podzim pak nezapomeňte Vaše pole zorat pomocí jednostranného či oboustranného pluhu. Protože kdo se dobře stará o své pole, určitě bude mít velkou úrodu! A jakou máte Vy?\n71 500 Kč58 510 Kč\nRadlice vyorávací AVR-453 slouží k vyorávaní brambor a je určena spíše do lehčí půdy. Lze připojit jen do nastavovacíhoPředpokládaný…


Coworkingové centrum v Kolíně uspořádalo první meetup | Coworking Kolín\nCoworkingové centrum v Kolíně uspořádalo první meetup\nPrvní coworkingové centrum v Kolíně, kde v současné době pracují čtyři lidé, pořádalo svůj první Meetup. Setkání bylo neformální, otevřené široké veřejnosti a konalo se 1. listopadu v jedné z kolínských restaurací. Diskutovalo se o\ntématech spojených s podnikáním na internetu, programováním a internetovým marketingem.\nZakladatelům tohoto centra, Martinu Kokešovi a Jiřímu Krejčíkovi, se podařilo sehnat hosta, který se snažil zodpovědět dotazy všech účastníků. Šlo o specialistu výkonnostního marketingu Michala Fintu, který v současnosti pracuje ve firmě Popron.cz. Tato společnost má dokonce své výdejní místo i na kolínském náměstí. Ještě před samotnou akcí byl na facebookových stránkách Coworkingu dokument, kam návštěvníci mohli psát své otázky. Ty pak Michal Finta zodpověděl.\n“První setkání určitě nebylo tím posledním, protože ho máme v plánu pořádat pravidelně, jednou do měsíce. Vždy chceme sehnat hosta, který se k našemu podnikání nějakým způsobem váže. Mohou přijít všichni, koho tato oblast zajímá, nemusí v kanceláři nutně pracovat.” Řekl Martin Kokeš.\nJiří Krejčík mluvil o dalším termínu Meetupu i o omezené kapacitě. “Na meetupu ale nemůže být více než dvacet lidí, protože by host nestihl zodpovědět všechny dotazy a diskuze by byla asi hodně dlouhá. Kapacita je tedy omezená a i proto jsme vytvořili událost na Facebooku, kam se už teď mohou lidé hlásit. Druhý Meetup proběhne 6. prosince, ale zatím přesně nevíme, kde se sejdeme. Informace průběžně aktualizujeme na Facebooku a za pár dní už budeme jistě vědět i jméno příštího hosta. Zatím je vše v jednání.”\nChcete-li se o této akci dozvědět více informací nebo se přihlásit, podívejte se na oficiální facebookové stránky Coworkingu Kolín: https://www.facebook.com/coworkingkolin.


Barták připomněl, že pro výstavbu v ÚVN dříve hlasoval i Vondra | vz24.cz\nNacházíte se zde: Zpravodajství » Články » Barták připomněl, že pro výstavbu v ÚVN dříve hlasoval i Vondra\n21.9.2011 15:29, Zdroj: ČTK\nNěkdejší ministr obrany Martin Barták dnes připomněl, že zrušený projekt výstavby v pražské Ústřední vojenské nemocnici (ÚVN), kritizovaný Nejvyšším kontrolním úřadem (NKÚ), před lety schválila vláda, v níž seděl i nynější ministr obrany Alexandr Vondra (ODS). Obrana nyní vůči minulému vedení, tedy Bartákovi, zvažuje právní kroky. Projekt za miliardy byl sice zrušen, ale ministerstvo stejně přijede o desítky milionů z rozpočtu.\nV době podepsání smlouvy byl ministrem obrany právě Barták. Podle dřívějších informací médií byl klíčovým mužem, který o uzavření smlouvy na výstavbu nových pavilonů ve vojenské nemocnici usiloval, jeho náměstek Jan Fulík.\nBarták dnes zdůraznil, že projekt výstavby nových pavilonů formou "public private partnership", tedy PPP, resort zdědil od vlády ČSSD a ministra obrany Karla Kühnla. S realizací v ÚVN se podle něj začalo v roce 2005 a celou věc několikrát projednávala vláda, která o něm také jako celek svými usneseními rozhodovala.\n"Během tohoto období od roku 2005 tedy o projektu PPP rozhodovalo mimo jiné i pět současných členů dnešní vlády, včetně současného ministra obrany Alexandra Vondry. Nikdo z nich tehdy nebyl pro zastavení projektu, jeho pokračování bylo naopak jednomyslně schváleno," uvedl Barták.\n"Pokud by tedy ministr Vondra chtěl někoho hnát k právní odpovědnosti, jak uvedl na armádních webových stránkách, musel by do této skupiny zahrnout i sám sebe," dodal.\nExministr také připomněl, že projekt PPP ve vojenské nemocnici byl koncipován jako pilotní projekt tohoto typu a "od samého začátku pod dozorem ministerstva financí jakožto garanta všech projektů PPP, které byly vytvořeny za účelem ušetření státních prostředků".\nProjekt zrušila nynější vláda premiéra Petra Nečase (ODS) v polovině srpna. Konec projektu odůvodnila mimo jiné napjatým rozpočtem ministerstva obrany, pod nějž ÚVN spadá. Dalším důvodem bylo vyjádření antimonopolního úřadu, který varoval před možným napadením veřejné soutěže na projekt ze strany neúspěšných uchazečů, pokud by byl projekt kvůli úsporám pozměněn.\nObrana zvažuje právní kroky kvůli zrušené výstavbě v ÚVN\nBarták připomněl, že pro výstavbu v ÚVN dříve hlasoval i Vondra (ceskenoviny.cz)\nBarták: Pro výstavbu v ÚVN dříve hlasoval i Vondra (ct24.cz)\nZaokrouhlete a sečtěte (25.9 + 46.5) *


Milejdýnka – TreeOfLove\nDomů / Velké květinové prsteny / Milejdýnka\nKvětina je krásy\ndo vesmíru. Jeden velký květ\nKývne v jemném větru\nPo louce poskakuje nejraději na kopýtkách, která tvoří matné perly v odstínu lila, opálová sluníčka a třpytivé rondelky. Broušené kamínky a stříbrné komponenty této jeleničky dokážou odrážet ranní rosu v trávě tak, že Fialínu mezi kvítky jen tak nepřehlédnete. Může za to i bohatě zdobený chvostík, kterým vám zamává pokaždé, když proběhne kolem.\nProstě nemůžeme získat dostatek květinové fotografie, ale také rádi čteme nádhernou poezii a prózu o květinách a přírodě. Jen několika silnými slovy si naše mysl vytvoří svůj vlastní obraz a oživí naše smysly, odvede nás pryč do toho nekonečného květového pole nebo se vyhrouží na slunci rukama v zahradě.\nJe tu něco tak intimního, jak nechat naše fantazie běžet volně po potápění do básně, takže jsme s vámi chtěli sdílet naši oblíbenou květinovou poezii. Doufejme, že tato krásná slova inspirují vaše vlastní fantazie a možná i vlastní báseň!\nModerní perla na klasických náušnicích. Tyto malované květy jsou inspirované láskou k nedokonalé kráse, jiskří světlem oceánu.voní\nPerly jsou sladkovodní barokní slzy, každá perla je zcela jedinečná s vlastními nedokonalostmi a krásou. Připomínka toho, jak cenné jsou naše nedokonalosti.\ntyto papírové květy z tvrzených okvětních plátků, prolínání barev, ženskost. Ukažte svou láskou k přírodě, květům, sebe samé prostřednictvím těchto krásných květinových designových šperků.\nAch a ta vůně! Zastavte se přivoňte.Kdo ji , tomu bude vonět celý den!\nKvítek který se Vám líbí už není? Nesmutněte a nechte si mnou vyrobit květinku na přání speciálně pro Vás\nPřidej si na seznam přáníOdebrat ze seznamu přání\nPřidej si na seznam přání\nKategorie: Velké květinové prsteny Štítky: Fialová, Prsten, Rhodium, Růžová, Střední květ\nDostanete přesně takový kvítek jaký je na fotce. Květinka je jedinečná a bude jen a jen Vaše. Každá má svou osobnost, vlastní charakteristiky a drobné nedokonalosti z procesu tvorby. Kterýkoli květ je ojedinělý a neopakovatelný. Žádné dva nejsou naprosto stejné, ale všechny jsou stejně rozkošné! Vhodné pro každodenní použití, perfektní pro každou příležitost.\nRůžová odstín Dusty Rose\nPlné květenství 40 okvětních lístků\nStřední květ Ø 3,5cm\nKvět tvrzený a malovaný papír\nStřed papírová hromádka\nKroužek pokoven rhodiem\nVyrobeno s radostí pro radost\n111 korunek z této květinky na dobrou věc\nstřední 3,5 cm\nrhodium (povrchová úprava)\nBuďte první, kdo ohodnotí “Milejdýnka” Zrušit odpověď na komentář\nKč960.00 Přidat do košíku\tObjednej přes WhatsApp


ŽENA-IN - I doma můžete mít svoji vlastní oázu klidu a duševní rovnováhy.\nI doma můžete mít svoji vlastní oázu klidu a duševní rovnováhy.\nTaky vás vždycky tolik okouzlí, když přijdete na návštěvu k lidem, kteří hodně cestují, a na zdech, na poličkách, na podlaze, prostě všude nacházíte vzpomínky z cest? Nejvděčnějšími jsou v tomto ohledu suvenýry z Asie. Různé porcelánové vázy, dřevěné sošky, malované paravány, vyřezávané stolečky, židličky nebo stojánky na vonné tyčinky… prostě věci veskrze užitečné, které s sebou nesou poselství vzdálených krajů.\nAle i vy, kteří toho moc nenacestujete, si můžete u sebe doma udělat svůj vlastní čínský pavilón, kde budete rozjímat nebo vstřebávat pozitivní energii. Podívejte se do čínských obchůdků ve vašem okolí.\nNenabízejí vždycky jenom levné oblečení napodobující značkové zboží a nudlové polívky v pytlíku. Zajděte někdy do asijského krámku a třeba vás upoutají sošky, stojánky nebo vázičky, možná i nějaké solitéry z oblasti nábytku nebo obrázky na zeď či paravány. Tyhle věcičky nebývají drahé a můžete s nimi docela dobře změnit ráz svého bytu nebo pokoje, či si vytvořit svoji vlastní domácí čajovnu, neobvyklou studovnu nebo tajemnou trucovnu.\nPak už stačí jen si uvařit konvičku plnou pravého čínského čaje, pustit si náladovou hudbu, zapálit vonnou tyčinku a začít se do knížek s moudrostmi starých Číňanů… nebo aspoň do čínského horoskopu.\nŤapina: mně se to navíc tolik nelíbí, bčas je to hodně přeplácané\nSuvenýry v bytech cestovatelů mě sice okouzlí, ale pak přemýšlím, jak tam ti lidi uklízí, že na tom nemají prach. A vždycky si řeknu, že asi musí uklízet hodně, tudíž nic pro mě\nČínské věci se mi zase až tak moc nelíbí, spíš mne okouzlují věci ze Středního Východu.


Zatímco přesná příčina schizoafektivní poruchy není známo, Výzkumníci věří, že genetická, biochemické a environmentální faktory jsou zapojeni.\nGenetika (dědičnost): Tendence k vývoji schizoafektivní poruchou může být předán z rodičů na jejich děti.\nBrain chemie: Lidé se schizofrenií a poruchami nálady, může mít nerovnováhu určitých chemických látek v mozku. Tyto chemikálie, tzv. neurotransmitery, jsou látky, které pomáhají nervové buňky v mozku posílat zprávy navzájem. Nerovnováha v těchto chemikálií může interferovat s přenosem zpráv, vede k příznakům.\nFaktory životního prostředí: Důkazy nasvědčují tomu, že některé ekologické faktory — jako je například virové infekce, špatné sociální interakce nebo velmi stresující situace — může vyvolat schizoafektivní poruchy u lidí, kteří zdědili sklon k rozvoji poruchy.\nKdo dostane schizoafektivní poruchou?\nSchizoafektivní porucha obvykle začíná v pozdních dospívání nebo rané dospělosti, často ve věku 16 a 30. Zdá se, že dochází poněkud častěji u žen než u mužů, a je vzácné u dětí.\nJak častá je porucha Schizoafektivní?\nProtože lidé s schizoafektivní poruchou mají příznaky dvou samostatných duševních chorob, to je často špatně diagnostikují. Někteří lidé mohou být misdiagnosed jak mít schizofrenii, a jiné mohou být misdiagnosed s poruchou nálady. V důsledku toho, je obtížné přesně určit, kolik lidí ve skutečnosti jsou ovlivněny schizoafektivní poruchou. Však, to je věřil být méně časté než schizofrenie ani afektivní porucha samotného. Odhady naznačují, že asi jedna v každém 200 lidé (0.5%) rozvíjí schizoafektivní poruchy v určité době během svého života.\nDiagnostika schizoafektivní poruchou\nPokud se objeví příznaky schizoafektivní poruchy jsou přítomny, Lékař Vám bude provádět kompletní anamnézu a fyzickou zkoušku. Ačkoli nejsou tam žádné laboratorní testy, které konkrétně diagnostikovat schizoafektivní poruchou, Lékař může použít různé testy — jako X-paprsky nebo krevní testy — vyloučit fyzickou nemoc jako příčinu symptomů.\nPokud lékař zjistí, žádný fyzický důvod pro příznaky, on nebo ona může odkazovat na osobu na psychiatra nebo psychologa, profesionálové duševního zdraví, kteří jsou speciálně vyškoleni k diagnostice a léčbě duševních onemocnění. Psychiatři a psychologové používají speciálně konstruované rozhovor a nástrojů pro hodnocení hodnotit osobu pro psychotickou poruchou.\nDiagnóza schizoafektivní poruchy se provádí v případě, že osoba má období nepřetržitého nemoci a má, v určitém okamžiku, epizoda mánie, deprese nebo kombinace obou a zároveň mít příznaky schizofrenie. Kromě toho, diagnostikovat nemoc, osoba musí zobrazovat dobu nejméně dvou týdnů psychotických příznaků bez příznaků poruchy nálady.


AMATEUR STORMCHASING SOCIETY - Bouřky a pozorování húlavy na Kladensku 9. 5. 2010\nAutoři: Miroslav a Radek Sedlmajerovi, Veronika Mičáková, Tomáš Novotný\nPo více než měsíční odmlce to pro severozápadní část ČR konečně vypadalo nadějně. Estofex a Skywarn dnešní situaci vyhodnotili stupněm 1. Už od rána bylo znát, že by se nějaká ta bouřka mohla objevit. Nejprve se na obloze objevil altocumulus castellanus, později první kumuly, a kolem poledne cu con s oblaky pileus. Později odpoledne přes sz. ČR začalo přecházet nevýrazné srážkové pásmo, které v podkrušnohoří začalo produkovat blesky a utvořila se zde bouřka. Ta při svém postupu na východ sílila, a proto jsem jí vyjel naproti k Lounům. Bohužel mě v Lounech zdrželo několik semaforů a tak jsem se před bouřku dostal dost pozdě, měl jsem asi 5 minut na timelapse, focení blesků a panoramat, natáčení, postavení stativů... Naštěstí se kamery chopila moje přítelkyně, a stala se tak mojí kameramankou pro tuto sezónu :-).\nRadarový snímek ze 17:15 SELČ. Křížek značí Louny.\nVelikost: 261.4 kB\nPo chvilce přišly první kapky a nárazový vítr (do 12 m/s), proto jsme rychle začali balit a schovali se do auta. V tom jsem si všiml, že na severním okraji bouře se vytvořil útvar připomínající wall cloud, avšak bez rotace. Během pár minut pozorování jsme spatřili jen pár blesků, většina byla totiž ukryta v dešti. Marně jsme se pokoušeli dostat znovu před bouři, přes nekončící zatáčky a křižovatky jsme vyvinuli průměrnou rychlost sotva 60 km/h. Podle radaru jsme měli další šanci na bouřku nad naším obvyklým stanovištěm u Řevničova. Ještě než první bouře skončila tak jsme se tam vydali, ale po chvíli se ukázala zadní strana původně sledované bouře s duhou, která byla křižována blesky. Rychle jsem proto přes rozbahněné pole běžel natočit ji, záhy mi ztěžkly nohy asi o 5 kg, jak se na mě všechno to bahno lepilo. Po krátké pauze u silnice jsme se konečně přesunuli k Řevničovu, kde jsme asi půl hodiny čekali, jestli se z toho „zeleného fleku“ na radaru něco vyvine. Později v dáli začaly vystupovat obrysy mohutného shelf cloudu. Jediné co tomu chybělo, byla blesková aktivita, za celou dobu pozorování této bouřky jsme spatřili asi 4 blesky, další až po přejezdu k Novému Strašecí. Tato bouře neměla výrazné projevy, vítr do 10 m/s, žádné kroupy, ale ta podívaná na shelf cloud stála za to.\nRadarový snímek z 19:30 SELČ. Křížek značí Nové Strašecí\nKdyž jsme se vrátili do Nového Strašecí, tak zde shelf cloud vypadal jako typická HP supercela na nějaké squall line. Skoro se mi nechtělo věřit, že na radaru to vypadalo „zeleně“. Bohužel supercela to nebyla. Po přechodu bouře, kterou jsem sledoval už jen z okna, se najednou vytvořily nádherné mammaty, ale já měl techniku stále ještě v autě. Nebyl čas se oblíkat, v trenkách a mikině jsem seběhl do chodby, tam jsem zjistil, že to, co si mohu nejrychleji nazout, jsou mamčiny boty na podpatcích. Pospíchal jsem na náměstíčko před dům, a hned před autem jsem začal fotit mammaty. Jediné štěstí bylo, že kolem nikdo nešel, nebo že dokonce nejela kolem policie, to by mě zavřeli za prostituci... v trenkách, na podpatcích :-). Doma už mě jen čekalo nekončící sestříhávání videa, tvorba timelapsů, panoramat, mazání fotek atd.\nRadarový snímek z 20:00 SELČ. Křížek značí Nové Strašecí\nVelikost: 261.8 kB\nMirek a Radek Sedlmajerovi, Veronika Mičáková\nAčkoli jsme už měli za sebou skoro celou první květnovou dekádu, počasí se chovalo stále aprílově. Teploty se převážně držely uctivě pod dvacítkou a jasnou oblohu co chvíli vystřídala sprška, aby se posléze opět rozjasnilo. Odpolední situace k nám od jihozápadu přinášela spíše sporadické srážky a my se vývoji počasí příliš nevěnovali. V podvečer jsme přeci jen zasedli k radaru a trošku se smutkem v duši sledovali několik perspektivnějších bouřkových buněk procházejících v oblasti Českého středohoří. Nebylo to zrovna nic, k čemu by se nám chtělo vyjíždět a my už byli smíření s tím, že se u nás nic „neudá“.\nAle kvůli tomu bych asi článek nesepisoval:-) Netrvalo dlouho a vrazil k nám Radek plný elánu, jestli tedy vyjedem. Veronika a já jsme se bleskově sbalili, Radek se ujal řízení a jelikož na nás už od startu poblikávalo hladové oko, namířili jsme si to přímo k nejmenované pumpě u Slaného. Naším cílem bylo pozorování severně se vyskytujících bouří. Ihned po příjezdu na čerpací stanici nás čekaly dva šoky – méně příjemný v podobě ceny za litr naturalu a o poznání příjemnější podívaná na „masitý“ blesk na severním obzoru, který jsme pozásluze nepříliš meteorologicky okomenotvali:-) Neváhal jsem, vyskočil takřka ještě z jedoucího vozu jednou rukou nasazujíc Lightning trigger na moji čtyřstovku a běžel na okraj parkoviště zkusit něco ulovit z ruky... bez úspěchu.\nKdyž mě doběhla Veronika, už na nás Radek mával, ať se vrátíme zpátky, že vyjedeme k průmyslové zóně na severu Slaného. A jak řekl, tak se taky stalo. Za pět minut už jsme zaparkovali na místě s výhledem na severozápadní až severovýchodní obzor, kde se právě nacházela „naše“ bouřka. Šup ven se stativy, nasadit Triggera, zamířit Ricoha natáčejícího video a vzájemně se rozestavět, abychom si nepřekáželi v záběru. Trocha organizace přinesla své ovoce v podobě dvou zachycených blesků – mých prvních za pomoci triggera.\nRadarový snímek z 18:20 SELČ. Křížek značí Slaný\nVelikost: 255.2 kB\nJeště pár nemastných neslaných blesků a mohli jsme dát této bouři sbohem. Další pronásledování se ukázalo být zbytečné, ale ne tak setrvání v terénu. U Plzně se totiž začala formovat nadějná linie bouří postupující severovýchodně, čili směrem k nám. Uvažovali jsme, odkud pozorovat, když tu náhle si Radek vzpomněl na vhodné místečko na jižním okraji Unhoště.\nZa patnáct minut jsme už stáli u okraje místní silničky v Unhošti a hladově pozorovali několikavrstevnatý shelfcloud, kterak se důstojným tempem blíží k nám. Elektrická aktivita se snížila na naprosté minimum a my se tak mohli soustředit na pozorování majestátní húlavy.\nNásledují panoramata v chronologickém pořadí.\nRadarový snímek z 20:00 SELČ. Křížek značí Unhošť\nA několik dokumentačních snímků...\nhttp://forum.bourky.com/viewtopic.php?f=37&t=640 – bouřky 9. 5. 2010\nČtenost článku: 9788x


Cameron Diaz si za volantem Mercedesu užívá natáčení nového filmu - TOPZINE.cz\nTOPZINE.cz Film & TV Filmové novinky Cameron Diaz si za volantem Mercedesu užívá natáčení nového filmu\nCameron Diaz si za volantem Mercedesu užívá natáčení nového filmu\nFilm Bad teacher přijde do kin v roce 2011. Diváci mohou vidět hlavní představitele při natáčení v Los Angeles. Cameron Diaz si vychutnává jízdu v luxusním Mercedesu a filmové klapky určují tempo natáčení nového snímku.\nCameron Diaz byla spatřena při natáčení nového filmu Bad teacher. Sama, bez svého hereckého partnera Justina Timberlaka, řídila luxusní rudý Mercedes. Scéna probíhala za slunečného dne, a tak si herečka mohla dovolit lehký žlutý outfit. Den předtím si Cameron odmítla vzít volno a pokračovala ve své práci na nově vznikajícím snímku. Fanoušci mohli spatřit sedmatřicetiletou herečku v Tinseltownu.\nFilm Bad teacher vypráví o Elizabeth Hasley (Diaz), prostořeké a mazané učitelce sedmé třídy. Milostný zájem v Elizabeth vzbudí suplující učitel v podání Justina Timberlaka. Bohužel kvůli tomuto zájmu přichází učitelka do konfliktu s Amy Squirrel, krásnou kolegyní.\nCameron Diaz a Sofia Vasilieva ve filmu Je to i můj život, Zdroj: allmoviephoto.com\nNejenom Diaz a Timberlake jsou hlavními hvězdami snímku, ale také Lucy Punch, představitelka Amy. Dále se ve filmu objeví herci Molly Shannon, Eric Stonestreet, Jason Segel a John Michael Higgins. Režisér Jake Kasdan ještě nestanovil přesné datum premiéry, ale je plánována na rok 2011.


Matce pěti dětí zůstaly oči pro pláč: Z útesu spadla půlka domu! | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Musíte vědět! >Matce pěti dětí zůstaly oči pro pláč: Z útesu spadla půlka domu!\nZ domu snů zůstal jen domu snů zůstal jen obývák, ložnice, kuchyň bývák, ložnice, kuchyň a chodba, i ty se ale budou chodba, i ty se ale budou muset strhnout. (Foto Profimedia.cz, Twitter)\nMísto domu snů je dům hrůzy! A matce pěti dětí z anglického Eastchurch zůstaly jen oči pro pláč. Jejich rodinný dům s výhledem na moře, který stál na okraji útesu, se jim totiž zničehonic propadl. A celá jeho půlka je fuč!\nEmma Tulletová (42) si už před časem všimla, že se jim před domem začínají objevovat podivné praskliny. Pro radu si proto zašla k sousedům, kteří jí řekli, aby do nich nalila vodu. Žena se tedy řídila jejich radami a doufala, že sesuv půdy, kterého se tolik obávala, jen tak nenastane. To se ale šeredně zmýlila! V pátek večer, když odpočívala po práci na gauči u televize, její noční můra začala... „Seděla jsem tam se sklenkou vína a najednou uslyšela zvuky praskajících stěn,“ líčí Emma. Pak už jen viděla, jak spadly žaluzie z okna, a její snový dům v hodnotě přes 5,8 milionu korun se začal postupně propadat. Na sebrání jakýchkoliv věcí nebyl v tu chvíli čas, nejdůležitější bylo rychle vzbudit a zachránit děti, což se Emmě naštěstí povedlo.\nPřivolaní hasiči nechali převézt rodinu do nedalekého komunitního centra, kde přečkala noc. Druhý den se jí ale naskytl obraz zkázy . „Zůstal nám jen obývací pokoj, ložnice, kuchyň a chodba. Láme mi to srdce, během chvíle jsme všechno ztratili,“ naříká žena. Prozatím bydlí i s dětmi v náhradním domově, který jim našlo vedení města, a doufá, že nepříjemnou situaci vyřeší s pojišťovnou. „Přes noc se z nás stali bezdomovci, nezůstalo nám vůbec nic. Doufali jsme, že v tom domě budeme žít alespoň čtyřicet let, místo toho jsme tam ale nestrávili ani dva roky,“ líčí zdrcená žena. Kromě domu ale bude muset řešit i auto, to jim totiž spadlo na pláž před zříceným domovem. „Když jsem viděla fotky našeho vozu zaparkovaného dole v bahně na pláži, musela jsem se tomu už jen smát,“ dodává zoufalá Emma.\nútes, pád, dům, tragédie, rodina, musíte vědět\nTuristka na hoře v Brazílii: Kvůli téhle fotce dráždila …


žluté dupačky pro dospělé | Dospělácké dupačky\nžluté dupačky pro dospělé\nŽluté dupačky pro dospělé jsou dupačky, které mají větší části žluté, to znamená, že jsou celé žluté, nebo mají žlutou třeba kapsu na břiše. Žluté dupačky pro dospělé zahřejí, skvěle padnou a vydrží fakt hodně.\nŽluto-šedo-černé dupačky pro dospělé\nŽluto-šedo-černé dupačky pro dospělé, se kterými budete udávat styl doma i venku. Jsou navrženy ve spolupráci se značkou Sistersconspiracy a jsou vyrobené z pohodlné a příjemné 100% bavlny. Barevné kusy tvoří trojúhelníky a navzájem se kříží. K dupačkám jsou i super hřejivé bačkory s protiskluzovou podrážkou v šedé barvě. Dupačky mají oboustranný zip, kapucu a postranní kapsy.\nZářivě žluté dupačky pro dospělé s bílým obousměrným zipem a kapsami. Jsou vyrobeny z extra měkké bavlny a dostanete k nim stejnobarevné bačkory s protiskluzovou podrážkou.\nŽluto-modré dupačky pro dospělé\nŽluto-modré dupačky pro dospělé. Dupačky jsou převážně modré a horní část – ramena, prsa, kapuca a rukávy – je žlutá. Žlutý pruh vede po stranách až dolů. Vše je doplněno bílým obousměrným zipem, který lze zapnout až do kapuce. Vyrobeno z extra měkké bavlny. K dupačkám dostanete i stejnobarevné bačkory s protiskluzovou podrážkou.\nČerné dupačky pro dospělé s limetkově žlutými kapsami a kapucou\nČerné dospělácké dupačky s limetkově, nebo citronově žlutýma kapsama a kapucou. Jsou komplet z extra měkké bavlny, včetně protiskluzových bačkor.\nČerné dupačky pro dospělé s oranžovou kapucou, klokankou, konci rukávů a bačkorama\nČerné dospělácké dupačky se žlutými bačkorami, klokankou a kapucou. Žlutá je tmavší, taková spíš do zlaté. Bačkory mají protiskluzovou podrážku a jsou oddělené od dupaček.\nLimetkovo-tyrkysové dupačky pro dospělé\nLimetkovo-tyrkysové, nebo chcete-li citronové dupačky. Tak v takhle výrazných dupačkách Vás rozhodně nikdo nepřehlídne! Dupačky jsou navíc z extra měkké bavlny a jsou k nim bačkory s protiskluzovou podrážkou. Pastelové barvy dupaček pak doplňují černé konce rukávů, zip a okraje klokanky.


Yogi Tea Choco (čokoládový) - Ajurvédský bylinný čaj porcovaný BIO 17 × 2,2 g | YOGA SHOP\nDomů - Zdraví - Jogínské a ajurvédské čaje - Yogi Tea Choco (čokoládový) - Ajurvédský bylinný čaj porcovaný BIO 17 × 2,2 g\nMáte rádi čokoládu? S ní jde ruku v ruce pohoda, jemnost, klid - domov ... Vychutnejte si relax s šálkem horkého čaje Choco YOGI Tea®, který je skvělou cestou jak si vychutnat kouzlo okamžiku.\nSložení: kakaové skořápky * 56%, skořice * 15%, lékořice * 14%, karob *, ; ječný slad *, kakaový prášek se sníženým obsahem tuku * 2%, kardamom *, zázvor *, hřebíček *, zázvorový olej *, černý pepř *, výtažek z vanilky *, vanilkové boby *, * = bio. Obsahuje lékořici - lidé trpící hypertenzí by se měly vyvarovat nadměrné spotřebě.\nNávod k přípravě: Sáček zalijte 250ml vroucí vody a nechte 7 minut louhovat.


Komunikační strategie v mezinárodním prostředí | Spojnice\nMarketingová komunikace je nesmírně důležitým prvkem marketingového mixu, neboť jejím úkolem je představení produktu zákazníků. Jedná se tedy o určitou prezentaci produktů, služeb a firmy samotné. Při plánování marketingové komunikace je potřeba zvolit hlavní prvek marketingového komunikačního mixu, prostřednictvím kterého bude zákazníkům přenášeno sdělení, následně je však nutné zvolit také komunikační strategii.\nNa tuzemském trhu je však volba komunikační strategie mnohem jednodušší, než na trhu zahraničním, neboť zahraniční trh může pro firmu představovat velkou neznámou. Proto je důležité provést patřičný marketingový výzkum ještě před samotným vstupem na tento trh. Na jeho základě se pak firma může zaměřit na další a další činnosti.\nGlobální komunikační strategie – je využívaná globálními firmami a je založená na principu přenosu již zavedených úspěšných konceptů komunikace do zahraničí. Firma tedy upravuje pouze detaily týkající se zejména jazyku či volby médií. Jinak jsou využívána stejná témata i slogany po celém světě. Strategie je však vhodná pouze pro ty produkty, které nejsou vázané na sociálně-kulturní odlišnosti.\nAdaptovaná komunikační strategie – jedná se o naprosté přizpůsobení podmínkám zahraničního trhu. Proto funguje na principu, kdy centrála stanoví základní koncepci a hlavní motiv, dceřiné společnosti pak tuto koncepci upraví podle kulturních zvláštností daného trhu.\nPush strategie (neboli strategie tlaku) – produkt jde od výrobce k obchodnímu mezičlánku, který jej následně nabízí a prodává zákazníkovi.\nPull strategie (neboli strategie tahu) – výrobce působí reklamou na zákazníka, který si produkt sám vyžádá od obchodního mezičlánku a ten jej následně vyžádá od výrobce.\nKombinace pull a push strategie –výrobce působí reklamou na zákazníka, ale zároveň předkládá nabídku obchodnímu mezičlánku. Zákazník reaguje na reklamu výrobce tím, že vyvine poptávku na obchodní mezičlánek.